# Europeiska unionens C 88E/2004

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 88E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 47 årgången8 april 2004 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 88E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

47 årgången8 april 2004

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | EUROPAPARLAMENTET |
| | SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 1) |
| 2004/C 088E/1 | E-2236/02 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Uppdrag från kommissionen till revisionsfirmor (kompletterande svar) | 1 |
| 2004/C 088E/2 | P-0043/03 från Gian Gobbo till kommissionenÄmne: Införande av minimisats för punktskatt på vin | 2 |
| 2004/C 088E/3 | E-0052/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Situationen för de mänskliga rättigheterna i Vietnam | 3 |
| 2004/C 088E/4 | E-0084/03 från Carlos Bautista Ojeda till kommissionenÄmne: EU:s politik gentemot Marocko | 4 |
| 2004/C 088E/5 | E-0086/03 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Mord på barn i Honduras | 5 |
| 2004/C 088E/6 | E-0097/03 från Phillip Whitehead till kommissionenÄmne: Gatubarnens rättigheter i Honduras och Guatemala | 5 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0086/03 och E-0097/03 |
| 2004/C 088E/7 | E-0238/03 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: En närmare redogörelse av situationen för den nordliga dimensionen inom EU:s budget | 6 |
| 2004/C 088E/8 | E-0258/03 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Utvidgningen och utvecklingssamarbetet | 7 |
| 2004/C 088E/9 | E-0278/03 från Gianfranco Dell’Alba till kommissionenÄmne: Oegentligheter i valet i Kambodja | 8 |
| 2004/C 088E/0 | P-0325/03 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Intensifiering av kränkningarna av det vietnamesiska bergfolkets, Montagnards, grundläggande mänskliga rättigheter | 10 |
| 2004/C 088E/1 | E-0356/03 från Bill Newton Dunn och Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Brott mot de mänskliga rättigheterna i Honduras | 11 |
| 2004/C 088E/2 | E-0434/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Unga kvinnor från befolkningsgruppen romer i Slovakien steriliseras på grund av att de vilseleds eller utan att de frågas om lov till ingreppet | 12 |
| 2004/C 088E/3 | E-0569/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Ersättning av registreringsavgift vid export från Danmark (kompletterande svar) | 13 |
| 2004/C 088E/4 | E-0609/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Östtimor 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera | 14 |
| 2004/C 088E/5 | E-0824/03 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Begränsningar för rätten att överlåta värdepapper i Tjeckien | 16 |
| 2004/C 088E/6 | E-0904/03 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Användning av lägre beskattad dieselolja i gränsområden | 17 |
| 2004/C 088E/7 | P-1139/03 från Joke Swiebel till kommissionenÄmne: Semersterresenärer på genomresa i Bulgarien - utpressning | 18 |
| 2004/C 088E/8 | E-1142/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skydd av arkeologiska museiföremål i Irak | 19 |
| 2004/C 088E/9 | E-1148/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Seychellerna | 20 |
| 2004/C 088E/0 | E-1150/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Seychellerna | 20 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1148/03 och E-1150/03 |
| 2004/C 088E/1 | E-1282/03 från Ria Oomen-Ruijten till kommissionenÄmne: Så kallad röd diesel i jordbruksfordon | 21 |
| 2004/C 088E/2 | E-1295/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba (politiska fångar | 22 |
| 2004/C 088E/3 | E-1311/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: De kubanska myndigheternas fängslande av Oscar Elías Biscet | 22 |
| 2004/C 088E/4 | E-1347/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Kränkningar av mänskliga rättigheter på Kuba | 22 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1295/03, E-1311/03 och E-1347/03 |
| 2004/C 088E/5 | E-1312/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Situationen för Siham Qandah, en kristen kvinna i Jordanien | 23 |
| 2004/C 088E/6 | E-1334/03 från Luigi Cocilovo till kommissionenÄmne: Mervärdesskatt på böcker | 24 |
| 2004/C 088E/7 | E-1339/03 från Maurizio Turco och Marco Cappato till kommissionenÄmne: Förföljelse av homosexuella på de palestinska områdena och utvisning av palestinska homosexuella från Israel | 25 |
| 2004/C 088E/8 | P-1345/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: EU bör straffa europeiska banker som samarbetar med Bagdadregimen | 26 |
| 2004/C 088E/9 | E-1382/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Konsekvenserna av Köpenhamnskriterierna för kamp mot oppositionen, begränsning av yttrandefriheten, förbud mot organisationer och ökning av antalet fångar | 27 |
| 2004/C 088E/0 | P-1384/03 från Gian Gobbo till kommissionenÄmne: Turkisk ockupation av det irakiska Kurdistan | 28 |
| 2004/C 088E/1 | E-1414/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Mottagande av flyktingar från Burma i Thailand | 29 |
| 2004/C 088E/2 | E-1417/03 från Bob van den Bos, Margrietus van den Berg, Maria Martens och Joost Lagendijk till kommissionenÄmne: Situationen för religiösa minoriteter i Gujarat, Indien | 30 |
| 2004/C 088E/3 | E-1467/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Mord på gatubarn i Guatemala och Honduras | 31 |
| 2004/C 088E/4 | E-1469/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Våg av gripanden på Kuba | 32 |
| 2004/C 088E/5 | E-1471/03 från Herman Schmid till kommissionenÄmne: Fångarna på Guantanamo Bay | 33 |
| 2004/C 088E/6 | E-1484/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Stegvis anpassning av importen inom ramen för det allmänna preferenssystemet för sektor V i förhållande till sysselsättningsalternativ till illegal narkotikaframställning i Colombia | 34 |
| 2004/C 088E/7 | E-1492/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Kaffeförhandlingarna | 35 |
| 2004/C 088E/8 | E-1497/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Förstörelse av EU-egendom i Palestina | 35 |
| 2004/C 088E/9 | E-1559/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Situationen i Somalia | 36 |
| 2004/C 088E/0 | P-1630/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Tvångssteriliseringar av romska kvinnor | 37 |
| 2004/C 088E/1 | E-1665/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Undervisning i det kurdiska språket i Turkiet | 38 |
| 2004/C 088E/2 | E-1678/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Angola och barnsoldater | 39 |
| 2004/C 088E/3 | E-1693/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Fiffel i samband med att amerikanska företag av amerikanska armén tilldelats kontrakt för återuppbyggnad i Irak | 40 |
| 2004/C 088E/4 | E-1694/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Iraks ekonomi samt dess oljetillgångar övertas på fortlöpande och varaktig basis av amerikanska företag | 41 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1693/03 och E-1694/03 |
| 2004/C 088E/5 | E-1695/03 från Mario Mantovani och Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Den humanitära krisen i Irak och den dramatiska situationen för barn, funktionshindrade och äldre människor på sjukhusen | 42 |
| 2004/C 088E/6 | E-1732/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Diskriminerande danska ölavgifter | 44 |
| 2004/C 088E/7 | E-1833/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Irak — stora risker för civilbefolkningen p.g.a. odetonerade minor och plundringar | 45 |
| 2004/C 088E/8 | P-1840/03 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Hjälp till Irak efter kriget | 45 |
| 2004/C 088E/9 | E-1844/03 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Behandlingen av homosexuella, lesbiska och transsexuella i Polen | 46 |
| 2004/C 088E/0 | E-1848/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Undersökning mot ordföranden för människorättsorganisationen i Diyarbakir | 47 |
| 2004/C 088E/1 | E-1858/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: EU-medel för rehabilitering av överlevande tortyroffer | 48 |
| 2004/C 088E/2 | E-1897/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Livsmedelshjälp till Zimbabwe | 49 |
| 2004/C 088E/3 | P-1923/03 från Helena Torres Marques till kommissionenÄmne: Anslag från EU till turistbranschen i Västindien (en uppföljning av det svar som Nielson gav på fråga P-0743/03 på kommissionens vägnar) | 50 |
| 2004/C 088E/4 | E-1928/03 från Maria Carrilho till kommissionenÄmne: Stöd till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd i Asien och Latinamerika: förnyelse av förordning (EG) nr 2130/2001 av den 29 oktober 2001 | 51 |
| 2004/C 088E/5 | E-1949/03 från Christa Randzio-Plath till kommissionenÄmne: Alkoholmonopol TEKEL | 52 |
| 2004/C 088E/6 | E-1954/03 från Jannis Sakellariou till kommissionenÄmne: Situationen för yezidi-folkets mänskliga rättigheter i Georgien | 53 |
| 2004/C 088E/7 | E-1984/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Turkisk kränkning av grekiskt luftrum | 54 |
| 2004/C 088E/8 | E-2050/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Grekiskt flygplan hindrat av turkiska stridsflygplan | 54 |
| 2004/C 088E/9 | E-2083/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Turkiska kränkningar av grekiskt luftrum och säkerheten för invånarna kring Egeiska havet | 55 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1984/03, E-2050/03 och E-2083/03 |
| 2004/C 088E/0 | E-1985/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Skandal med olagliga steriliseringar i Slovakien | 55 |
| 2004/C 088E/1 | E-2004/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Världsbank för mediciner för fattiga länder | 56 |
| 2004/C 088E/2 | E-2019/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Antidumpingtullar på import av cyklar från Kina | 57 |
| 2004/C 088E/3 | E-2022/03 från Lennart Sacrédeus till kommissionenÄmne: Arrestering av nobelfredspristagaren Aung San Suu Kyi | 58 |
| 2004/C 088E/4 | E-2024/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Brott mot religionsfriheten i Turkmenistan | 59 |
| 2004/C 088E/5 | E-2028/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Grekiska tullen samlar in EU-medborgares pass vid gränsen till Makedonien på ett sätt som öppnar vägen för bedrägerier och leder till onödiga dröjsmål (kompletterande svar) | 60 |
| 2004/C 088E/6 | E-2055/03 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Facklig organisationsrätt för poliser i Lettland | 61 |
| 2004/C 088E/7 | E-2058/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: ACP-bananer | 62 |
| 2004/C 088E/8 | E-2091/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Bestämmelser för beräkning av stöd till tropiska produkter från AVS-länderna | 62 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2058/03 och E-2091/03 |
| 2004/C 088E/9 | E-2066/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Republiken Italien: tillämpning av momsdirektivet på varuleveranser inom gemenskapen | 64 |
| 2004/C 088E/0 | P-2078/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Mjölkkvoten i Portugal | 65 |
| 2004/C 088E/1 | E-2086/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Situationen för kristna i Egypten | 65 |
| 2004/C 088E/2 | E-2089/03 från José Gil-Robles Gil-Delgado till kommissionenÄmne: Fastställande av budgetrubrik för icke-statliga organisationer som ägnar sig åt att bekämpa tortyr | 66 |
| 2004/C 088E/3 | P-2104/03 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Burmesiska Rohingya-flyktingar | 67 |
| 2004/C 088E/4 | P-2155/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Rohingya-muslimernas ställning i Bangladesh | 68 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-2104/03 och P-2155/03 |
| 2004/C 088E/5 | E-2116/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Situationen i Sudan | 69 |
| 2004/C 088E/6 | E-2130/03 från Markus Ferber till kommissionenÄmne: Kommissionens stöd till frivilligorganisationer | 69 |
| 2004/C 088E/7 | E-2162/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Budgetpost B7-7010: ingen inbjudan att lämna förslag och konsekvenserna för att funktionshindrades mänskliga rättigheter tas upp | 70 |
| 2004/C 088E/8 | E-2184/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Ytterligare kränkningar av religionsfriheten i Turkmenistan | 71 |
| 2004/C 088E/9 | P-2198/03 från Niall Andrews till kommissionenÄmne: Skydd av de mänskliga rättigheterna i Mexiko | 72 |
| 2004/C 088E/0 | E-2223/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: EU:s hemliga avtal med tredje land om kärnkraft | 73 |
| 2004/C 088E/1 | E-2229/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Inkomster från olja i Angola och frågan om öppenhet | 74 |
| 2004/C 088E/2 | E-2244/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Malta och direktivet om bevarande av vilda fåglar | 75 |
| 2004/C 088E/3 | P-2303/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba, kommissionens delegation och de mänskliga rättigheterna | 76 |
| 2004/C 088E/4 | E-2304/03 från Emma Bonino till kommissionenÄmne: Öppnande av en kommissionsdelegation i Jemen | 76 |
| 2004/C 088E/5 | E-2308/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Afrika - olja - fattigdom | 77 |
| 2004/C 088E/6 | E-2321/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Antalet tjänstemän inom kommissionen som arbetar med yttre förbindelser | 78 |
| 2004/C 088E/7 | E-2345/03 från Erik Meijer och Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Skydd av orört natur- och kulturlandskap med potential för ekoturism i bergstrakterna i den polska provinsen Dolnoslaœkie (Niederschlesien | 79 |
| 2004/C 088E/8 | E-2346/03 från Erik Meijer och Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Orört natur- och kulturlandskap ödeläggs och ekoturismen omintetgörs genom utvidgning av dagbrott i den polska provinsen Dolnoslaœkie (Niederschlesien) | 79 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2345/03 och E-2346/03 |
| 2004/C 088E/9 | E-2354/03 från Mary Honeyball till kommissionenÄmne: Lokalt styre i AVS-länderna | 82 |
| 2004/C 088E/0 | E-2363/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Turkiskt fartyg utför undersökningar på grekiskt territorialvatten i Egeiska havet | 83 |
| 2004/C 088E/1 | E-2392/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Stening av Semsiye Allak i byn Yalim i Turkiet | 84 |
| 2004/C 088E/2 | E-2402/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Turkiet: Bokbål och statens involvering av 15000 imamer | 85 |
| 2004/C 088E/3 | E-2442/03 från Jürgen Zimmerling till kommissionenÄmne: Hjälpleveranser till Madagaskar | 85 |
| 2004/C 088E/4 | E-2490/03 från Bob van den Bos och Bashir Khanbhai till kommissionenÄmne: Livsmedelsbistånd till Etiopien | 87 |
| 2004/C 088E/5 | E-2504/03 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Dubbelbeskattning av återflyttare | 88 |
| 2004/C 088E/6 | E-2512/03 från Koenraad Dillen till kommissionenÄmne: Stöd till offer av krisen i de palestinska områdena | 88 |
| 2004/C 088E/7 | P-2514/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Medicinska produkter: särskilt undantag från patenträttigheter | 90 |
| 2004/C 088E/8 | E-2531/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Profithajar och rövare i Kosovo | 91 |
| 2004/C 088E/9 | E-2542/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Ryssland | 93 |
| 2004/C 088E/0 | E-2551/03 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: EU har inte betalat ut bistånd till utlandet | 94 |
| 2004/C 088E/1 | E-2552/03 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Fallet Vinh Binh Trinh i Vietnam | 96 |
| 2004/C 088E/2 | E-2558/03 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Peru | 97 |
| 2004/C 088E/3 | E-2563/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Förenlighet mellan den sudanesiska totalitära regimens våldshandlingar och det avtal som Europeiska unionen ingått med Sudan | 98 |
| 2004/C 088E/4 | E-2574/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Nederländska företag kränker internationella riktlinjer i Demokratiska republiken Kongo | 99 |
| 2004/C 088E/5 | E-2579/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Familjer av turkisk härkomst från EU-medlemsstaterna får eurosedlar beslagtagna och utsätts för röverier när de är på sina årliga genomresor via Bulgarien | 100 |
| 2004/C 088E/6 | E-2585/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Beskattningen av vissa alkoholsvaga drycker | 102 |
| 2004/C 088E/7 | E-2588/03 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Avrättning av Faramaz Mohammadi, 19 år, ledare för studentrörelsen vid universitet i Tabriz i Iran | 103 |
| 2004/C 088E/8 | E-2593/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Förföljelser av kristna i Pakistan | 104 |
| 2004/C 088E/9 | E-2594/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Förföljelse av kristna | 104 |
| 2004/C 088E/0 | E-2604/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Skydd av utgrävningarna vid det antika Salamis, Cypern | 105 |
| 2004/C 088E/1 | E-2613/03 från Maurizio Turco, Marco Pannella, Marco Cappato och Gianfranco Dell’Alba till kommissionenÄmne: Föreskriften Crimen Sollicitationis från Heliga stolens högsta heliga kongregation, vars syfte är att dölja sexuella övergrepp som begåtts av präster | 106 |
| 2004/C 088E/2 | E-2615/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Nya ansvarsområden för kommissionsledamoten Verheugen | 107 |
| 2004/C 088E/3 | E-2664/03 från Terence Wynn till kommissionenÄmne: Industrivaror från tredje land | 108 |
| 2004/C 088E/4 | E-2703/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Sociologen Mehemet Bercet och Sefika Gurbuz, direktör för flyktingorganisationen Goc-Der i Istanbul, som anklagats för uppmuntran till rashat och ställts inför rätta i Turkiet | 109 |
| 2004/C 088E/5 | E-2725/03 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Korruption vid Bulgariens gräns | 110 |
| 2004/C 088E/6 | E-2742/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Slovakien | 111 |
| 2004/C 088E/7 | E-2743/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Slovakien | 112 |
| 2004/C 088E/8 | E-2744/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Slovakien | 112 |
| 2004/C 088E/9 | E-2759/03 från Fernando Fernández Martín till kommissionenÄmne: Beräkningsmetod för det finansiella stödet till traditionella bananleverantörer från AVS-länderna | 113 |
| 2004/C 088E/0 | E-2775/03 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: EU-medborgare som orättmätigt hålls fången i Thailand | 114 |
| 2004/C 088E/1 | E-2784/03 från Cristiana Muscardini, Antonio Mussa och Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Val i Albanien | 115 |
| 2004/C 088E/2 | E-2804/03 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Urbs Asien kontraktsnummer Ala/95-21-b7-3010/39 | 116 |
| 2004/C 088E/3 | E-2815/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Arrestering och fängslande av Rinaldy Damanik i centrala Sulawesi i Indonesien | 117 |
| 2004/C 088E/4 | P-2854/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Medaprogrammet och kvinnor | 117 |
| 2004/C 088E/5 | E-2884/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Förföljelse av kristna i Egypten | 118 |
| 2004/C 088E/6 | E-2889/03 från Samuli Pohjamo och Mikko Pesälä till kommissionenÄmne: Det måste fås till stånd ett minimiimportpris och en importtull på norsk lax och regnbågsforell | 118 |
| 2004/C 088E/7 | E-2919/03 från Marco Cappato och Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Fallet med den italienske medborgaren Maurizio Trotta, som sitter fängslad i Rumänien | 120 |
| 2004/C 088E/8 | E-2922/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Handelssanktioner mot Myanmar | 121 |
| 2004/C 088E/9 | E-2934/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba - spanskt centrum | 122 |
| 2004/C 088E/0 | E-2953/03 från Maurizio Turco och Marco Cappato till kommissionenÄmne: Dödsstraff genom stening i Nigeria | 123 |
| 2004/C 088E/1 | E-2955/03 från Maurizio Turco och Marco Cappato till kommissionenÄmne: Otaliga förföljelser av homosexuella i Egypten | 123 |
| 2004/C 088E/2 | E-2988/03 från Bart Staes och Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Handlingsplan för kontroll av efterlevnaden av skogsvårdslagstiftning, goda styrelseformer och handel (FLEGT) | 124 |
| 2004/C 088E/3 | E-2995/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Förstörelse av värdefulla klenoder i Agia Sofia-kyrkan | 125 |
| 2004/C 088E/4 | E-3013/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Den tunisiska journalisten Néziha Rejiba | 126 |
| 2004/C 088E/5 | E-3025/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Kränkning av grekernas mänskliga rättigheter genom det turkiska fastighetsregistret på ön Imvros | 127 |
| 2004/C 088E/6 | E-3032/03 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Turkiet och kränkningar av landets minoriteter | 128 |
| 2004/C 088E/7 | E-3045/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Barnarbete | 129 |
| 2004/C 088E/8 | E-3133/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Angola - Falcone | 130 |
| 2004/C 088E/9 | E-3143/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Priserna på personbilar i Grekland och förbud mot dieselmotorer i Aten och Thessaloniki | 131 |
| 2004/C 088E/0 | E-3159/03 från Dirk Sterckx till kommissionenÄmne: Olika tolkningar av förordning (EEG) nr 918/83 får som följd att professionella flyttfirmor behandlas olika i samband med införsel till EU av flyttgods från länder utanför EU | 132 |
| 2004/C 088E/1 | E-3163/03 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Regionalpolitik i Ungern | 134 |
| 2004/C 088E/2 | E-3185/03 från Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Momsfrihet på Kanarieöarna | 135 |
| 2004/C 088E/3 | E-3223/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Dödsdömda barn på Filippinerna | 136 |
| 2004/C 088E/4 | E-3244/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Nätverk för samordning av utvecklingspolitiken | 137 |
| 2004/C 088E/5 | E-3252/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY) | 137 |
| 2004/C 088E/6 | E-3263/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Regionen Valloniens befogenhet att tillåta att vapen exporteras och används som ett led i förtrycket av Nepals befolkning | 138 |
| 2004/C 088E/7 | E-3292/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Sharialagen | 139 |
| 2004/C 088E/8 | P-3303/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Turkiet och den senaste rapporten från den turkiska människorättsorganisationen IHD | 140 |
| 2004/C 088E/9 | P-3375/03 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Kärnsäkerhet — avveckling av anläggningar och integrering av kostnader | 141 |
| 2004/C 088E/0 | E-3382/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Tillfångatagande av en biståndsarbetare inom Läkare utan gränser | 142 |
| 2004/C 088E/1 | E-3399/03 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Azerbajdzjan | 143 |
| 2004/C 088E/2 | P-3402/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Korsamputering av en 16-åring i Sudan | 144 |
| 2004/C 088E/3 | E-3435/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Bulgarisk provokation mot medlemsstat i EU | 144 |
| 2004/C 088E/4 | E-3443/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Den palestinska myndigheten - förskingring av medel | 145 |
| 2004/C 088E/5 | E-3449/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Smokes Direct (Spanien) | 146 |
| 2004/C 088E/6 | E-3462/03 från Helmuth Markov till kommissionenÄmne: Planerad begränsning av lastvikten vid gränsövergången Guben-Gubniek | 147 |
| 2004/C 088E/7 | E-3478/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Colombiansk blomimport och det allmänna preferenssystemet | 148 |
| 2004/C 088E/8 | E-3484/03 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Följdfråga till fråga E-2055/03 om facklig organisationsrätt för poliser i Lettland | 149 |
| 2004/C 088E/9 | P-3485/03 från Torben Lund till kommissionenÄmne: EES, Norge och beskattning av arbetstagare från EU | 150 |
| 2004/C 088E/0 | E-3565/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Förberedelser i EU:s gränsområden inför utvidgningen | 150 |
| 2004/C 088E/1 | E-3589/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Syrien - USA-sanktioner | 151 |
| 2004/C 088E/2 | E-3609/03 från Giovanni Pittella, Marco Cappato, Giovanni Fava, Glyn Ford, Sérgio Marques och Emilio Menéndez del Valle till kommissionenÄmne: EU-observatörer till Venezuela | 152 |
| 2004/C 088E/3 | E-3623/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Turkisk diskriminering av Imvros och Tenedos grekiska invånare | 153 |
| 2004/C 088E/4 | E-3635/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kap Verde - särskild status inom EU | 154 |
| 2004/C 088E/5 | P-3695/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Granskning av strategidokumenten för länder och regioner i Asien och Latinamerika efter halva tiden | 155 |
| 2004/C 088E/6 | E-3819/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Att köra personbil i Grekland med EU-registreringsskyltar | 156 |
| 2004/C 088E/7 | E-3824/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Ursprungsmärke på importvaror | 158 |
| 2004/C 088E/8 | E-3902/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Made in Europe-märke på varor från medlemsstaterna | 159 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3824/03 och E-3902/03 |
| 2004/C 088E/9 | E-3958/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Ryssland - Valet | 160 |
| 2004/C 088E/0 | E-3965/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Åtgärder mot Kina med anledning av olaglig användning av märket CE | 161 |
| 2004/C 088E/1 | E-3975/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Efterlevnad av principen om lika behandling av tjänstemännen i kommissionens delegation i Brasilien | 162 |
| 2004/C 088E/2 | E-3989/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: EU:s bestämmelser om försäljning och service | 163 |
| 2004/C 088E/3 | E-4004/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Handikappade barn i Ryssland | 165 |
| 2004/C 088E/4 | E-0012/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Toppmöte EU-Indien - närmare förbindelser | 166 |
| 2004/C 088E/5 | E-0049/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Europeiska unionens hjälp till Iran för att förhindra tragiska följder av jordbävningen i Bam | 167 |
| 2004/C 088E/6 | E-0072/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Misstanke om handel med mänskliga organ - Moçambique | 168 |
| 2004/C 088E/7 | E-0143/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Organhandel - Moçambique | 169 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0072/04 och E-0143/04 |
| 2004/C 088E/8 | E-0154/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Kleptokratskatt | 170 |
| 2004/C 088E/9 | E-0187/04 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Revisionen i företagen | 171 |
| 2004/C 088E/0 | E-0214/04 från Giles Chichester till kommissionenÄmne: Upplysningar om EU:s stöd till den palestinska myndigheten | 172 |
| 2004/C 088E/1 | E-0270/04 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Uppföljning av bestämmelserna om gränsöverskridande betalningar | 173 |
| 2004/C 088E/2 | E-0272/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Fraktterminalen i Timisoara | 174 |
| 2004/C 088E/3 | E-0288/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Program för narkotikautrotning i Colombia | 174 |
| 2004/C 088E/4 | E-0320/04 från Gary Titley till kommissionenÄmne: Olaglig skogsavverkning och timmerhandel | 175 |
| 2004/C 088E/5 | E-0362/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Lettiska passnamn | 176 |
| 2004/C 088E/6 | E-0378/04 från Hartmut Nassauer och Bernd Lange till kommissionenÄmne: Planerat förslag till andra direktivet om gränsvärden med fastställande av indikativa gränsvärden för arbetsplatser, bl.a. för kväveoxid (NO) | 177 |
| 2004/C 088E/7 | E-0382/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Fri rörlighet mellan Grekland och övriga EU-länder | 179 |
| 2004/C 088E/8 | E-0384/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Ansaldo-Breda: överträdelse av bestämmelserna om skydd för arbetstagare som exponeras för asbest | 181 |
| 2004/C 088E/9 | E-0411/04 från Charles Tannock och John Bowis till kommissionenÄmne: Förföljelsen av Ahmadiyya-muslimerna i Bangladesh | 183 |
| 2004/C 088E/0 | E-0413/04 från Charles Tannock och Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Flyttfågel- och livsmiljödirektiven med avseende på Republiken Malta | 183 |
| 2004/C 088E/1 | E-0419/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Kvinnor som bränns till döds i Pakistan | 184 |
| 2004/C 088E/2 | E-0429/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Fallet pastor Rinaldy Damanik, Indonesien | 186 |
| 2004/C 088E/3 | E-0465/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Inrättandet av märkningen Made in EU | 186 |
| 2004/C 088E/4 | E-0501/04 från Jorge Hernández Mollar till kommissionenÄmne: Åtgärder för att hantera Odysseussyndromet | 188 |
| 2004/C 088E/5 | E-0510/04 från Sérgio Marques till kommissionenÄmne: Läget för hjälpinsatserna till Venezuela | 188 |
| 2004/C 088E/6 | E-0517/04 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Utsläpp av giftigt avfall genom brand i fabrik i Thessaloniki samt att Grekland inte har rättat sig efter EG-domstolens dom om farligt avfall | 190 |
| 2004/C 088E/7 | E-0545/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: GJP — Följder för fördelningen av inkomstminskningen inom jordbruket och finansiering av djur- och miljövänlig teknik för småföretag (kompletterande svar) | 191 |
| 2004/C 088E/8 | E-0559/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Betalar EU för Lady Arafats lyxtillvaro i Paris? | 193 |
| 2004/C 088E/9 | E-0574/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Kärnkraftsanläggningen i Garigliano | 194 |
| 2004/C 088E/0 | E-0583/04 från Nirj Deva till kommissionenÄmne: EU:s stödpengar till Zimbabwe | 195 |
| 2004/C 088E/1 | E-0585/04 från Bill Miller till kommissionenÄmne: WTO-samtal i Cancún och Genève | 196 |
| 2004/C 088E/2 | E-0624/04 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: Dumpning av regnbågslax som importeras från Norge och Färöarna | 197 |
| 2004/C 088E/3 | E-0640/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Förvånande förekomst av namn på EU-organ, såsom Olaf, i förvirrande uppgifter från institutioner i Israel avseende hur EU-medel används av ordföranden för den palestinska myndigheten | 197 |
| 2004/C 088E/4 | E-0649/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Romerna i Slovakien | 198 |
| 2004/C 088E/5 | E-0660/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Bidrag till icke-statliga organisationer | 199 |
| 2004/C 088E/6 | E-0665/04 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Säkerhetsstandarder för bildhantering vid scanning av sedlar | 199 |
| 2004/C 088E/7 | E-0666/04 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Brott mot miljölagstiftningen | 200 |
| 2004/C 088E/8 | E-0667/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Att på nytt öppna den västra järnvägspassagen mellan Sligo och Cork i Irland | 201 |
| 2004/C 088E/9 | E-0674/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Iarnrod Eireanns fraktverksamhet | 202 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0667/04 och E-0674/04 |
| 2004/C 088E/0 | E-0670/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Kommissionens utredning om oljeutsläpp vid Poolbeg-halvön, Dublin | 203 |
| 2004/C 088E/1 | E-0675/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Förordningen om avfallstransporter till och från gemenskapen | 203 |
| 2004/C 088E/2 | E-0684/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Parmalat och Nederländernas avvikande skattelagstiftning som lockar utländska företag som har tvivelaktiga avsikter | 204 |
| 2004/C 088E/3 | E-0686/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Europeisk plattform för väte | 205 |
| 2004/C 088E/4 | E-0724/04 från María Herranz García till kommissionenÄmne: Bestämmelser för märkning av vin | 206 |
| 2004/C 088E/5 | E-0749/04 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Införandet av det sektorsinriktade tänkesättet i EU:s utvecklingssamarbete | 207 |
| 2004/C 088E/6 | E-0762/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Kommissionens förslag till uppföljning av handlingsplanen för finansiella tjänster | 208 |
| 2004/C 088E/7 | E-0763/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: De offentliga myndigheternas roll under perioden efter handlingsplanen för finansiella tjänster | 209 |
| 2004/C 088E/8 | E-0764/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Användningen av föranslutningsfonderna | 210 |
| 2004/C 088E/9 | E-0765/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Kreditvärderingsinstitut och tillgången till privilegierad information | 212 |
| 2004/C 088E/0 | E-0773/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Belgien | 213 |
| 2004/C 088E/1 | E-0774/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Cypern | 214 |
| 2004/C 088E/2 | E-0777/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Ungern | 215 |
| 2004/C 088E/3 | E-0778/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Litauen | 216 |
| 2004/C 088E/4 | E-0779/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Polen | 217 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0774/04, E-0777/04, E-0778/04 och E-0779/04 |
| 2004/C 088E/5 | E-0784/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Familjeåterförening | 220 |
| 2004/C 088E/6 | E-0789/04 från Cristiana Muscardini, Sergio Berlato, Roberta Angelilli, Roberto Bigliardo, Antonio Mussa, Sebastiano Musumeci, Mauro Nobilia, Adriana Poli Bortone och Franz Turchi till kommissionenÄmne: Internationell piratkopiering av vin — ändring av förordning (EG) nr 753/2002 | 221 |
| 2004/C 088E/7 | E-0790/04 från Roberto Bigliardo till kommissionenÄmne: Förekomst av farligt dioxin i kommunen Acerra (Na) i Italien | 223 |
| 2004/C 088E/8 | E-0794/04 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 141/2000 om läkemedel för sällsynta sjukdomar — särläkemedel | 224 |
| 2004/C 088E/9 | E-0795/04 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Jordskred vid vindkraftparken i Derrybrien | 226 |
| 2004/C 088E/0 | E-0798/04 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Amfilochia och Ramsarkonventionen | 226 |
| 2004/C 088E/1 | E-0800/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Sjukhuset Doctor Moliner de Serra (Valencia) och rening av avloppsvatten | 227 |
| 2004/C 088E/2 | E-0801/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Undantagsjakt och skydd av den vilda fågelfaunan - Sardinien | 228 |
| 2004/C 088E/3 | E-0808/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Garantier för att de som blivit missgynnade eller försummade vid bedömning av examensbevis från andra medlemsstater fortfarande skall kunna komma i åtnjutande av lika rättigheter | 229 |
| 2004/C 088E/4 | E-0817/04 från Stefano Zappalà till kommissionenÄmne: Tullavgifter i Finland | 230 |
| 2004/C 088E/5 | E-0820/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Jordbruk — förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen | 232 |
| 2004/C 088E/6 | E-0835/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Ändring av bestämmelser om märkning av vin | 233 |
| 2004/C 088E/7 | E-0845/04 från Giorgio Celli till kommissionenÄmne: Uppförande av en friskvårdsanläggning i våtmarksområdet Es Salobrar — Es Trenc på Mallorca (Balearerna) | 234 |
| 2004/C 088E/8 | E-0847/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Mineralvattenframställning i Padernello di Paese (Treviso) | 235 |
| 2004/C 088E/9 | P-0850/04 från Salvador Jové Peres till kommissionenÄmne: Korrigering till följd av otillbörligt beviljande av tilläggskvoter för bearbetade tomater | 237 |
| 2004/C 088E/0 | E-0864/04 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Språklig mångfald | 238 |
| 2004/C 088E/1 | E-0868/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Storfamiljer | 238 |
| 2004/C 088E/2 | E-0876/04 från Struan Stevenson till kommissionenÄmne: Olagligt fiske i vattnen kring Azorerna | 240 |
| 2004/C 088E/3 | E-0881/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Installation av en förbränningsanläggning i centrala Portugal | 241 |
| 2004/C 088E/4 | P-0902/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Samtal för att lösa Cypernfrågan | 242 |
| 2004/C 088E/5 | E-0904/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Garantier för bilar av märket Mercedes-Benz | 242 |
| 2004/C 088E/6 | E-0905/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Cykelhjälmar | 243 |
| 2004/C 088E/7 | E-0908/04 från Paolo Bartolozzi till kommissionenÄmne: Tjänster i allmänhetens intresse | 244 |
| 2004/C 088E/8 | P-0913/04 från Philip Bradbourn till kommissionenÄmne: Kontroll av förartillstånd | 245 |
| 2004/C 088E/9 | E-0914/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Olaglig fågeljakt på Cypern | 246 |
| 2004/C 088E/0 | E-0916/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irland och sjösäkerhetslagstiftning | 247 |
| 2004/C 088E/1 | E-0917/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irlands efterlevnad av ramdirektivet om avfall | 247 |
| 2004/C 088E/2 | E-0920/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Hantering av spillolja i Irland | 248 |
| 2004/C 088E/3 | E-0929/04 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Säljfrämjande åtgärder för mejeriprodukter | 249 |
| 2004/C 088E/4 | E-0933/04 från John Purvis till kommissionenÄmne: Energi från Oberoende staters samvälde | 250 |
| 2004/C 088E/5 | P-0935/04 från Hans Kronberger till kommissionenÄmne: Europeisk strategi för miljö och hälsa - Scale | 250 |
| 2004/C 088E/6 | E-0938/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Religiösa minoriteter i Gujarat | 251 |
| 2004/C 088E/7 | E-0940/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Kyrkor i Indonesien | 252 |
| 2004/C 088E/8 | E-0941/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Genetiskt modifierade organismer | 253 |
| 2004/C 088E/9 | E-0943/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Forskningsprogram och multipel skleros | 254 |
| 2004/C 088E/0 | E-0950/04 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Hinder i fartygstrafiken på Donau | 255 |
| 2004/C 088E/1 | P-0958/04 från Manuel dos Santos till kommissionenÄmne: Risköverföring vid den portugisiska regeringens värdepapperisering | 256 |
| 2004/C 088E/2 | E-0971/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela - folkomröstning | 257 |
| 2004/C 088E/3 | E-0972/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Nätet Natura 2000 - finansiering | 258 |
| 2004/C 088E/4 | E-0977/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Sjukförsäkring i Tjeckien | 259 |
| 2004/C 088E/5 | E-0978/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Råvaror i livsmedel | 260 |
| 2004/C 088E/6 | E-0980/04 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Initiativ från överbefälhavaren för Turkiets markstyrkor | 261 |
| 2004/C 088E/7 | E-0981/04 från Giovanni Pittella och Guido Sacconi till kommissionenÄmne: Skydd och bevarande av den marina miljön | 262 |
| 2004/C 088E/8 | E-0984/04 från Piia-Noora Kauppi till kommissionenÄmne: Trötthetens betydelse i samband med trafikolyckor | 263 |
| 2004/C 088E/9 | P-0992/04 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Telekommunikationer | 264 |
| 2004/C 088E/0 | E-0994/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Skydd av barn och framtida EU-program inriktade på ungdomar | 265 |
| 2004/C 088E/1 | E-0995/04 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Restriktiva åtgärder planeras av vissa medlemsstater i strid med den rätt till likabehandling som garanteras av EU | 266 |
| 2004/C 088E/2 | P-0999/04 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Anslutning av högspänningsledningar i Civitella Paganicos kommun | 267 |
| 2004/C 088E/3 | E-1008/04 från Albert Maat och Neil Parish till kommissionenÄmne: OIE:s konferens om vaccinering mot djursjukdomar | 268 |
| 2004/C 088E/4 | P-1009/04 från Johannes Voggenhuber till kommissionenÄmne: Motorvägen i Lobau | 269 |
| 2004/C 088E/5 | E-1010/04 från Johannes Voggenhuber till kommissionenÄmne: Motorvägen i Lobau | 270 |
| 2004/C 088E/6 | E-1015/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Räkfiske på Svalbard | 271 |
| 2004/C 088E/7 | E-1023/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Modernisering av den portugisiska fiskeflottan | 272 |
| 2004/C 088E/8 | P-1027/04 från Marie Isler Béguin till kommissionenÄmne: Vikten av att respektera gemenskapens miljölagstiftning | 273 |
| 2004/C 088E/9 | P-1028/04 från Nicole Thomas-Mauro till kommissionenÄmne: Spänningar på stålmarknaden | 275 |
| 2004/C 088E/0 | P-1038/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Förslag till direktiv om inspektion av Sellafields kärnkraftsverk | 276 |
| 2004/C 088E/1 | P-1039/04 från Daniel Cohn-Bendit till kommissionenÄmne: Kommissionsledamot Reding ställer upp som kandidat i valet till Europaparlamentet | 277 |
| 2004/C 088E/2 | E-1051/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Bekräftelse av Europeiska kommissionens ståndpunkt om giltigheten hos artikel 15 i förordning (EG) nr 1954/2003 | 277 |
| 2004/C 088E/3 | E-1076/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Musselfiskare | 278 |
| 2004/C 088E/4 | P-1078/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Politisk neutralitet vid det regionala EU-informationskontoret i Vlaams-Brabant | 279 |
| 2004/C 088E/5 | P-1083/04 från Rolf Linkohr till kommissionenÄmne: Projektrelaterade mekanismer i samband med Kyotoprotokollet | 280 |
| 2004/C 088E/6 | P-1105/04 från Massimo Carraro till kommissionenÄmne: Råvarusituationen | 280 |
| 2004/C 088E/7 | P-1148/04 från Renato Brunetta till kommissionenÄmne: Tillgång till järnskrot på EU-marknaden | 281 |
| 2004/C 088E/8 | E-1161/04 från Mario Mauro till kommissionenÄmne: Brist på råvaror i gjuterisektorn | 281 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1105/04, P-1148/04 och E-1161/04 |
| 2004/C 088E/9 | E-1110/04 från Christine De Veyrac till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnät | 282 |
| 2004/C 088E/0 | E-1114/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Räddningstjänsten | 283 |
| 2004/C 088E/1 | P-1181/04 från Salvador Jové Peres till kommissionenÄmne: Korrigering av felaktigt beviljande av tilläggskvoter för bearbetade tomatprodukter | 284 |
| 2004/C 088E/2 | P-1199/04 från Helmuth Markov till kommissionenÄmne: Mervärdesskatt på EU-stöd | 285 |
| 2004/C 088E/3 | P-1202/04 från Françoise Grossetête till kommissionenÄmne: Definitionen av avfall och av de sätt på vilka avfall förvaltas och hanteras | 286 |
| | SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 2) |
| 2004/C 088E/4 | E-0811/02 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Harmonisering av föreskrifterna för fordon | 288 |
| 2004/C 088E/5 | E-1776/02 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Diskriminering av synskadade personer | 289 |
| 2004/C 088E/6 | P-2081/02 från Christoph Konrad till kommissionenÄmne: Utnyttjande av mål 2-medel i Nordrhein-Westfalen | 289 |
| 2004/C 088E/7 | E-2280/02 från Emilia Müller till kommissionenÄmne: Uppmjukning av förbudet att använda djurmjöl som foder | 290 |
| 2004/C 088E/8 | E-2677/02 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Brandsäkerhet | 291 |
| 2004/C 088E/9 | E-2970/02 från Christa Prets till kommissionenÄmne: Programmet Kultur 2000 — Tidsfrist för att lämna in projektförslag till Sankt Petersburg 2003 | 292 |
| 2004/C 088E/0 | E-3331/02 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Gemenskapsprogram om informationssamhället | 293 |
| 2004/C 088E/1 | E-3361/02 från Maria Sanders-ten Holte till kommissionenÄmne: Skadeersättning | 294 |
| 2004/C 088E/2 | P-3496/02 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Statligt stöd till småskaligt cabotage inom Azorerna | 295 |
| 2004/C 088E/3 | E-3540/02 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Ojämlikhet i fråga om hälsa | 297 |
| 2004/C 088E/4 | E-3566/02 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Avtal mellan Eurostat och Eurogramme | 297 |
| 2004/C 088E/5 | E-3607/02 från Mary Banotti till kommissionenÄmne: Användning av frimärken från olika länder inom euroområdet | 298 |
| 2004/C 088E/6 | P-3626/02 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Greklands genomförande av direktiv 1999/70/EG | 299 |
| 2004/C 088E/7 | P-3650/02 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Gynnsammare villkor för små och medelstora företag när det gäller anbudsinfordran för EU:s stödprogram för tredje länder | 300 |
| 2004/C 088E/8 | E-3676/02 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Arbetsoförmåga | 301 |
| 2004/C 088E/9 | E-3737/02 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: ABEJ - Solidarités | 303 |
| 2004/C 088E/0 | E-3780/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Genomförandet av förordning (EG) 1259/1999: rapporter från medlemsstaterna om miljöåtgärder och system för jordbruksstöd | 303 |
| 2004/C 088E/1 | E-3817/02 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Lämpliga åtgärder för att en gång för alla göra det omöjligt för EU-invånare att profitera på barnarbete annorstädes | 305 |
| 2004/C 088E/2 | P-3824/02 från Jan Wiersma till kommissionenÄmne: Romer - Buhusi | 306 |
| 2004/C 088E/3 | P-3906/02 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Undernäring i Gazaremsan och på Västbanken | 307 |
| 2004/C 088E/4 | P-3907/02 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Ekonomiska och sociala konsekvenser av EU:s utvidgning | 308 |
| 2004/C 088E/5 | E-3916/02 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Spel på nätet | 310 |
| 2004/C 088E/6 | E-3917/02 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Gränsregioner | 310 |
| 2004/C 088E/7 | E-0046/03 från Pasqualina Napoletano och Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Krisen i Venezuela | 312 |
| 2004/C 088E/8 | E-0070/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Alltfler energislösande och osäkra terrängbilar i Amerika. Vad göra mot en sådan utveckling inom EU? | 313 |
| 2004/C 088E/9 | E-0106/03 från Luciano Caveri till kommissionenÄmne: Branden i Mont Blanc-tunneln | 314 |
| 2004/C 088E/0 | P-0110/03 från Peter Liese till kommissionenÄmne: Vaccinering mot smittkoppor i medlemsstaterna | 315 |
| 2004/C 088E/1 | E-0131/03 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Genomförande av budgetpost B2-1411 Stöd till regioner som gränsar till kandidatländerna | 316 |
| 2004/C 088E/2 | E-0141/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Internationellt fiskeavtal EU-Guinea-Bissau och utvecklingssamarbete | 317 |
| 2004/C 088E/3 | P-0215/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Drogrelaterad upptrappning av våldet i Bolivia | 318 |
| 2004/C 088E/4 | E-0226/03 från Guido Podestà och Amalia Sartori till kommissionenÄmne: Bestämmelser som utgör hinder för handeln med guldföremål inom gemenskapen — överträdelse av artikel 28 i EG-fördraget | 319 |
| 2004/C 088E/5 | E-0230/03 från Helle Thorning-Schmidt till kommissionenÄmne: Utvidgningens konsekvenser för sysselsättningen inom tullen | 320 |
| 2004/C 088E/6 | E-0267/03 från Laura González Álvarez till kommissionenÄmne: Iberias och Spanairs missbruk av en dominerande ställning och vilseledande reklam | 321 |
| 2004/C 088E/7 | E-0303/03 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Maltas anslutning till EU | 322 |
| 2004/C 088E/8 | P-0370/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Nedläggningen av Clarks i Portugal — gemenskapsstöd — utlokalisering | 323 |
| 2004/C 088E/9 | E-0430/03 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Prestige - Statligt stöd | 324 |
| 2004/C 088E/0 | E-0432/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Luftföroreningar: överskridna gränsvärden för partiklar i luften | 325 |
| 2004/C 088E/1 | P-0547/03 från Struan Stevenson till kommissionenÄmne: Export av nötkött och levande nötkreatur till Libanon och Egypten | 326 |
| 2004/C 088E/2 | E-0570/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Straffavgift på importerade bilar | 327 |
| 2004/C 088E/3 | E-0610/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/São Tomé och Príncipe 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera | 328 |
| 2004/C 088E/4 | E-0611/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Guinea-Bissau 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera | 329 |
| 2004/C 088E/5 | E-0612/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Kap Verde 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera | 329 |
| 2004/C 088E/6 | E-0613/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Moçambique1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd, med mera | 329 |
| 2004/C 088E/7 | E-0614/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Angola 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera | 329 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0610/03, E-0611/03, E-0612/03, E-0613/03 och E-0614/03 |
| 2004/C 088E/8 | E-0697/03 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Harmonisering av storleksmärkning | 331 |
| 2004/C 088E/9 | E-0761/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: EU-krav i samband med uppförande av mobiltelefonmaster | 332 |
| 2004/C 088E/0 | E-0867/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Den ekonomiska krisen i Venezuela | 333 |
| 2004/C 088E/1 | E-0937/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Stöd till EU-medborgare i Venezuela | 334 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0867/03 och E-0937/03 |
| 2004/C 088E/2 | E-0896/03 från Klaus-Heiner Lehne till kommissionenÄmne: Tyska skattemyndigheters praxis i fråga om omsättningsskatt | 335 |
| 2004/C 088E/3 | E-0900/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Begränsningar av den inre marknaden | 336 |
| 2004/C 088E/4 | E-0921/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Östtimor — massakrerna 1999. Rättegång mot de ansvariga. Indonesien. Mänskliga rättigheter | 337 |
| 2004/C 088E/5 | E-1180/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba och Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Ett hemligt vietnamesiskt fängelse som inrättats på gränsen till Kambodja för att spärra in personer tillhörande montagnardstammen som sänts tillbaka till Vietnam efter att ha begärt asyl samt fall av arresteringar, tortyr och försvinnanden | 339 |
| 2004/C 088E/6 | E-1181/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba och Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: De vietnamesiska myndigheternas arrestering av personer tillhörande montagnardstammen på grund av att de misstänks för att stödja Montagnard- Foundation, vara kristna och värva medlemmar till det gränsöverskridande radikala partiet | 340 |
| 2004/C 088E/7 | E-1182/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba och Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Några individuella fall av personer tillhörande montagnardstammen (degarer) som blivit godtyckligt arresterade och torterade av de vietnamesiska myndigheterna | 341 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1180/03, E-1181/03 och E-1182/03 |
| 2004/C 088E/8 | E-1209/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Utdelning av modersmjölksersättning i afrikanska länder | 342 |
| 2004/C 088E/9 | E-1247/03 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Burmesiska flyktingar | 343 |
| 2004/C 088E/0 | P-1251/03 från Carlos Bautista Ojeda till kommissionenÄmne: Krisen inom den europeiska turismsektorn | 343 |
| 2004/C 088E/1 | P-1287/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Makaber valmaskerad i Tjetjenien | 344 |
| 2004/C 088E/2 | E-1290/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Anti-dumpingbestämmelser för ferrolegeringsimporten och problemen för företaget Ferroatlántica i Cee, Dumbria, Costa da Morte, Galicien | 345 |
| 2004/C 088E/3 | E-1294/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela (en demokratisk lösning på krisen | 346 |
| 2004/C 088E/4 | E-1296/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Sammandrabbningar i södra Nigeria | 347 |
| 2004/C 088E/5 | E-1310/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Situationen för den nigerianske medborgaren Abubakir, som är aktiv kristen | 349 |
| 2004/C 088E/6 | E-1316/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Papuas självstyre (Indonesien) | 349 |
| 2004/C 088E/7 | E-1317/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Genomförande av gemenskapsprogrammen i Slovakien | 350 |
| 2004/C 088E/8 | E-1321/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Angolaflyktingarnas återvändande | 352 |
| 2004/C 088E/9 | P-1336/03 från Ilka Schröder till kommissionenÄmne: Förföljelse av homosexuella i områdena med palestinskt självstyre | 353 |
| 2004/C 088E/0 | E-1400/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Säte för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet | 354 |
| 2004/C 088E/1 | E-1576/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: EU-omfattande energibeskattning | 356 |
| 2004/C 088E/2 | E-1580/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Analys av data om olagliga droger i EU | 356 |
| 2004/C 088E/3 | P-1607/03 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Upprepade kränkningar av de mänskliga rättigheterna på Kuba | 357 |
| 2004/C 088E/4 | E-1629/03 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Främjande av rättvisemärkta produkter inom EU | 358 |
| 2004/C 088E/5 | P-1631/03 från Carlos Coelho till kommissionenÄmne: Diskriminering på grund av nationalitet | 359 |
| 2004/C 088E/6 | E-1640/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Brist på pengar för fortsatt förmånsutbetalning och för medfinansiering av projekt i medlemsstater som använder skattesänkningar som konkurrensfördelar | 360 |
| 2004/C 088E/7 | E-1641/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Personer som 1991 varit bosatta i den dåvarande delrepubliken Slovenien och haft jugoslavisk nationalitet har förvägrats slovensk nationalitet | 362 |
| 2004/C 088E/8 | E-1646/03 från María Rodríguez Ramos till kommissionenÄmne: Tillämpning av skyddsklausulen på EU-import av konserverade satsumaklyftor med ursprung i Kina | 363 |
| 2004/C 088E/9 | E-1920/03 från Carlos Bautista Ojeda till kommissionenÄmne: Import av konserverade mandarinklyftor från Kina | 363 |
| 2004/C 088E/0 | E-1921/03 från Carlos Bautista Ojeda till kommissionenÄmne: Konserverade mandarinklyftor från Kina | 364 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1646/03, E-1920/03 och E-1921/03 |
| 2004/C 088E/1 | E-1677/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba och Cotonou | 365 |
| 2004/C 088E/2 | P-1680/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Tortyr och omänsklig behandling av kvinnor i turkiska fängelser | 366 |
| 2004/C 088E/3 | P-1708/03 från Emma Bonino till kommissionenÄmne: Mordet på Joyce Miamuna Katai, kommissarie för kvinnofrågor och social utveckling i den nigerianska delstaten Nasarawa | 367 |
| 2004/C 088E/4 | P-1746/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Arkeologiska fynd i Carrickmines Castle (kompletterande svar) | 368 |
| 2004/C 088E/5 | E-1750/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Samarbete med Angola — stabiliteten och de demobiliserade Unita-soldaterna | 369 |
| 2004/C 088E/6 | E-1751/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela - arbetslöshet och folkomröstning | 370 |
| 2004/C 088E/7 | E-1767/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Förföljelser av kristna i Indonesien | 372 |
| 2004/C 088E/8 | E-1776/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Astma och allergier bland barn | 373 |
| 2004/C 088E/9 | E-1800/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: SARS och återanvändning av luft i flygplan | 373 |
| 2004/C 088E/0 | P-1806/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Slutlig utbetalning från den andra gemenskapsstödramen till medlemsstaterna | 375 |
| 2004/C 088E/1 | E-1821/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Ingredienser i korv | 375 |
| 2004/C 088E/2 | P-1931/03 från Horst Schnellhardt till kommissionenÄmne: Genomförande av de europeiska livsmedelsnormerna i kandidatländerna | 376 |
| 2004/C 088E/3 | P-1933/03 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Social utveckling | 377 |
| 2004/C 088E/4 | E-1948/03 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Folkomröstningen i Litauen | 378 |
| 2004/C 088E/5 | E-1960/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Vägtransportledare | 379 |
| 2004/C 088E/6 | E-2011/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Tillämpning av gemenskapens regelverk på Cypern | 380 |
| 2004/C 088E/7 | E-2029/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Högre avgifter för transitviseringar som personer behöver för att i samband med resor mellan EU:s nuvarande och blivande medlemsstater kunna resa in i Serbien | 381 |
| 2004/C 088E/8 | E-2077/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Gemenskapens stöd till tortyroffer | 382 |
| 2004/C 088E/9 | E-2131/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Anläggning för mineralutvinning i Pergamon | 383 |
| 2004/C 088E/0 | E-2139/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten och rättsliga hinder för religionsutövandet i Vitryssland | 383 |
| 2004/C 088E/1 | E-2183/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Fortsatta kränkningar av församlingsfriheten och rättsliga hinder för religiös verksamhet i Vitryssland | 384 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2139/03 och E-2183/03 |
| 2004/C 088E/2 | E-2140/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Uzbekistan | 385 |
| 2004/C 088E/3 | E-2146/03 från John Bowis till kommissionenÄmne: Kommissionens svar på rådets slutsatser i fråga om hälsofrågor | 387 |
| 2004/C 088E/4 | E-2161/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Stöd till anslutnings- och AVS-länderna | 388 |
| 2004/C 088E/5 | E-2177/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Upphandling | 389 |
| 2004/C 088E/6 | P-2199/03 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Internering under omänskliga och förödmjukande förhållanden i kubanska fängelser av 75 kubanska systemkritiker som dömdes i en summarisk rättegång i april 2003, och särskilt målet mot Martha Beatriz Roque Cabello | 390 |
| 2004/C 088E/7 | E-2217/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Brott mot religionsfrihet i Slovenien | 391 |
| 2004/C 088E/8 | E-2227/03 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Västra Sahara | 392 |
| 2004/C 088E/9 | E-2231/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Brott mot de mänskliga rättigheterna i Burma | 393 |
| 2004/C 088E/0 | P-2252/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Obundna och outnyttjade gemenskapsstöd i Sydafrika | 394 |
| 2004/C 088E/1 | E-2256/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Pingstvännernas religionsfrihet kränkt i Vitryssland | 395 |
| 2004/C 088E/2 | P-2262/03 från Mario Mastella till kommissionenÄmne: Den allvarliga politiska, sociala och ekonomiska krisen i Venezuela | 396 |
| 2004/C 088E/3 | P-2286/03 från Ozan Ceyhun till kommissionenÄmne: Tullbestämmelser vid gränsen till Serbien och Montenegro (före detta Jugoslavien) | 397 |
| 2004/C 088E/4 | E-2296/03 från Alejo Vidal-Quadras Roca till kommissionenÄmne: Regional skatt på lokaler som innehas av stormarknader | 398 |
| 2004/C 088E/5 | E-2307/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Timor — massakrer 1999 — domar mot ansvariga. Indonesien — mänskliga rättigheter | 399 |
| 2004/C 088E/6 | P-2310/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Fängslade EU-medborgare i Japan | 400 |
| 2004/C 088E/7 | E-2317/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Europeiska medborgares rätt till personlig integritet | 401 |
| 2004/C 088E/8 | E-2357/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Uzbekistan som drabbar muslimska medborgare | 402 |
| 2004/C 088E/9 | E-2359/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Överträdelser av religionsfriheten i Kosovo | 403 |
| 2004/C 088E/0 | E-2360/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten och rättsliga hinder för att utöva religiös verksamhet i Slovakien | 404 |
| 2004/C 088E/1 | E-2361/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Vitryssland genom ett nytt konkordat som ger större makt till den ortodoxa kyrkan | 405 |
| 2004/C 088E/2 | P-2370/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Gruppvåldtäkter mot kvinnor i Kenya begångna av brittiska soldater | 406 |
| 2004/C 088E/3 | P-2371/03 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Associeringsavtal mellan EU och Egypten | 407 |
| 2004/C 088E/4 | P-2372/03 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Fängslade EU-medborgares förflyttning till ett fängelse i hemlandet | 408 |
| 2004/C 088E/5 | E-2401/03 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Momsbefrielse för välgörenhetsinrättningars portokostnader | 409 |
| 2004/C 088E/6 | E-2420/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Upprepade israeliska beskyllningar mot palestinska massmedier och läroböcker samt den fortsatta kampanjen mot betalningar från EU utgående från dessa beskyllningar | 410 |
| 2004/C 088E/7 | E-2471/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Italien och efterlevnaden av djurskyddsbestämmelserna | 411 |
| 2004/C 088E/8 | E-2476/03 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Nedsatt moms för hotell, restauranger och kaféer i Europeiska unionen | 412 |
| 2004/C 088E/9 | E-2478/03 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Kvinnors rättigheter i Afghanistan | 413 |
| 2004/C 088E/0 | E-2486/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Uzbekistan riktade mot adventister och medlemmar i den asiatiska protestantiska kyrkan | 414 |
| 2004/C 088E/1 | E-2487/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Turkmenistan och skydd av muslimska och rysk-ortodoxa trossamfund. | 414 |
| 2004/C 088E/2 | E-2543/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Armenien | 415 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2486/03, E-2487/03 och E-2543/03 |
| 2004/C 088E/3 | E-2500/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Export av nötkött | 416 |
| 2004/C 088E/4 | E-2507/03 från Paolo Bartolozzi till kommissionenÄmne: Skatter i turismsektorn | 417 |
| 2004/C 088E/5 | E-2571/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Azerbajdzjan | 418 |
| 2004/C 088E/6 | E-2576/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Enlargement Weekly endast på engelska | 419 |
| 2004/C 088E/7 | P-2590/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Situationen i Liberia | 420 |
| 2004/C 088E/8 | P-2617/03 från Emma Bonino till kommissionenÄmne: Lagbrott i Libanon | 420 |
| 2004/C 088E/9 | E-2620/03 från Richard Howitt till kommissionenÄmne: Brott mot de mänskliga rättigheterna i Colombia | 422 |
| 2004/C 088E/0 | E-2621/03 från Piia-Noora Kauppi till kommissionenÄmne: Bättre konsumentsäkerhet genom extra privat certifiering | 423 |
| 2004/C 088E/1 | P-2646/03 från Elizabeth Lynne till kommissionenÄmne: Tullklassificering av artiklar för stomiopererade | 425 |
| 2004/C 088E/2 | E-2661/03 från Ian Hudghton till kommissionenÄmne: Saknade personer på Cypern | 426 |
| 2004/C 088E/3 | E-2667/03 från Jean Lambert till kommissionenÄmne: Olaglig handel med timmer (Indonesien) och FLEGT | 427 |
| 2004/C 088E/4 | E-2674/03 från María Rodríguez Ramos till kommissionenÄmne: Tillämpning av skyddsklausulen på import till EU av konserverade satsumas i klyftor från Kina | 428 |
| 2004/C 088E/5 | E-2676/03 från Ulrich Stockmann till kommissionenÄmne: Tillträde för DHL-Airways till marknaden i Förenta staterna | 429 |
| 2004/C 088E/6 | E-2677/03 från Bernd Lange till kommissionenÄmne: Strängare gränsvärden för avgaser kringgås genom olämplig typindelning | 431 |
| 2004/C 088E/7 | E-2690/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: De schweiziska kantonernas befogenhet att självständigt utvecklas till att bli skatteparadis för internationella företag | 432 |
| 2004/C 088E/8 | E-2700/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Undersökning av kidnappningen av Peter Shaw | 433 |
| 2004/C 088E/9 | E-2701/03 från Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Stöd till skydd av barn i Bulgarien | 434 |
| 2004/C 088E/0 | P-2723/03 från Francisca Sauquillo Pérez del Arco till kommissionenÄmne: Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter och ursprungsbefolkningarna | 435 |
| 2004/C 088E/1 | P-2726/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Skolor för den ryska minoriteten i Lettland | 435 |
| 2004/C 088E/2 | P-2727/03 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Telekom Serbia | 437 |
| 2004/C 088E/3 | E-2741/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Kroatien | 438 |
| 2004/C 088E/4 | E-2796/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Osäkerhet rörande nödvändigheten av ekonomisk kompensation från nationella myndigheter till regionala projekt som inte längre kommer att bekostas av EU:s regionalfonder efter 2006 | 438 |
| 2004/C 088E/5 | E-2843/03 från Astrid Thors till kommissionenÄmne: Placeringen av barn på institution i Lettland | 439 |
| 2004/C 088E/6 | E-2856/03 från Jens-Peter Bonde till kommissionenÄmne: Det turkiska språkets ställning | 440 |
| 2004/C 088E/7 | E-2857/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Seychellerna | 441 |
| 2004/C 088E/8 | E-2859/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Omfattning av EU:s stöd till palestinska islamiska fundamentalister inom Hamas | 441 |
| 2004/C 088E/9 | E-2904/03 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Cards-programmet | 441 |
| 2004/C 088E/0 | E-2956/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Mera pengar till FN:s befolkningsfond | 442 |
| 2004/C 088E/1 | P-2972/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: EU-medlens användning i Kenya | 443 |
| 2004/C 088E/2 | P-2990/03 från Professor Sir Neil MacCormick till kommissionenÄmne: Benesdekreten (oktober 2002) | 444 |
| 2004/C 088E/3 | E-2997/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Dubbelbeskattning i Finland och i Förenade kungariket | 445 |
| 2004/C 088E/4 | E-3006/03 från Joachim Wuermeling till kommissionenÄmne: Undantag från skatteplikt i Tjeckien | 446 |
| 2004/C 088E/5 | P-3020/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Rumänien - Barnbröllop bland romer | 446 |
| 2004/C 088E/6 | P-3023/03 från Anders Wijkman till kommissionenÄmne: Bekämpning av meningit i Afrika | 447 |
| 2004/C 088E/7 | P-3057/03 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Människorättssituationen i Guatemala, särskilt Rogoberto Dueñas Morales situation | 448 |
| 2004/C 088E/8 | E-3080/03 från David Bowe till kommissionenÄmne: Vattenförsörjningen i Palestina | 449 |
| 2004/C 088E/9 | E-3081/03 från David Bowe till kommissionenÄmne: Avloppssystem i Palestina | 450 |
| 2004/C 088E/0 | E-3082/03 från David Bowe till kommissionenÄmne: Påstådd israelisk dumpning av giftigt avfall i Palestina | 450 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3080/03, E-3081/03 och E-3082/03 |
| 2004/C 088E/1 | P-3110/03 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Indragning av gemenskapsstödet till Juan XXIII-projektet i Alicante (Spanien) | 451 |
| 2004/C 088E/2 | P-3132/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba - Sakharovinitiativet | 451 |
| 2004/C 088E/3 | E-3147/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Den senaste tidens ökade israeliska attacker i Mellanöstern | 452 |
| 2004/C 088E/4 | P-3179/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Den låsta situationen i Kambodja | 453 |
| 2004/C 088E/5 | E-3181/03 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Att skicka observatörer från EU till folkomröstningen om Chavez | 454 |
| 2004/C 088E/6 | E-3190/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Befordran av piloten som orsakade katastrofen i Cermis | 455 |
| 2004/C 088E/7 | P-3247/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Den årliga rapporten om Turkiet | 456 |
| 2004/C 088E/8 | E-3249/03 från Richard Howitt, Jean Lambert och Renate Sommer till kommissionenÄmne: Årsrapport om Turkiet | 456 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3247/03 och E-3249/03 |
| 2004/C 088E/9 | E-3253/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Somalia: den interna situationen, flyktingar och terrorism | 457 |
| 2004/C 088E/0 | E-3270/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Framsteg i Kamerun | 458 |
| 2004/C 088E/1 | E-3277/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Nya förbindelser med Libyen | 459 |
| 2004/C 088E/2 | E-3319/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Minor och flyktingar vid den grekisk-turkiska gränsen | 460 |
| 2004/C 088E/3 | E-3347/03 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Utvidgningen och förmånerna inom ramen för social trygghet | 461 |
| 2004/C 088E/4 | E-3369/03 från Cees Bremmer till kommissionenÄmne: Internering av EU-medborgare i Thailand | 462 |
| 2004/C 088E/5 | E-3476/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Försvunnen egyptisk f.d. samordnare av EU-stöd | 463 |
| 2004/C 088E/6 | E-3496/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Colombia — Gisslan tagen av Ejército de Liberación Nacional (ELN) | 463 |
| 2004/C 088E/7 | E-3497/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Georgien - parlamentsval | 464 |
| 2004/C 088E/8 | E-3500/03 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Kroatiens anslutning till EU | 465 |
| 2004/C 088E/9 | E-3517/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Rättvis handel | 466 |
| 2004/C 088E/0 | E-3521/03 från Anne Van Lancker till kommissionenÄmne: Kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Förenta staterna | 466 |
| 2004/C 088E/1 | E-3550/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Zimbabwe - censur och förtryck | 467 |
| 2004/C 088E/2 | E-3560/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Al-Qaida - internationella finansieringsnät | 468 |
| 2004/C 088E/3 | E-3567/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Vatten för liv | 470 |
| 2004/C 088E/4 | E-3570/03 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Inrättandet av rörliga tullkontrollgrupper i Förbundsrepubliken Tyskland efter Tjeckiens anslutning till Europeiska unionen | 472 |
| 2004/C 088E/5 | E-3591/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Elfenbenskusten - kriget tar ny fart | 473 |
| 2004/C 088E/6 | E-3674/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Textil- och konfektionsindustrin | 474 |
| 2004/C 088E/7 | E-3851/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Ratificering av internationella konventioner om mänskliga rättigheter | 475 |
| 2004/C 088E/8 | E-3859/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Finansiering av små projekt inom ramen för programmet Tacis | 476 |
| 2004/C 088E/9 | E-3881/03 från Emmanouil Bakopoulos till kommissionenÄmne: Miljöförorätter mot våtmarken Almira i Xanthis län | 477 |
| 2004/C 088E/0 | E-3967/03 från Gian Gobbo till kommissionenÄmne: Ersättning för egendom i Kroatien som konfiskerats från flyktingar från Istrien | 478 |
| 2004/C 088E/1 | E-3977/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Medling i Nepal | 478 |
| 2004/C 088E/2 | E-3982/03 från Miquel Mayol i Raynal till kommissionenÄmne: Politiska rättigheter för den makedoniska minoriteten i Grekland (kompletterande svar) | 479 |
| 2004/C 088E/3 | E-4010/03 från Reino Paasilinna till kommissionenÄmne: Tryggandet av elförsörjningen | 480 |
| 2004/C 088E/4 | E-4027/03 från Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Skatteavdrag för kapitalvinster | 481 |
| 2004/C 088E/5 | E-0008/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Cyperns anslutning: invandring | 482 |
| 2004/C 088E/6 | P-0027/04 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Nya fall av avrättningar och tortyr i Vietnam: 41-årige Nih, kristen medlem av PRT, föll offer för vietnamesiska regeringstjänstemän den 13 december 2003 i Dak Doa | 483 |
| 2004/C 088E/7 | E-0089/04 från Astrid Thors till kommissionenÄmne: Hantering av kärnavfall i Ryssland | 484 |
| 2004/C 088E/8 | E-0091/04 från Ilka Schröder till kommissionenÄmne: Följderna av att Hamas uppförts på förteckningen över terroristiska organisationer | 485 |
| 2004/C 088E/9 | E-0097/04 från Jean Lambert till kommissionenÄmne: Miljöstöd till Saint Lucia | 486 |
| 2004/C 088E/0 | E-0113/04 från Raina Echerer och Eurig Wyn till kommissionenÄmne: Det maltesiska språket under nästa valperiod för Europaparlamentet | 487 |
| 2004/C 088E/1 | E-0202/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Oklara riktlinjer för uteslutning av anbudsgivare för EU-finansierade arbeten | 488 |
| 2004/C 088E/2 | E-0226/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Stärkelsefabriker och utvecklingsländer | 490 |
| 2004/C 088E/3 | E-0254/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Programmet Global TB Drug Facility | 491 |
| 2004/C 088E/4 | E-0266/04 från John McCartin till kommissionenÄmne: Import av fjäderfäkött till EU | 492 |
| 2004/C 088E/5 | P-0302/04 från Christa Randzio-Plath till kommissionenÄmne: Arbetsvillkoren för kvinnliga blomsterarbetare i Afrika, Asien och Latinamerika | 492 |
| 2004/C 088E/6 | E-0306/04 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Säkerhetsvakter på flyg | 494 |
| 2004/C 088E/7 | E-0318/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Personer med psykiska besvär i Ryssland | 495 |
| 2004/C 088E/8 | P-0341/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Made in EU | 496 |
| 2004/C 088E/9 | E-0352/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Parmalataffären och dess återverkningar för mejerinäringen i Lazio | 497 |
| 2004/C 088E/0 | E-0403/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Konkurrenssnedvridning som går ut över miljö och mänskligt arbete när halvfabrikatet primäraluminium billigproduceras på Island | 498 |
| 2004/C 088E/1 | E-0406/04 från Jules Maaten och Jan Mulder till kommissionenÄmne: Nederländsk äggproducent missgynnad i Polen | 500 |
| 2004/C 088E/2 | E-0446/04 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Pressfrihet i Ryssland | 501 |
| 2004/C 088E/3 | E-0449/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Monolitiska klippkyrkor i Lalibela, Etiopien | 502 |
| 2004/C 088E/4 | E-0461/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Zimbabwe - Resolution i Europaparlamentet | 502 |
| 2004/C 088E/5 | E-0492/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Moçambique — Eventuell handel med organ — Hot mot europeiska medborgare | 503 |
| 2004/C 088E/6 | E-0493/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Nedläggning av Panasqueiragruvorna i Portugal | 505 |
| 2004/C 088E/7 | E-0500/04 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Skydd för arabiska kvinnors värdighet | 506 |
| 2004/C 088E/8 | E-0516/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Olagliga transplantationer av organ från barn i Albanien med länder i EU som mottagare av organen | 506 |
| 2004/C 088E/9 | E-0518/04 från Elena Paciotti till kommissionenÄmne: Kränkning av en EU-medborgares grundläggande rättigheter från Förenta staternas sida | 507 |
| 2004/C 088E/0 | E-0536/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Colombia | 508 |
| 2004/C 088E/1 | E-0539/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Genomförande av strukturfonderna i Portugal | 509 |
| 2004/C 088E/2 | E-0571/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Beaktande av funktionshindrade personers behov i utvecklingssamarbete som finansieras av EU | 510 |
| 2004/C 088E/3 | E-0572/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Psykiatriska sjukhus i Tjeckien | 512 |
| 2004/C 088E/4 | E-0577/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba - Sacharovinitiativet | 512 |
| 2004/C 088E/5 | E-0584/04 från Nirj Deva till kommissionenÄmne: EU:s stödpengar till Zimbabwe | 513 |
| 2004/C 088E/6 | E-0606/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Tillämpningen av additionalitetsprincipen då spanska regeringen använder medel från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden | 515 |
| 2004/C 088E/7 | E-0609/04 från Ulrich Stockmann till kommissionenÄmne: Tullar och utvidgningen | 515 |
| 2004/C 088E/8 | E-0616/04 från Klaus Hänsch till kommissionenÄmne: Tilldelning av EU-medel (kompletterande svar) | 516 |
| 2004/C 088E/9 | E-0620/04 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Export av krigsmateriel som jakttillbehör till afrikanska länder | 517 |
| 2004/C 088E/0 | P-0626/04 från Juan Ferrández Lezaun till kommissionenÄmne: Alternativa projekt till den spanska vattenplanen | 518 |
| 2004/C 088E/1 | E-0627/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Spanien följer inte gemenskapslagstiftningen avseende gränsöverskridande veterinär kontroll | 518 |
| 2004/C 088E/2 | E-0628/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Oegentligheter i handlingar beträffande tillstånd för tredje lands produkter vid den spanska gränskontrollen | 519 |
| Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-0627/04 och E-0628/04 |
| 2004/C 088E/3 | E-0715/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Höjd moms på citrusfrukter i Polen | 520 |
| 2004/C 088E/4 | P-0822/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Konkurrenssnedvridning från Polens sida avseende andra EU-produkter | 521 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0715/04 och P-0822/04 |
| 2004/C 088E/5 | E-0725/04 från Daniela Raschhofer till kommissionenÄmne: Lettlands anslutning | 522 |
| 2004/C 088E/6 | E-0728/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Ansaldo-Breda: eventuell kontroll av finansiering från EU (kompletterande svar) | 523 |
| 2004/C 088E/7 | P-0733/04 från Giuseppe Di Lello Finuoli till kommissionenÄmne: Europeisk samfinansiering av spårvägen Gazzi — Annunziata i Messina inom de operativa flerfonds-programmen gällande programperioden 1994 — 1999 | 524 |
| 2004/C 088E/8 | E-0740/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Byrån för bekämpning av skattebedrägerier | 525 |
| 2004/C 088E/9 | E-0742/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Regional påverkan av tillväxtinitiativet | 526 |
| 2004/C 088E/0 | E-0744/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Främjande av de små och medelstora företagens deltagande i innovationsprojekt samt forsknings- och utvecklingsprojekt | 527 |
| 2004/C 088E/1 | E-0747/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Skyddsklausul mot import av satsumas | 528 |
| 2004/C 088E/2 | E-0760/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Genomförandet av handlingsplanen för finansiella tjänster i de nya medlemsstaterna | 529 |
| 2004/C 088E/3 | E-0772/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Österrike | 529 |
| 2004/C 088E/4 | E-0775/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Tyskland | 531 |
| 2004/C 088E/5 | E-0776/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Grekland | 532 |
| 2004/C 088E/6 | E-0786/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Polissamarbete och mänskliga rättigheter | 534 |
| 2004/C 088E/7 | P-0788/04 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Dumpad import av kopparsulfat | 535 |
| 2004/C 088E/8 | E-0806/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Tremontilagen - Mediaset | 536 |
| 2004/C 088E/9 | P-0810/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Mozambique - Nampula - mord på en missionär | 537 |
| 2004/C 088E/0 | E-0813/04 från Johanna Boogerd-Quaak till kommissionenÄmne: Bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket | 538 |
| 2004/C 088E/1 | E-0815/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Massarrestering av evangeliska kristna i Eritrea | 539 |
| 2004/C 088E/2 | E-0821/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Undertecknande av Agadiravtalet | 540 |
| 2004/C 088E/3 | E-0833/04 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Momssats på antingen 0 % eller 5 % på alla talböcker | 541 |
| 2004/C 088E/4 | E-0852/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Byggprojekt i Östafrika | 542 |
| 2004/C 088E/5 | E-0854/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Gemensam tulltaxa gentemot tredjeländer | 543 |
| 2004/C 088E/6 | E-0874/04 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Bojkott av poliovaccinering från nigerianska fundamentalisters sida | 546 |
| 2004/C 088E/7 | E-0878/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Företaget Acque Albule i Tivoli, Italien | 547 |
| 2004/C 088E/8 | E-0889/04 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Valen i Iran | 548 |
| 2004/C 088E/9 | E-0899/04 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Representanter från de stora medlemsstaterna i Europeiska centralbankens styrelse | 549 |
| 2004/C 088E/0 | E-0918/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Slumpvisa kontroller i Irland av motorfordonsförsäkringar för motorfordon från andra medlemsstater | 549 |
| 2004/C 088E/1 | E-0919/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Människohandel | 550 |
| 2004/C 088E/2 | E-0922/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Mervärdesskatt på tjänster som tillhandahålls inom postsektorn | 551 |
| 2004/C 088E/3 | E-0939/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Etiopien | 552 |
| 2004/C 088E/4 | E-0946/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Skolmjölk i Portugal | 553 |
| 2004/C 088E/5 | E-0955/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kommissionsledamoten Verheugens uttalanden om Turkiets eventuella anslutning | 554 |
| 2004/C 088E/6 | E-0986/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Konfliktdiamanter | 554 |
| 2004/C 088E/7 | E-0990/04 från Jan Wiersma till kommissionenÄmne: De senaste oroligheterna mellan syriska kurder och de syriska myndigheterna (mars 2004) | 555 |
| 2004/C 088E/8 | E-0997/04 från Dominique Souchet till kommissionenÄmne: Utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel | 556 |
| 2004/C 088E/9 | E-1003/04 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Motorvägsprojekt i Rumänien | 558 |
| 2004/C 088E/0 | E-1004/04 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Hot mot fred och demokrati i Adzjarien | 559 |
| 2004/C 088E/1 | E-1012/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Vem vill blockera utredningen av bedrägerier och annan oredlighet i euroländerna? | 560 |
| 2004/C 088E/2 | E-1021/04 från Paolo Bartolozzi till kommissionenÄmne: Kvarhållande i tullen av importvaror i transitering | 560 |
| 2004/C 088E/3 | E-1054/04 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Höjda skolavgifter inom Europaskolorna | 562 |
| 2004/C 088E/4 | E-1065/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Lagliga pedofilnätverk i Europa - nya Dutroux-fall? | 562 |
| 2004/C 088E/5 | E-1069/04 från Nicole Thomas-Mauro till kommissionenÄmne: Kommissionen motsäger sig själv i fråga om vin | 564 |
| 2004/C 088E/6 | E-1073/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Arkitektonisk kvalitet i stads- och landsbygdsmiljö | 565 |
| 2004/C 088E/7 | E-1074/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter och Cotonouavtalet | 566 |
| 2004/C 088E/8 | E-1080/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Försvarare av de mänskliga rättigheterna | 567 |
| 2004/C 088E/9 | P-1092/04 från Jean Lambert till kommissionenÄmne: Diskriminering på grund av kasttillhörighet | 567 |
| 2004/C 088E/0 | E-1097/04 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 2331/2003 | 569 |
| 2004/C 088E/1 | P-1104/04 från Francesco Speroni till kommissionenÄmne: Fikonbananer | 570 |
| 2004/C 088E/2 | P-1123/04 från Roy Perry till kommissionenÄmne: Talan inför civila domstolar | 571 |
| 2004/C 088E/3 | P-1124/04 från Professor Sir Neil MacCormick till kommissionenÄmne: Skattenedsättningar för stuterier | 572 |
| 2004/C 088E/4 | P-1126/04 från Véronique De Keyser till kommissionenÄmne: Användning av strukturfonderna | 572 |
| 2004/C 088E/5 | P-1141/04 från Göran Färm till kommissionenÄmne: Europeiska patenträttigheter i USA | 573 |
| 2004/C 088E/6 | E-1145/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Inrättande av ett gemensamt övervakningsorgan | 573 |
| 2004/C 088E/7 | P-1154/04 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Kampen mot terrorismen | 574 |
| 2004/C 088E/8 | P-1155/04 från Marco Formentini till kommissionenÄmne: Begäran om kommissionens ingripande i tvistemålet mellan företaget Invesmart bv och Tjeckien angående Union Bankas konkurs | 575 |
| 2004/C 088E/9 | P-1201/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Roms kommun — bristande efterlevnad av kommissionens beslut 2000/628/EG avseende statligt stöd till ACCL | 576 |
| | SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 3) |
| 2004/C 088E/0 | E-3077/01 från Luis Berenguer Fuster till kommissionenÄmne: Förfarande avseende offentligt stöd till temaparken Terra Mitica (Alicante) | 578 |
| 2004/C 088E/1 | P-2951/02 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Fördelningen av strukturfonderna (kompletterande svar) | 579 |
| 2004/C 088E/2 | E-3207/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Nikotingodis (kompletterande svar) | 579 |
| 2004/C 088E/3 | P-3445/02 från Wolfgang Ilgenfritz till kommissionenÄmne: Utlandsleasing av personbilar — förläggning av platsen för tillhandahållande av tjänster till ursprungslandet — ändring av direktiven om mervärdeskatt | 580 |
| 2004/C 088E/4 | E-3512/02 från Herman Vermeer till kommissionenÄmne: Problem i Antwerpens hamn med ömsesidigt erkännande avseende visum som utfärdats av en Schengenstat (kompletterande svar) | 581 |
| 2004/C 088E/5 | E-3753/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Skatt på jetbränsle | 582 |
| 2004/C 088E/6 | E-3801/02 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Tobakspunktskatt på örtcigarretter för medicinskt bruk | 583 |
| 2004/C 088E/7 | P-3926/02 från Niels Busk till kommissionenÄmne: Produktionsavgift i Frankrike (kompletterande svar) | 584 |
| 2004/C 088E/8 | P-0020/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Kastbaserad diskriminering i Indien | 585 |
| 2004/C 088E/9 | E-0079/03 från Margot Keßler till kommissionenÄmne: Situationen för mentalt funktionshindrade i kandidatländerna | 586 |
| 2004/C 088E/0 | E-0113/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Migrerande arbetskraft från de nya medlemsstaterna | 587 |
| 2004/C 088E/1 | E-0130/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Hur punkt 6 i Dohaförklaringen om Trips-avtalet och folkhälsa omsätts i praktiken | 589 |
| 2004/C 088E/2 | E-0170/03 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Bangladesh | 590 |
| 2004/C 088E/3 | E-0242/03 från Nirj Deva till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Bangladesh | 590 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0170/03 och E-0242/03 |
| 2004/C 088E/4 | P-0176/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Konsekvenserna av en liberalisering av jordbruket på världsnivå | 591 |
| 2004/C 088E/5 | P-0207/03 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Folkomröstningen på Malta | 592 |
| 2004/C 088E/6 | E-0208/03 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Allmänna tjänstehandelsavtalet | 593 |
| 2004/C 088E/7 | E-0247/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Potentiellt missbruk av EU:s associeringsavtal | 594 |
| 2004/C 088E/8 | P-0264/03 från Joachim Wuermeling till kommissionenÄmne: Diskriminering av investerare från EU-länder i Tjeckien | 595 |
| 2004/C 088E/9 | E-0277/03 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Import av sodakarbonat | 596 |
| 2004/C 088E/0 | P-0306/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Människorättssituationen i Zimbabwe | 597 |
| 2004/C 088E/1 | E-0401/03 från Roy Perry till kommissionenÄmne: Öppenhet i tillämpningen av radio- och TV-lagstiftningen i Republiken Tjeckien | 598 |
| 2004/C 088E/2 | E-0796/03 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Byråkrati och EUF | 599 |
| 2004/C 088E/3 | E-0830/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Frosinones kommuns utnyttjande av medel från programmet Kultur 2000 | 600 |
| 2004/C 088E/4 | E-0892/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Fiumicinos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 600 |
| 2004/C 088E/5 | E-0978/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Anconas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 601 |
| 2004/C 088E/6 | E-0979/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Carraras utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 601 |
| 2004/C 088E/7 | E-0980/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Florens utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 602 |
| 2004/C 088E/8 | E-0981/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Livornos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 602 |
| 2004/C 088E/9 | E-0982/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Maceratas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 603 |
| 2004/C 088E/0 | E-0983/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Massas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 603 |
| 2004/C 088E/1 | E-0984/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Perugias utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 604 |
| 2004/C 088E/2 | E-0985/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Pesaros utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 604 |
| 2004/C 088E/3 | E-0986/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Pisas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 605 |
| 2004/C 088E/4 | E-0987/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Pistoias utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 605 |
| 2004/C 088E/5 | E-0988/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Pratos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 606 |
| 2004/C 088E/6 | E-0989/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Sienas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 606 |
| 2004/C 088E/7 | E-0990/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Ternis utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000 | 607 |
| Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03, E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03, E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 och E-0990/03 |
| 2004/C 088E/8 | E-0915/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Uppgifter om EU/FN:s världslivsmedelsprogram | 608 |
| 2004/C 088E/9 | E-1117/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Märkning av livsmedel efter utvidgningen | 609 |
| 2004/C 088E/0 | E-1297/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Massakern i Kashmir | 610 |
| 2004/C 088E/1 | E-1342/03 från Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Religionsfrihet i Indien | 611 |
| 2004/C 088E/2 | E-1507/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Insolvens inom Grundig AG och skydd av arbetstillfällen i Portugal (kompletterande svar) | 612 |
| 2004/C 088E/3 | P-1555/03 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Avvärjande av alkoholens skadeverkningar i Finland | 613 |
| 2004/C 088E/4 | E-1690/03 från Anders Wijkman till kommissionenÄmne: Kött av vilt, så kallat bushmeat | 614 |
| 2004/C 088E/5 | E-1706/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Medstat- och Medstat II-programmen | 615 |
| 2004/C 088E/6 | E-1716/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Poul Nielsons uttalanden om Förenta staternas närvaro i Irak | 617 |
| 2004/C 088E/7 | E-1768/03 från John Cushnahan till kommissionenÄmne: Rehabilitering av offer för tortyr | 618 |
| 2004/C 088E/8 | E-1891/03 från Margrietus van den Berg och Jan Wiersma till kommissionenÄmne: Irans verksamhet på det nukleära området | 619 |
| 2004/C 088E/9 | E-1902/03 från Lord Inglewood till kommissionenÄmne: Mervärdesskatt och den europeiska konstmarknaden | 620 |
| 2004/C 088E/0 | E-2041/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Ryssland genom exklusiva samarbetsavtal med den ryska ortodoxa kyrkan | 620 |
| 2004/C 088E/1 | E-2224/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Tilläggsprotokoll om kärnämneskontroll | 621 |
| 2004/C 088E/2 | E-2266/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: EU finansierar och ingår avtal om att det i blivande EU-medlemsstater skall anläggas mottagningsläger för flyktingar som ansöker om inresa i de nuvarande medlemsstaterna | 622 |
| 2004/C 088E/3 | E-2527/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Rom | 625 |
| 2004/C 088E/4 | P-2622/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Förbindelser med Libyen | 626 |
| 2004/C 088E/5 | E-2660/03 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Kontroll av ogiltiga (bil)kontrollmärken i medlemsstaterna | 627 |
| 2004/C 088E/6 | P-2697/03 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Oegentligheter när det gäller tullar och hygien vid import av kyckling och kalkon | 628 |
| 2004/C 088E/7 | E-2910/03 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Problem vid den tysk-polska gränsen | 629 |
| 2004/C 088E/8 | E-2957/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Kommissionens ändringsförslag till direktiv 94/35/EG (kompletterande svar) | 630 |
| 2004/C 088E/9 | P-2992/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Framställning av narkotika i Afghanistan | 631 |
| 2004/C 088E/0 | E-3021/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Slavhandel med minderåriga i Afghanistan | 633 |
| 2004/C 088E/1 | E-3031/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd inom kultursektorn (kompletterande svar) | 634 |
| 2004/C 088E/2 | P-3091/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Peter Shaw/Georgien | 636 |
| 2004/C 088E/3 | E-3117/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Illegal import av textilprodukter från Kina | 636 |
| 2004/C 088E/4 | E-3220/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Budgetförordningen och GD Utvidgning | 637 |
| 2004/C 088E/5 | E-3221/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Budgetförordningen och GD Bistånd | 638 |
| 2004/C 088E/6 | E-3257/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Mervärdeskatt för företag inom återvinningsbranschen | 639 |
| 2004/C 088E/7 | E-3305/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Tunisien | 641 |
| 2004/C 088E/8 | E-3310/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Oljeledningen Baku — Tbilisi — Ceyhan: Turkiet bryter mot gemenskapens regelverk | 642 |
| 2004/C 088E/9 | P-3331/03 från Anne Van Lancker till kommissionenÄmne: Slut på finansieringen av program för att förebygga hiv/aids bland flyktingar | 642 |
| 2004/C 088E/0 | E-3357/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skamlig behandling av helgedomen Hagia Sofia i Istanbul | 643 |
| 2004/C 088E/1 | E-3366/03 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Situationen för de mänskliga rättigheterna i Tjetjenien | 644 |
| 2004/C 088E/2 | E-3377/03 från Elisabeth Schroedter och Inger Schörling till kommissionenÄmne: Rysk oljeutvinning i Östersjön nära Kuriska näset (oljefyndigheten D6) | 645 |
| 2004/C 088E/3 | E-3380/03 från Christos Zacharakis och Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Ingripande gentemot de egyptiska myndigheterna angående tillämpningen av principerna om demokrati och skydd av de mänskliga rättigheterna | 647 |
| 2004/C 088E/4 | P-3391/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Förhandlingar mellan Turkiet och kommissionen om rättegången mot Leyla Zana | 648 |
| 2004/C 088E/5 | E-3396/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Utebliven ersättning till italienska landsflyktingar från före detta Jugoslavien | 648 |
| 2004/C 088E/6 | P-3401/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Fallet Loizidou | 649 |
| 2004/C 088E/7 | E-3467/03 från John Bowis till kommissionenÄmne: Pipeline-projekt mellan Tchad och Kamerun | 650 |
| 2004/C 088E/8 | E-3676/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Framställan från portugisiska CNASTI | 651 |
| 2004/C 088E/9 | E-3857/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Program för utvecklingsbistånd till Indien | 652 |
| 2004/C 088E/0 | E-3868/03 från Piia-Noora Kauppi, Riitta Myller, Samuli Pohjamo och Ari Vatanen till kommissionenÄmne: Beskattning av bränsle på grundval av dess temperatur | 653 |
| 2004/C 088E/1 | E-3880/03 från Emmanouil Bakopoulos till kommissionenÄmne: Pass för husdjur | 654 |
| 2004/C 088E/2 | E-3920/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Kontoret för humanitärt bistånd (ECHO) | 655 |
| 2004/C 088E/3 | P-3936/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Italtrend | 656 |
| 2004/C 088E/4 | E-3959/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Afrika - Livsmedelsbrist och militär säkerhet | 656 |
| 2004/C 088E/5 | E-3972/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Kampanj i Bulgarien mot fördelningen och förvaltningen av pengar för utveckling av det civila samhället genom EU:s delegation i Sofia och bemötande av dessa händelser | 659 |
| 2004/C 088E/6 | E-3973/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Nationella rådet för etniska frågor och befolkningsfrågor (NCEDI) har förbigåtts i samband med att EU beviljat medel för social delaktighet i Bulgarien | 659 |
| 2004/C 088E/7 | E-4011/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Tillämpning av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: starka avvikelser mellan de förberedande förslagen och den faktiska tilldelningen | 660 |
| 2004/C 088E/8 | E-4012/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Genomförandet av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: sent tillkännagivande av beslut och kontroversiella sätt att verkställa utbetalningar | 660 |
| 2004/C 088E/9 | E-4013/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Genomförandet av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: avsaknad av upplysningar om vem som har förvaltningsansvaret samt om beslutsfattande och utvärdering | 661 |
| 2004/C 088E/0 | E-4014/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Genomförandet av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: dröjsmål med genomförandet och oklarheter om hur de överskott som uppkommit skall fördelas | 661 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3972/03, E-3973/02, E-4011/03, E-4012/03, E-4013/03 och E-4014/03 |
| 2004/C 088E/1 | E-3974/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Förändringar av bestämmelserna om stöd till bananproduktionen i AVS-länderna | 663 |
| 2004/C 088E/2 | E-3992/03 från Giles Chichester och Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Offentliggörande av expertöversynen om kärnkraftverket i Kozloduy | 664 |
| 2004/C 088E/3 | E-3993/03 från Giles Chichester och Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Ändring av datumen för nedläggning av reaktorerna vid kärnkraftverket i Kozloduy | 664 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3992/03 och E-3993/03 |
| 2004/C 088E/4 | E-4019/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Burmaforumet | 666 |
| 2004/C 088E/5 | E-4038/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Upparbetning av radioaktivt avfall i Ukraina | 666 |
| 2004/C 088E/6 | E-4051/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Export av kärnanläggningar till Folkrepubliken Kina | 667 |
| 2004/C 088E/7 | E-4058/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Vapenlagstiftningen i Turkiet | 669 |
| 2004/C 088E/8 | E-4077/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Icke-statliga organisationer | 669 |
| 2004/C 088E/9 | E-4081/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Tuberkulos | 670 |
| 2004/C 088E/0 | E-4083/03 från Bob van den Bos och Johanna Boogerd-Quaak till kommissionenÄmne: Burma | 671 |
| 2004/C 088E/1 | E-4084/03 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Hävande av samarbetsavtal och senareläggning av undertecknandet av samarbetsavtal | 672 |
| 2004/C 088E/2 | P-4088/03 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Definition av reproduktiv hälsa | 675 |
| 2004/C 088E/3 | P-0002/04 från Bernd Posselt till kommissionenÄmne: Definitionen av sexuell och reproduktiv hälsa | 675 |
| 2004/C 088E/4 | E-0007/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Cyperns anslutning: officiella språk | 676 |
| 2004/C 088E/5 | E-0032/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: En del av de stadigvarande invånarna i de tre blivande EU-medlemsstater som fram till 1991 var sovjetrepubliker har länge varit statslösa | 676 |
| 2004/C 088E/6 | E-0034/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Försäljning av skattefria cigaretter till halva priset med hjälp av Internetbeställningar i Rumänien och försändelser via privatpersoner | 678 |
| 2004/C 088E/7 | E-0085/04 från Matti Wuori till kommissionenÄmne: Avsaknad av rättslig ram för icke-statliga organisationer i Malta | 679 |
| 2004/C 088E/8 | E-0096/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Israelisk rustning av Turkiet med vatten i utbyte | 679 |
| 2004/C 088E/9 | E-0104/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Namibia - lantbruk som hotas av invasion | 680 |
| 2004/C 088E/0 | E-0116/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Leader II-projekt - Fallet Blå draken | 681 |
| 2004/C 088E/1 | E-0118/04 från Monica Frassoni och Daniel Cohn-Bendit till kommissionenÄmne: Strykning av väljare från maltesiska röstlängder | 682 |
| 2004/C 088E/2 | E-0120/04 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Tjugo albanska medborgare omkomna | 683 |
| 2004/C 088E/3 | E-0137/04 från Jillian Evans till kommissionenÄmne: Fallet Siham Qandah i Jordanien | 684 |
| 2004/C 088E/4 | E-0144/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba - Kommissionens delegation | 685 |
| 2004/C 088E/5 | E-0146/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela - folkomröstning | 686 |
| 2004/C 088E/6 | E-0148/04 från Cees Bremmer till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Burma | 687 |
| 2004/C 088E/7 | E-0188/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Fallet med de två medborgarna i Elfenbenskusten | 688 |
| 2004/C 088E/8 | E-0213/04 från Sir Robert Atkins till kommissionenÄmne: Avtal om tullfri behandling av farmaceutiska produkter | 689 |
| 2004/C 088E/9 | E-0216/04 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Vietnam | 690 |
| 2004/C 088E/0 | E-0218/04 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Praktiska åtgärder i EU:s Tjetjenienpolitik | 692 |
| 2004/C 088E/1 | E-0221/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Den milanesiska åklagarmyndighetens utredning om revisionsbyråerna Grant Thornton och Deloitte i samband med Parmalat-skandalen | 693 |
| 2004/C 088E/2 | E-0248/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Romska barn i Bulgarien | 693 |
| 2004/C 088E/3 | P-0312/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Utvecklingshjälp | 694 |
| 2004/C 088E/4 | E-0401/04 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Vattenöverföring från floden Ebro | 695 |
| 2004/C 088E/5 | P-0409/04 från Carlos Coelho till kommissionenÄmne: Rättigheter relaterade till det europeiska medborgarskapet | 696 |
| 2004/C 088E/6 | E-0427/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Medborgare bosatta i annan medlemsstat | 697 |
| 2004/C 088E/7 | E-0496/04 från María Sornosa Martínez och María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Undersökning av stipendier från spanska sysselsättningsministeriet (kompletterande svar) | 698 |
| 2004/C 088E/8 | E-0526/04 från Matti Wuori till kommissionenÄmne: Utbyggnad av hamnen Puerto de Arinaga (Gran Canaria, Spanien) | 699 |
| 2004/C 088E/9 | E-0527/04 från Matti Wuori till kommissionenÄmne: Utbyggnad av hamnen Puerto de Arinaga (Gran Canaria, Spanien) | 699 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0526/04 och E-0527/04 |
| 2004/C 088E/0 | E-0569/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Leonardo da Vinci-programmet (kompletterande svar) | 700 |
| 2004/C 088E/1 | E-0661/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Offentlig upphandling avseende vattenöverföring Júcar-Vinalopó | 702 |
| 2004/C 088E/2 | E-0669/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Yrkeskvalifikationer | 703 |
| 2004/C 088E/3 | E-0676/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Anslag till bushmeat-resuser | 703 |
| 2004/C 088E/4 | E-0677/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Bushmeat: Naturvård genom avverkningskoncessioner | 704 |
| 2004/C 088E/5 | E-0678/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Vilt - handlingsplan för biodiversitet | 704 |
| 2004/C 088E/6 | E-0681/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Viltkött - utvärdering av fattigdomsnivån | 704 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0676/04, E-0677/04, E-0678/04 och E-0681/04 |
| 2004/C 088E/7 | E-0682/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Vilt - utvecklingsstrategier | 705 |
| 2004/C 088E/8 | P-0687/04 från Marcelino Oreja Arburúa till kommissionenÄmne: Brott mot principen om fri rörlighet för varor | 706 |
| 2004/C 088E/9 | E-0708/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Den sista inkomstkällan som gått förlorad för romerna i östra Slovakien och följderna när det gäller stölder, våldsamma sammandrabbningar och migration | 707 |
| 2004/C 088E/0 | P-0721/04 från Daniela Raschhofer till kommissionenÄmne: Benes-dekret nr 33/1945, fallet Hugo Salm | 709 |
| 2004/C 088E/1 | E-0756/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Konsekvenser av integrationen av de europeiska finansmarknaderna på det nationella och regionala planet | 710 |
| 2004/C 088E/2 | E-0811/04 från Enrique Monsonís Domingo och Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Skadedjur i citrusfrukter | 711 |
| 2004/C 088E/3 | P-0841/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Kvinnlig könsstympning | 712 |
| 2004/C 088E/4 | E-0853/04 från Terence Wynn till kommissionenÄmne: Ny förordning om export och försändelse av socker från de yttersta randområdena | 714 |
| 2004/C 088E/5 | E-0877/04 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Konfliktlösning i Sudan | 715 |
| 2004/C 088E/6 | E-0901/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Behandling av djur på kreatursmarknader | 716 |
| 2004/C 088E/7 | E-0921/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Israels kärnvapen | 717 |
| 2004/C 088E/8 | P-0956/04 från Brian Crowley till kommissionenÄmne: Frikoppling, pensionerade jordbrukare och familjer | 718 |
| 2004/C 088E/9 | P-0985/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Försvunna barn i Moçambique | 718 |
| 2004/C 088E/0 | P-1000/04 från Michiel van Hulten till kommissionenÄmne: Utgivning av boken De grenzen van Europa (Europas gränser) av kommissionsledamot Bolkestein | 720 |
| 2004/C 088E/1 | P-1007/04 från Manuel Medina Ortega till kommissionenÄmne: Fördelning av budgetpost Posei i 2004 års budget | 721 |
| 2004/C 088E/2 | E-1064/04 från André Brie till kommissionenÄmne: Motstridigheter i fråga om bygget av den nya delstatsvägen S 282 A i Sachsen (kompletterande svar) | 721 |
| 2004/C 088E/3 | E-1081/04 från Maria Sanders-ten Holte till kommissionenÄmne: De mindre Europaskolorna | 722 |
| 2004/C 088E/4 | P-1125/04 från Daniela Raschhofer till kommissionenÄmne: EU-program med Turkiet — eventuella följder av ett fullt medlemskap | 724 |
| 2004/C 088E/5 | P-1190/04 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Kulturforum 2004 | 724 |
| 2004/C 088E/6 | P-1200/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: EU:s erkännande av framstegen i Ukraina i form av beviljande av marknadsekonomiskt status | 725 |
| 2004/C 088E/7 | P-1203/04 från Gianfranco Dell’Alba till kommissionenÄmne: Misstänkta oegentligheter i förvaltningen av Europeiska utvecklingsfondens medel avsedda för projekt 8.ACP.PNG.003 (kompletterande svar) | 726 |
| | Rättelser |
| 2004/C 088E/8 | Rättelse till Michaele Schreyers svar på kommissionens vägnar på skriftlig fråga P-2323/03 | 728 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

EUROPAPARLAMENTET

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 1)

2004/C 088E/1

E-2236/02 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Uppdrag från kommissionen till revisionsfirmor (kompletterande svar)

1

2004/C 088E/2

P-0043/03 från Gian Gobbo till kommissionenÄmne: Införande av minimisats för punktskatt på vin

2

2004/C 088E/3

E-0052/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Situationen för de mänskliga rättigheterna i Vietnam

3

2004/C 088E/4

E-0084/03 från Carlos Bautista Ojeda till kommissionenÄmne: EU:s politik gentemot Marocko

4

2004/C 088E/5

E-0086/03 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Mord på barn i Honduras

5

2004/C 088E/6

E-0097/03 från Phillip Whitehead till kommissionenÄmne: Gatubarnens rättigheter i Honduras och Guatemala

5

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0086/03 och E-0097/03

2004/C 088E/7

E-0238/03 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: En närmare redogörelse av situationen för den nordliga dimensionen inom EU:s budget

6

2004/C 088E/8

E-0258/03 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Utvidgningen och utvecklingssamarbetet

7

2004/C 088E/9

E-0278/03 från Gianfranco Dell’Alba till kommissionenÄmne: Oegentligheter i valet i Kambodja

8

2004/C 088E/0

P-0325/03 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Intensifiering av kränkningarna av det vietnamesiska bergfolkets, Montagnards, grundläggande mänskliga rättigheter

10

2004/C 088E/1

E-0356/03 från Bill Newton Dunn och Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Brott mot de mänskliga rättigheterna i Honduras

11

2004/C 088E/2

E-0434/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Unga kvinnor från befolkningsgruppen romer i Slovakien steriliseras på grund av att de vilseleds eller utan att de frågas om lov till ingreppet

12

2004/C 088E/3

E-0569/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Ersättning av registreringsavgift vid export från Danmark (kompletterande svar)

13

2004/C 088E/4

E-0609/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Östtimor 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

14

2004/C 088E/5

E-0824/03 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Begränsningar för rätten att överlåta värdepapper i Tjeckien

16

2004/C 088E/6

E-0904/03 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Användning av lägre beskattad dieselolja i gränsområden

17

2004/C 088E/7

P-1139/03 från Joke Swiebel till kommissionenÄmne: Semersterresenärer på genomresa i Bulgarien - utpressning

18

2004/C 088E/8

E-1142/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skydd av arkeologiska museiföremål i Irak

19

2004/C 088E/9

E-1148/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Seychellerna

20

2004/C 088E/0

E-1150/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Seychellerna

20

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1148/03 och E-1150/03

2004/C 088E/1

E-1282/03 från Ria Oomen-Ruijten till kommissionenÄmne: Så kallad röd diesel i jordbruksfordon

21

2004/C 088E/2

E-1295/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba (politiska fångar

22

2004/C 088E/3

E-1311/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: De kubanska myndigheternas fängslande av Oscar Elías Biscet

22

2004/C 088E/4

E-1347/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Kränkningar av mänskliga rättigheter på Kuba

22

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1295/03, E-1311/03 och E-1347/03

2004/C 088E/5

E-1312/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Situationen för Siham Qandah, en kristen kvinna i Jordanien

23

2004/C 088E/6

E-1334/03 från Luigi Cocilovo till kommissionenÄmne: Mervärdesskatt på böcker

24

2004/C 088E/7

E-1339/03 från Maurizio Turco och Marco Cappato till kommissionenÄmne: Förföljelse av homosexuella på de palestinska områdena och utvisning av palestinska homosexuella från Israel

25

2004/C 088E/8

P-1345/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: EU bör straffa europeiska banker som samarbetar med Bagdadregimen

26

2004/C 088E/9

E-1382/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Konsekvenserna av Köpenhamnskriterierna för kamp mot oppositionen, begränsning av yttrandefriheten, förbud mot organisationer och ökning av antalet fångar

27

2004/C 088E/0

P-1384/03 från Gian Gobbo till kommissionenÄmne: Turkisk ockupation av det irakiska Kurdistan

28

2004/C 088E/1

E-1414/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Mottagande av flyktingar från Burma i Thailand

29

2004/C 088E/2

E-1417/03 från Bob van den Bos, Margrietus van den Berg, Maria Martens och Joost Lagendijk till kommissionenÄmne: Situationen för religiösa minoriteter i Gujarat, Indien

30

2004/C 088E/3

E-1467/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Mord på gatubarn i Guatemala och Honduras

31

2004/C 088E/4

E-1469/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Våg av gripanden på Kuba

32

2004/C 088E/5

E-1471/03 från Herman Schmid till kommissionenÄmne: Fångarna på Guantanamo Bay

33

2004/C 088E/6

E-1484/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Stegvis anpassning av importen inom ramen för det allmänna preferenssystemet för sektor V i förhållande till sysselsättningsalternativ till illegal narkotikaframställning i Colombia

34

2004/C 088E/7

E-1492/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Kaffeförhandlingarna

35

2004/C 088E/8

E-1497/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Förstörelse av EU-egendom i Palestina

35

2004/C 088E/9

E-1559/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Situationen i Somalia

36

2004/C 088E/0

P-1630/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Tvångssteriliseringar av romska kvinnor

37

2004/C 088E/1

E-1665/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Undervisning i det kurdiska språket i Turkiet

38

2004/C 088E/2

E-1678/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Angola och barnsoldater

39

2004/C 088E/3

E-1693/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Fiffel i samband med att amerikanska företag av amerikanska armén tilldelats kontrakt för återuppbyggnad i Irak

40

2004/C 088E/4

E-1694/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Iraks ekonomi samt dess oljetillgångar övertas på fortlöpande och varaktig basis av amerikanska företag

41

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1693/03 och E-1694/03

2004/C 088E/5

E-1695/03 från Mario Mantovani och Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Den humanitära krisen i Irak och den dramatiska situationen för barn, funktionshindrade och äldre människor på sjukhusen

42

2004/C 088E/6

E-1732/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Diskriminerande danska ölavgifter

44

2004/C 088E/7

E-1833/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Irak — stora risker för civilbefolkningen p.g.a. odetonerade minor och plundringar

45

2004/C 088E/8

P-1840/03 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Hjälp till Irak efter kriget

45

2004/C 088E/9

E-1844/03 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Behandlingen av homosexuella, lesbiska och transsexuella i Polen

46

2004/C 088E/0

E-1848/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Undersökning mot ordföranden för människorättsorganisationen i Diyarbakir

47

2004/C 088E/1

E-1858/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: EU-medel för rehabilitering av överlevande tortyroffer

48

2004/C 088E/2

E-1897/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Livsmedelshjälp till Zimbabwe

49

2004/C 088E/3

P-1923/03 från Helena Torres Marques till kommissionenÄmne: Anslag från EU till turistbranschen i Västindien (en uppföljning av det svar som Nielson gav på fråga P-0743/03 på kommissionens vägnar)

50

2004/C 088E/4

E-1928/03 från Maria Carrilho till kommissionenÄmne: Stöd till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd i Asien och Latinamerika: förnyelse av förordning (EG) nr 2130/2001 av den 29 oktober 2001

51

2004/C 088E/5

E-1949/03 från Christa Randzio-Plath till kommissionenÄmne: Alkoholmonopol TEKEL

52

2004/C 088E/6

E-1954/03 från Jannis Sakellariou till kommissionenÄmne: Situationen för yezidi-folkets mänskliga rättigheter i Georgien

53

2004/C 088E/7

E-1984/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Turkisk kränkning av grekiskt luftrum

54

2004/C 088E/8

E-2050/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Grekiskt flygplan hindrat av turkiska stridsflygplan

54

2004/C 088E/9

E-2083/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Turkiska kränkningar av grekiskt luftrum och säkerheten för invånarna kring Egeiska havet

55

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1984/03, E-2050/03 och E-2083/03

2004/C 088E/0

E-1985/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Skandal med olagliga steriliseringar i Slovakien

55

2004/C 088E/1

E-2004/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Världsbank för mediciner för fattiga länder

56

2004/C 088E/2

E-2019/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Antidumpingtullar på import av cyklar från Kina

57

2004/C 088E/3

E-2022/03 från Lennart Sacrédeus till kommissionenÄmne: Arrestering av nobelfredspristagaren Aung San Suu Kyi

58

2004/C 088E/4

E-2024/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Brott mot religionsfriheten i Turkmenistan

59

2004/C 088E/5

E-2028/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Grekiska tullen samlar in EU-medborgares pass vid gränsen till Makedonien på ett sätt som öppnar vägen för bedrägerier och leder till onödiga dröjsmål (kompletterande svar)

60

2004/C 088E/6

E-2055/03 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Facklig organisationsrätt för poliser i Lettland

61

2004/C 088E/7

E-2058/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: ACP-bananer

62

2004/C 088E/8

E-2091/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Bestämmelser för beräkning av stöd till tropiska produkter från AVS-länderna

62

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2058/03 och E-2091/03

2004/C 088E/9

E-2066/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Republiken Italien: tillämpning av momsdirektivet på varuleveranser inom gemenskapen

64

2004/C 088E/0

P-2078/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Mjölkkvoten i Portugal

65

2004/C 088E/1

E-2086/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Situationen för kristna i Egypten

65

2004/C 088E/2

E-2089/03 från José Gil-Robles Gil-Delgado till kommissionenÄmne: Fastställande av budgetrubrik för icke-statliga organisationer som ägnar sig åt att bekämpa tortyr

66

2004/C 088E/3

P-2104/03 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Burmesiska Rohingya-flyktingar

67

2004/C 088E/4

P-2155/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Rohingya-muslimernas ställning i Bangladesh

68

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-2104/03 och P-2155/03

2004/C 088E/5

E-2116/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Situationen i Sudan

69

2004/C 088E/6

E-2130/03 från Markus Ferber till kommissionenÄmne: Kommissionens stöd till frivilligorganisationer

69

2004/C 088E/7

E-2162/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Budgetpost B7-7010: ingen inbjudan att lämna förslag och konsekvenserna för att funktionshindrades mänskliga rättigheter tas upp

70

2004/C 088E/8

E-2184/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Ytterligare kränkningar av religionsfriheten i Turkmenistan

71

2004/C 088E/9

P-2198/03 från Niall Andrews till kommissionenÄmne: Skydd av de mänskliga rättigheterna i Mexiko

72

2004/C 088E/0

E-2223/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: EU:s hemliga avtal med tredje land om kärnkraft

73

2004/C 088E/1

E-2229/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Inkomster från olja i Angola och frågan om öppenhet

74

2004/C 088E/2

E-2244/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Malta och direktivet om bevarande av vilda fåglar

75

2004/C 088E/3

P-2303/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba, kommissionens delegation och de mänskliga rättigheterna

76

2004/C 088E/4

E-2304/03 från Emma Bonino till kommissionenÄmne: Öppnande av en kommissionsdelegation i Jemen

76

2004/C 088E/5

E-2308/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Afrika - olja - fattigdom

77

2004/C 088E/6

E-2321/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Antalet tjänstemän inom kommissionen som arbetar med yttre förbindelser

78

2004/C 088E/7

E-2345/03 från Erik Meijer och Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Skydd av orört natur- och kulturlandskap med potential för ekoturism i bergstrakterna i den polska provinsen Dolnoslaœkie (Niederschlesien

79

2004/C 088E/8

E-2346/03 från Erik Meijer och Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Orört natur- och kulturlandskap ödeläggs och ekoturismen omintetgörs genom utvidgning av dagbrott i den polska provinsen Dolnoslaœkie (Niederschlesien)

79

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2345/03 och E-2346/03

2004/C 088E/9

E-2354/03 från Mary Honeyball till kommissionenÄmne: Lokalt styre i AVS-länderna

82

2004/C 088E/0

E-2363/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Turkiskt fartyg utför undersökningar på grekiskt territorialvatten i Egeiska havet

83

2004/C 088E/1

E-2392/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Stening av Semsiye Allak i byn Yalim i Turkiet

84

2004/C 088E/2

E-2402/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Turkiet: Bokbål och statens involvering av 15000 imamer

85

2004/C 088E/3

E-2442/03 från Jürgen Zimmerling till kommissionenÄmne: Hjälpleveranser till Madagaskar

85

2004/C 088E/4

E-2490/03 från Bob van den Bos och Bashir Khanbhai till kommissionenÄmne: Livsmedelsbistånd till Etiopien

87

2004/C 088E/5

E-2504/03 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Dubbelbeskattning av återflyttare

88

2004/C 088E/6

E-2512/03 från Koenraad Dillen till kommissionenÄmne: Stöd till offer av krisen i de palestinska områdena

88

2004/C 088E/7

P-2514/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Medicinska produkter: särskilt undantag från patenträttigheter

90

2004/C 088E/8

E-2531/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Profithajar och rövare i Kosovo

91

2004/C 088E/9

E-2542/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Ryssland

93

2004/C 088E/0

E-2551/03 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: EU har inte betalat ut bistånd till utlandet

94

2004/C 088E/1

E-2552/03 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Fallet Vinh Binh Trinh i Vietnam

96

2004/C 088E/2

E-2558/03 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Peru

97

2004/C 088E/3

E-2563/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Förenlighet mellan den sudanesiska totalitära regimens våldshandlingar och det avtal som Europeiska unionen ingått med Sudan

98

2004/C 088E/4

E-2574/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Nederländska företag kränker internationella riktlinjer i Demokratiska republiken Kongo

99

2004/C 088E/5

E-2579/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Familjer av turkisk härkomst från EU-medlemsstaterna får eurosedlar beslagtagna och utsätts för röverier när de är på sina årliga genomresor via Bulgarien

100

2004/C 088E/6

E-2585/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Beskattningen av vissa alkoholsvaga drycker

102

2004/C 088E/7

E-2588/03 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Avrättning av Faramaz Mohammadi, 19 år, ledare för studentrörelsen vid universitet i Tabriz i Iran

103

2004/C 088E/8

E-2593/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Förföljelser av kristna i Pakistan

104

2004/C 088E/9

E-2594/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Förföljelse av kristna

104

2004/C 088E/0

E-2604/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Skydd av utgrävningarna vid det antika Salamis, Cypern

105

2004/C 088E/1

E-2613/03 från Maurizio Turco, Marco Pannella, Marco Cappato och Gianfranco Dell’Alba till kommissionenÄmne: Föreskriften Crimen Sollicitationis från Heliga stolens högsta heliga kongregation, vars syfte är att dölja sexuella övergrepp som begåtts av präster

106

2004/C 088E/2

E-2615/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Nya ansvarsområden för kommissionsledamoten Verheugen

107

2004/C 088E/3

E-2664/03 från Terence Wynn till kommissionenÄmne: Industrivaror från tredje land

108

2004/C 088E/4

E-2703/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Sociologen Mehemet Bercet och Sefika Gurbuz, direktör för flyktingorganisationen Goc-Der i Istanbul, som anklagats för uppmuntran till rashat och ställts inför rätta i Turkiet

109

2004/C 088E/5

E-2725/03 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Korruption vid Bulgariens gräns

110

2004/C 088E/6

E-2742/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Slovakien

111

2004/C 088E/7

E-2743/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Slovakien

112

2004/C 088E/8

E-2744/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Slovakien

112

2004/C 088E/9

E-2759/03 från Fernando Fernández Martín till kommissionenÄmne: Beräkningsmetod för det finansiella stödet till traditionella bananleverantörer från AVS-länderna

113

2004/C 088E/0

E-2775/03 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: EU-medborgare som orättmätigt hålls fången i Thailand

114

2004/C 088E/1

E-2784/03 från Cristiana Muscardini, Antonio Mussa och Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Val i Albanien

115

2004/C 088E/2

E-2804/03 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Urbs Asien kontraktsnummer Ala/95-21-b7-3010/39

116

2004/C 088E/3

E-2815/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Arrestering och fängslande av Rinaldy Damanik i centrala Sulawesi i Indonesien

117

2004/C 088E/4

P-2854/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Medaprogrammet och kvinnor

117

2004/C 088E/5

E-2884/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Förföljelse av kristna i Egypten

118

2004/C 088E/6

E-2889/03 från Samuli Pohjamo och Mikko Pesälä till kommissionenÄmne: Det måste fås till stånd ett minimiimportpris och en importtull på norsk lax och regnbågsforell

118

2004/C 088E/7

E-2919/03 från Marco Cappato och Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Fallet med den italienske medborgaren Maurizio Trotta, som sitter fängslad i Rumänien

120

2004/C 088E/8

E-2922/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Handelssanktioner mot Myanmar

121

2004/C 088E/9

E-2934/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba - spanskt centrum

122

2004/C 088E/0

E-2953/03 från Maurizio Turco och Marco Cappato till kommissionenÄmne: Dödsstraff genom stening i Nigeria

123

2004/C 088E/1

E-2955/03 från Maurizio Turco och Marco Cappato till kommissionenÄmne: Otaliga förföljelser av homosexuella i Egypten

123

2004/C 088E/2

E-2988/03 från Bart Staes och Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Handlingsplan för kontroll av efterlevnaden av skogsvårdslagstiftning, goda styrelseformer och handel (FLEGT)

124

2004/C 088E/3

E-2995/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Förstörelse av värdefulla klenoder i Agia Sofia-kyrkan

125

2004/C 088E/4

E-3013/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Den tunisiska journalisten Néziha Rejiba

126

2004/C 088E/5

E-3025/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Kränkning av grekernas mänskliga rättigheter genom det turkiska fastighetsregistret på ön Imvros

127

2004/C 088E/6

E-3032/03 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Turkiet och kränkningar av landets minoriteter

128

2004/C 088E/7

E-3045/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Barnarbete

129

2004/C 088E/8

E-3133/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Angola - Falcone

130

2004/C 088E/9

E-3143/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Priserna på personbilar i Grekland och förbud mot dieselmotorer i Aten och Thessaloniki

131

2004/C 088E/0

E-3159/03 från Dirk Sterckx till kommissionenÄmne: Olika tolkningar av förordning (EEG) nr 918/83 får som följd att professionella flyttfirmor behandlas olika i samband med införsel till EU av flyttgods från länder utanför EU

132

2004/C 088E/1

E-3163/03 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Regionalpolitik i Ungern

134

2004/C 088E/2

E-3185/03 från Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Momsfrihet på Kanarieöarna

135

2004/C 088E/3

E-3223/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Dödsdömda barn på Filippinerna

136

2004/C 088E/4

E-3244/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Nätverk för samordning av utvecklingspolitiken

137

2004/C 088E/5

E-3252/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY)

137

2004/C 088E/6

E-3263/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Regionen Valloniens befogenhet att tillåta att vapen exporteras och används som ett led i förtrycket av Nepals befolkning

138

2004/C 088E/7

E-3292/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Sharialagen

139

2004/C 088E/8

P-3303/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Turkiet och den senaste rapporten från den turkiska människorättsorganisationen IHD

140

2004/C 088E/9

P-3375/03 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Kärnsäkerhet — avveckling av anläggningar och integrering av kostnader

141

2004/C 088E/0

E-3382/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Tillfångatagande av en biståndsarbetare inom Läkare utan gränser

142

2004/C 088E/1

E-3399/03 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Azerbajdzjan

143

2004/C 088E/2

P-3402/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Korsamputering av en 16-åring i Sudan

144

2004/C 088E/3

E-3435/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Bulgarisk provokation mot medlemsstat i EU

144

2004/C 088E/4

E-3443/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Den palestinska myndigheten - förskingring av medel

145

2004/C 088E/5

E-3449/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Smokes Direct (Spanien)

146

2004/C 088E/6

E-3462/03 från Helmuth Markov till kommissionenÄmne: Planerad begränsning av lastvikten vid gränsövergången Guben-Gubniek

147

2004/C 088E/7

E-3478/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Colombiansk blomimport och det allmänna preferenssystemet

148

2004/C 088E/8

E-3484/03 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Följdfråga till fråga E-2055/03 om facklig organisationsrätt för poliser i Lettland

149

2004/C 088E/9

P-3485/03 från Torben Lund till kommissionenÄmne: EES, Norge och beskattning av arbetstagare från EU

150

2004/C 088E/0

E-3565/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Förberedelser i EU:s gränsområden inför utvidgningen

150

2004/C 088E/1

E-3589/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Syrien - USA-sanktioner

151

2004/C 088E/2

E-3609/03 från Giovanni Pittella, Marco Cappato, Giovanni Fava, Glyn Ford, Sérgio Marques och Emilio Menéndez del Valle till kommissionenÄmne: EU-observatörer till Venezuela

152

2004/C 088E/3

E-3623/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Turkisk diskriminering av Imvros och Tenedos grekiska invånare

153

2004/C 088E/4

E-3635/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kap Verde - särskild status inom EU

154

2004/C 088E/5

P-3695/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Granskning av strategidokumenten för länder och regioner i Asien och Latinamerika efter halva tiden

155

2004/C 088E/6

E-3819/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Att köra personbil i Grekland med EU-registreringsskyltar

156

2004/C 088E/7

E-3824/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Ursprungsmärke på importvaror

158

2004/C 088E/8

E-3902/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Made in Europe-märke på varor från medlemsstaterna

159

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3824/03 och E-3902/03

2004/C 088E/9

E-3958/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Ryssland - Valet

160

2004/C 088E/0

E-3965/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Åtgärder mot Kina med anledning av olaglig användning av märket CE

161

2004/C 088E/1

E-3975/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Efterlevnad av principen om lika behandling av tjänstemännen i kommissionens delegation i Brasilien

162

2004/C 088E/2

E-3989/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: EU:s bestämmelser om försäljning och service

163

2004/C 088E/3

E-4004/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Handikappade barn i Ryssland

165

2004/C 088E/4

E-0012/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Toppmöte EU-Indien - närmare förbindelser

166

2004/C 088E/5

E-0049/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Europeiska unionens hjälp till Iran för att förhindra tragiska följder av jordbävningen i Bam

167

2004/C 088E/6

E-0072/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Misstanke om handel med mänskliga organ - Moçambique

168

2004/C 088E/7

E-0143/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Organhandel - Moçambique

169

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0072/04 och E-0143/04

2004/C 088E/8

E-0154/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Kleptokratskatt

170

2004/C 088E/9

E-0187/04 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Revisionen i företagen

171

2004/C 088E/0

E-0214/04 från Giles Chichester till kommissionenÄmne: Upplysningar om EU:s stöd till den palestinska myndigheten

172

2004/C 088E/1

E-0270/04 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Uppföljning av bestämmelserna om gränsöverskridande betalningar

173

2004/C 088E/2

E-0272/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Fraktterminalen i Timisoara

174

2004/C 088E/3

E-0288/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Program för narkotikautrotning i Colombia

174

2004/C 088E/4

E-0320/04 från Gary Titley till kommissionenÄmne: Olaglig skogsavverkning och timmerhandel

175

2004/C 088E/5

E-0362/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Lettiska passnamn

176

2004/C 088E/6

E-0378/04 från Hartmut Nassauer och Bernd Lange till kommissionenÄmne: Planerat förslag till andra direktivet om gränsvärden med fastställande av indikativa gränsvärden för arbetsplatser, bl.a. för kväveoxid (NO)

177

2004/C 088E/7

E-0382/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Fri rörlighet mellan Grekland och övriga EU-länder

179

2004/C 088E/8

E-0384/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Ansaldo-Breda: överträdelse av bestämmelserna om skydd för arbetstagare som exponeras för asbest

181

2004/C 088E/9

E-0411/04 från Charles Tannock och John Bowis till kommissionenÄmne: Förföljelsen av Ahmadiyya-muslimerna i Bangladesh

183

2004/C 088E/0

E-0413/04 från Charles Tannock och Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Flyttfågel- och livsmiljödirektiven med avseende på Republiken Malta

183

2004/C 088E/1

E-0419/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Kvinnor som bränns till döds i Pakistan

184

2004/C 088E/2

E-0429/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Fallet pastor Rinaldy Damanik, Indonesien

186

2004/C 088E/3

E-0465/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Inrättandet av märkningen Made in EU

186

2004/C 088E/4

E-0501/04 från Jorge Hernández Mollar till kommissionenÄmne: Åtgärder för att hantera Odysseussyndromet

188

2004/C 088E/5

E-0510/04 från Sérgio Marques till kommissionenÄmne: Läget för hjälpinsatserna till Venezuela

188

2004/C 088E/6

E-0517/04 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Utsläpp av giftigt avfall genom brand i fabrik i Thessaloniki samt att Grekland inte har rättat sig efter EG-domstolens dom om farligt avfall

190

2004/C 088E/7

E-0545/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: GJP — Följder för fördelningen av inkomstminskningen inom jordbruket och finansiering av djur- och miljövänlig teknik för småföretag (kompletterande svar)

191

2004/C 088E/8

E-0559/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Betalar EU för Lady Arafats lyxtillvaro i Paris?

193

2004/C 088E/9

E-0574/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Kärnkraftsanläggningen i Garigliano

194

2004/C 088E/0

E-0583/04 från Nirj Deva till kommissionenÄmne: EU:s stödpengar till Zimbabwe

195

2004/C 088E/1

E-0585/04 från Bill Miller till kommissionenÄmne: WTO-samtal i Cancún och Genève

196

2004/C 088E/2

E-0624/04 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: Dumpning av regnbågslax som importeras från Norge och Färöarna

197

2004/C 088E/3

E-0640/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Förvånande förekomst av namn på EU-organ, såsom Olaf, i förvirrande uppgifter från institutioner i Israel avseende hur EU-medel används av ordföranden för den palestinska myndigheten

197

2004/C 088E/4

E-0649/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Romerna i Slovakien

198

2004/C 088E/5

E-0660/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Bidrag till icke-statliga organisationer

199

2004/C 088E/6

E-0665/04 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Säkerhetsstandarder för bildhantering vid scanning av sedlar

199

2004/C 088E/7

E-0666/04 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Brott mot miljölagstiftningen

200

2004/C 088E/8

E-0667/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Att på nytt öppna den västra järnvägspassagen mellan Sligo och Cork i Irland

201

2004/C 088E/9

E-0674/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Iarnrod Eireanns fraktverksamhet

202

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0667/04 och E-0674/04

2004/C 088E/0

E-0670/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Kommissionens utredning om oljeutsläpp vid Poolbeg-halvön, Dublin

203

2004/C 088E/1

E-0675/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Förordningen om avfallstransporter till och från gemenskapen

203

2004/C 088E/2

E-0684/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Parmalat och Nederländernas avvikande skattelagstiftning som lockar utländska företag som har tvivelaktiga avsikter

204

2004/C 088E/3

E-0686/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Europeisk plattform för väte

205

2004/C 088E/4

E-0724/04 från María Herranz García till kommissionenÄmne: Bestämmelser för märkning av vin

206

2004/C 088E/5

E-0749/04 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Införandet av det sektorsinriktade tänkesättet i EU:s utvecklingssamarbete

207

2004/C 088E/6

E-0762/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Kommissionens förslag till uppföljning av handlingsplanen för finansiella tjänster

208

2004/C 088E/7

E-0763/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: De offentliga myndigheternas roll under perioden efter handlingsplanen för finansiella tjänster

209

2004/C 088E/8

E-0764/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Användningen av föranslutningsfonderna

210

2004/C 088E/9

E-0765/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Kreditvärderingsinstitut och tillgången till privilegierad information

212

2004/C 088E/0

E-0773/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Belgien

213

2004/C 088E/1

E-0774/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Cypern

214

2004/C 088E/2

E-0777/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Ungern

215

2004/C 088E/3

E-0778/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Litauen

216

2004/C 088E/4

E-0779/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Polen

217

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0774/04, E-0777/04, E-0778/04 och E-0779/04

2004/C 088E/5

E-0784/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Familjeåterförening

220

2004/C 088E/6

E-0789/04 från Cristiana Muscardini, Sergio Berlato, Roberta Angelilli, Roberto Bigliardo, Antonio Mussa, Sebastiano Musumeci, Mauro Nobilia, Adriana Poli Bortone och Franz Turchi till kommissionenÄmne: Internationell piratkopiering av vin — ändring av förordning (EG) nr 753/2002

221

2004/C 088E/7

E-0790/04 från Roberto Bigliardo till kommissionenÄmne: Förekomst av farligt dioxin i kommunen Acerra (Na) i Italien

223

2004/C 088E/8

E-0794/04 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 141/2000 om läkemedel för sällsynta sjukdomar — särläkemedel

224

2004/C 088E/9

E-0795/04 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Jordskred vid vindkraftparken i Derrybrien

226

2004/C 088E/0

E-0798/04 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Amfilochia och Ramsarkonventionen

226

2004/C 088E/1

E-0800/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Sjukhuset Doctor Moliner de Serra (Valencia) och rening av avloppsvatten

227

2004/C 088E/2

E-0801/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Undantagsjakt och skydd av den vilda fågelfaunan - Sardinien

228

2004/C 088E/3

E-0808/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Garantier för att de som blivit missgynnade eller försummade vid bedömning av examensbevis från andra medlemsstater fortfarande skall kunna komma i åtnjutande av lika rättigheter

229

2004/C 088E/4

E-0817/04 från Stefano Zappalà till kommissionenÄmne: Tullavgifter i Finland

230

2004/C 088E/5

E-0820/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Jordbruk — förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen

232

2004/C 088E/6

E-0835/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Ändring av bestämmelser om märkning av vin

233

2004/C 088E/7

E-0845/04 från Giorgio Celli till kommissionenÄmne: Uppförande av en friskvårdsanläggning i våtmarksområdet Es Salobrar — Es Trenc på Mallorca (Balearerna)

234

2004/C 088E/8

E-0847/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Mineralvattenframställning i Padernello di Paese (Treviso)

235

2004/C 088E/9

P-0850/04 från Salvador Jové Peres till kommissionenÄmne: Korrigering till följd av otillbörligt beviljande av tilläggskvoter för bearbetade tomater

237

2004/C 088E/0

E-0864/04 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Språklig mångfald

238

2004/C 088E/1

E-0868/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Storfamiljer

238

2004/C 088E/2

E-0876/04 från Struan Stevenson till kommissionenÄmne: Olagligt fiske i vattnen kring Azorerna

240

2004/C 088E/3

E-0881/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Installation av en förbränningsanläggning i centrala Portugal

241

2004/C 088E/4

P-0902/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Samtal för att lösa Cypernfrågan

242

2004/C 088E/5

E-0904/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Garantier för bilar av märket Mercedes-Benz

242

2004/C 088E/6

E-0905/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Cykelhjälmar

243

2004/C 088E/7

E-0908/04 från Paolo Bartolozzi till kommissionenÄmne: Tjänster i allmänhetens intresse

244

2004/C 088E/8

P-0913/04 från Philip Bradbourn till kommissionenÄmne: Kontroll av förartillstånd

245

2004/C 088E/9

E-0914/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Olaglig fågeljakt på Cypern

246

2004/C 088E/0

E-0916/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irland och sjösäkerhetslagstiftning

247

2004/C 088E/1

E-0917/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irlands efterlevnad av ramdirektivet om avfall

247

2004/C 088E/2

E-0920/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Hantering av spillolja i Irland

248

2004/C 088E/3

E-0929/04 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Säljfrämjande åtgärder för mejeriprodukter

249

2004/C 088E/4

E-0933/04 från John Purvis till kommissionenÄmne: Energi från Oberoende staters samvälde

250

2004/C 088E/5

P-0935/04 från Hans Kronberger till kommissionenÄmne: Europeisk strategi för miljö och hälsa - Scale

250

2004/C 088E/6

E-0938/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Religiösa minoriteter i Gujarat

251

2004/C 088E/7

E-0940/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Kyrkor i Indonesien

252

2004/C 088E/8

E-0941/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Genetiskt modifierade organismer

253

2004/C 088E/9

E-0943/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Forskningsprogram och multipel skleros

254

2004/C 088E/0

E-0950/04 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Hinder i fartygstrafiken på Donau

255

2004/C 088E/1

P-0958/04 från Manuel dos Santos till kommissionenÄmne: Risköverföring vid den portugisiska regeringens värdepapperisering

256

2004/C 088E/2

E-0971/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela - folkomröstning

257

2004/C 088E/3

E-0972/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Nätet Natura 2000 - finansiering

258

2004/C 088E/4

E-0977/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Sjukförsäkring i Tjeckien

259

2004/C 088E/5

E-0978/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Råvaror i livsmedel

260

2004/C 088E/6

E-0980/04 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Initiativ från överbefälhavaren för Turkiets markstyrkor

261

2004/C 088E/7

E-0981/04 från Giovanni Pittella och Guido Sacconi till kommissionenÄmne: Skydd och bevarande av den marina miljön

262

2004/C 088E/8

E-0984/04 från Piia-Noora Kauppi till kommissionenÄmne: Trötthetens betydelse i samband med trafikolyckor

263

2004/C 088E/9

P-0992/04 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Telekommunikationer

264

2004/C 088E/0

E-0994/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Skydd av barn och framtida EU-program inriktade på ungdomar

265

2004/C 088E/1

E-0995/04 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Restriktiva åtgärder planeras av vissa medlemsstater i strid med den rätt till likabehandling som garanteras av EU

266

2004/C 088E/2

P-0999/04 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Anslutning av högspänningsledningar i Civitella Paganicos kommun

267

2004/C 088E/3

E-1008/04 från Albert Maat och Neil Parish till kommissionenÄmne: OIE:s konferens om vaccinering mot djursjukdomar

268

2004/C 088E/4

P-1009/04 från Johannes Voggenhuber till kommissionenÄmne: Motorvägen i Lobau

269

2004/C 088E/5

E-1010/04 från Johannes Voggenhuber till kommissionenÄmne: Motorvägen i Lobau

270

2004/C 088E/6

E-1015/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Räkfiske på Svalbard

271

2004/C 088E/7

E-1023/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Modernisering av den portugisiska fiskeflottan

272

2004/C 088E/8

P-1027/04 från Marie Isler Béguin till kommissionenÄmne: Vikten av att respektera gemenskapens miljölagstiftning

273

2004/C 088E/9

P-1028/04 från Nicole Thomas-Mauro till kommissionenÄmne: Spänningar på stålmarknaden

275

2004/C 088E/0

P-1038/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Förslag till direktiv om inspektion av Sellafields kärnkraftsverk

276

2004/C 088E/1

P-1039/04 från Daniel Cohn-Bendit till kommissionenÄmne: Kommissionsledamot Reding ställer upp som kandidat i valet till Europaparlamentet

277

2004/C 088E/2

E-1051/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Bekräftelse av Europeiska kommissionens ståndpunkt om giltigheten hos artikel 15 i förordning (EG) nr 1954/2003

277

2004/C 088E/3

E-1076/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Musselfiskare

278

2004/C 088E/4

P-1078/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Politisk neutralitet vid det regionala EU-informationskontoret i Vlaams-Brabant

279

2004/C 088E/5

P-1083/04 från Rolf Linkohr till kommissionenÄmne: Projektrelaterade mekanismer i samband med Kyotoprotokollet

280

2004/C 088E/6

P-1105/04 från Massimo Carraro till kommissionenÄmne: Råvarusituationen

280

2004/C 088E/7

P-1148/04 från Renato Brunetta till kommissionenÄmne: Tillgång till järnskrot på EU-marknaden

281

2004/C 088E/8

E-1161/04 från Mario Mauro till kommissionenÄmne: Brist på råvaror i gjuterisektorn

281

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1105/04, P-1148/04 och E-1161/04

2004/C 088E/9

E-1110/04 från Christine De Veyrac till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnät

282

2004/C 088E/0

E-1114/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Räddningstjänsten

283

2004/C 088E/1

P-1181/04 från Salvador Jové Peres till kommissionenÄmne: Korrigering av felaktigt beviljande av tilläggskvoter för bearbetade tomatprodukter

284

2004/C 088E/2

P-1199/04 från Helmuth Markov till kommissionenÄmne: Mervärdesskatt på EU-stöd

285

2004/C 088E/3

P-1202/04 från Françoise Grossetête till kommissionenÄmne: Definitionen av avfall och av de sätt på vilka avfall förvaltas och hanteras

286

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 2)

2004/C 088E/4

E-0811/02 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Harmonisering av föreskrifterna för fordon

288

2004/C 088E/5

E-1776/02 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Diskriminering av synskadade personer

289

2004/C 088E/6

P-2081/02 från Christoph Konrad till kommissionenÄmne: Utnyttjande av mål 2-medel i Nordrhein-Westfalen

289

2004/C 088E/7

E-2280/02 från Emilia Müller till kommissionenÄmne: Uppmjukning av förbudet att använda djurmjöl som foder

290

2004/C 088E/8

E-2677/02 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Brandsäkerhet

291

2004/C 088E/9

E-2970/02 från Christa Prets till kommissionenÄmne: Programmet Kultur 2000 — Tidsfrist för att lämna in projektförslag till Sankt Petersburg 2003

292

2004/C 088E/0

E-3331/02 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Gemenskapsprogram om informationssamhället

293

2004/C 088E/1

E-3361/02 från Maria Sanders-ten Holte till kommissionenÄmne: Skadeersättning

294

2004/C 088E/2

P-3496/02 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Statligt stöd till småskaligt cabotage inom Azorerna

295

2004/C 088E/3

E-3540/02 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Ojämlikhet i fråga om hälsa

297

2004/C 088E/4

E-3566/02 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Avtal mellan Eurostat och Eurogramme

297

2004/C 088E/5

E-3607/02 från Mary Banotti till kommissionenÄmne: Användning av frimärken från olika länder inom euroområdet

298

2004/C 088E/6

P-3626/02 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Greklands genomförande av direktiv 1999/70/EG

299

2004/C 088E/7

P-3650/02 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Gynnsammare villkor för små och medelstora företag när det gäller anbudsinfordran för EU:s stödprogram för tredje länder

300

2004/C 088E/8

E-3676/02 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Arbetsoförmåga

301

2004/C 088E/9

E-3737/02 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: ABEJ - Solidarités

303

2004/C 088E/0

E-3780/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Genomförandet av förordning (EG) 1259/1999: rapporter från medlemsstaterna om miljöåtgärder och system för jordbruksstöd

303

2004/C 088E/1

E-3817/02 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Lämpliga åtgärder för att en gång för alla göra det omöjligt för EU-invånare att profitera på barnarbete annorstädes

305

2004/C 088E/2

P-3824/02 från Jan Wiersma till kommissionenÄmne: Romer - Buhusi

306

2004/C 088E/3

P-3906/02 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Undernäring i Gazaremsan och på Västbanken

307

2004/C 088E/4

P-3907/02 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Ekonomiska och sociala konsekvenser av EU:s utvidgning

308

2004/C 088E/5

E-3916/02 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Spel på nätet

310

2004/C 088E/6

E-3917/02 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Gränsregioner

310

2004/C 088E/7

E-0046/03 från Pasqualina Napoletano och Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Krisen i Venezuela

312

2004/C 088E/8

E-0070/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Alltfler energislösande och osäkra terrängbilar i Amerika. Vad göra mot en sådan utveckling inom EU?

313

2004/C 088E/9

E-0106/03 från Luciano Caveri till kommissionenÄmne: Branden i Mont Blanc-tunneln

314

2004/C 088E/0

P-0110/03 från Peter Liese till kommissionenÄmne: Vaccinering mot smittkoppor i medlemsstaterna

315

2004/C 088E/1

E-0131/03 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Genomförande av budgetpost B2-1411 Stöd till regioner som gränsar till kandidatländerna

316

2004/C 088E/2

E-0141/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Internationellt fiskeavtal EU-Guinea-Bissau och utvecklingssamarbete

317

2004/C 088E/3

P-0215/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Drogrelaterad upptrappning av våldet i Bolivia

318

2004/C 088E/4

E-0226/03 från Guido Podestà och Amalia Sartori till kommissionenÄmne: Bestämmelser som utgör hinder för handeln med guldföremål inom gemenskapen — överträdelse av artikel 28 i EG-fördraget

319

2004/C 088E/5

E-0230/03 från Helle Thorning-Schmidt till kommissionenÄmne: Utvidgningens konsekvenser för sysselsättningen inom tullen

320

2004/C 088E/6

E-0267/03 från Laura González Álvarez till kommissionenÄmne: Iberias och Spanairs missbruk av en dominerande ställning och vilseledande reklam

321

2004/C 088E/7

E-0303/03 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Maltas anslutning till EU

322

2004/C 088E/8

P-0370/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Nedläggningen av Clarks i Portugal — gemenskapsstöd — utlokalisering

323

2004/C 088E/9

E-0430/03 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Prestige - Statligt stöd

324

2004/C 088E/0

E-0432/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Luftföroreningar: överskridna gränsvärden för partiklar i luften

325

2004/C 088E/1

P-0547/03 från Struan Stevenson till kommissionenÄmne: Export av nötkött och levande nötkreatur till Libanon och Egypten

326

2004/C 088E/2

E-0570/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Straffavgift på importerade bilar

327

2004/C 088E/3

E-0610/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/São Tomé och Príncipe 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

328

2004/C 088E/4

E-0611/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Guinea-Bissau 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

329

2004/C 088E/5

E-0612/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Kap Verde 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

329

2004/C 088E/6

E-0613/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Moçambique1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd, med mera

329

2004/C 088E/7

E-0614/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: EU/Angola 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

329

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0610/03, E-0611/03, E-0612/03, E-0613/03 och E-0614/03

2004/C 088E/8

E-0697/03 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Harmonisering av storleksmärkning

331

2004/C 088E/9

E-0761/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: EU-krav i samband med uppförande av mobiltelefonmaster

332

2004/C 088E/0

E-0867/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Den ekonomiska krisen i Venezuela

333

2004/C 088E/1

E-0937/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Stöd till EU-medborgare i Venezuela

334

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0867/03 och E-0937/03

2004/C 088E/2

E-0896/03 från Klaus-Heiner Lehne till kommissionenÄmne: Tyska skattemyndigheters praxis i fråga om omsättningsskatt

335

2004/C 088E/3

E-0900/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Begränsningar av den inre marknaden

336

2004/C 088E/4

E-0921/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Östtimor — massakrerna 1999. Rättegång mot de ansvariga. Indonesien. Mänskliga rättigheter

337

2004/C 088E/5

E-1180/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba och Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Ett hemligt vietnamesiskt fängelse som inrättats på gränsen till Kambodja för att spärra in personer tillhörande montagnardstammen som sänts tillbaka till Vietnam efter att ha begärt asyl samt fall av arresteringar, tortyr och försvinnanden

339

2004/C 088E/6

E-1181/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba och Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: De vietnamesiska myndigheternas arrestering av personer tillhörande montagnardstammen på grund av att de misstänks för att stödja Montagnard- Foundation, vara kristna och värva medlemmar till det gränsöverskridande radikala partiet

340

2004/C 088E/7

E-1182/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba och Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Några individuella fall av personer tillhörande montagnardstammen (degarer) som blivit godtyckligt arresterade och torterade av de vietnamesiska myndigheterna

341

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1180/03, E-1181/03 och E-1182/03

2004/C 088E/8

E-1209/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Utdelning av modersmjölksersättning i afrikanska länder

342

2004/C 088E/9

E-1247/03 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Burmesiska flyktingar

343

2004/C 088E/0

P-1251/03 från Carlos Bautista Ojeda till kommissionenÄmne: Krisen inom den europeiska turismsektorn

343

2004/C 088E/1

P-1287/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Makaber valmaskerad i Tjetjenien

344

2004/C 088E/2

E-1290/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Anti-dumpingbestämmelser för ferrolegeringsimporten och problemen för företaget Ferroatlántica i Cee, Dumbria, Costa da Morte, Galicien

345

2004/C 088E/3

E-1294/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela (en demokratisk lösning på krisen

346

2004/C 088E/4

E-1296/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Sammandrabbningar i södra Nigeria

347

2004/C 088E/5

E-1310/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Situationen för den nigerianske medborgaren Abubakir, som är aktiv kristen

349

2004/C 088E/6

E-1316/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Papuas självstyre (Indonesien)

349

2004/C 088E/7

E-1317/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Genomförande av gemenskapsprogrammen i Slovakien

350

2004/C 088E/8

E-1321/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Angolaflyktingarnas återvändande

352

2004/C 088E/9

P-1336/03 från Ilka Schröder till kommissionenÄmne: Förföljelse av homosexuella i områdena med palestinskt självstyre

353

2004/C 088E/0

E-1400/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Säte för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

354

2004/C 088E/1

E-1576/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: EU-omfattande energibeskattning

356

2004/C 088E/2

E-1580/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Analys av data om olagliga droger i EU

356

2004/C 088E/3

P-1607/03 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Upprepade kränkningar av de mänskliga rättigheterna på Kuba

357

2004/C 088E/4

E-1629/03 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Främjande av rättvisemärkta produkter inom EU

358

2004/C 088E/5

P-1631/03 från Carlos Coelho till kommissionenÄmne: Diskriminering på grund av nationalitet

359

2004/C 088E/6

E-1640/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Brist på pengar för fortsatt förmånsutbetalning och för medfinansiering av projekt i medlemsstater som använder skattesänkningar som konkurrensfördelar

360

2004/C 088E/7

E-1641/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Personer som 1991 varit bosatta i den dåvarande delrepubliken Slovenien och haft jugoslavisk nationalitet har förvägrats slovensk nationalitet

362

2004/C 088E/8

E-1646/03 från María Rodríguez Ramos till kommissionenÄmne: Tillämpning av skyddsklausulen på EU-import av konserverade satsumaklyftor med ursprung i Kina

363

2004/C 088E/9

E-1920/03 från Carlos Bautista Ojeda till kommissionenÄmne: Import av konserverade mandarinklyftor från Kina

363

2004/C 088E/0

E-1921/03 från Carlos Bautista Ojeda till kommissionenÄmne: Konserverade mandarinklyftor från Kina

364

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1646/03, E-1920/03 och E-1921/03

2004/C 088E/1

E-1677/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba och Cotonou

365

2004/C 088E/2

P-1680/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Tortyr och omänsklig behandling av kvinnor i turkiska fängelser

366

2004/C 088E/3

P-1708/03 från Emma Bonino till kommissionenÄmne: Mordet på Joyce Miamuna Katai, kommissarie för kvinnofrågor och social utveckling i den nigerianska delstaten Nasarawa

367

2004/C 088E/4

P-1746/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Arkeologiska fynd i Carrickmines Castle (kompletterande svar)

368

2004/C 088E/5

E-1750/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Samarbete med Angola — stabiliteten och de demobiliserade Unita-soldaterna

369

2004/C 088E/6

E-1751/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela - arbetslöshet och folkomröstning

370

2004/C 088E/7

E-1767/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Förföljelser av kristna i Indonesien

372

2004/C 088E/8

E-1776/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Astma och allergier bland barn

373

2004/C 088E/9

E-1800/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: SARS och återanvändning av luft i flygplan

373

2004/C 088E/0

P-1806/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Slutlig utbetalning från den andra gemenskapsstödramen till medlemsstaterna

375

2004/C 088E/1

E-1821/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Ingredienser i korv

375

2004/C 088E/2

P-1931/03 från Horst Schnellhardt till kommissionenÄmne: Genomförande av de europeiska livsmedelsnormerna i kandidatländerna

376

2004/C 088E/3

P-1933/03 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Social utveckling

377

2004/C 088E/4

E-1948/03 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Folkomröstningen i Litauen

378

2004/C 088E/5

E-1960/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Vägtransportledare

379

2004/C 088E/6

E-2011/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Tillämpning av gemenskapens regelverk på Cypern

380

2004/C 088E/7

E-2029/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Högre avgifter för transitviseringar som personer behöver för att i samband med resor mellan EU:s nuvarande och blivande medlemsstater kunna resa in i Serbien

381

2004/C 088E/8

E-2077/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Gemenskapens stöd till tortyroffer

382

2004/C 088E/9

E-2131/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Anläggning för mineralutvinning i Pergamon

383

2004/C 088E/0

E-2139/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten och rättsliga hinder för religionsutövandet i Vitryssland

383

2004/C 088E/1

E-2183/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Fortsatta kränkningar av församlingsfriheten och rättsliga hinder för religiös verksamhet i Vitryssland

384

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2139/03 och E-2183/03

2004/C 088E/2

E-2140/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Uzbekistan

385

2004/C 088E/3

E-2146/03 från John Bowis till kommissionenÄmne: Kommissionens svar på rådets slutsatser i fråga om hälsofrågor

387

2004/C 088E/4

E-2161/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Stöd till anslutnings- och AVS-länderna

388

2004/C 088E/5

E-2177/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Upphandling

389

2004/C 088E/6

P-2199/03 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Internering under omänskliga och förödmjukande förhållanden i kubanska fängelser av 75 kubanska systemkritiker som dömdes i en summarisk rättegång i april 2003, och särskilt målet mot Martha Beatriz Roque Cabello

75

390

2004/C 088E/7

E-2217/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Brott mot religionsfrihet i Slovenien

391

2004/C 088E/8

E-2227/03 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Västra Sahara

392

2004/C 088E/9

E-2231/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Brott mot de mänskliga rättigheterna i Burma

393

2004/C 088E/0

P-2252/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Obundna och outnyttjade gemenskapsstöd i Sydafrika

394

2004/C 088E/1

E-2256/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Pingstvännernas religionsfrihet kränkt i Vitryssland

395

2004/C 088E/2

P-2262/03 från Mario Mastella till kommissionenÄmne: Den allvarliga politiska, sociala och ekonomiska krisen i Venezuela

396

2004/C 088E/3

P-2286/03 från Ozan Ceyhun till kommissionenÄmne: Tullbestämmelser vid gränsen till Serbien och Montenegro (före detta Jugoslavien)

397

2004/C 088E/4

E-2296/03 från Alejo Vidal-Quadras Roca till kommissionenÄmne: Regional skatt på lokaler som innehas av stormarknader

398

2004/C 088E/5

E-2307/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Timor — massakrer 1999 — domar mot ansvariga. Indonesien — mänskliga rättigheter

399

2004/C 088E/6

P-2310/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Fängslade EU-medborgare i Japan

400

2004/C 088E/7

E-2317/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Europeiska medborgares rätt till personlig integritet

401

2004/C 088E/8

E-2357/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Uzbekistan som drabbar muslimska medborgare

402

2004/C 088E/9

E-2359/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Överträdelser av religionsfriheten i Kosovo

403

2004/C 088E/0

E-2360/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten och rättsliga hinder för att utöva religiös verksamhet i Slovakien

404

2004/C 088E/1

E-2361/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Vitryssland genom ett nytt konkordat som ger större makt till den ortodoxa kyrkan

405

2004/C 088E/2

P-2370/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Gruppvåldtäkter mot kvinnor i Kenya begångna av brittiska soldater

406

2004/C 088E/3

P-2371/03 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Associeringsavtal mellan EU och Egypten

407

2004/C 088E/4

P-2372/03 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Fängslade EU-medborgares förflyttning till ett fängelse i hemlandet

408

2004/C 088E/5

E-2401/03 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Momsbefrielse för välgörenhetsinrättningars portokostnader

409

2004/C 088E/6

E-2420/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Upprepade israeliska beskyllningar mot palestinska massmedier och läroböcker samt den fortsatta kampanjen mot betalningar från EU utgående från dessa beskyllningar

410

2004/C 088E/7

E-2471/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Italien och efterlevnaden av djurskyddsbestämmelserna

411

2004/C 088E/8

E-2476/03 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Nedsatt moms för hotell, restauranger och kaféer i Europeiska unionen

412

2004/C 088E/9

E-2478/03 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Kvinnors rättigheter i Afghanistan

413

2004/C 088E/0

E-2486/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Uzbekistan riktade mot adventister och medlemmar i den asiatiska protestantiska kyrkan

414

2004/C 088E/1

E-2487/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Turkmenistan och skydd av muslimska och rysk-ortodoxa trossamfund.

414

2004/C 088E/2

E-2543/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Armenien

415

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2486/03, E-2487/03 och E-2543/03

2004/C 088E/3

E-2500/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Export av nötkött

416

2004/C 088E/4

E-2507/03 från Paolo Bartolozzi till kommissionenÄmne: Skatter i turismsektorn

417

2004/C 088E/5

E-2571/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Azerbajdzjan

418

2004/C 088E/6

E-2576/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Enlargement Weekly endast på engelska

419

2004/C 088E/7

P-2590/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Situationen i Liberia

420

2004/C 088E/8

P-2617/03 från Emma Bonino till kommissionenÄmne: Lagbrott i Libanon

420

2004/C 088E/9

E-2620/03 från Richard Howitt till kommissionenÄmne: Brott mot de mänskliga rättigheterna i Colombia

422

2004/C 088E/0

E-2621/03 från Piia-Noora Kauppi till kommissionenÄmne: Bättre konsumentsäkerhet genom extra privat certifiering

423

2004/C 088E/1

P-2646/03 från Elizabeth Lynne till kommissionenÄmne: Tullklassificering av artiklar för stomiopererade

425

2004/C 088E/2

E-2661/03 från Ian Hudghton till kommissionenÄmne: Saknade personer på Cypern

426

2004/C 088E/3

E-2667/03 från Jean Lambert till kommissionenÄmne: Olaglig handel med timmer (Indonesien) och FLEGT

427

2004/C 088E/4

E-2674/03 från María Rodríguez Ramos till kommissionenÄmne: Tillämpning av skyddsklausulen på import till EU av konserverade satsumas i klyftor från Kina

428

2004/C 088E/5

E-2676/03 från Ulrich Stockmann till kommissionenÄmne: Tillträde för DHL-Airways till marknaden i Förenta staterna

429

2004/C 088E/6

E-2677/03 från Bernd Lange till kommissionenÄmne: Strängare gränsvärden för avgaser kringgås genom olämplig typindelning

431

2004/C 088E/7

E-2690/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: De schweiziska kantonernas befogenhet att självständigt utvecklas till att bli skatteparadis för internationella företag

432

2004/C 088E/8

E-2700/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Undersökning av kidnappningen av Peter Shaw

433

2004/C 088E/9

E-2701/03 från Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Stöd till skydd av barn i Bulgarien

434

2004/C 088E/0

P-2723/03 från Francisca Sauquillo Pérez del Arco till kommissionenÄmne: Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter och ursprungsbefolkningarna

435

2004/C 088E/1

P-2726/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Skolor för den ryska minoriteten i Lettland

435

2004/C 088E/2

P-2727/03 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Telekom Serbia

437

2004/C 088E/3

E-2741/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Kroatien

438

2004/C 088E/4

E-2796/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Osäkerhet rörande nödvändigheten av ekonomisk kompensation från nationella myndigheter till regionala projekt som inte längre kommer att bekostas av EU:s regionalfonder efter 2006

438

2004/C 088E/5

E-2843/03 från Astrid Thors till kommissionenÄmne: Placeringen av barn på institution i Lettland

439

2004/C 088E/6

E-2856/03 från Jens-Peter Bonde till kommissionenÄmne: Det turkiska språkets ställning

440

2004/C 088E/7

E-2857/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Seychellerna

441

2004/C 088E/8

E-2859/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Omfattning av EU:s stöd till palestinska islamiska fundamentalister inom Hamas

441

2004/C 088E/9

E-2904/03 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Cards-programmet

441

2004/C 088E/0

E-2956/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Mera pengar till FN:s befolkningsfond

442

2004/C 088E/1

P-2972/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: EU-medlens användning i Kenya

443

2004/C 088E/2

P-2990/03 från Professor Sir Neil MacCormick till kommissionenÄmne: Benesdekreten (oktober 2002)

444

2004/C 088E/3

E-2997/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Dubbelbeskattning i Finland och i Förenade kungariket

445

2004/C 088E/4

E-3006/03 från Joachim Wuermeling till kommissionenÄmne: Undantag från skatteplikt i Tjeckien

446

2004/C 088E/5

P-3020/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Rumänien - Barnbröllop bland romer

446

2004/C 088E/6

P-3023/03 från Anders Wijkman till kommissionenÄmne: Bekämpning av meningit i Afrika

447

2004/C 088E/7

P-3057/03 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Människorättssituationen i Guatemala, särskilt Rogoberto Dueñas Morales situation

448

2004/C 088E/8

E-3080/03 från David Bowe till kommissionenÄmne: Vattenförsörjningen i Palestina

449

2004/C 088E/9

E-3081/03 från David Bowe till kommissionenÄmne: Avloppssystem i Palestina

450

2004/C 088E/0

E-3082/03 från David Bowe till kommissionenÄmne: Påstådd israelisk dumpning av giftigt avfall i Palestina

450

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3080/03, E-3081/03 och E-3082/03

2004/C 088E/1

P-3110/03 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Indragning av gemenskapsstödet till Juan XXIII-projektet i Alicante (Spanien)

451

2004/C 088E/2

P-3132/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba - Sakharovinitiativet

451

2004/C 088E/3

E-3147/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Den senaste tidens ökade israeliska attacker i Mellanöstern

452

2004/C 088E/4

P-3179/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Den låsta situationen i Kambodja

453

2004/C 088E/5

E-3181/03 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Att skicka observatörer från EU till folkomröstningen om Chavez

454

2004/C 088E/6

E-3190/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Befordran av piloten som orsakade katastrofen i Cermis

455

2004/C 088E/7

P-3247/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Den årliga rapporten om Turkiet

456

2004/C 088E/8

E-3249/03 från Richard Howitt, Jean Lambert och Renate Sommer till kommissionenÄmne: Årsrapport om Turkiet

456

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3247/03 och E-3249/03

2004/C 088E/9

E-3253/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Somalia: den interna situationen, flyktingar och terrorism

457

2004/C 088E/0

E-3270/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Framsteg i Kamerun

458

2004/C 088E/1

E-3277/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Nya förbindelser med Libyen

459

2004/C 088E/2

E-3319/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Minor och flyktingar vid den grekisk-turkiska gränsen

460

2004/C 088E/3

E-3347/03 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Utvidgningen och förmånerna inom ramen för social trygghet

461

2004/C 088E/4

E-3369/03 från Cees Bremmer till kommissionenÄmne: Internering av EU-medborgare i Thailand

462

2004/C 088E/5

E-3476/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Försvunnen egyptisk f.d. samordnare av EU-stöd

463

2004/C 088E/6

E-3496/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Colombia — Gisslan tagen av Ejército de Liberación Nacional (ELN)

463

2004/C 088E/7

E-3497/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Georgien - parlamentsval

464

2004/C 088E/8

E-3500/03 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Kroatiens anslutning till EU

465

2004/C 088E/9

E-3517/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Rättvis handel

466

2004/C 088E/0

E-3521/03 från Anne Van Lancker till kommissionenÄmne: Kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Förenta staterna

466

2004/C 088E/1

E-3550/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Zimbabwe - censur och förtryck

467

2004/C 088E/2

E-3560/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Al-Qaida - internationella finansieringsnät

468

2004/C 088E/3

E-3567/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Vatten för liv

470

2004/C 088E/4

E-3570/03 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Inrättandet av rörliga tullkontrollgrupper i Förbundsrepubliken Tyskland efter Tjeckiens anslutning till Europeiska unionen

472

2004/C 088E/5

E-3591/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Elfenbenskusten - kriget tar ny fart

473

2004/C 088E/6

E-3674/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Textil- och konfektionsindustrin

474

2004/C 088E/7

E-3851/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Ratificering av internationella konventioner om mänskliga rättigheter

475

2004/C 088E/8

E-3859/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Finansiering av små projekt inom ramen för programmet Tacis

476

2004/C 088E/9

E-3881/03 från Emmanouil Bakopoulos till kommissionenÄmne: Miljöförorätter mot våtmarken Almira i Xanthis län

477

2004/C 088E/0

E-3967/03 från Gian Gobbo till kommissionenÄmne: Ersättning för egendom i Kroatien som konfiskerats från flyktingar från Istrien

478

2004/C 088E/1

E-3977/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Medling i Nepal

478

2004/C 088E/2

E-3982/03 från Miquel Mayol i Raynal till kommissionenÄmne: Politiska rättigheter för den makedoniska minoriteten i Grekland (kompletterande svar)

479

2004/C 088E/3

E-4010/03 från Reino Paasilinna till kommissionenÄmne: Tryggandet av elförsörjningen

480

2004/C 088E/4

E-4027/03 från Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Skatteavdrag för kapitalvinster

481

2004/C 088E/5

E-0008/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Cyperns anslutning: invandring

482

2004/C 088E/6

P-0027/04 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Nya fall av avrättningar och tortyr i Vietnam: 41-årige Nih, kristen medlem av PRT, föll offer för vietnamesiska regeringstjänstemän den 13 december 2003 i Dak Doa

483

2004/C 088E/7

E-0089/04 från Astrid Thors till kommissionenÄmne: Hantering av kärnavfall i Ryssland

484

2004/C 088E/8

E-0091/04 från Ilka Schröder till kommissionenÄmne: Följderna av att Hamas uppförts på förteckningen över terroristiska organisationer

485

2004/C 088E/9

E-0097/04 från Jean Lambert till kommissionenÄmne: Miljöstöd till Saint Lucia

486

2004/C 088E/0

E-0113/04 från Raina Echerer och Eurig Wyn till kommissionenÄmne: Det maltesiska språket under nästa valperiod för Europaparlamentet

487

2004/C 088E/1

E-0202/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Oklara riktlinjer för uteslutning av anbudsgivare för EU-finansierade arbeten

488

2004/C 088E/2

E-0226/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Stärkelsefabriker och utvecklingsländer

490

2004/C 088E/3

E-0254/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Programmet Global TB Drug Facility

491

2004/C 088E/4

E-0266/04 från John McCartin till kommissionenÄmne: Import av fjäderfäkött till EU

492

2004/C 088E/5

P-0302/04 från Christa Randzio-Plath till kommissionenÄmne: Arbetsvillkoren för kvinnliga blomsterarbetare i Afrika, Asien och Latinamerika

492

2004/C 088E/6

E-0306/04 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Säkerhetsvakter på flyg

494

2004/C 088E/7

E-0318/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Personer med psykiska besvär i Ryssland

495

2004/C 088E/8

P-0341/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Made in EU

496

2004/C 088E/9

E-0352/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Parmalataffären och dess återverkningar för mejerinäringen i Lazio

497

2004/C 088E/0

E-0403/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Konkurrenssnedvridning som går ut över miljö och mänskligt arbete när halvfabrikatet primäraluminium billigproduceras på Island

498

2004/C 088E/1

E-0406/04 från Jules Maaten och Jan Mulder till kommissionenÄmne: Nederländsk äggproducent missgynnad i Polen

500

2004/C 088E/2

E-0446/04 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Pressfrihet i Ryssland

501

2004/C 088E/3

E-0449/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Monolitiska klippkyrkor i Lalibela, Etiopien

502

2004/C 088E/4

E-0461/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Zimbabwe - Resolution i Europaparlamentet

502

2004/C 088E/5

E-0492/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Moçambique — Eventuell handel med organ — Hot mot europeiska medborgare

503

2004/C 088E/6

E-0493/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Nedläggning av Panasqueiragruvorna i Portugal

505

2004/C 088E/7

E-0500/04 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Skydd för arabiska kvinnors värdighet

506

2004/C 088E/8

E-0516/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Olagliga transplantationer av organ från barn i Albanien med länder i EU som mottagare av organen

506

2004/C 088E/9

E-0518/04 från Elena Paciotti till kommissionenÄmne: Kränkning av en EU-medborgares grundläggande rättigheter från Förenta staternas sida

507

2004/C 088E/0

E-0536/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Colombia

508

2004/C 088E/1

E-0539/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Genomförande av strukturfonderna i Portugal

509

2004/C 088E/2

E-0571/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Beaktande av funktionshindrade personers behov i utvecklingssamarbete som finansieras av EU

510

2004/C 088E/3

E-0572/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Psykiatriska sjukhus i Tjeckien

512

2004/C 088E/4

E-0577/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba - Sacharovinitiativet

512

2004/C 088E/5

E-0584/04 från Nirj Deva till kommissionenÄmne: EU:s stödpengar till Zimbabwe

513

2004/C 088E/6

E-0606/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Tillämpningen av additionalitetsprincipen då spanska regeringen använder medel från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden

515

2004/C 088E/7

E-0609/04 från Ulrich Stockmann till kommissionenÄmne: Tullar och utvidgningen

515

2004/C 088E/8

E-0616/04 från Klaus Hänsch till kommissionenÄmne: Tilldelning av EU-medel (kompletterande svar)

516

2004/C 088E/9

E-0620/04 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Export av krigsmateriel som jakttillbehör till afrikanska länder

517

2004/C 088E/0

P-0626/04 från Juan Ferrández Lezaun till kommissionenÄmne: Alternativa projekt till den spanska vattenplanen

518

2004/C 088E/1

E-0627/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Spanien följer inte gemenskapslagstiftningen avseende gränsöverskridande veterinär kontroll

518

2004/C 088E/2

E-0628/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Oegentligheter i handlingar beträffande tillstånd för tredje lands produkter vid den spanska gränskontrollen

519

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-0627/04 och E-0628/04

2004/C 088E/3

E-0715/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Höjd moms på citrusfrukter i Polen

520

2004/C 088E/4

P-0822/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Konkurrenssnedvridning från Polens sida avseende andra EU-produkter

521

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0715/04 och P-0822/04

2004/C 088E/5

E-0725/04 från Daniela Raschhofer till kommissionenÄmne: Lettlands anslutning

522

2004/C 088E/6

E-0728/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Ansaldo-Breda: eventuell kontroll av finansiering från EU (kompletterande svar)

523

2004/C 088E/7

P-0733/04 från Giuseppe Di Lello Finuoli till kommissionenÄmne: Europeisk samfinansiering av spårvägen Gazzi — Annunziata i Messina inom de operativa flerfonds-programmen gällande programperioden 1994 — 1999

524

2004/C 088E/8

E-0740/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Byrån för bekämpning av skattebedrägerier

525

2004/C 088E/9

E-0742/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Regional påverkan av tillväxtinitiativet

526

2004/C 088E/0

E-0744/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Främjande av de små och medelstora företagens deltagande i innovationsprojekt samt forsknings- och utvecklingsprojekt

527

2004/C 088E/1

E-0747/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Skyddsklausul mot import av satsumas

528

2004/C 088E/2

E-0760/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Genomförandet av handlingsplanen för finansiella tjänster i de nya medlemsstaterna

529

2004/C 088E/3

E-0772/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Österrike

529

2004/C 088E/4

E-0775/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Tyskland

531

2004/C 088E/5

E-0776/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Grekland

532

2004/C 088E/6

E-0786/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Polissamarbete och mänskliga rättigheter

534

2004/C 088E/7

P-0788/04 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Dumpad import av kopparsulfat

535

2004/C 088E/8

E-0806/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Tremontilagen - Mediaset

536

2004/C 088E/9

P-0810/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Mozambique - Nampula - mord på en missionär

537

2004/C 088E/0

E-0813/04 från Johanna Boogerd-Quaak till kommissionenÄmne: Bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket

538

2004/C 088E/1

E-0815/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Massarrestering av evangeliska kristna i Eritrea

539

2004/C 088E/2

E-0821/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Undertecknande av Agadiravtalet

540

2004/C 088E/3

E-0833/04 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Momssats på antingen 0 % eller 5 % på alla talböcker

541

2004/C 088E/4

E-0852/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Byggprojekt i Östafrika

542

2004/C 088E/5

E-0854/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Gemensam tulltaxa gentemot tredjeländer

543

2004/C 088E/6

E-0874/04 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Bojkott av poliovaccinering från nigerianska fundamentalisters sida

546

2004/C 088E/7

E-0878/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Företaget Acque Albule i Tivoli, Italien

547

2004/C 088E/8

E-0889/04 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Valen i Iran

548

2004/C 088E/9

E-0899/04 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Representanter från de stora medlemsstaterna i Europeiska centralbankens styrelse

549

2004/C 088E/0

E-0918/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Slumpvisa kontroller i Irland av motorfordonsförsäkringar för motorfordon från andra medlemsstater

549

2004/C 088E/1

E-0919/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Människohandel

550

2004/C 088E/2

E-0922/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Mervärdesskatt på tjänster som tillhandahålls inom postsektorn

551

2004/C 088E/3

E-0939/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Etiopien

552

2004/C 088E/4

E-0946/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Skolmjölk i Portugal

553

2004/C 088E/5

E-0955/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kommissionsledamoten Verheugens uttalanden om Turkiets eventuella anslutning

554

2004/C 088E/6

E-0986/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Konfliktdiamanter

554

2004/C 088E/7

E-0990/04 från Jan Wiersma till kommissionenÄmne: De senaste oroligheterna mellan syriska kurder och de syriska myndigheterna (mars 2004)

555

2004/C 088E/8

E-0997/04 från Dominique Souchet till kommissionenÄmne: Utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel

556

2004/C 088E/9

E-1003/04 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Motorvägsprojekt i Rumänien

558

2004/C 088E/0

E-1004/04 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Hot mot fred och demokrati i Adzjarien

559

2004/C 088E/1

E-1012/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Vem vill blockera utredningen av bedrägerier och annan oredlighet i euroländerna?

560

2004/C 088E/2

E-1021/04 från Paolo Bartolozzi till kommissionenÄmne: Kvarhållande i tullen av importvaror i transitering

560

2004/C 088E/3

E-1054/04 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Höjda skolavgifter inom Europaskolorna

562

2004/C 088E/4

E-1065/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Lagliga pedofilnätverk i Europa - nya Dutroux-fall?

562

2004/C 088E/5

E-1069/04 från Nicole Thomas-Mauro till kommissionenÄmne: Kommissionen motsäger sig själv i fråga om vin

564

2004/C 088E/6

E-1073/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Arkitektonisk kvalitet i stads- och landsbygdsmiljö

565

2004/C 088E/7

E-1074/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter och Cotonouavtalet

566

2004/C 088E/8

E-1080/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Försvarare av de mänskliga rättigheterna

567

2004/C 088E/9

P-1092/04 från Jean Lambert till kommissionenÄmne: Diskriminering på grund av kasttillhörighet

567

2004/C 088E/0

E-1097/04 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 2331/2003

569

2004/C 088E/1

P-1104/04 från Francesco Speroni till kommissionenÄmne: Fikonbananer

570

2004/C 088E/2

P-1123/04 från Roy Perry till kommissionenÄmne: Talan inför civila domstolar

571

2004/C 088E/3

P-1124/04 från Professor Sir Neil MacCormick till kommissionenÄmne: Skattenedsättningar för stuterier

572

2004/C 088E/4

P-1126/04 från Véronique De Keyser till kommissionenÄmne: Användning av strukturfonderna

572

2004/C 088E/5

P-1141/04 från Göran Färm till kommissionenÄmne: Europeiska patenträttigheter i USA

573

2004/C 088E/6

E-1145/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Inrättande av ett gemensamt övervakningsorgan

573

2004/C 088E/7

P-1154/04 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Kampen mot terrorismen

574

2004/C 088E/8

P-1155/04 från Marco Formentini till kommissionenÄmne: Begäran om kommissionens ingripande i tvistemålet mellan företaget Invesmart bv och Tjeckien angående Union Bankas konkurs

575

2004/C 088E/9

P-1201/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Roms kommun — bristande efterlevnad av kommissionens beslut 2000/628/EG avseende statligt stöd till ACCL

576

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 3)

2004/C 088E/0

E-3077/01 från Luis Berenguer Fuster till kommissionenÄmne: Förfarande avseende offentligt stöd till temaparken Terra Mitica (Alicante)

578

2004/C 088E/1

P-2951/02 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Fördelningen av strukturfonderna (kompletterande svar)

579

2004/C 088E/2

E-3207/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Nikotingodis (kompletterande svar)

579

2004/C 088E/3

P-3445/02 från Wolfgang Ilgenfritz till kommissionenÄmne: Utlandsleasing av personbilar — förläggning av platsen för tillhandahållande av tjänster till ursprungslandet — ändring av direktiven om mervärdeskatt

580

2004/C 088E/4

E-3512/02 från Herman Vermeer till kommissionenÄmne: Problem i Antwerpens hamn med ömsesidigt erkännande avseende visum som utfärdats av en Schengenstat (kompletterande svar)

581

2004/C 088E/5

E-3753/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Skatt på jetbränsle

582

2004/C 088E/6

E-3801/02 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Tobakspunktskatt på örtcigarretter för medicinskt bruk

583

2004/C 088E/7

P-3926/02 från Niels Busk till kommissionenÄmne: Produktionsavgift i Frankrike (kompletterande svar)

584

2004/C 088E/8

P-0020/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Kastbaserad diskriminering i Indien

585

2004/C 088E/9

E-0079/03 från Margot Keßler till kommissionenÄmne: Situationen för mentalt funktionshindrade i kandidatländerna

586

2004/C 088E/0

E-0113/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Migrerande arbetskraft från de nya medlemsstaterna

587

2004/C 088E/1

E-0130/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Hur punkt 6 i Dohaförklaringen om Trips-avtalet och folkhälsa omsätts i praktiken

589

2004/C 088E/2

E-0170/03 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Bangladesh

590

2004/C 088E/3

E-0242/03 från Nirj Deva till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Bangladesh

590

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0170/03 och E-0242/03

2004/C 088E/4

P-0176/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Konsekvenserna av en liberalisering av jordbruket på världsnivå

591

2004/C 088E/5

P-0207/03 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Folkomröstningen på Malta

592

2004/C 088E/6

E-0208/03 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Allmänna tjänstehandelsavtalet

593

2004/C 088E/7

E-0247/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Potentiellt missbruk av EU:s associeringsavtal

594

2004/C 088E/8

P-0264/03 från Joachim Wuermeling till kommissionenÄmne: Diskriminering av investerare från EU-länder i Tjeckien

595

2004/C 088E/9

E-0277/03 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Import av sodakarbonat

596

2004/C 088E/0

P-0306/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Människorättssituationen i Zimbabwe

597

2004/C 088E/1

E-0401/03 från Roy Perry till kommissionenÄmne: Öppenhet i tillämpningen av radio- och TV-lagstiftningen i Republiken Tjeckien

598

2004/C 088E/2

E-0796/03 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Byråkrati och EUF

599

2004/C 088E/3

E-0830/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Frosinones kommuns utnyttjande av medel från programmet Kultur 2000

600

2004/C 088E/4

E-0892/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Fiumicinos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

600

2004/C 088E/5

E-0978/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Anconas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

601

2004/C 088E/6

E-0979/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Carraras utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

601

2004/C 088E/7

E-0980/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Florens utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

602

2004/C 088E/8

E-0981/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Livornos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

602

2004/C 088E/9

E-0982/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Maceratas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

603

2004/C 088E/0

E-0983/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Massas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

603

2004/C 088E/1

E-0984/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Perugias utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

604

2004/C 088E/2

E-0985/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Pesaros utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

604

2004/C 088E/3

E-0986/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Pisas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

605

2004/C 088E/4

E-0987/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Pistoias utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

605

2004/C 088E/5

E-0988/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Pratos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

606

2004/C 088E/6

E-0989/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Sienas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

606

2004/C 088E/7

E-0990/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Ternis utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

607

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03, E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03, E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 och E-0990/03

2004/C 088E/8

E-0915/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Uppgifter om EU/FN:s världslivsmedelsprogram

608

2004/C 088E/9

E-1117/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Märkning av livsmedel efter utvidgningen

609

2004/C 088E/0

E-1297/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Massakern i Kashmir

610

2004/C 088E/1

E-1342/03 från Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Religionsfrihet i Indien

611

2004/C 088E/2

E-1507/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Insolvens inom Grundig AG och skydd av arbetstillfällen i Portugal (kompletterande svar)

612

2004/C 088E/3

P-1555/03 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Avvärjande av alkoholens skadeverkningar i Finland

613

2004/C 088E/4

E-1690/03 från Anders Wijkman till kommissionenÄmne: Kött av vilt, så kallat bushmeat

614

2004/C 088E/5

E-1706/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Medstat- och Medstat II-programmen

615

2004/C 088E/6

E-1716/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Poul Nielsons uttalanden om Förenta staternas närvaro i Irak

617

2004/C 088E/7

E-1768/03 från John Cushnahan till kommissionenÄmne: Rehabilitering av offer för tortyr

618

2004/C 088E/8

E-1891/03 från Margrietus van den Berg och Jan Wiersma till kommissionenÄmne: Irans verksamhet på det nukleära området

619

2004/C 088E/9

E-1902/03 från Lord Inglewood till kommissionenÄmne: Mervärdesskatt och den europeiska konstmarknaden

620

2004/C 088E/0

E-2041/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Ryssland genom exklusiva samarbetsavtal med den ryska ortodoxa kyrkan

620

2004/C 088E/1

E-2224/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Tilläggsprotokoll om kärnämneskontroll

621

2004/C 088E/2

E-2266/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: EU finansierar och ingår avtal om att det i blivande EU-medlemsstater skall anläggas mottagningsläger för flyktingar som ansöker om inresa i de nuvarande medlemsstaterna

622

2004/C 088E/3

E-2527/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Rom

625

2004/C 088E/4

P-2622/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Förbindelser med Libyen

626

2004/C 088E/5

E-2660/03 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Kontroll av ogiltiga (bil)kontrollmärken i medlemsstaterna

627

2004/C 088E/6

P-2697/03 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Oegentligheter när det gäller tullar och hygien vid import av kyckling och kalkon

628

2004/C 088E/7

E-2910/03 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Problem vid den tysk-polska gränsen

629

2004/C 088E/8

E-2957/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Kommissionens ändringsförslag till direktiv 94/35/EG (kompletterande svar)

630

2004/C 088E/9

P-2992/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Framställning av narkotika i Afghanistan

631

2004/C 088E/0

E-3021/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Slavhandel med minderåriga i Afghanistan

633

2004/C 088E/1

E-3031/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd inom kultursektorn (kompletterande svar)

634

2004/C 088E/2

P-3091/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Peter Shaw/Georgien

636

2004/C 088E/3

E-3117/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Illegal import av textilprodukter från Kina

636

2004/C 088E/4

E-3220/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Budgetförordningen och GD Utvidgning

637

2004/C 088E/5

E-3221/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Budgetförordningen och GD Bistånd

638

2004/C 088E/6

E-3257/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Mervärdeskatt för företag inom återvinningsbranschen

639

2004/C 088E/7

E-3305/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Tunisien

641

2004/C 088E/8

E-3310/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Oljeledningen Baku — Tbilisi — Ceyhan: Turkiet bryter mot gemenskapens regelverk

642

2004/C 088E/9

P-3331/03 från Anne Van Lancker till kommissionenÄmne: Slut på finansieringen av program för att förebygga hiv/aids bland flyktingar

642

2004/C 088E/0

E-3357/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skamlig behandling av helgedomen Hagia Sofia i Istanbul

643

2004/C 088E/1

E-3366/03 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Situationen för de mänskliga rättigheterna i Tjetjenien

644

2004/C 088E/2

E-3377/03 från Elisabeth Schroedter och Inger Schörling till kommissionenÄmne: Rysk oljeutvinning i Östersjön nära Kuriska näset (oljefyndigheten D6)

645

2004/C 088E/3

E-3380/03 från Christos Zacharakis och Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Ingripande gentemot de egyptiska myndigheterna angående tillämpningen av principerna om demokrati och skydd av de mänskliga rättigheterna

647

2004/C 088E/4

P-3391/03 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Förhandlingar mellan Turkiet och kommissionen om rättegången mot Leyla Zana

648

2004/C 088E/5

E-3396/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Utebliven ersättning till italienska landsflyktingar från före detta Jugoslavien

648

2004/C 088E/6

P-3401/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Fallet Loizidou

649

2004/C 088E/7

E-3467/03 från John Bowis till kommissionenÄmne: Pipeline-projekt mellan Tchad och Kamerun

650

2004/C 088E/8

E-3676/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Framställan från portugisiska CNASTI

651

2004/C 088E/9

E-3857/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Program för utvecklingsbistånd till Indien

652

2004/C 088E/0

E-3868/03 från Piia-Noora Kauppi, Riitta Myller, Samuli Pohjamo och Ari Vatanen till kommissionenÄmne: Beskattning av bränsle på grundval av dess temperatur

653

2004/C 088E/1

E-3880/03 från Emmanouil Bakopoulos till kommissionenÄmne: Pass för husdjur

654

2004/C 088E/2

E-3920/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Kontoret för humanitärt bistånd (ECHO)

655

2004/C 088E/3

P-3936/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Italtrend

656

2004/C 088E/4

E-3959/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Afrika - Livsmedelsbrist och militär säkerhet

656

2004/C 088E/5

E-3972/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Kampanj i Bulgarien mot fördelningen och förvaltningen av pengar för utveckling av det civila samhället genom EU:s delegation i Sofia och bemötande av dessa händelser

659

2004/C 088E/6

E-3973/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Nationella rådet för etniska frågor och befolkningsfrågor (NCEDI) har förbigåtts i samband med att EU beviljat medel för social delaktighet i Bulgarien

659

2004/C 088E/7

E-4011/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Tillämpning av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: starka avvikelser mellan de förberedande förslagen och den faktiska tilldelningen

660

2004/C 088E/8

E-4012/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Genomförandet av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: sent tillkännagivande av beslut och kontroversiella sätt att verkställa utbetalningar

660

2004/C 088E/9

E-4013/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Genomförandet av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: avsaknad av upplysningar om vem som har förvaltningsansvaret samt om beslutsfattande och utvärdering

661

2004/C 088E/0

E-4014/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Genomförandet av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: dröjsmål med genomförandet och oklarheter om hur de överskott som uppkommit skall fördelas

661

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3972/03, E-3973/02, E-4011/03, E-4012/03, E-4013/03 och E-4014/03

2004/C 088E/1

E-3974/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Förändringar av bestämmelserna om stöd till bananproduktionen i AVS-länderna

663

2004/C 088E/2

E-3992/03 från Giles Chichester och Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Offentliggörande av expertöversynen om kärnkraftverket i Kozloduy

664

2004/C 088E/3

E-3993/03 från Giles Chichester och Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Ändring av datumen för nedläggning av reaktorerna vid kärnkraftverket i Kozloduy

664

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3992/03 och E-3993/03

2004/C 088E/4

E-4019/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Burmaforumet

666

2004/C 088E/5

E-4038/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Upparbetning av radioaktivt avfall i Ukraina

666

2004/C 088E/6

E-4051/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Export av kärnanläggningar till Folkrepubliken Kina

667

2004/C 088E/7

E-4058/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Vapenlagstiftningen i Turkiet

669

2004/C 088E/8

E-4077/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Icke-statliga organisationer

669

2004/C 088E/9

E-4081/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Tuberkulos

670

2004/C 088E/0

E-4083/03 från Bob van den Bos och Johanna Boogerd-Quaak till kommissionenÄmne: Burma

671

2004/C 088E/1

E-4084/03 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Hävande av samarbetsavtal och senareläggning av undertecknandet av samarbetsavtal

672

2004/C 088E/2

P-4088/03 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Definition av reproduktiv hälsa

675

2004/C 088E/3

P-0002/04 från Bernd Posselt till kommissionenÄmne: Definitionen av sexuell och reproduktiv hälsa

675

2004/C 088E/4

E-0007/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Cyperns anslutning: officiella språk

676

2004/C 088E/5

E-0032/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: En del av de stadigvarande invånarna i de tre blivande EU-medlemsstater som fram till 1991 var sovjetrepubliker har länge varit statslösa

676

2004/C 088E/6

E-0034/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Försäljning av skattefria cigaretter till halva priset med hjälp av Internetbeställningar i Rumänien och försändelser via privatpersoner

678

2004/C 088E/7

E-0085/04 från Matti Wuori till kommissionenÄmne: Avsaknad av rättslig ram för icke-statliga organisationer i Malta

679

2004/C 088E/8

E-0096/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Israelisk rustning av Turkiet med vatten i utbyte

679

2004/C 088E/9

E-0104/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Namibia - lantbruk som hotas av invasion

680

2004/C 088E/0

E-0116/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Leader II-projekt - Fallet Blå draken

681

2004/C 088E/1

E-0118/04 från Monica Frassoni och Daniel Cohn-Bendit till kommissionenÄmne: Strykning av väljare från maltesiska röstlängder

682

2004/C 088E/2

E-0120/04 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Tjugo albanska medborgare omkomna

683

2004/C 088E/3

E-0137/04 från Jillian Evans till kommissionenÄmne: Fallet Siham Qandah i Jordanien

684

2004/C 088E/4

E-0144/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kuba - Kommissionens delegation

685

2004/C 088E/5

E-0146/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela - folkomröstning

686

2004/C 088E/6

E-0148/04 från Cees Bremmer till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Burma

687

2004/C 088E/7

E-0188/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Fallet med de två medborgarna i Elfenbenskusten

688

2004/C 088E/8

E-0213/04 från Sir Robert Atkins till kommissionenÄmne: Avtal om tullfri behandling av farmaceutiska produkter

689

2004/C 088E/9

E-0216/04 från Marco Pannella till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Vietnam

690

2004/C 088E/0

E-0218/04 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Praktiska åtgärder i EU:s Tjetjenienpolitik

692

2004/C 088E/1

E-0221/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Den milanesiska åklagarmyndighetens utredning om revisionsbyråerna Grant Thornton och Deloitte i samband med Parmalat-skandalen

693

2004/C 088E/2

E-0248/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Romska barn i Bulgarien

693

2004/C 088E/3

P-0312/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Utvecklingshjälp

694

2004/C 088E/4

E-0401/04 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Vattenöverföring från floden Ebro

695

2004/C 088E/5

P-0409/04 från Carlos Coelho till kommissionenÄmne: Rättigheter relaterade till det europeiska medborgarskapet

696

2004/C 088E/6

E-0427/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Medborgare bosatta i annan medlemsstat

697

2004/C 088E/7

E-0496/04 från María Sornosa Martínez och María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Undersökning av stipendier från spanska sysselsättningsministeriet (kompletterande svar)

698

2004/C 088E/8

E-0526/04 från Matti Wuori till kommissionenÄmne: Utbyggnad av hamnen Puerto de Arinaga (Gran Canaria, Spanien)

699

2004/C 088E/9

E-0527/04 från Matti Wuori till kommissionenÄmne: Utbyggnad av hamnen Puerto de Arinaga (Gran Canaria, Spanien)

699

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0526/04 och E-0527/04

2004/C 088E/0

E-0569/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Leonardo da Vinci-programmet (kompletterande svar)

700

2004/C 088E/1

E-0661/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Offentlig upphandling avseende vattenöverföring Júcar-Vinalopó

702

2004/C 088E/2

E-0669/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Yrkeskvalifikationer

703

2004/C 088E/3

E-0676/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Anslag till bushmeat-resuser

703

2004/C 088E/4

E-0677/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Bushmeat: Naturvård genom avverkningskoncessioner

704

2004/C 088E/5

E-0678/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Vilt - handlingsplan för biodiversitet

704

2004/C 088E/6

E-0681/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Viltkött - utvärdering av fattigdomsnivån

704

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0676/04, E-0677/04, E-0678/04 och E-0681/04

2004/C 088E/7

E-0682/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Vilt - utvecklingsstrategier

705

2004/C 088E/8

P-0687/04 från Marcelino Oreja Arburúa till kommissionenÄmne: Brott mot principen om fri rörlighet för varor

706

2004/C 088E/9

E-0708/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Den sista inkomstkällan som gått förlorad för romerna i östra Slovakien och följderna när det gäller stölder, våldsamma sammandrabbningar och migration

707

2004/C 088E/0

P-0721/04 från Daniela Raschhofer till kommissionenÄmne: Benes-dekret nr 33/1945, fallet Hugo Salm

709

2004/C 088E/1

E-0756/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Konsekvenser av integrationen av de europeiska finansmarknaderna på det nationella och regionala planet

710

2004/C 088E/2

E-0811/04 från Enrique Monsonís Domingo och Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Skadedjur i citrusfrukter

711

2004/C 088E/3

P-0841/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Kvinnlig könsstympning

712

2004/C 088E/4

E-0853/04 från Terence Wynn till kommissionenÄmne: Ny förordning om export och försändelse av socker från de yttersta randområdena

714

2004/C 088E/5

E-0877/04 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Konfliktlösning i Sudan

715

2004/C 088E/6

E-0901/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Behandling av djur på kreatursmarknader

716

2004/C 088E/7

E-0921/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Israels kärnvapen

717

2004/C 088E/8

P-0956/04 från Brian Crowley till kommissionenÄmne: Frikoppling, pensionerade jordbrukare och familjer

718

2004/C 088E/9

P-0985/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Försvunna barn i Moçambique

718

2004/C 088E/0

P-1000/04 från Michiel van Hulten till kommissionenÄmne: Utgivning av boken De grenzen van Europa (Europas gränser) av kommissionsledamot Bolkestein

720

2004/C 088E/1

P-1007/04 från Manuel Medina Ortega till kommissionenÄmne: Fördelning av budgetpost Posei i 2004 års budget

721

2004/C 088E/2

E-1064/04 från André Brie till kommissionenÄmne: Motstridigheter i fråga om bygget av den nya delstatsvägen S 282 A i Sachsen (kompletterande svar)

721

2004/C 088E/3

E-1081/04 från Maria Sanders-ten Holte till kommissionenÄmne: De mindre Europaskolorna

722

2004/C 088E/4

P-1125/04 från Daniela Raschhofer till kommissionenÄmne: EU-program med Turkiet — eventuella följder av ett fullt medlemskap

724

2004/C 088E/5

P-1190/04 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Kulturforum 2004

724

2004/C 088E/6

P-1200/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: EU:s erkännande av framstegen i Ukraina i form av beviljande av marknadsekonomiskt status

725

2004/C 088E/7

P-1203/04 från Gianfranco Dell’Alba till kommissionenÄmne: Misstänkta oegentligheter i förvaltningen av Europeiska utvecklingsfondens medel avsedda för projekt 8.ACP.PNG.003 (kompletterande svar)

726

Rättelser

2004/C 088E/8

Rättelse till Michaele Schreyers svar på kommissionens vägnar på skriftlig fråga P-2323/03

728

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

EUROPAPARLAMENTET

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 1)

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/1

---

(2004/C 88 E/0001)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2236/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(23 juli 2002)

Ämne:   Uppdrag från kommissionen till revisionsfirmor

Av Schreyers svar på skriftliga frågorna E-0372/02, P-0443/02, E-0450/02 (1) framgår det att kommissionen under perioden från 1999 till 2001 ingått kontrakt med de privata revisionsfirmorna KPMG, Group Andersen, Deloitte & Touche, Ernst & Young och PricewaterhouseCoopers till ett sammanlagt värde av 77 miljoner euro.

| 1. | Kan kommissionen tillställa mig en fullständig och detaljerad förteckning över dessa kontrakt och för vart och ett av dem ange:






  a) | vad som utgjort föremål för kontraktet, |
| --- | --- | --- |

1.

Kan kommissionen tillställa mig en fullständig och detaljerad förteckning över dessa kontrakt och för vart och ett av dem ange:

a)

vad som utgjort föremål för kontraktet,

| b) | hur stort arvodet varit, |
| --- | --- |

b)

hur stort arvodet varit,

| c) | om kontraktet varit föremål för anbudsinfordran i vederbörlig ordning enligt budgetförordningens föreskrifter? |
| --- | --- |

c)

om kontraktet varit föremål för anbudsinfordran i vederbörlig ordning enligt budgetförordningens föreskrifter?

| 2. | Kan kommissionen förklara varför kontrakt i denna storleksordning gått till privata firmor, fastän kommissionen har en egen revisionstjänst och dessutom är underställd en intensiv granskning från Europeiska revisionsrättens sida? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen förklara varför kontrakt i denna storleksordning gått till privata firmor, fastän kommissionen har en egen revisionstjänst och dessutom är underställd en intensiv granskning från Europeiska revisionsrättens sida?

Kompletterande svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

| 1. | Det är de lokala kontraktsförvaltarna inom varje generaldirektorat som förvaltar kontrakt. Den decentraliserade organisationen av kontraktsförvaltningen har visat sig vara den effektivaste metoden, eftersom lokala förvaltare har information om de krav och villkor som gäller för genomförandet av enskilda kontrakt. Varje enhet ansvarar för att upphandlingsförfarandena iakttas.
  De uppgifter som frågeställaren begär finns inte tillgängliga för närvarande, dels på grund av det är fråga om ett stort antal kontrakt och dels på grund av den tid som skulle krävas för att gå igenom handlingarna.
  Kommissionen har emellertid beslutat att utveckla en central databas över kontrakt och kontraktsparter (Interactive Contracts Network Database (Icon-DB)). Arbetet framskrider och central och konsoliderad statistik, uppdelad på kommissionens enskilda avdelningar, kommer således att bli tillgänglig snabbare.
  Frågeställaren känner troligtvis till kommissionens svåra personalsituation. |
| --- | --- |

1.

Det är de lokala kontraktsförvaltarna inom varje generaldirektorat som förvaltar kontrakt. Den decentraliserade organisationen av kontraktsförvaltningen har visat sig vara den effektivaste metoden, eftersom lokala förvaltare har information om de krav och villkor som gäller för genomförandet av enskilda kontrakt. Varje enhet ansvarar för att upphandlingsförfarandena iakttas.

De uppgifter som frågeställaren begär finns inte tillgängliga för närvarande, dels på grund av det är fråga om ett stort antal kontrakt och dels på grund av den tid som skulle krävas för att gå igenom handlingarna.

Kommissionen har emellertid beslutat att utveckla en central databas över kontrakt och kontraktsparter (Interactive Contracts Network Database (Icon-DB)). Arbetet framskrider och central och konsoliderad statistik, uppdelad på kommissionens enskilda avdelningar, kommer således att bli tillgänglig snabbare.

Frågeställaren känner troligtvis till kommissionens svåra personalsituation.

| 2. | Användningen av utvalda managementkonsulter är ett sätt att få tillgång till experter med stor sakkunskap och som troligen också har utfört jämförbara uppgifter i liknande offentliga eller privata organisationer. Deras kombination av olika kompetenser ger dem möjlighet att bidra med ett nytt och annorlunda perspektiv, som är både användbart och nödvändigt för handläggningen av specifika ärenden.
  I likhet med många internationella och nationella offentliga institutioner anlitar kommissionen ibland privata redovisnings- och konsultföretag i rådgivningssyfte. De kontrakt som frågeställaren begärt uppgifter om täcker ett stort antal områden och redovisning är bara ett av dessa. När privata företag anlitas för att revidera räkenskaperna för särskilda projekt eller program, till exempel inom forskning, är det inte meningen att revisionsrättens externrevision skall ersättas, utan bara att utanordnaren skall kunna vara säker på att de kostnader som deklareras är korrekta. |
| --- | --- |

2.

Användningen av utvalda managementkonsulter är ett sätt att få tillgång till experter med stor sakkunskap och som troligen också har utfört jämförbara uppgifter i liknande offentliga eller privata organisationer. Deras kombination av olika kompetenser ger dem möjlighet att bidra med ett nytt och annorlunda perspektiv, som är både användbart och nödvändigt för handläggningen av specifika ärenden.

I likhet med många internationella och nationella offentliga institutioner anlitar kommissionen ibland privata redovisnings- och konsultföretag i rådgivningssyfte. De kontrakt som frågeställaren begärt uppgifter om täcker ett stort antal områden och redovisning är bara ett av dessa. När privata företag anlitas för att revidera räkenskaperna för särskilda projekt eller program, till exempel inom forskning, är det inte meningen att revisionsrättens externrevision skall ersättas, utan bara att utanordnaren skall kunna vara säker på att de kostnader som deklareras är korrekta.

---

(1)  EGT C 229 E, 26.9.2002, s. 82.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/2 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/2

---

(2004/C 88 E/0002)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0043/03

från Gian Gobbo (NI) till kommissionen

(14 januari 2003)

Ämne:   Införande av minimisats för punktskatt på vin

Kommissionen skall ha utarbetat ett förslag om att införa en minimisats för punktskatt på vin motsvarande 0,14 euro per liter från och med 2003 och 0,15 euro från och med 2007.

En sådan minimisats skulle innebära att ytterligare en skattemässig och byråkratisk börda läggs på en av Europas mest utvecklade och på världsmarknaden mest konkurrenskraftiga jordbrukssektorer.

I många av EU:s medlemsstater, bland dem Italien, sker ingen punktbeskattning alls av vin. Istället för att åstadkomma en harmonisering av skattesystemet skulle införandet av en sådan skatt för dessa länders vidkommande tvärtom innebära införandet av en helt ny skatt.

Anser inte kommissionen att införandet av punktskatt på vin vore till nackdel för jordbruksproducenterna?

Anser inte kommissionen det ändamålsenligt att värna om och främja den europeiska vinproduktionen, vars rötter förgrenar sig djupt i vår civilisations mylla och som befruktar vår kontinents kulturella och religiösa världsbild?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 januari 2003)

Rådets direktiv 92/84/EEG av den 19 oktober 1992 (1) rör tillnärmning av punktskattesatserna på alkohol och alkoholdrycker. Enligt bestämmelserna i direktivet måste de punktskattesatser som fastställs där ses över regelbundet av rådet. Översynen skall göras på grundval av en rapport från kommissionen.

Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta en sådan rapport, i vilken alla relevanta frågor kommer att behandlas, i synnerhet den inre marknadens korrekta funktion, konkurrensen mellan olika kategorier av alkoholdrycker, det verkliga värdet av skattesatserna och EG-fördragets vidare syften, i enlighet med artikel 8 i direktivet. I dessa överväganden kommer hänsyn även att tas till producenternas situation och de övriga spörsmål som parlamentsledamoten nämner.

---

(1)  EGT L 316, 31.10.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/3 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/3

---

(2004/C 88 E/0003)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0052/03

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(22 januari 2003)

Ämne:   Situationen för de mänskliga rättigheterna i Vietnam

Känner kommissionen till att personer i Vietnam utsätts för förföljelse på grund av sin religion, såsom när det historiska buddhisttemplet Quang Minh förflyttades till Long Dien A och när protestanter bland montagnardfolket förföljdes i september och november 2002?

Vet kommissionen att ett antal oliktänkande inom politiken arresterats 2002, såsom Le Chi Quang för att han innehaft och utbytt artiklar som förespråkar demokratiska tankegångar, dr. Pham Hong Son för att han bland annat översatt en text om demokrati till vietnamesiska, Nguyen Khac Toan för att han deltagit i en strejk och Nguyen Vu Binh för att han grundat ett politiskt parti?

Är kommissionen beredd att utöva påtryckningar på Vietnams regering för att utverka en bättre situation för de mänskliga rättigheterna och framför allt för religionsfriheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 februari 2003)

Tillsammans med medlemsstaternas diplomatiska beskickningar i Vietnam följer kommissionen noga utvecklingen i detta land när det gäller mänskliga rättigheter, inbegripet de fall som frågeställaren nämner.

Kommissionens politik när det gäller Vietnam går ut på att främja och stödja fortsatta framsteg på områdena mänskliga rättigheter och demokratisering och att rikta uppmärksamheten på eventuella överträdelser eller försämringar av situationen. Denna dialog förs tillsammans med medlemsstaterna genom regelbundna möten inom ramen för arbetsgruppen om politik och mänskliga rättigheter, genom trojkamöten med den vietnamesiska regeringen och särskilda delegationer och genom gemensamma uttalanden av unionen.

Unionens ordförandeskap, kommissionen och medlemsstaterna har vid upprepade tillfällen uppmanat Vietnams regering att i högre grad respektera politiska, ekonomiska och sociala rättigheter och religionsfriheten samt att skapa en rättslig ram som befrämjar utvecklingen av ett starkare civilt samhälle, vilket skulle vara till stor nytta för landet. Kommissionen och medlemsstaterna framförde dessa önskemål senast i sin gemensamma förklaring vid rådgivande gruppens möte i Hanoi i december 2002.

Tros- och religionsfrihet föreskrivs i den vietnamesiska konstitutionen. Den vietnamesiska regeringen erkänner officiellt sex religioner, nämligen en buddhistisk organisation, den centrala buddhistiska kyrkan i Vietnam, den katolska kyrkan, två protestantiska kyrkliga organisationer, islam, hoa-hao buddhism och Cao Ñai. Den enda rapport som finns om templet Quan Minh Tu, vilken det ofta hänvisas till, förefaller inte ha bekräftats av andra källor.

Rapporter om systematiska trakasserier, framförallt av kristna i Vietnam (särskilt kristna bland bergsbefolkningarna Montagnarder och Hmong), är ofta förekommande och har ökat sedan upproret på det centrala höglandet i februari 2001. Det centrala höglandet är svåråtkomligt och det är svårt att genomföra systematiska förstahandskontroller av rapporterna. Under 2002 besökte dock lokala EU-trojkadelegationer vid två tillfällen det centrala höglandet (med deltagande av kommissionen) öch det sista besöket ägde rum i november 2002.

Efter EU-trojkadelegationens senaste besök på det centrala höglandet i november 2002 har kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna utarbetat förslag som har till syfte att avhjälpa några av de olika orsakerna till konflikten mellan regeringen och de fattiga etniska minoriteterna på det centrala höglandet. Vietnams regering har godtagit att kommissionen sänder en undersökningsdelegation till området under de kommande månaderna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/4 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/4

---

(2004/C 88 E/0004)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0084/03

från Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) till kommissionen

(23 januari 2003)

Ämne:   EU:s politik gentemot Marocko

Andalusien är en av de regioner inom EU som har den högsta arbetslösheten. Är kommissionen medveten om att alla förhandlingar med Marocko under de senaste åren, vare sig det rör sig om jordbruk, fiske eller diplomatiska frågor som invandring eller narkotikahandel, direkt berör Andalusien på något sätt, på ekonomisk eller social nivå eller i fråga om dess ansikte utåt.

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att EU i dessa konkreta fall rådfrågar eller åtminstone tar del av de andalusiska myndigheternas och den andalusiska regeringens åsikt om dessa förhandlingar?

Känner kommissionen till den politiska kartan i Andalusien? Känner den till de ständiga kontroverserna mellan de autonoma regeringarna och den statliga regeringen i Spanien? Vet kommissionen om att många av dess beslut vidgar den politiska klyftan mellan dessa båda förvaltningar, och att detta får direkta, negativa konsekvenser för utvecklingen och ekonomin i Andalusien?

Håller inte kommissionen med om att många av dess beslut får negativa effekter för utvecklingen i en av de regioner som har den högsta arbetslösheten inom EU?

Jag hoppas att svaret på denna fråga inte kommer att baseras på att området inte ingår i EU:s befogenheter, och att förbindelserna mellan en stat och dess regioner ligger inom medlemsstaternas kompetensområde. Sju och en halv miljon invånare i Andalusien och EU har tröttnat på att ständigt komma i kläm vid EU:s jordbruks- och fiskeförhandlingar med Marocko.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 februari 2003)

Kommissionen beklagar att parlamentsledamoten fått en felaktig uppfattning och önskar delge honom följande tankar:

| — | Förhandlingarna om fiske och jordbruk med alla tredjeländer leds av kommissionen på grundval av ett mandat som medlemsstaterna gett genom rådet. Medlemsstaterna underrättas regelbundet om hur förhandlingarna utvecklas och förväntas stödja slutresultaten. I alla förhandlingar som pågått tidigare eller pågår just nu har Andalusiens intressen fullt och gott företrätts och företräds av Spanien. |
| --- | --- |

—

Förhandlingarna om fiske och jordbruk med alla tredjeländer leds av kommissionen på grundval av ett mandat som medlemsstaterna gett genom rådet. Medlemsstaterna underrättas regelbundet om hur förhandlingarna utvecklas och förväntas stödja slutresultaten. I alla förhandlingar som pågått tidigare eller pågår just nu har Andalusiens intressen fullt och gott företrätts och företräds av Spanien.

| — | Inom ramen för de behörighetsområden som fastställts genom fördragen är en av kommissionens främsta prioriteringar att skydda alla EU-medborgares, både producenters och konsumenters, intressen. |
| --- | --- |

—

Inom ramen för de behörighetsområden som fastställts genom fördragen är en av kommissionens främsta prioriteringar att skydda alla EU-medborgares, både producenters och konsumenters, intressen.

| — | EU är Marockos främsta partner när det gäller handel, investeringar och bistånd och möjligheterna till investeringar och handel har på senare år ökat, även tack vare det associeringsavtal som är i kraft sedan mars 2000. |
| --- | --- |

—

EU är Marockos främsta partner när det gäller handel, investeringar och bistånd och möjligheterna till investeringar och handel har på senare år ökat, även tack vare det associeringsavtal som är i kraft sedan mars 2000.

| — | EU:s utmärkta förbindelser med Marocko skall ses mot en bredare bakgrund som gör det möjligt för EU att bland annat diskutera sådana frågor som migration, framför allt olaglig invandring, som är så viktiga för Andalusien. |
| --- | --- |

—

EU:s utmärkta förbindelser med Marocko skall ses mot en bredare bakgrund som gör det möjligt för EU att bland annat diskutera sådana frågor som migration, framför allt olaglig invandring, som är så viktiga för Andalusien.

| — | Andalusien är på grund av sin ekonomiska situation en av de främsta mottagarna av stöd från EU:s strukturfonder, bl.a. Interreg-anslag, varav de senare motiveras av att regionen hör till EU:s yttre gränsområden. |
| --- | --- |

—

Andalusien är på grund av sin ekonomiska situation en av de främsta mottagarna av stöd från EU:s strukturfonder, bl.a. Interreg-anslag, varav de senare motiveras av att regionen hör till EU:s yttre gränsområden.

Kommissionen hoppas att dessa argument kan bidra till att försäkra Andalusiens folk om att EU till fullo tillvaratar deras intressen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/5 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/5

---

(2004/C 88 E/0005)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0086/03

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   Mord på barn i Honduras

Kan kommissionen tala om vilka åtgärder den eventuellt kan vidta i samband med morden på barn i Honduras? Oroväckande rapporter uppger att 64 honduranska barn och ungdomar under 23 år mördades i december 2002.

Kan kommissionen redogöra för vilket bistånd den erbjudit eller kan erbjuda, och vilka praktiska åtgärder den vidtar eller kommer att vidta för att få de godtyckliga morden på barn och ungdomar i hela Honduras att upphöra? Det finns nämligen belägg för att den honduranska regeringen inte har klarat av att skydda barnen i landet trots att den lovat göra det.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/5 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/5

---

(2004/C 88 E/0006)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0097/03

från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   Gatubarnens rättigheter i Honduras och Guatemala

Trots utbredda fördömanden från internationellt håll fortsätter gatubarnen i Honduras och Guatemala att leva i fruktan för förföljelse. Sedan januari 1998 har åtminstone 1 450 unga mördats i Honduras, av vilka 47 enbart i oktober 2002. Femton fall av mord där poliser varit inblandade har överlåtits åt den särskilda utredningsgrupp, som inrättades av Honduras' ministerium för allmän säkerhet i september. Enligt vad jag har förstått har det inte avkunnats någon fällande dom i ett enda av dessa femton fall.

Kan kommissionen redogöra för vad slags stöd EU ger till myndigheterna i Honduras och Guatemala, liksom till aktörerna inom det civila samhället, i fråga om utbildningsprojekt, bostadsprogram och uppövning av yrkesfärdigheter, för att hjälpa dessa barn med återinslussningen i samhället? Vad görs det för att hjälpa myndigheterna med lagföringen av dem som bär ansvaret för att gatubarn mördas och trakasseras? Har kommissionen övervägt påtryckningar på myndigheterna för att få dem att inse hur viktigt det är med kampanjer till förmån för ökad tolerans i samhället i stort?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0086/03 och E-0097/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(20 februari 2003)

Trots Honduras regerings försök att med alla möjliga medel ta itu med den omfattande kriminaliteten är den fortfarande ett stort bekymmer som återspeglar den utbredda fattigdomen och bristen på möjligheter för de yngre generationerna. Många av morden på barn och ungdomar rapporteras ha skett i konflikter mellan gäng. Det finns emellertid rapporter om att säkerhetstjänstemän har varit involverade i en del mord på barn och ungdomar. De anses dock inte ha agerat på order av regeringen och mord på gatubarn anses inte heller utgöra regeringens politik.

För att ta itu med denna fråga stödjer kommissionen de relevanta oberoende instanserna i Honduras i deras ansträngningar att undersöka de säkerhetstjänstemän som påstås vara involverade i mord på barn och ungdomar och de politiska initiativ som syftar till att minska fattigdomen och unga människors sårbarhet genom förbättrad utbildning och hälsa och förbättrade anställningsmöjligheter.

Kommissionen har noga gått igenom rapporten från FN:s särskilda rapportör Asma Jahangir och instämmer till stora delar i slutsatserna, även om den inte är övertygad om att man bör prioritera tillsättandet av en särskild barnombudsman, vilket föreslås i FN-rapporten. Ett möjligt alternativ som skulle kunna ge bättre resultat är att Honduras ombudsman för de mänskliga rättigheterna, som nu är behörig i frågan, ges ökad kompetens i form av personal och utbildning. En särskild barnombudsman skulle kunna innebära begränsade befogenheter för Honduras ombudsman för de mänskliga rättigheterna, som varit mycket svår att få till stånd i en så ung demokrati som Honduras.

Kommissionen försöker genom en rad program minska fattigdomen, i synnerhet för utsatta grupper, genom att hjälpa regeringen att genomföra dess strategiprogram för fattigdomsbekämpning. Förutom ett stort antal program som syftar till att förbättra den sociala infrastrukturen (vårdcentraler, skolor, hus, vatten och sanitet) och miljön, förbereds i nära samarbete med den interamerikanska utvecklingsbanken (Inter-American Bank of Development) ett särskilt program värt 28 miljoner euro för att få till stånd en reform av högstadie- och gymnasieutbildningen.

Kommissionen är medveten om villkoren för försummade barn i Guatemala liksom att det förekommer allt mer våld och hot i landet. I överensstämmelse med den resolution om de mänskliga rättigheterna i Guatemala som Europaparlamentet antog i april 2002 strävar kommissionen efter att använda sig av de olika mekanismer som den har tillgång till för att påverka denna situation.

Kommissionen och medlemsstaterna upprätthåller en regelbunden dialog med Guatemalas regering och företrädare för det civila samhället vad gäller vikten av att främja välfärden för alla invånare i Guatemala genom att fullt ut genomföra fredsavtalet som undertecknades 1996. I detta sammanhang uppmanar kommissionen ständigt de lokala offentliga institutionerna att avvärja och undersöka alla angrepp på personer som försvarar de mänskliga rättigheterna.

Kommissionen har gett sitt stöd till konkreta samarbetsåtgärder till förmån för barn och deras familjer inom områden som hälso- och sjukvård, utbildning, narkotikabekämpning och jämställdhet. Kommissionen har även uppnått positiva resultat genom flera initiativ särskilt inriktade på stöd till ungdomar och gatubarn som genomförts av lokala icke-statliga organisationer.

Inom ramen för det samarbete som inleddes i samband med fredsavtalet uppmuntrar kommissionen dessutom de guatemalanska myndigheterna, landets polisväsende och hela rättsväsendet att förhindra alla angrepp mot rättsstatsprincipen. Detta program kommer inom de närmaste månaderna att kompletteras med ett särskilt initiativ i syfte att stödja rättsväsendet.

Guatemala är ett prioriterat område i Latinamerika inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter för perioden 2002-2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/6 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/6

---

(2004/C 88 E/0007)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0238/03

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2003)

Ämne:   En närmare redogörelse av situationen för den nordliga dimensionen inom EU:s budget

I sitt svar på fråga E-3670/01 (1) konstaterar kommissionsledamot Patten följande: ”Kommissionen är i allmänhet motståndare till att det upprättas små tematiska eller specialiserade budgetposter, vilka förhindrar en effektiv förvaltning av gemenskapsbudgeten.”

Med hänvisning till citatet ovan skulle jag vilja att kommissionen redogjorde närmare för vissa punkter. Betraktar kommissionen alltså den nordiska dimensionen som tematisk? Borde också Meda-programmet betraktas som tematiskt enligt den här tolkningen? Utgör inte den nordiska dimensionen och Meda en del av EU:s gemenskapsprogram?

Vad menar kommissionen med en effektiv förvaltning av gemenskapsbudgeten? Är det inte så att missbruken främst förekommer inom omfattande budgetposter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(3 mars 2003)

Den nordliga dimensionen är ett viktigt politiskt initiativ som kommissionen stödjer fullt ut. Sedan den nordliga dimensionen infördes genom beslut av Europeiska rådet vid dess möte i Feira (juni 2000) har det stått klart att den skall baseras på politisk dialog och samordning av gemenskapsinstrument. Det går därför inte att jämföra den nordliga dimensionen med helt annorlunda system för gemenskapsåtgärder, såsom Meda-programmet.

Upprättandet av en budgetpost för den nordliga dimensionen vore inte i överensstämmelse med initiativets grundläggande kännetecken, nämligen att det finansieras och kommer att fortsätta att finansieras via befintliga gemenskapsprogram. Denna grundläggande princip bekräftades både vid den ministerkonferens om den nordliga dimensionen som ägde rum den 21 oktober 2002 och av rådet (allmänna frågor) den 22 oktober 2002. I de riktlinjer för den nya handlingsplanen för den nordliga dimensionen (Guidelines for the new Northern Dimension Action Plan) som godkänts av medlemsstaternas och de sju partnerländernas (Ryssland, Estland, Island, Lettland, Litauen, Norge och Polen) utrikesministrar och som rådet därefter anslutit sig till föreslås inga förändringar av denna finansieringsmetod.

Sedan år 2000 har initiativ inom den nordliga dimensionen i betydande utsträckning finansierats genom Tacis-programmet för åtgärder i Ryssland, Phare- och ISPA-programmen för kandidatländerna och Interreg i de berörda medlemsstaterna. Budgetposten (B7-521) för gränsöverskridande samarbete används exempelvis övervägande i det område som den nordliga dimensionen omfattar. Underrubriken för Östersjön (B7-5211) är uteslutande avsedd för det område som den nordliga dimensionen omfattar. Kommissionen har dessutom aktivt medverkat till att inrätta nyskapande finansieringsordningar såsom stödfonden för miljöpartnerskapet för den nordliga dimensionen, till vilken kommissionen bidrar med 50 miljoner euro under tre år.

Den nyligen offentliggjorda årsrapporten om genomförandet av handlingsplanen för den nordliga dimensionen (2) ger en bra översikt över den breda skala av aktiviteter som förs fram inom ramen för den nordliga dimensionen. Kommissionen är övertygad om att det inte går att garantera ett så omfattande stöd på så många olika områden genom en enda budgetpost för den nordliga dimensionen.

---

(1)  EGT C 301 E, 5.12.2002, s. 19.

(2)  SEC(2002) 1296.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/7 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/7

---

(2004/C 88 E/0008)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0258/03

från Bob van den Bos (ELDR) till kommissionen

(5 februari 2003)

Ämne:   Utvidgningen och utvecklingssamarbetet

Utvidgningen av Europeiska unionen har potential att ge EU större tyngd på det internationella planet. Kandidatländerna förväntas att efter anslutningen delta i EU:s utvecklingssamarbete. Enligt Trialogs policydokument (Development Cooperation in the context of EU enlargement, andra upplagan) från november 2002, har kandidatländerna emellertid ännu inte erhållit officiella anvisningar beträffande utvecklingssamarbete, och följaktligen är deras egen roll inom ramen för EG:s utvecklingssamarbete oklar. De flesta av kandidatländerna har dessutom endast ringa erfarenhet av att tillhandahålla utvecklingsbistånd. Vissa kandidatländer har inte ens en politik eller ett system för nationell utveckling.

| 1. | Vilka konkreta åtgärder har kommissionen vidtagit för att förbereda kandidatländerna för deras deltagande i EU:s utvecklingspolitik? Vilka åtgärder kommer den att vidta i framtiden? |
| --- | --- |

1.

Vilka konkreta åtgärder har kommissionen vidtagit för att förbereda kandidatländerna för deras deltagande i EU:s utvecklingspolitik? Vilka åtgärder kommer den att vidta i framtiden?

| 2. | Vilka kriterier använder kommissionen för att mäta kandidatländernas framsteg när det gäller utvecklingsfrågor? |
| --- | --- |

2.

Vilka kriterier använder kommissionen för att mäta kandidatländernas framsteg när det gäller utvecklingsfrågor?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(7 mars 2003)

I samband med förberedelserna för medlemskap har unionens lagstiftning utförligt förklarats för kandidatländerna, däribland unionens utvecklingssamarbete. Utöver den analytiska genomgången av gemenskapens regelverk har de anslutande länderna deltagit i flera både bilaterala och multilaterala möten där man diskuterat delar av unionens utvecklingssamarbete. Särskilt kan nämnas ett seminarium som kommissionen anordnade i juli 2002 och som ägnades åt att för kandidatländerna förklara de olika aspekterna av unionens utvecklingssamarbete och åt ett utbyte av erfarenheter och kunskap mellan nuvarande och framtida medlemsstater.

Under de senaste månaderna har kommissionen på ett mera systematiskt sätt börjat ta itu med de praktiska konsekvenser som unionens utvidgning kommer att få för unionens utvecklings- och samarbetspolitik. Ledamoten av kommissionen med ansvar för biståndsfrågor reste till Prag i december 2002 med målet att höja allmänhetens medvetande om utvidgningens biståndsaspekter i de anslutande länderna och han skall delta i en ministerkonferens i Berlin i april 2003. Generaldirektören för GD Bistånd har deltagit i flera seminarier i anslutande länder (Slovenien, Polen och Tjeckien) vilka syftat till att förklara unionens utvecklingspolitik. Han kommer att besöka Köpenhamn i mars 2003 för att delta i ett seminarium om bistånd och utvidgning. Kommissionen deltar aktivt i arbetsgrupper och seminarier som specifikt ägnas biståndsfrågor (Bonn och Wien).

EU:s generaldirektörer med ansvar för biståndsfrågor har tagit upp frågan på dagordningen för sina informella möten och i februari 2003 hölls ett möte som enbart ägnades utvidgningen.

Under perioden mellan avslutandet av anslutningsförhandlingarna och datumet för anslutning kommer kommissionen att intensifiera sin övervakning av de anslutande länderna, så att det garanteras att ländernas lagstiftning och praxis överensstämmer med unionens normer. I detta sammanhang utvärderas de anslutande ländernas insatser när det gäller att förbereda sig på ett deltagande i unionens utvecklingssamarbete. Härvid måste kandidatländerna se till att de har administrativ förmåga att delta i utformningen av utvecklingssamarbetet och kapacitet att ge finansiella bidrag till Europeiska utvecklingsfonden.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/8 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/8

---

(2004/C 88 E/0009)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0278/03

från Gianfranco Dell’Alba (NI) till kommissionen

(7 februari 2003)

Ämne:   Oegentligheter i valet i Kambodja

Den pågående väljarregistreringen i Kambodja präglas av allvarliga brister och oegentligheter som, om de inte avhjälps i tid, kommer att förvanska resultatet i det kambodjanska parlamentsvalet den 27 juli 2003. Känner kommissionen till problemen med väljarregistreringen? Har kommissionen även kännedom om nedanstående information?

| — | Det förekommer diskriminerande åtgärder och förfaranden på kommunalt plan som förhindrar omkring 1,5 miljoner medborgare (av sammanlagt 6,8 miljoner röstberättigade väljare) från att registrera sig. Dessa medborgare fråntas därmed sin rätt att rösta på valdagen. |
| --- | --- |

—

Det förekommer diskriminerande åtgärder och förfaranden på kommunalt plan som förhindrar omkring 1,5 miljoner medborgare (av sammanlagt 6,8 miljoner röstberättigade väljare) från att registrera sig. Dessa medborgare fråntas därmed sin rätt att rösta på valdagen.

| — | De diskriminerande åtgärderna och förfarandena kan ta sig olika uttryck: det kan vara svårt för buddistiska munkar att registrera sig; onödigt hårda krav ställs på medborgarna när de skall bevisa sin hemvist och/eller sitt medborgarskap; på flera håll kan det ta 3-5 dagar för medborgarna att registrera sig; de lokala myndigheterna kan vara byråkratiska och oföretagsamma och ägna sig åt administrativa trakasserier, vilket får till följd att registreringen saktas ned eller förhindras; informationen till väljarna inskränks och att man begränsar de väljarupplysningsprogram som skall få medborgarna att registrera sig. |
| --- | --- |

—

De diskriminerande åtgärderna och förfarandena kan ta sig olika uttryck: det kan vara svårt för buddistiska munkar att registrera sig; onödigt hårda krav ställs på medborgarna när de skall bevisa sin hemvist och/eller sitt medborgarskap; på flera håll kan det ta 3-5 dagar för medborgarna att registrera sig; de lokala myndigheterna kan vara byråkratiska och oföretagsamma och ägna sig åt administrativa trakasserier, vilket får till följd att registreringen saktas ned eller förhindras; informationen till väljarna inskränks och att man begränsar de väljarupplysningsprogram som skall få medborgarna att registrera sig.

Dessutom skall sägas att det statsbärande f.d. kommunistpartiet har dragit igång hela valmaskineriet utan att på något sätt samråda med det civila samhället och med den opposition som är företrädd i parlamentet.

Europaparlamentet spelar en mycket viktig roll när det gäller att tillhandahålla ekonomiskt och tekniskt stöd till anordnandet av ovannämnda val. Dessutom är det, enligt internationella demokratiska normer, inte tillåtet med diskriminerande åtgärder och förfaranden.

| 1. | Vilka initiativ har kommissionen mot denna bakgrund tagit, eller vilka initiativ planerar den att ta, för att se till att hela valprocessen genomförs på ett korrekt sätt och att valresultatet blir rättvisande? |
| --- | --- |

1.

Vilka initiativ har kommissionen mot denna bakgrund tagit, eller vilka initiativ planerar den att ta, för att se till att hela valprocessen genomförs på ett korrekt sätt och att valresultatet blir rättvisande?

| 2. | Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att förhindra en strategi som syftar till att förutbestämma resultaten i det kommande valet? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att förhindra en strategi som syftar till att förutbestämma resultaten i det kommande valet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 mars 2003)

Kommissionen följer noggrant valförberedelserna i Kambodja, däribland registreringen av röstberättigade, och har tagit flera initiativ för att stödja denna process.

För det första ger kommissionen för närvarande tekniskt bistånd avseende utbildning av och information till medborgare och röstberättigade, och till den nationella valkommittén avseende PR och kommunikation. Detta bistånd har till syfte att öka öppenheten och insynen i valprocessen och att förbättra informationen till väljarna. Experterna har kunnat ge effektivt stöd till den nationella valkommittén, inte minst genom utbildning, rådgivning om nya regler och pressmeddelanden.

För det andra beslutade kommissionen, som ett svar på Kambodjas regerings inbjudan till internationella organisationer att sända observatörer till parlamentsvalen den 27 juli 2003, att sända en valundersökningsgrupp. I denna grupp ingick ett antal valexperter och dess uppdrag var att insamla faktauppgifter till stöd för ett beslut om huruvida och på vilket sätt valprocessen skulle stödjas och särskilt huruvida en valobservatörsgrupp från EU skulle vara nyttig, lämplig och genomförbar. Valundersökningsgruppen besökte landet under perioden 27 januari-4 februari 2003 och mötte EU:s delegationschefer i Phnom Penh och företrädare från statliga institutioner, valmyndigheter, författningsrådet, politiska partier, det civila samhället, medierna, bilaterala ambassader och internationella organisationer. Mot bakgrund av undersökningsresultaten från denna resa skulle kommissionen vilja framhäva vissa slutsatser som kan utgöra ett svar på de särskilda frågor som parlamentsledamoten väcker.

Valundersökningsgruppen mottog påståenden om att diskriminerande åtgärder och förfaranden på lokal nivå hindrade omkring 1-1,5 miljoner medborgare från att registreras som röstberättigade. Det bör dock betonas att det i den nya vallagen fastställs strikta villkor i syfte att förhindra registrering av ickeberättigade väljare. Genomförandet av reglerna i praktiken är emellertid inte enhetligt, vilket ger upphov till beskyllningar om politisk partiskhet. Valundersökningsgruppen kunde i detta skede likväl inte fastställa något tydligt mönster med planerade och utbredda politiskt motiverade avslag, även om brister med säkerhet fanns i vissa områden.

För att avhjälpa denna situation och maximera antalet röstberättigade tillkännagav den nationella valkommittén den 11 februari 2003 att registreringen av röstberättigade skulle förlängas med två till fem dagar i de områden där antalet registrerade ansågs vara för lågt jämfört med det förväntade antalet röstberättigade personer. Den 11 februari 2003 hade ytterligare 900 000 röstberättigade personer registrerats i listorna. Tonvikten bör läggas på att se till att listorna är korrekta och inkluderar alla röstberättigade personer. Det exakta totala antalet röstberättigade personer är dock inte känt, eftersom siffran på 6,5-6,8 miljoner röstberättigade personer baseras på demografiska prognoser på grundval av folkräkningen från 1998.

De regler som styr sammansättningen av den nationella valkommittén ifrågasätts allmänt, eftersom den varken innehåller företrädare från flera partier eller är fullt oberoende. Valundersökningsgruppen konstaterade dock att den nationella valkommittén på central nivå vidtog långtgående åtgärder för att öka öppenheten och förtroendet för dess arbete. Detta skedde genom månatliga rundabordsdiskussioner och samråd om utkast till regler och valförberedelser tillsammans med politiska partier, icke-statliga organisationer, företrädare från medier och biståndsgivare. Det är den nationella valkommittén som skall se till att valförfaranden tillämpas på ett adekvat och öppet sätt av alla de personer som är involverade i administreringen av valet. Kommissionens delegation i Kambodja och de medlemsstater som är företrädda i Phnom Penh deltar aktivt i samråden med den nationella valkommittén, med målet att få valet att bli så rättvist och öppet som det är möjligt.

För närvarande övervägs det om EU skall sända en valobservatörsgrupp som en uppföljning av valundersökningsgruppen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/10 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/10

---

(2004/C 88 E/0010)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0325/03

från Marco Pannella (NI) till kommissionen

(5 februari 2003)

Ämne:   Intensifiering av kränkningarna av det vietnamesiska bergfolkets, Montagnards, grundläggande mänskliga rättigheter

Den 18 december offentliggjorde Amnesty International rapporten ”Socialist Republic of Viet Nam/Kingdom of Cambodia: No sanctuary: The plight of the Montagnard minority” och den 23 januari 2003 offentliggjorde Human Rights Watch informationsdokumentet ”New Assault on Rights in Vietnam's Central Highlands — Crackdown on Indigenous Montagnards intensifies”.

De senaste veckorna har följande personer arresterats utan någon känd orsak:

| — | Den 21 december: Y-Cun Hdok, född 1966 och H'Lem Nie, född 1968 och den 23 december: Y-Dhiam Buon Krong och Y-Nol Adrong, från byn Buon Cue. |
| --- | --- |

—

Den 21 december: Y-Cun Hdok, född 1966 och H'Lem Nie, född 1968 och den 23 december: Y-Dhiam Buon Krong och Y-Nol Adrong, från byn Buon Cue.

| — | Den 24 december: Y-Blon Hdok, född 1964, från Buon Kla, och Y-Trao Buon Ya, född 1969, från byn Buon Buor. |
| --- | --- |

—

Den 24 december: Y-Blon Hdok, född 1964, från Buon Kla, och Y-Trao Buon Ya, född 1969, från byn Buon Buor.

| — | Den 11 januari: Rac e Hom, från byn Plei Klan. |
| --- | --- |

—

Den 11 januari: Rac e Hom, från byn Plei Klan.

| — | Den 12 januari: Hing a Plei Ko och Hnit, från byn Plei Mor. |
| --- | --- |

—

Den 12 januari: Hing a Plei Ko och Hnit, från byn Plei Mor.

| — | Den 24 januari: Y-Groh Adrong, född 1960 och den 26 januari: Y-Dham Buon Ya, född 1960, från byn Buon Hdok. |
| --- | --- |

—

Den 24 januari: Y-Groh Adrong, född 1960 och den 26 januari: Y-Dham Buon Ya, född 1960, från byn Buon Hdok.

Vietnam har inte uppfyllt de krav som FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna ställde den 27 juli 2002.

| — | I sina svar på tidigare frågor, i vilka specifika händelser rapporterats, har kommissionen alltid angett att den inte har kunnat erhålla tillförlitliga bevis och att den skall undersöka alla tillgängliga källor. |
| --- | --- |

—

I sina svar på tidigare frågor, i vilka specifika händelser rapporterats, har kommissionen alltid angett att den inte har kunnat erhålla tillförlitliga bevis och att den skall undersöka alla tillgängliga källor.

| — | I sitt svar på fråga E-2845/02 (1) skrev kommissionen att respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna utgör grunden för det samarbetsavtal mellan EU och Vietnam som undertecknades 1995. |
| --- | --- |

—

I sitt svar på fråga E-2845/02 (1) skrev kommissionen att respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna utgör grunden för det samarbetsavtal mellan EU och Vietnam som undertecknades 1995.

Har kommissionen, med tanke på att den nämner att alla källor skall undersökas, begärt eller tänkt att begära information om de rapporterade specifika händelserna från de vietnamesiska myndigheterna, med vilka den har ständiga kontakter i samband med samarbetsavtalet?

Anser kommissionen, då samarbetsavtalet inte har sagts upp, att Vietnam är ett land som respekterar de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna, och vad skulle få kommissionen att säga upp samarbetsavtalet.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 februari 2003)

Hänvisningen till respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna i artikel 1 samarbetsavtalet mellan gemenskapen och Vietnam gör det möjligt för kommissionen att föra dialog med den vietnamesiska regeringen om de mänskliga rättigheterna. Kommissionens politik gentemot Vietnam är att uppmuntra till och stödja fortsatta framsteg på området för de mänskliga rättigheterna och demokratisering och att framföra sin oro när det förekommer missbruk eller när en försämring av läget blir uppenbar. Kommissionen agerar i nära samverkan med medlemsstaterna inom ramen för de regelbundet återkommande mötena i unionens arbetsgrupp om politik och mänskliga rättigheter, deltar i trojkamöten med den vietnamesiska regeringen och i särskilda uppdrag samt genom gemensamma uttalanden från unionen. I dessa sammanhang tas även konkreta oroväckande fall rörande enskilda personer upp till behandling.

Kommissionen och medlemsstaterna har upprepade gånger enträget uppmanat Vietnams regering att förbättra respekten för politiska rättigheter och religionsfrihet och att ytterligare förbättra de ekonomiska och sociala rättigheterna. Kommissionen och medlemsstaterna framförde nyligen på nytt denna uppmaning i sin gemensamma förklaring vid den rådgivande gruppens möte i Hanoi i december 2002.

I den vietnamesiska författningen garanteras tros- och religionsfrihet. Den vietnamesiska regeringen erkänner officiellt sex trossamfund — en buddhistisk organisation, den centrala buddhistkyrkan i Vietnam, den katolska kyrkan, två protestantiska kyrkliga organisationer, islam, hoa-hao-buddhism och Cao Ðai.. I artikel 70 i den vietnamesiska författningen sägs det emellertid också att det är förbjudet att kränka tros-eller religionsfriheten eller att utnyttja den i syfte att överträda lagar och andra författningar eller statlig politik. Eftersom den vietnamesiska regeringen fortfarande betraktar religiösa rörelser som möjliga härdar till opposition och splittring, åberopas denna bestämmelse ofta för att rättfärdiga de många kontroller, begränsningar, förbud och påföljder genom vilka friheten på detta område begränsas.

Rapporter om systematiska trakasserier, framförallt av kristna i Vietnam (särskilt de kristna bergsbefolkningarna montagnarder och hmong), är vanligt förekommande och har ökat sedan upproret på det centrala höglandet i februari 2001. I flera rapporter antyds det att säkerhetsstyrkorna i upprepade fall har tvingat medlemmar av bergsbefolkningarna att avsäga sig sin kristna tro och det förekommer uppgifter om dödsfall genom olyckshändelser eller misshandel i häkten, även om myndigheterna med skärpa förnekar att detta förekommer.

Det centrala höglandet är fortfarande svårtillgängligt och det är omöjligt att genomföra systematiska förstahandskontroller av rapporterna. Under 2002 besökte dock lokala EU-trojkadelegationer, i vilka företrädare för kommissionen deltog, vid två tillfällen det centrala höglandet och det senaste besöket ägde rum i november 2002. Efter EU-trojkadelegationens senaste besök på det centrala höglandet i november 2002 har kommissionen i nära samordning med medlemsstaterna inom ramen för samarbetsprogrammet erbjudit den vietnamesiska regeringen stöd till eventuella åtgärder, däribland för de etniska minoriteterna, för att lindra fattigdomen på det centrala höglandet och därigenom komma till rätta med några av orsakerna till problemen i området. I slutet av januari 2003 samtyckte den vietnamesiska regeringen till att kommissionen sänder en undersökningsgrupp till området under de kommande veckorna.

Kommissionen och medlemsstaterna fortsätter att noggrant övervaka läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Vietnam. Ett beslut om lämpliga åtgärder kommer att fattas i vederbörlig ordning.

---

(1)  EUT C 192 E, 14.8.2003, s. 81.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/11 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/11

---

(2004/C 88 E/0011)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0356/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) och Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(12 februari 2003)

Ämne:   Brott mot de mänskliga rättigheterna i Honduras

Kommissionen känner säkerligen till att brotten mot de mänskliga rättigheterna, i synnerhet de ofta förekommande morden på gatubarn, fortfarande pågår i Honduras.

Har kommissionen

| 1. | påpekat detta för Honduras regering? |
| --- | --- |

1.

påpekat detta för Honduras regering?

| 2. | andra planer för att förbättra den fruktansvärda situationen? |
| --- | --- |

2.

andra planer för att förbättra den fruktansvärda situationen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(28 februari 2003)

Kommissionen ber att få hänvisa parlamentsledamoten till sitt gemensamma svar på Roger Helmers fråga nr E-0086/03och Philip Whiteheads fråga nr E-0097/03 i samma ärende (1).

---

(1)  Se s. 5.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/12 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/12

---

(2004/C 88 E/0012)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0434/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 februari 2003)

Ämne:   Unga kvinnor från befolkningsgruppen romer i Slovakien steriliseras på grund av att de vilseleds eller utan att de frågas om lov till ingreppet

| 1. | Känner kommissionen till vittnesmålen från de slovakiska kvinnorna Magda Kandráčová och Sonja Pokutová i det nederländska TV-programmet Netwerk (TV 1, 4.2.2003, www.netwerk.tv), enligt vilka unga mödrar som tillhör befolkningsgruppen romer och som upplevt komplikationer vid en förlossning får livmodern avlägsnad eller blir steriliserade och att detta sker utan att de är medvetna om det eller efter att de under förlossningen plötsligt fått veta att det av medicinska skäl måste göras ett sådant ingrepp och på det sättet tvingats ge ett icke genomtänkt medgivande till det? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till vittnesmålen från de slovakiska kvinnorna Magda Kandráčová och Sonja Pokutová i det nederländska TV-programmet Netwerk (TV 1, 4.2.2003, www.netwerk.tv), enligt vilka unga mödrar som tillhör befolkningsgruppen romer och som upplevt komplikationer vid en förlossning får livmodern avlägsnad eller blir steriliserade och att detta sker utan att de är medvetna om det eller efter att de under förlossningen plötsligt fått veta att det av medicinska skäl måste göras ett sådant ingrepp och på det sättet tvingats ge ett icke genomtänkt medgivande till det?

| 2. | Är det sant, det som berättats av direktören för sjukhuset i Spišska Nová Ves, att det är romkvinnorna själva som vill att de på sjukhusen skall skiljas åt från andra slovakiska kvinnor och att Slovakiens lag tillåter att livmodern omedelbart opereras bort på kvinnor som genomgått två kejsarsnitt, eftersom detta påstås vara till nytta för de berörda kvinnorna? |
| --- | --- |

2.

Är det sant, det som berättats av direktören för sjukhuset i Spišska Nová Ves, att det är romkvinnorna själva som vill att de på sjukhusen skall skiljas åt från andra slovakiska kvinnor och att Slovakiens lag tillåter att livmodern omedelbart opereras bort på kvinnor som genomgått två kejsarsnitt, eftersom detta påstås vara till nytta för de berörda kvinnorna?

| 3. | Känner kommissionen till de rapporter som bekräftats av människorättsorganisationen Poradna om att det av intervjuer med 230 rom-kvinnor framgått att 140 av dem blivit vilseledda på ovan angivet sätt och att sådana ingrepp, som patienten inte bett om, utförs framför allt på unga kvinnor som fått sitt första eller andra barn och att det därför i första hand är frågan om en åtgärd som syftar till att storleken på en befolkningsgrupp som är illa tåld av många andra invånare skall hållas så begränsad som möjligt? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till de rapporter som bekräftats av människorättsorganisationen Poradna om att det av intervjuer med 230 rom-kvinnor framgått att 140 av dem blivit vilseledda på ovan angivet sätt och att sådana ingrepp, som patienten inte bett om, utförs framför allt på unga kvinnor som fått sitt första eller andra barn och att det därför i första hand är frågan om en åtgärd som syftar till att storleken på en befolkningsgrupp som är illa tåld av många andra invånare skall hållas så begränsad som möjligt?

| 4. | Handlar det här om en fortsättning på en praxis som utvecklats under diktaturperioderna 1938-1945 och 1948-1989 och som även utan lagens stöd lever kvar i läkarnas medvetande? |
| --- | --- |

4.

Handlar det här om en fortsättning på en praxis som utvecklats under diktaturperioderna 1938-1945 och 1948-1989 och som även utan lagens stöd lever kvar i läkarnas medvetande?

| 5. | Vad gör kommissionen för att verka till förmån för att rättsväsendet i Slovakien lagför sådana som brutit mot lagen, att eventuella lagändringar görs i Slovakien, att det blir slut på tvångssteriliseringarna så fort som möjligt och att sådant inte mera skall förekomma efter att Slovakien gått med i EU? |
| --- | --- |

5.

Vad gör kommissionen för att verka till förmån för att rättsväsendet i Slovakien lagför sådana som brutit mot lagen, att eventuella lagändringar görs i Slovakien, att det blir slut på tvångssteriliseringarna så fort som möjligt och att sådant inte mera skall förekomma efter att Slovakien gått med i EU?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(13 mars 2003)

Kommissionen är medveten om påståendena att läkare i östra Slovakien steriliserar romska kvinnor utan kvinnornas samtycke eller med framtvingat samtycke. Påståendena ingår i den nyligen offentliggjorda rapporten av centret för reproduktīva rättigheter (Center for Reproductive Rights), en New York-baserad icke-statlig organisation, och de har senare upprepats i andra uttalanden i medierna. Rapporten tog även upp andra brott mot de mänskliga rättigheterna, såsom diskriminering när det gäller tillgång till hälso- och sjukvård.

Tvångssterilisering av kvinnor är en straffbar handling enligt den slovakiska lagstiftningen.

Ledamoten av kommissionen med ansvar för utvidgning tog genast upp denna fråga i en skrivelse till Slovakiens premiärminister Dzurinda, och underströk då att det rör sig om allvarliga påståenden och att de, om de visar sig stämma, utgör ett allvarligt brott mot de mänskliga rättigheterna. Han uppmanade den slovakiska regeringen att göra en kraftansträngning för att genomföra nödvändiga undersökningar, undanröja eventuell diskriminering och hålla kommissionen underrättad om ärendet.

Kommissionen har underrättats om att Slovakiens vice premiärminister Csaky har beordrat de behöriga myndigheterna att inleda nödvändiga undersökningar.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/13 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/13

---

(2004/C 88 E/0013)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0569/03

från Freddy Blak (GUE/NGL) till kommissionen

(28 februari 2003)

Ämne:   Ersättning av registreringsavgift vid export från Danmark

Den danska staten införde 2002 regler för ersättning av registreringsavgifter för motorfordon vid export.

I den aktuella lagen, lovbekendtgørelse nr 977 av den 2 december 2002, lovbekendtgørelse om registreringsavgift för motorfordon m.m., heter det i § 7b tredje stycket att 15 procent skall dras av de avgiftsbelopp som fastställs efter andra stycket.

Men i § 1 i samma lag heter det att avgift skall påföras motorfordon som skall registreras enligt trafiklagen [...].

Detta innebär i praktiken att man får tillbaka 85 procent av registreringsavgiften när man exporterar ett motorfordon men måste betala hela avgiften igen vid en eventuell återimport. Därmed uppstår en skillnad på 15 procent.

Kan kommissionen ge besked om huruvida detta system är i överensstämmelse med bestämmelserna för fri och icke-diskriminerande rörlighet för varor över EU:s gränser (exempelvis artiklarna 23 och 25 i fördraget)?

Kompletterande svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(6 augusti 2003)

Inom ramen för meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet — Beskattning av personbilar i Europeiska unionen — möjligheter till åtgärder på nationell nivå och på gemenskapsnivå, som utfärdades den 9 september 2002 (1), uppmanade kommissionen medlemsstaterna att införa system för återbetalning av registreringsskatt i fall där en begagnad bil efter försäljning levereras till en annan medlemsstat eller exporteras till ett tredjeland. I samma dokument föreslogs även att det återstående registreringsskattebelopp som skall återbetalas bör beräknas på samma sätt som vid import av begagnade bilar från andra medlemsstater.

I juli 2002 införde Danmark i sin lagstiftning ett system för återbetalning av registreringsskatt för fordon som lämnar danskt territorium. Enligt detta system beräknas den registreringsskatt som skall återbetalas på exakt samma sätt som när en bil för första gången registreras i Danmark. Skatten på nya fordon beräknas i samband med detta på grundval av detaljhandelspriset, inklusive tull, mervärdesskatt och vinstmarginal men exklusive själva skatten. Begagnade fordon beskattas på samma sätt, även om det görs en uppskattning av det faktiska detaljhandelspriset i ett värderingsförfarande där fordonen jämförs med liknande fordon på den danska marknaden.

När ett registrerat fordon lämnar danskt territorium återbetalas 85 % av registreringsskatten, som beräknats enligt ovan, till exportören. Minskningen med 15 % sker för att den vinst som antas vara inbegripen i fordonets pris inklusive skatt inte skall återbetalas.

I sin fråga påpekar parlamentsledamoten att registreringsskatt tas ut igen om samma fordon återimporteras (och åter registreras) på danskt territorium, men utan den minskning till 85 % som sker när fordon exporteras från Danmark.

När ett fordon återimporteras till Danmark beräknas registreringsskatten på grundval av en skattebas som huvudsakligen grundar sig på en uppskattning av bilens värde vid tidpunkten för återimporten. I samband med detta bör det noteras att det skattebelopp som utgår vid återimporten av fordonet i reella termer inte kommer att vara detsamma som det belopp som erlades när fordonet först registrerades i Danmark, detta på grund av fordonets värdeminskning.

Skillnaden mellan den skatt som ursprungligen återbetalades vid exporten och den skatt som faktiskt betalas vid återimport av fordonet kommer inte att uppgå till 15 % eftersom procenttalet grundar sig på ett annat belopp.

När detta väl sagts måste det påpekas att registreringen, i egenskap av intern skatt, inte omfattas av EG-fördragets bestämmelser om tullar och avgifter med motsvarande verkan (artiklarna 23-25) utan av skattebestämmelserna (artiklarna 90-93).

Enligt artikel 91 i EG-fördraget är Danmark inte skyldigt att betala tillbaka intern skatt på export av varor för vilka skatt erlagts. Medlemsstaterna får helt enkelt inte vid export betala tillbaka mer skatt än vad som ursprungligen erlagts inom landet.

Eftersom det danska systemet för återbetalning trädde i kraft ganska nyligen kommer det i framtiden fortfarande att krävas en analys av hur det tillämpas i praktiken.

Enligt meddelandet ovan har kommissionen dessutom för avsikt att föreslå ”allmänna regler för beräkningen av registreringsskatten på begagnade bilar som införs från andra medlemsstater”. I ett sådant förslag skulle naturligtvis även hänsyn tas till de regler för system för återbetalning som skall tillämpas vid export.

---

(1)  KOM(2002)431 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/14

---

(2004/C 88 E/0014)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0609/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne:   EU/Östtimor 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

| — | Skulle kommissionen kunna svara på följande frågor rörande åren 1999, 2000, 2001, 2002 och 2003 om Östtimor: |
| --- | --- |

—

Skulle kommissionen kunna svara på följande frågor rörande åren 1999, 2000, 2001, 2002 och 2003 om Östtimor:

| — | Vilka program har EU utvecklat eller utvecklar EU rörande Östtimor? |
| --- | --- |

—

Vilka program har EU utvecklat eller utvecklar EU rörande Östtimor?

| — | Hur mycket medel har programmen beviljats? |
| --- | --- |

—

Hur mycket medel har programmen beviljats?

| — | Hur länge är det tänkt att vart och ett av programmen skall gälla? |
| --- | --- |

—

Hur länge är det tänkt att vart och ett av programmen skall gälla?

| — | Vilka resultat gav programmen, och hur utvärderade man om programmet haft framgång eller misslyckats? Vilka särskilda framsteg har vart och ett av programmen gett upphov till? |
| --- | --- |

—

Vilka resultat gav programmen, och hur utvärderade man om programmet haft framgång eller misslyckats? Vilka särskilda framsteg har vart och ett av programmen gett upphov till?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 maj 2003)

För den period som avses har kommissionen anslagit, eller avser att anslå, medel till följande program och åtgärder i Östtimor:

| — | 1999-2002 (anslagna medel)
  Humanitärt bistånd: 42,5 miljoner euro till boende, återuppbyggnad, repatriering och beskydd, vatten och sanitet och hälsa. Biståndet har genomförts av FN:s flyktingkommissariat, Världslivsmedelsprogrammet, Internationella organisationen för migration, FN:s barnfond och internationella icke-statliga organisationer.
  FN:s övergångsmyndighet i Östtimor: 10 miljoner euro för återkommande utgifter, utrustning till statsförvaltningen och kapacitetsuppbyggande i den nya förvaltningen.
  Förvaltningsfonden för Östtimor: 56 miljoner euro till ekonomisk och social återuppbyggnad genom Världsbankens och Asiatiska utvecklingsbankens för ändamålet särskilt inrättade fond.
  Livsmedelsbistånd: 8,5 miljoner euro genom Världslivsmedelsprogrammet.
  Stöd till folkomröstningen 1999 och valen 2001 och 2002: 1,5 miljoner euro av vilka 1,0 miljoner euro gick till program för medborgar- och väljarupplysning och 0,5 miljoner euro bidrog till kostnaderna för unionens valövervakningsuppdrag. Närmare upplysningar beträffande valövervakningsuppdragens viktigaste undersökningsresultat finns på webbplatsen Europa: http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/eu_election_ass_observ/index.htm
  Hälso- och sjukvårdsprogram: 16,5 miljoner (2002). Återuppbyggnads- och utvecklingsprojekt för hälso- och sjukvårdssektorn finansierade via Världsbanken. Infrastruktur, läkemedel och utbildning för personal inom hälso- och sjukvården. Projektets längd: 36 månader.
  Kapacitetsuppbyggnad genom FN:s utvecklingsprogram: 2,5 miljoner euro (2002). Samfinansiering av 17 tjänster i den offentliga förvaltningen, i huvudsak inom jordbruksministeriet, den interna förvaltningen och hälso- och sjukvården.
  Icke-statliga organisationers projekt: Till följd av en anbudsinfordran 2001 har två projekt som drivs av icke-statliga organisationer finansierats inom ramarna för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter. Gemenskapen har bidragit med sammanlagt 1,44 miljoner euro. Ett av projekten, som drivs tillsammans med CARE Austria, rör barns rättigheter och välbefinnande och det andra, som drivs tillsammans med Advokater utan gränser, syftar till att förebygga konflikter genom att stödja införandet av rättsstatliga principer i det rättsliga systemet. |
| --- | --- |

—

1999-2002 (anslagna medel)

Humanitärt bistånd: 42,5 miljoner euro till boende, återuppbyggnad, repatriering och beskydd, vatten och sanitet och hälsa. Biståndet har genomförts av FN:s flyktingkommissariat, Världslivsmedelsprogrammet, Internationella organisationen för migration, FN:s barnfond och internationella icke-statliga organisationer.

FN:s övergångsmyndighet i Östtimor: 10 miljoner euro för återkommande utgifter, utrustning till statsförvaltningen och kapacitetsuppbyggande i den nya förvaltningen.

Förvaltningsfonden för Östtimor: 56 miljoner euro till ekonomisk och social återuppbyggnad genom Världsbankens och Asiatiska utvecklingsbankens för ändamålet särskilt inrättade fond.

Livsmedelsbistånd: 8,5 miljoner euro genom Världslivsmedelsprogrammet.

Stöd till folkomröstningen 1999 och valen 2001 och 2002: 1,5 miljoner euro av vilka 1,0 miljoner euro gick till program för medborgar- och väljarupplysning och 0,5 miljoner euro bidrog till kostnaderna för unionens valövervakningsuppdrag. Närmare upplysningar beträffande valövervakningsuppdragens viktigaste undersökningsresultat finns på webbplatsen Europa: http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/eu_election_ass_observ/index.htm

Hälso- och sjukvårdsprogram: 16,5 miljoner (2002). Återuppbyggnads- och utvecklingsprojekt för hälso- och sjukvårdssektorn finansierade via Världsbanken. Infrastruktur, läkemedel och utbildning för personal inom hälso- och sjukvården. Projektets längd: 36 månader.

Kapacitetsuppbyggnad genom FN:s utvecklingsprogram: 2,5 miljoner euro (2002). Samfinansiering av 17 tjänster i den offentliga förvaltningen, i huvudsak inom jordbruksministeriet, den interna förvaltningen och hälso- och sjukvården.

Icke-statliga organisationers projekt: Till följd av en anbudsinfordran 2001 har två projekt som drivs av icke-statliga organisationer finansierats inom ramarna för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter. Gemenskapen har bidragit med sammanlagt 1,44 miljoner euro. Ett av projekten, som drivs tillsammans med CARE Austria, rör barns rättigheter och välbefinnande och det andra, som drivs tillsammans med Advokater utan gränser, syftar till att förebygga konflikter genom att stödja införandet av rättsstatliga principer i det rättsliga systemet.

| — | 2003 (medel som inte anslagits):
  Kommissionen undersöker för närvarande hur man skall göra åtaganden för de medel som tilldelats Östtimor för 2003, vilka budgetmyndigheten ökade till 25,5 miljoner euro. Det är troligt att dessa medel kommer att anslås till landsbygdsutveckling genom multilaterala organ. |
| --- | --- |

—

2003 (medel som inte anslagits):

Kommissionen undersöker för närvarande hur man skall göra åtaganden för de medel som tilldelats Östtimor för 2003, vilka budgetmyndigheten ökade till 25,5 miljoner euro. Det är troligt att dessa medel kommer att anslås till landsbygdsutveckling genom multilaterala organ.

| — | Allmänt
  Det humanitära biståndet och livsmedelsbiståndet har slutförts. De åtgärder som finansierats genom ett separat anslag på 6,0 miljoner euro till flyktingar från Östtimor i Västtimor och som genomförs av UNHCR kommer dock att pågå fram till mitten av 2003.
  Biståndet till återuppbyggnad och konsolidering som gemenskapen tillhandahåller till FN:s övergångsmyndighet i Östtimor och Förvaltningsfonden för Östtimor håller fortfarande på att genomföras, liksom det ettåriga stödprogram som 2002 beviljades för kapacitetsuppbyggnad genom FN:s utvecklingsprogram.
  Det stöd som tillhandahålls för långsiktiga hälso- och sjukvårdsprojekt kommer troligen att fortsätta fram till 2006.
  År 2001 gjordes en utvärdering av gemenskapens humanitära bistånd till Östtimor. Slutsatserna var väldigt positiva när det gäller biståndets verkningsfullhet, effektivitet, samordning och resultat.
  Det mesta av gemenskapens återstående bistånd har tillhandahållits genom Förvaltningsfonden för Östtimor. Det har skett på grundval av de rapporter Världsbanken och Asiatiska utvecklingsbanken utarbetat och som presenterats vid möten med givarrådet för Förvaltningsfonden för Östtimor. Givarna har i allmänhet ansett att slutsatserna i dessa rapporter har varit mycket positiva och mot bakgrund av rapporterna har ytterligare delar av de avsatta medlen för fonden anslagits.
  Kommissionen anser att dess bistånd till Östtimor sedan 1999 har haft mycket positiva effekter. Biståndet har tillhandahållits på ett systematiskt och logiskt sätt omfattande fyra sorters åtgärder, nämligen a) inledande humanitär katastrofhjälp, b) stöd på medellång sikt till kapacitetsuppbyggande av statsförvaltningen och återuppbyggnad, c) stöd till den demokratiska processen och d) utvecklingsbistånd på lång sikt. Dessa åtgärder har varit kopplade till varandra genom att till exempel humanitärt bistånd i hälso- och sjukvårdssektorn har övergått i utveckling av långsiktig politik och finansiering av utvecklingssamarbete med hjälp av medel från gemenskapen i den sektorn. På samma sätt kommer kapacitetsuppbyggnaden inom ramen för FN:s utvecklingsprograms projekt på jordbruksministeriet att sörja för den administrativa ramen för genomförandet av gemenskapens och andra givares framtida långsiktiga åtgärder på jordbruksområdet.
  I den mån som det har hjälpt Östtimor att nå sin nyvunna självständighet och att förbereda sig för långsiktig utveckling kan det bistånd som gemenskapen tillhandahållit anses vara mycket framgångsrikt.
  En översikt över gemenskapens bistånd till Östtimor finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/external_relations/east_timor/index.htm.
  Till följd av anbudsinfordran 2001 inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter har två icke-statliga organisationers projekt valts ut. Uppgifter om projekten skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. |
| --- | --- |

—

Allmänt

Det humanitära biståndet och livsmedelsbiståndet har slutförts. De åtgärder som finansierats genom ett separat anslag på 6,0 miljoner euro till flyktingar från Östtimor i Västtimor och som genomförs av UNHCR kommer dock att pågå fram till mitten av 2003.

Biståndet till återuppbyggnad och konsolidering som gemenskapen tillhandahåller till FN:s övergångsmyndighet i Östtimor och Förvaltningsfonden för Östtimor håller fortfarande på att genomföras, liksom det ettåriga stödprogram som 2002 beviljades för kapacitetsuppbyggnad genom FN:s utvecklingsprogram.

Det stöd som tillhandahålls för långsiktiga hälso- och sjukvårdsprojekt kommer troligen att fortsätta fram till 2006.

År 2001 gjordes en utvärdering av gemenskapens humanitära bistånd till Östtimor. Slutsatserna var väldigt positiva när det gäller biståndets verkningsfullhet, effektivitet, samordning och resultat.

Det mesta av gemenskapens återstående bistånd har tillhandahållits genom Förvaltningsfonden för Östtimor. Det har skett på grundval av de rapporter Världsbanken och Asiatiska utvecklingsbanken utarbetat och som presenterats vid möten med givarrådet för Förvaltningsfonden för Östtimor. Givarna har i allmänhet ansett att slutsatserna i dessa rapporter har varit mycket positiva och mot bakgrund av rapporterna har ytterligare delar av de avsatta medlen för fonden anslagits.

Kommissionen anser att dess bistånd till Östtimor sedan 1999 har haft mycket positiva effekter. Biståndet har tillhandahållits på ett systematiskt och logiskt sätt omfattande fyra sorters åtgärder, nämligen a) inledande humanitär katastrofhjälp, b) stöd på medellång sikt till kapacitetsuppbyggande av statsförvaltningen och återuppbyggnad, c) stöd till den demokratiska processen och d) utvecklingsbistånd på lång sikt. Dessa åtgärder har varit kopplade till varandra genom att till exempel humanitärt bistånd i hälso- och sjukvårdssektorn har övergått i utveckling av långsiktig politik och finansiering av utvecklingssamarbete med hjälp av medel från gemenskapen i den sektorn. På samma sätt kommer kapacitetsuppbyggnaden inom ramen för FN:s utvecklingsprograms projekt på jordbruksministeriet att sörja för den administrativa ramen för genomförandet av gemenskapens och andra givares framtida långsiktiga åtgärder på jordbruksområdet.

I den mån som det har hjälpt Östtimor att nå sin nyvunna självständighet och att förbereda sig för långsiktig utveckling kan det bistånd som gemenskapen tillhandahållit anses vara mycket framgångsrikt.

En översikt över gemenskapens bistånd till Östtimor finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/external_relations/east_timor/index.htm.

Till följd av anbudsinfordran 2001 inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter har två icke-statliga organisationers projekt valts ut. Uppgifter om projekten skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/16 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/16

---

(2004/C 88 E/0015)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0824/03

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(18 mars 2003)

Ämne:   Begränsningar för rätten att överlåta värdepapper i Tjeckien

I det sydböhmiska energiförsörjningsföretaget JCP utövar investerarna visserligen i en utsträckning som i betydande grad motsvarar deras andelar samtliga de rättigheter som tillkommer aktieägare, men aktierna ägs dock av kommunerna i Sydböhmen. Orsaken till detta är att aktierna enligt bolagsordningen för JCP kan överlåtas endast i begränsad utsträckning (endast mellan kommuner och statliga fonder). Investerarna kan endast förvärva rätten till aktieförvärv, utdelning o.dyl. Då det vid bolagsstämmor rests krav på att bolagsordningen skall ändras så att dessa begränsningar för rätten att överlåta aktier kommer bort har tjeckiska staten (efter privatiseringen av RWE) alltid tillbakavisat dem. Inom snart sagt alla andra tjeckiska naturgas- liksom också eldistributionsföretag (i elföretagen fanns det också ”kommunaktier”) har liknande ansökningar godkänts av staten.

Till följd av begränsningarna för försäljning kan aktieägarna till JCP (kommunerna) inte förfoga fritt över sina aktier. Är inte detta att diskriminera aktieägarna, alltså något som strider mot EU:s normer?

Går det ihop med den europeiska energistadgans bestämmelser om skydd för investerare att många investerare missgynnas på detta sätt? Denna stadga har ju ratificerats också av Tjeckien. Och är det förenligt med själva andan i liberaliseringen av marknaden för energi, där det bland annat heter att marknadens aktörer skall behandlas lika?

Till följd av den dominerande ställning som RWE har inom Tjeckiens naturgassektor förefaller denna situation att motverka sitt eget syfte. Hur ser kommissionen på den situation som råder på marknaden för naturgas i Tjeckien, en marknad som har betydelse för Europa?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(6 maj 2003)

Den situation som beskrivs i parlamentsledamotens fråga bör inte betraktas som en diskriminering som hänger samman med nationaliteten hos aktieinnehavarna i det sydböhmiska energileveransföretaget Jiho Èeska Plynárenská (JÈP). Två tyska företag, RWE och EON, tillhör uppenbarligen de största aktieinnehavarna i JCP. Tjeckiska kommuner förefaller också inneha betydande aktieposter i detta företag och utöva en kontrollerande funktion (34 %). Kommunerna förefaller att inneha aktier i JÈP som inte kan omsättas fritt, vilket inte är fallet för övriga aktier i JÈP som innehas av andra investerare.

Enligt gemenskapslagstiftningen skall aktier i företag som är officiellt noterade vid en fondbörs vara fritt överlåtbara (artikel 46.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/34/EG av den 28 maj 2001 om upptagande av värdepapper till officiell notering och om uppgifter som skall offentliggöras beträffande sådana värdepapper (1)). Enligt artikel 46.3 får emellertid en godkännandeklausul tillämpas under förutsättning att tillämpningen inte stör marknaden.

JCP är noterat på den tjeckiska fondbörsen. Eftersom de aktier som innehas av de tjeckiska kommunerna tillhör en annan kategori och inte får upptas till officiell notering på den tjeckiska fondbörsen, är denna praxis inte oförenlig med gemenskapslagstiftningen. Endast i det fall det är fråga om börsnoterade aktier som omfattas av en klausul om försäljningsbegränsningar som inte kan likställas med en godkännandeklausul, såsom beskrivits ovan, skulle det vara nödvändigt att undersöka om oförenlighet med gemenskapslagstiftningen eventuellt föreligger.

Kommissionen har tagit kontakt med de tjeckiska myndigheterna för att försäkra sig om att den relevanta gemenskapslagstiftningen följs i alla avseenden.

Det bör påpekas att Tjeckien inom ramen för anslutningsförhandlingarna har beviljats en övergångsperiod fram till och med slutet av 2004 för liberalisering av gasmarknaden. Detta är fastställt i anslutningsfördraget.

Bestämmelserna rörande investeringar i Energistadgefördraget rör endast kraven i fråga om andra avtalsslutande parters investerare. När det gäller befintliga investeringar finns det ett krav på att de investeringar som görs av en annan avtalsslutande parts investerare inte skall få en mindre gynnsam behandling än den som beviljas investeringar som görs av den berörda avtalsslutande partens investerare (”nationell behandling”). När det gäller nya investeringar, som det tycks vara fråga om i detta fall, finns det endast ett krav på ”största möjliga bemödande” att ge en sådan nationell behandling.

Kontraktet i samband med privatiseringen av gassektorn tilldelades RWE efter det att den tjeckiska konkurrensmyndigheten, som är ansvarigt organ enligt det nu gällande Europaavtalet, hade gett sitt godkännande. Såsom anges i den återkommande rapporten 2002 (2) anser kommissionen att privatiseringsprocessen har bidragit till att förbereda den tjeckiska gassektorn för den konkurrensutsatta inre energimarknaden.

---

(1)  EGT L 184, 6.7.2001.

(2)  KOM(2002) 700 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/17 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/17

---

(2004/C 88 E/0016)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0904/03

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(24 mars 2003)

Ämne:   Användning av lägre beskattad dieselolja i gränsområden

Nederländska jordbrukare som bedriver jordbruk på marker i Tyskland och använder så kallad röd dieselolja som bränsle i sina jordbruksfordon, alltså dieselolja som har lägre accis än vanligt och är avsedd att användas inom jordbruket, får böta för tullen i Tyskland, eftersom det i Tyskland inte är tillåtet att använda sådan dieselolja med nedsatt accis.

Det förefaller som om en tysk domstol ingått med begäran om förhandsavgörande av detta spörsmål till Europeiska domstolen.

I svar på frågor från ledamöter av Nederländernas andra kammare (883, sessionen 2002-2003) skriver statssekreterare Van Eijck att problemet tagits upp till behandling i accisutskottet, efter att det visat sig omöjligt att komma fram till en bilateral lösning, samt att Europeiska kommissionen utfäst sig att komma med förslag till en lösning på de problem med avseende på genomförandet som kan uppträda i detta sammanhang.

| 1. | När kan man se fram emot ett dylikt förslag? |
| --- | --- |

1.

När kan man se fram emot ett dylikt förslag?

| 2. | Tycker kommissionen som jag att en jordbrukare som tankat sådan diesel skall kunna åka in i en annan medlemsstat med sitt jordbruksfordon och använda det där utan att råka ut för några problem? |
| --- | --- |

2.

Tycker kommissionen som jag att en jordbrukare som tankat sådan diesel skall kunna åka in i en annan medlemsstat med sitt jordbruksfordon och använda det där utan att råka ut för några problem?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(6 maj 2003)

| 1. | Det problem som parlamentsledamoten nämner behandlas mycket riktigt av Kommittén för punktskatter. När kommittén sammanträdde den 4 april 2003 kunde alla medlemsstater utom Tyskland acceptera följande praktiska lösning: De medlemsstater som tillämpar den normala punktskattesatsen för bränsle som används i exempelvis jordbruksfordon bör godta att fordon från en annan medlemsstat på deras territorier får använda bränsle som köpts i den medlemsstaten till nedsatt punktskatt eller utan uttag av punktskatt. Detta godtagande från medlemsstaternas sida avser endast bränsle som omfattas av det gemensamma märkningssystemet och som redan finns i det aktuella fordonets standardtank. Om bränsle måste tillföras ett sådant fordon medan det befinner sig i en medlemsstat som tillämpar normal punktskattesats, måste tankningen ske med bränsle som beskattas enligt normalskattesatsen. |
| --- | --- |

1.

Det problem som parlamentsledamoten nämner behandlas mycket riktigt av Kommittén för punktskatter. När kommittén sammanträdde den 4 april 2003 kunde alla medlemsstater utom Tyskland acceptera följande praktiska lösning: De medlemsstater som tillämpar den normala punktskattesatsen för bränsle som används i exempelvis jordbruksfordon bör godta att fordon från en annan medlemsstat på deras territorier får använda bränsle som köpts i den medlemsstaten till nedsatt punktskatt eller utan uttag av punktskatt. Detta godtagande från medlemsstaternas sida avser endast bränsle som omfattas av det gemensamma märkningssystemet och som redan finns i det aktuella fordonets standardtank. Om bränsle måste tillföras ett sådant fordon medan det befinner sig i en medlemsstat som tillämpar normal punktskattesats, måste tankningen ske med bränsle som beskattas enligt normalskattesatsen.

| 2. | Parlamentsledamoten har rätt: en tysk domstol har hänskjutit ärendet till Europeiska gemenskapernas domstol för ett förhandsavgörande (mål 292/02). Kommissionens åsikt beskrivs ovan, och kommissionen inväntar nu EG-domstolens avgörande. |
| --- | --- |

2.

Parlamentsledamoten har rätt: en tysk domstol har hänskjutit ärendet till Europeiska gemenskapernas domstol för ett förhandsavgörande (mål 292/02). Kommissionens åsikt beskrivs ovan, och kommissionen inväntar nu EG-domstolens avgörande.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/18 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/18

---

(2004/C 88 E/0017)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1139/03

från Joke Swiebel (PSE) till kommissionen

(24 mars 2003)

Ämne:   Semersterresenärer på genomresa i Bulgarien — utpressning

De senaste åren har nederländska medborgare på genomresa i Bulgarien till Turkiet under (sommar)semestern regelmässigt pressats på pengar av statstjänstemän och utsatts för andra skumma metoder. Det finns många olika sätt att lura till sig pengar på, bl.a. genom s.k. böter eller tullavgifter, eller betalning för ”visum” vid gränsen. En bunt redogörelser som samlats in av den nederländska stiftelsen ”medbestämmande för turkar i Nederländerna”, vilka bekräftar att dylika metoder tillämpas, kommer att översändas till er.

Bulgarien har fått pengar av EU inom ramen för Phareprogrammet 2002, bl.a. för att vidta åtgärder mot korruptionen och för att (vidare)utveckla organisationen för tull och gränskontroll. För denna del finns det avsatt 3 6 miljoner euro (1).

Om några månader är det dags för som marsemester igen och många människor kommer att vilja resa till Turkiet via Bulgarien och Balkan. Kan kommissionen tala om för mig hur det går med genomförandet av Phareprogrammet i Bulgarien, särskilt när det gäller kampen mot korruption inom poliskåren i samband med tull- och gränskontroller? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att fästa de adekvata bulgariska instansernas uppmärksamhet på problemet med semesterresenärer i Bulgarien som pressas på pengar? Vilken lösning har man kommit fram till för att hindra att ännu fler semesterresenärer i framtiden utsätts för dessa metoder? Kan kommissionen bekräfta att det finns rättsligt skydd för lurade semesterresenärer? Om så inte är fallet, vad avser kommissionen att göra åt detta?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(25 april 2003)

Med hänsyn till att de kriterier för medlemskap som det uppnåddes enighet kring vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993 (21-22 juni 1993) bl.a. innebär att rättsstatsprincipen skall garanteras fäster kommissionen stor vikt vid att det utvecklas en effektiv och icke-diskriminerande kontroll av efterlevnaden av lagen i Bulgarien och att det inrättas effektiva möjligheter att inge klagomål beträffande korruptionsärenden. Även om kommissionen inte har möjlighet att utreda enskilda fall på området för rättsliga och inrikes frågor övervakar den att Bulgarien respekterar sitt åtagande när det gäller rättsstatsprincipen och rapporterar regelbundet till Europaparlamentet och till medlemsstaterna.

Kommissionen anger tydligt i den återkommande rapporten för 2002 (2) om Bulgarien att korruption inom poliskåren uppfattas utgöra ett problem och att förekomsten av mutor med anknytning till trafikpolisen och gränspolisen har uppmärksammats av medborgare i EU som med bil färdats in i och genom landet.

Efter det att kommissionen vid det senaste mötet i associeringskommittén EU-Bulgarien krävt förbättringar kommer frågan att fortsätta diskuteras inom ramen för Europaavtalet. Bulgarien framsteg på detta område kommer att övervakas kontinuerligt fram till anslutningsdagen.

Bulgarien har vid upprepade tillfällen uppmanats att vidta lämpliga åtgärder för att förhindra tillbud av det särskilda slag som beskrivs i klagomålen och att underrätta kommissionen om resultatet av dessa åtgärder. Som svar på detta har de bulgariska myndigheterna vidtagit en rad särskilda åtgärder (i förebyggande syfte och i form av straff) om vilka de i augusti 2002 underrättade kommissionen i ett dokument rörande åtgärder som vidtagits av de bulgariska rättsvårdande myndigheterna i avsikt att på ett effektivare sätt motverka brottsligheten på vägarna. Kommissionen fortsätter att noggrant övervaka läget, även inom ramen för stödet inför anslutningen (Phare) och i samband med anslutningsförhandlingarna.

När det gäller Phareprogrammet för 2002 prioriterades alla projektförslag som var utformade för att bidra till korruptionsbekämpning. Fyra projekt för korruptionsbekämpning godkändes, varav ett uteslutande rör korruption inom poliskåren. Ytterligare Phareprojekt håller på att genomföras i avsikt att stödja reformen av den offentliga förvaltningen, däribland tullförvaltningen, och rättsväsendet. Alla dessa projekt beskrivs i detalj på http://www.evropa.bg. Förslag till ytterligare projekt på samtliga tre reformområden har lagts fram inom ramen för Phareprogrammet för 2003, till vilket medlemsstaterna nu är i färd med att ta ställning.

---

(1)  SEK(2002) 1400, s. 13.

(2)  KOM(2002) 700 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/19 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/19

---

(2004/C 88 E/0018)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1142/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne:   Skydd av arkeologiska museiföremål i Irak

Enligt uppgifter i grekisk press anses Iraks nationalarkeologiska museum och dess motsvarighet i Kairo vara de två viktigaste arkeologiska museerna i Mellanöstern. Iraks nationalarkeologiska museum hann nätt och jämt vara öppet i två år efter de skador det åsamkades av ”Operation ökenstorm” 1991 innan det för några dagar sedan åter tvingades stänga på grund av hotet om ett nytt angrepp. Detta museum inrymmer fynd från fornhistorisk tid med representativa föremål från bland annat de sumeriska, akkadiska, babyloniska, assyriska och kaldeiska kulturerna.

När världen blev åsyna vittne till förstörelsen av kulturskatter i Afghanistan frågade jag kommissionen (P-0822/01) (1) hur den ställde sig till tanken att skapa en särskild EU-fond för att köpa upp kulturskatter som hotas av förstörelse samt huruvida det fanns någon typ av anslag från EU för att skydda världskulturarvet. Svaret jag fick var att ”i gemenskapens budget förutses inte någon finansiering av åtgärder ämnade att skydda världskulturarvet. För tillfället har gemenskapen inga planer på att inrätta en särskild fond för att köpa kulturskatter som hotas av förstörelse.”

Med tanke på riskerna för ny förstörelse av kulturskatter som tillhör världskulturarvet undrar jag nu följande: Hur ställer sig kommissionen till tanken att skapa ovannämnda fond? Vilka åtgärder ämnar kommissionen företa för att skydda kulturskatterna i Iraks nationalarkeologiska museum från förstörelse på grund av kriget?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 maj 2003)

Kommissionen uttrycker djup oro över det lidande som konflikten orsakat den irakiska befolkningen. Den är också oroad över de materiella skadorna på infrastrukturer och byggnader, inbegripet på kulturskatter. Sedan ett stort antal arkeologiska skatter i museerna i Bagdad, Tikrit och Mossoul plundrats eller förstörts hoppas kommissionen att man kommer att vidta alla tänkbara åtgärder för att undvika ytterligare förstörelse.

Såsom redan förklarats i samband med konflikten i Afghanistan planerar EU inte att upprätta någon särskild fond för att hindra kulturskatter i tredje land från att förstöras. Insatser på detta område skulle endast kunna göras inom ramen för EU:s eventuella inblandning i återuppbyggnaden av Irak och i linje med de prioriteringar som fastställs för insatser efter det att en bedömning gjorts av behoven och skadorna.

---

(1)  EGT C 261 E, 18.9.2001, s. 202.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/20 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/20

---

(2004/C 88 E/0019)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1148/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne:   Seychellerna

Den verkställande maktens och det styrande partiets järngrepp på livet i Seychellerna, hoten mot de mänskliga rättigheterna och restriktionerna för oppositionspressen, narkotikahandeln och penningtvätten påtalas ständigt.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, i enlighet med Cotonouavtalet och EU:s mål om mänskliga rättigheter och demokrati, i syfte att främja demokrati och ett gott styrelseskick i Seychellerna?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/20 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/20

---

(2004/C 88 E/0020)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1150/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne:   Seychellerna

Efter att ha rymt från fängelset fick Colin Thelermont nyligen utstå grym tortyr, varefter han avrättades. Ett liknande fall i januari 1999 slutade även det med en summarisk avrättning.

Seychellerna har ratificerat både FN:s konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning och konventionen mot dödsstraff (1 februari 2002). Vilka åtgärder har Europeiska unionen för avsikt att vidta i syfte att förmå myndigheterna i Seychellerna att uppfylla sitt ansvar i denna fråga?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1148/03 och E-1150/03

ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(6 maj 2003)

Enligt Cotonouavtalet bygger gemenskapens förbindelser med staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet på respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- och rättigheterna.

Bland de åtgärder som vidtagits för att främja demokratisering och sunt styrelseskick i Seychellerna kan nämnas ett betydande stöd för att utveckla och stärka icke-statliga organ genom ett program för kapacitetsuppbyggnad för det civila samhället (15 % av den nionde Europeiska utvecklingsfondens medel har avsatts för att utbetalas direkt till icke-statliga aktörer). Syftet med denna åtgärd är att bygga upp kapaciteten hos de icke-statliga aktörerna så att de kan utvecklas till uppskattade och konstruktiva partner i utvecklingen av Seychellerna.

Dessutom har kommissionen under de senaste åren tagit initiativ till ett antal åtgärder till stöd för den demokratiska processen, såsom kommissionens delegations närvaro vid val, diskussioner med landets oppositionsledare både i Bryssel och Seychellerna osv.

Vad beträffar frågan om eventuella åtgärder som EU kunde vidta med avseende på de specifika påståendena om tortyr kommer kommissionen att ta kontakt med Seychellernas president.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/21 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/21

---

(2004/C 88 E/0021)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1282/03

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) till kommissionen

(4 april 2003)

Ämne:   Så kallad röd diesel i jordbruksfordon

Nederländska bönder och lönearbetare med verksamhet inom jordbruket i både Nederländerna och Tyskland stöter på problem i Tyskland om de kör med så kallad röd diesel i tanken på sina jordbruksfordon. Fler än en gång har det hänt att nederländska lönearbetare bötfällts för detta av de tyska skattemyndigheterna.

Även om medlemsstaterna i ett antal klart definierade fall själva kan besluta om de vill tillåta att det används sådan röd, alltså skattemässigt förmånlig, diesel är avsikten med artikel 8a.1 i direktiv 92/81/EEG (1) att dubbelbeskattning skall undvikas. Därför får inte medlemsstaterna ta ut några punktskatter på bränsle som tankats i en annan medlemsstat.

Enligt Nederländernas finansstatssekreterare har problematiken med detta redan förts på tal i Europeiska kommissionens punktskattekommitté. Europeiska kommissionen har utfäst sig att komma med förslag till en lösning på problemet.

Kan kommissionen ge mig besked om hur långt man kommit med arbetet på förslaget till en lösning på det ovannämnda problemet och när kommissionen tänker lägga fram detta förslag?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Frågeställaren hänvisas till kommissionens svar på skriftlig fråga E-0904/03 (2) från Jan Mulder.

---

(1)  EGT L 316, 31.10.1992, s. 12.

(2)  Se s. 17.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/22 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/22

---

(2004/C 88 E/0022)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1295/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   Kuba (politiska fångar

Enligt pressuppgifter arresterades författaren och journalisten Raúl Rivero av den kubanska polisen den 20 mars 2003, den tredje dagen i följd som polisen arresterade oppositionsledare. Rivero arresterades framför ögonen på sin gamla mor, och man gav ingen orsak till varför han arresterades.

Samtidigt arresterades också ekonomen Marta Beatriz Roque, ordförande för en sammanslutning som vill främja ett civilt samhälle, talmannen för gruppen ”Todos Unidos”, Héctor Palacios, ekonomen Oscar Espinosa Chepe och cirka sextio övriga politiska aktivister från olika städer.

Orsaken till arresteringarna var att den kubanska regeringen anklagade de arresterade för att ha ”konspirerat” med den amerikanska regeringen.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om händelserna? Hur ser kommissionen på arresteringarna? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om händelserna? Hur ser kommissionen på arresteringarna?

| — | Har kommissionens nyligen inrättade Kubadelegation försökt påverka de kubanska myndigheterna på något sätt? |
| --- | --- |

—

Har kommissionens nyligen inrättade Kubadelegation försökt påverka de kubanska myndigheterna på något sätt?

| — | I vilken utsträckning och hur påverkar händelserna kommissionens Kubapolitik? |
| --- | --- |

—

I vilken utsträckning och hur påverkar händelserna kommissionens Kubapolitik?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/22 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/22

---

(2004/C 88 E/0023)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1311/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   De kubanska myndigheternas fängslande av Oscar Elías Biscet

Kommissionen känner säkert till att myndigheterna på Kuba fängslat människorättsaktivisten Oscar Elías Biscet.

Har kommissionen:

| 1. | framfört sina synpunkter om fängslandet av Oscar Elías Biscet till den kubanska regeringen? |
| --- | --- |

1.

framfört sina synpunkter om fängslandet av Oscar Elías Biscet till den kubanska regeringen?

| 2. | planerat några andra åtgärder för att försöka se till att de kubanska myndigheterna respekterar sina medborgares mänskliga rättigheter? |
| --- | --- |

2.

planerat några andra åtgärder för att försöka se till att de kubanska myndigheterna respekterar sina medborgares mänskliga rättigheter?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/22 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/22

---

(2004/C 88 E/0024)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1347/03

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(10 april 2003)

Ämne:   Kränkningar av mänskliga rättigheter på Kuba

Det rapporteras om att en kubansk människorättsaktivist, doktor Oscar Elias Biscet, i december 2002 häktades för att han hade deltagit i ett informellt och fredligt möte om mänskliga rättigheter. Detta skedde en månad efter det att han frigivits från fängelset. Han förmodas nu hållas internerad i Combinado del Este-fängelset i Havanna och har registrerats som fall nummer 244 (2002) med personlig dossier nummer 2903007. Det uppges också att han förvägrats medicinsk behandling för en allvarlig tandköttssjukdom, vilket kan leda till att han förlorar alla sina tänder.

Förfogar kommissionen över någon information om doktor Biscets hälsotillstånd, var han befinner sig och vet den något om omständigheterna kring gripandet? Jag undrar i synnerhet om kommissionen kan bekräfta att hans politiska verksamhet var av fredlig natur, och också om kommissionen tagit upp frågan med myndigheterna i Havanna?

Slutligen undrar jag om kommissionen håller med om att de fortsatta rapporterna om interner som vägras tillgång till adekvat medicinsk vård, inklusive det faktum att man ibland vägrar dem livsavgörande behandlingar, utgör den allvarligaste formen av människorättskränkningar på Kuba idag? Och om så är fallet, har kommissionen markerat den stora betydelse som många inom Europeiska unionen, över hela den politiska kartan, fäster vid respekten för fångars mänskliga rättigheter? Har kommissionen klart markerat att en förbättring av våra förbindelser med Kuba, inklusive ett medlemskap i Cotonou, kräver större respekt för mänskliga rättigheter och i synnerhet är avhängigt av hur fängelseinterner behandlas?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1295/03, E-1311/03 och E-1347/03

ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(15 maj 2003)

Respekten för de mänskliga rättigheterna på Kuba är en fråga som fortsätter att allvarligt oroa unionen och som kommissionen följer mycket noggrant.

Kommissionen har vid upprepade tillfällen uppmärksammat de kubanska myndigheterna på situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i allmänhet och godtyckliga frihetsberövanden, hotelser mot politiska meningsmotståndare och fängslanden på politiska grunder i synnerhet.

Kommissionen följer, i synnerhet genom delegationen i Havanna, noggrant situationen beträffande de nyligen genomförda frihetsberövandena och domarna mot 75 oliktänkande och oberoende journalister på Kuba, inbegripet Oscar Elias Biscet González, Raul Rivero, Marta Beatriz Roque, Hector Palácios och Oscar Espinosa Chepe.

Den senaste utvecklingen visar på en ytterligare försämring av situationen beträffande de mänskliga rättigheterna, vilket naturligtvis allvarligt påverkar unionens förbindelser med Kuba.

Kommissionen, tillsammans med medlemsstaterna, har kraftigt fördömt dessa arresteringar i ett uttalande av den 26 mars 2003, som har följts upp genom en EU-de marsch till regeringen i Havanna i vilken de kubanska myndigheterna uppmanas att omgående släppa de fängslade personerna. Under de senaste dagarna har dessutom flera bilaterala de marscher gjorts till kubanska ambassadörer i europeiska huvudstäder.

Den 14 april offentliggjordes ytterligare ett uttalande från unionen i vilket de omfattande arresteringarna av oliktänkande, de bristfälliga rättegångarna samt de godtyckliga och alltför stränga domar som meddelats återigen fördömdes. Unionen manade också till omedelbart frisläppande av alla politiska fångar. Uttalandet kommer att följas upp av ytterligare en de marsch från unionen till regeringen i Havanna.

Genom dessa åtgärder har de kubanska myndigheterna fått veta att unionen inte accepterar frihetsberövanden på politiska grunder och att den yrkar på att personer som hålls fängslade på grund av sina åsikter eller politiska aktiviteter skall släppas. Kommissionen kommer i detta sammanhang med alla säkerhet att uppmärksamma de kubanska myndigheterna på Oscar Elias Biscet González, Marta Beatriz Roques, Raul Riveros, Hector Palácios och Oscar Espinosa Chepes fall. Den kommer också noggrant att följa denna fråga och fortsätta att utöva politiskt tryck på de kubanska myndigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/23 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/23

---

(2004/C 88 E/0025)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1312/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   Situationen för Siham Qandah, en kristen kvinna i Jordanien

Kommissionen känner säkert till situationen för Siham Qandah, en jordansk kristen vars make dog 1994 då han tjänstgjorde i den jordanska armén. Efter hans död hävdade de jordanska myndigheterna att han hade konverterat till islam, och de har därför omhändertagit hans barn för att garantera att de uppfostras som muslimer.

Har kommissionen

| 1. | framfört sina synpunkter om Siham Qandahs situation till den jordanska regeringen? |
| --- | --- |

1.

framfört sina synpunkter om Siham Qandahs situation till den jordanska regeringen?

| 2. | planerat några andra åtgärder för att försöka se till att de jordanska myndigheterna respekterar den kristna minoritetens mänskliga rättigheter i sitt land? |
| --- | --- |

2.

planerat några andra åtgärder för att försöka se till att de jordanska myndigheterna respekterar den kristna minoritetens mänskliga rättigheter i sitt land?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Siham Qandahs situation har att göra med den övergripande frågan huruvida tillämpningen av sharialagarna är förenlig med de internationella människorättskonventioner som Jordanien har undertecknat, men ännu inte införlivat med nationell lag. Kommissionen är oroad för att tillämpningen av sharialagarna i Jordanien, ett land där islam är statsreligion, kan skapa stora bekymmer i familjer som består av både kristna och muslimer, och få följder som är oförenliga med dessa konventioner.

Kommissionen följer noggrant det enskilda fallet Siham Qandah. Kommissionen kan försäkra parlamentsledamoten att skyddet av de mänskliga rättigheterna, och i synnerhet kvinnors och barns rättigheter, är en fråga av största vikt för kommissionen och att den har tagit upp frågan med de jordanska myndigheterna vid flera tillfällen. Den kommer att fortsätta att betona vikten av dessa frågor i samband med framtida kontakter.

Jordanien har undertecknat den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Under sitt nyligen genomförda besök i Jordanien påpekade kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser att Jordanien effektivt måste uppfylla sina åtagande i enlighet med internationella avtal om mänskliga rättigheter, i synnerhet de som stärker kvinnors och barns rättigheter. Den jordanska regeringen har därefter inrättat ett center för skydd av de mänskliga rättigheterna som skall behandla klagomål när det gäller brott mot de mänskliga rättigheterna. Gemenskapen har stött detta initiativ. Kommissionen lägger stor vikt vid arbetet vid det här centret som borde bli en framstående instans till skydd för de mänskliga rättigheterna i Jordanien.

Inom ramen för associeringsavtalet mellan EU och Jordanien, som trädde i kraft den 1 maj 2002, håller unionen och Jordanien på att upprätta en kontinuerlig politisk dialog på högsta nivå. Denna dialog omfattar frågor kring mänskliga rättigheter liksom övervakning av tillämpningen av internationella konventioner som någon av parterna antagit.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/24 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/24

---

(2004/C 88 E/0026)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1334/03

från Luigi Cocilovo (PPE-DE) till kommissionen

(9 april 2003)

Ämne:   Mervärdesskatt på böcker

Kommissionen känner förmodligen till att en bokhandel som säljer italienska böcker i utlandet måste betala dubbel mervärdesskatt: den italienska mervärdesskatten (4 procent), som ingår i det på omslaget angivna bokpriset, och mervärdesskatten i det land där boken säljs (till exempel 3 procent i Luxemburg eller 6 procent i Belgien).

Är detta förenligt med gemenskapsrättens bestämmelser? Finns det någon förordning eller något direktiv som reglerar denna specifika fråga, som man kan hänvisa till för att slippa betala dubbel mervärdesskatt?

Anser inte kommissionen att man bör avskaffa alla tänkbara hinder för läsfrämjandet?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

När det gäller varuleveranser inom gemenskapen skall mervärdesskatten i princip beräknas och betalas i mottagarlandet. Skulle emellertid ordningen för distansförsäljning vara tillämplig och den årliga tröskeln på 35 000 eller 100 000 euro inte ha överskridits, skall mervärdesskatten beräknas och betalas i ursprungslandet. Hur som helst skall mervärdesskatten endast beräknas och betalas en enda gång.

Det framgår inte av frågeställarens fråga huruvida den mervärdesskatt som beräknats på grundval av priset för italienska böcker före export till andra medlemsstater verkligen har betalats av de beskattningsbara personerna till italienska staten.

Skulle det vara så att de beskattningsbara personerna verkligen betalar mervärdesskatt till italienska staten innebär detta att varorna i fråga dubbelbeskattas, vilket strider mot sjätte momsdirektivet (1). Italienska staten bör i så fall ändra sin lagstiftning i syfte att säkerställa att varorna lämnar landet befriade från italiensk mervärdesskatt.

Om det å andra sidan skulle vara så att de beskattningsbara personerna inte betalar italiensk mervärdesskatt, trots att denna skatt är inräknad varornas exportpris, föreligger ingen dubbelbeskattning. I så fall måste frågan undersökas ur en icke skattemässig synvinkel.

Om frågeställaren har kompletterande eller nya upplysningar av vilka det framgår att gemenskapslagstiftningen har överträtts tar kommissionen tacksamt emot dessa.

---

(1)  Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, 13.6.1977).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/25 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/25

---

(2004/C 88 E/0027)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1339/03

från Maurizio Turco (NI) och Marco Cappato (NI) till kommissionen

(9 april 2003)

Ämne:   Förföljelse av homosexuella på de palestinska områdena och utvisning av palestinska homosexuella från Israel

Enligt Aguda, den israeliska organisationen för sexuellt likaberättigande, och uppgifter i tidningen Haaretz blev två homosexuella palestinier den 6 mars 2003 åtalade för illegal vistelse i Israel, varpå de utvisades till den palestinska myndigheten. Den 16 mars 2003 dömdes en annan homosexuell palestinier som anklagades för samma sak. Efter avtjänat straff kommer han att utvisas till Gazaremsan. Organisationen Aguda uppger att man på de palestinska områdena utsätter homosexuella för förföljelser, arresteringar, oförrätter och tortyr. Tortyren slutar ibland med döden och många hotas sannolikt av avrättning. Fram till för en månad sedan varken häktade eller utvisade de israeliska myndigheterna de här människorna, men nu har politiken ändrats, så att dessa ungdomar häktas, åtalas och därefter automatiskt utlämnas till den palestinska myndigheten. Internationella människorättsorganisationer har försökt förhindra utvisningarna och bland annat vädjat till den israeliske inrikesministern Avraham Poraz om att han skall använda den auktoritet som israelisk lag ger honom för att stoppa utvisningarna, genom att bevilja tillfälliga uppehållsvisum, något som Poraz sagt nej till.

Kan kommissionen bekräfta att den här informationen är korrekt? Följer kommissionen med den här frågan? Kommer kommissionen att ta upp frågan med de israeliska myndigheterna och i synnerhet med den israeliske inrikesministern, och ge uttryck för EU:s oro för att de här utvisningarna försätter de palestinska homosexuellas liv i fara? Och kommer kommissionen att ta upp den här frågan med den palestinska myndigheten, för att försäkra sig om att grundläggande mänskliga rättigheter respekteras och att förföljelserna av homosexuella upphör?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 maj 2003)

Kommissionen känner till en del av de uppgifter i pressen som parlamentsledamoten nämner beträffande påstådda förföljelser av homosexuella utöver informella redogörelser för kränkningar av de mänskliga rättigheterna i de palestinska territorierna.

Kommissionen är bekymrad över påståendena och rapporterna om kränkningar av de mänskliga rättigheterna och har tillsammans med internationella givare uppmanat den palestinska myndigheten att inleda demokratiska reformer för att garantera rättssäkerheten och att respektera de grundläggande mänskliga rättigheterna.

Europeiska unionen deltar aktivt i kvartetten och den internationella arbetsgruppen för palestinska reformer, som inrättades i juli 2002 för att övervaka och stödja genomförandet av reformer av det palestinska samhället och att vägleda det internationella givarsamfundet i dess stöd av den palestinska reformagendan. Arbetsgruppen består av Förenta staterna, Europeiska unionen, Ryska federationen, Förenta nationerna, Norge, Japan, Kanada, Världsbanken och Internationella valutafonden. Den övervakar framstegen på centrala områden såsom det civila samhället, den offentliga förvaltningen och rättssäkerheten samt lämnar rekommendationer om ytterligare åtgärder som bör vidtas av den palestinska myndigheten.

Kommissionen kommer inom ramen för EU:s bilaterala förbindelser med den palestinska myndigheten och tillsammans med andra internationella givare att fortsätta övervaka framstegen när det gäller reformer.

Frågan om de mänskliga rättigheterna i Israel tas regelbundet upp av gemenskapen i de officiella kontakterna med de israeliska myndigheterna och även vid möten i associeringsrådet eller associeringskommittén mellan EU och Israel.

Särskilda fall bevakas uppmärksamt av kommissionen, särskilt genom dess delegationer på platsen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/26 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/26

---

(2004/C 88 E/0028)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1345/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(3 april 2003)

Ämne:   EU bör straffa europeiska banker som samarbetar med Bagdadregimen

Nyligen framkomna nyhetsrapporter gör gällande att Bagdadregimens finansiella intressen förvaltas av ett nätverk av ett flertal europeiska banker, främst franska och tyska men även den allestädes närvarande italienska banken BNL.

I den ”Full final and complete declaration” som Irak har överlämnat till FN:s övervakare anges ett antal korrespondentbanker som åtagit sig betalningsansvar för kreditbrev utfärdade av den irakiska centralbanken för köp av misstänkta ämnen. Dessa omfattar bland annat ett de tyska bankerna Dresdner, Deutsche Bank, Commerz Bank, Vereins- und West Bank, UBAE, Berliner Handels- und Frankfurter Bank, DG Bank, Westdeutsche Landesbank och Bayerische Landesbank, samt de franska bankerna Banque de France, Societé génerale, Credit Lyonnais, BNP, Crédit Commercial de France och UBAF.

Betraktar inte kommissionen det som mycket allvarligt att ledande europeiska banker tillsammans med andra västliga banker utan förbehåll har bidragit till att — även under de år då importförbudet gällde — finansiera den irakiska regimens vidlyftiga ansträngningar för att skaffa sig kemiska vapen och massförstörelsevapen?

Vilka brådskande åtgärder tänker kommissionen vidta för att straffa dessa banker för deras samarbete med Bagdadregimens kriminella verksamhet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 maj 2003)

Kommissionen har ingen kännedom om ett sådant finansiellt nätverk som parlamentsledamoten nämner och som skulle ha kopplat Irakregimen till stora europeiska banker, och inte heller om Iraks påstådda anskaffningar av förbjuden materiel.

FN har infört begränsningar på transaktioner till Irak genom säkerhetsrådets resolution 661 (1990), men dessa begränsningar har genomförts genom nationell lagstiftning och inte genom gemenskapslagstiftning.

Följaktligen har kommissionen inga befogenheter att vidta åtgärder mot de medlemsstater som eventuellt underlåter att tillämpa dessa begränsningar eller att vidta lämpliga åtgärder mot organisationer (t.ex. banker och företag) som bryter mot nationella lagar.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/27 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/27

---

(2004/C 88 E/0029)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1382/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(15 april 2003)

Ämne:   Konsekvenserna av Köpenhamnskriterierna för kamp mot oppositionen, begränsning av yttrandefriheten, förbud mot organisationer och ökning av antalet fångar

| 1. | Erinrar sig kommissionen att det i punkt 7 iii i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Köpenhamn i juni 1993 ingår de så kallade Köpenhamnskriterierna, i vilka det bland annat finns med som politiskt kriterium att nya medlemsstater av Europeiska unionen skall ha stabila institutioner som tryggar demokratin, rättsordningen, de mänskliga rättigheterna och skyddet av minoriteter? |
| --- | --- |

1.

Erinrar sig kommissionen att det i punkt 7 iii i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Köpenhamn i juni 1993 ingår de så kallade Köpenhamnskriterierna, i vilka det bland annat finns med som politiskt kriterium att nya medlemsstater av Europeiska unionen skall ha stabila institutioner som tryggar demokratin, rättsordningen, de mänskliga rättigheterna och skyddet av minoriteter?

| 2. | Är det kommissionens uppfattning att medlemsstaterna också efter anslutningen är skyldiga att fortgående uppfylla dessa kriterier? På vilket sätt övervakar kommissionen att så sker? |
| --- | --- |

2.

Är det kommissionens uppfattning att medlemsstaterna också efter anslutningen är skyldiga att fortgående uppfylla dessa kriterier? På vilket sätt övervakar kommissionen att så sker?

| 3. | Stämmer det överens med Köpenhamnskriterierna att en slags stabilitet upprätthålls i en eller flera medlemsstater eller delar därav genom att man förföljer politiska åsiktsyttringar, gör det omöjligt att ge ut lagliga oppositionstidningar, förbjuder organisationer av politiskt eller annat slag, på förhand anser som olagliga nya organisationer som uppstår med likartade mål som organisationer vilka tidigare förbjudits, konfiskerar penningmedel som organisationer kommit över på laglig väg, gör det omöjligt att demonstrera mot sådana åtgärder eller låter antalet personer som fängslats av dessa orsaker kraftigt öka? |
| --- | --- |

3.

Stämmer det överens med Köpenhamnskriterierna att en slags stabilitet upprätthålls i en eller flera medlemsstater eller delar därav genom att man förföljer politiska åsiktsyttringar, gör det omöjligt att ge ut lagliga oppositionstidningar, förbjuder organisationer av politiskt eller annat slag, på förhand anser som olagliga nya organisationer som uppstår med likartade mål som organisationer vilka tidigare förbjudits, konfiskerar penningmedel som organisationer kommit över på laglig väg, gör det omöjligt att demonstrera mot sådana åtgärder eller låter antalet personer som fängslats av dessa orsaker kraftigt öka?

| 4. | Anser kommissionen det går för sig att en EU-medlemsstat slutar uppfylla Köpenhamnskriterierna? Vilka konsekvenser får detta i så fall med sig för dess fortsatta medlemskap i EU? |
| --- | --- |

4.

Anser kommissionen det går för sig att en EU-medlemsstat slutar uppfylla Köpenhamnskriterierna? Vilka konsekvenser får detta i så fall med sig för dess fortsatta medlemskap i EU?

| 5. | Hur bidrar kommissionen till att det kan undvikas att en eller flera gamla eller nya medlemsstater av EU återfaller i en modell för styre, censur och straffrätt som uppvisar likheter med den situation som dessvärre fortfarande råder i kandidatmedlemsstaten Turkiet, med sitt stora antal onödiga fångar och sina förbud mot folkrörelser, publikationer och offentligt bruk av folkspråk som historiskt sett har hemvist i landet? |
| --- | --- |

5.

Hur bidrar kommissionen till att det kan undvikas att en eller flera gamla eller nya medlemsstater av EU återfaller i en modell för styre, censur och straffrätt som uppvisar likheter med den situation som dessvärre fortfarande råder i kandidatmedlemsstaten Turkiet, med sitt stora antal onödiga fångar och sina förbud mot folkrörelser, publikationer och offentligt bruk av folkspråk som historiskt sett har hemvist i landet?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(11 juni 2003)

| 1. | Köpenhamnskriterierna, sådana de fastställdes i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Köpenhamn i juni 1993, ligger till grund för kommissionens bedömning av de enskilda kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning. Denna bedömning gjordes första gången i samband med kommissionens yttranden från 1997 och har sedan gjorts inom ramen för de återkommande rapporterna om vart och ett av länderna. |
| --- | --- |

1.

Köpenhamnskriterierna, sådana de fastställdes i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Köpenhamn i juni 1993, ligger till grund för kommissionens bedömning av de enskilda kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning. Denna bedömning gjordes första gången i samband med kommissionens yttranden från 1997 och har sedan gjorts inom ramen för de återkommande rapporterna om vart och ett av länderna.

| 2. | I och med att Amsterdamfördraget trädde i kraft i maj 1999 har det politiska kriterium som slogs fast i Köpenhamn byggts in som konstitutionell princip i Fördraget om Europeiska unionen. I artikel 6.1 i det konsoliderade Fördraget om Europeiska unionen står följande: ”Unionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen, vilka principer är gemensamma för medlemsstaterna.” Att respektera dessa principer är en del av medlemsstaternas skyldigheter.
  Säkerställandet av att dessa principer iakttas kan ske genom det politiska förfarande som i detta syfte fastställs i artikel 7. Förfarandet kan inledas på initiativ av kommissionen, Europaparlamentet eller medlemsstaterna och innefattar förebyggande åtgärder och regler om påföljder för den ansvariga medlemsstaten. |
| --- | --- |

2.

I och med att Amsterdamfördraget trädde i kraft i maj 1999 har det politiska kriterium som slogs fast i Köpenhamn byggts in som konstitutionell princip i Fördraget om Europeiska unionen. I artikel 6.1 i det konsoliderade Fördraget om Europeiska unionen står följande: ”Unionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen, vilka principer är gemensamma för medlemsstaterna.” Att respektera dessa principer är en del av medlemsstaternas skyldigheter.

Säkerställandet av att dessa principer iakttas kan ske genom det politiska förfarande som i detta syfte fastställs i artikel 7. Förfarandet kan inledas på initiativ av kommissionen, Europaparlamentet eller medlemsstaterna och innefattar förebyggande åtgärder och regler om påföljder för den ansvariga medlemsstaten.

| 3. | Tankefrihet, yttrandefrihet och informationsfrihet samt mötesfrihet och föreningsfrihet, sådana de garanteras genom Europeiska konventionen angående skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (till vilken det hänvisas i artikel 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen) och tillämpas genom rättspraxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, och sådana de erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, är grundläggande rättigheter. Respekten för dessa rättigheter är en integrerad del av de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn. De grundläggande rättigheterna är också, enligt Europeiska domstolens rättspraxis, en del av Europeiska gemenskapens rättsordning. Om en medlemsstat inte respekterar dessa rättigheter när den utövar rättigheter eller fullgör skyldigheter enligt fördraget, kan kommissionen inleda ett överträdelseförfarande mot medlemsstaten i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

3.

Tankefrihet, yttrandefrihet och informationsfrihet samt mötesfrihet och föreningsfrihet, sådana de garanteras genom Europeiska konventionen angående skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (till vilken det hänvisas i artikel 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen) och tillämpas genom rättspraxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, och sådana de erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, är grundläggande rättigheter. Respekten för dessa rättigheter är en integrerad del av de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn. De grundläggande rättigheterna är också, enligt Europeiska domstolens rättspraxis, en del av Europeiska gemenskapens rättsordning. Om en medlemsstat inte respekterar dessa rättigheter när den utövar rättigheter eller fullgör skyldigheter enligt fördraget, kan kommissionen inleda ett överträdelseförfarande mot medlemsstaten i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget.

| 4. | Om en medlemsstat slutar att respekterar de principer som anges i artikel 6.1 skulle kommissionen agera i enlighet med vad som sägs i punkt 2 ovan.
  Enligt artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen ankommer det på rådet att besluta om vilka åtgärder som skall vidtas beträffande den felande medlemsstaten. En av följderna skulle kunna vara att man tillfälligt återkallar rösträtten för den berörda medlemsstatens företrädare i rådet. Åtgärderna kan inte leda till att medlemsstaten utesluts, eftersom en sådan möjlighet inte är förutsedd inom ramen för unionens institutionella system. |
| --- | --- |

4.

Om en medlemsstat slutar att respekterar de principer som anges i artikel 6.1 skulle kommissionen agera i enlighet med vad som sägs i punkt 2 ovan.

Enligt artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen ankommer det på rådet att besluta om vilka åtgärder som skall vidtas beträffande den felande medlemsstaten. En av följderna skulle kunna vara att man tillfälligt återkallar rösträtten för den berörda medlemsstatens företrädare i rådet. Åtgärderna kan inte leda till att medlemsstaten utesluts, eftersom en sådan möjlighet inte är förutsedd inom ramen för unionens institutionella system.

| 5. | Svaret på den sista frågan följer av det svar som lämnats på parlamentsledamotens frågor under punkt 2 och punkt 4. |
| --- | --- |

5.

Svaret på den sista frågan följer av det svar som lämnats på parlamentsledamotens frågor under punkt 2 och punkt 4.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/28 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/28

---

(2004/C 88 E/0030)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1384/03

från Gian Gobbo (NI) till kommissionen

(8 april 2003)

Ämne:   Turkisk ockupation av det irakiska Kurdistan

Efter krigsutbrottet i Irak har Turkiet meddelat att man har för avsikt att militärt ockupera ett område som skulle sträcka sig 20 kilometer in i det irakiska Kurdistan. Nato har godkänt dessa planer trots att det aktuella området i viss mån är autonomt. Turkiet har hävdat att militärockupationen bör genomföras av humanitära skäl, men landets ockupationsplaner har länge motarbetats av den kurdiska befolkningen och av dess politiska företrädare som har hotat med väpnat motstånd.

Hur ställer sig kommissionen till denna nya styrkedemonstration från Turkiets sida?

Kan den turkiska militärens närvaro i det irakiska Kurdistan vara ett första steg mot en annektering av det aktuella landområdet?

Anser inte kommissionen att den turkiska regeringens agerande är oförenligt med landets ställning som kandidatland för anslutning till Europeiska unionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(21 maj 2003)

Europeiska rådet har förklarat att unionen stöder bevarandet av Iraks territoriella integritet och respekten för alla irakiers rättigheter, däribland minoriteters rättigheter. Vidare har det uppmanat alla länder i regionen att avstå från att vidta åtgärder som skulle kunna leda till ytterligare instabilitet. Mot den bakgrunden måste ett eventuellt ensidigt ingripande i Irak från Turkiets sida bedömas i förhållande till Turkiets ställning som kandidatland för anslutning till EU.

Kommissionen känner till att Turkiet har bekräftat sitt åtagande att respektera Iraks territoriella integritet och att det turkiska parlamentet har givit tillstånd till att militära styrkor eventuellt sänds till norra Irak i avsikt att försvara turkiskt territorium mot angrepp, tillströmning av flyktingar och terroristverksamhet från PKK-KADEK:s sida. Den 10 april kom Förenta staternas utrikesminister Colin Powell och hans turkiska motpart Abdullah Gul överens om att Förenta staterna skulle sörja för att de irakiska kurderna inte tog kontroll över Kirkuk och att Turkiet fick sända en mindre grupp övervakare i avsikt att förhindra en konflikt. Denna lösning föreslogs som ett sätt att bidra till en allmän stabilisering av läget.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/29 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/29

---

(2004/C 88 E/0031)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1414/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(23 april 2003)

Ämne:   Mottagande av flyktingar från Burma i Thailand

Vad företar sig Europeiska kommissionen för att uppfordra de thailändska myndigheterna att fortsätta ta emot flyktingar från Burma och varken vägra dem inresa till Thailand eller återsända dem med tvång?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 maj 2003)

De thailändska myndigheterna har redan i ett antal år erbjudit skydd åt 130 000 fördrivna personer från Burma, i huvudsak tillhörande etniska minoriteter, i läger nära gränsen mellan Thailand och Burma.

Genom europeiska icke-statliga organisationer ger gemenskapen ett betydande ekonomiskt stöd för upprätthållandet av dessa flyktingläger. Biståndet ges till övervägande del i form av livsmedel och grundläggande förnödenheter, samt läkarvård och undervisning. Under senare år har gemenskapen anslagit mellan 7 och 7,5 miljoner euro per år till denna verksamhet.

Kommissionen är den viktigaste internationella biståndsgivaren och för i denna egenskap en öppen dialog med de thailändska myndigheterna i frågor som rör hur dessa tar emot och behandlar flyktingar.

Allmänt taget förväntar sig kommissionen att Thailand skall respektera sitt åtagande att iaktta internationella humanitära normer när det gäller behandlingen av flyktingar från Burma. Detta innebär att burmesiska flyktingar skall ges tillträde till thailändskt territorium, att Thailand skall samarbeta fullt ut med Förenta nationernas flyktingkommissariat och återbörda flyktingar enbart på frivillig basis och under förutsättning att situationen i Burma förbättras.

Kommissionen har tidigare och även nyligen för de thailändska myndigheterna givit uttryck för sin oro över rapporter om att nya burmesiska flyktingar vägrats registrering och att flyktingar återbördats med tvång.

Tillsammans med företrädare för medlemsstaterna kommer kommissionens delegation i Thailand att fortsätta att övervaka situationen i Thailand och rekommendera eventuella ytterligare åtgärder när så är lämpligt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/30 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/30

---

(2004/C 88 E/0032)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1417/03

från Bob van den Bos (ELDR), Margrietus van den Berg (PSE), Maria Martens (PPE-DE) och Joost Lagendijk (Verts/ALE) till kommissionen

(23 april 2003)

Ämne:   Situationen för religiösa minoriteter i Gujarat, Indien

Sedan ett antal år står Indien inför en tilltagande hinduisk fundamentalism som tar sig uttryck i ökande våld mot religiösa minoriteter.

Våren 2002 begicks ett massmord på omkring 3 000 muslimer i den indiska delstaten Gujarat. Både Amnesty International och Human Rights Watch meddelande nyligen att de skyldiga inte straffades och att det knappast gavs någon hjälp åt de drabbade från den indiska regeringens sida. Human Rights Watch hävdar dessutom att massmordet var planerat, och att det genomfördes med ”medverkan och stöd från myndigheterna i stor skala” och att muslimerna för närvarande bildar ”getton”. Vissa hinduiska extremistorganisationer hänvisar regelbundet till att ”Gujarat” skulle kunna upprepas.

Vidare utövas våld även mot kristna, och lagen mot konvertering som antogs den 26 mars 2003 väcker oro för denna och andra religiösa minoriteter.

| 1. | Är kommissionen beredd att stoppa bilateralt utvecklingsbistånd till Gujarat tills de skyldiga till massmorden straffas, brottsoffren rehabiliteras och man upphör med marginaliseringen av de kristna och muslimska minoriteterna och i detta sammanhang genomför rekommendationerna från den indiska National Human Rights Commission, Amnesty International och Human Rights Watch? Om svaret är nej, varför inte? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen beredd att stoppa bilateralt utvecklingsbistånd till Gujarat tills de skyldiga till massmorden straffas, brottsoffren rehabiliteras och man upphör med marginaliseringen av de kristna och muslimska minoriteterna och i detta sammanhang genomför rekommendationerna från den indiska National Human Rights Commission, Amnesty International och Human Rights Watch? Om svaret är nej, varför inte?

| 2. | På vilket sätt och när har kommissionen fortsatt och/eller inlett en dialog med den indiska regeringen om den allvarliga oro som Europeiska unionen i april i fjol uttryckte inför situationen i Gujarat? |
| --- | --- |

2.

På vilket sätt och när har kommissionen fortsatt och/eller inlett en dialog med den indiska regeringen om den allvarliga oro som Europeiska unionen i april i fjol uttryckte inför situationen i Gujarat?

| 3. | Vilka rekommendationer kan kommissionen ge till företag registrerade i Europeiska unionen som är verksamma i Gujarat för att förhindra att de i denna situation bidrar till diskriminering av religiösa och andra minoriteter? |
| --- | --- |

3.

Vilka rekommendationer kan kommissionen ge till företag registrerade i Europeiska unionen som är verksamma i Gujarat för att förhindra att de i denna situation bidrar till diskriminering av religiösa och andra minoriteter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Kommissionen känner till det spända läget i delstaten Gujarat och förstår parlamentsledamotens oro. Kommissionen håller fullständigt med om att de som begått brotten i Gujarat bör ställas inför rätta, att brottsoffren bör rehabiliteras och att de religiösa minoriteternas rättigheter bör skyddas.

Europeiska unionen respekterar och främjar principerna i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. I samarbetsavtalet mellan gemenskapen och Indien fastställs bland annat att respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna ingår som väsentlig del i avtalet.

Utvecklingssamarbetet mellan gemenskapen och Indien genomförs således enligt dessa principer. Gemenskapens utvecklingsprogram i Gujarat är inget undantag.

Den största delen av gemenskapens bilaterala utvecklingsstöd till Gujarat ges via icke-statliga organisationer. Av de 93 miljoner euro som kommissionen anslog för Gujarat till följd av jordbävningen 2001 har endast 40 miljoner gått genom Gujarats myndigheter. Detta belopp anslogs uttryckligen för återuppbyggnad av sjukhus som skadats av jordbävningen, och kommissionen följer genomförandet av detta program mycket noga.

EU har reagerat på den allvarliga situationen i Gujarat på ett flertal sätt, bland annat genom katastrofbistånd till offren genom sitt kontor för humanitärt bistånd (ECHO).

EU har vidare samtyckt till att ta upp samtliga frågor rörande demokrati och mänskliga rättigheter i Indien genom sin löpande, konstruktiva dialog med den indiska regeringen.

När det gäller den tredje frågan är kommissionen inte behörig att ge privata företag uttryckliga rekommendationer om hur de bör agera i tredje land. Kommissionen uppmuntrar emellertid företag att handla i enlighet med OECD:s (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) riktlinjer för företagens sociala ansvar. I dessa riktlinjer omtalas behovet av att respektera och skydda de anställdas mänskliga rättigheter och undvika diskriminering av minoriteter.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/31 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/31

---

(2004/C 88 E/0033)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1467/03

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(29 april 2003)

Ämne:   Mord på gatubarn i Guatemala och Honduras

Enligt uppgift skall ”gatubarn” i Guatemala och Honduras ha mördats, något som kategoriskt förnekas av de berörda regeringarna. Har kommissionen fått någon oberoende bekräftelse av riktigheten i dessa anklagelser och har man tagit upp frågan med regeringarna i Guatemala och Honduras? Vet kommissionen om alla hemlösa barn under sexton erbjuds hem och husrum och om det finns några alternativ för de barn som driver omkring på gatorna i dessa länder? Har kommissionen uppmanat regeringarna i regionen att se till att alla barn som begår brott döms enligt gällande lag och att de vid behov kan få hjälp så att risken att de fastnar i ett kriminellt beteende minskar?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 maj 2003)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till sitt gemensamma svar på de skriftliga frågorna E-0356/03 från Bill Newton Dunn och Sarah Ludford (1), E-0086/03 från Roger Helmer (2) och E-0097/03 från Phillip Whitehead (2) i samma ämne.

När det gäller Guatemala har kommissionen följande att tillägga:

| — | Kommissionen är medveten om att FN:s kontrolluppdrag i Guatemala (Minugua) samt lokala och internationella människorättsorganisationer rapporterat en allmän försämring under de senaste månaderna i situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna, med flera angrepp mot och mord på gatubarn. Framför allt Inter-American Human Rights Commission har uttryckligen påpekat att Guatemala inte hörsammar de rekommendationer som getts för att förhindra att statliga tjänstemän kränker de mänskliga rättigheterna, t.ex. genom angrepp mot gatubarn. I likhet med i Honduras finns det dock inte några belägg för att det skulle finnas en institutionell strategi från statens sida som syftar till att kränka de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

—

Kommissionen är medveten om att FN:s kontrolluppdrag i Guatemala (Minugua) samt lokala och internationella människorättsorganisationer rapporterat en allmän försämring under de senaste månaderna i situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna, med flera angrepp mot och mord på gatubarn. Framför allt Inter-American Human Rights Commission har uttryckligen påpekat att Guatemala inte hörsammar de rekommendationer som getts för att förhindra att statliga tjänstemän kränker de mänskliga rättigheterna, t.ex. genom angrepp mot gatubarn. I likhet med i Honduras finns det dock inte några belägg för att det skulle finnas en institutionell strategi från statens sida som syftar till att kränka de mänskliga rättigheterna.

| — | Kommissionen kommer fortsatt att uppmana myndigheterna i Guatemala att anstränga sig ytterligare för att säkerställa respekten för rättsstaten. I enlighet med den resolution om de mänskliga rättigheterna i Guatemala som Europaparlamentet antog i april 2003 är kommissionens främsta mål för det möte inom den rådgivande gruppen för Guatemala som planeras äga rum i Guatemala City i början av maj 2003 att uppmuntra de lokala myndigheterna och samhället att påskynda genomförandet av de fredsavtal som undertecknades 1996, att främja de mänskliga rättigheterna samt att stärka rättsväsendet. |
| --- | --- |

—

Kommissionen kommer fortsatt att uppmana myndigheterna i Guatemala att anstränga sig ytterligare för att säkerställa respekten för rättsstaten. I enlighet med den resolution om de mänskliga rättigheterna i Guatemala som Europaparlamentet antog i april 2003 är kommissionens främsta mål för det möte inom den rådgivande gruppen för Guatemala som planeras äga rum i Guatemala City i början av maj 2003 att uppmuntra de lokala myndigheterna och samhället att påskynda genomförandet av de fredsavtal som undertecknades 1996, att främja de mänskliga rättigheterna samt att stärka rättsväsendet.

---

(1)  Se s. 11.

(2)  Se s. 5.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/32 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/32

---

(2004/C 88 E/0034)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1469/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(30 april 2003)

Ämne:   Våg av gripanden på Kuba

Som en uppenbar reaktion på en kommissionsledamots besök vid invigningen av Europeiska kommissionens representation och denne kommissionsledamots offentliga uttalanden till förmån för att inkludera Kuba i Cotonouavtalen, inledde Fidel Castro en våg av gripanden av dissidenter på ön.

Under debatten i Europaparlamentet den 8:e denna månad konstaterade jag förfärat att Europeiska kommissionen, i stället för att meddela att man ställde in öppnandet av en delegation på Kuba, protestera mot fängslandet av dissidenter, meddela att man fryser Cotonouavtalet för Kuba, eller åtminstone kalla upp landets företrädare för konsultation, meddelade att man skulle ”förlänga sin konstruktiva politiska dialog”.

Är Europeiska kommissionen medveten om att man, precis som man gjorde med Iran, med sin ”konstruktiva dialog” uppmuntrar världens diktaturer till att förhärdas?

Är Europeiska kommissionen medveten om att dess ståndpunkt går helt emot de europeiska institutionernas demokratiska principer och mål?

Vad avser Europeiska kommissionen att göra för att korrigera sin inställning?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 juni 2003)

För att underlätta en fredlig övergång har EU sedan 1996 enligt den gemensamma ståndpunkten fört en politik för konstruktivt samarbete med Kuba. I den gemensamma ståndpunkten tar EU avstånd från tvångsåtgärder som skulle kunna förvärra det kubanska folkets ekonomiska problem. I stället prioriteras en konstruktiv dialog med de kubanska myndigheterna och det civila samhället i syfte att främja respekten för de mänskliga rättigheterna och verkliga framsteg på vägen mot en pluralistisk demokrati. Kommissionen är fast övertygad om att en politik för konstruktivt samarbete har större möjligheter att lyckas än en politik för isolering och embargon.

EU:s svar på de storskaliga arresteringar av dissidenter som nyligen inträffat, på de orättvisa rättegångar samt de godtyckliga och överdrivna domar som avkunnats mot dessa samt på avrättningen av de tre kubanska medborgare som åtalats för kapning av en kubansk färja har icke desto mindre varit omedelbart, fast och konsekvent. Kommissionen har aktivt och till fullo stött de åtgärder som vidtagits i detta sammanhang.

Kommissionen har tillsammans med medlemsstaterna kraftigt fördömt dessa arresteringar i en förklaring som offentliggjordes den 26 mars 2003, därefter genom en EU-de marsch i Havanna för att uppmana de kubanska myndigheterna att omedelbart frige fångarna. En andra EU-de marsch i Havanna ägde rum den 18 april 2003, efter ett uttalande av rådet den 14 april 2003.

Den djupa oron framhävdes även i EU:s uttalande om de mänskliga rättigheterna i världen vid ett möte med FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna i Genève i april 2003. I uttalandet uppmanade EU Kuba att omedelbart frige de arresterade, som av EU anses vara samvetsfångar.

Det har nyligen avtalats om ytterligare åtgärder, t.ex. att göra en ny utvärdering av situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna på Kuba som skall beaktas enligt gemensamma ståndpunkten, att begränsa antalet bilaterala besök på hög nivå, att inte närvara vid första majfirandet på Kuba och att bjuda in kubanska dissidenter till nationaldagsfiranden.

Kommissionen fattade dessutom den 30 april beslut om att skjuta upp behandlingen av Kubas ansökan om anslutning till Cotonouavtalet och lät därigenom Kuba förstå att den senaste tidens utveckling inte främjar samarbetet mellan EU och Kuba. Som svar på detta beslut beslutade de kubanska myndigheterna den 16 maj att dra tillbaka sin ansökan om anslutning till Cotonouavtalet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/33 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/33

---

(2004/C 88 E/0035)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1471/03

från Herman Schmid (GUE/NGL) till kommissionen

(30 april 2003)

Ämne:   Fångarna på Guantanamo Bay

Fångarna på Guantanamo Bay på Kuba befinner sig i ett rättsligt tomrum. De nekas den mänskliga rättigheten att försvaras inför domstol. Den amerikanska administrationen har vägrat att ge dem status som krigsfångar, vilket skulle ge dem rätt till immunitet från åtal för många handlingar som begåtts under kriget. Den amerikanska administrationen hävdar att fångarna är ”olagliga krigare”, vilket placerar dem i ett rättsligt tomrum.

Människorättsorganisationer och vissa länder har kritiserat Förenta staterna för att fångarna inte ges tillträde till civila domstolar.

Vilka åtgärder vidtar Europeiska unionen för att se till att dess tillfångatagna medborgare i Guantanamo Bay får utnyttja sin rätt till försvar inför domstol?

Godkänner Europeiska unionen fångarnas nya status som ”olagliga krigare” mot bakgrund av Genève-konventionen?

Kan EU under vissa omständigheter godkänna användningen av olagliga metoder, till exempel att människor hålls fängslade under en obegränsad tidsperiod, som en del i kriget mot terrorism?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 maj 2003)

Vad beträffar frågan om specifika åtgärder för att trygga de lagstadgade rättigheterna för de EU-medborgare som hålls fängslade i Guantanamo Bay konstaterar kommissionen att ansvaret för varje sådan åtgärd ligger hos den behöriga medlemsstaten.

När det gäller fångarnas status och behandling samt längden på deras internering har EU konsekvent (bland annat i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och i FN:s generalförsamlings tredje kommitté) understrukit att ansträngningarna för att bekämpa terrorismen måste ske med full respekt för rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter, grundläggande fri- och rättigheter samt humanitär rätt. Vid den 59:e sessionen i människorättskommissionen 2003 betonade EU i sitt utlåtande rörande de mänskliga rättigheterna i världen att åtgärder för att bekämpa terrorism alltid och överallt måste vara förenliga med det ovillkorliga förbudet mot alla former av tortyr och grym, omänsklig eller förnedrande behandling. EU:s oförbehållsamma inställning visar att EU inte under några omständigheter ser det berättigat att avvika från principen om respekt för de mänskliga rättigheterna i samband med bekämpande av terrorism.

Vid den 59:e sessionen i människorättskommissionen understödde EU också antagandet av Mexikos resolution om skydd av de mänskliga rättigheterna vid motarbetandet av terrorism. Enligt resolutionen skall FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter när terrorism bekämpas granska hur de mänskliga rättigheterna respekteras och komma med rekommendationer och råd beträffande staternas skyldigheter i detta hänseende.

Trojkadialogen om mänskliga rättigheter mellan EU och Förenta staterna, vilken äger rum två gånger om året, erbjuder tillfälle till diskussioner om människorättsangelägenheter och dialogen har — vilket noteras i EU:s årsrapport om de mänskliga rättigheterna 2002 — gett EU möjlighet att ta upp frågan om behandlingen av fångarna i Guantanamo.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/34 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/34

---

(2004/C 88 E/0036)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1484/03

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne:   Stegvis anpassning av importen inom ramen för det allmänna preferenssystemet för sektor V i förhållande till sysselsättningsalternativ till illegal narkotikaframställning i Colombia

Colombia omfattas sedan en tid av handelsförmåner för varor inom ramen för det allmänna preferenssystemet för sektor V — den så kallade narkotikaordningen — som är avsedd att hjälpa Colombia att bekämpa illegal narkotikaframställning genom att ge ökade möjligheter till produktion av andra varor, bland annat snittblommor. Trots att Eurostats siffror visar att Colombias marknadsandel sjunkit från 20,15 procent 1997 till 15,41 procent 2001 antas kommissionen vara positivt inställd till en ”gradering” av sektor V-importen, vilket skulle innebära att dessa handelsförmåner avskaffades.

Kan kommissionen förklara sitt resonemang och bekräfta att det finns en konflikt mellan att å ena sidan främja narkotikaordningen enligt det allmänna preferenssystemet och att å andra sidan tillämpa en ”graderingspolitik” för sektor V? Vilka andra former av bistånd kan kommissionen ge Colombia för att direkt stödja myndigheterna i deras ansträngningar att uppmuntra odling av alternativa grödor?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(27 maj 2003)

Det allmänna preferenssystemet syftar till att främja ekonomisk utveckling i mottagarländerna genom att öka deras export till unionen. Målet är att få igång ny export från stödmottagarländerna, vilket innebär att förmånsbehandlingen skall upphöra när detta mål har uppnåtts. Det allmänna preferens systemet är en sporre som bör avskaffas när den inte längre behövs och är således inriktat på de länder och sektorer som behöver det mest.

Colombianska snittblommor (sektor V i allmänna preferenssystemet) har på egen hand blivit mycket konkurrenskraftiga på de internationella marknaderna. Graderingen kommer inte att hindra Colombia från att exportera blommor, vars kvalitet, pris osv betyder mer för deras framgång än återinförande av tull för de europeiska importörerna. Det allmänna preferenssystemet bör nu därför bidra till att Colombia diversifierar sin export och vara inriktat på andra colombianska produkter för vilka det finns möjligheter att exporten kan öka.

Det allmänna preferenssystemets ”narkotikaordning” har tillämpats fullt ut mellan 1992 och 2002 utan någon gradering. Graderingen är dock viktig för att narkotikaordningen skall tillämpas objektivt och icke-diskriminerande i enlighet med EG:s skyldigheter enligt Världshandelsorganisationens avtal. För övrigt går över 85 % (huvuddelen av sektor V) av Colombias export av snittblommor till Förenta staternas marknad.

Det förmånstillträde till gemenskapens marknad som Colombia har åtnjutit genom den så kallade narkotikaordningen är nästan den bästa handelsbehandling som ett utvecklingsland kan beviljas. Förklaringen till den minskade colombianska andelen av gemenskapens marknad, som det hänvisas till i frågan, måste därför sökas i mer omfattande faktorer när det gäller ekonomisk konkurrenskraft.

Kommission anser inte att det finns någon motsättning, snarare tvärtom, mellan främjandet av det allmänna preferenssystemets narkotikaordning, å ena sidan, och tillämpningen av graderings systemet, å andra sidan.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/35 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/35

---

(2004/C 88 E/0037)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1492/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne:   Kaffeförhandlingarna

Skulle kommissionen kunna redogöra för de framsteg som gjorts under de pågående förhandlingarna mellan EU och Europeiska kaffeorganisationen (European Coffee Federation) om inrättandet av ett oberoende system för att övervaka kaffe som importeras till EU?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 juni 2003)

Såsom frågeställaren känner till har kommissionen i alla faser av förhandlingarna stött antagandet av Internationella kafferådets resolution nr 407 om minimistandarder för exportkaffe.

För att den ovan nämnda resolutionen vederbörligen skall kunna genomföras måste varje medlem göra sitt yttersta för att understöda programmets mål och samarbeta när det gäller förmedling av uppgifter, i synnerhet beträffande import som inte överensstämmer med de överenskomna standarderna. För att säkerställa att informationen är uttömmande och tydlig har kommissionen och den europeiska kaffeorganisationen därför kommit överens om att den senare en gång i kvartalet skall underrätta kommissionen om sådan import som inte uppfyller kraven i resolution nr 407. Kommissionen vidarebefordrar sedan denna information till Internationella kafferådet i London.

Kommissionen har vid flera tillfällen påmint den europeiska kaffeorganisationen om nödvändigheten att tillhandahålla uppgifter samt uppmärksamgjort dess generalsekreterare på de förpliktelser kaffeorganisationen åtagit sig och den roll som den privata sektorn måste spela i sammanhanget.

Kommissionen konstaterar med beklagande att man inte erhållit några uppgifter efter utgången av det första kvartalet efter det att resolutionen genomförts.

Kommissionen är i ständig kontakt med den europeiska kaffeorganisationen och hoppas fortfarande att kaffebranschen snabbt skall kunna finna en tillfredsställande lösning. Kommissionen kan försäkra frågeställaren om att såvida den nuvarande situationen fortgår kommer kommissionen att ingripa inom ramen för Internationella kafferådet för att ett mer bindande system skall införas i syfte att åstadkomma öppenhet och ett korrekt genomförande av Internationella kafferådets resolution nr 407.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/35 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/35

---

(2004/C 88 E/0038)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1497/03

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(5 maj 2003)

Ämne:   Förstörelse av EU-egendom i Palestina

Hur ser det ut med den EU-finansierade infrastrukturen i Palestina som förstörts eller skadats i den pågående konflikten i regionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 juni 2003)

Kommissionen sammanställde på begäran av unionens ordförandeskap en preliminär förteckning över av EU (gemenskapen och medlemsstaterna) finansierad egendom som skadats eller förstörts av israeliska militära styrkor. Förteckningen uppdateras regelbundet av kommissionens kontor i Jerusalem, i samarbete med medlemsstaternas representationskontor i Jerusalem och Ramallah. Denna uppgift försvåras av förhållandena på marken. Förteckningen uppdaterades senast den 14 december 2002. Det sammanlagda värdet på det som skadats eller förstörts beräknades därvid uppgå till 24 014 000 euro. Ungefär en fjärdedel av det som skadats eller förstörts hade finansierats av gemenskapen och resten av medlemsstaterna.

Bedömningen avser enbart kostnaderna för att ersätta fysisk infrastruktur (byggnader och utrustning). Indirekta förluster såsom projektförseningar och projektavbrott tas inte upp. Sådana EU-finansierade projekt som på grund av israeliska militära insatser inte kan fungera på rätt sätt beaktas inte heller i förteckningen (t.ex. problem med tillträdet till Europeiska sjukhuset i Gaza eller förseningar på grund av strypt råvarutillförsel till infrastrukturprojekt).

Denna fråga har tagits upp med de israeliska myndigheterna vid flera tillfällen, bl.a. av unionens ordförandeskap i januari 2002 och vid mötet i associeringsrådet med Israel den 21 oktober 2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/36 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/36

---

(2004/C 88 E/0039)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1559/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(7 maj 2003)

Ämne:   Situationen i Somalia

Vad anser kommissionen om det nuvarande politiska läget i Somalia?

Kan kommissionen redovisa de senaste detaljerna när det gäller såväl dess bistånd som dess handelspaket till Somalia?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(1 juli 2003)

Den nationella försoningskonferens som äger rum i Mbagathi i Kenya under ledning av IGAD (”Interngovermental Authority for Development”, den mellanstatliga myndigheten för utveckling) och med stöd från Europeiska unionen och världssamfundet är på väg in i en avgörande fas. Diskussionerna kan komma att leda till att det snart antas en preliminär stadga och en handlingsplan för övergångsperioden efter konferensen, där det bl.a. fastställs nationella förvaltningsstrukturer. Eftersom Somalia under de tolv senaste åren har splittrats upp i små förvaltningsområden som domineras av olika klaner är landets politiska framtid emellertid fortfarande osäker.

För att en lösning på situationen i Somalia skall kunna uppnås krävs samverkan mellan flera faktorer:

| — | De olika berörda parterna i Somalia, inbegripet de fragmenterade Hawye- och Darodklanerna, vilka är samlade kring olika politiska poler såsom den nationella övergångsregeringen och Somalias återuppbyggnads- och förlikningsråd, måste kunna överbrygga sina många olikheter. |
| --- | --- |

—

De olika berörda parterna i Somalia, inbegripet de fragmenterade Hawye- och Darodklanerna, vilka är samlade kring olika politiska poler såsom den nationella övergångsregeringen och Somalias återuppbyggnads- och förlikningsråd, måste kunna överbrygga sina många olikheter.

| — | De berörda parterna i regionen måste vara beredda att använda sitt politiska inflytande i Somalia för att verka för fred och försoning. |
| --- | --- |

—

De berörda parterna i regionen måste vara beredda att använda sitt politiska inflytande i Somalia för att verka för fred och försoning.

| — | Världssamfundet bör på lämpligt sätt övervaka efterlevnaden av det befintliga avtalet om upphörande av fientligheter och FN:s säkerhetsråds resolutioner om ett vapenembargo mot Somalia. Dessutom kommer den lösning som nås av somalierna, hur den än gestaltar sig, att kräva omedelbart finansiellt, tekniskt och politiskt stöd från världssamfundet. |
| --- | --- |

—

Världssamfundet bör på lämpligt sätt övervaka efterlevnaden av det befintliga avtalet om upphörande av fientligheter och FN:s säkerhetsråds resolutioner om ett vapenembargo mot Somalia. Dessutom kommer den lösning som nås av somalierna, hur den än gestaltar sig, att kräva omedelbart finansiellt, tekniskt och politiskt stöd från världssamfundet.

Europeiska unionen har vid upprepade tillfällen uttryckt sitt stöd för IGAD:s fredsinitiativ och sin vilja att bidra till Somalias utveckling. EU:s politiska linje gentemot Somalia fastställs i allmänna rådets slutsatser om Somalia från juli 2002.

Det bör noteras att Somaliland inte deltar i Mbagathikonferensen. Regionen förklarade sig ensidigt självständig 1991 och har lyckats inrätta egna institutioner och relativ stabilitet på sitt territorium.

Gemenskapen har trots den svåra situationen kontinuerligt genomfört samarbetsåtgärder i Somalia. I december 2001 fattade det gemensamma rådet mellan Europeiska unionen, å ena sidan, och länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å andra sidan (AVS-EU) beslut om ett särskilt bidrag (199 miljoner euro) från Europeiska utvecklingsfonden till Somalia för perioden 2002-2007. Detta anslag kompletteras med årliga bidrag från kommissionens budget, särskilt i form av humanitärt bistånd (6 miljoner euro 2003).

På grundval av AVS-EU-rådets beslut godkände kommissionen i juni 2002 ett första program (50 miljoner euro), som nu håller på att genomföras. Samtidigt utvärderas ett nytt återhämtningsprogram (motsvarande uppskattningsvis 75-100 miljoner euro), vilket torde läggas fram för kommissionen för godkännande före utgången av 2003.

Det gemenskapssamarbete i Somalia som för närvarande pågår fastställs i strategin för särskilt bistånd till Somalia från april 2002 (”Strategy for special aid to Somalia”) (1). Mot bakgrund av Somalias situation har flexibilitet, strikt neutralitet och kontakter på lokal nivå varit nyckelfaktorer för gemenskapens insatser. Gemenskapsprogrammen grundar sig på den så kallade ”peace dividend approach” och tar sig uttryck i insatser inom ett stort antal sektorer, som omfattar hela skalan från humanitärt bistånd till katastrofhjälp via återhämtnings- och utvecklingsåtgärder. På grund av denna ”peace dividend approach” och av att kontakter på lokal nivå prioriteras genomförs de flesta av gemenskapens insatser av europeiska icke-statliga organisationer och av FN-organ.

Handeln mellan Somalia och Europeiska unionen är på grund av den rådande situationen praktiskt taget obefintlig.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/development/body/csp_rsp/csp_en.cfm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/37 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/37

---

(2004/C 88 E/0040)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1630/03

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(8 maj 2003)

Ämne:   Tvångssteriliseringar av romska kvinnor

Svaren på frågorna E-0575/03 (1) och E-0434/03 (2) från Nelly Maes och Erik Meijer om tvångssteriliseringar av romska kvinnor i Slovakien förvånar mig.

I svaret till Erik Meijer påstår kommissionen: Kommissionsledamoten med ansvar för utvidgningen har omedelbart tagit upp denna fråga i en skrivelse till den slovakiska premiärministern Dzurinda och betonat att dessa påståenden är mycket allvarliga och, om de visar sig vara sanna, utgör en allvarlig överträdelse av mänskliga rättigheter.

I svaret till Nelly Maes tillfogar kommissionen till samma mening även: ... förutsatt att myndigheterna har stött eller accepterat denna praxis eller inte vidtagit lämpliga rättsliga åtgärder i detta sammanhang.

Av svaret kan man dra slutsatsen att det faktiskt är fråga om en allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna om myndigheterna kände till saken och inte reagerade tillräckligt snabbt.

Rapporter från ERRC visar helt klart på att myndigheterna kände till problemet. Problemet fanns redan innan den slovakiska staten skapades och har inte försvunnit och har också ständigt uppmärksammats.

Erkänner kommissionen att de mänskliga rättigheterna i Slovakien allvarligt kränkts? Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta på grund av dessa kränkningar?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 juni 2003)

Kommissionen har i sina svar på tidigare skriftliga frågor om behandlingen av romer, framför allt i frågorna E-0434/03 från Erik Meijer och E-0575/0 från parlamentsledamoten, uttryckt oro med anledning av påståenden om att romska kvinnor utan samtycke eller med framtvingat samtycke steriliserats av läkare i östra Slovakien.

Kommissionens hänvisning till de offentliga myndigheterna skall, till skillnad från vad parlamentsledamoten påstår i sin slutsats, inte tolkas som att en allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna endast föreligger om myndigheterna varit medvetna om den, utan som att en stat som tillskrivs kränkningar av de mänskliga rättigheterna enligt folkrätten faktiskt kan ställas till svars för detta, därav hänvisningen i svaret på den skriftliga frågan E-0575/03. Enligt folkrätten begränsar sig en stats ansvar till att tillhandahålla rättsliga bestämmelser för bestraffning av tvångssteriliseringar och att se till att det genomförs objektiva rättegångar.

Kommissionen har uppmanat de slovakiska myndigheterna att genomföra nödvändiga brottsutredningar och vidta åtgärder mot eventell diskriminering. Brottsutredningarna pågår fortfarande och har ännu inte bekräftat de påstådda anklagelserna som, om de visar sig vara sanna, är straffbara enligt slovakisk straffrätt. Kommissionen har inte rätt att blanda sig i en suverän stats pågående utredningar och avge ett för tidigt omdöme om utfallet. Den kommer dock fortsatt att följa denna allvarliga fråga på nära håll.

Kommissionen vill slutligen meddela parlamentsledamoten om att den efter intensiva diskussioner med de icke-statliga organisationer som rapporterar i frågan överväger att ta med ett särskilt hälsoprojekt för romer i det nationella Phareprogrammet 2003 för att förbättra den romska minoritetens situation på detta viktiga område.

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 55.

(2)  Se s. 12.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/38 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/38

---

(2004/C 88 E/0041)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1665/03

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(19 maj 2003)

Ämne:   Undervisning i det kurdiska språket i Turkiet

För ungefär tio månader sedan antog så att säga det turkiska parlamentet nya bestämmelser som tillät inrättandet av privatskolor som lär ut det kurdiska språket.

Dessa bestämmelser föreskriver även följande:

| — | De privatskolor som redan lär ut främmande språk kan inte också undervisa i kurdiska, vilket innebär att ad hoc-skolor måste inrättas för att lära ut kurdiska. |
| --- | --- |

—

De privatskolor som redan lär ut främmande språk kan inte också undervisa i kurdiska, vilket innebär att ad hoc-skolor måste inrättas för att lära ut kurdiska.

| — | Undervisning i kurdiska kan endast ges av lärare som är utexaminerade lärare i kurdiska, ett språk som för ett år sedan officiellt inte existerade i Turkiet. Det kunde alltså inte finnas skolor som examinerade lärare som kan lära ut kurdiska! |
| --- | --- |

—

Undervisning i kurdiska kan endast ges av lärare som är utexaminerade lärare i kurdiska, ett språk som för ett år sedan officiellt inte existerade i Turkiet. Det kunde alltså inte finnas skolor som examinerade lärare som kan lära ut kurdiska!

| — | Utländska lärare får inte undervisa kurdiska. |
| --- | --- |

—

Utländska lärare får inte undervisa kurdiska.

Man har följaktligen inte i någon del av Turkiet kunnat öppna en skola som lär ut kurdiska.

Enligt bestämmelserna får dessutom endast de personer som redan, genom grundskoleexamen, helt och hållet behärskar det turkiska språket, följa undervisning i kurdiska, vilket konkret betyder personer som är minst 15 år gamla, men långt ifrån alla dessa med tanke på att många i sydöstra Turkiet är analfabeter.

Man driver alltså på ett cyniskt sätt med de turkiska kurderna och med Europeiska unionen, som begärt att Turkiet skall visa mer civilitet.

Kan kommissionen bekräfta dessa uppgifter och anser den inte att man på ett mycket mer bestämt sätt bör låta den turkiska regeringen förstå att detta helt och hållet undergräver Turkiets möjligheter att bli medlem i EU?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(19 juni 2003)

Kommissionen känner till de i den av det turkiska utbildningsministeriet den 20 september 2002 utfärdade förordningen angivna bestämmelserna om undervisning i sådana språk och dialekter (andra än turkiska språket och dialekter av detta) som av hävd talas av turkiska medborgare.

Kommissionen har inom ramen för den regelbundna dialogen med de turkiska myndigheterna givit uttryck för sina synpunkter rörande de begränsade möjligheterna till undervisning i andra språk och dialekter än turkiska. Den anser att bestämmelserna i förordningen kan utgöra ett hinder för undervisning i andra språk än turkiska.

Turkiet uppmanas i det nyligen antagna reviderade anslutningspartnerskapet att garantera kulturell mångfald samt kulturella rättigheter för alla medborgare, oavsett ursprung. Det är därvid nödvändigt att Turkiet genom tillämpning av befintliga åtgärder och undanröjande av kvarvarande restriktioner sörjer för att medborgarna får tillgång till utbildning och radio- och TV-sändningar på andra språk än turkiska.

Turkiet strävar i egenskap av kandidatland efter att uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna, vilka omfattar respekt för minoriteter och skydd för dessa. Kommissionen kommer i detta sammanhang att fortsätta att följa situationen i Turkiet när det gäller undervisningen i andra språk än turkiska. Den kommer bl.a, att göra en bedömning av regelramen för sådan undervisning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/39 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/39

---

(2004/C 88 E/0042)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1678/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(19 maj 2003)

Ämne:   Angola och barnsoldater

Enligt den senaste tidens uppgifter i massmedia har Angolas regering beslutat att undanta de minderåriga barn som stridit i det angolanska inbördeskriget från kravet på obligatorisk värnplikt.

Människorättsorganisationen Human Rights Watch har tidigare uppgivit att ungefär 11 000 barn berörs av detta beslut.

Världsbanken har donerat 30 miljoner dollar för bekostnad av projekt som gäller dessa barnsoldater.

Jag vill nu därför fråga:

| — | Har kommissionen några uppgifter om (det troliga eller beräknade) antalet minderåriga barn som kan ha ingått i de stridande arméerna under de senaste åren av inbördeskrig i Angola? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen några uppgifter om (det troliga eller beräknade) antalet minderåriga barn som kan ha ingått i de stridande arméerna under de senaste åren av inbördeskrig i Angola?

| — | Hur bedömer kommissionen barnens nuvarande situation när det gäller de åtgärder för demobilisering av krigsförbanden, familjeåterförening och folkgruppernas stabilisering, som de angolanska myndigheterna försöker genomföra med internationellt stöd? |
| --- | --- |

—

Hur bedömer kommissionen barnens nuvarande situation när det gäller de åtgärder för demobilisering av krigsförbanden, familjeåterförening och folkgruppernas stabilisering, som de angolanska myndigheterna försöker genomföra med internationellt stöd?

| — | Behandlar kommissionen redan frågan om hur man skall kunna återanpassa, vårda och utbilda barnsoldaterna, även de som har svårare problem eller är föräldralösa? |
| --- | --- |

—

Behandlar kommissionen redan frågan om hur man skall kunna återanpassa, vårda och utbilda barnsoldaterna, även de som har svårare problem eller är föräldralösa?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar att vidta när det gäller detta ämne? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar att vidta när det gäller detta ämne?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(11 juli 2003)

Barnsoldater har använts på båda sidor under konflikten i Angola. Det finns inga exakta uppgifter beträffande antalet, men enligt uppskattningar skulle det röra sig om mellan 6 000 (enligt regeringen) och 11 000 (enligt Human Rights Watch).

Kommissionen anser att frågan om stöd till f.d. barnsoldater är ett av många viktiga problem till följd av konflikten som behöver åtgärdas. Även om vissa ansträngningar görs, måste den angolanska regeringen, med stöd av det internationella samfundet, agera mera aktivt. Vid en rundabordskonferens som anordnades av ministeriet för stöd och social återanpassning i början av mars 2003 bekräftade den angolanska regeringen, FN:s barnfond (Unicef) och det civila samhällets parter sin politiska ram för stöd till f.d. barnsoldater och barn som skilts från sina familjer.

Ett av målen för Angolas program för demobilisering och återanpassning (Angolan Demobilisation and Re-Integration Programme) är dessutom nämligen att ge ett skräddarsytt stöd till särskilda målgrupper, exempelvis f.d. barnsoldater och krigsinvalider. Omkring 31 miljoner US-dollar planeras i stöd till dessa särskilda målgrupper. Kommissionen deltar i detta program genom sitt bidrag på 20 miljoner euro till förvaltningsfonden med flera givare inom ramen för programmet för demobilisering och återanpassning som omfattar flera länder (Multi-country Demobilisation and Re-Integration Programme). Kommissionen undersöker för närvarande möjligheterna till ett ytterligare bidrag direkt till Angolas program för demobilisering och återanpassning.

På det hela taget går det framåt när det gäller demobilisering, familjeåterförening och befolkningens bosättning, om än med vissa svårigheter. Den angolanska regeringen måste dock, med stöd av det internationella samfundet, göra omfattande och ihärdiga insatser för att denna process skall kunna slutföras framgångsrikt, vilket fortfarande förefaller att komma att ta rätt lång tid.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/40 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/40

---

(2004/C 88 E/0043)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1693/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(21 maj 2003)

Ämne:   Fiffel i samband med att amerikanska företag av amerikanska armén tilldelats kontrakt för återuppbyggnad i Irak

| 1. | Är kommissionen i färd med att kritiskt följa hur det går till när amerikanska armén via ”US Army Corps of Engineers” eller ”USAid” tilldelar amerikanska företag omfattande kontrakt i anslutning till förberedelserna inför återuppbyggnaden av Irak och även för strukturomvandlingen av landets ekonomi? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen i färd med att kritiskt följa hur det går till när amerikanska armén via ”US Army Corps of Engineers” eller ”USAid” tilldelar amerikanska företag omfattande kontrakt i anslutning till förberedelserna inför återuppbyggnaden av Irak och även för strukturomvandlingen av landets ekonomi?

| 2. | Har kommissionen lagt märke till att dessa kontrakt tilldelas på ett ovanligt sätt, alltså utan parlamentarisk tillsyn över kriterierna och förfarandet, utan att Förenta staternas utrikesministerium kopplas in och utan att andra än amerikanska företag kan anmäla sitt intresse, medan sådana företag som stött den amerikanske presidentens valkampanj och har politiskt likasinnade i ledningen förefaller att starkt gynnas? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen lagt märke till att dessa kontrakt tilldelas på ett ovanligt sätt, alltså utan parlamentarisk tillsyn över kriterierna och förfarandet, utan att Förenta staternas utrikesministerium kopplas in och utan att andra än amerikanska företag kan anmäla sitt intresse, medan sådana företag som stött den amerikanske presidentens valkampanj och har politiskt likasinnade i ledningen förefaller att starkt gynnas?

| 3. | Känner kommissionen till, om det i det kontrakt som handlar om släckning av brinnande oljekällor och ingicks med KBR som är ett dotterföretag till det amerikanska företaget Halliburton, som fram till 2000 leddes av Förenta staternas nuvarande vice president, också står att företaget skall ha rätt att sköta infrastrukturen och distributionen av produkterna så att det får möjlighet att förvalta oljekällorna och handla med olja? Hur länge är detta kontrakt i kraft och är det att vänta sig att det kommer att förlängas efter att det en gång löpt ut? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till, om det i det kontrakt som handlar om släckning av brinnande oljekällor och ingicks med KBR som är ett dotterföretag till det amerikanska företaget Halliburton, som fram till 2000 leddes av Förenta staternas nuvarande vice president, också står att företaget skall ha rätt att sköta infrastrukturen och distributionen av produkterna så att det får möjlighet att förvalta oljekällorna och handla med olja? Hur länge är detta kontrakt i kraft och är det att vänta sig att det kommer att förlängas efter att det en gång löpt ut?

| 4. | Kräver Förenta staterna europeisk medfinansiering för att europeiska företag skall få medverka? I den mån amerikanska armén undantagsvis anlitar europeiska företag, görs det då en skillnad mellan företag från sådana medlemsstater som stödde Förenta staternas intervention i Irak och företag från sådana medlemsstater som ansåg att endast FN:s säkerhetsråd var behörigt att fatta beslut om en eventuell intervention? |
| --- | --- |

4.

Kräver Förenta staterna europeisk medfinansiering för att europeiska företag skall få medverka? I den mån amerikanska armén undantagsvis anlitar europeiska företag, görs det då en skillnad mellan företag från sådana medlemsstater som stödde Förenta staternas intervention i Irak och företag från sådana medlemsstater som ansåg att endast FN:s säkerhetsråd var behörigt att fatta beslut om en eventuell intervention?

| 5. | Vad har kommissionen hittills gjort för att utverka en likvärdig roll för andra än amerikanska företag i samband med återuppbyggnaden och moderniseringen av Irak? |
| --- | --- |

5.

Vad har kommissionen hittills gjort för att utverka en likvärdig roll för andra än amerikanska företag i samband med återuppbyggnaden och moderniseringen av Irak?

Källa: veckotidningen ”Vrij Nederland” den 3 maj 2003 och dagstidningen ”Metro” den 8 maj 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/41 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/41

---

(2004/C 88 E/0044)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1694/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(21 maj 2003)

Ämne:   Iraks ekonomi samt dess oljetillgångar övertas på fortlöpande och varaktig basis av amerikanska företag

| 1. | Kommer det amerikanska tillvägagångssättet i samband med kontrakt i Irak att leda till att amerikanska företag såsom Halliburton, SteveDoring Services, Bechtel, Parsons, Fluor, Louis Berger Group och Washington Group International efter att först ha fått tillfälliga kontrakt på ett år sedan kommer att få förlängning på obestämd tid, så att de tack vare dem får rätt att på varaktig basis förvalta infrastrukturen i Irak? |
| --- | --- |

1.

Kommer det amerikanska tillvägagångssättet i samband med kontrakt i Irak att leda till att amerikanska företag såsom Halliburton, SteveDoring Services, Bechtel, Parsons, Fluor, Louis Berger Group och Washington Group International efter att först ha fått tillfälliga kontrakt på ett år sedan kommer att få förlängning på obestämd tid, så att de tack vare dem får rätt att på varaktig basis förvalta infrastrukturen i Irak?

| 2. | Pågår det försök med att i Irak införa det amerikanska systemet CDMA-gsm för mobiltelefoner så att mobiltelefonerna i landet i fortsättningen kommer att ha ett annat system än det som används i Europa och bli beroende av amerikanska tillverkare? |
| --- | --- |

2.

Pågår det försök med att i Irak införa det amerikanska systemet CDMA-gsm för mobiltelefoner så att mobiltelefonerna i landet i fortsättningen kommer att ha ett annat system än det som används i Europa och bli beroende av amerikanska tillverkare?

| 3. | Anser kommissionen det realistiskt att de totala återuppbyggnadskostnaderna för Irak, vilka uppskattas till mellan 25 och drygt 100 miljarder dollar, samt Iraks nuvarande skulder på 383 miljarder dollar skall kunna betalas genom att oljeexporten återupptas? Tas den omständigheten att dessa intäkter för närvarande är så små tillsammans med den tillfälligt begränsade kapaciteten för produktion och export till förevändning för att snabbt sälja ut råoljetillgångarna i marken till amerikanska oljebolag, såsom Chevron, så att oljeintäkterna i framtiden inte kommer att kunna användas för att finansiera uppgifter som kommer an på myndigheterna i Irak? |
| --- | --- |

3.

Anser kommissionen det realistiskt att de totala återuppbyggnadskostnaderna för Irak, vilka uppskattas till mellan 25 och drygt 100 miljarder dollar, samt Iraks nuvarande skulder på 383 miljarder dollar skall kunna betalas genom att oljeexporten återupptas? Tas den omständigheten att dessa intäkter för närvarande är så små tillsammans med den tillfälligt begränsade kapaciteten för produktion och export till förevändning för att snabbt sälja ut råoljetillgångarna i marken till amerikanska oljebolag, såsom Chevron, så att oljeintäkterna i framtiden inte kommer att kunna användas för att finansiera uppgifter som kommer an på myndigheterna i Irak?

| 4. | Leder allt detta till att vi snabbt ställs inför fullbordat faktum i fråga om vem som i framtiden skall ha överinseende över oljekällorna och oljeindustrin och att det sedan inte kommer att kunna ändras på detta? |
| --- | --- |

4.

Leder allt detta till att vi snabbt ställs inför fullbordat faktum i fråga om vem som i framtiden skall ha överinseende över oljekällorna och oljeindustrin och att det sedan inte kommer att kunna ändras på detta?

| 5. | Tycker kommissionen att det här sättet att starkt anknyta Iraks ekonomi till delar av det amerikanska näringslivet passar ihop med det tänkesätt som råder i dag och handlar om fri konkurrens och insyn i de internationella handelsrelationerna eller tycker kommissionen att det strider mot det? |
| --- | --- |

5.

Tycker kommissionen att det här sättet att starkt anknyta Iraks ekonomi till delar av det amerikanska näringslivet passar ihop med det tänkesätt som råder i dag och handlar om fri konkurrens och insyn i de internationella handelsrelationerna eller tycker kommissionen att det strider mot det?

| 6. | Motsätter sig Europeiska unionen denna situation som strider mot det irakiska folkets självbestämmanderätt, kan leda till utarmning och instabilitet i Irak och ger Förenta staterna fortgående fördelar jämfört med andra delar av världen? |
| --- | --- |

6.

Motsätter sig Europeiska unionen denna situation som strider mot det irakiska folkets självbestämmanderätt, kan leda till utarmning och instabilitet i Irak och ger Förenta staterna fortgående fördelar jämfört med andra delar av världen?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1693/03 och E-1694/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(7 juli 2003)

Kommissionen har följt de amerikanska myndigheternas upphandlingsrutiner i Irak och undersökt dem mot bakgrund av Förenta staternas internationella skyldigheter. Kommissionen noterar att det i FN:s säkerhetsråds resolution 1483 understryks att utvecklingsfonden för Irak skall användas på ett öppet sätt och tillgodose det irakiska folkets behov av humanitärt bistånd och återuppbyggnad. I resolutionen betonas också att det irakiska folket har rätt att kontrollera sina egna naturtillgångar. Kommissionen förväntar sig att den myndighet som uppfyller de skyldigheter och har de befogenheter som i enlighet med FN:s säkerhetsrådsresolution 1483 tillfaller ockuperande styrkor kommer att förvalta landet i den irakiska befolkningens intresse och med dess bästa för ögonen. Kommissionen kommer även i fortsättningen att följa händelseutvecklingen på detta område för att försvara tillämpningen av öppenhets- och frihandelsprinciperna i världshandeln, vid vilka unionen fäster så stor vikt.

Kommissionen har meddelat Förenta staternas regering att unionen förväntar sig att Förenta Staterna skall följa de tillämpliga internationella reglerna, bland annat Världshandelsorganisationens avtal om offentlig upphandling, vilket inbegriper principerna om öppenhet, icke-diskriminering, nationell behandling och förfarandegarantier.

Kommissionen har gjort enskilda undersökningar av några av de största kontrakten, bland annat de första åtta kontrakt som tilldelats av United States Agency for International Development (USAID) genom ett begränsat anbudsförfarande (”less than full and open competition”), och har hittills inte kunnat fastställa någon överträdelse av avtalet om offentlig upphandling. Det har noterats att USAID:s generalinspektör gjort en undersökning och haft en skriftväxling med Förenta staternas kongress, varvid kongressen på grund av den begränsade tiden och det akuta behovet av att genomföra kontrakten godkänt tillämpningen av det begränsade anbudsförfarandet.

Det är på grund av det stora antalet anbud oerhört svårt för kommissionen att övervaka alla de anbudsförfaranden som Förenta staternas myndigheter genomför i samband med återuppbyggnaden av Irak och kontrollera om de överensstämmer med avtalet om offentlig upphandling. Den stora dagliga stora skörden av anbud och de otillräckliga upplysningarna till personer som inte är anbudsgivare gör det svårt för kommissionen att göra en mer omfattande analys av detta slag. De upplysningar som inledningsvis ges i en anbudsinfordran är mycket begränsade, och mer detaljerade upplysningar (upphandlingsunderlaget) ges endast på begäran av en anbudsgivare. Kommissionen måste därför i stor utsträckning förlita sig på upplysningar från medlemsstater eller från enskilda företag när den genomför en grundläggande undersökning om enskilda fall. Det har emellertid, trots att det i pressen gjorts vissa vaga hänvisningar till klagomål från leverantörer i gemenskapen, inte inkommit några formella klagomål till kommissionen. Så snart ett klagomål mottas kommer kommissionen att anslå den tid som krävs för ett noggrant svar. Kommissionen kommer i vilket fall som helst att noga följa denna fråga.

Det bör också noteras att kommissionen inte från Förenta staterna har erhållit någon begäran om medfinansiering i utbyte mot att EU-företag skulle få medverka.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/42 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/42

---

(2004/C 88 E/0045)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1695/03

från Mario Mantovani (PPE-DE) och Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(21 maj 2003)

Ämne:   Den humanitära krisen i Irak och den dramatiska situationen för barn, funktionshindrade och äldre människor på sjukhusen

Kan kommissionen nu när dess ledamot Poul Nielson besökt Bagdad, lämna några exakta uppgifter om den minst sagt dramatiska situation som råder för framför allt barn, funktionshindrade och äldre människor på de irakiska sjukhusen, som utgör de främsta oskyldiga offren i samband med den irakiska regimens fall?

Vi skulle framför allt vilja ha detaljerade uppgifter om möjligheten att i en katastrofsituation flytta patienterna, även till Europeiska unionen, för att ge dem snabb och lämplig vård. Vilka länder skulle kunna ta hand om sådana brådskande fall?

Känner kommissionen till något utöver de pengar och den humanitära katastrofhjälp som Europeiska unionen snart kommer att ställa till förfogande till följd av diskussionerna mellan EU:s olika medlemsstater, såsom om det fattats några beslut om en eventuell evakueringsplan för krislägen? Om svaret är ja, hur tänker man agera? Vilka andra möjliga lösningar finns?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(3 juli 2003)

Eftersom läget i Irak fortfarande är kaotiskt är det mycket svårt att få fram några exakta uppgifter om situationen för barn, handikappade och äldre i de irakiska sjukhusen.

Enligt en färsk Unicef-rapport är det emellertid oexploderad ammunition som utgör det största hotet för barnen i Irak, vilket tråkigt nog framgår av en av de senaste olyckorna i Basra då sex barn rapporterats ha dödats på grund av lek med oexploderad ammunition och dålig vattenkvalitet.

Vattenkvaliteten håller på att försämras till följd av smitta från avloppsvatten från skadade vattenledningar och brist på bränsle för att koka vattnet. Tillsammans får dessa faktorer mycket allvarliga följder för barnens hälsa och näringstillstånd. I Basra har antalet fall av diarré fördubblats jämfört med samma tid förra året. Det framgår av en Unicef-undersökning att undernäringen ökat. Detta illusteras av att 7,7 % av de barn under fem år som ingick i undersökningen led av akut undernäring, vilket är att jämföra med 4 % förra året.

Kommissionen har genom kontoret för humanitärt bistånd (ECHO) hittills godkänt katastrofbistånd till ett totalt belopp av 32,5 miljoner euro i syfte att minska lidandet för den irakiska befolkningen, särskilt barnen.

Detta bistånd omfattar katastrofbistånd i form av livsmedel till sjukhus, hygienartiklar och stöd till humanitärt flyg. Framförallt är det dock inriktat på stöd till återuppbyggnad av sjuk- och hälsovårdssystemet samt på sanitet och vattenförsörjning, vilka samtliga kraftigt drabbats genom bombningar och utbredd plundring (se bilagan för närmare upplysningar).

Det senast godkända humanitära biståndspaketet på 10 miljoner euro är inriktat på röjning av oexploderad ammunition (minröjning) och upplysningskampanjer om minor i syfte att minska det omedelbara hot som truppminor och oexploderad ammunition utgör för befolkningen och den humanitära personalen. Det har även till syfte att säkerställa och förbättra tillhandahållandet och uppföljningen av det humanitära biståndet till utsatta befolkningsgrupper i Irak.

Efter det att kommissionens ordförande och statscheferna i unionen vid Europeiska rådets möte i Aten den 17 april 2003 enades om att transportera svårt skadade barn till unionen med flyg har kontoret för humanitärt bistånd varit i kontakt med de berörda medlemsstaterna för att undersöka vilka möjligheter det finns till att genomföra en sådan åtgärd.

Stöd till akut medicinsk vård och kirurgi var en av punkterna i beslutet rörande katastrofbistånd av den 22 april 2003. Detta innebär att skadade eller sjuka, särskilt barn, kan komma att transporteras till grannländer eller till Europa om det inte finns lämplig medicinsk behandling i Irak.

Den 30 april 2003 höll ECHO ett möte med de medlemsstater som vid kommittén för humanitärt bistånds möte den 24 april 2003 förklarat sig villiga att föra ytterligare diskussioner om flygtransporterna. Vid detta möte förklarade ECHO att det enligt rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd (1) inte kan finansiera åtgärder utanför det krisdrabbade området. ECHO kan inte heller ersätta medlemsstaterna när det gäller att erhålla nödvändiga tillstånd, eftersom det åligger den berörda medlemsstaten att uppfylla de ovannämnda kraven.

ECHO kan därför ha följande två uppgifter:

| — | Säkerställande av en nära samordning av hela denna verksamhet genom ECHO:s huvudkontor och dess kontor i Bagdad som kan underlätta genomförandet på fältet. |
| --- | --- |

—

Säkerställande av en nära samordning av hela denna verksamhet genom ECHO:s huvudkontor och dess kontor i Bagdad som kan underlätta genomförandet på fältet.

| — | Ekonomiskt stöd till den del av verksamheten som genomförs i Irak (förberedande behandling i landet, mediciner och andra medicinska förnödenheter, transport av patienter till flygplanen, resebidrag till barn och föräldrar för att förbereda deras resa till Europa osv.). |
| --- | --- |

—

Ekonomiskt stöd till den del av verksamheten som genomförs i Irak (förberedande behandling i landet, mediciner och andra medicinska förnödenheter, transport av patienter till flygplanen, resebidrag till barn och föräldrar för att förbereda deras resa till Europa osv.).

Kommissionen har därefter underrättats om att tio barn har förts till Österrike den 15 maj 2003 och den känner även till att vissa franska och tyska icke-statliga organisationer håller på att undersöka vilka möjligheter det finns till att organisera medicinsk evakuering av skadade och svårt sjuka barn.

ECHO för för närvarande diskussioner med Internationella organisationen för migration om formerna för ECHO:s stöd i landet, dvs. det stöd som ges innan barnen och deras åtföljande föräldrar lämnar landet. Detta stöd kommer troligen att omfatta mediciner, sjukhuskostnader för att förbereda barnen inför avresan, kostnader för ambulanstransporter till flygplatsen, resebidrag till barnen och deras åtföljande föräldrar för lämpliga kläder och andra förberedelser inför avresan.

---

(1)  EGT L 163, 2.7.1996.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/44 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/44

---

(2004/C 88 E/0046)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1732/03

från Freddy Blak (GUE/NGL) till kommissionen

(23 maj 2003)

Ämne:   Diskriminerande danska ölavgifter

I Danmark skall man vid import av öl betala en avgift som grundar sig på ölets vörtstyrka eller Platograd, som är ett uttryck för ölets innehåll av näringsämnen. Mer fyllighet ger högre alkoholprocent, men sammanhanget är inte entydigt. Detta skapar problem, eftersom öl med samma alkoholinnehåll i ett antal fall beskattas på olika sätt. Systemet favoriserar danska ölsorter, eftersom det endast tycks vara danska bryggerier som klarar av att producera öl med en alkoholprocent på 4,6 (skatteklass 1) av den mängd socker och jäst som tillsätts (vörtstyrka/Platograd). Dessutom är det danska avgiftssystemet noga indelat i steg enligt dansk ölbryggningstradition. Detta innebär att endast dansk pilsner kvalificerar sig för den lägsta skatteklassen, alltså skatteklass 1. Allt annat (utländskt) öl faller automatiskt inom en högre skatteklass, eftersom man utomlands använder andra socker- och jästmängder vid bryggningsprocessen. Därför ser man att öl med samma alkoholhalt, eller till och med lägre alkoholhalt, hänvisas till skatteklass 2 eller uppåt, vilket verkar direkt diskriminerande. Därför vore det mer relevant att beräkna avgifterna på grundval av den absoluta alkoholprocenten i stället för vörtstyrkan eller Platograden. En sådan beräkning skulle också vara lämpligare ur hälsosynpunkt.

Ämnar kommissionen ta upp detta problem till behandling med den danska regeringen?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 juli 2003)

Enligt artikel 3 i direktiv 92/83/EEG (1) får medlemsstaterna beräkna skatten antingen med utgångspunkt från antalet grader Plato eller ölets faktiska alkoholstyrka. Dessutom får medlemsstater som beräknar punktskatten på öl med utgångspunkt i hektoliter per grad Plato dela in öl i kategorier bestående av högst fyra grader Plato per kategori och ta ut samma skatt per hektoliter för allt öl som ryms inom varje kategori.

Denna bestämmelse gör det möjligt för medlemsstater att förenkla den beräkning av punktskatt på öl som utgår från antal hektoliter per grad Plato. Danmark, liksom två andra medlemsstater, använder sig av denna möjlighet att dela in öl i kategorier efter antal grader Plato och alla tre använder 11 grader Plato som skiljelinje mellan två kategorier. Det bör framhållas att de skattesatser som var och en av dessa medlemsstater tillämpar på de olika kategorierna i genomsnitt ger en likvärdig beskattning per grad Plato för öl i de olika kategorierna. Dessutom gäller samma skattesatser (uttryckt per hektoliter för respektive kategori Platograder) både för öl som produceras i Danmark och för öl som importeras dit.

Enligt det harmoniserade systemet för beskattning av alkohol — vilket baseras på de olika system som redan tillämpades i medlemsstaterna före 1992 — är dessutom en avgift som baseras på alkoholhalten i en alkoholhaltig dryck faktiskt ett undantag som enbart tillämpas på spritdrycker och, som en alternativ metod, på öl. Alla övriga produkter (vin, mellanprodukter, cider etc.) beskattas enbart på grundval av volymen.

När det gäller parlamentsledamotens åsikt att det skulle vara mer relevant att beräkna avgifterna på grundval av alkoholstyrkan vill kommissionen understryka att varken medlemsstaterna eller bryggerinäringen hittills har uttryckt några önskemål om att ändra det befintliga systemet för beskattning av öl inom EU.

Därför anser kommissionen inte att det föreligger något behov av att ta upp frågan med den danska regeringen.

---

(1)  Rådets direktiv 92/83/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på alkohol och alkoholdrycker, EGT L 316, 31.10.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/45 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/45

---

(2004/C 88 E/0047)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1833/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(2 juni 2003)

Ämne:   Irak — stora risker för civilbefolkningen p.g.a. odetonerade minor och plundringar

Enligt Human Rights Watch har antalet offer bland civilbefolkningen efter krigsslutet i Irak stigit enormt och blivit fler än under själva kriget. Detta beror främst på den stora mängden odetonerat krigsmateriel — minor, handgranater och annat explosivt materiel — som kvarlämnats i bostadsområden efter den irakiska militärledningens och kontrollstrukturens plötsliga sammanbrott, vilket ledde till att soldaterna flydde och lämnade utrustningen efter sig. Många av offren är barn som lekt med odetonerade vapen och fått svåra skador. Samtidigt fortsätter plundringarna, och krypskyttar som ger sig ut för att vara Baath-anhängare och försöker skapa instabilitet i landet, skadar och mördar många oskyldiga invånare. Dessutom pågår förstörande av oräkneliga viktiga handlingar på de irakiska offentliga myndigheterna. Enligt Amnesty International har brittiska soldater varit inblandade i massförstörelsen av handlingar om elförsörjningen vid kraftverk i Basra.

Samtidigt struntar de amerikanska styrkor som kontrollerar Irak i uppmaningar om minröjning och ökat antal patruller. Likaledes har internationella människorättsorganisationers efterlysning av en miniminivå på polisskyddet ignorerats.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att se till att ockupations- och övervakningsstyrkorna i Irak respekterar internationella konventioner och skyddar den irakiska civilbefolkningen från dessa risker, som inte bara hotar deras hälsa och liv, utan även landets uppbyggnad?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 juli 2003)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro beträffande säkerhetsläget i Irak, de fortsatta plundringarna och de attacker som genomförs av kriminella element eller kvardröjande anhängare av Baathpartiet. Det rådande läget riskerar att allvarligt äventyra ansträngningarna att stabilisera landet och göra det omöjligt för humanitära hjälporganisationer att tillhandahålla befolkningen nödvändigt bistånd.

Kommissionen hoppas att den militära koalitionen, som fungerar som myndighet i Irak, kommer att vidta de åtgärder som krävs för att garantera säkerheten för civilbefolkningen och skydda denna mot alla slags hot. I det avseendet betonas det i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Thessaloniki att man måste sörja för civilbefolkningens säkerhet och att detta är en förutsättning för en hållbar återuppbyggnad av landet.

Kommissionen är också medveten om de offer i form av döda och skadade som dagligen krävs på grund av att odetonerad explosiv krigsmateriel lämnats kvar på marken efter det att striderna upphört. I det avseendet har kommissionen nyligen fattat beslut om att lämna ett ekonomiskt bidrag på 10 miljoner euro i stöd till de minröjningsinsatser som genomförs av internationella icke-statliga organisationer och samordnas av FN:s minröjningsenhet (UNMAS). Genom detta finansieringsbeslut kommer hjälp att erbjudas för att samla in och sprida information om platser där det sannolikt finns stora mängder odetonerade truppminor och bomber, och för att genom formella utbildningsarrangemang förbättra den lokala förmågan och genom utbildning om de risker som är förknippade med minor skapa större medvetenhet om dessa faror.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/45 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/45

---

(2004/C 88 E/0048)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1840/03

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(26 maj 2003)

Ämne:   Hjälp till Irak efter kriget

Kan kommissionen, mot bakgrund av den senaste tidens brott mot de mänskliga rättigheterna i Egypten, förklara vilka argument och vilken beslutsprocess som ligger bakom beslutet om att snarast skicka ett ekonomiskt stödpaket värt 175 miljoner euro till Egypten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 juni 2003)

De 175 miljoner euro som kommissionen avser att tillhandahålla i budgetstöd till Egypten är en påskyndad utbetalning inom ramen för befintliga program som finansieras från Meda-budgeten.

Beslutet är avsett att vara en omedelbar reaktion för att söka lindra de negativa verkningarna på Egyptens ekonomi av kriget i Irak. De omedelbara ekonomiska verkningarna för landet av detta krig har varit avsevärda och har särskilt tagit sig uttryck i förlorade intäkter från turism och i omdirigerade utländska investeringar.

Beträffande frågan om de resultat som Egypten kan uppvisa när det gäller mänskliga rättigheter har kommissionen aldrig tvekat att, när det har bedömts som lämpligt, ta upp angelägna frågor med de egyptiska myndigheterna. Genom associeringsavtalet, som nu befinner sig i ratificeringsfasen, kommer vi att få ett nytt användbart forum för att diskutera dessa frågor.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/46 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/46

---

(2004/C 88 E/0049)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1844/03

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(3 juni 2003)

Ämne:   Behandlingen av homosexuella, lesbiska och transsexuella i Polen

Man har gjort mig uppmärksam på att Polens regering ansöker om undantag från vissa delar av gemenskapens regelverk för att själv kunna lagstifta i moralfrågor.

Är det här en fråga som tagits upp till behandling och vilket svar har i så fall avgivits?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(10 juli 2003)

Den polska regeringen har försökt och också lyckats med att införa en förklaring om ”allmän moral” i anslutningsfördraget. Detta innebär emellertid inte att Polen beviljats ett undantag från sina plikter och skyldigheter inom ramen för EG-fördragen. Tvärtom har de nuvarande medlemsstaterna utfärdat en allmän gemensam förklaring där de understryker att de förklaringar som bifogas anslutningsfördraget inte kan tolkas eller tillämpas på ett sätt som strider mot medlemsstaternas skyldigheter enligt fördraget och anslutningsakten. Kommissionen står helt och hållet bakom denna förklaring.

Polen måste därför senast vid tidpunkten för anslutningen till fullo tillämpa gemenskapens regelverk på detta område, inbegripet regelverket rörande sysselsättning, likabehandling och icke-diskriminering. När det gäller införlivandet av rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras och etniska ursprung (1) och rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling (2) har kommissionen alltid framhållit för de polska myndigheterna (liksom för alla framtida medlemsstater) att det måste finnas ett uttryckligt skydd mot diskriminering på varje grund och att lagstiftningen därför uttryckligen måste hänvisa till ras eller etniskt ursprung, religion och övertygelse, funktionshinder, ålder och sexuell läggning. Det har med andra ord klargjorts för den polska regeringen att denna förklaring om ”allmän moral” inte kan frita den polska regeringen från några som helst av dess skyldigheter enligt dessa direktiv. Kommissionsledamoten för sysselsättning och socialpolitik betonade vid sitt senaste besök i Polen också att diskriminering på grund av sexuell läggning inte omfattas av det nuvarande utkastet till lagstiftning om tillgång till arbete, yrkesvägledning och yrkesutbildning och att detta måste åtgärdas för att lagstiftningen skall vara förenlig med direktiven.

---

(1)  EGT L 180, 19.7.2000.

(2)  EGT L 303, 2.12.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/47 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/47

---

(2004/C 88 E/0050)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1848/03

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(3 juni 2003)

Ämne:   Undersökning mot ordföranden för människorättsorganisationen i Diyarbakir

Den 18 maj 2003 kom det till min kännedom att den turkiska domstolen för statens säkerhet nyligen inlett en undersökning mot Selahattin Demirtas, advokat och ordförande för människorättsorganisationen i Diyarbakir. Demirtas anklagas för att stödja det politiska partiet KADEK (f.d. PKK).

Den offentliga åklagaren i Diyarbakir hade reagerat negativt på möjligheten att väcka talan och föreslagit att ärendet skulle bordläggas eftersom det saknades varje form av bevis eller indicier. Domstolen för statens säkerhet ansåg trots detta att förfarandet skulle fortsätta.

Den 27 april träffade jag advokat Selahattin Demirtas i Diyarbakir, två dagar efter att ha närvarit vid den andra domstolsförhandlingen i det nya, fortfarande pågående målet mot Leyla Zana och tre andra kurdiska parlamentsledamöter som suttit fängslade sedan 1995. Vid detta tillfälle informerade Selahattin Demirtas mig om den fruktansvärda situationen i sydöstra Turkiet, där de turkiska säkerhetsstyrkorna fortsättningsvis gör sig skyldiga till alla slags våldsdåd och därigenom skapar en risk för nya uppror från den kurdiska befolkningens sida. Demirtas bad mig vidarebefordra en uppmaning till EU om att unionen bör utöva kraftiga påtryckningar mot Turkiet för att landet skall efterleva Köpenhamnskriterierna och därigenom förebygga risken för ett nytt krig i sydöstra Turkiet.

Av det som anges ovan och otaliga andra händelser under de senaste veckorna förefaller det uppenbart att en betydande del av de turkiska domstolarna aktivt bojkottar den sittande regeringens försök att införa demokrati i Turkiet.

Kan kommissionen således uppge vilka åtgärder den ämnar vidta för att se till att den turkiska regeringen skall få domstolarnas övergrepp mot människorättsorganisationerna att upphöra? Anser kommissionen inte att Turkiet aldrig kommer att kunna bli medlem av EU utan en verklig demokratiseringsprocess?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(14 juli 2003)

Kommissionen känner till att ordföranden i människorättsorganisationen i Diyarbakir, Selahattin Demirtas, har anklagats för brott mot artikel 169 i den turkiska straffrätten, vilket rubriceras som ”stöd och medhjälp till en olaglig organisation”. Kommissionen har underrättats om att åklagaren vid den statliga säkerhetsdomstolen den 14 maj 2003 beslutade att ”lägga ned åtalet” och att ett rättsligt förfarande därför för närvarande inte inletts mot Selahattin Demirtao.

Kommissionen känner också till de allmänna problemen med genomförandet av reformer när det gäller yttrandefrihet, föreningsfrihet och rättsväsendet. I det reviderade partnerskap för anslutning som nyligen antogs med Turkiet (1) fastställs prioriteringarna för dessa områden. Till dessa prioriteringar hör bl.a. att avhjälpa situationen för personer som åtalas eller dömts för att fredligt ha yttrat åsikter och att fortsätta med och genomföra reformer rörande föreningsfrihet och frihet att delta i fredliga sammankomster.

När det gäller rättsväsendet uppmanas Turkiet att stärka dess oberoende och effektivitet och främja en konsekvent tolkning av lagstiftning rörande mänskliga rättigheter och grundläggande friheter i linje med Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna; vidta åtgärder för att garantera att samtliga rättsliga myndigheter fullgör skyldigheten att beakta rättspraxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna; anpassa de statliga säkerhetsdomstolarnas verksamhet till europeiska normer och förbereda inrättandet av appellationsdomstolar på mellannivå. Mera allmänt uppmanas Turkiet att garantera rättsligt och i praktiken att alla individer i full utsträckning får åtnjuta mänskliga rättigheter och grundläggande friheter utan diskriminering.

När det gäller sydöstra Turkiet uppmanas landet att intensifiera insatserna för att utforma en övergripande strategi för att minska skillnaderna mellan olika regioner och i synnerhet förbättra situationen i sydöstra Turkiet, i syfte att främja de ekonomiska, sociala och kulturella möjligheterna för alla medborgare. Härvid bör internflyktingarnas återvändande till sina ursprungliga bosättningar stödjas och påskyndas.

Turkiet eftersträvar i egenskap av kandidatland för anslutning till EU att uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna som bland annat inbegriper genomförandet av reformer inom rättsväsendet och när det gäller yttrande- och föreningsfriheten. Kommissionen kommer att fortsätta att följa utvecklingen inom både dessa och andra områden med anknytning till demokratiseringsprocessen i Turkiet och kommer att göra en bedömning av människorättssituationen i Turkiet i nästa återkommande rapport.

---

(1)  EUT L 145, 12.6.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/48 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/48

---

(2004/C 88 E/0051)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1858/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(3 juni 2003)

Ämne:   EU-medel för rehabilitering av överlevande tortyroffer

Den ökande vikt som EU har lagt på att förhindra tortyr över hela världen sedan 2002, och som varmt välkomnas, har icke desto mindre resulterat i en faktisk nedskärning på 45 procent av EU:s stöd till rehabilitering av överlevande tortyroffer. Från det centrum för överlevande tortyroffer (Centre for the Care of Survivors of Torture, CCST) som grundats i Dublin påpekas att 30 rehabiliteringscentrum i Central- och Östeuropa, Afrika och Latinamerika inte längre erhåller stöd från EU och riskerar att tvingas upphöra.

Kommer kommissionen att vidta åtgärder för att säkra att medel omfördelas från 2003 års budget för att garantera att dessa centrum kommer att kunna fortsätta sin verksamhet, och kommer den att se till att medlen för rehabilitering av överlevande tortyroffer minst når upp till 2002 års nivå i EU:s budget för 2004 (givetvis utan att anslagen för förhindrande av tortyr minskas)?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 juli 2003)

Kommissionen har beslutat att tillämpa ett mer strategiskt tillvägagångssätt för finansiering genom det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR), och i kommissionens meddelande från maj 2001 rörande mänskliga rättigheter och demokratisering (1) anges fyra tematiska prioriteringar för det framtida stödet inom ramen för EIDHR, bl.a. bekämpning av tortyr. Eftersom det är nödvändigt att använda de begränsade resurserna så effektivt som möjligt understryks det i meddelandet att unionen även bör sträva efter att inrikta sig på bekämpning av tortyr i stället för på stöd till rehabiliteringsanläggningar. I programplaneringsdokumentet rörande det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter för perioden 2002-2004 anges det att finansieringen på längre sikt kommer att alltmer inriktas på förebyggande av tortyr.

Minskningen av stödet till rehabiliteringsanläggningar har åtföljts av åtgärder som har till syfte att successivt minska det nuvarande beroendet av gemenskapsmedel så att rehabiliteringsanläggningarna kan söka finansiering från andra källor. I förslagsinfordran för 2001 sänktes t.ex. den högsta bidragsnivån när det gäller rehabiliteringsprojekt till 60 % för anläggningar inom unionen och till 80 % för projekt utanför unionen. Dessa procentsatser sänktes ytterligare i förslagsinfordran för 2002 (till 50 respektive 75 %). Hur stor hänsyn som tas till hållbarhetsaspekten i samband med bedömningsprocessen är en annan viktig faktor. Under 2001 och 2002 kunde förstärkning av institutionerna, vilket inbegriper förbättring av kapitalanskaffningsförmågan, uttryckligen komma i fråga för finansiering.

Denna process fortsatte genom den utformning som gavs förslagsinfordran för 2002. Stödet inom ramen för denna förslagsinfordran uppgick till 25 miljoner euro och omfattade finansiering av projekt avseende förebyggande av tortyr (1/3 av medlen) och rehabiliteringsanläggningar (2/3 av medlen). Alla projektförslag bedömdes av två experter, varav den ena hade erfarenhet av projektförvaltning och den andra av det psykiatriska/psykologiska området. Projekten rangordnades enligt poäng och urvalet skedde så att man skulle få en geografiskt jämn fördelning av verksamheterna.

Kvaliteten på de projekt som föreslagits av rehabiliteringsanläggningar avseende verksamheter inom unionen (budgetpost B5-813) var sådan att det ledde till ett resultat som motsvarade den önskade fördelningen. De projekt som föreslagits av anläggningar utanför unionen fick emellertid ganska låga poängtal (ibland under tröskelvärdet), vilket gjorde det omöjligt att välja tillräckligt många rehabiliteringsprojekt för att uppnå den önskade fördelningen (2/3 respektive 1/3). Ca 4,5 miljoner euro anslogs till anläggningar utanför unionen (för perioden 2002-2003) och ca 8 miljoner euro till tortyrförebyggande projekt. Ca 4 miljoner euro anslogs till rehabiliteringsanläggningar inom unionen och ytterligare 2 miljoner euro anslogs till projekt som omfattade någon form av stöd till tortyroffer.

När det gäller risken för att anläggningar kan komma att tvingas stänga på grund av att de inte erhållit stöd från gemenskapen måste denna ses i ljuset av det faktum att inriktningen uttryckligen ändrats från rehabilitering till förebyggande av tortyr och av de ovan beskrivna åtgärder som vidtagits till stöd för denna nya inriktning. Stöd kan endast ges till anläggningar på grundval av regler som säkerställer att unionens skattebetalare får valuta för sina pengar och genom att endast ge bidrag till de bästa förslagen som uppfyller minimikraven på kvalitet.

Det är inte möjligt att omfördela medel från budgeten för 2003 till rehabiliteringsanläggningar, eftersom detta skulle leda till en minskning av medlen till andra viktiga prioriteringar rörande mänskliga rättigheter inom ramen för EIDHR och till att EIDHR:s programplanering inte följs. En sådan omfördelning är dessutom inte möjlig att genomföra inom ramen för bestämmelserna i den reviderade budgetförordningen (2). En ytterligare förslagsinfordran på 5,5 miljoner euro för anläggningar inom unionen planeras emellertid för 2003. Kommissionen håller på att ta ställning till hur den skall behandla frågan om stöd på detta område i samband med budgeten för 2004.

---

(1)  KOM(2001) 252 slutlig.

(2)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 248, 16.9.2002).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/49 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/49

---

(2004/C 88 E/0052)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1897/03

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(6 juni 2003)

Ämne:   Livsmedelshjälp till Zimbabwe

I Europaparlamentets resolution av den 13 februari 2003 (1) om de mänskliga rättigheterna i Zimbabwe står följande under punkt 5:

| | Europaparlamentet fördömer att matbistånd utnyttjas som ett politiskt vapen mot oppositionella och uppmanar Zimbabwes regering att säkra matleveranserna till befolkningen oavsett politisk tillhörighet. Parlamentet uppmanar även det internationella samfundet, däribland FN, att inta en mer interventio-nistisk hållning vad gäller matdistributionen, att tillhandahålla garantier för säkra och rättvisa matleveranser till dem som behöver det samt att arbeta med Zimbabwes grannländer, som nu står inför flyktingproblem. |
| --- | --- |

Europaparlamentet fördömer att matbistånd utnyttjas som ett politiskt vapen mot oppositionella och uppmanar Zimbabwes regering att säkra matleveranserna till befolkningen oavsett politisk tillhörighet. Parlamentet uppmanar även det internationella samfundet, däribland FN, att inta en mer interventio-nistisk hållning vad gäller matdistributionen, att tillhandahålla garantier för säkra och rättvisa matleveranser till dem som behöver det samt att arbeta med Zimbabwes grannländer, som nu står inför flyktingproblem.

Fortfarande kommer det rapporter om att EU:s livsmedelshjälp inte kommer fram till de tänkta slutmottagarna, bland annat så sent som i förra veckan i Strasbourg i samband med en diskussion med den romersk-katolska ärkebiskopen Pius Ncube från Bulawayo i Zimbabwe.

Vilka konkreta åtgärder har kommissionen vidtagit i detta ärende?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(15 juli 2003)

Kommissionens byrå för samarbete EuropeAid ansvarar för förvaltningen av budgeten för livsmedelsbiståndet till Zimbabwe. Till följd av Förenta nationernas (FN) begäran om katastrofbistånd för 2002/2003 anslogs sammanlagt 63,8 miljoner euro från kommissionens budgetpost för tryggad livsmedelsförsörjning. Detta gjorde det möjligt att ingå överenskommelser med samarbetspartnerna (Världslivsmedelsprogrammet och EuronAid) om leverans och distribution av mer än 130 000 ton livsmedel till vissa utvalda mottagare. Distributionen sköts, och kommer att fortsätta att skötas, av Världslivsmedelsprogrammet och icke-statliga organisationer, utan deltagande av regeringen eller statliga myndigheter. Allt detta livsmedelsbistånd hade levererats till landet redan i början av 2002 och enligt planerna kommer det att ha distribuerats i sin helhet till slutet av juni 2003. Distributionen var som mest omfattande under perioden februari 2003 — maj 2003 då livsmedelsbistånd gavs till fler än 5 miljoner mottagare.

Kommissionen fortsätter att utan svårigheter och i samarbete med sina partner och FN-strukturen nära övervaka distributionsprocessen och inriktningen på det internationella biståndet. Företrädarna för det internationella samfundet på plats i Zimbabwe har aktivt följt upp alla rapporterade fall av politisering och av missbruk av livsmedelsbistånd. Vid urvalet av mottagare för biståndet identifieras de utsatta grupperna i enlighet med erkända kriterier och i samråd med de lokala strukturerna. Kommissionens kontor för humanitärt bistånd har anslagit 5 miljoner euro till Världslivsmedelsprogrammet just för att förbättra detta programs och dess partners förmåga att distribuera livsmedelsbistånd på ett helt öppet, välövervakat och väldokumenterat sätt. Kommissionen är övertygad om att urvalet, distributionen och övervakningen säkerställer att endast de mest behövande mottar stöd. Dessutom insisterar kommissionen på att alla dess partner i Zimbabwe skall tillämpa de riktlinjer för distribution av humanitärt bistånd som antagits och strikt följs av majoriteten av medlemsstaterna.

Världssamfundet fortsätter att genom FN-kontoret tillämpa ett interventionistiskt tillvägagångssätt både i Zimbabwe och i hela södra Afrika. Det är allmänt erkänt att detta tillvägagångssätt har lett till att man lyckats avvärja humanitära katastrofer sedan juni 2002. FN:s regionala övergripande ansökningsomgång för perioden 2002/2003 har haft ett brett stöd och gett ett gott resultat. Ytterligare en ansökningsomgång, vilken täcker perioden fram till juli 2004, bör snart inleds. Ansökningsomgången för 2003/2004 omfattar flera sektorer och är särskilt inriktad på de mest utsatta befolkningsgrupperna, särskilt de som drabbats av hiv och aids (humant immunbristvirus och förvärvat immunbristsyndrom).

Tillhandahållande och distribution av livsmedel kommer att vara viktiga i samband med ansökningsomgången även denna gång, särskilt för vissa särskilt utvalda målgrupper i Zimbabwe. Allt livsmedelsbistånd till utvalda mottagare i Zimbabwe kommer även denna gång att distribueras genom Världslivsmedelsprogrammet och EuronAid. På lokal nivå kommer distributionen att skötas av internationella och lokala icke-statliga organisationer. Regeringen och statliga myndigheter kommer inte att delta i distributionen av livsmedelsbistånd inom ramen för ansökningsomgången.

---

(1)  P5_TA(2003)0066.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/50 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/50

---

(2004/C 88 E/0053)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1923/03

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(3 juni 2003)

Ämne:   Anslag från EU till turistbranschen i Västindien (en uppföljning av det svar som Nielson gav på fråga P-0743/03 på kommissionens vägnar)

Kommissionens svar av den 26 mars 2003 (på fråga P-0743/03 (1)) var tämligen vagt och därmed en besvikelse.

Därtill innehöll det två kommentarer som man omedelbart bör reagera på:

| — | Målsättningen att uppnå minskad fattigdom kan inte tillämpas på de flesta öar i Västindien, vilka ekonomiskt sett befinner sig på samma nivå som vissa europeiska länder. |
| --- | --- |

—

Målsättningen att uppnå minskad fattigdom kan inte tillämpas på de flesta öar i Västindien, vilka ekonomiskt sett befinner sig på samma nivå som vissa europeiska länder.

| — | Påståendet att Västindien är ett speciellt turistmål och därmed knappast en direkt konkurrent till merparten av de europeiska marknaderna vittnar om en fullständigt felaktig uppfattning om turistbranschen. Dessutom motsäger hela den paragraf från vilken denna mening citeras rådets resolution av den 21 maj 2002 om den europeiska turismens framtid (2) i vilken rådet erkänner att Europas ledande ställning som turistmål på global nivå sakta försvagas. |
| --- | --- |

—

Påståendet att Västindien är ett speciellt turistmål och därmed knappast en direkt konkurrent till merparten av de europeiska marknaderna vittnar om en fullständigt felaktig uppfattning om turistbranschen. Dessutom motsäger hela den paragraf från vilken denna mening citeras rådets resolution av den 21 maj 2002 om den europeiska turismens framtid (2) i vilken rådet erkänner att Europas ledande ställning som turistmål på global nivå sakta försvagas.

Kan kommissionen ompröva de två yttrandena ovan och i tydliga ordalag förklara hur den å ena sidan kan uttrycka sin oro för den europeiska turistbranschens minskade konkurrenskraft, och å andra sidan stödja konkurrerande turistmål?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(8 juli 2003)

Kommissionen är fast besluten att fortsätta att stödja utvecklingen av turistnäringen, eftersom denna bidrar till att ekonomin utvecklas och därmed till att fattigdomen minskar. Kommissionen stöder sig därvid på Cotonouavtalet, i vilket turistnäringens betydelse klart anges. (I artikel 24 i avtalet sägs följande: ”AVS-staternas ansträngningar att skapa eller förbättra de rättsliga och institutionella förutsättningarna för utarbetande och genomförande av strategier och program för hållbar turism och att mobilisera resurser för detta skall stödjas genom samarbetsprogrammen och samarbetsprojekten; programmen och projekten skall också vara inriktade på förbättring av sektorns konkurrenskraft, särskilt de små och medelstora företagens konkurrenskraft, på understödjande och främjande av investeringar, på produktutveckling, även utveckling av de kulturer som AVS-staternas ursprungsbefolkningar är bärare av, och på förstärkning av samspelet mellan turism och andra sektorer av näringslivet.”). Det är på dessa områden som kommissionen understöder insatser som länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) själva gör.

Den genomsnittliga bruttonationalprodukten per capita i de västindiska AVS-länderna är ca 4 500 euro. Två av länderna tillhör gruppen med ”de minst utvecklade länderna” (Least Developed Countries). Fattigdomen är utbredd i länder som Haiti, Guyana, Dominikanska republiken och Jamaica. Mer än 85 % av den totala befolkningen i de västindiska AVS-länderna bor i dessa fyra länder, däremot endast 3,5 % i de länder som tillhör det övre skiktet av gruppen länder med medelhög BNP per capita (Upper Middle Income Countries). De västindiska länderna är dessutom mycket beroende av turistnäringen. Denna svarar direkt och indirekt för 900 000 arbetstillfällen. Ländernas inkomster från turismen varierar kraftigt och deras ekonomier är mycket känsliga.

Kommissionen anser att ett effektivt stöd till utvecklingen av turistnäringen i AVS-länderna, inbegripet de som specifikt tas upp i frågan, det vill säga länderna i Västindien, kan bidra till den socioekonomiska utvecklingen i dessa länder och i förlängningen till att fler länder integreras i världsekonomin så att denna blir mer sammanhängande. Dess strategi för utvecklingen av turistnäringen i Västindien är inriktad på dessa mål.

De begränsade resurser som kommissionen gör tillgängliga för utvecklingen av turistnäringen i Västindien — en region som för närvarande har endast 3 % av det samlade turistflödet och fortfarande är en nischmarknad — är inte av den storleksordningen att de kan undergräva de europeiska turistmålens utsikter. Utsikterna för de europeiska turistmålen måste förbättras genom att privata och offentliga aktörer vidtar lämpliga åtgärder för att förbättra kvaliteten på de produkter som erbjuds (genom innovation och differentiering) och för att marknadsföra produkterna på ett effektivt sätt, inte genom att sektorn skyddas och genom att vårt stöd till utvecklingsländerna begränsas.

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 76.

(2)  EGT C 135, 6.6.2002, s. 1.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/51 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/51

---

(2004/C 88 E/0054)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1928/03

från Maria Carrilho (PSE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Stöd till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd i Asien och Latinamerika: förnyelse av förordning (EG) nr 2130/2001 av den 29 oktober 2001

Det är nödvändigt att undvika alla avbrott i flödet av hjälp till de befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd i Asien och Latinamerika och 2001, före terroristhändelserna i september, när alla givare hade minskat sina bidrag, framträdde kommissionen genom att ge en positiv signal om sin strategi genom att öka beloppen till denna stödpost.

Tänker kommissionen, med tanke på att den nuvarande förordningen (EG) nr 2130/2001 (1) av den 29 oktober 2001 går ut den 31 december 2004, lägga fram ett förslag om att förnya denna förordning? Om så är fallet, när?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 juli 2003)

I juli 2002 antog kommissionen ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemenskapens samarbete med länderna i Asien och Latinamerika (2). Förslaget har överlämnats till Europaparlamentet och rådet och diskuteras för närvarande.

Med sikte på att minska antalet rättsliga grunder, omfattar den föreslagna förordningen även gemenskapens bistånd till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd och kommer, när den har antagits, att innebära att Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2130/2001 av den 29 oktober 2001 om åtgärder inom området för stöd till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd i utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika upphävs.

Om antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om gemenskapens samarbete med länderna i Asien och Latinamerika skulle försenas finns det risk för att den nya förordningen inte träder i kraft före den 31 december 2004. Om så skulle bli fallet kommer kommissionen att lägga fram ett förslag om förlängning av tillämpningsperioden för förordning (EG) nr 2130/2001. Förslaget om en förlängning av tillämpningen av den nuvarande förordningen kommer att läggas fram i tillräckligt god tid så att kontinuiteten i biståndet till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd garanteras.

---

(1)  EGT L 287, 31.10.2001, s. 3.

(2)  EGT C 331 E, 31.12.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/52 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/52

---

(2004/C 88 E/0055)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1949/03

från Christa Randzio-Plath (PSE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Alkoholmonopol TEKEL

För närvarande förekommer betydande svårigheter i samband med import av öl och spritdrycker till Turkiet, eftersom Turkiet trots associeringsrådet EG-Turkiet den 22 december 1995 om genomförandet av slutfasen av tullunionen ännu inte har avskaffat alkoholmonopolet TEKEL. Visserligen ändrades alkohollagarna för ett år sedan, men för det första har såvitt jag vet genomförandeförordningen för importsektorn ännu inte antagits, för det andra skulle det inte vara tillräckligt, eftersom den av TEKEL oberoende importen enligt hittillsvarande planer skulle vara möjlig först från en viss minsta volym.

| 1. | Hurdant är Europeiska unionens nuvarande förhandlingsläge med Turkiet om ett rättmätigt genomförande av tullöverenskommelsen med avseende på importen av alkoholhaltiga drycker, och i synnerhet vilken hållning intar den turkiska regeringen inför Europeiska kommissionens uppmaning från hösten 2001 att ombesörja ett snabbt genomförande av de förpliktelser som följer av överenskommelsen om tullunionen beträffande handeln med alkoholhaltiga drycker? |
| --- | --- |

1.

Hurdant är Europeiska unionens nuvarande förhandlingsläge med Turkiet om ett rättmätigt genomförande av tullöverenskommelsen med avseende på importen av alkoholhaltiga drycker, och i synnerhet vilken hållning intar den turkiska regeringen inför Europeiska kommissionens uppmaning från hösten 2001 att ombesörja ett snabbt genomförande av de förpliktelser som följer av överenskommelsen om tullunionen beträffande handeln med alkoholhaltiga drycker?

| 2. | Utgör det aktuella förslaget till genomförandeförordning för importsektorn enligt kommissionens åsikt ett tillräckligt genomförande av de rättsliga föreskrifterna beträffande avregleringen av marknaden för alkohol och alkoholhaltiga drycker i relation till målet att öppna den turkiska marknaden för alkoholhaltiga drycker? |
| --- | --- |

2.

Utgör det aktuella förslaget till genomförandeförordning för importsektorn enligt kommissionens åsikt ett tillräckligt genomförande av de rättsliga föreskrifterna beträffande avregleringen av marknaden för alkohol och alkoholhaltiga drycker i relation till målet att öppna den turkiska marknaden för alkoholhaltiga drycker?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(25 juli 2003)

Kommissionen bekräftar parlamentsledamotens påstående om att Turkiet inte har avskaffat TEKEL:s monopol. Enligt beslut nr 1/95 fattat av Associeringsrådet för EG och Turkiet (1) är Turkiet endast skyldigt att ändra detta monopol på ett sådant sätt att ingen diskriminering med avseende på anskaffnings- och avsättningsvillkor för varor föreligger mellan medlemsstaterna och Turkiet.

Turkiet ändrade 2001 sin primärlagstiftning (lag nr 4250) genom att anta en ny alkohollag (lag nr 4619), genom vilken trösklar för oberoende prissättning och distribution infördes. Ett betydande steg framåt togs därefter när myndigheten för tobaks- och alkoholdrycksmarknaderna (TABA) inrättades genom lag nr 4733 i januari 2002. Genom denna lag överfördes TEKEL:s föreskrivande befogenheter till TABA, som är en oberoende myndighet. Följden av detta är att TABA nu har ansvaret för den sekundärlagstiftning genom vilken alkohollagen från 2001 skall genomföras. Enligt uppgifter hos kommissionen offentliggjordes ett dekret om detta den 6 juni 2003.

Vid mötet i Associeringsrådet EG-Turkiet i april 2003 enades kommissionen och Turkiet om att inrätta en gemensam handlingsplan för tullunionen i syfte att lösa en rad olösta problem, däribland marknadstillträde för alkoholhaltiga drycker. Den handlingsplan som upprättats av kommissionen sändes till Turkiet i början av juli.

Även om den turkiska regeringen har vidtagit åtgärder för att uppfylla sina förpliktelser enligt tullunionen när det gäller alkoholhaltiga drycker, tvivlar kommissionen fortfarande på att primärlagstiftningen (lag nr 4250, ändrad genom lag nr 4619) är förenlig med dessa förpliktelser.

Situationen kommer att behöva ses över när kommissionen har haft möjlighet att bedöma vilken inverkan den av TABA nyligen antagna sekundärlagstiftningen (dvs. genomförandedekretet) har på importmarknaden.

---

(1)  Beslut nr 1/95 fattat av associeringsrådet för EG och Turkiet av den 22 december 1995 om genomförande av den slutgiltiga fasen av tullunionen, EGT L 35, 13.2.1996.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/53 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/53

---

(2004/C 88 E/0056)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1954/03

från Jannis Sakellariou (PSE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Situationen för yezidi-folkets mänskliga rättigheter i Georgien

Känner kommissionen till den svåra situationen för yezidi-folket i Georgien? Hur bedömer kommissionen den?

Vilka politiska ansträngningar görs för att varaktigt förbättra dess situation?

Vilka tekniska och ekonomiska möjligheter har kommissionen att stödja denna minoritet i Georgien?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 juli 2003)

Kommissionen har förstått att yezidifolket, en etnisk minoritet av icke-muslimska kurder i Georgien, möter samma svårigheter som många andra etniska minoriteter i det landet. Yezidifolket utgör en liten minoritet och saknar en stark politisk organisation genom vilken det skulle kunna göra sig hört på beslutsnivå i Georgien. Även om yezidifolket kanhända inte är specifikt utsatt för diskriminering blir det ibland lidande på samma sätt som andra etniska minoriteter i Georgien av bristerna i samband med brottsbekämpning och skydd av rättsstaten.

Kommissionen inriktar för närvarande sitt politiska och tekniska bistånd till Georgien på en förstärkning av styrelseskicket samt på främjandet av de mänskliga rättigheterna och det civila samhället. I det nya vägledande programmet för Georgien föreslås ett samarbete till stöd för institutionella, rättsliga och administrativa reformer, för åtgärder rörande de sociala konsekvenserna av övergången och stöd till social återuppbyggnad. Kommissionen fortsätter dessutom att trycka på den georgiska regeringen för att den skall uppfylla sina förpliktelser enligt Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna när det gäller att respektera minoriteters rättigheter och att ratificera Europarådets ramkonvention om skydd av nationella minoriteter. Kommissionen deltar för närvarande tillsammans med Europarådet i finansieringen av ett projekt för att uppmuntra till ratificering och ett effektivt genomförande av denna ramkonvention, i vilket såväl statliga som icke-statliga organisationer medverkar.

Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter är en finasieringsmekanism som är avsedd att stödja projekt som genomförs av icke-statliga organisationer över hela världen. Georgien är ett av de 31 länder som ägnas speciell uppmärksamhet inom ramen för detta europeiska initiativ. Ett av de fyra tematiska områdena inom initiativet är bekämpning av rasism och främlingsfientlighet samt diskriminering av minoriteter och ursprungsbefolkningar. Bland den verksamhet som pågår i Georgien inom ramen för Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter kan nämnas ett projekt som nyligen genomförts av World Vision Deutschland e. V. för att bekämpa konflikter med etniska förtecken bland georgiska medborgare i regionerna Samskhe-Javakheti och Kvemo Kartli, där många tillhörande yezidi-folket är bosatta. Dessutom är kommissionens delegation i Georgien på väg att inleda en ny förslagsinfordran rörande mikroprojekt inom ramen för Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter för projekt som skall genomföras av georgiska icke-statliga organisationer. Det förutses att ett av de prioriterade områdena i detta sammanhang kommer att bli stöd till åtgärder för bekämpning av rasism och främlingsfientlighet samt skydd för religiösa och etniska minoriteter. Det är högst sannolikt att denna förslagsinfordran kommer att offentliggöras i början av juli 2003 och att ansökningarna skall ha inkommit senast i september 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/54 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/54

---

(2004/C 88 E/0057)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1984/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 juni 2003)

Ämne:   Turkisk kränkning av grekiskt luftrum

Ständigt bryter turkiska stridsflygplan, många gånger fullt utrustade, mot reglerna för luftfarten, kränker grekiskt luftrum, är störande och genomför simulerade luftstrider över Egeiska havet. Dessa händelser utgör en daglig verklighet och kan få mycket farliga följder för freden i området, utgör ett hot mot en medlemsstat och innebär absolut en kränkning av principerna för god grannsämja som Turkiet antas ha åtagit sig att tillämpa. Ledaren för de turkiska väpnade styrkorna, general Himi Ozkok, framförde i ett uttalande (26 maj 2003) att de turkiska stridsflygplanen fritt skall använda det grekiska luftrummet och att detta inte utgör en kränkning, eftersom det rör sig om internationellt luftrum.

Har kommissionen ingripit mot de turkiska myndigheterna för att få dem att upphöra med dessa utmanande handlingar som skapar mycket stor fara för en av Europeiska unionens medlemsstater? Vad avser kommissionen att göra ytterligare för att övertyga Turkiet om att i landets förbindelser med Grekland och övriga grannländer tillämpa principerna för en god grannsämja, vilket är en politik som landet har åtagit sig att föra?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/54 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/54

---

(2004/C 88 E/0058)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2050/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(20 juni 2003)

Ämne:   Grekiskt flygplan hindrat av turkiska stridsflygplan

Måndagen den 9 juni blev ett flygplan tillhörande Olympic Airways på sin flight 321 mellan Aten och Istanbul utsatt för provokationer av turkiska stridsflygplan. Provokationerna skedde på internationellt luftrum men inom Greklands ansvarsområde (Atens flyginformationsregion).

| 1. | Vad anser kommissionen om dessa incidenter och hur kan de påverka Turkiets EU-möjligheter? |
| --- | --- |

1.

Vad anser kommissionen om dessa incidenter och hur kan de påverka Turkiets EU-möjligheter?

| 2. | Vilka initiativ kommer kommissionen att ta för att liknande incidenter, som äventyrar passagerarnas säkerhet, inte skall inträffa i framtiden? |
| --- | --- |

2.

Vilka initiativ kommer kommissionen att ta för att liknande incidenter, som äventyrar passagerarnas säkerhet, inte skall inträffa i framtiden?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/55 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/55

---

(2004/C 88 E/0059)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2083/03

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(24 juni 2003)

Ämne:   Turkiska kränkningar av grekiskt luftrum och säkerheten för invånarna kring Egeiska havet

Under ett besök som jag nyligen gjorde på de två öarna Samos och Ikaria nära den turkiska gränsen lade jag märke till invånarnas starka oro över de kontinuerliga och provocerande kränkningar av grekiskt luftrum över Egeiska havet som turkiska stridsflygplan gör sig skyldiga till och de följder dessa har för invånarnas tillvaro och säkerhet och för turistverksamheten i området.

Efter att två turkiska stridsflygplan av typen F-16 nyligen provocerat ett flygplan från Olympic Airways (på sträckan Aten-Istanbul) stiger nu oron.

Vad anser kommissionen om Turkiets uppträdande och vilka omedelbara åtgärder tänker kommissionen vidta för att få ett slut på de turkiska överträdelserna?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att garantera säkerheten för europeiska medborgare, vare sig de är invånare eller besökare i området kring Egeiska havet, och för att säkerställa normala och fredliga förhållanden i hela regionen?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1984/03, E-2050/03 och E-2083/03

ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(7 augusti 2003)

Turkiet är kandidatland för anslutning till EU och har åtagit sig att uppfylla anslutningskriterierna.

När det gäller den särskilda fråga som parlamentsledamoten tar upp påminner kommissionen om principen om fredlig tvistlösning när det gäller gränskonflikter och övriga närbesläktade frågor, vilken fastställs i punkt 4 i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Helsingfors i december 1999.

Det reviderade partnerskapet för anslutning med Turkiet, vilket antogs den 19 maj 2003 (1), innehåller en särskild prioritering avseende denna princip.

Kommissionen följer noga Turkiets framsteg på såväl detta som andra områden och kommer att göra en utförlig bedömning i sin återkommande rapport, som offentliggörs den 5 november 2003.

---

(1)  EUT L 145, 12.6.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/55 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/55

---

(2004/C 88 E/0060)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1985/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(16 juni 2003)

Ämne:   Skandal med olagliga steriliseringar i Slovakien

Enligt anklagelser från två icke statliga organisationer har de senaste 14 åren åtminstone 110 kvinnor i den romska befolkningsgruppen i östra Slovakien steriliserats mot sin vilja. Dessutom har det förekommit att kvinnorna har fått bristfällig information i frågor om reproduktiv hälsa samt särbehandlats när det gäller tillgång till behöriga vårdcentraler och personliga sjukjournaler.

Avser kommissionen att utöva påtryckningar på den slovakiska regeringen för att den grundligt skall undersöka nämnda anklagelser och straffa de ansvariga för detta omänskliga brott och därvid skydda såväl hälsa och reproduktīva rättigheter för kvinnorna i landet som de mänskliga rättigheterna för landets minoriteter, för att landet på så sätt skall hålla sina åtaganden som ny medlem av EU?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(31 juli 2003)

Kommissionen känner till de påståenden som i början av 2003 publicerades i en rapport från ”Center för reproduktīva rättigheter” enligt vilka romska kvinnor, utan deras medgivande eller med framtvingat medgivande, steriliserats av läkare i östra Slovakien. I rapporten tas även upp sådana brott mot de mänskliga rättigheterna som diskriminering när det gäller tillträde till hälso- och sjukvårdsresurser och behandling inom detta område.

Som redan framhållits i svaren på fråga E-0434/03 från Erik Meijer (1) och frågorna E-0575/03 och P-1630/03 från Nelly Maes (2), (3) har kommissionen omedelbart tagit upp denna fråga i ett brev till Slovakiens premiärminister Mikulas Dzurinda, varvid framhölls att dessa påståenden väcker djup oro och att beskyllningarna, om de visar sig riktiga och om myndigheterna gett sitt stöd till eller tolererat övergreppen eller inte vidtagit lämpliga rättsliga åtgärder, skulle utgöra ett allvarligt brott mot de mänskliga rättigheterna. Kommissionen har vidare bett de slovakiska myndigheterna att med kraft genomföra erforderliga brottsutredningar för att komma till rätta med eventuella diskriminerande handlingar och har också bett att de skall hålla kommissionen informerad om utvecklingen.

I sitt svar informerade Slovakiens premiärminister kommissionen om att behöriga myndigheter hade inlett brottsutredningar och att en särskild utredningsgrupp inrättats. Gruppen skulle samråda med inrikesministeriets rådgivare i romafrågor, som själv är rom, och hälsovårdsministeriet och Slovakiens gynekologiska sällskap hade nära knutits till utredningarna. Europarådet har vidare nyligen genomfört en resa till östra Slovakien för att söka fakta och undersöka frågan om steriliseringarna närmare.

Kommissionen kommer fortsatt att noggrant följa den vidare utvecklingen och utfallet av utredningarna och kommer, om så är lämpligt och erforderligt, att överväga vidare åtgärder.

---

(1)  Se s. 12.

(2)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 55.

(3)  Se s. 37.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/56 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/56

---

(2004/C 88 E/0061)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2004/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(16 juni 2003)

Ämne:   Världsbank för mediciner för fattiga länder

I allt kraftigare ordalag framförs krav på att det inrättas en världsbank för mediciner för de utvecklingsländer vars fattigdom förhindrar dem från att få tillgång ens till de mest nödvändiga medicinerna, som vilket civiliserat samhälle som helst gör anspråk på.

Som en bedrövlig brist på mänsklig solidaritet betecknar de som verkar för inrättandet av ovannämnda världsbank för mediciner, den nuvarande inställningen från de rika länder som, inriktade på sina egna krav på tillväxt och rikedom, inte vill se det trängande behovet av att bidra med mediciner till en stor del av mänskligheten, som lider brist på mediciner och därför inte kan få smärtlindring.

Hur ställer sig kommissionen till den ambition som en stor del av världens befolkning visar när det gäller att förverkliga världsbanken för mediciner, och hur skulle den ställa sig till att leda detta initiativ, åtminstone när det gäller de länder som för närvarande utgör Europeiska unionen och de nya länder som kommer att bli medlemmar av denna union?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(8 augusti 2003)

Kommission har stått och står i förgrunden när det gäller att förbättra tillgången till ekonomiskt överkomliga läkemedel, i synnerhet i kampen mot humant immunbristvirus/förvärvat immunbristsyndrom (hiv/aids), malaria och tuberkulos. Kommission antog 2001 ett handlingsprogram med titeln Påskyndade insatser mot hiv/aids, malaria och tuberkulos som led i fattigdomsbekämpningen. Handlingsprogrammet syftar till att öka effekterna av befintliga åtgärder, göra viktiga läkemedel ekonomiskt mera överkomliga samt främja forskning om och utveckling av särskilda globala kollektiva nyttigheter för att bekämpa hiv/aids, malaria och tuberkulos på nationell, regional och global nivå. Mer än en miljard euro har avsatts till programmet.

Två år efter antagandet fungerar handlingsprogrammet fortfarande som en heltäckande, framåtsyftande och sammanhållen politisk ram för EU:s åtgärder, vars syfte är att ge ett viktigt bidrag till förbättrade insatser på nationell, regional och global nivå mot dessa tre överförbara sjukdomar. Kommissionen kommer att fortsätta att arbeta långsiktigt inom ramen för Doha-förklaringen om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPS) och folkhälsa. Den kommer att fortsätta att verka för differentierade priser, tekniköverföring och lokal produktion för att underlätta oavbruten tillgång till ekonomiskt överkomliga läkemedel. Denna strategi kompletteras av investeringar i utvecklingen av bättre produkter för att ställa diagnos, förebygga och behandla sjukdomar genom ökad finansiering via det sjätte ramprogrammet för forskning. Unionen har dessutom i stor utsträckning bidragit till inrättandet av den globala hälsofonden (Global Health Fund) som är inriktad på att finansiera särskilda projekt. Av de 4,5 miljarder euro som denna fond tilldelats bidrar unionen med upp till 55 %.

Mot bakgrund av ovanstående ser kommissionen inte något mervärde i att inrätta nya instanser på detta område.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/57 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/57

---

(2004/C 88 E/0062)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2019/03

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(17 juni 2003)

Ämne:   Antidumpingtullar på import av cyklar från Kina

På våren 1993 tillkännagav Europeiska kommissionen att den skulle införa antidumpingtullar på import av cyklar från Kina. Tullsatsen fastställdes till 34,4 procent av nettopriset före tullklarering, vilket gäller utan frakttillägg vid gemenskapens gräns (IP/93/182, 11.3.1993). Denna tullbestämmelse gäller fram till juli 2005.

Har denna tullbestämmelse (haft) några positiva eller negativa följder för cykelindustrin i EU?

Avser kommissionen att förlänga giltighetstiden för denna bestämmelse om tullavgifter?

Om ja, kan kommissionen ge mer konkreta uppgifter om detta?

Om nej, kan kommissionen meddela varför inte?

Vilka konsekvenserna anser kommissionen att detta kan få för cykelindustrin i EU, om giltighetstiden för dessa bestämmelser inte förlängs?

Hur avser kommissionen att hantera dessa konsekvenser?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(15 juli 2003)

Förfarandet inleddes på begäran av Europeiska cykeltillverkar organisationen (EBMA) och slutgiltiga åtgärder infördes av rådet genom förordning (EEG) nr 2474/93 av den 8 september 1993 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import till gemenskapen av cyklar som har sitt ursprung i Kina och slutgiltigt uttag av preliminär antidumpningstull (1). Tullsatsen fastställdes till 30,6 %. Denna tullsats bekräftades efter en översyn vid giltighetstidens utgång, vilken avslutades genom rådets förordning (EG) nr 1524/2000 av den 10 juli 2000 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av cyklar med ursprung i Folkrepubliken Kina (2). Därefter inleddes en interimsundersökning på begäran av fyra tillverkare som ansökt om marknadsekonomisk status. Denna översyn avslutades genom rådets förordning (EG) nr 2131/2001 av den 29 oktober 2001 (3). Den ledde inte till någon ändring av nivån på åtgärderna, eftersom de sökande hade dragit tillbaka sin begäran om översyn. Åtgärderna kommer att löpa ut i juli 2005, såvida inte en fullständig interimsöversyn eller översyn vid giltighetstidens utgång inleds dessförinnan.

I enlighet med artikel 11.2 i antidumpningsgrundförordningen (4) måste gemenskapstillverkarna inkomma med en begära en översyn vid giltighetstidens utgång senast tre månader innan tullarna upphör att gälla. Enligt artikel 5.5 i antidumpningsgrundförordningen kan kommissionen inte kommentera ansökningar eller klagomål som syftar till inledandet av en undersökning innan det fattats beslut om huruvida en undersökning faktiskt skall inledas. Inleds en översyn vid giltighetstidens utgång offentliggörs normalt sett ett tillkännagivande om inledande i Europeiska unionens officiella tidning (EUT) strax innan åtgärden i fråga upphör att gälla, dvs. i detta fall den 10 juli 2005. Detsamma gäller i det fall åtgärderna tillåts löpa ut, dvs. ett tillkännagivande om att åtgärderna kommer att löpa ut offentliggörs i EUT strax innan åtgärderna upphör att gälla. Hittills har inget tillkännagivande offentliggjorts rörande de aktuella åtgärderna.

De vidare stegen i förfarandet kommer att finnas tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/ comm/trade/policy/dumping/stats.htm.

När det gäller åtgärdernas inverkan på gemenskapsindustrin sker ingen systematisk insamling av uppgifter annat än i samband med en undersökning. Eftersom det inte pågår någon undersökning för närvarande förfogar kommissionen inte heller över några uppgifter. EBMA hävdade emellertid i den sista översynen att dumpningen och skadan för gemenskapsindustrin sannolikt skullle fortsätta eller återkomma om åtgärderna tilläts upphöra. För ytterligare hänvisningar rörande åtgärdernas inverkan föreslår kommisiso-nen att frågeställaren vänder sig direkt till EBMA.

---

(1)  EGT L 228, 9.9.1993.

(2)  EGT L 175, 14.7.2000.

(3)  EGT L 287, 31.10.2001.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (EGT L 56, 6.3.1996).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/58 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/58

---

(2004/C 88 E/0063)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2022/03

från Lennart Sacrédeus (PPE-DE) till kommissionen

(17 juni 2003)

Ämne:   Arrestering av nobelfredspristagaren Aung San Suu Kyi

Burmas ledande människorätts- och demokratiförespråkare, nobelfredspristagaren Aung San Suu Kyi, anhölls den 30 maj 2003 nära Monywa i Burma. Landets militärjunta säger att de har placerat Aung San Suu Kyi och 19 andra medlemmar av hennes parti National League for Democracy party (NLD) i ”skyddsförvar” efter sammandrabbningar mellan hennes anhängare och regeringstrogna demonstranter i norra Burma.

Över 100 studenter, NLD-sympatisörer och buddistmunkar arresterades natten mot den 31 maj 2003, dessutom greps även ett antal parlamentariker. Sju högt uppsatta personer inom NLD sattes i husarrest och mer än 50 lokalavdelningar inom NLD-partiet tvingades att stänga. Arresteringarna ses som det största nederlaget för demokratin i Burma på många år.

Vilka reella påtryckningar har kommissionen och EU utövat för att påverka juntan i Burma att omedelbart släppa nobelpristagaren Aung San Suu Kyi och de övriga gripna, inklusive parlamentarikerna? Hur kan EU sätta kraft bakom kraven på att militärjuntan bryter våldsspiralen och öppnar vägen för en snar övergång till demokrati?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 juli 2003)

Kommissionen och medlemsstaterna har upprepade gånger krävt omedelbar frigivning för Daw Aung San Suu Kyi och de National League for Democracy-funktionärer och anhängare som arresterats, samt att partiets kontor i hela Burma och samtliga universitet i landet skall öppnas på nytt.

Den 16 juni 2003 beslutade EU också att utan dröjsmål genomföra de förstärkta sanktioner som är särskilt inriktade på de militära ledarna och deras anhängare. Avsikten var ursprungligen att sanktionerna skulle träda i kraft senast den 29 oktober 2003, vilket överenskommits i den gemensamma ståndpunkten om Burma/Myanmar (2000/297/GUSP) av den 28 april 2003 (1).

Vidare har EU intensifierat samtalen om situationen i Burma med sina diskussionspartner i Asien i syfte att uppmuntra dem att utnyttja sitt inflytande på Burmas regering för frigivning av Aung San Suu Kyi och till stöd för framstegen i fråga om sunt styrelseskick och ekonomiska reformer. Den 17 juni 2003 riktade de sydostasiatiska nationernas förbund (Asean) en uppmaning till Burma — vilket saknar tidigare motstycke — om en fredlig övergång till demokrati.

Det är uppmuntrande att se den kraftiga internationella reaktionen på arresteringen av Daw Aung San Suu Kyi, och kommissionen hoppas uppriktigt att de gemensamma påtryckningarna skall leda till att Burmas regering friger henne och hennes anhängare, och slutligen visar tecken på vilja till nationell försoning och återgång till demokrati.

---

(1)  EUT L 106, 29.4.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/59 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/59

---

(2004/C 88 E/0064)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2024/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(17 juni 2003)

Ämne:   Brott mot religionsfriheten i Turkmenistan

Det har sedan länge förekommit allvarliga och systematiska brott mot religionsfriheten i Turkmenistan.

Den protestantiska kyrkan i Turkmenistan har blivit utsatt för en rad allvarliga övergrepp. Det senaste av dessa övergrepp begicks den 31 maj. Fem församlingsmedlemmar i staden Abadam — Nuri Berdiev, Nabat Niyazova, Guzelya Syraeva, Lyudmila Galkina och Akgulya Niyazova — greps i sina hem av den lokala polisen och utsattes för långa förhör på polisstationen. Polisen lade dessutom beslag på böcker och hotade att konfiskera deras lägenhet om de fortsatte att utöva sin tro i lokalen.

Detta övergrepp är bara ett av många exempel på de turkmenska myndigheternas trakasserier och hot mot de katolska och protestantiska församlingarna och mot Jehovas vittnen. Ingen av dessa församlingar får registrera sig eftersom myndigheterna anser att deras verksamhet är olaglig.

OSSE:s representationskontor i den turkmenska huvudstaden har vägrat att kommentera nyheterna om övergreppen och brotten mot religionsfriheten i Turkmenistan. Dieter Matthei, som är tjänsteman vid OSSE:s kontor i Asjgabad, säger att han inte känner till övergreppen mot protestanterna och att man måste vända sig till OSSE:s huvudkontor i Wien för att få information om respekten för religionsfriheten i Turkmenistan.

Känner kommissionen till de allvarliga och systematiska brott mot religionsfriheten som under en längre tid har begåtts i Turkmenistan?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta eller uppmuntra för att sätta press på de turkmenska myndigheterna, så att religionsfriheten i landet garanteras?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 juli 2003)

Kommissionen är mycket bekymrad över de svårigheter som religiösa grupper som vill etablera sig i Turkmenistan ställs inför.

Trots att religionsfriheten garanteras enligt Turkmenistans författning krävs det enligt tillämpningsföreskrifterna för författningen att alla religiösa grupper registreras officiellt och för detta krävs 500 namnunderskrifter av medborgare som är över 18 år gamla. Genom dessa bestämmelser begränsas effektivt all religiös verksamhet med undantag av den sunnimuslimska inriktningen inom islam och den ryska ortodoxa kyrkan.

Det finns för närvarande inga formella möjligheter till diskussioner om dessa frågor mellan EU:s institutioner och de turkmenska myndigheterna, eftersom vårt handels- och samarbetsavtal med landet inte omfattar frågor som rör de mänskliga rättigheterna.

Kommissionen samverkar emellertid aktivt med kontoret för demokratiska institutioner inom Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna i Turkmenistan.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/60 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/60

---

(2004/C 88 E/0065)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2028/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 juni 2003)

Ämne:   Grekiska tullen samlar in EU-medborgares pass vid gränsen till Makedonien på ett sätt som öppnar vägen för bedrägerier och leder till onödiga dröjsmål

| 1. | Känner kommissionen till vad som händer i tåg från Grekland till Skopje (Makedonien) och Belgrad (Serbien), nämligen att tågresande från andra EU-medlemsstater avkrävs sina pass kort efter avgången från Thessaloniki, varvid passen samlas in av en person som inte företer några kännetecken på att vara i grekiska statens tjänst och de resande sedan informeras att de kan få tillbaka sina pass hos polisen? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till vad som händer i tåg från Grekland till Skopje (Makedonien) och Belgrad (Serbien), nämligen att tågresande från andra EU-medlemsstater avkrävs sina pass kort efter avgången från Thessaloniki, varvid passen samlas in av en person som inte företer några kännetecken på att vara i grekiska statens tjänst och de resande sedan informeras att de kan få tillbaka sina pass hos polisen?

| 2. | Känner kommissionen också till att det inte verkar göras något som helst med passen på den grekiska gränsstationen Idomeni, där passen av allt att döma kan fås tillbaka, men att de ändå inte ges tillbaka förrän efter en viss väntetid? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att det inte verkar göras något som helst med passen på den grekiska gränsstationen Idomeni, där passen av allt att döma kan fås tillbaka, men att de ändå inte ges tillbaka förrän efter en viss väntetid?

| 3. | Håller kommissionen med mig om att om man fortsätter med den här metoden, vilken också använts tidigare här vid gränsen, då uppstår det en risk för att passen samlas in av personer som inte har några befogenheter att göra det, att ett eller flera pass kommer bort bland de många pass som samlats in, också om insamlingen gjorts av en behörig tjänsteman och att resgods som lämnats obevakat ombord på tåget blir stulet? |
| --- | --- |

3.

Håller kommissionen med mig om att om man fortsätter med den här metoden, vilken också använts tidigare här vid gränsen, då uppstår det en risk för att passen samlas in av personer som inte har några befogenheter att göra det, att ett eller flera pass kommer bort bland de många pass som samlats in, också om insamlingen gjorts av en behörig tjänsteman och att resgods som lämnats obevakat ombord på tåget blir stulet?

| 4. | Har förresten medborgare från EU:s medlemsstater ens rätt att lämna ifrån sig sina pass till en sådan person som inte företer några kännetecken på att ha behörighet att samla in dem, eller borde de vägra göra detta? |
| --- | --- |

4.

Har förresten medborgare från EU:s medlemsstater ens rätt att lämna ifrån sig sina pass till en sådan person som inte företer några kännetecken på att ha behörighet att samla in dem, eller borde de vägra göra detta?

| 5. | Vad finns det för avsikter med ett sådant förfarande, annat än att värva kunder till den skattefria butiken på stationen Idomeni eller hindra trafiken med ett sådant grannland som man ogillar namnet på? |
| --- | --- |

5.

Vad finns det för avsikter med ett sådant förfarande, annat än att värva kunder till den skattefria butiken på stationen Idomeni eller hindra trafiken med ett sådant grannland som man ogillar namnet på?

| 6. | Vad kan EU göra för att passkontrollen, framför allt av EU-medborgare, vid denna gräns skall gå snabbare och mera normalt? Vilket är kommissionens bidrag för att främja en sådan lösning? |
| --- | --- |

6.

Vad kan EU göra för att passkontrollen, framför allt av EU-medborgare, vid denna gräns skall gå snabbare och mera normalt? Vilket är kommissionens bidrag för att främja en sådan lösning?

Kompletterande svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(20 april 2004)

Under undersökningen av de förhållanden som anmälts av frågeställaren i dennes skriftliga fråga underrättade kommissionen den 30 september 2003 de grekiska myndigheterna om de anmälda förhållandena och uppmanade dem att överlämna exakta uppgifter om formerna för de kontroller som genomförs på tågen mellan Grekland och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien vid gränsstationen Idomeni. Eftersom inget svar inkommit på denna skrivelse, sände kommissionen en påminnelse till de grekiska myndigheterna den 7 januari 2004.

Genom två svarsskrivelser av den 16 och den 28 januari 2004 bestrider de grekiska myndigheterna de anmälda förhållandena och framhåller att de kontroller som genomförs på gränsstationen Idomeni och på tågen sker i enlighet med den gemensamma handboken. De grekiska myndigheterna framhåller särskilt att kontrollerna görs ombord på tågen under färd, att alla färdhandlingar kontrolleras och att stämplar anbringas i enlighet med reglerna (för EU-medborgare föreskrivs t.ex. i punkt 2.1.1 i gemensamma handboken att någon stämpel inte skall anbringas).

Enligt vad som närmare anges i de överlämnade uppgifterna genomförs kontrollerna i de båda tåg som dagligen trafikerar denna sträcka ombord på tågen av uniformerade polistjänstemän som kontrollerar de resande individuellt och samlar in färdhandlingarna. Utöver dessa kontroller som genomförs av uniformerade polistjänstemän har ytterligare en polis från samma tjänsteställe, som dock är civilklädd, ansvar för allmänna kontroll- och övervakningsuppgifter på tåget. Denne tjänsteman har sitt tjänstekort på vänster bröstficka på skjortan.

Vad gäller de anmälda förhållandena påpekar de grekiska myndigheterna att ingen uttrycklig begäran har rapporterats om att en person som utför kontroll i civila kläder skulle ha ombetts att styrka sin identitet.

I fråga om förhållandena vid insamlingen av färdhandlingarna hänvisar de grekiska myndigheterna till de lättnader i kontrollerna vid de yttre gränserna som fastställs i gemensamma handboken för passagerare i sov- eller liggvagn. När det gäller sådana resenärer skall de handlingar som tillåter passerande av gränsen enligt gemensamma handboken (punkt 3.2.4) kontrolleras i tågvärdens kupé, under förutsättning att denne har samlat in handlingarna enligt gällande regler och att de är tillgängliga för kontroll.

Vad gäller tiden för kontrollerna framhåller de grekiska myndigheterna att den normalt inte överstiger 30 sekunder för EU-medborgare och en minut för tredjelandsmedborgare. De förnekar dock inte att förseningar kan förekomma, särskilt under sommarmånaderna på grund av att antalet tågpassagerare då ökar kraftigt.

Mot bakgrund av de förtydliganden som de grekiska myndigheterna lämnat om formerna för personkontrollerna på tågen och eftersom övriga specifika påpekanden om reseförhållandena inte inkommit har kommissionen inte kunnat konstatera att regelverket för kontroller vid de yttre gränserna har tillämpats felaktigt av de grekiska myndigheterna i det fall som frågeställaren tar upp.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/61 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/61

---

(2004/C 88 E/0066)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2055/03

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(20 juni 2003)

Ämne:   Facklig organisationsrätt för poliser i Lettland

| 1. | Är det sant att poliser i Lettland inte har rätt att organisera sig fackligt? |
| --- | --- |

1.

Är det sant att poliser i Lettland inte har rätt att organisera sig fackligt?

| 2. | Står inte detta i strid med ILO:s konventioner, Europarådets sociala stadga och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna? |
| --- | --- |

2.

Står inte detta i strid med ILO:s konventioner, Europarådets sociala stadga och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna?

| 3. | Har kommissionen tagit upp denna situation till diskussion med Lettlands regering? Om inte: varför inte? Om så är fallet: vilket blev resultatet av denna diskussion? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen tagit upp denna situation till diskussion med Lettlands regering? Om inte: varför inte? Om så är fallet: vilket blev resultatet av denna diskussion?

| 4. | Varför har denna fråga inte ägnats någon uppmärksamhet i kommissionens årliga framstegsrapporter? |
| --- | --- |

4.

Varför har denna fråga inte ägnats någon uppmärksamhet i kommissionens årliga framstegsrapporter?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 augusti 2003)

Den lettiska polislag som antogs 1991 förbjuder mycket riktigt poliser att bilda fackföreningar.

Konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, särskilt artikel 11.2 sista meningen, innehåller dock bestämmelser om lagliga inskränkningar i föreningsfriheten när det gäller polisen. Vissa artiklar i ILO:s konventioner innehåller dessutom också bestämmelser som gör sådana inskränkningar möjliga.

Enligt Europarådets sociala stadga, som ratificerades av Lettland 1992, är det också möjligt för stadgans parter att genom nationella lagar eller förordningar fastställa i vilken utsträckning föreningsfriheten skall gälla för polisen.

Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som inte innehåller en sådan inskränkning, är ännu inte en rättsligt bindande text. Även om den vore det skulle den inte vara tillämplig på områden där gemenskapen inte är behörig att agera.

Kommissionen kommer under anslutningsprocessen fortsätta att inom begränsningarna för dess mandat följa den här frågan liksom andra frågor rörande sociala grundläggande och mänskliga rättigheter.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/62 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/62

---

(2004/C 88 E/0067)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2058/03

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(20 juni 2003)

Ämne:   ACP-bananer

I förordning (EG) nr 1609/1999 (1) överenskoms det om ett tidsbegränsat tekniskt och ekonomiskt bistånd för att de traditionella AVS-bananleverantörerna skall kunna anpassa sig till de nya marknadsförhållandena eller för att stödja en diversifiering hos producenter vilkas konkurrenskraft inte är tillfredsställande.

I dag ifrågasätts dock beräkningsmetoden för biståndet samt insynen i metoden som förefaller leda till att alla inte bedöms på samma grunder.

Till detta kommer att kommissionen redan tillkännagivit vid sammankomster med bananexportörernas centralorganisation OCAB att bruket av statistik från Eurostat leder till att förordningen inte tillämpas korrekt, men att kommissionen av allt att döma inte vidtagit en enda åtgärd för att rätta till förhållandet.

Vad tänker kommissionen göra för att förordning (EG) nr 1609/1999 skall tillämpas korrekt?

---

(1)  EGT L 190, 23.7.1999, s. 14.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/62 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/62

---

(2004/C 88 E/0068)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2091/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(24 juni 2003)

Ämne:   Bestämmelser för beräkning av stöd till tropiska produkter från AVS-länderna

Jag har av centralorganisationen för producenter och exportörer av ananas och bananer i Elfenbenskusten erhållit en kopia av en skrivelse till Europeiska kommissionen, daterad den 28 maj 2003. För Elfenbenskusten, liksom för de flesta AVS-länder som exporterar dessa frukter, är denna verksamhet av mycket stor betydelse. Det är även av lika stor betydelse att det existerar tydliga, objektiva och rättvisa bestämmelser från de europeiska institutionernas sida för importen från dessa länder. I egenskap av vice ordförande i budgetkontrollutskottet läste jag därför med stor oro denna skrivelse.

Kan Europeiska kommissionen utarbeta en rapport i vilken den utförligt beskriver situationen för stöd och tullavgifter i Europa med avseende på dessa tropiska frukter och i vilken den även tar upp eventuella brister och hur dessa skall åtgärdas?

Kan kommissionen garantera att denna rapport finns tillgänglig i så god tid att den kan behandlas i parlamentet inom ramen för förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för budgetgenomförandet för 2002?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2058/03 och E-2091/03

ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(31 juli 2003)

Kommissionens förordning (EG) nr 1609/1999 innehåller närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 856/1999 av den 22 april 1999 om att inrätta en särskild ram för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer, bland annat vilken metodik som skall tillämpas vid beräkning av enskilda årsbelopp. Som en följd av det brev från bananexportörernas centralorganisation OCAB till vilket hänvisas i båda frågorna träffade kommissionen den 20 juni 2003 företrädare från OCAB och diskuterade ingående de frågor som togs upp i detta. Som redan gjorts klart vid ett flertal kontakter redogjordes från kommissionens sida än en gång för bakgrunden till den särskilda ramen för bistånd och tanken bakom denna. I enlighet med detta har, enligt gällande bestämmelser, mindre konkurrenskraftiga leverantörer (t.ex. västindiska producenter) hittills erhållit mer stöd och de som lyckas bättre med att konkurrera (som Elfenbenskusten) har beviljats lägre tilldelning. Denna ordning kommer, enligt vad som föreskrivs i både rådets och kommissionens förordningar, att justeras från och med 2004. En begränsningskoefficient skall därefter tillämpas på alla mottagare, men minskningen blir lägre för de AVS-stater som uppnått högre konkurrenskraft och den kommer att stå i proportion till vad som uppnåtts. Vid detta möte uttalade OCAB att kommissionen enligt organisationens åsikt alltid tillämpat den metod som föreskrivs i kommissionens förordning på ett korrekt och rättvist sätt. Man gjorde även klart för OCAB att kommissionen aldrig ansett eller antytt att användningen av Eurostat-data skulle leda till en felaktig tillämpning av kommissionens förordning. I stället fäste kommissionens representanter motpartens uppmärksamhet på behovet av att i tid ha tillgång till objektiva och jämförbara data för att varje år kunna beräkna de enskilda tilldelningarna. När den särskilda ramen för bistånd inrättades fann man att endast Eurostat-priserna, innefattande kostnader, försäkring och frakt (CIF), uppfyllde alla dessa kriterier samtidigt. Hittills har inga hållbara alternativ kunnat föreslås av OCAB eller av någon av de berörda parterna.

Beträffande begäran om en rapport om läget beträffande biståndsordningen och tullavgifterna vill kommissionen erinra om att dess rapport, som avges vartannat år, till rådet och parlamentet (1) om hur rådets förordning om inrättandet av den särskilda ramen för bistånd fungerar, för närvarande granskas av parlamentet. Kommissionen skall likaså senast den 31 december 2004 till parlamentet och rådet överlämna en rapport om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer, enligt kravet i artikel 32 i rådet förordning (EEG) nr 404/93 av den 13 februari 1993 om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer (2). I denna rapport kommer särskilt att granskas hur såväl handelsflödena för AVS-bananer som AVS-bananernas marknadsandelar i gemenskapen utvecklats. Kommissionen har noterat OCAB:s frågor rörande vissa specifika statistiska uppgifter och håller för närvarande, med stöd av såväl Eurostat som behöriga myndigheter i de medlemsstater som samlar in uppgifterna, på att titta på den frågan.

På grundval av ovanstående överväganden ser kommissionen inte något skäl att ändra gällande lagstiftning. Det bör understrykas att de traditionella AVS-leverantörerna, däribland Elfenbenskusten, tack vare de nuvarande bestämmelserna fått ett betydande finansiellt bistånd under en känslig övergångsperiod för denna bransch.

Även om OCAB:s påpekanden endast rör bananer, vill kommissionen för att ge en fullständig bild fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på att särskilt finansiellt stöd för ananas för närvarande endast ges till Martinique och Azorerna, inom ramen för gällande lagstiftning för gemenskapens yttersta randområden. Hanteringen av detta stöd har hittills inte stött på några betydande problem.

---

(1)  KOM(2002) 763 slutlig.

(2)  EGT L 47, 25.2.1993.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/64 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/64

---

(2004/C 88 E/0069)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2066/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(20 juni 2003)

Ämne:   Republiken Italien: tillämpning av momsdirektivet på varuleveranser inom gemenskapen

För att kunna tillämpa momsdirektivet på varuleveranser inom gemenskapen har den italienska regeringen infört

| a) | en särskild slags faktura (EU-intern faktura) för individer som vill dra av momsen på varor som har inköpts för yrkesändamål i en annan medlemsstat, |
| --- | --- |

a)

en särskild slags faktura (EU-intern faktura) för individer som vill dra av momsen på varor som har inköpts för yrkesändamål i en annan medlemsstat,

| b) | en särskild årlig momsdeklaration. |
| --- | --- |

b)

en särskild årlig momsdeklaration.

Detta förfarande skall också tillämpas av individer som köper varor eller tjänster som de inte har för avsikt att återsälja inom den egna medlemsstaten utan för att använda personligen i yrket.

Till detta skall tilläggas:

| — | Många återförsäljare i utlandet liksom många e-företag — såsom Amazon — är okunniga om att det förekommer EU-interna fakturor och vägrar därför att utfärda sådana, vilket innebär att köparen inte har möjlighet att dra av momsen. |
| --- | --- |

—

Många återförsäljare i utlandet liksom många e-företag — såsom Amazon — är okunniga om att det förekommer EU-interna fakturor och vägrar därför att utfärda sådana, vilket innebär att köparen inte har möjlighet att dra av momsen.

| — | Den årliga deklaration som har införts i Italien är såpass komplicerad att det kostar runt 100 euro att anlita en revisor att förbereda den. |
| --- | --- |

—

Den årliga deklaration som har införts i Italien är såpass komplicerad att det kostar runt 100 euro att anlita en revisor att förbereda den.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund, ge besked om följande:

| — | Anser inte kommissionen att såväl gällande EU-lagstiftning (som anger att en särskild typ av faktura skall användas, även om många företag är okunniga om detta och/eller vägrar utfärda sådana intyg) som den gällande italienska lagen (vad avser den orimligt dyra årliga deklarationen) strider mot de principer som underbygger den inre marknaden? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att såväl gällande EU-lagstiftning (som anger att en särskild typ av faktura skall användas, även om många företag är okunniga om detta och/eller vägrar utfärda sådana intyg) som den gällande italienska lagen (vad avser den orimligt dyra årliga deklarationen) strider mot de principer som underbygger den inre marknaden?

| — | Anser kommissionen det möjligt att vidta åtgärder för att förenkla dessa förfaranden? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen det möjligt att vidta åtgärder för att förenkla dessa förfaranden?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 juli 2003)

Enligt artikel 22 i det sjätte mervärdesskattedirektivet 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (1) skall varje skattskyldig person utställa en faktura eller annan jämförlig handling beträffande varor och tjänster som han har tillhandahållit eller utfört åt någon annan skattskyldig person eller icke skattskyldig juridisk person.

När det gäller varuleveranser inom gemenskapen innebär detta att endast den medlemsstat där leverantören är etablerad är behörig att fastställa kraven för den faktura som skall utställas. Följaktligen kan den medlemsstat som utgör varornas bestämmelseort inte utfärda ytterligare krav i syfte att göra det möjligt för enskilda personer att dra av mervärdesskatt på varor eller tjänster som inköpts i en annan medlemsstat.

Genom sin fråga påstår parlamentsledamoten att den italienska regeringen endast skulle godkänna en särskild sorts ”EU-intern” faktura i syfte att göra det möjligt för skattebetalare att dra av mervärdesskatt på varor eller tjänster som inköpts i en annan medlemsstat.

Om så skulle vara fallet kommer kommissionen att undersöka om Italien agerar i strid mot de principer som fastställs i det sjätte mervärdesskattedirektivet och således bryter mot gemenskapens lagstiftning.

Det bör dock påpekas att rådet den 20 december 2001 antog direktiv 2001/115/EG om ändring av direktiv 77/388/EEG i syfte att förenkla, modernisera och harmonisera kraven på fakturering när det gäller mervärdesskatt (2). Detta direktiv kommer att träda i kraft den 1 januari 2004 och innebära att den nuvarande bristen på överensstämmelse mellan nationella krav beträffande fakturorna försvinner.

Parlamentsledamoten anser att den årliga deklaration som krävs i Italien är mycket komplicerad.

I enlighet med artikel 22 i det sjätte mervärdesskattedirektivet kan medlemsstaterna fastställa de flesta bestämmelser beträffande deklarationer, periodiska sammanställningar och sammanfattande deklarationer.

Under förutsättning att ett visst minsta antal villkor iakttas kan medlemsstaterna därför själva fastställa dessa deklarationers utformning och innehåll.

Kommissionen är dock väl medveten om att de komplexa och olika mervärdesskatteskyldigheterna i de olika medlemsstaterna kan innebära stora problem för näringsidkare, i huvudsak de som måste redovisa mervärdesskatt i mer än en medlemsstat.

Den har därför genomfört en omfattande studie beträffande den här frågan i syfte att lägga fram lämpliga förslag under 2004. Studien finns för närvarande tillgänglig för allmänheten på kommissionens webbplats (under ”Din röst i Europa”) (3).

---

(1)  EGT L 145, 13.6.1977. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 2002/92/EG av den 3 december 2002, EGT L 331, 7.12.2002.

(2)  EGT L 15, 17.1.2002.

(3)  http://europa.eu.int/yourvoice/index_sv.htm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/65 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/65

---

(2004/C 88 E/0070)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2078/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(17 juni 2003)

Ämne:   Mjölkkvoten i Portugal

För en tid sedan hade jag ett möte med mjölkproducenter från norra Portugal. Jag blev då informerad om att portugisiska jordbrukare som överskridit mjölkkvoten vid slutet av mars blev orättvist behandlade.

De portugisiska jordbrukarna blev straffade, medan man i Italien godkänt en överenskommelse som skulle lösa de italienska jordbrukarnas problem. De italienska jordbrukarna befann sig i samma situation som portugiserna.

Kan kommissionen informera mig om de speciella villkoren i den italienska överenskommelsen och de åtgärder som vidtas eller kommer att vidtas för att råda bot på den orättvisa situation som drabbat de portugisiska jordbrukarna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(7 juli 2003)

Frågan tycks avse ett beslut som rådet fattat på eget initiativ, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 88.2 tredje stycket i EG-fördraget, och detta ligger utanför kommissionens behörighet. Frågan bör således riktas till rådet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/65 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/65

---

(2004/C 88 E/0071)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2086/03

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(24 juni 2003)

Ämne:   Situationen för kristna i Egypten

Är kommissionen medveten om de förföljelser som den kristna minoriteten i Egypten utsätts för? Personer som konverterat från islam till kristendomen har i synnerhet rapporterats hindras från att föra in sin ändrade religionstillhörighet i passen och kan av denna anledning inte lämna landet.

Vidtar kommissionen några åtgärder för att garantera att religionsfrihet råder för de kristna i Egypten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 juli 2003)

Kommissionen känner till de problem som det betydande kristna samfundet i Egypten ställs inför. Den har vid flera tillfällen träffat företrädare för den koptiska kyrkan för att diskutera dessa problem. Den följer dessutom noga sådana fall där kristna utsätts för våld.

Vad beträffar personer som konverterat till kristendomen och rörelsefriheten för sådana personer följer kommissionen upp denna fråga via sin delegation i Kairo. Uppgifter om religionstillhörighet anges enligt de preliminära uppgifter som kommissionen har tillgång till inte i pass, men det kan vara fallet när det gäller identitetskort.

Den egyptiska regeringen har inom ramen för Barcelonaprocessen förbundit sig att iaktta de grundläggande principerna i fråga om de mänskliga rättigheterna och demokratin. Detta återspeglas i texten till associeringsavtalet, vilket står i begrepp att ratificeras. Frågor som rör de mänskliga rättigheterna, däribland religionsfriheten, tas upp inom ramen för den politiska dialogen mellan unionen och Egypten, i vilken kommissionen deltar fullt ut. Frågor rörande de mänskliga rättigheterna diskuterades vid ministermötet den 16-17 juni 2003 mellan unionen och Egypten.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/66 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/66

---

(2004/C 88 E/0072)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2089/03

från José Gil-Robles Gil-Delgado (PPE-DE) till kommissionen

(24 juni 2003)

Ämne:   Fastställande av budgetrubrik för icke-statliga organisationer som ägnar sig åt att bekämpa tortyr

Sedan 1993 har Europaparlamentet givit stöd till tortyroffer i hela världen. Två budgetrubriker har införts för detta ändamål — den ena för tredje land (B7-70) och den andra för Europeiska unionen (B5-813). Tack vare Europeiska unionens stöd har hjälpprogram kunnat bibehållas och utvecklas i de flesta länder i världen. Dessa har varit till nytta både för tortyroffer i deras egna hemländer och för flyktingar och asylsökande.

Kommissionen har beslutat att öka sina insatser vad gäller kampen mot tortyr och Europaparlamentet stödjer detta beslut. Parlamentet är emellertid medvetet om att detta initiativ har en omedelbar inverkan på situationen för dem som redan utsatts för tortyr, eftersom man inte beviljat nya medel för detta ändamål. Detta leder till att ett stort antal hjälpcentra måste stängas eftersom dessa är helt beroende av EU-bidragen.

Vilka är de faktiska konsekvenserna av omläggningen av den politiska kursen? Är hjälpinsatser och förebyggande åtgärder två olika strategier? Vad är följderna av detta beslut? Räcker EU-stödet till för förebyggande åtgärder och hjälpinsatser eller måste nuvarande anslag ökas? Vilka planer har kommissionen i fråga om dessa anslag?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(28 juli 2003)

Kommissionen har beslutat att anta ett mer strategiskt förhållningssätt när det gäller finansiering genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR), och i kommissionens meddelande om mänskliga rättigheter och demokratisering från maj 2001 (1) identifieras fyra tematiska prioriteringar för det framtida stödet från EIDHR, däribland förebyggande av tortyr och rehabilitering av tortyroffer. I linje med behovet av att styra användningen av de begränsade medlem mer effektivt betonades det också i meddelandet att EU så långt det är möjligt bör inrikta sig på förebyggande av tortyr. I det påföljande programdokumentet för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) 2002-2004 framhölls det att finansieringen på lång sikt skulle riktas om till förebyggande av tortyr.

Finansieringen av rehabiliteringscentrumen har skurits ned samtidigt som åtgärder vidtagits för att gradvis minska deras nuvarande beroende av finansiering från gemenskapen så att de kan söka medel från andra källor. I 2001 års infordran skars den maximala andelen stöd till rehabiliteringsprojekt ned till 60 % för centrum som är belägna i EU och till 80 % för projekt utanför EU. Dessa procenttal sänktes ytterligare, till 50 % respektive 75 %, i 2002 års infordran. Den vikt som under bedömningsprocessen fästs vid hållbarhetsfrågor är också en avgörande faktor. Under 2001 och 2002 var ”institutionell förstärkning”, vilket även innefattar utveckling av förmågan att anskaffa medel, dessutom uttryckligen stödberättigad.

2002 års förslagsinfordran var utformad som en fortsättning på denna process. Infordran, som omfattade 25 miljoner euro, avsåg finansiering av projekt för förebyggande av tortyr och rehabiliteringscentrum, och avsikten var att tilldela dessa två verksamhetsområden 1/3 respektive 2/3 av tillgängliga medel. Alla inlämnade projekt bedömdes av två experter som båda hade erfarenhet av tortyrfrågor. Projekten poängsattes, rangordnades och valdes ut så att det uppnåddes en balans i den geografiska fördelningen av de föreslagna åtgärderna.

Kvaliteten på de projekt som lämnades in av olika rehabiliteringscentrum för verksamhet inom EU (budgetpost B5-813) ledde faktiskt till resultat som motsvarade den planerade fördelningen. De projekt som lämnats in av centrum utanför EU fick däremot ganska låga poäng (ibland under miniminivån), med den följden att den planerade fördelningen 2/3 — 1/3 inte kunde iakttas vid valet av dugliga rehabiliteringsprojekt. Runt 4,5 miljoner euro avsattes till centrum utanför EU (för perioden 2002-2003) och runt 8 miljoner euro till projekt för förebyggande av tortyr. Runt 4 miljoner euro avsattes till rehabiliteringscentrum i EU och 2 miljoner euro till projekt till stöd för tortyroffer.

När det gäller sannolikheten för att vissa centrum måste stängas för att de inte lyckats erhålla stöd från gemenskapen måste detta ses mot bakgrund av den uttalade strategin att övergå från rehabilitering till förebyggande och de ovan nämnda åtgärderna i samband med denna strategiändring. Stöd till centrum kan endast ges i enlighet med konkurrensregler som utformats för att se till att EU:s skattebetalare får valuta för pengarna genom att endast de bästa förslagen, som uppfyller vissa kvalitativa minimikrav, erhåller finansiering.

Ytterligare en förslagsinfordran som omfattar 11,5 miljoner euro kommer att inledas under 2003 för rehabiliteringscentrum inom EU avseende budgetpost B5-813 (för 2003 och 2004 års budget, med reservation för godkännande av att anslagen för 2004 utnyttjas).

Kommissionen funderar för närvarande på programmeringen av EIDHR för 2004 och därefter och anordnade den 14 juli 2003 ett särskilt seminarium för icke-statliga organisationer för att samla in synpunkter på tematiska prioriteringar, däribland tortyr.

---

(1)  KOM(2001) 252 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/67 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/67

---

(2004/C 88 E/0073)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2104/03

från Bob van den Bos (ELDR) till kommissionen

(18 juni 2003)

Ämne:   Burmesiska Rohingya-flyktingar

Utöver personerna i de två officiella flyktinglägren i Bangladesh, som tagit emot ungefär 22 000 Rohingya-flyktingar, finns 4 000 olagliga flyktingar i det nya, icke erkända lägret ”Teknaf Makeshift camp”. Detta läger hotar att inom kort översvämmas när monsunregnen börjar.

Känner kommissionen till Rohingya-flyktingarnas situation i lägret ”Teknaf Makeshift camp”?

Har kommissionen haft kontakt med Bangladeshs regering i syfte att erbjuda Rohingya-flyktingarna (katastrof)hjälp? Om så inte är fallet: Kommer kommissionen att göra detta?

Står kommissionen i kontakt med UNHCR när det gäller dessa flyktingars situation och möjligheterna att erbjuda hjälp?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/68 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/68

---

(2004/C 88 E/0074)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2155/03

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(24 juni 2003)

Ämne:   Rohingya-muslimernas ställning i Bangladesh

Känner kommissionen till att rohingya-muslimerna i Rakhine i Burma befinner sig i en svår situation, eftersom deras medborgerliga rättigheter inte erkänns och deras mänskliga rättigheter kränks i grunden? Är kommissionen medveten om att i runda tal 121 000 rohingya-muslimer har skickats till Bangladesh, även om myndigheterna i Bangladesh tvingar 21 000 av dem att bo i två officiellt godkända flyktingsläger och minst 100 000 rohingya-muslimer stannar i landet som illegala immigranter?

Känner kommissionen till att det finns ett nytt inofficiellt ”provisoriskt flyktingläger” i Teknaf som inrättats efter ”Operation Clean Heart”, en operation som genomfördes av militären i Bangladesh, och att 4 000 illegala immigranter tvingas att bo i detta läger under omänskliga förhållanden, samt att myndigheterna i Bangladesh inte beviljar något stöd till lägret och att det från och med juli månad hotas av monsunregnen, som kommer att spola bort lägret och ge upphov till en humanitär kris?

Är kommissionen beredd att utöva påtryckningar på myndigheterna i Bangladesh så att de beviljar katastrofhjälp eller bistånd till rohingya-muslimerna i det ”provisoriska flyktinglägret” i Teknaf, för att på detta sätt undvika en humanitär kris?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-2104/03 och P-2155/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(23 juli 2003)

Kommissionen har uppmärksamt följt rohingyaflyktingarnas situation i Bangladesh ända sedan krisen började. Den har gett stöd till två officiella flyktingläger i Cox's Bazar ända sedan dessa inrättades av FN:s flyktingkommissariat (UNHCR), och gör så fortfarande. Mot bakgrund av den alltjämt instabila socialpolitiska situationen i Myanmar har kommissionen bett Bangladeshs regering och UNHCR att förlänga tillhandahållandet av vård och underhåll till de 22 000 rohingyaflyktingar som befinner sig i de två officiella lägren till och med 2004.

I början av 2003 underrättade en holländsk icke-statlig organisation kommissionen om att det fanns ett inofficiellt läger i Teknaf, vilket hade inrättats efter operationen ”Clean Heart”. Mot bakgrund av de urusla levnadsförhållandena i detta läger och i det officiella rohingyalägret planerade kommissionens delegation i Dhaka att undersöka situationen på plats i början av våren 2003. Detta blev emellertid inte av på grund av de reserestriktioner som infördes mot diplomater i samband med Irakkriget. Eftersom reserestriktionerna har hävts, planeras nu ett besök i lägren.

Kommissionen hade helt nyligen omfattande diskussioner med regeringen om rohingyaflyktingarnas situation vid det möte i den särskilda gruppen om mänskliga rättigheter och styrelseformer som hölls i Dhaka i maj 2003. I samband med detta tog kommissionen också upp frågan om villkoren i flyktinglägren. Även om det står klart att regeringen i Bangladesh inte önskar en integrering av flyktingarna, enades man om fortsatt stöd till de två officiella flyktinglägren, i samarbete med UNHCR.

Kommissionen delar parlamentets oro över den humanitära situationen i det inofficiella lägret i Teknaf. Tyvärr är utsikterna till stöd från givarorganisationer, särskilt från kommissionen, begränsade på grund av dessa flyktingars rättsliga ställning. Eftersom de människor som uppehåller sig i dessa läger inte har rättslig ställning som flyktingar och av regeringen därför anses leva i landet olagligen, kan stöd endast ges på begäran av regeringen.

EG:s delegation, som står i regelbunden och nära kontakt med UNHCR när det gäller rohingyaflyktingarna, har helt nyligen haft överläggningar med UNHCR om de aktuella förhållandena i det inofficiella lägret och om möjligheten att tillhandahålla stöd. Eftersom regeringen inte har ansökt om stöd från UNHCR kan det tills vidare inte förväntas några insatser från dess sida. Det är inte troligt att regeringen kommer att ansöka om stöd, eftersom den anser att detta skulle kunna skapa ett prejudikat och locka fler rohingya att ta sig över gränsen. EG-delegationen kommer att följa situationen uppmärksamt och fortsätta överläggningarna med UNHCR och organisationer för humanitärt bistånd samtidigt som den diskuterar frågan ytterligare med det ministerium som är ansvarigt för katrastrofhantering och katastrofhjälp.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/69 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/69

---

(2004/C 88 E/0075)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2116/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(25 juni 2003)

Ämne:   Situationen i Sudan

Känner kommissionen till rapporter om att jihad har förklarats mot kristna samfund i Sudan och om att den sudanesiska regeringen godtyckligt häktar (och i vissa fall torterar) journalister, studenter och andra som uttalar sig kritiskt mot den?

Hur tänker kommissionen åtgärda den oacceptabla situation som råder i Sudan?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(15 juli 2003)

Kommissionen känner inte till att ett heligt krig (jihad) nyligen skulle ha förklarats mot kristna samfund i Sudan.

Kommissionen kan notera att det har gjorts framsteg i samband med de pågående fredssamtalen med den mellanstatliga utvecklingsmyndigheten (Intergovernmental Authority on Development), i synnerhet genom undertecknandet av Machakosprotokollet (i juli 2002), enligt vilket den sudanesiska regeringen och den sudanesiska befrielserörelsen (Sudan People's Liberation Movement) enades om att respektera alla religioner och rätten att utöva dessa.

Unionen fortsätter att övervaka läget när det gäller de mänskliga rättigheterna, respekten för rättsstatsprincipen och demokratiseringsprocessen i Sudan. I samband med de förföljelser av journalister och studenter som nyligen ägde rum fick kommissionen kännedom om att en journalist hade fängslats. Under mötet i april 2003 inom ramen för den politiska dialogen mellan EU och Sudan tog unionen upp ärendet med den sudanesiska regeringen. Därefter frigavs journalisten och tidningen utkom på nytt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/69 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/69

---

(2004/C 88 E/0076)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2130/03

från Markus Ferber (PPE-DE) till kommissionen

(26 juni 2003)

Ämne:   Kommissionens stöd till frivilligorganisationer

| 1. | Får frivilligorganisationerna Attac Deutschland e.V., Share e.V. och/eller Weed e.V. stöd från Europeiska unionen? |
| --- | --- |

1.

Får frivilligorganisationerna Attac Deutschland e.V., Share e.V. och/eller Weed e.V. stöd från Europeiska unionen?

| 2. | Om svaret är ja: Hur mycket och över vilken tidsperiod? |
| --- | --- |

2.

Om svaret är ja: Hur mycket och över vilken tidsperiod?

| 3. | På grundval av vilken budgetpost eller program beviljas stödet? |
| --- | --- |

3.

På grundval av vilken budgetpost eller program beviljas stödet?

| 4. | Om stöd redan har betalats ut, planerar kommissionen att kontrollera att det använts på rätt sätt? |
| --- | --- |

4.

Om stöd redan har betalats ut, planerar kommissionen att kontrollera att det använts på rätt sätt?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(14 juli 2003)

WEED e.V har tilldelats två kontrakt inom ramen för budgetpost B7-6000 (samfinansiering med icke-statliga organisationer av projekt i syfte att öka den europeiska allmänhetens medvetande om utvecklingsproblemen):

| — | 1997/014-332: Projektet ”Weltmarktregulation und Nord-Sud Beziehungen” (Reglering av världsmarknaden och nord-syd-förbindelserna).






  — | Varaktighet 36 månader; projektet avslutat 2001. |
| --- | --- | --- |

—

1997/014-332: Projektet ”Weltmarktregulation und Nord-Sud Beziehungen” (Reglering av världsmarknaden och nord-syd-förbindelserna).

—

Varaktighet 36 månader; projektet avslutat 2001.

| — | Gemenskapsbidrag 319 739 euro, 62 % av den totala kostnaden. |
| --- | --- |

—

Gemenskapsbidrag 319 739 euro, 62 % av den totala kostnaden.

| — | Total kostnad 514 206 euro. |
| --- | --- |

—

Total kostnad 514 206 euro.

| — | 2001/010-327: Projektet ”Making the financial markets work for development” (Göra finansmarknaderna delaktiga i utvecklingen) (i samarbete med Informationsstelle Lateinamerika e.V).






  — | Varaktighet 36 månader; projektet avslutas den 31 december 2003. |
| --- | --- | --- |

—

2001/010-327: Projektet ”Making the financial markets work for development” (Göra finansmarknaderna delaktiga i utvecklingen) (i samarbete med Informationsstelle Lateinamerika e.V).

—

Varaktighet 36 månader; projektet avslutas den 31 december 2003.

| — | Gemenskapsbidrag 594 998 euro, 75 % av den totala kostnaden. |
| --- | --- |

—

Gemenskapsbidrag 594 998 euro, 75 % av den totala kostnaden.

| — | Total kostnad 793 331 euro. |
| --- | --- |

—

Total kostnad 793 331 euro.

Inga kontrakt har tilldelats SHARE e.V eller ATTAC e.V från någon budgetpost som förvaltas av EuropeAid.

Alla kontrakt är underställda EuropeAids kontroll- och övervakningsförfaranden för bistånd vilka fastställts i enlighet med komissionens förordningar om genomförandebestämmelser för budgetförordningen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/70 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/70

---

(2004/C 88 E/0077)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2162/03

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(30 juni 2003)

Ämne:   Budgetpost B7-7010: ingen inbjudan att lämna förslag och konsekvenserna för att funktionshind-rades mänskliga rättigheter tas upp

I FN:s utvecklingsmål för det nya årtusendet uttryckte Europeiska unionen sitt engagemang för att minska fattigdomen. Detta mål kan inte uppnås utan att man tar hänsyn till de funktionshindrades behov. Trots detta omfattar det av unionen finansierade utvecklingssamarbetet inte de funktionshindrade i tillräcklig omfattning.

I budgeten för 2003 ändrades budgetpost B7-7010 så att åtgärder som vidtas på området för funktionshinder, som en uppföljning av kommissionens vägledande meddelande om funktionshinder och utvecklingssamarbete, kan finansieras genom denna budgetpost. Ingen inbjudan att lämna förslag avseende budgetpost B7-7010 kommer emellertid att utfärdas under 2003. Kommissionen kommer istället att välja ut och fördela anslag från tidigare framlagda projekt.

Kommer kommissionen kanske därför att särskilt uppmärksamma funktionshinder när den gör sitt val bland dessa tidigare framlagda projekt?

Hur avser kommissionen att finansiera åtgärder, som skall vidtas till följd av kommissionens vägledande meddelande om funktionshinder och utvecklingssamarbete, när inga nya projekt kan läggas fram?

Planerar kommissionen att vidta de prioriterade åtgärderna enligt programplaneringsdokumentet för det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter så att det överensstämmer med de nyligen gjorda ändringarna gällande funktionshinder avseende budgetpost B7-7010?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 september 2003)

I kommissionens meddelande från maj 2001 (1) underströks nödvändigheten av en mer målinriktad, och därmed effektivare, användning av de begränsade medel som finns tillgängliga inom ramen det epeiska initiativet för mänskliga rättigheter. För detta ändamål beslutades att endast åtgärder inom följande fyra områden skulle finansieras i framtiden: stöd till demokratisering, gott styre och rättsstaten; bekämpning av tortyr och straffrihet och främjande av internationell rättvisa; avskaffande av dödsstraffet; bekämpning av rasism, främlingsfientlighet och diskriminering av minoriteter och infödd befolkning. Dessa prioriteringar återspeglas i det programdokument som det europeiska initiativet för mänskliga rättigheter antagit för 2002-2004 och i de därpå följande förslagsinfordringarna. Fem förslagsinfordringar utlystes 2002 och de hänförde sig samtliga till de båda budgetåren 2002 och 2003. Vid den tidpunkt då dessa offentliggjordes fanns inga bestämmelser om att de skulle täcka frågor om funktionshinder, eftersom dessa frågor inte ingick i programdokumentet. Enligt gemenskapens bestämmelser är det inte tillåtet att ändra ett förslag efter det att det har offentliggjorts. Kommissionen har således inte möjlighet att välja ut och anslå medel från tidigare utvalda projekt.

Kommissionen håller på att reflektera över vilken inriktning initiativet för mänskliga rättigheter skall ha efter programplaneringsperioden för 2002-2004. Den 14 juli 2003 anordnade kommissionen därför ett särskilt seminarium för att diskutera denna fråga med företrädare för icke-statliga organisationer, parlamentsledamöter och tjänstemän från medlemsstaterna. Eftersom meddelandet fortfarande är det vägledande dokumentet kommer diskussionerna att inriktas på hur programplaneringen av de fyra prioriterade områdena kan göras mer effektiv.

Kommissionens dokument Vägledning i frågor om funktionshinder och utveckling för kommissionens delegationer och avdelningar (”Guidance Note on Disability and Development for EU Delegations and Services”) som innehåller riktlinjer för hur frågor om funktionshinder på ett effektivt sätt kan integreras i utvecklingssamarbetet har getts bred spridning inom kommissionen. I detta dokument understryks vikten av att frågor om funktionshinder integreras i den politiska dialogen och i programplanerningen på nationell nivå. Så har skett i samband med den halvtidsöversyn av riktlinjerna för AVS-länderna (länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet) som för närvarande håller på att utarbetas och denna kommer således att medföra att man undersöker i vilken utsträckning de nationella programmen tar hänsyn till funktionshindrade personers behov.

Kommissionen fäster stor vikt vid frågan om funktionshinder, vilket framgår av den lagstiftning som den antagit och av dess aktiva agerande i den särskilda kommitté som inrättats med avseende på utarbetandet av en konvention för att skydda och främja funktionshindrade personers rättigheter.

---

(1)  KOM(2001) 252 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/71 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/71

---

(2004/C 88 E/0078)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2184/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(30 juni 2003)

Ämne:   Ytterligare kränkningar av religionsfriheten i Turkmenistan

De turkmenistanska myndigheterna vägrar bevilja registrering av församlingar som inte är ryska eller muslimska. All religiös verksamhet som inte registrerats betraktas som illegal och övervakas under alla omständigheter av sjätte avdelningen inom kommittén för nationell säkerhet (KNB, f.d. KGB).

I slutet av maj blev två möten med Hare Krishna föremål för de turkmenistanska myndigheternas uppmärksamhet. I en by i närheten av Mari trängde sig tjänstemän in bland deltagarna i en ceremoni för att filma medlemmarna. I huvudstaden Ashgabad genomförde samtidigt en operativ grupp inom divisionen från ministeriet för inrikes frågor under ledning av översten Byashim Taganov husrannsakan i bostaden hos en av församlingsmedlemmarna, Gaurabhakta Devi Dasi, och utan något tillstånd om husrannsakan avlägsnades ikoner och beslagtogs religiöst material. Kvinnan arresterades tillsammans med ytterligare två troende. Av de tre dömdes två till böter och hotades med deportation från huvudstaden, den tredje misshandlades barbariskt och hotades med rättsliga åtgärder. Överste Taganov förnekar all inblandning i händelsen.

Efter en husrannsakan i en privat bostad bötfälldes Guzelya Syraeva den 31 maj av de lokala myndigheterna för att ha överraskats medan hon var tillsammans med andra medlemmar av en icke registrerad protestantisk församling. Därefter utsattes Syraeva för påtryckningar från myndigheternas sida om att lämna sitt arbete som lärare vid förskolan i Abadan. Myndigheterna hotade att avskeda chefen för förskolan, Tazegyul Nurieva, om hon inte avskedade Syraeva. De båda utsattes för påtryckningar även från utbildningsministeriet.

Den 13 juni trängde polisen in i en privatlägenhet där baptister förrättade bön. Samtliga närvarande förhördes under flera timmar. Polischefen Alaverdy Khudoberdiev försvarade insatsen genom att säga att verksamhet i organisationer som inte är registrerade är olagliga, men i själva verket förbjuder den turkmenistanska lagen om religionsfrihet inte aktiviteter i religiösa organisationer som inte är registrerade. Dieter Matthei, politisk tjänsteman vid Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa, OSSE, har berättat om svårigheterna han stött på hos de lokala myndigheterna för att få tillgång till rapporterna om dessa insatser.

Kommissionen ombeds mot bakgrund av ovanstående besvara följande frågor:

| — | Är kommissionen medveten om de allvarliga och fortgående kränkningarna av religionsfriheten i Turkmenistan och de händelser som anges ovan? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen medveten om de allvarliga och fortgående kränkningarna av religionsfriheten i Turkmenistan och de händelser som anges ovan?

| — | Vilka initiativ tänker kommissionen ta eller stödja för att utöva påtryckningar på myndigheterna i Turkmenistan så att de garanterar religionsfriheten i landet? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ tänker kommissionen ta eller stödja för att utöva påtryckningar på myndigheterna i Turkmenistan så att de garanterar religionsfriheten i landet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(29 juli 2003)

Kommissionen är helt och hållet medveten om de besvärliga förhållanden som de religiösa minoriteterna i Turkmenistan lever under.

Kommissionen är mycket oroad över bristen på engagemang hos de turkmenistanska myndigheterna när det gäller att förbättra de religiösa minoritetsgruppernas situation. Turkmenistan uppfyller inte sina åtaganden beträffande religionsfriheten, som är inskriven i den turkmenistanska författningen och som landets regering har godtagit genom att ingå internationella avtal inom ramen för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa.

Kommissionen kommer att fortsätta att ta upp denna fråga vid varje bilateralt möte med de turkmenistanska myndigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/72 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/72

---

(2004/C 88 E/0079)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2198/03

från Niall Andrews (UEN) till kommissionen

(26 juni 2003)

Ämne:   Skydd av de mänskliga rättigheterna i Mexiko

Är kommissionen medveten om de kränkningar av de mänskliga rättigheterna som pågår i Mexiko och som har belysts av Amnesty International? Några exempel:

| — | Försvarare av de mänskliga rättigheterna trakasseras, hotas och mördas. |
| --- | --- |

—

Försvarare av de mänskliga rättigheterna trakasseras, hotas och mördas.

| — | Politiska motståndare, förespråkare för och medlemmar av ursprungsbefolkningen arresteras och ”försvinner”. |
| --- | --- |

—

Politiska motståndare, förespråkare för och medlemmar av ursprungsbefolkningen arresteras och ”försvinner”.

| — | Sedan 1993 har mer än 200 kvinnor mördats i Ciudad Juaréz, och de mexikanska myndigheterna har underlåtit att på ett vederbörligt och effektivt sätt undersöka dessa brott. |
| --- | --- |

—

Sedan 1993 har mer än 200 kvinnor mördats i Ciudad Juaréz, och de mexikanska myndigheterna har underlåtit att på ett vederbörligt och effektivt sätt undersöka dessa brott.

Är kommissionen medveten om att Mexiko, trots att landet vid upprepade tillfällen har åtagit sig att respektera de mänskliga rättigheterna och att förbättra sitt rykte i detta hänseende och trots att det har undertecknat den interamerikanska konventionen om ofrivilliga försvinnanden, vägrar att undersöka fall av ”försvinnanden” från tiden innan konventionen ratificerades?

Vidare, är kommissionen medveten om att mål som rör de militära styrkorna fortsätter att höras av hemliga militära domstolar, en omständighet som undergräver undersökningarnas trovärdigheten?

Med tanke på att EU har definierat mänskliga rättigheter och demokrati som avgörande faktorer för dess förbindelser med länder utanför EU och att handelsförbindelserna mellan EU och Mexiko har stärkts, kan kommissionen ange vilka åtgärder den tänker vidta för att förmå Mexikos regering att fullfölja sina åtaganden och förpliktelser vad de mänskliga rättigheterna beträffar?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 juli 2003)

Kommissionens engagemang för främjandet av de mänskliga rättigheterna utgör en central del i alla bilaterala avtal. Processen för att värna och trygga de mänskliga rättigheterna har institutionaliserats genom den s.k. demokratiklausulen, som är ett väsentligt inslag i förbindelserna mellan unionen och Mexiko. Förbindelserna regleras av avtalet om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete (det globala avtalet) som trädde i kraft den 1 oktober 2000. Avtalet vilar på de tre pelarna politik, samarbete och handel.

Den institutionella ram som upprättas i avtalet innebär för närvarande att en öppen och konstruktiv politisk dialog förs på alla nivåer — såväl statschefer, ministrar som högre tjänstemän emellan. Detta gör att unionen att kan utbyta åsikter i bilaterala och multilaterala frågor, inklusive utvecklingen av läget beträffande de mänskliga rättigheterna på båda sidor. Kommissionen anser att denna ordning är tillfredsställande och avser inte att i detta skede vidta några ytterligare åtgärder på området.

I september 2002 ratificerade Mexiko ”The Inter-American Convention on Forced Disappearance of Persons”. Kommissionen välkomnar Mexikos ratificering av konventionen, men eftersom den utarbetats av Amerikanska samarbetsorganisationen har kommissionen ingen direkt genomförandebefogenhet i fråga om den. Kommissionen utnyttjar dock de mekanismer som finns för åsiktsutbyte och, vid behov, för att uppmana sina samarbetspartner att på alla nivåer respektera och genomföra de olika avtal och konventioner som rör de mänskliga rättigheterna. Kommissionen ser i det avseendet positivt på president Vicente Fox försök att sätta frågor om de mänskliga rättigheterna i förgrunden på sin politiska dagordning och att ställa de ansvariga för tidigare begångna brott inför rätta. Kommissionen medger att det finns vissa brister i rättsväsendet och kommer såvitt möjligt att stödja alla reformer som innebär att det inrättas ett mera trovärdigt, öppet och fungerande rättsväsende. Ett samarbetsprojekt på detta område mellan EU och Mexiko om en reform av det mexikanska rättsväsendet kommer att inledas under andra halvåret 2003.

Kommissionen är medveten om att det förekommer viss straffrihet och att kränkningar av de mänskliga rättigheterna fortfarande sker, men den hyser förhoppningar om att en utökad politisk dialog och ett målinriktat samarbete på detta område skall kunna bidra till att Mexikos pågående reformsträvanden leder till framgång.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/73 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/73

---

(2004/C 88 E/0080)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2223/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(2 juli 2003)

Ämne:   EU:s hemliga avtal med tredje land om kärnkraft

Tidningen European Voice rapporterade den 12 juni 2003 att rådet föregående vecka godkände ett hemligt avtal med Kina om kärnkraft. Tidningen rapporterade vidare att avtalet innehåller förbud mot att kärnkraft används för att framställa massförstörelsevapen.

Kan kommissionen bekräfta att den känner till detta avtal?

Kan kommissionen offentliggöra avtalet eller förklara varför det inte kan offentliggöras?

Kan kommissionen förklara hur det är möjligt att garantera att ett avtal av denna art inte får konsekvenser för spridningen av massförstörelsevapen?

Kan kommissionen ge bevis på att ett liknande avtal inte har ingåtts med Iran?

Kan kommissionen tillhandahålla protokollen från de möten som hållits med högt uppsatta representanter för den iranska regimen i samband med den så kallade ”konstruktiva dialogen” om energi?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 augusti 2003)

Det finns inte något hemligt avtal om kärnenergi vare sig med Kina eller med Iran.

Rådet antog den 11 juni 2003 förhandlingsdirektiv för ett framtida avtal mellan Euratom och Kina. Detta avtal kommer att inriktas på forskning och dess främsta målsättning bör vara att underlätta för kinesiska forskningsinstitut att få tillträde till Euratoms sjätte ramprogram på samma sätt som de har tillträde till det övergripande sjätte ramprogrammet. Från Kinas sida har man alltid uppgett att man endast är intresserad av ett forskningsavtal och denna åsikt delas av medlemsstaterna som enhälligt godkände förhandlingsdirektiven.

Det finns inte något avtal mellan Euratom och Iran och det föreligger inte heller något utkast till förhandlingsdirektiv för ett sådant avtal. Kommissionen vill emellertid erinra om att Iran är part i ickespridningsfördraget och att det finns ett komplett säkerhetskontrollavtal mellan Iran och Internationella atomenergiorganet (IAEA), som trädde i kraft den 15 maj 1974. I dagsläget finns det inget tilläggsprotokoll om skärpt säkerhetskontroll mellan Iran och IAEA.

Kommissionen håller på att förhandla fram ett handels- och samarbetsavtal med Iran som är knutet till parallella förhandlingar om ett avtal om politisk dialog och bekämpning av terrorism. Dessa förhandlingar kan leda till ett första avtal mellan EU och Iran och bana väg för närmare ekonomiska och politiska förbindelser. EU eftersträvar en övergripande dialog i sina förbindelser med Iran, där bilaterala, regionala och globala frågor ingår, liksom frågor om mänskliga rättigheter, terrorism och icke-spridning.

Sedan 1999 har kommissionen diskuterat frågor rörande icke-kärnenergi i en högnivågrupp. Detaljerad information från det senaste mötet i EU-Iran-arbetsgruppen om energi i oktober 2002 finns att läsa på kommissionens webbplats (1).

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/energy_transport/en/enlarg_2_en.html.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/74 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/74

---

(2004/C 88 E/0081)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2229/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(2 juli 2003)

Ämne:   Inkomster från olja i Angola och frågan om öppenhet

Enligt ett pressmeddelande från den icke-statliga organisationen Global Witness den 20 juni 2003 har vice premiärministern i den angolanska regeringen, Aguinaldo Jaime, offentligt förbundit sig att verka öppet när det gäller inkomster som härrör från oljeutvinningen längs den angolanska kusten.

Enligt pressmeddelandet från Global Witness skall den angolanske vice premiärministern i ett tal vid en oljeindustrikonferens i London ha sagt att transaktionerna tidigare inte togs med i budgeten, vilket innebar att budgeten inte var trovärdig. Vidare sade Jaime att budgeten nu för första gången i Angolas historia kommer att inbegripa alla inkomster och att detta kommer att ge en signal till givarna om att den angolanska regeringen har förbundit sig att förvalta budgeten på ett sätt som är helt öppet för insyn. Jaime förtydligade att dessa siffror kommer att inbegripa alla inkomster i landet.

Mot denna bakgrund ställer jag följande frågor till kommissionen:

Känner kommissionen till dessa uttalanden av vice premiärminister Aguinaldo Jaime?

Känner kommissionen till om den angolanska regeringen har förbundit sig på liknande sätt i andra frågor? Rådet och kommissionen har liksom andra internationella organ redan bekräftat sina ståndpunkter i denna fråga. Förfogar kommissionen över säkra uppgifter om att dessa förpliktelser från den angolanska regeringens sida redan håller på att konkretiseras eller inom kort kommer att förverkligas? Vilka konsekvenser tror kommissionen att en positiv utveckling i denna viktiga politiska och finansiella fråga kommer att få för den planerade, men ständigt uppskjutna, givarkonferensen vars syfte är att stödja återuppbyggnaden av landet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(9 september 2003)

Kommissionen känner till den angolanske vice premiärministern Aguinaldo Jaimes uttalande och välkomnar regeringens åtagande om större öppenhet i fråga om budgeten. Den regeringsombildning som ägde rum i december 2002 och som ledde att en ny grupp med ansvar för ekonomiska frågor tog plats i regeringen väckte förhoppningar om en öppnare ekonomisk och finansiell förvaltning. Tidigare erfarenheter har emellertid inte varit positiva och det återstår att se huruvida verkliga förbättringar kommer att äga rum.

Det internationella samfundet, inbegripet kommissionen, fortsätter att uppmana regeringen att införa en öppen förvaltning av budgeten, särskilt när det gäller intäkterna från olja och diamanter, och tillhandahåller stöd för detta ändamål. Kommissionsledamoten med ansvar för utveckling och samarbete betonade därför vid sitt besök i Angola i januari 2003, där han sammanträdde med regeringsföreträdare och med president José Eduardo dos Santos, att det behövs en öppen förvaltning av intäkterna från landets enorma naturresurser så att dessa kommer samtliga angolaner till del. Han underströk vidare att sådana insatser också skulle bidra till ett stabilt och förutsebart ekonomiskt klimat, vilket är en förutsättning för att landet skall kunna dra till sig de utländska investeringar som det finns ett brådskande behov av.

Världsbankens övergångsstrategi för stöd (Transitional Support Strategy, TSS) till efterkrigssituationen i Angola omfattar ett program som syftar till att bistå regeringen vid förvaltningen av de offentliga utgifterna och till att förbättra förvaltningen av olje- och skatteintäkterna. Även samarbetsstrategin mellan gemenskapen och Angola för 2002-2007, som undertecknades vid det besök som kommissionsledamoten för utveckling och samarbete avlade i januari, omfattar åtgärder för förbättring av den finansiella förvaltningen.

Kommissionen och det internationella samfundet har vid upprepade tillfällen betonat att en förbättring av Angolas förbindelser med Internationella valutafonden, bland annat i fråga om insyn och ansvarighet, är av största vikt för att givarkonferensen om återuppbyggnaden av Angola skall bli framgångsrik, och att det också är mycket viktigt att upprätta en trovärdig strategi för fattigdomsminskning. Om Angola lyckas genomföra det åtagande som gjorts av landets vice premiärminister kommer detta att inverka positivt på Angolas förbindelser med Internationella valutafonden och därmed underlätta konferensen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/75 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/75

---

(2004/C 88 E/0082)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2244/03

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(7 juli 2003)

Ämne:   Malta och direktivet om bevarande av vilda fåglar

Frånsett den överenskommelse om fångst av finkar vilken ingåtts för en övergångsperiod, är kommissionen säker på att Malta kommer att kunna följa direktivet om bevarande av vilda fåglar 79/409/EEG (1) från och med den dag då Malta går med i EU? Om inte: vad tänker kommissionen då vidta för åtgärder?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(4 augusti 2003)

Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka Maltas och andra anslutande länders lagstiftningsprocess fram till den 1 maj 2004. Resultatet härav kommer att anges den i fullständiga övervakningsrapport som kommer att offentliggöras i november 2003.

När Malta blir medlem av unionen kommer kommissionen att, liksom för alla andra medlemsstater, kontrollera att rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar har införlivats på ett korrekt sätt. Skulle Malta inte efterleva direktivet kommer kommissionen att överväga vilka åtgärder som skall vidtas i enlighet med EG-fördraget.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/76 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/76

---

(2004/C 88 E/0083)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2303/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(8 juli 2003)

Ämne:   Kuba, kommissionens delegation och de mänskliga rättigheterna

EU har beslutat att:

| a) | kräva att de kubanska myndigheterna friger alla politiska fångar, |
| --- | --- |

a)

kräva att de kubanska myndigheterna friger alla politiska fångar,

| b) | begränsa de bilaterala högnivåmötena med den kubanska ledningen, |
| --- | --- |

b)

begränsa de bilaterala högnivåmötena med den kubanska ledningen,

| c) | minska medlemsstaternas deltagande i kulturhändelser, |
| --- | --- |

c)

minska medlemsstaternas deltagande i kulturhändelser,

| d) | bjuda in kubanska oliktänkande till de medlemsstaternas nationaldagsfester, |
| --- | --- |

d)

bjuda in kubanska oliktänkande till de medlemsstaternas nationaldagsfester,

| e) | se över sin gemensamma ståndpunkt om Kuba |
| --- | --- |

e)

se över sin gemensamma ståndpunkt om Kuba

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Har de kubanska myndigheterna redan ackrediterat de ansvariga vid Europeiska kommissionens delegation? |
| --- | --- |

—

Har de kubanska myndigheterna redan ackrediterat de ansvariga vid Europeiska kommissionens delegation?

| — | Hur har kommissionens delegation på Kuba genomfört EU:s beslut rörande landet? Har kommissionens delegation framför allt bjudit in kubanska oliktänkande till de tillställningar den anordnar i likhet med den rekommendation som skickades ut till medlemsstaternas ambassadörer? |
| --- | --- |

—

Hur har kommissionens delegation på Kuba genomfört EU:s beslut rörande landet? Har kommissionens delegation framför allt bjudit in kubanska oliktänkande till de tillställningar den anordnar i likhet med den rekommendation som skickades ut till medlemsstaternas ambassadörer?

| — | Har kommissionens delegation försökt eller ämnar den försöka kontakta den kubanska regeringen för att redogöra för medlemsstaternas beslut samt klargöra att den är orolig över och tar avstånd från de totalitära metoder som används? |
| --- | --- |

—

Har kommissionens delegation försökt eller ämnar den försöka kontakta den kubanska regeringen för att redogöra för medlemsstaternas beslut samt klargöra att den är orolig över och tar avstånd från de totalitära metoder som används?

| — | Vilka är de frågor som enligt kommissionen bör ses över i EU:s gemensamma ståndpunkt om Kuba? |
| --- | --- |

—

Vilka är de frågor som enligt kommissionen bör ses över i EU:s gemensamma ståndpunkt om Kuba?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(31 juli 2003)

Kommissionens delegation i Kuba leds av en chargé d'affaires ad interim som är underställd chefen för delegationen i Dominikanska republiken. Den senare skall ackrediteras som chef även för delegationen i Kuba. Den kubanska regeringen gav den 14 april 2003 sitt samtycke till detta. Datumet för överlämnandet av delegationschefens kreditivbrev har ännu inte fastställts.

Kommissionens delegation i Kuba deltar till fullo i genomförandet av de åtgärder som unionen antagit visavi Kuba. Delegationen bjöd in oliktänkande till den mottagning som anordnades med tanke på Europadagen den 9 maj 2003. Den medverkade i trojkans båda de marscher i Havanna under de senaste månaderna för att underrätta den kubanska regeringen om unionens beslut och begära ett omedelbart frisläppande av fängslade dissidenter.

Översynen av unionens gemensamma ståndpunkt har just avslutats.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/76 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/76

---

(2004/C 88 E/0084)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2304/03

från Emma Bonino (NI) till kommissionen

(14 juli 2003)

Ämne:   Öppnande av en kommissionsdelegation i Jemen

I samband med den jemenitiske presidentens besök i Bryssel för ca tre år sedan åtog sig kommissionens ordförande att inom kort öppna en faktisk kommissionsdelegation i Sanaa. Trots detta och trots att Jemen är ett ur många aspekter strategiskt viktigt land för unionen representeras kommissionen i Sanaa fortfarande bara av delegationschefen i Amman.

Stegvis befästs rättsstaten och de demokratiska principerna i landet, vilket de korrekt genomförda valen nyligen är ett bevis på, och det finns möjligheter att från Jemen stärka dessa värden i hela regionen.

Anser inte kommissionen mot bakgrund av ovanstående att det nu är dags att göra sak av åtagandet att öppna en kommissionsdelegation i Sanaa?

Anser inte kommissionen att detta skulle vara ett sätt att uppmuntra myndigheterna i Jemen att fortsätta på den inslagna vägen av konsolidering av demokratin och rättsstaten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 september 2003)

Kommissionen anser att Yemen har gjort beaktansvärda framsteg när det gäller att befästa de rättsstatliga och demokratiska principerna och håller med om att demokratiseringsprocessen skulle främjas ytterligare av stärkta förbindelser mellan kommissionen och Yemen.

Kommissionen överväger att omvandla sitt kontor i Yemen till en Ammandelegationen underställd subregional delegation. Frågan behandlas för närvarande inom ramen för en övergripande översyn av tjänsten för yttre representation. Kommissionen har för avsikt att i sinom tid lägga fram ett meddelande om denna fråga.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/77 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/77

---

(2004/C 88 E/0085)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2308/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(14 juli 2003)

Ämne:   Afrika — olja — fattigdom

Enligt uppgifter från en studie som genomförts av en nordamerikansk icke-statlig organisation, Catholic Relief Services, kommer de nya oljeinvesteringar som sker i Afrika troligtvis inte att utrota fattigdomen i de länder som förfogar över denna energiresurs, trots utsikterna om en fördubbling på tio år av den afrikanska oljeproduktionen.

Dessa slutsatser är mycket chockerande.

Enligt pressen offentliggjordes denna studie på Internet samma dag som den brittiska premiärministern i London träffade ledare för oljeföretag (17 juni 2003), varvid han uppmanade dem att verka för större insyn i sina affärer på den afrikanska kontinenten.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Känner kommissionen till denna studie eller förfogar den över andra trovärdiga utredningar i denna fråga? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till denna studie eller förfogar den över andra trovärdiga utredningar i denna fråga?

| — | Vilken information besitter kommissionen om oljeföretagens verksamhet och insynen i deras affärer med oljestaterna i Afrika? |
| --- | --- |

—

Vilken information besitter kommissionen om oljeföretagens verksamhet och insynen i deras affärer med oljestaterna i Afrika?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att främja större insyn i de oljeföretag som är etablerade eller bedriver verksamhet i Europeiska unionen och som utvinner olja i Afrika för att på så sätt främja kontrollen av förvaltningen och fördelningen av inkomsterna från oljan? Vilka åtgärder har kommissionen dessutom vidtagit eller kommer den att vidta vis-à-vis de afrikanska länderna inom ramen för befintliga samarbetsförbindelser? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att främja större insyn i de oljeföretag som är etablerade eller bedriver verksamhet i Europeiska unionen och som utvinner olja i Afrika för att på så sätt främja kontrollen av förvaltningen och fördelningen av inkomsterna från oljan? Vilka åtgärder har kommissionen dessutom vidtagit eller kommer den att vidta vis-à-vis de afrikanska länderna inom ramen för befintliga samarbetsförbindelser?

| — | Anser kommissionen det vara möjligt att på något sätt förhindra eller begränsa verksamheten i Europeiska unionen för de oljeföretag som inte går med på att öppet redogöra för sina handels- och industriförbindelser med afrikanska länder? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen det vara möjligt att på något sätt förhindra eller begränsa verksamheten i Europeiska unionen för de oljeföretag som inte går med på att öppet redogöra för sina handels- och industriförbindelser med afrikanska länder?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(10 september 2003)

Kommissionen känner inte till denna specifika studie som publicerats av Catholic Relief Services enligt vilken investeringar inom oljesektorn inte kan utrota fattigdomen i de oljeproducerande länderna. Resultaten av rapporten enligt Catholic Relief Services webbplats bekräftar emellertid en pågående utveckling. Det stämmer att beroende av olje- och mineralexport är mycket nära förbundet med ovanligt svåra förhållanden för den fattiga befolkningen. Utveckling av oljeindustrin tenderar att ytterligare koncentrera välfärden till den politiska och militära eliten, vilket kan vara förbundet med undergrävande av demokrati och sämre villkor när det gäller mänskliga rättigheter. När länder blir beroende av export av olja eller mineral har de svårt att diversifiera sin ekonomi och att främja t.ex. jordbruk och tillverkningsindustri som mer direkt gagnar den fattiga befolkningen. Slutligen är beroende av olje- eller mineralexport ett hinder för den typ av ekonomisk verksamhet som gynnar den fattiga befolkningen.

Kommissionen förfogar inte över någon detaljerad sammanställning över oljeföretags verksamhet i Afrika. Åtskilliga direkta kontakter har emellertid tagits med nytänkande multinationella företag inom olje- och gruvsektorn inom ramen för kommissionens strategi för företagens sociala ansvar.

Kommissionens ordförande Romano Prodi uttryckte i en skrivelse 2002 sitt stöd för en kampanj som inleddes i juni 2002 där multinationella företag uppmanades att uppge hur mycket de betalar till regeringar i fattiga länder. Denna så kallade ”Publish What You Pay”-kampanj (offentliggör vad du betalar) leds av George Soros och stöds av mer än 30 lobbygrupper, däribland Amnesty International, Friends of the Earth och Save the Children. Det nyligen inrättade europeiska flerpartsforumet kommer vid sitt nästa rundabordsmöte för utveckling den 29 och 30 september 2003 att ta upp kampanjen och notera bästa praxis vid företag. Europaparlamentet deltar i forumet som observatör. Även i Catholic Relief Services rapport fastställs främjande av företagens sociala ansvar som det mest effektiva sättet att tackla problem som orsakats av olje- och gruvindustrin i Afrika.

Det går inte att begränsa eller förhindra verksamheten för de oljeföretag som är ovilliga att offentliggöra sina betalningar. Det är emellertid nödvändigt främja konceptet ”företagens sociala ansvar” och det civila samhällets roll på nationell nivå, som skulle kunna vara en slags vakthund när det gäller dessa företag. Vidare uttrycker kommissionen sitt fulla stöd för OECD:s (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) konvention om bekämpande av bestickning enligt vilken bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförbindelser är straffbar.

Slutligen bör det påpekas att kommissionen tar upp frågor som rör olje- och mineralinkomster i sina regelbundna politiska dialoger med åtskilliga partnerländer och förordar en klar och öppen integrering av dessa intäkter i statsbudgetarna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/78 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/78

---

(2004/C 88 E/0086)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2321/03

från Freddy Blak (GUE/NGL) till kommissionen

(14 juli 2003)

Ämne:   Antalet tjänstemän inom kommissionen som arbetar med yttre förbindelser

Kan kommissionen ta fram en förteckning över antalet tjänstemän i kommissionen inom byrån för samarbete EuropAid, kontoret för humanitärt bistånd (ECHO) och generaldirektoratet för bistånd, uppdelat per program och land både centralt vid högkvarteret och i mottagarländerna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(13 oktober 2003)

I tabellen i bilaga 1, som sänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat, anges, för vart och ett av de operativa direktoraten i Byrån för samarbete EuropeAid, hur många tjänstemän som arbetar med vart och ett av de berörda programmen. Antalet extraanställda ingår inte i de angivna siffrorna. Alla uppgifter avser, om inte annat anges, situationen i slutet av juni 2003.

I tabellerna i bilagorna 2, 3 och 4, som sänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat, anges de begärda upplysningarna rörande Kontoret för humanitärt bistånd (ECHO), delegationerna respektive Generaldirektoratet för bistånd.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/79 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/79

---

(2004/C 88 E/0087)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2345/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) och Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Skydd av orört natur- och kulturlandskap med potential för ekoturism i bergstrakterna i den polska provinsen Dolnoslaœkie (Niederschlesien

| 1. | Känner kommissionen till att det bräckliga naturliga landskapet, de monumentala byarna och bebyggelseresterna efter folk som tidigare levat i bergstrakterna Góri Izerskie och Karkonosze i sydvästra delen av den polska provinsen Niederschlesien (vojvodskapet Dolnoslakie) hittills aldrig skadats av krig, industrialisering eller modernisering av jordbruket, något som inspirerat till en internationell ambulerande tältutställning ”The Jelenia góra (Hirschberg) valley of castles and gardens, our joint European heritage” och inom Europa har en unik potential för ekoturism, jordbruksturism, kulturturism och hälsovårdsturism? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det bräckliga naturliga landskapet, de monumentala byarna och bebyggelseresterna efter folk som tidigare levat i bergstrakterna Góri Izerskie och Karkonosze i sydvästra delen av den polska provinsen Niederschlesien (vojvodskapet Dolnoslakie) hittills aldrig skadats av krig, industrialisering eller modernisering av jordbruket, något som inspirerat till en internationell ambulerande tältutställning ”The Jelenia góra (Hirschberg) valley of castles and gardens, our joint European heritage” och inom Europa har en unik potential för ekoturism, jordbruksturism, kulturturism och hälsovårdsturism?

| 2. | Känner kommissionen till att polska bönder bland ortsbefolkningen i detta område för tio år sedan tagit initiativet till European Centre for Eco and Agro Tourism (ECEAT), som sedan dess expanderat och blivit en internationell organisation med avdelningar i femton länder och med 2 000 logitjänster för hållbar turism som medlemmar? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att polska bönder bland ortsbefolkningen i detta område för tio år sedan tagit initiativet till European Centre for Eco and Agro Tourism (ECEAT), som sedan dess expanderat och blivit en internationell organisation med avdelningar i femton länder och med 2 000 logitjänster för hållbar turism som medlemmar?

| 3. | Känner kommissionen till att landskapen Doliny Bobru och Rudawski Park kring staden Jelenia Góra och nationalparken (park narodow) Karkonoski, som varit skyddad sedan 1959, alltsedan 1989 varit skyddade landskap (parki krajobrazowe) och att det omgivande landskapet till stor del är skyddad landskapszon (obszary krajobrazu chronionego oraz otuliny parków krajobrazowych), också om trafikområdet mellan Jelenia Góra och Zgorzelec vid tyska gränsen inte ingår i den? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att landskapen Doliny Bobru och Rudawski Park kring staden Jelenia Góra och nationalparken (park narodow) Karkonoski, som varit skyddad sedan 1959, alltsedan 1989 varit skyddade landskap (parki krajobrazowe) och att det omgivande landskapet till stor del är skyddad landskapszon (obszary krajobrazu chronionego oraz otuliny parków krajobrazowych), också om trafikområdet mellan Jelenia Góra och Zgorzelec vid tyska gränsen inte ingår i den?

| 4. | Känner kommissionen till att tre internationella konferenser som arrangerats av Polens centrum för bevarande av historiska landskap och med stöd av International Committee for historic gardens and cultural landscapes (ICOMOS-IFLA) rekommenderat Polens regering att placera dessa ställen på Unescos förteckning över världskulturarvet? |
| --- | --- |

4.

Känner kommissionen till att tre internationella konferenser som arrangerats av Polens centrum för bevarande av historiska landskap och med stöd av International Committee for historic gardens and cultural landscapes (ICOMOS-IFLA) rekommenderat Polens regering att placera dessa ställen på Unescos förteckning över världskulturarvet?

| 5. | Har Polens regering sedan dess anmält området inom ramen för Natura 2000? |
| --- | --- |

5.

Har Polens regering sedan dess anmält området inom ramen för Natura 2000?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/79 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/79

---

(2004/C 88 E/0088)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2346/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) och Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Orört natur- och kulturlandskap ödeläggs och ekoturismen omintetgörs genom utvidgning av dagbrott i den polska provinsen Dolnoslaœkie (Niederschlesien)

| 1. | Känner kommissionen till att gruvbolag skyndar sig att kort före Polens anslutning till EU köpa mark och förvärva långfristiga koncessioner för utvinning i dagbrott i stor skala i de delvis skyddade bergsområdena Góri Izerskie och Karkonosze längst i söder i den polska provinsen Niederschlesien (vojvodskapet Dolnoslakie)? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att gruvbolag skyndar sig att kort före Polens anslutning till EU köpa mark och förvärva långfristiga koncessioner för utvinning i dagbrott i stor skala i de delvis skyddade bergsområdena Góri Izerskie och Karkonosze längst i söder i den polska provinsen Niederschlesien (vojvodskapet Dolnoslakie)?

| 2. | Känner kommissionen till att det svenska företaget NCC i Klopotnica (kommunen Mirsk) sedan 1999 genom grävarbeten, breda tillfartsvägar, buller från sprängningar och dammoln gjort så landskapet ödelagts och förlorat sin attraktivitet för människor och att detta lett till att turister inte mera kommer dit och området utarmas? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att det svenska företaget NCC i Klopotnica (kommunen Mirsk) sedan 1999 genom grävarbeten, breda tillfartsvägar, buller från sprängningar och dammoln gjort så landskapet ödelagts och förlorat sin attraktivitet för människor och att detta lett till att turister inte mera kommer dit och området utarmas?

| 3. | Har det under tiden kommit till kommissionens kännedom att det arbetas med planer på att en gammal nedlagd gruva invid området Karpniki (kommunen Myslakowice), som är rikt på slott, palats och historiska trädgårdar och befinner sig i den skyddade parken ”Rudawski Janowice Park”, skall utvidgas och bli tjugo till trettio gånger större samt att företaget Pol-Skal också planerar att anlägga stora dagbrott på 80 ha för utvinning av leukogranit mellan Mala Kamienica och Chromiec (kommunen Stara Kamienica), något som kommer att leda till svåra störningar i och svår ödeläggelse av området och att dessa planer kommer att kunna räkna med allt starkare protester från lokalbefolkningshåll? |
| --- | --- |

3.

Har det under tiden kommit till kommissionens kännedom att det arbetas med planer på att en gammal nedlagd gruva invid området Karpniki (kommunen Myslakowice), som är rikt på slott, palats och historiska trädgårdar och befinner sig i den skyddade parken ”Rudawski Janowice Park”, skall utvidgas och bli tjugo till trettio gånger större samt att företaget Pol-Skal också planerar att anlägga stora dagbrott på 80 ha för utvinning av leukogranit mellan Mala Kamienica och Chromiec (kommunen Stara Kamienica), något som kommer att leda till svåra störningar i och svår ödeläggelse av området och att dessa planer kommer att kunna räkna med allt starkare protester från lokalbefolkningshåll?

| 4. | Medverkar EU eller Europeiska investeringsbanken på något sätt med att förbereda, finansiera eller genomföra dessa gruvprojekt? Görs det någon miljökonsekvensbeskrivning? |
| --- | --- |

4.

Medverkar EU eller Europeiska investeringsbanken på något sätt med att förbereda, finansiera eller genomföra dessa gruvprojekt? Görs det någon miljökonsekvensbeskrivning?

| 5. | Vad kan och vill kommissionen göra för att bidra till att natur- och landskapsskyddet samt hållbara former av turism och jordbruk fortsätter utveckla sig i Niederschlesiens bergstrakter och eventuellt får bidrag från EU och görs det något för att förebygga att dagbrotten vållar sådan ödeläggelse att det inte återstår annat efter dem än ett obrukbart och ogästvänligt månlandskap? |
| --- | --- |

5.

Vad kan och vill kommissionen göra för att bidra till att natur- och landskapsskyddet samt hållbara former av turism och jordbruk fortsätter utveckla sig i Niederschlesiens bergstrakter och eventuellt får bidrag från EU och görs det något för att förebygga att dagbrotten vållar sådan ödeläggelse att det inte återstår annat efter dem än ett obrukbart och ogästvänligt månlandskap?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2345/03 och E-2346/03

ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(10 september 2003)

Kommissionen noterar de fakta som parlamentsledamöterna nämner beträffande gruvbrytningen i Polen. Kommissionen noterar även att det hållits en internationell ambulerande utställning i dalen kring Jelenia Góra och att tre internationella konferenser rekommenderat att regionen runt Jelenia Góra, Dolina Bobru och Rudawski Park tas upp i Unescos förteckning över världskulturarv. När det gäller skyddade områden är kommissionen medveten om det nationella systemet med skyddade områden i Polen.

När det gäller gruvbrytningen i Polen känner kommissionen inte till de särskilda projekt som parlamentsledamöterna nämner. Av sin erfarenhet från EU har kommissionen dock lärt sig att gruvbrytning faktiskt inte behöver vara oförenlig med ett sunt miljöskydd. Stora delar av utvinningsindustrin befinner sig i naturskyddsområden, och en sund planering av gruv- och stenbrytningen kan till och med bidra till att utveckla nya områden för fritidsaktiviteter. Kommissionen kan dock bekräfta att det från anslutningsländer såsom Polen, som haft en stor gruvsektor, fortfarande krävs insatser för att förbättra ramarna för denna verksamhet. Därför kommer kommissionen att bistå myndigheterna och industrin genom att ge dem nödvändigt stöd i form av utbyte av bästa praxis.

Som regel har anslutningsländerna regelbundet påmints om rådets slutsatser av den 24 september 1998 beträffande miljöstrategier inför anslutningen, enligt vilka alla nya investeringar bör följa gemenskapens regelverk på miljöområdet.

När det gäller relevant EU-lag stiftning omfattas utvinningsindustrin av krav på bedömning av inverkan på miljön enligt direktiv 85/337/EEG, ändrat genom direktiv 97/11/EG (1). Hanteringen av avfall från utvinning och bearbetning av mineraltillgångar omfattas av de allmänna bestämmelserna i ramdirektivet om avfall 75/442/EEG, ändrat genom direktiv 91/156/EEG (2). När sådant avfall deponeras på land måste detta ske i enlighet med de verksamhetsrelaterade och tekniska bestämmelserna i direktiv 1999/31/EG (3) om deponering av avfall.

I syfte att förbättra miljönormerna på detta område antog kommissionen dessutom nyligen ett förslag till direktiv om hantering av avfall från utvinningsindustrin (4). I detta förslag fastställs vilka uppgifter gruvindustrin har att utföra och vilken roll den behöriga myndighet som övervakar gruvbrytningen har före och efter nedläggningen. Vidare fastställs krav på ställande av en finansiell säkerhet för sanering av en gruva om verksamhetsutövaren går i konkurs. Dessa bestämmelser grundar sig på principen om att förorenaren betalar och syftar till att förebygga företagsplundring genom skrupelfria verksamhetsutövare, t.ex. i händelse av konkurs, som kan medföra en onödig börda för samhället.

Enligt de åtaganden som gjordes under anslutningsförhandlingarna skall Polens regering i enlighet med fågeldirektivet (5) inrätta särskilda skyddsområden och senast dagen för anslutningen överlämna den nationella förteckningen över områden av gemenskapsintresse i enlighet med direktivet om livsmiljöer (6). Polens regering har på grundval av vetenskapliga undersökningar upprättat en förteckning över möjliga områden, och dessa förslag håller nu på att diskuteras med kommuner och intressenter. Det har ännu inte lämnats något officiellt meddelande om förteckningen.

Det har inte tillhandahållits någon finansiering genom Phare-programmet för gruv- och stenbrytnings-projekt i Polen. Viss finansiering har tillhandahållits för skapande av alternativa sysselsättningsmöjligheter i samband med omstruktureringen av kol- och stålindustrin.

Europeiska investeringsbanken har inte finansierat några projekt avseende utarbetande, finansiering eller genomförande av dessa gruv- och stenbrytningsprojekt. Banken har inte heller deltagit i några diskussioner rörande dessa gruv- och stenbrytningsprojekt.

Som parlamentsledamöterna känner till anses ekoturismen i ett europeiskt sammanhang inte vara begränsad till skyddade områden utan syftar framför allt till att minimera turismens negativa effekter på kultur och miljö. Ekoturismen i Europa bör därför ses som ett slags turism som utövas med hänsyn till de högsta miljöskyddsnormerna.

Kommissionen har därför utarbetat en Internetguide om EU:s stöd till turistföretag och turistorter (Union support for Tourism Enterprises and Tourist Destinations) som kan laddas ned från http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/tourism-publications/documents. Denna guide innehåller en mängd upplysningar om olika EU-program, system, medel, initiativ och åtgärder av intresse för turistindustrin samt länkar till hemsidorna för programmen i fråga.

Syftet med denna nya guide är att ge turistindustrins aktörer och andra intresserade en övergripande och strukturerad översikt över vilka möjligheter gemenskapen bidrar till den hållbara turismens och därmed även ekoturismens utveckling. I guiden presenteras olika gemenskapssystem uppdelade i särskilda intresseområden — t.ex. utbildning och stöd till sysselsättningsskapande åtgärder, stöd till och samarbete med näringslivet, samarbete mellan regioner, kulturevenemang till stöd för turismen eller forskning och teknisk utveckling. Passande exempel på olika åtgärder med anknytning till turismen som genomförts i varje enskilt program visar vilken betydelse programmet har för turismen.

Eftersom denna guide även är en sammanfattande presentation av programbeskrivningar, målgrupper och krav, budgetanslag och bidragsandelar och innehåller länkar till hemsidorna för programmen i fråga, kan det hända att stödmottagarna för ett visst projekt bättre kan ta itu med problem i enlighet med målsättningarna för gemenskapens olika finansieringssystem.

Polen måste som anslutningsland till EU och efter att ha undertecknat anslutningsfördraget senast vid anslutningen ha anpassat sig till och genomföra ovan nämnda direktiv och följa bestämmelserna rörande naturskydd och inrättande av skyddade områden, i den mån inga övergångsbestämmelser beviljats. Efter anslutningen är Polen skyldigt att genomföra miljöåtgärder inom jordbruket i enlighet med sitt med EUGFJ-garantier finansierade landsbygdsutvecklingsprogram.

Kommissionen kommer fortsatt att övervaka situationen på nära håll och göra en detaljerad bedömning i sin övergripande övervakningsrapport beträffande genomförandet av bestämmelserna på miljöområdet i Polen och kommer om så är nödvändigt att ta upp problem med de polska myndigheterna.

---

(1)  Rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 73, 14.3.1997.

(2)  Rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 om ändring i direktiv 75/442/EEG om avfall, EGT L 78, 26.3.1991.

(3)  Rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall, EGT L 182, 16.7.1999.

(4)  KOM(2003) 319 slutlig.

(5)  Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979.

(6)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/82 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/82

---

(2004/C 88 E/0089)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2354/03

från Mary Honeyball (PSE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Lokalt styre i AVS-länderna

Kan kommissionen ange vilken typ av stöd som under det senaste året har utgått till lokala myndigheter i AVS-länderna för institutionell utveckling/kapacitetsuppbyggnad på lokal nivå som svar på det erkännande av lokala myndigheters roll som statlig aktör som fastställs i artikel 6 i Cotonou-avtalet?

Har kommissionens enheter, i synnerhet Byrån för samarbete med EuropeAid, inlett några finansiella eller andra interna förfaranden för att säkerställa att lokala myndigheter, i egenskap av statliga aktörer, har tillgång till resurser från de nationella och regionala vägledande programmen? Finns det några specifika exempel på där lokala myndigheter hittills har fått tillgång till sådana resurser?

Har kommissionen några planer på att träffa företrädare för AVS lokala förvaltningsprogram, inbegripet Commonwealth Local Government Forum?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(11 september 2003)

Kommissionen hävdar bestämt att den inte avvaktade Cotonouavtalets ikraftträdande för att erkänna att de lokala myndigheterna är en viktig samtalspartner när det gäller utvecklingen av AVS-länderna och att den därför söker stärka deras förmåga och stödja dem i deras strävanden att delta i landets politiska, sociala och ekonomiska liv.

För närvarande finansierar kommissionen inom ramen för den åttonde Europeiska utvecklingsfonden projekt för decentralisering till lokala grupper, eller för decentraliserat samarbete med de lokala myndigheterna och folkvalda företrädare, i flera afrikanska länder: Benin, Elfenbenskusten, Guinea, Kamerun, Mali, Mauretanien, Niger, Uganda och Senegal. Kommissionen stöder dessutom projekt på detta område i Sydafrika. Stödet till dessa projekt uppgår till 151 miljoner euro för Europeiska utvecklingsfonden och till 102 miljoner euro för Sydafrika. Det senaste projektet är ett stödprogram för upprättande av kommuner i Benin (Prodecom) till ett belopp på 8,85 miljoner euro.

Dessutom omfattar flera nationella vägledande program inom ramen för den nionde Europeiska utvecklingsfonden stöd till decentralisering och till lokala myndigheter: Benin, Djibouti, Etiopien, Ghana, Guinea, Kap Verde, Mali, Niger, Sierra Leone och Uganda. Kostnaden för de projekt som redan fastställts är 93 miljoner euro. Även det vägledande programmet (2003-2006) för Sydafrika tillhandahåller stöd för uppbyggnad av de lokala myndigheternas förmåga inom ramen för lokala utvecklingsprojekt.

I enlighet med de förfaranden som gäller för Europeiska utvecklingsfonden finansieras samarbetsprojekt med medel från de nationella eller regionala vägledande programmen endast på grundval av en begäran från den regionala eller nationella utanordnaren. Dessutom förblir chefen för kommissionens delegation i AVS-partnerländerna den huvudsakliga samtalspartnern när det gäller genomförandet av partnerskapet, främjandet och underlättandet av dialogen mellan de olika aktörerna (särskilt de lokala myndigheterna) samt den ekonomiska förvaltningen. De projekt som kommissionen finansierar i fråga om stöd till decentralisering och till lokala myndigheter säkerställer att de medel som avsatts för dessa projekt direkt kommer lokalsamfunden till godo genom att det upprättas ett system för stärkande av deras institutionella, tekniska och finansiella förmåga. De projekt för stöd till decentralisering och till lokala myndigheter som för närvarande genomförs består vanligtvis i utbildning och tekniskt stöd till de lokala myndigheterna och de folkvalda företrädarna, upprättande av investeringsfonder för kommunala infrastrukturer och tjänster, eller i tillhandahållande av krediter för att förbättra de kommunala tjänsterna. Liknande förfaranden till-lämpas för Sydafrika.

Kommissionen följde mycket noggrant organisationen och upprättandet av AVS-ländernas plattform för lokala myndigheter och deltog i det seminarium som denna plattform anordnade den 14 mars 2002 i syfte att gemensamt se över möjligheterna till samarbete med de lokala myndigheterna i AVS-länderna.

När det gäller Commonwealth Local Government Forum (CLGF) har Byrån för samarbete EuropAid två gånger sammanträffat med en företrädare för detta forum. Kommissionen underrättade vid dessa möten företrädaren för CLGF om kommissionens insatser för att stärka förmågan hos de lokala myndigheterna i AVS-länderna. Dessutom förklarades de finansieringsmetoder som gäller för Europeiska utvecklingsfonden och för budgetposterna ”Sydafrika” och ”decentraliserat samarbete”. Det bör noteras att kommissionen inte anser CLGF vara en nödvändig samtalspartner i strävandena efter att stödja lokala myndigheter i AVS-länderna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/83 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/83

---

(2004/C 88 E/0090)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2363/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(17 juli 2003)

Ämne:   Turkiskt fartyg utför undersökningar på grekiskt territorialvatten i Egeiska havet

Enligt färska uppgifter (8 juli 2003) i grekisk press skall det turkiska oceanografiska fartyget Piri Reis mellan den 4 och 19 juli utföra undersökningar i Egeiska havet, dessutom i den del av Egeiska havet som ligger på grekiskt territorialvatten. Uppgifterna gör gällande att den grekiska flottan uppfångat meddelanden från kustradiostationen i Izmir angående ”fartygets oceanografiska undersökningar”. Enligt undersökningsprogrammet för Piri Reis (som väl att märka tillhör universitetet i Izmir) skall undersökningarna företas på ner till fem sjömils avstånd från klippön Kalogeri i Kykladerna och på 25 andra platser inom grekiskt territorialvatten.

Jag vill påminna om att Turkiet (kandidatland till EU) redan tidigare låtit samma fartyg gå ut i Egeiska havet med uppgift att utföra undersökningar på Greklands (och därmed gemenskapens) territorialvatten, med följd att de grekisk-turkiska relationerna tillspetsats.

Känner kommissionen till de turkiska myndigheternas avsikter? Har universitetet i Izmir, som fartyget i fråga tillhör, mottagit stöd genom någon form av gemenskapsinitiativ (direkt eller indirekt, med lånemedel eller andra gemenskapsmedel)? Vilka åtgärder kan kommissionen omedelbart vidta för att förhindra att Turkiet utför undersökningar inom en medlemsstats territorialvatten?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(11 september 2003)

Kommissionen känner inte till de turkiska myndigheternas avsikter vad beträffar det turkiska oceanografiska fartygets verksamhet. Universitetet i Izmir har inte mottagit något stöd från unionen.

När det gäller förbindelserna mellan Grekland och Turkiet i allmänhet önskar kommissionen hänvisa till principen om fredlig tvistlösning, som tas upp i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Helsingfors i december 1999.

Enligt det reviderade partnerskap för anslutning med Turkiet som antogs den 19 maj 2003 utgör det en prioritet för Turkiet att ”[i] samband med den politiska dialogen [...] göra alla ansträngningar för att lösa eventuella återstående gränskonflikter och övriga närbesläktade frågor, i enlighet med punkt 4 i slutsatserna från Helsingfors”.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/84 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/84

---

(2004/C 88 E/0091)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2392/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne:   Stening av Semsiye Allak i byn Yalim i Turkiet

Det har på många håll i internationell press skrivits om den 3 5-åriga Semsiye Allak från den kurdiska byn Yalim i Turkiet som blev stenad av sin familj då hon var gravid efter att ha blivit våldtagen av en gift man. Kvinnan avled sju månader efter steningen, ensam och övergiven på sjukhuset, medan våldtäktsmannen dödades på plats av släktingar som ”tog lagen i egna händer”.

Denna fruktansvärda händelse är ytterligare ett exempel på de tragiska följderna av den könsdiskriminering som har sitt upphov i religiös fanatism och intolerans. De systematiska övergreppen mot kvinnors mänskliga rättigheter genom våldsamma och förnedrande straff, som ofta leder till döden, gör omedelbara och konkreta åtgärder nödvändiga. I dagens Turkiet, som är på väg mot förhandlingar om EU-medlemskap, måste ”hedersbrotten” bekämpas politiskt och på så vis elimineras.

Kommer kommissionen att utöva påtryckningar mot den turkiska regeringen för att denna skall anta en sträng lagstiftning i fråga om hedersbrott och egenhändigt verkställda bestraffningar och för att de ansvariga skall ställas inför rätta? Kommer kommissionen att ingripa till skydd för kvinnornas mänskliga rättigheter för att få ett slut på den ovärdiga behandling de måste utstå och för att våldet och diskrimineringen gentemot kvinnor inte bara skall få lov att fortsätta?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(4 september 2003)

Kommissionen känner till rapporterna i världspressen om de händelser som parlamentsledamoten nämner.

Som kandidatland har Turkiet åtagit sig att uppfylla de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn. Till dessa kriterier hör principen om jämställdhet mellan könen samt ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. I den reviderade versionen av partnerskapet för anslutning med Turkiet framhävs ytterligare prioriteringen att garantera ”rättsligt och i praktiken att alla individer i full utsträckning får åtnjuta mänskliga rättigheter och grundläggande friheter utan diskriminering och utan avseende på språk, ras, hudfärg, kön, politisk åskådning, religion eller tro, i linje med [...] relevanta internationella och europeiska överenskommelser”.

Redan i den återkommande rapport som offentliggjordes 2002 (1) riktade kommissionen uppmärksamheten på problemet med hedersmord och nämnde uttryckligen att Turkiet medger lindrigare straff i samband med hedersmord och att straffet kan mildras ytterligare om den anklagade är minderårig.

I det sjätte paket med politiska reformer som Turkiets parlament antog den 19 juni 2003 har vissa åtgärder vidtagits för att ta itu med frågan om ”hedersmord”. Det har framför allt företagits ändringar i artikel 453 i strafflagen för att höja straffet för mord på utomäktenskapliga barn från mellan fyra och åtta år till mellan sex och tio år. Artikel 462, som medgav strafflindring i samband med hedersmord, har upphävts.

Kommissionen kommer att fortsatt följa situationen på nära håll, särskilt genomförandet av dessa nya bestämmelser.

---

(1)  KOM(2002) 700 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/85 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/85

---

(2004/C 88 E/0092)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2402/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne:   Turkiet: Bokbål och statens involvering av 15 000 imamer

I Turkiet beordrade domarväsendet nyligen att västerländska böcker som anses strida mot den muslimska läran skulle brännas. Dessutom har den turkiska regeringen de senaste dagarna beslutat att på statens bekostnad anställa 15 000 imamer för att ytterligare försvara den muslimska läran.

Anser kommissionen att dessa två händelser utgör ytterligare steg på det ”nya Turkiets” färdplan mot anslutningen till EU och antagandet av dess värderingar?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(8 september 2003)

Kommissionen känner inte till det problem som parlamentsledamoten nämner rörande domar om offentliga bokbål.

När det gäller frågan om utnämning av ytterligare imamer känner kommissionen till ett förslag från kontoret för religiösa frågor (Diyanet) om att åtgärda bristen på muslimska präster i Turkiet. Enligt våra uppgifter antog inte regeringen detta förslag.

Som kandidatland har Turkiet åtagit sig att uppfylla de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn. Dessa kriterier inbegriper religionsfrihet för alla religiösa grupperingar. Kommissionen arbetar på en detaljerad bedömning av situationen på religionsfrihetens område i sin årligen återkommande rapport och kommer fortsatt att övervaka händelseutvecklingen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/85 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/85

---

(2004/C 88 E/0093)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2442/03

från Jürgen Zimmerling (PPE-DE) till kommissionen

(22 juli 2003)

Ämne:   Hjälpleveranser till Madagaskar

Som ett led i omläggningarna till Natos standarder måste försvarsmakterna i utvidgningsstaterna utmönstra materiel och utrustningsdetaljer, såsom tält och kokvagnar, och ersätta dem med nya.

Den gamla materielen har dock fortfarande ett ganska högt värde och är i bra skick, och lämpar sig därför att använda vid biståndsinsatser i tredje världen, eftersom den går utomordentligt bra att använda för ickemilitära ändamål.

Madagaskars president, Marc Ravalomanana, har nyligen bett Europeiska unionen att se efter om unionen kunde anslå medel för humanitärt bistånd för att betala transportkostnaderna för denna materiel (hans skrivelse tillsammans med en förteckning över vad slags materiel som behövs bifogas kommissionen som kopia). Denna begäran föranleds av att Madagaskar på senaste tiden drabbats av naturkatastrofer så att materielen och utrustningen akut behövs. Hur ställer sig kommissionen till denna fråga?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(4 september 2003)

Kommissionen är medveten om att Madagaskar periodvis drabbas av naturkatastrofer och i synnerhet att landet åsamkades stor förödelse i samband med den tropiska cyklonen Manou i maj 2003. Kommissionen reagerade snabbt för att hjälpa de som drabbats av cyklonens framfart med medel ur den nuvarande budgeten, exempelvis i fråga om livsmedelsförsörjning, transport och systemet för stabilisering av exportinkomster (Stabex).

Kommissionen har ännu inte mottagit någon skrivelse från president Marc Ravalomanana beträffande eventuell hjälp till Madagaskar för finansiering av transporten av utrustning som utrangerats av de nationella arméerna i anslutningsländerna. När det gäller möjligheterna att utnyttja budgetmedel avsedda för humanitärt bistånd för finansiering av denna typ av transport bör man emellertid hålla i minnet att villkoren för genomförandet av denna budgetpost finns klart angivna i rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 (1). Den förordningen utgör den rättsliga grunden för verksamheten vid Europeiska kommissionens kontor för humanitärt bistånd (ECHO).

Detta innebär konkret att ECHO endast skulle kunna finansiera en transport av det slaget som svar på en specifik katastrof och att det endast skulle kunna ske genom dess erkända samarbetspartner, vilket således utesluter direkt finansiellt stöd till regeringen.

Såsom parlamentsledamoten vet tillhandahålls finansiering för humanitära insatser på grundval av framställningar från erkända aktörer på området för humanitärt bistånd, exempelvis FN-organ, de olika delarna i Röda korsets organisation och icke-statliga organisationer som är specialiserade på humanitärt bistånd. Dessa aktörer, dvs. ECHO:s samarbetspartner, bedömer behoven hos de drabbade på ett opartiskt och neutralt sätt och lägger fram förslag utifrån en klar strategi som går ut på att öka effekterna av och hållbarheten hos den planerade insatsen. De humanitära insatserna är inte begränsade till transport av varor och utrustning till en krisdrabbad region, utan innefattar samordning med lokala krafter och genomförande av en rad olika verksamheter.

I det sammanhanget måste man se till att de medel som används för att genomföra de planerade åtgärderna för att uppnå de avsedda målen är kostnadseffektiva.

ECHO har hittills inte mottagit någon begäran från sina humanitära samarbetspartner rörande överföringen av utrangerad militär utrustning till Madagaskar.

Under alla förhållanden måste man noggrant överväga i vilket skick utrustningen befinner sig och om den verkligen lämpar sig för humanitära biståndsinsatser. Det åligger ECHO:s samarbetspartner att göra denna bedömning och den måste genomföras med utgångspunkt från de fastställda behoven och med biståndsmottagarnas främsta intressen i minnet.

Om ECHO skulle motta en begäran om detta kommer denna att granskas utifrån den princip om sund ekonomisk förvaltning som fastställs i budgetförordningen.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd, EGT L 163, 2.7.1996.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/87 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/87

---

(2004/C 88 E/0094)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2490/03

från Bob van den Bos (ELDR) och Bashir Khanbhai (PPE-DE) till kommissionen

(25 juli 2003)

Ämne:   Livsmedelsbistånd till Etiopien

För tillfället behöver fler än 12,5 miljoner människor i Etiopien livsmedelsbistånd. Som svar på den humanitära krisen har kommissionen ökat sitt livsmedelsbistånd till 115 miljoner euro. Men olyckligtvis fortsätter läget i Etiopien att försämras och det behövs mer hjälp.

Hur spenderas EU:s bidrag till livsmedelsbiståndet?

Vilken typ av livsmedel ges till Etiopien och varifrån kommer det?

Hur bedömer kommissionen behovet och effektiviteten av det livsmedelsbistånd som går till den etiopiska befolkningen?

Har kommissionen för avsikt att ytterligare öka sitt livsmedelsbistånd?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(25 september 2003)

Kommissionen har gjort betydande insatser för att bemöta krissituationen i Etiopien.

Bidragen från medlemsstaterna (101 miljon euro) och kommission (114,3 miljoner euro) används huvudsakligen till att finansiera inköp av spannmål. Kommissionens bidrag levereras antingen direkt till Etiopiens regering (81 miljoner euro) eller via bidrag till Världslivsmedelsprogrammet (10 miljoner euro), icke-statliga organisationer (13 miljoner euro) och Internationella rödakorskommittén (5 miljoner euro). De återstående medlen (5,3 miljoner euro) är ECHO:s bidrag. Kommission finansierar också annan verksamhet med anknytning till krisen till följd av torkan, såsom icke-statliga organisationers projekt avseende hälsa, livsmedelsförsörjning, vatten och sanitet (22,8 miljoner euro). Livsmedelsbiståndet består främst av spannmål, men även blandade livsmedel för extra livsmedelstilldelning har tillhandahållits. Kommissionen gynnar systematiskt lokala och regionala inköp, eftersom det även under krisår finns områden med överskott från vilka det går att skaffa fram livsmedel. Härigenom kan man dessutom förhindra att priserna i landet och regionen sjunker kraftigt, vilket skulle kunna avskräcka lantbrukarna från att producera nästa år. Under 2003 har kommissionen lokalt inhandlat 62 250 ton och regionalt 48 000 ton (Sudan). Återstoden utgör import i huvudsak från den europeiska marknaden.

Kommissionen bemöter den etiopiska regeringens och FN-organisationernas upprop som baseras på bedömning av skördar och humanitära behov. Kommissionen har tekniskt stöd i landet för att hjälpa delegationen att analysera den lokala situationen och övervaka genomförandet. Lokala bedömningar av verksamhetens effektivitet tyder än så länge på att leveransen och distributionen av livsmedelsbiståndet är tillfredsställande.

Kommissionen har åtagit sig att leverera ungefär 400 000 ton livsmedel till Etiopien under 2003, vilket den också kommer att göra. Inom kort fattas beslut om ytterligare ungefär 40 000 ton. För närvarande finns inga planer på att ytterligare öka kommissionens bidrag till Etiopien i form av livsmedelsbistånd, eftersom den etiopiska regeringen har meddelat att världssamfundets utfästelser avser en större mängd livsmedel än vad regeringen senast vädjade om.

Även om givarna på det stora hela har bemött den etiopiska vädjan på ett mycket tillfredsställande sätt och distributionen har skett enligt planerna, visar undersökningar av näringsiäget att den allmänna akuta undernäringen är fortsatt hög i många delar av landet.

Det framgår tydligt att livsmedelsbistånd inte är lösningen på Etiopiens problem. En tryggad livsmedelsförsörjning och en genomtänkt politik för en mer grundläggande förändring av situationen är det som behövs. Kommissionen prioriterar förändringar i denna riktning i dess dialog med Etiopiens regering.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/88 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/88

---

(2004/C 88 E/0095)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2504/03

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Dubbelbeskattning av återflyttare

Kommissionsledamot Frits Bolkestein fäste i april 2001 uppmärksamheten vid dubbelbeskattningen av pensioner och konstaterade att det i vissa specialfall förekommit diskriminering framför allt i de olika beskattningssystem som används för pensioner i Finland och Sverige. Har kommissionen vidtagit åtgärder för att råda bot på missförhållandena och vilka resultat har den nått sedan 2001?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 september 2003)

I sitt meddelande om beskattning av pensioner från april 2001 (1) fastställde kommissionen avskaffandet av skattehinder för tillhandahållande av tjänstepensioner över gränserna som en prioritering. De finska och svenska reglerna för beskattning av pensioner har sedan dess omfattats av förhandsavgörande från EG-domstolen (2). I båda fallen dömde domstolen till förmån för skattebetalaren och mot de regler som begränsar skattebetalarens rätt till avdrag för pensionspremier över gränserna i förhållande till rätten till avdrag för inhemska pensionspremier. Kommissionen kommer att noggrant övervaka vilka åtgärder Finland och Sverige kommer att vidta för att ändra sin skattelagstiftning i enlighet med domarna.

I detta sammanhang bör det också nämnas att kommissionen har beslutat att dra Danmark inför domstolen och har inlett överträdelseförfaranden mot sju andra medlemsstater (3). Två av de sju medlemsstaterna har redan meddelat kommissionen att de kommer att vidta åtgärder för att ändra sin lagstiftning.

---

(1)  EGT C 165, 8.6.2001.

(2)  Danner-målet C-136/00, dom av den 3 oktober 2002, och Skandia/Ramstedt-målet C-422/01, dom av den 26 juni 2003.

(3)  Se IP/03/179 och IP/03/965.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/88 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/88

---

(2004/C 88 E/0096)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2512/03

från Koenraad Dillen (NI) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Stöd till offer av krisen i de palestinska områdena

Tisdagen den 8 juli 2003 godkände kommissionen ett humanitärt bistånd på 10 miljoner euro till palestinska offer för krisen i Mellanöstern och till palestinska flyktingar i Libanon. Detta stöd innebär att det totala stödet från kommissionen till palestinierna sedan den andra intifadan inleddes uppgår till 100 miljoner euro. Pengarna skall gå till sanitära inrättningar, infrastruktur, utbildning, osv.

På grundval av vilken bilateral (multilateral?) överenskommelse kommer sådant stöd till stånd? Hur betalas detta finansiella stöd ut rent konkret? Via vilka banker, palestinska myndigheter, icke-statliga organisationer?

På vilket sätt kommer kommissionen att övervaka att dessa pengar används korrekt?

Vilka garantier erbjuds kommissionen att detta finansiella stöd inte används till otillbörliga syften, till exempel antisemitiska och anti-israelisk propaganda eller stöd till terrororganisationer?

Kan kommissionen ge en översikt över vad som hittills konkret genomförts med allt humanitärt stöd till palestinierna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(9 september 2003)

Det finansieringsbeslut om 10 miljoner euro som parlamentsledamoten hänvisar till antogs av kommissionen den 1 juli 2003 inom ramen för budgetpost B7-210, humanitärt bistånd, som förvaltas av Europeiska kommissionens kontor för humanitärt bistånd (ECHO).

Genom detta beslut ställs medel till förfogande för de som drabbats av den pågående krisen i de palestinska territorierna och för palestinska befolkningsgrupper i Libanon med inriktning på följande sektorer: tillhandahållande av livsmedel och andra förnödenheter, hälso- och sjukvård samt psykosocialt stöd, förbättringar av vatten- och avloppsanläggningar, stöd till familjeförsörjning och skyddsverksamhet.

De finansieringsbeslut som kommissionen antar inom ramen för budgetpost B7-210 avser humanitära biståndsinsatser som genomförs av icke-statliga organisationer inom EU, FN-organ och Röda korsets organisation.

För att kunna delta som ECHO:s samarbetspartner vid genomförandet av biståndet måste de icke-statliga organisationerna inom EU ha undertecknat ett ramavtal om partnerskap som inte kan ingås förrän de har genomgått en granskning som på ett fullgott sätt garanterar att de har kallelse för humanitärt arbete, teknisk kompetens och administrativ förmåga samt kan visa prov på ekonomisk ansvarighet och solvens. Innan ett partnerskapsavtal ingås kontrolleras det huruvida de humanitära organisationerna totalt sett uppfyller kraven för att komma ifråga för gemenskapsfinansiering, vilka fastställs i rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd (1) (artikel 7). Dessutom genomför ECHO:s externa revisionsenhet, inom ramen för ett årligt revisionsprogram, periodiskt återkommande revisioner av partnerorganisationerna.

De finansieringsbeslut som antas av kommissionen inom ramen för budgetpost B7-210 fattas på grundval av det förfarande som beskrivs nedan.

Prioriteringarna fastställs efter en fortlöpande bedömning av behoven som görs av ECHO både vid huvudkontoret, bl.a. genom regelbundna besök på platsen, och genom dess expertgrupp i regionen. Bedömningen bygger på såväl en systematisk övervakning av hur den humanitära situationen utvecklas på fältet, bl.a. genomförandet av pågående insatser som finansieras av ECHO, som på samråd med alla inblandade parter genom befintliga samordningsmekanismer i vilka medlemsstaterna, FN:s organ, icke-statliga organisationer och Röda korsets organisation ingår. De humanitära biståndsinsatser som finansieras av ECHO utgör ett komplement till mera organiserade och långsiktiga insatser som finansieras genom andra gemenskapsinstrument.

För att på ett bättre sätt kunna bedöma de humanitära behoven hos de palestinier som berörs av den pågående krisen i Mellanöstern använder sig ECHO av utstationerade tjänstemän och lokalt anställda vid två kontor som upprättats i Jerusalem och Amman.

Insatser som finansieras av ECHO är av det slaget att de tillgodoser rent humanitära behov, inte har någon koppling till politiska hänsyn och att det som skall presteras genom dem är lätt att identifiera.

Inga ECHO-medel som förmedlas genom banker eller liknande mekanismer går till nationella myndigheter eller internationellt erkända förvaltningsenheter.

Mot den ovan beskrivna bakgrunden är risken, när det gäller den specifika situationen i de ockuperade palestinska territorierna, för att medel som ställs till förfogande inom ramen för budgetpost B7-210 används i andra syften än att tillhandahålla humanitär nödhjälp minst sagt ytterst begränsad. I praktiken har det hittills inte förekommit ett enda tvivelaktigt fall.

Sedan den andra Intifadan inleddes i september 2000 har hundratusentals av de mest utsatta palestinierna dragit nytta av dussintals insatser som finansierats av ECHO. Genom dessa insatser har livsmedelsförsörjningen förbättrats för särskilt utsatta grupper, såsom barn och ammande mödrar, liksom tillhandahållandet av säkert dricksvatten. De sanitära förhållandena har förbättras, i synnerhet i flyktinglägren, bl.a. genom upprustning av ytterst bristfälliga bostäder. Det har tillhandahållits skydd och psykologiskt stöd, tillgång till grundläggande hälso- och sjukvård samt akutsjukvård. Självförsörjningsinsatser och sysselsättningsskapande åtgärder har underlättats. I den mån det har varit möjligt har produkter som producerats, beretts eller förpackats lokalt, t.ex. olivolja, givits företräde och därigenom givit stimulans till den lokala ekonomin.

År 2001 gjordes det en extern utvärdering av dessa insatser vilken gav ett på det hela taget positivt resultat. De rekommendationer som gjordes om att de av ECHO finansierade projekten i området borde göras mera effektiva och hållbara har beaktats i samband med att ytterligare humanitärt bistånd har tillhandahållits under 2002 och 2003. Parlamentsledamoten kan få tillgång till utvärderingsrapporten om så önskas.

En ny extern utvärdering kommer att göras under det första halvåret 2004.

---

(1)  EGT L 163, 2.7.1996.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/90 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/90

---

(2004/C 88 E/0097)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2514/03

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne:   Medicinska produkter: särskilt undantag från patenträttigheter

I sitt ändrade förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv med ändring av direktiv 2001/83/EG (1) om gemenskapsreglerna för medicinska produkter avsedda för människor framför kommissionen att den inte godtar ändringsförslag 196, som inför ett särskilt undantag från patenträttigheter, vilket tillåter produktion av medicinska produkter avsedda för export till tredje land, på begäran av detta lands myndigheter, om produkten är patenterad.

| 1. | Kan kommissionen klargöra på vilket sätt ändringsförslagets text inte följer de stränga villkoren för undantag från patenträttigheter enligt TRIPS-avtalet, och exakt vilka dessa villkor är? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen klargöra på vilket sätt ändringsförslagets text inte följer de stränga villkoren för undantag från patenträttigheter enligt TRIPS-avtalet, och exakt vilka dessa villkor är?

| 2. | Hur skulle texten modifieras för att följa villkoren och den anda i vilken ändringsförslaget är utformat? |
| --- | --- |

2.

Hur skulle texten modifieras för att följa villkoren och den anda i vilken ändringsförslaget är utformat?

| 3. | Kan kommissionen förklara varför en sådan regel inte har någon plats i denna lag och i vilken lag detta borde tas upp enligt kommissionens åsikt? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen förklara varför en sådan regel inte har någon plats i denna lag och i vilken lag detta borde tas upp enligt kommissionens åsikt?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(14 augusti 2003)

I artikel 30 i avtalet om handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter (TRIPs) fastställs att medlemmarna i Världshandelsorganisationen (WTO) ”får besluta om begränsade undantag från de ensamrätter som är knutna till ett patent förutsatt att sådana undantag inte otillbörligt hindrar ett normalt utnyttjande av patentet och inte otillbörligt skadar patenthavarens legitima intressen, med beaktande av tredje mans legitima intressen”.

Detta innebär att WTO-medlemmarna måste se till att följande tre villkor är uppfyllda när de inför undantag från patenträtter:

| 1. | Undantaget måste vara begränsat. |
| --- | --- |

1.

Undantaget måste vara begränsat.

| 2. | Undantaget får inte otillbörligt hindra ett normalt utnyttjande av patentet. |
| --- | --- |

2.

Undantaget får inte otillbörligt hindra ett normalt utnyttjande av patentet.

| 3. | Undantaget får inte otillbörligt skada patenthavarens legitima intressen, med beaktande av tredje mans legitima intressen. |
| --- | --- |

3.

Undantaget får inte otillbörligt skada patenthavarens legitima intressen, med beaktande av tredje mans legitima intressen.

Denna bestämmelse åberopas normalt för att motivera ”forskningsundantag” (tillstånd till fri användning av en patenterad uppfinning för forskningsändamål), så kallade ”Bolar-undantag” (tillstånd till fri tillverkning av begränsade mängder patenterade läkemedel som föreläggs myndigheterna i syfte att erhålla saluförings- tillstånd) eller ”privilegier för jordbrukare” (tillstånd för vissa kategorier av jordbrukare att fritt använda skyddat reproduktionsmaterial för ytterligare reproduktion eller mångfaldigande i det egna jordbruket — se artikel 11 i Europaparlamentets och rådets direktiv av den 6 juli 1998 om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar (2)). Förteckningen är inte uttömmande.

Artikel 30 har tolkats av en panel inom ramen för WTO:s tvistlösningsbestämmelser i fallet ”Kanada — Patentskydd av läkemedel” (WT/DS114/R av den 17 mars 2000). Panelen konstaterade att det kanadensiska ”undantaget i samband med översyn av lagstiftningen” (Bolar-bestämmelse) uppfyller de tre villkoren i artikel 30 i TRIPs-avtalet, men att det så kallade ”lagerundantaget” (tillstånd för företag att tillverka och lagra patenterade läkemedel under patentets giltighetstid i syfte att sälja dem direkt efter det att giltighetstiden löpt ut) inte uppfyller villkoren. Panelen konstaterade framför allt att det sker en betydande inskränkning av patenthavarnas ensamrätt om produktionen inte begränsas under patentets giltighetstid. Panelen drog därför slutsatsen att detta undantag inte kunde betraktas som ett ”begränsat undantag” i enlighet med artikel 30 i TRIPs-avtalet. Även om panelens rapport inte granskades av överprövnings-organet och fallet inte kan anses ha bindande prejudicerande värde ger det vägledning till tolkningen av artikel 30 i TRIPs-avtalet.

Kommissionen anser att det i ändring 196 i Europaparlamentets förslag om ändring av direktivet om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel inte ges någon garanti för att det föreslagna undantaget skulle uppfylla något av de tre kriterierna. I förslaget tillhandahålls exempelvis ingen mekanism för att undantaget verkligen skulle användas endast för tillverkning av sådana produkter som det finns behov av i länder utan tillverkningskapacitet på läkemedelsområdet. Det innehåller heller inga villkor som garanterar att dessa produkter verkligen bara skulle exporteras till behövande länder och som hindrar att handeln läggs om till andra marknader.

Eftersom Världshandelsorganisationens pågående insatser för att ta itu med problemen för länder utan tillverkningskapacitet i läkemedelsbranschen (jfr. punkt 6 i Dohaförklaringen om TRIPs-avtalet och folkhälsan) grundar sig på artikel 31 i TRIPs-avtalet, anser kommissionen dessutom att det vore olämpligt att på EU-nivå genomföra en mekanism som grundar sig på en annan bestämmelse i TRIPs-avtalet. I beslutsutkastet av den 30 december 2002 om genomförande av punkt 6 i Dohaförklaringen om TRIPs-avtalet och folkhälsan (det så kallade Perez Motta-dokumentet) fastställs ett system som grundar sig på beviljande av obligatoriska exportlicenser (d.v.s. artikel 31 i TRIPs-avtalet) snarare än på införande av ett allmänt undantag på grundval av artikel 30 i TRIPs-avtalet. Detta beslutsutkast stöddes av samtliga WTO-medlemmar utom Förenta staterna, och kommissionen verkar med kraft för att det skall kunna antas formellt av alla WTO-medlemmar före ministerkonferensen i Cancún (september 2003).

Kommissionen anser också att en mekanism som rör förbindelserna mellan utövande av patenträtt och export av läkemedel till vissa kategorier av tredjeländer skulle innebära en partiell harmonisering av EU:s patentlagstiftning och att den därför inte hör hemma i direktivet, vilket rör saluföring av läkemedel inom EU.

---

(1)  EGT L 311, 28.11.2001, s. 67.

(2)  EGT L 213, 30.7.1998.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/91 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/91

---

(2004/C 88 E/0098)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2531/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Profithajar och rövare i Kosovo

I Frankfurter Allgemeine Zeitung av den 14 juli 2003 kritiserar Agron Bajrami under rubriken ”Profiteure und Räuber im Kosovo” (”Profithajar och rövare i Kosovo”) FN:s presspolitik på orten. Bajrami är ställföreträdande chefredaktör för Kosovos största dagstidning som heter Koha Ditoure. Enligt hans utsago stöder FN-förvaltningen i en fullkomligt oproportionerlig utsträckning ”Radio Television Kosovo”, för att i utbyte mot detta få höra fördelaktiga rapporter om sig själv. Bajrami hävdar bland annat att ledningen för ”Radio Television Kosovo” har mångdubbelt högre löner än ministrarna.

Kan kommissionen bekräfta dessa beskyllningar?

Kan kommissionen ange i vilken utsträckning stödet till Radio Television Kosovo kommer från gemenskapens budgetmedel?

I tidningen ”Die Zeit” av den 10 juli 2003 berättas det om skandalösa missförhållanden i energileverantören KEK:s kraftverkskombinat. Sedan 1999 har det betalats ut mer än 400 miljoner euro till den nergångna kraftverksanläggningen. Reparationsfirmor, bland dem också en från Tyskland, skall ha slarvat med sitt arbete och använt gamla utslitna reservdelar. För oljetransporter från Makedonien skall det ha betalats fullt pris, också om tankbilarna varit till hälften tomma när de kommit fram.

Kan kommissionen ange i vilken utsträckning stödet till energileverantören KEK kommer från gemenskapens budgetmedel?

Kan kommissionen ange vilka åtgärder kommissionen vidtar för att få slut på de ovannämnda missförhållandena?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(2 oktober 2003)

Det finns tre TV-stationer som sänder över hela Kosovo, en statlig (Radio Television Kosovo — RTK) och två privata (KTV och TV21). ”Koha Ditore”, som har samma ägare som KTV, har visat ett aktivt intresse i debatten om RTK:s ställning som statligt och fristående sändningsföretag.

Del III av Förenta nationernas uppdrag i Kosovo (UNMIK), som leds av Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), upprättade RTK som ett fristående statligt sändningsföretag för utveckling och främjande av demokratin. RTK har tilldelats utmärkelser för sin oberoende bevakning vilket förefaller att bekräftas av RTK:s höga tittarsiffror som uppskattas till mellan 60 och 70 % av tittarna i Kosovo och nästan 100 % i förskingringen.

När det gäller jämförelsen mellan löner har UNMIK gjort kommissionen uppmärksam på följande omständigheter: RTK:s högre chefer omfattas inte av den lagstiftning och de lönetak som gäller för offentliganställda i Kosovo. Den ställning som RTK:s högre chefer åtnjuter finns beskriven i förordningen om upprättandet av RTK (förordning 2001/13 av den 15 juni 2001 om upprättandet av Radio Television Kosovo). De löner som utbetalas till RTK:s chefer bör avspegla marknadsförhållanden, yrkesmässiga krav och ansvarsområden. Lönerna bedöms också väl avpassade för att garantera RTK:s redaktionella oberoende, vilket är utomordentligt betydelsefullt i det läge som råder i Kosovo efter konflikten. Lönekostnader täcks under alla förhållanden inte av gemenskapsstödet.

Ett antal medlemsstater och internationella givare, däribland kommissionen genom dess Europeiska byrå för återuppbyggnad, har stött RTK för att stationen skulle kunna etablera sig som ett statligt, fristående och yrkeskunnigt sändningsföretag. RTK är den enda TV-stationen som sänder program som särskilt vänder sig till minoriteter.

I det årliga Cardsprogrammet för 2002 avseende Kosovo anslogs 1,5 miljoner euro till RTK för rådgivning, programproduktion, utbildning, publikundersökningar, direkta driftskostnader med undantag av löner, inköp av utrustning och för oberoende revision.

Kommissionen kan bekräfta att det läge som det internationella samfundet konstaterade i Kosovo i slutet av konflikten 1999, dvs. efter en tioårsperiod av försummelse och eftersatta investeringar, var utomordentligt allvarligt, eftersom det offentliga elbolaget KEK och dess kraftstationer var nära ett sammanbrott.

Kraftstationerna A och B i Kosovo är mycket gamla (ca 40 respektive 20 år gamla) och var 1999 praktiskt taget ur drift. Kolgruvorna var allvarligt försummade och kraftigt överutnyttjade. Överförings- och distributionsnäten drabbades av flaskhalsar, eftersom moderniseringen av nätet inte hade skett i takt med den industriella utvecklingen och befolkningsutvecklingen. Fjärrvärmesystemen var dåligt underhållna hade låg kapacitetsnivå.

Trots de omfattande investeringar som gjordes av kommissionen och av de delar av det internationella samfundet som var engagerade i elsektorn och KEK är läget för elförsörjningen i Kosovo än idag mycket allvarligt, eftersom det fortfarande finns omfattande problem som måste övervinnas.

Kommissionens stöd till KEK genomförs av Europeiska byrån för återuppbyggnad och har hittills uppgått till ca 350 miljoner euro. Av dessa medel har ca 80 miljoner euro använts till import av el, 35 miljoner euro till nödvändigt tekniskt bistånd, mellan 20 och 30 miljoner euro till reparation av de skador som uppstod i samband med Nato:s bombanfall under konflikten (i synnerhet på överföringssystemet) och 40 miljoner euro krävdes för att reparera de skador som uppstod på Kosovo B genom blixtnedslaget och den därpå följande branden i juli 2002.

Med hänsyn till det omfattande ekonomiska stöd som gemenskapen lämnar till elsektorn gör kommissionen i nära samarbete med den del av FN:s uppdrag i Kosovo som leds av Europeiska byrån för återuppbyggnad en noggrann uppföljning av hur stödet genomförs.

Kommissionen känner inte till att det arbete som utförs eller det material som används av Europeiska byrån för återuppbyggnad för upprustningen i något avseende skulle vara av undermålig kvalitet. Europeiska byrån för återuppbyggnad har bekräftat att alla arbeten sker under noggrant överinseende av oberoende tekniska experter i enlighet med internationella normer och att enbart nytt material används. Byrån har också hävdat att den inte känner till några belägg som underbygger påståendena om bristande tillgång på dieselolja.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/93 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/93

---

(2004/C 88 E/0099)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2542/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(30 juli 2003)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Ryssland

I beaktande av:

| — | Den 15 maj 2000 vägrade myndigheterna i Kostroma att ge ”Family of God” och en annan pingstkyrka tillstånd att utöva sin egen tro då de anklagas för att bedriva hypnotism. |
| --- | --- |

—

Den 15 maj 2000 vägrade myndigheterna i Kostroma att ge ”Family of God” och en annan pingstkyrka tillstånd att utöva sin egen tro då de anklagas för att bedriva hypnotism.

| — | I november 2000 begärde det regionala justitiedepartementet i Kostroma att de två kyrkorna skulle stängas, men det lyckades inte i enlighet med vad som föreskriv i den ryska religionslagen från 1997 bevisa att medborgarna hade orsakats moraliska eller fysiska skador till följd av hypnosen. Enligt denna lag måste de skador som hypnosen orsakar och inte bara hypnosen i sig bevisas innan en religiös organisation får förbjudas. |
| --- | --- |

—

I november 2000 begärde det regionala justitiedepartementet i Kostroma att de två kyrkorna skulle stängas, men det lyckades inte i enlighet med vad som föreskriv i den ryska religionslagen från 1997 bevisa att medborgarna hade orsakats moraliska eller fysiska skador till följd av hypnosen. Enligt denna lag måste de skador som hypnosen orsakar och inte bara hypnosen i sig bevisas innan en religiös organisation får förbjudas.

| — | Förra sommaren nekades fem amerikanska medborgare som verkade för den kristna evangeliska kyrkan i Kostroma samt en annan amerikansk medborgare som arbetade i staden för den humanitära kristna organisationen ”Childrens” Hope Chest, visum. Även pastor Bill Norton som brukade besöka ”Family of God”-kyrkan i Kostroma nekades inresevisum tre gånger. |
| --- | --- |

—

Förra sommaren nekades fem amerikanska medborgare som verkade för den kristna evangeliska kyrkan i Kostroma samt en annan amerikansk medborgare som arbetade i staden för den humanitära kristna organisationen ”Childrens” Hope Chest, visum. Även pastor Bill Norton som brukade besöka ”Family of God”-kyrkan i Kostroma nekades inresevisum tre gånger.

| — | I juni beslutade justitiedepartementet i Kostroma, i närheten av Moskva, att det skulle genomföras en kontroll av pingstkyrkan ”Family of God”. |
| --- | --- |

—

I juni beslutade justitiedepartementet i Kostroma, i närheten av Moskva, att det skulle genomföras en kontroll av pingstkyrkan ”Family of God”.

Europeiska unionen har ett utmärkt samarbete när det gäller ekonomi och handel med Ryssland.

Känner kommissionen till dessa uppgifter?

Vilka åtgärder, inom ramen för samarbetet mellan unionen och Ryssland, skulle kunna utgöra ett allvarligt och effektivt medel för att förmå Ryssland att respektera religionsfriheten, i enlighet med vad som föreskrivs i landets författning och i den federala religionslagen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 september 2003)

Kommissionen är medveten om att situationen i Ryssland för andra kyrkor än den ryskortodoxa kan vara besvärlig.

Kommissionen har inom ramen för den politiska dialogen mellan unionen och Ryssland regelbundet betonat vikten av att Ryssland garanterar att de mänskliga rättigheterna respekteras till fullo och kommer att fortsätta att påtala för de ryska myndigheterna att utvecklingsmönstret när det gäller frågor som har med religionsfriheten att göra inte är förenligt med de viktiga internationella och europeiska konventioner om de mänskliga rättigheterna som Ryssland har ratificerat och som tar upp religions- och trosfriheten.

Det kan erinras om att kommissionen via programmet Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter aktivt stöder arbetet för att främja de mänskliga rättigheterna. För övrigt beviljas stödet till Ryssland via Tacis-programmet uttryckligen på villkor att de demokratiska principerna och mänskliga rättigheterna respekteras.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/94 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/94

---

(2004/C 88 E/0100)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2551/03

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(4 augusti 2003)

Ämne:   EU har inte betalat ut bistånd till utlandet

Enligt rapporter på sistone har EU under det gångna årtiondet samlat på sig 20 miljarder euro i form av bistånd som aldrig betalats ut, trots ett fortsatt stort behov av investeringar i utvecklingsländerna. Kan kommissionen mot bakgrund av detta förklara varför pengar som funnits att tillgå inte betalats ut till projekt i Europeiska utvecklingsfondens regi som hade varit värda att stödjas?

Kan kommissionen dessutom tala om vad som görs för att rätta till situationen, så att tillgängliga medel mera effektivt fördelas till partnerna i biståndsarbetet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(28 oktober 2003)

Bistånd som inte betalats ut (Europeiska utvecklingsfonden)

I slutet av 2002 hade sammanlagt 32,4 miljarder euro gjorts tillgängliga genom de Europeiska utvecklingsfonder (6:e, 7:e och 8:e) som fortfarande var ”vid liv”, varav åtaganden ingåtts för 29,9 miljarder euro, vilket innebar att det fattats formella beslut om att gå vidare med specifika projekt. 2,5 miljarder euro hade alltså anslagits utan att åtaganden ingåtts.

EU skall enligt Cotonouavtalet vara verksamt i alla AVS-länder (Afrika, Västindien och Stillahavsområdet), även i länder där andra givare kanske inte vill verka. En stor del av det bistånd som ges enligt avtalet är öronmärkt för varje enskild AVS-stat på nationell grund. Samarbetet med vissa länder kan dock senare behöva minskas eller tillfälligt ställas in av politiska skäl (bristande respekt för grundsatserna i Cotonouavtalet, de mänskliga rättigheterna, de demokratiska principerna och rättsstaten) eller praktiska skäl (inbördeskrig, säkerhetssituationen m.m.). Detta innebär att det kan vara svårt eller omöjligt att godkänna åtaganden för specifika projekt. 1,7 miljarder av de 2,5 miljarder euro som nämns ovan är öronmärkta för länder som befinner sig eller har befunnit sig i kris. Dessa medel är fortfarande anslagna till dessa länder. Användningen av dem beror på lösningen av den kris som gett upphov till problemen med användningen av medlen.

När beslut om att finansiera ett projekt en gång har fattats måste avtal tilldelas, och medlen betalas ut i takt med att arbetet framskrider eller villkoren uppfylls. Av de 29,9 miljarder euro för vilka åtaganden hade ingåtts i slutet av 2002 har 21,6 miljarder euro betalats ut. Den största delen av de 8,3 miljarder euro som återstår kommer att betalas ut när projekten slutförts. Problemet med de icke utbetalda åtagandena på 8,3 miljarder euro är de ”vilande” åtaganden där kommissionen inte sett några finansiella transaktioner (dvs. avtal eller betalningar) inom projektet under de två senaste åren och pengar som inte betalas ut fastän specifika projekt godkänts (åtaganden har ingåtts) före 1997 (”gamla” åtaganden). Kommissionen uppskattar att detta problem motsvarar till 1,4 miljarder euro för EUF, en ganska liten andel av de sammanlagda EUF-medel som anslagits till AVS-länderna (6:e, 7:e och 8:e EUF), men för naturligtvis en ytterst aktiv politik för att reducera denna siffra.

Alla dessa siffror har rapporterats till Europaparlamentet och motsvarar i stort sett siffrorna för Ala- och Medaprogrammen. Det bör i detta sammanhang noteras att det i alla fleråriga program av naturliga skäl finns en inbyggd förskjutning mellan det ursprungliga åtagandet och den slutliga betalningen.

Alla givare har stora mängder icke utbetalda åtaganden eftersom givarens program och projekt måste godkännas innan avtal kan ingås och pengar betalas ut. För kommissionen är detta belopp större i början av varje ny EUF-cykel (dvs. 2003 för 9:e EUF) när ett stort antal nya projekt godkänns (åtaganden ingås). Kommissionens icke utbetalda åtaganden ligger nära genomsnittet i medlemsstaterna. För en bedömning av kommissionens resultat måste också EU:s synnerligen restriktiva budgetramar och rättsliga ramar tas i beaktande.

Åtgärder som vidtas

De reformer av det yttre biståndet som inleddes 2000 har varit långtgående, framför allt genom inrättandet av Byrån för samarbete EuropeAid och det ambitiösa programmet för att delegera projektansvar till kommissionens delegationer. Den Peer Review som genomförts av OECD:s (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) biståndskommitté (Development Assistance Committee) drog i juni 2002 följande slutsatser:

| | EG har gjort betydande framsteg sedan januari 2001 med reformer av organisationen och ledningen av systemet för utvecklingsbistånd och humanitärt bistånd. Särskilt nämnvärda är förbättringarna av ansvarigheten på alla nivåer, införandet av förfarandena med landstrategidokument, snabbheten och effektiviteten i tillhandahållandet av det humanitära biståndet, tydliggörandet av sambanden mellan bistånd och utveckling, förbättringarna i systemen för utvärdering och framstegen i beslutsfattandet med medlemsstaterna och delegeringen av befogenheter till kontor på platsen. |
| --- | --- |

EG har gjort betydande framsteg sedan januari 2001 med reformer av organisationen och ledningen av systemet för utvecklingsbistånd och humanitärt bistånd. Särskilt nämnvärda är förbättringarna av ansvarigheten på alla nivåer, införandet av förfarandena med landstrategidokument, snabbheten och effektiviteten i tillhandahållandet av det humanitära biståndet, tydliggörandet av sambanden mellan bistånd och utveckling, förbättringarna i systemen för utvärdering och framstegen i beslutsfattandet med medlemsstaterna och delegeringen av befogenheter till kontor på platsen.

Delegering

Delegering av projektförvaltningsansvar har hittills skett till 45 delegationer och omfattar huvudsakligen våra landbaserade program i Europa, Medelhavsområdet, Asien och Latinamerika. Uppmärksamheten riktas nu in på de 30 återstående delegationerna i tredje omgången för år 2003, huvudsakligen i AVS-området.

Det bör i detta sammanhang noteras att kommissionens tjänstemän i genomsnitt hanterar en viss mängd resurser som mäts i multiplar av 10 miljoner euro per år. Deras kolleger i en medlemsstats förvaltning hanterar ett genomsnittsbelopp som är mellan tre och sju gånger mindre.

Frigörande (minskning) av ”gamla och vilande” EUF-åtaganden

Under 2002 minskades det sammanlagda beloppet gamla och vilande åtaganden från tiden före 1997 med 310 miljoner euro, och uppskattningar för 2003 tyder på en ytterligare minskning med 470 miljoner euro. Gamla och vilande åtaganden från tiden före 1995 har skurits ned med 76 %.

Övergång till obundet bistånd

Kommissionen har lagt fram ett ambitiöst förslag rörande den viktiga frågan att göra biståndet obundet i förhållande till nationella (affärs-) intressen. Kommissionen anser att en övergång till obundet bistånd skulle minska den administrativa bördan på partnerländerna och därigenom underlätta ett snabbare och mer effektivt tillhandahållande av stöd.

EUF:s budget

EUF bör vara en integrerad del av gemenskapens allmänna budget och granskas av Europaparlamentet. Detta skulle leda till en enhetlig rättslig ram för förvaltningen av utvecklingsfonderna och leda till betydande effektivitetsförbättringar som skulle göra det möjligt för kommissionens personal att ägna mer uppmärksamhet åt att inleda det samarbete och den dialog med partnerländerna som krävs för ett effektivt genomförande och att ägna mindre tid åt komplexa förfaranden. I ett meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet, som antogs den 8 oktober, angavs samtliga skäl till detta tillvägagångssätt (1).

Omstrukturering av organisationen

Konventets slutsatser, regeringskonferensens pågående arbete och det faktum att kommissionens uppdrag närmar sig sitt slut gör det i detta stadium mindre lämpligt att inleda en ny fas i reformen av det yttre biståndet. Det åligger dock den nuvarande kommissionen att mot bakgrund av sin erfarenhet och riktlinjerna från konventet genomföra en analys av hur de avdelningar som arbetar med yttre förbindelser som helhet borde vara organiserade för att, för den påföljande kommissionens skull, vara så effektiva som möjligt.

Flexibilitet

Gemenskapens utvecklingsbistånd förvaltas i enlighet med ett komplext system av kommittéförfaranden, budgetförordningar och tematiska budgetposter, vilket förbrukar en enorm mängd knappa personalresurser vid kommissionen och avsevärt drar ut på beslutsfattandet. Varje finansieringsförslag kommer snart att behöva översättas till 21 språk. Detta lämnar visst utrymme för ytterligare effektivitetshöjande reformer som berör kommissionen, medlemsstaterna och Europaparlamentet.

---

(1)  KOM(2003) 590 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/96 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/96

---

(2004/C 88 E/0101)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2552/03

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(4 augusti 2003)

Ämne:   Fallet Vinh Binh Trinh i Vietnam

Med anledning av kommissionens svar på min fråga E-1223/01 (1) om hur det gått för den vietnamesiske nederländaren B. V. Trinh, som när han befann sig som båtflykting i Nederländerna grundade ett framgångsrikt företag och därefter startade ett företag i det land där han föddes, men blev dömd på falska anklagelser och fick sina företag konfiskerade, ställer jag följande kompletterande frågor:

| 1. | Har Europeiska kommissionen sedan dess fått veta att det handlar om att provinsmyndigheterna i provinsen Vung Tan varit korrumperade och att de som kom med de falska anklagelserna mot Trinh sedermera har erkänt att de farit fram med osanning och att centralorganisationen vid inrikesministeriet i Hanoi tagit upp fallet till ny undersökning? |
| --- | --- |

1.

Har Europeiska kommissionen sedan dess fått veta att det handlar om att provinsmyndigheterna i provinsen Vung Tan varit korrumperade och att de som kom med de falska anklagelserna mot Trinh sedermera har erkänt att de farit fram med osanning och att centralorganisationen vid inrikesministeriet i Hanoi tagit upp fallet till ny undersökning?

| 2. | Är Europeiska kommissionen beredd att hos de vietnamesiska myndigheterna med kraft yrka på att Trinh skall få upprättelse? |
| --- | --- |

2.

Är Europeiska kommissionen beredd att hos de vietnamesiska myndigheterna med kraft yrka på att Trinh skall få upprättelse?

| 3. | Känner Europeiska kommissionen till om det kommit fram några andra fall där investerare från Europeiska unionen råkat ut för korruption av sådant slag och om de vietnamesiska myndigheterna också i de fallen är beredda att inskrida mot korruptionen? |
| --- | --- |

3.

Känner Europeiska kommissionen till om det kommit fram några andra fall där investerare från Europeiska unionen råkat ut för korruption av sådant slag och om de vietnamesiska myndigheterna också i de fallen är beredda att inskrida mot korruptionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 september 2003)

Till följd av parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1223/01 har kommissionen via sin delegation i Hanoi följt fallet med Vinh Binh Trinh. Enligt de senaste uppgifterna har den polisman som arresterade Trinh själv arresterats för korruption. Dessutom har huvudvittnet mot Trinh skriftligen dragit tillbaka sitt vittnesmål. Kommissionen har dock ännu inte fått bekräftat att de vietnamesiska myndigheterna på nytt har tagit upp fallet.

Kommissionen känner inte till att det här fallet eller några andra fall har haft negativa konsekvenser beträffande europeiska investeringar i Vietnam. Korruption och bristande öppenhet är dock fortfarande några av de mest angelägna frågorna i samband med reformprocessen. Vietnams regering har vidtagit viktiga åtgärder mot korruption som en del av de program för reform av den offentliga förvaltningen och rättsväsendet som håller på att genomföras och som medlemsstaterna och kommissionen har erbjudit sig att stödja. Främjandet av goda styrelseformer, bästa förvaltningsmetoder och ett korrekt fungerande rättsväsen är prioriteringar för gemenskapens samarbete med Vietnam inom ramen för landstrategidokumentet för 2002-2006.

Det är i första hand de nederländska myndigheterna som har behörighet att ingripa i det här fallet. Kommissionens hållning gentemot Vietnam är att uppmuntra och stödja fortsatta framsteg beträffande mänskliga rättigheter, demokratisering och goda styrelseformer, och att i de fall där övergrepp äger rum eller om situationen försämras ge uttryck för sin oro. Kommissionen har ett nära samarbete med medlemsstaterna när det gäller att övervaka utvecklingen i landet. Den deltar i alla unionens démarcher till Vietnams regering beträffande mänskliga rättigheter. Kommissionen kommer att tillsammans med medlemsstaternas diplomatiska beskickningar i Vietnam fortsätta att följa Vinh Binh Trinhs fall.

---

(1)  EGT C 350 E, 11.12.2001, s. 95.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/97 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/97

---

(2004/C 88 E/0102)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2558/03

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(4 augusti 2003)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Peru

Känner kommissionen till att Walter Cubas Baltazar arresterats och fängslats i Peru? Oroliga väljare har kontaktat mig efter att ha läst rapporter om att Walter Cubas Baltazar påståtts ha blivit torterad under sin tid i fängelset.

Kan kommissionen intyga för mina väljare att den bevakar rapporter om brott mot de mänskliga rättigheterna i Peru och att den utnyttjar möjligheterna inom de officiella förbindelserna med landet för att ta upp frågor som den anser oroväckande?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

Kommissionen känner till att Walter Cubas Balthazar arresterats och fängslats. Kommissionens delegation i Lima, Peru följer noggrant händelseutvecklingen i samband med arresteringen.

I enlighet med arbetsdokumentet från 2002 om genomförandet av riktlinjerna för EU:s politik gentemot tredje land i fråga om tortyr har EU:s delegationschefer i Lima nyligen rapporterat om situationen rörande tortyr i landet och följer Perus framsteg på vägen mot en fullständig utrotning av tortyr.

Mänskliga rättigheter är en ständig punkt på dagordningen för den politiska dialogen mellan EU och Peru, vilken genomförs inom ramen för Andinska gemenskapen. EU stöder särskilt sannings- och försoningskommissionen (Comisión de la Verdad y Reconciliación Nacional), vilken bl.a. har till uppgift att undersöka allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna som begåtts under perioden 1980-2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/98 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/98

---

(2004/C 88 E/0103)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2563/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(4 augusti 2003)

Ämne:   Förenlighet mellan den sudanesiska totalitära regimens våldshandlingar och det avtal som Europeiska unionen ingått med Sudan

I beaktande av:

| — | Under sammandrabbningar som sedan några veckor pågår mellan rebellstyrkor och regeringen i Khartoum angrep Antonov-flygplan ur det sudanesiska flygvapnet enligt nyhetsbyrån MISNA 25 byar i nordvästra delarna av den västra delstaten Darfur med ospecificerade ”giftiga gaser”, varvid 300 personer skall ha dödats och mer än 200 skadats. |
| --- | --- |

—

Under sammandrabbningar som sedan några veckor pågår mellan rebellstyrkor och regeringen i Khartoum angrep Antonov-flygplan ur det sudanesiska flygvapnet enligt nyhetsbyrån MISNA 25 byar i nordvästra delarna av den västra delstaten Darfur med ospecificerade ”giftiga gaser”, varvid 300 personer skall ha dödats och mer än 200 skadats.

| — | Presidenten general Omar Hassan Al Bashirs regering har ännu inte bemött de anklagelser om att vilja slå mot befolkningen i Darfur som har framförts av det sudanesiska folkets befrielsearmé (SPLA). |
| --- | --- |

—

Presidenten general Omar Hassan Al Bashirs regering har ännu inte bemött de anklagelser om att vilja slå mot befolkningen i Darfur som har framförts av det sudanesiska folkets befrielsearmé (SPLA).

| — | Fredssamtalen mellan den sudanesiska regeringen och SPLA har stoppats för femtioelfte gången och samtalen, som skulle ha inletts denna vecka, har skjutits upp till den 3 augusti. |
| --- | --- |

—

Fredssamtalen mellan den sudanesiska regeringen och SPLA har stoppats för femtioelfte gången och samtalen, som skulle ha inletts denna vecka, har skjutits upp till den 3 augusti.

| — | Den 11 juli i år vägrade regeringsdelegationen att gå med på att de framtida samtalen skulle grundas på det ramavtal som lagts fram av medlarna från Igad (mellanstatlig utvecklingsmyndighet), den regionala organisation för länderna på Afrikas horn som leder förhandlingarna, efter att SPLA:s delegation offentligt meddelat sin tillfredsställelse med detta avtal. |
| --- | --- |

—

Den 11 juli i år vägrade regeringsdelegationen att gå med på att de framtida samtalen skulle grundas på det ramavtal som lagts fram av medlarna från Igad (mellanstatlig utvecklingsmyndighet), den regionala organisation för länderna på Afrikas horn som leder förhandlingarna, efter att SPLA:s delegation offentligt meddelat sin tillfredsställelse med detta avtal.

| — | Sedan avtalet undertecknades i juli förra året har det preliminära avsiktsprotokoll som parterna ingått inte på något sätt följts upp. Det verkar som om regeringen i Khartoum inte har någon som helst avsikt att förlora eller dela kontrollen över oljefälten i landets södra del och inkomsterna från dessa eller över de nya väpnade styrkorna som diktatorn Al Bashirs regim i många år har använt för att dränka Sudan i blod. |
| --- | --- |

—

Sedan avtalet undertecknades i juli förra året har det preliminära avsiktsprotokoll som parterna ingått inte på något sätt följts upp. Det verkar som om regeringen i Khartoum inte har någon som helst avsikt att förlora eller dela kontrollen över oljefälten i landets södra del och inkomsterna från dessa eller över de nya väpnade styrkorna som diktatorn Al Bashirs regim i många år har använt för att dränka Sudan i blod.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Avser den mot bakgrund av dessa uppgifter att säga upp det avtal som undertecknades den 10 december 2002 med regeringen i Khartoum, eftersom den sudanesiska regeringen urskillningslöst använder sina militära styrkor och inte visar någon avsikt att genomföra avtalet från Machakos från juli 2002? |
| --- | --- |

—

Avser den mot bakgrund av dessa uppgifter att säga upp det avtal som undertecknades den 10 december 2002 med regeringen i Khartoum, eftersom den sudanesiska regeringen urskillningslöst använder sina militära styrkor och inte visar någon avsikt att genomföra avtalet från Machakos från juli 2002?

| — | Anser kommissionen att Al Bashirs totalitära regim, som är skyldig till verkligt folkmord på de icke muslimska delarna av befolkningen, kan säkerställa fred, välstånd och säkerhet i Sudan? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att Al Bashirs totalitära regim, som är skyldig till verkligt folkmord på de icke muslimska delarna av befolkningen, kan säkerställa fred, välstånd och säkerhet i Sudan?

| — | Avser kommissionen att vidta en enhetlig åtgärd från Europeiska unionens sida i samtliga internationella organisationer, med början i FN, för att öka det internationella trycket på regeringen i Khartoum i syfte att isolera landets grymma diktator? |
| --- | --- |

—

Avser kommissionen att vidta en enhetlig åtgärd från Europeiska unionens sida i samtliga internationella organisationer, med början i FN, för att öka det internationella trycket på regeringen i Khartoum i syfte att isolera landets grymma diktator?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(25 september 2003)

Kommissionen följer noggrant, tillsammans med medlemsstaterna, såväl läget när det gäller respekten för de mänskliga rättigheterna som utvecklingen av fientligheterna i Sudan. I mars 1990 avbröt kommissionen utvecklingssamarbetet med landet.

I enlighet med rådets slutsatser av den 17 juni 2002 har kommissionen bekräftat att utvecklingssamarbetet endast kommer att återupptas när inbördeskonflikten i Sudan får ett slut genom att en fredsuppgörelse undertecknas.

Inget avtal paraferades med den sudanesiska regeringen den 10 december 2002. EU:s trojka befann sig den dagen i Khartoum och klargjorde under detta besök att förutsättningen för en normalisering av förbindelserna mellan EU och Sudan är att en fredsuppgörelse undertecknas. Unionen anser att en fortsättning av inbördeskonflikten och kränkningarna av de mänskliga rättigheterna utgör det främsta hindret mot social och ekonomisk utveckling i Sudan.

Kommissionen anser att endast en regering som bildas genom en allomfattande och rättvis fredsprocess ”kan garantera fred, välstånd och säkerhet i Sudan”.

Kommissionen har alltid deltagit i unionens initiativ rörande Sudan i internationella forum, i synnerhet inom ramen för FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Europeiska kommissionen kommer att fortsätta att driva denna politik.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/99 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/99

---

(2004/C 88 E/0104)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2574/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(6 augusti 2003)

Ämne:   Nederländska företag kränker internationella riktlinjer i Demokratiska republiken Kongo

| 1. | Har kommissionen följt rapporterna om att det nederländska företaget Chemie Pharmacie Holland (CPH) är inblandat i konflikten i Demokratiska republiken Kongo? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen följt rapporterna om att det nederländska företaget Chemie Pharmacie Holland (CPH) är inblandat i konflikten i Demokratiska republiken Kongo?

| 2. | Stämmer det att CPH betalat hundratusentals euro till Rassemblement Congolais pour la Démocratie (RCD) Goma? Om så är fallet: sedan hur länge tillbaka har kommissionen känt till detta och hur ser kommissionen på det? |
| --- | --- |

2.

Stämmer det att CPH betalat hundratusentals euro till Rassemblement Congolais pour la Démocratie (RCD) Goma? Om så är fallet: sedan hur länge tillbaka har kommissionen känt till detta och hur ser kommissionen på det?

| 3. | Om påståendena förefaller ha verklighetsgrund: är kommissionen då beredd att, såsom det bl.a. rekommenderats av FN:s expertpanel, vidta åtgärder mot CPH och eventuellt andra företag? Om inte: varför inte? |
| --- | --- |

3.

Om påståendena förefaller ha verklighetsgrund: är kommissionen då beredd att, såsom det bl.a. rekommenderats av FN:s expertpanel, vidta åtgärder mot CPH och eventuellt andra företag? Om inte: varför inte?

| 4. | Är kommissionen beredd att i FN-sammanhang förespråka ett tillfälligt stopp för handeln med coltan till dess att det kan tas kontakt med en interimsregering för att ingå strikta avtal om denna handel? Om inte: varför inte? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen beredd att i FN-sammanhang förespråka ett tillfälligt stopp för handeln med coltan till dess att det kan tas kontakt med en interimsregering för att ingå strikta avtal om denna handel? Om inte: varför inte?

| 5. | Är kommissionen beredd att, med hänvisning till Kimberley-processen om diamanthandeln, undersöka möjligheterna till certifiering av coltan och andra råvaror på ett sådant sätt att det inte längre går att finansiera konflikter via handeln med råvaror? Hur ställer sig kommissionen till rekommendationen från FN:s expertpanel om att det skall inrättas ett ständigt organ för övervakning av konfliktråvaror? |
| --- | --- |

5.

Är kommissionen beredd att, med hänvisning till Kimberley-processen om diamanthandeln, undersöka möjligheterna till certifiering av coltan och andra råvaror på ett sådant sätt att det inte längre går att finansiera konflikter via handeln med råvaror? Hur ställer sig kommissionen till rekommendationen från FN:s expertpanel om att det skall inrättas ett ständigt organ för övervakning av konfliktråvaror?

| 6. | Rwanda, som undertecknat Cotonouavtalet, är inblandat i handeln med coltan från Demokratiska republiken Kongo. Är kommissionen mot bakgrund av detta beredd att hos Rwandas myndigheter yrka på att det skall tillsättas en kommission, som på liknande sätt som Porter-kommissionen i Uganda, skall undersöka Rwandas och rwandiska medborgares medverkan vid plundring av råvaror i Demokratiska republiken Kongo? |
| --- | --- |

6.

Rwanda, som undertecknat Cotonouavtalet, är inblandat i handeln med coltan från Demokratiska republiken Kongo. Är kommissionen mot bakgrund av detta beredd att hos Rwandas myndigheter yrka på att det skall tillsättas en kommission, som på liknande sätt som Porter-kommissionen i Uganda, skall undersöka Rwandas och rwandiska medborgares medverkan vid plundring av råvaror i Demokratiska republiken Kongo?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(29 september 2003)

| 1. till 3. | Kommissionen följer så långt det är möjligt enskilda fall med anknytning till rapporten om den olagliga exploateringen av naturresurserna i Demokratiska republiken Kongo. Ansvaret för uppföljningen ligger dock på varje enskilt land. Det är inte lämpligt att medan undersökningar pågår kommentera fall som nationella myndigheter driver.
  Kommissionen noterar att FN:s panel fastställde att ett antal företag med verksamhet i Demokratiska republiken Kongo inte hade hållit sig till OECD:s riktlinjer för multinationella företag. Dessa riktlinjer för multinationella företag utgörs av frivilliga principer och normer för ansvarsfull företagsledning på ett flertal områden, bland annat mänskliga rättigheter, information och korruptionsbekämpning. Kommission ger dessa riktlinjer ett kraftigt stöd eftersom de utgör ett centralt instrument med global räckvidd beträffande företags ansvar. Nationella kontaktpunkter i varje anslutet land behandlar undersökningar med anknytning till riktlinjerna och ärenden rörande fall då företag påstås ha underlåtit att följa riktlinjerna. Kommission anser att anklagelser om att ett företag agerat i strid med OECD:s riktlinjer bör riktas till behörig nationell kontaktpunkt, som kommer att undersöka dem. |
| --- | --- |

1. till 3.

Kommissionen följer så långt det är möjligt enskilda fall med anknytning till rapporten om den olagliga exploateringen av naturresurserna i Demokratiska republiken Kongo. Ansvaret för uppföljningen ligger dock på varje enskilt land. Det är inte lämpligt att medan undersökningar pågår kommentera fall som nationella myndigheter driver.

Kommissionen noterar att FN:s panel fastställde att ett antal företag med verksamhet i Demokratiska republiken Kongo inte hade hållit sig till OECD:s riktlinjer för multinationella företag. Dessa riktlinjer för multinationella företag utgörs av frivilliga principer och normer för ansvarsfull företagsledning på ett flertal områden, bland annat mänskliga rättigheter, information och korruptionsbekämpning. Kommission ger dessa riktlinjer ett kraftigt stöd eftersom de utgör ett centralt instrument med global räckvidd beträffande företags ansvar. Nationella kontaktpunkter i varje anslutet land behandlar undersökningar med anknytning till riktlinjerna och ärenden rörande fall då företag påstås ha underlåtit att följa riktlinjerna. Kommission anser att anklagelser om att ett företag agerat i strid med OECD:s riktlinjer bör riktas till behörig nationell kontaktpunkt, som kommer att undersöka dem.

| 4. och 5. | Kommission har med panelen (som håller på att lägga sista handen vid sin slutgiltiga rapport för oktober 2003) diskuterat förslaget om ett tillfälligt stopp för handeln med coltan. Panelen anser inte att det är möjligt att genomföra ett tillfälligt stopp. Den anser inte heller att det är möjligt att göra en jämförelse med Kimberley-processen. Panelen kommer inte att föreslå något tillfälligt stopp.
  Övergångsregeringen för Demokratiska republiken Kongo har ännu inte fullständig och effektiv kontroll över dess vidsträckta territorium. Styrkor från MONUC (Förenta nationernas uppdrag i Demokratiska republiken Kongo) finns nu dock på plats i stora delar av östra Kongo och genom att de stridande parterna har enats om inrättandet av en armé är det endast en fråga om tid innan effektiv kontroll har uppnåtts.
  Kommissionen anser att ett ständigt organ eventuellt skulle ha varit lämpligt i ett tidigare skede av konflikten. Det är nu emellertid upp till övergångsregeringen att vidta lämpliga åtgärder för att kontrollera utvinningen av råvaror i landet. |
| --- | --- |

4. och 5.

Kommission har med panelen (som håller på att lägga sista handen vid sin slutgiltiga rapport för oktober 2003) diskuterat förslaget om ett tillfälligt stopp för handeln med coltan. Panelen anser inte att det är möjligt att genomföra ett tillfälligt stopp. Den anser inte heller att det är möjligt att göra en jämförelse med Kimberley-processen. Panelen kommer inte att föreslå något tillfälligt stopp.

Övergångsregeringen för Demokratiska republiken Kongo har ännu inte fullständig och effektiv kontroll över dess vidsträckta territorium. Styrkor från MONUC (Förenta nationernas uppdrag i Demokratiska republiken Kongo) finns nu dock på plats i stora delar av östra Kongo och genom att de stridande parterna har enats om inrättandet av en armé är det endast en fråga om tid innan effektiv kontroll har uppnåtts.

Kommissionen anser att ett ständigt organ eventuellt skulle ha varit lämpligt i ett tidigare skede av konflikten. Det är nu emellertid upp till övergångsregeringen att vidta lämpliga åtgärder för att kontrollera utvinningen av råvaror i landet.

| 6. | Kommissionen vill påpeka att medan panelen namngav flera personer och organ i Uganda namngavs endast en person — låt vara en viktig person i armén — i panelens rapport om Rwanda. Situationen är således inte likadan. Som kommissionen förstår saken kommer denna fråga kanske att tas upp i panelens rapport till säkerhetsrådet som planeras till oktober 2003. |
| --- | --- |

6.

Kommissionen vill påpeka att medan panelen namngav flera personer och organ i Uganda namngavs endast en person — låt vara en viktig person i armén — i panelens rapport om Rwanda. Situationen är således inte likadan. Som kommissionen förstår saken kommer denna fråga kanske att tas upp i panelens rapport till säkerhetsrådet som planeras till oktober 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/100 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/100

---

(2004/C 88 E/0105)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2579/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(6 augusti 2003)

Ämne:   Familjer av turkisk härkomst från EU-medlemsstaterna får eurosedlar beslagtagna och utsätts för röverier när de är på sina årliga genomresor via Bulgarien

| 1. | Känner kommissionen till att ett stort antal familjer av turkisk härkomst från Tyskland, Belgien, Nederländerna, Danmark och Österrike och andra EU-medlemsstater redan sedan flera tiotals år tillbaka varje sommar reser ner till sitt ursprungsland för att fira semester och besöka släkten och att flertalet av dem åker bil eller tåg? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att ett stort antal familjer av turkisk härkomst från Tyskland, Belgien, Nederländerna, Danmark och Österrike och andra EU-medlemsstater redan sedan flera tiotals år tillbaka varje sommar reser ner till sitt ursprungsland för att fira semester och besöka släkten och att flertalet av dem åker bil eller tåg?

| 2. | Har kommissionen hört att det blir allt svårare för dessa resande när de skall resa genom Bulgarien, vilket de måste göra? Familjerna av turkisk härkomst krävs på avgifter på 100 euro av förbrytarband som påstår att det handlar om ”obligatorisk vaccinering mot sars” och råkar dessutom ut för tjuvar som klätt ut sig till poliser, väpnade rån och skyhöga böter för påstådd fortkörning? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen hört att det blir allt svårare för dessa resande när de skall resa genom Bulgarien, vilket de måste göra? Familjerna av turkisk härkomst krävs på avgifter på 100 euro av förbrytarband som påstår att det handlar om ”obligatorisk vaccinering mot sars” och råkar dessutom ut för tjuvar som klätt ut sig till poliser, väpnade rån och skyhöga böter för påstådd fortkörning?

| 3. | Känner kommissionen till att personer på genomresa överraskas av att Bulgariens polis eller tull inte tillåter dem att föra med sig större belopp i euro (belopp som är värda mer än 5 000 bulgariska leva) och att detta ibland leder till att tusentals euro i kontanter tas i beslag per familj? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att personer på genomresa överraskas av att Bulgariens polis eller tull inte tillåter dem att föra med sig större belopp i euro (belopp som är värda mer än 5 000 bulgariska leva) och att detta ibland leder till att tusentals euro i kontanter tas i beslag per familj?

| 4. | Vad gör kommissionen för att skydda personer som är bosatta i EU:s medlemsstater mot sådana former av röveri och utpressning i en angränsande stat som hoppas kunna gå med i EU 2007? |
| --- | --- |

4.

Vad gör kommissionen för att skydda personer som är bosatta i EU:s medlemsstater mot sådana former av röveri och utpressning i en angränsande stat som hoppas kunna gå med i EU 2007?

| 5. | Vilka garantier kan kommissionen erbjuda för att det inte längre skall gå till så här, varken när nästa trafiktopp för genomresandet infaller 2004 eller åren därefter? |
| --- | --- |

5.

Vilka garantier kan kommissionen erbjuda för att det inte längre skall gå till så här, varken när nästa trafiktopp för genomresandet infaller 2004 eller åren därefter?

| 6. | Har de här problemen tagits upp vid förhandlingarna med Bulgarien om kommande medlemskap i EU? |
| --- | --- |

6.

Har de här problemen tagits upp vid förhandlingarna med Bulgarien om kommande medlemskap i EU?

Källa: den nederländska dagstidningen ”Rotterdams Dagblad” av den 18 juli 2003.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(15 september 2003)

Till följd av ett stort antal klagomål från unionsmedborgare och tidigare frågor från parlamentet i den här frågan (H-0793/01 från Ozan Ceyhun under frågestunden vid parlamentets första sammanträdesperiod i november 2001 (1), P-0437/02 från Ozan Ceyhun (2), E-3790/02 från Jules Maaten (3) och P-1139/03 från Joke Swiebel (4)) känner kommissionen väl till att många familjer av turkiskt härkomst regelbundet reser via Bulgarien och kan stöta på problem med anknytning till brottslighet längs motorvägarna och korrumperade polis- och tulltjänstemän. Kommissionen hävdar klart och tydligt i sin återkommande rapport för år 2002 (5) att poliskorruptionen är ett problem och att EU-medborgare som kört i och genom Bulgarien rapporterat om att trafik- och gränspolis krävt mutor. Vid det senaste mötet för associerings-kommittén Europeiska unionen-Bulgarien betonade kommissionen att de bulgariska myndigheterna måste ta itu med problemet. Kommissionen har officiellt överlämnat en sammanfattning av enskilda klagomål och en nyligen utkommen rapport från Stichting Inspraakorgaan Turken in Nederland. Problemet har också tagits upp inom ramen för anslutningsförhandlingarna.

Den bulgariska regeringen har reagerat genom att anta en nationell strategi mot korruption. När det gäller korruption inom polisväsendet och falska polismän har regeringen vidtagit åtgärder för att bekämpa brottsligheten längs motorvägarna och för att förhindra att polistjänstemän agerar i strid mot lagen. När det gäller korruptionen inom tullförvaltningen tillämpar regeringen sanktioner, inbegripet avskedanden, för att genomföra den nya etiska koden.

I de kriterier för medlemskap som Europeiska rådet kom överens om i Köpenhamn 1993 (den 21-22 juni 1993) ingår respekten för rättsstaten. Med hänsyn till detta fäster kommissionen stor vikt vid utvecklingen av en effektiv och icke-diskriminerande brottsbekämpande verksamhet i Bulgarien. Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka Bulgariens framsteg på det här området fram till anslutningsdagen och rapportera till parlamentet och medlemsstaterna.

Korruptionsbekämpning betraktas som en prioriterad fråga för det stöd som Bulgarien får genom Phareprogrammet. Under 2002 godkändes fyra projekt mot korruption, och ett av dessa gäller uteslutande korruption inom poliskåren.

När det gäller systemet för import och export av valuta bör det noteras att Bulgarien genom ändringarna av lagen om utländsk valuta i juni 2003 uppnådde en högre nivå av överensstämmelse med gemenskapens regelverk och bästa praxis i unionen. Deklarationssystemet för import och export av kontanta belopp över 5 000 lev eller motsvarande i utländsk valuta ersatte tidigare mer restriktiva bestämmelser såsom systemet med tillstånd för export av kontanta belopp över 20 000 lev. För export av kontanta belopp över 25 000 lev krävs för närvarande förutom deklarationen bevis för att personen inte har några skulder till den bulgariska staten. Ett sådant bevis krävs inte för utländska personer som exporterar valuta som tidigare har importerats och deklarerats.

---

(1)  Skriftligt svar, 13.11.2001.

(2)  EGT C 277 E, 14.11.2002.

(3)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 24.

(4)  Ses. 18.

(5)  KOM(2002) 700 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/102 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/102

---

(2004/C 88 E/0106)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2585/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(8 augusti 2003)

Ämne:   Beskattningen av vissa alkoholsvaga drycker

Mot bakgrund av vilken framgång de nya alkoholdrycker haft som populärt kallas Ready-To-Drink, kan kommissionen ange om följande tolkning av gemenskapsrätten är riktig: Om statsmakterna av folkhälsoskäl beslutar att höja punktskattesatsen endast på starkspritsbaserade RTD och inte på traditionella spritdrycker, är detta ett brott mot gemenskapsrätten? Dessa drycker, som vanligen är sötade med socker, konsumeras i själva verket framför allt av ungdomar, något som ger upphov till ett allvarligt problem ur folkhälsosynvinkel.

Skulle kommissionen svara annorlunda om intäkterna av denna skatt inte skulle gå direkt till statsbudgeten utan i stället användas för något speciellt ändamål (till exempel gå till någon organisation som bedriver folkhälsoarbete)?

Ger inte Europeiska domstolens dom i det mål som handlade om den skatt för social trygghet som Frankrikes regering infört på alkoholdrycker som ett led i tillämpningen av artikel 3.3 i direktiv 92/12/EEG (dom av den 24 februari 2000 i mål C-434/97) (1) medlemsstaterna en utgångspunkt för att beskatta RTD på ett annat sätt än traditionella spritdrycker (se domskäl 19)?

Tycker inte kommissionen att dessa drycker, som med sin söta smak försöker vädja framför allt till ungdomar, åtminstone i beskattningssammanhang bör särbehandlas? Denna fråga ter sig så mycket mera aktuell, som man kunnat konstatera att tillverkarna av RTD inte drar sig för att ändra alkoholbasen i dessa drycker, för att på det sättet komma i åtnjutande av skattefördelar inom konkurrensen (till exempel som i fallet med ”malternatives” i Förenta staterna)?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 september 2003)

En skatt som i vissa avseenden liknar den som parlamentsledamoten beskriver har redan införts i en medlemsstat. Den har dragit till sig ett antal klagomål om att den skulle stå i strid med både artikel 90 i EG-fördraget och artikel 3.2 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (2).

Kommissionen har inom ramen för en undersökning av dessa klagomål bland annat undersökt de rättsliga frågor som parlamentsledamoten tar upp. Kommissionen har ännu inte slutfört undersökningen.

Kommissionen har inte för avsikt att fastställa några specifika skattemässiga bestämmelser för de drycker som parlamentsledamoten beskriver.

När det gäller andra aspekter än de skattemässiga skulle kommissionen vilja underrätta parlamentsledamoten om rådets rekommendation 2001/458/EG av den 5 juni 2001 om unga människors, i synnerhet barns och tonåringars alkoholkonsumtion (3), i vilken problemet tas upp ur ett folkhälsoperspektiv.

---

(1)  EGT C 52, 24.2.2000, s. 2.

(2)  EGT L 76, 23.3.1992.

(3)  EGT L 161, 16.6.2001.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/103 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/103

---

(2004/C 88 E/0107)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2588/03

från Marco Pannella (NI) till kommissionen

(8 augusti 2003)

Ämne:   Avrättning av Faramaz Mohammadi, 19 år, ledare för studentrörelsen vid universitet i Tabriz i Iran

Den 22 juli publicerade den azerbajdzjanska tidningen Xalq Qazeti följande nyheter:

| — | Flera dagar tidigare hade revolutionsdomstolen i Tabriz fastställt att en av ledarna för studentrörelsen, Faramaz Mohammadi, skulle avrättas. |
| --- | --- |

—

Flera dagar tidigare hade revolutionsdomstolen i Tabriz fastställt att en av ledarna för studentrörelsen, Faramaz Mohammadi, skulle avrättas.

| — | Faramaz Mohammadi, 19-årig medborgare från Azerbajdzjan och student vid universitetet i Tabriz, var en av studentrörelsens huvudfigurer. |
| --- | --- |

—

Faramaz Mohammadi, 19-årig medborgare från Azerbajdzjan och student vid universitetet i Tabriz, var en av studentrörelsens huvudfigurer.

| — | Efter avrättningen fördes kroppen till Ardabil. |
| --- | --- |

—

Efter avrättningen fördes kroppen till Ardabil.

| — | Mohammadi hade varit en av organisatörerna av studentrörelsen vid universitetet i Tabriz och hade hållit radikala tal mot den persiska regimen och mullorna i Iran. |
| --- | --- |

—

Mohammadi hade varit en av organisatörerna av studentrörelsen vid universitetet i Tabriz och hade hållit radikala tal mot den persiska regimen och mullorna i Iran.

| — | Trots att domstolen avgav dödsdomen för en månad sedan avrättades den unga kvinnan för två dagar sedan. |
| --- | --- |

—

Trots att domstolen avgav dödsdomen för en månad sedan avrättades den unga kvinnan för två dagar sedan.

Har kommissionen kännedom om dessa uppgifter och vilka åtgärder har den i så fall vidtagit eller kommer den att vidta? Avser den att avbryta alla förbindelser med Iran och att ställa respekten för grundläggande mänskliga rättigheter och för moratoriet för dödsstraffet som villkor för återupptagandet av dessa förbindelser?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 september 2003)

Såsom det anges i riktlinjerna för EU:s politik gentemot tredje land i fråga om dödsstraffet har unionen konsekvent motsatt sig utdömandet av dödsstraff och den har vid en rad tillfällen tagit upp frågan med den iranska regeringen. Vid det senaste mötet i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna i april 2003 underströk EU även sin djupa oro över avrättningarna i Iran. I den dialog om de mänskliga rättigheterna som EU inledde med Iran 2002 gjordes det dessutom en samlad ansträngning för att ta itu med en lång rad oroväckande frågor rörande de mänskliga rättigheterna, däribland tillämpningen av dödsstraffet. I den första utvärderingen av dialogen som gjordes vid rådets möte (allmänna frågor och yttre förbindelser) den 18 mars 2003 underströk rådet att det fortfarande var djupt oroat över de fortsatta allvarliga kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Iran, bland annat över att dödsdomar verkställs i flagrant avsaknad av respekt för internationellt erkända rättsgarantier.

EU kommer att fortsätta att utnyttja dialogen med Iran om de mänskliga rättigheterna för att, förutom att ta upp ett antal enskilda fall, på nytt ge uttryck för sin oro beträffande tillämpningen av dödsstraffet.

Kommissionen anser att en politik präglad av konstruktiv samarbetsvilja gentemot Iran har större utsikter att bidra till att främjandet och skyddet av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- och rättigheterna förbättras i Iran än om alla förbindelser med landet avbryts. Det bör erinras om att när unionen 2002 beslutade att inleda förhandlingar om ett handels- och samarbetsavtal med Iran, vilket kommer att åtföljas av att avtal om politiskt samarbete, klargjordes det att närmare förbindelser inom ekonomi och handel mellan EU och Iran skulle motsvaras av liknande framsteg i förbindelserna med Iran i alla övriga avseenden. EU förväntade sig i synnerhet en betydande positiv utveckling på fyra problemområden, nämligen mänskliga rättigheter, icke-spridning av kärnvapen, bekämpning av terrorism och fredsprocessen i Mellanöstern. Det faktiska läget när det gäller de mänskliga rättigheterna i Iran är utan tvekan en av de faktorer som kommer att vara avgörande för utvecklingen av förbindelserna mellan EU och Iran i framtiden.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/104 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/104

---

(2004/C 88 E/0108)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2593/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(14 augusti 2003)

Ämne:   Förföljelser av kristna i Pakistan

Känner kommissionen till vilka förföljelser som kristna utsätts för i Pakistan? Vilka framställningar har kommissionen gjort eller ämnar kommissionen göra i denna fråga till Pakistans regering?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 augusti 2003)

Kommissionen är fortfarande djupt oroad över en rad människorättsproblem i Pakistan och deltar aktivt i EU:s gemensamma ansträngningar för att lösa dessa. EU har alltid utnyttjat de möjligheter som stått till förfogande för att diskutera de religiösa minoriteternas situation med de pakistanska myndigheterna. Frågor rörande de mänskliga rättigheterna tas också upp inom ramen för den politiska dialogen mellan Pakistan och EU, vilket t.ex. skedde vid mötet i Islamabad nyligen (den 7 juni 2003).

EU har vid upprepade tillfällen uppmanat till ökat skydd både av den kristna minoriteten och av andra minoritetsgrupper i Pakistan. Kommissionen är medveten om att det under de senaste två åren inträffat flera incidenter, i vilka det kristna samfundet varit involverat, däribland ett angrepp på en icke-statlig organisations kontor i Karachi, mordet på kristna i kyrkor i Bhawalpur och Islamabad och grymma våldsdåd mot kristna inrättningar i Murree och Taxila. Kommissionen känner också till flera fall av religiöst våld mot andra minoritetsgrupper, såsom mot medlemmar av Ahmadiya och shiamuslimerna. EU kommer att fortsätta att uppmana de pakistanska myndigheterna att ställa förövarna av dessa brott inför rätta och att vidta lämpliga åtgärder för att förhindra att sådana incidenter inträffar på nytt.

EU har också vid upprepade tillfällen framfört sin oro över hädelselagstiftningen som i oproportionerlig omfattning tillämpats på de religiösa minoriteterna (även om det stora flertalet av dem som anklagats enligt denna lagstiftning är muslimer). Kommissionen kommer, i syfte att sörja för skydd av människor som anklagas för hädelse och för att förstärka den institutionella och rättsliga säkerheten, att fortsätta att uppmana Pakistans regering att vidta alla tänkbara åtgärder för att förhindra missbruk av hädelselagstiftningen så länge den ännu är i kraft.

EU välkomnade president Pervez Musharrafs tal den 12 januari 2002, i vilket han fördömde alla former av sekterism och religiöst hat och propagerade för en moderat och tolerant form av islam. Även om det inte finns några begränsningar enligt lag när det gäller minoriteternas rätt att utöva sin religion saknar stora delar av befolkningen fortfarande utbildning och är ovetande om denna situation. Gemenskapen prioriterar därför i sitt utvecklingssamarbete att man i landets utbildningspolitik förbättrar tillträdet till den konfessionslösa undervisningen. Bättre utbildning torde på medellång sikt medföra en tolerantare attityd gentemot minoriteterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/104 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/104

---

(2004/C 88 E/0109)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2594/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(14 augusti 2003)

Ämne:   Förföljelse av kristna

En av invånarna i min valkrets påpekade att kristna förföljs runtom i världen och tog exempel från Laos och Kambodja där fem kristna familjer som tvingats lämna sin provins fortfarande utsätts för hot och skrämseltaktik som ett led i försöken att få dem att avsvära sig sin tro.

Vad gör kommissionen i sina relationer med länder utanför EU för att främja och ge exempel på religiös tolerans?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 september 2003)

Kommissionen fäster stor vikt vid religionsfrihet, trosfrihet och yttrandefrihet i sina dialoger med tredjeländer. Tankefrihet, samvetsfrihet, religionsfrihet och trosfrihet hör till de grundläggande mänskliga rättigheterna och är därför inskrivna i en rad internationella instrument, däribland den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna (artikel 18), Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (artikel 18) och Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna (artikel 9). I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som styr kommissionens åtgärder gentemot tredjeland på detta område, klargörs dessutom att alla har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet (artikel 10) och att den kulturella, religiösa och språkliga mångfalden skall respekteras.

Unionen har vid upprepade tillfällen fastställt att mänskliga rättigheter och demokratisering måste ingå som en integrerad del i alla politiska dialoger med tredjeländer. Frågan om religionsfrihet såsom en grundläggande mänsklig rättighet och om religiösa minoriteters rättigheter tas således upp i EU:s bilaterala politiska dialoger och, när så är lämpligt, i démarcher och offentliga uttalanden, men också genom åtgärder på unionens vägnar i olika forum, t.ex. FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna eller FN:s generalförsamlings tredje utskott.

När det gäller situationen i Laos känner kommissionen väl till rapporterna om att religionsfriheten fortfarande är begränsad, inbegripet rapporterna om att medlemmar av kristna grupper förföljs eller frihetsberövas på grund av sin religiösa tillhörighet.

Detta sker trots att rätten och friheten att ha eller inte ha en tro fastställs i den laotiska författningen. Religionsutövning tolereras i varierande grad i de olika regionerna. I vissa provinser rapporteras om svårigheter för religiösa grupper som söker etablera nya gudstjänstlokaler. I andra delar av landet kan däremot både katoliker och protestanter öppet utöva sin religion.

Kommissionen följer noga denna och andra frågor rörande mänskliga rättigheter i Laos och ger ofta uttryck för sina farhågor vid bilaterala möten mellan gemenskapen och Laos. Kommissionen deltar även till fullo i alla EU-démarcher för att framföra sin oro för de laotiska myndigheterna.

När det gäller Kambodja har rapporterna om svårigheter för religiösa grupper eller personer varit färre. I den senaste rapporten från FN:s generalsekreterares särskilda representant för människorättsfrågor i Kambodja tas religiös frihet inte upp bland de mest oroväckande frågorna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/105 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/105

---

(2004/C 88 E/0110)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2604/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(20 augusti 2003)

Ämne:   Skydd av utgrävningarna vid det antika Salamis, Cypern

Professor V. Karageorgis vid Department of Antiquities i Cypern, som i samarbete med den franska arkeologiska expeditionen har genomfört utgrävningar vid det antika Salamis innan ön invaderades, hävdar att en turkisk professor, S. Ozgurel, håller på med utgrävningar vid det antika Salamis utan att först ha inhämtat tillstånd från de föregående utgrävarna. Eftersom det är internationell praxis att inhämta tillstånd från föregående utgrävare och eftersom Turkiet redan 1965 undertecknade 1954 års Haagkonvention som i artikel 5 uttryckligen förbjuder arkeologisk verksamhet på territorium som ockuperas av utländska styrkor utan samtycke från landets lagliga regering, undrar jag vad kommissionen ämnar göra för att förmå de turkcypriotiska myndigheterna att stoppa dessa olagliga utgrävningar?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(15 september 2003)

Det är som regel medlemsstaterna som har ansvaret på kulturområdet. Gemenskapens befogenheter på detta område är begränsade.

Kommissionen har noterat parlamentsledamotens anmärkningar rörande utgrävningarna vid det antika Salamis. Det finns dock ingen rättslig grund som medger att kommissionen vidtar åtgärder i detta ärende.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/106 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/106

---

(2004/C 88 E/0111)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2613/03

från Maurizio Turco (NI), Marco Pannella (NI), Marco Cappato (NI) och Gianfranco Dell'Alba (NI) till kommissionen

(28 augusti 2003)

Ämne:   Föreskriften ”Crimen Sollicitationis” från Heliga stolens högsta heliga kongregation, vars syfte är att dölja sexuella övergrepp som begåtts av präster

Den 6 augusti 2003 rapporterade den amerikanska TV-kanalen CBS om en handling som hållits hemlig sedan 1962 och som härrör från Heliga stolens högsta heliga kongregation (numera kongregationen för trosläran, ursprungligen den romerska och universella inkvisitionens heliga kongregation).

Handlingen, föreskriften ”Crimen Sollicitationis”, riktar sig till samtliga patriarker, ärkebiskopar, biskopar och ordinarier i unierade kyrkor, även de orientaliska kyrkorna, och beskriver tillvägagångssättet vid sexualbrott. Den är daterad den 16 mars 1962.

Handlingen är avsedd att ”förvaras aktsamt i församlingens hemliga arkiv” och innehåller noggranna anvisningar om hur kyrkan skall agera vid sexualbrott som begås av präster mot församlingsmedlemmar.

Av handlingen framgår att Heliga stolen har föreskrivit, godkänt och låtit godkänna, föreslagit och ålagt ovannämnda kyrkomyndigheter vissa förfaranden i syfte att förhindra att allmänhet och rättsväsende får kännedom om sexuella övergrepp som begåtts av präster. Den som inte följer anvisningarna hotas med exkommunikation.

Av den apostoliska skrivelsen av den 30 april 2001, ”Motu Proprio Datae Quibus Normae De Gravioribus Delictis”, undertecknad av Johannes Paulus II, och skrivelsen ”De Delictis Gravioribus” från kongregationen för trosläran, undertecknad av kardinal Ratzinger den 18 maj 2001, framgår att ”Crimen Sollicitationis” åtminstone vid dessa senaste händelser har åberopats och utnyttjats med anledning av de under årtiondena allt vanligare och allt värre övergreppen i den katolska kyrkan och de därmed förknippade skandalerna.

Något som bekräftar detta, även om ytterligare bevis egentligen är överflödiga, är att det från flera håll anförs att man vägrat att samarbeta med rättsväsende och polis och att man hindrat rättvisans gång.

EU har både institutionella och diplomatiska förbindelser med Heliga stolen, och därför vill vi ha svar på följande:

| — | Vilka initiativ av typen undersökningar och förebyggande, sanktionerande och diplomatiska åtgärder avser kommissionen att vidta med anledning av att anvisningarna i denna handling strider mot EU:s och medlemsstaternas politik för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter och deras kamp mot sexuella övergrepp, i synnerhet mot barn och kvinnor? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ av typen undersökningar och förebyggande, sanktionerande och diplomatiska åtgärder avser kommissionen att vidta med anledning av att anvisningarna i denna handling strider mot EU:s och medlemsstaternas politik för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter och deras kamp mot sexuella övergrepp, i synnerhet mot barn och kvinnor?

| — | Avser kommissionen att uppmana Heliga stolen att dra tillbaka dessa föreskrifter, vilka klart och tydligt syftar till att undanhålla för samhället och framför allt för rättsväsendet vetskap om ett allvarligt moraliskt, socialt och politiskt gissel? |
| --- | --- |

—

Avser kommissionen att uppmana Heliga stolen att dra tillbaka dessa föreskrifter, vilka klart och tydligt syftar till att undanhålla för samhället och framför allt för rättsväsendet vetskap om ett allvarligt moraliskt, socialt och politiskt gissel?

| — | Avser kommissionen att undersöka förbindelserna mellan medlemsstaterna och Vatikanen för att kontrollera om de juridiska förhållanden som styr dessa förbindelser och som ger prästerskapet privilegier i förhållande till medlemsstaternas rättsordning strider mot internationella och europeiska normer för grundläggande fri- och rättigheter? |
| --- | --- |

—

Avser kommissionen att undersöka förbindelserna mellan medlemsstaterna och Vatikanen för att kontrollera om de juridiska förhållanden som styr dessa förbindelser och som ger prästerskapet privilegier i förhållande till medlemsstaternas rättsordning strider mot internationella och europeiska normer för grundläggande fri- och rättigheter?

| — | Anser kommissionen att man omedelbart måste se över artikel 51 i utkastet till en konstitution för Europa, för att förhindra att nationell och europeisk rätt skapar gråzoner och straffrihet för prästerskapet? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att man omedelbart måste se över artikel 51 i utkastet till en konstitution för Europa, för att förhindra att nationell och europeisk rätt skapar gråzoner och straffrihet för prästerskapet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 oktober 2003)

Europeiska unionen har åtagit sig att främja de mänskliga rättigheterna i världen. Den har i det sammanhanget understrukit, bl.a. i sitt uttalande om barns rättigheter nyligen i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna, att sexuellt utnyttjande av barn måste bekämpas. Unionen har dessutom givit sitt helhjärtade stöd till handlingsplanen och förklaringen från FN:s särskilda session om barn i maj 2002, vars främsta mål var att skydda barn från övergrepp och utnyttjande. Den Heliga Stolen har permanent ställning som observatör i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna.

Unionens ståndpunkt i denna fråga är således otvetydig och har kommit till uttryck i internationella forum. Kommissionen har emellertid inte behörighet att vare sig agera i den riktning som parlamentsledamöterna förespråkar eller lägga sig i medlemsstaternas diplomatiska förbindelser.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/107 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/107

---

(2004/C 88 E/0112)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2615/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(28 augusti 2003)

Ämne:   Nya ansvarsområden för kommissionsledamoten Verheugen

Ledamoten av Europeiska kommissionen, Günter Verheugen, får en ny befogenhet. Hädanefter kommer han också att sysselsätta sig med EU:s nya grannländer, framför allt Ryssland, Ukraina, Israel och Marocko. Denna befogenhet utövades tidigare av kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser, Chris Patten.

Varför har denna befogenhet överförts från kommissionsledamoten Patten till kommissionsledamoten Verheugen?

Ingår det i kommissionens avsikter att likaså sammanföra ansvaret för förbindelserna med andra grannländer under rubriken ”utvidgning” snarare än under ”yttre förbindelser”?

Är inte kommissionen rädd för att det kan ge upphov till felaktiga förväntningar hos de berörda länderna att kommissionsledamoten Verheugen, som gjort sig allmänt känd som ansvarig för EU:s utvidgning, får ta hand om förbindelserna med dem? Det kan ju uppstå ett intryck av att också dessa länder skall komma i fråga för anslutning till Europeiska unionen. I vilka ordalag har de berörda länderna informerats om kommissionsledamoten Verheugens nya ansvarsområden?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(23 september 2003)

Sedan förhandlingarna med de tio anslutande staterna avslutades i Köpenhamn i december 2002 har kommissionen lagt fram en vidsträckt vision om att förbättra de politiska och ekonomiska förbindelserna med den utvidgade unionens grannländer i öster och söder (1). Detta har välkomnats såväl av rådet som av Europeiska rådet vid dess möte i Thessaloniki i juni 2003. Den 9 juli 2003 fattade kommissionen beslut om hur arbetet skall fördelas internt i detta avseende. Ledamoten av kommissionen med ansvar för yttre förbindelser fortsätter att ansvara för förbindelserna med alla grannländer till den utvidgade unionen. Ledamoten av kommissionen med ansvar för utvidgning kommer att leda kommissionens arbete om ett utvidgat europeiskt grannskap och ge politisk vägledning åt en arbetsgrupp bestående av tjänstemän från generaldirektoraten för yttre förbindelser och för utvidgning. Därigenom kommer man att sörja för att EU bidrar till upprättandet av ett område präglat av gemensamt välstånd och gemensam stabilitet runtom den utvidgade unionen och samtidigt utnyttjar kommissionens erfarenheter av att vid behov bistå de anslutande staterna att förbereda sig för anslutningen. Däri avspeglas kommissionens åsikt att alla dessa grannländer, i utbyte mot konkreta framsteg när det gäller att visa prov på gemensamma värderingar och att på ett effektivt sätt genomföra politiska, ekonomiska och institutionella reformer, bör erbjudas utsikter till att få del av såväl EU:s inre marknad som av andra utvecklade former av samarbete på centrala områden av ömsesidigt intresse.

De berörda länderna har underrättats på diplomatisk väg.

---

(1)  KOM(2003) 104 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/108 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/108

---

(2004/C 88 E/0113)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2664/03

från Terence Wynn (PSE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Industrivaror från tredje land

Svaret på fråga E-1795/03 (1) är inte något svar på själva frågan. Låt mig ta ett exempel. Om en industritillverkad gjuterivara framställs i Kina för att säljas i EU, då måste inte de kinesiska tillverkarna följa samma lagar om hälsa, säkerhet och miljö som tillverkare inom EU måste följa. De anställda kan arbeta under förhållanden som inte skulle accepteras inom EU och utsläppen i luften skulle inte heller vara acceptabla. Likafullt saluförs dessa varor inom EU och EU-tillverkade varor kan inte konkurrera med dem, till följd av gemenskapslagstiftningens krav.

Låt mig nu upprepa E-1795/03:

| | Varför tillåter kommissionen att produkter importeras till EU, vilka tillverkats i tredje länder som inte uppfyller de minimikrav i fråga om hälsa, säkerhet och miljö som EU-företagen måste uppfylla? Håller kommissionen med om att en direkt följd av att man tillåter att sådana produkter importeras till EU blir färre arbetstillfällen inom tillverkningsindustrin? |
| --- | --- |

Varför tillåter kommissionen att produkter importeras till EU, vilka tillverkats i tredje länder som inte uppfyller de minimikrav i fråga om hälsa, säkerhet och miljö som EU-företagen måste uppfylla? Håller kommissionen med om att en direkt följd av att man tillåter att sådana produkter importeras till EU blir färre arbetstillfällen inom tillverkningsindustrin?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(7 november 2003)

Det ursprungliga svaret till frågeställarens skriftliga fråga E-1795/03 avser de insatser som görs för att främja en europeisk syn på lagstiftningen i tredjeland.

Det är viktigt att man skiljer på de obligatoriska produktkrav som grundar sig på legitima politiska mål, såsom miljöskydd eller hälsa och säkerhet och som tillämpas både på inhemska och likadana utländska produkter inom hela gemenskapen, å ena sidan, och frågor rörande de förhållanden under vilka importerade varor tillverkats, å andra sidan.

Gemenskapen kan föreskriva legitima produktkrav, under förutsättning att dessa är förenliga med gemenskapens internationella förpliktelser. Det står med andra ord inte gemenskapen fritt att föreskriva säkerhets- eller miljökrav när det gäller länder utanför dess jurisdiktion. Dessa länder har enligt samma princip inte heller rätt att begära att deras krav skall gälla på gemenskapens territorium. Detta är inte bara en grundläggande princip om suveränitet, vilken är helt förenlig med Rioförklaringen om miljö och utveckling från 1992 (särskilt principerna 2, 11 och 12 i denna), utan även en av de grundläggande principerna för Världshandelsorganisationens (WTO) regler.

Gemenskapen strävar emellertid efter strängare normer i utvecklingsländerna bl.a. genom att

| — | utvecklingsländer som tillämpar högre sociala normer eller miljönormer beviljas förmånstillträde till gemenskapsmarknaden genom Allmänna preferenssystemet, |
| --- | --- |

—

utvecklingsländer som tillämpar högre sociala normer eller miljönormer beviljas förmånstillträde till gemenskapsmarknaden genom Allmänna preferenssystemet,

| — | det förs en dialog mellan i-länder och företag för att uppmuntra företagen till ett mera ansvarigt beteende socialt och miljömässigt i utvecklingsländerna (till exempel har Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) antagit riktlinjer för företagens sociala ansvar), |
| --- | --- |

—

det förs en dialog mellan i-länder och företag för att uppmuntra företagen till ett mera ansvarigt beteende socialt och miljömässigt i utvecklingsländerna (till exempel har Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) antagit riktlinjer för företagens sociala ansvar),

| — | kommissionens politik för utvecklingssamarbete stödjer utvecklingsländer som önskar anta och genomföra nya strängare normer, |
| --- | --- |

—

kommissionens politik för utvecklingssamarbete stödjer utvecklingsländer som önskar anta och genomföra nya strängare normer,

| — | unionen tillsammans med sina WTO-partner även undersöker olika sätt att förstärka kopplingen mellan handel och miljö. |
| --- | --- |

—

unionen tillsammans med sina WTO-partner även undersöker olika sätt att förstärka kopplingen mellan handel och miljö.

I detta sammanhang är det att märka forskningen tyder på att miljönormerna har en tendens att öka i takt med utvecklingsnivån. Det är således genom att främja ekonomisk utveckling och tillväxt som unionen bäst kan få sina partner att tillämpa strängare normer. Att stoppa import från utvecklingsländerna skulle få precis motsatt effekt och i stället låsa utvecklingsländerna i fattigdom och ytterligare försena utvecklingen mot strängare normer.

Kommissionen känner till argumentet att det kan leda till förlust av arbetstillfällen inom tillverkningsindustrin i Europa om sådan import tillåts. Detta är ett gammalt argument som till stor del motbevisats av händelseutvecklingen.

Kommissionen anser att följande bör beaktas vid bedömningen av detta argument:

| — | Det är ett hypotetiskt argument som grundar sig på antagandet att gemenskapen skulle vara beredd att bryta mot sina skyldigheter inom ramen för WTO och avstå från fördelarna av multilaterala handelsavtal. Den hypotetiska ”förlusten” måste vägas mot den något mindre hypotetiska ökningen av antalet arbetstillfällen inom tillverkningsindustrin till följd av årtionden av handelsliberalisering. |
| --- | --- |

—

Det är ett hypotetiskt argument som grundar sig på antagandet att gemenskapen skulle vara beredd att bryta mot sina skyldigheter inom ramen för WTO och avstå från fördelarna av multilaterala handelsavtal. Den hypotetiska ”förlusten” måste vägas mot den något mindre hypotetiska ökningen av antalet arbetstillfällen inom tillverkningsindustrin till följd av årtionden av handelsliberalisering.

| — | Handelsliberalisering gör det möjligt för länder att specialisera sig inom de sektorer, där de är som mest konkurrenskraftiga, vilket leder till ökad produktivitet för alla aktörer. |
| --- | --- |

—

Handelsliberalisering gör det möjligt för länder att specialisera sig inom de sektorer, där de är som mest konkurrenskraftiga, vilket leder till ökad produktivitet för alla aktörer.

| — | Den naturliga utvecklingen av unionens ekonomi har lett till en övergång från den slags arbetsintensiva tillverkning som utvecklingsländerna specialiserar sig på till en tjänstebaserad ekonomisk struktur. Lågprisimporten utgör endast ett mycket begränsat hot för unionens arbetskraft. |
| --- | --- |

—

Den naturliga utvecklingen av unionens ekonomi har lett till en övergång från den slags arbetsintensiva tillverkning som utvecklingsländerna specialiserar sig på till en tjänstebaserad ekonomisk struktur. Lågprisimporten utgör endast ett mycket begränsat hot för unionens arbetskraft.

| — | Det faktum att europeiska konsumenter är miljömedvetna och socialt medvetna gör att gemenskaps-tillverkarna kan dra nytta av världsmarknaden för produkter som uppfyller stränga normer. Gemenskapsindustrin har tack vare sina mycket krävande kunder blivit mycket konkurrenskraftig när det gäller miljövänliga produkter och teknik på området miljöskydd. |
| --- | --- |

—

Det faktum att europeiska konsumenter är miljömedvetna och socialt medvetna gör att gemenskaps-tillverkarna kan dra nytta av världsmarknaden för produkter som uppfyller stränga normer. Gemenskapsindustrin har tack vare sina mycket krävande kunder blivit mycket konkurrenskraftig när det gäller miljövänliga produkter och teknik på området miljöskydd.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 725.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/109 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/109

---

(2004/C 88 E/0114)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2703/03

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Sociologen Mehemet Bercet och Sefika Gurbuz, direktör för flyktingorganisationen Goc-Der i Istanbul, som anklagats för uppmuntran till rashat och ställts inför rätta i Turkiet

Mot bakgrund av hundratusentals kurders tvångsmigration från sydöstra Turkiet till förorter till större städer, framför allt Istanbul, har sociologen Mehemet Bercet, som också är etnisk kurd, inlett en studie i samarbete med flyktingorganisationen Goc-Der i Istanbul för att analysera de extrema levnadsvillkor och den förföljelse som drabbar de befolkningsgrupper som blivit tvungna att fly sina byar och lämna jord, arbete och hem bakom sig. Resultaten från denna undersökning presenterades vid en presskonferens den 17 april 2002 i Istanbul av Sefika Gurbuz, direktör för flyktingsorganisationen Goc-Der i Istanbul. Sefika Gurbuz har för att hon presenterat denna forskning anklagats för separatism med stöd av artikel 312.2 i den turkiska strafflagen, och sociologen Mehemet Bercet har i egenskap av författare till studien anklagats för uppmuntran till rashat. Båda har överlämnats till säkerhetsdomstolen, där en första förhandling ägde rum den 25 november 2002 och där man vid den påföljande förhandlingen den 12 mars 2003 uttalade kravet på tre års internering för de båda åtalade.

Kan kommissionen utvärdera dessa fakta? Bör man inte med bestämdhet framföra till den turkiska regeringen att sådana anklagelser och processen mot Sefika Gurbuz och Mehemet Bercet går helt stick i stäv med Turkiets möjligheter att ansluta sig till Europeiska unionen?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(1 oktober 2003)

Kommissionen känner inte till det fall som parlamentsledamoten tar upp.

När det gäller yttrandefriheten har Turkiet under de senaste två åren genomfört en rad reformer som lett till ändringar i flera artiklar i den turkiska strafflagen. Framför allt har de grunder för begränsning av yttrandefriheten som fastställs i artikel 312 anpassats till EU:s normer.

Enligt officiella uppgifter förefaller det som om merparten av de yttrandefrihetsmål som under det senaste året har inletts mot enskilda personer har lett till frikännande.

Mål mot enskilda personer förekommer emellertid fortfarande, och vid dessa mål ges ofta uttryck för en restriktiv tolkning av de tillämpliga bestämmelserna i strafflagen.

Kommissionen har vid upprepade tillfällen framhållit för de turkiska myndigheterna att reformerna måste genomföras i praktiken och komma samtliga medborgare, oberoende av deras ursprung, till godo.

Kommissionen kommer att fortsätta att följa situationen mot bakgrund av de politiska Köpenhamns-kriterierna och kommer att göra en utförlig bedömning i den återkommande rapport som offentliggörs i november 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/110 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/110

---

(2004/C 88 E/0115)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2725/03

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Korruption vid Bulgariens gräns

Den 12 december 2002 bad frågeställaren kommissionen om upplysningar om det som berättades att bulgariska gränsvakter i onödan hade turister att betala för att få passera gränsen (skriftlig fråga E-3790/02 (1)). Verheugen meddelade att det kommer att vidtas lämpliga åtgärder för att förebygga incidenter av det slag som beskrivits i klagomålet.

Av en undersökning som gjorts av ANWB — den största nederländska intresseorganisationen för turism, rekreation och trafik — framgår det att situationen inte blivit bättre. Turister måste nu rentav vid gränsen låta vaccinera sig mot sars. Och detta fastän det inte ens finns något vaccin mot denna sjukdom!

| 1. | Känner kommissionen till dessa förhållanden? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till dessa förhållanden?

| 2. | Anser kommissionen att dessa vaccineringar är en fara för folkhälsan? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att dessa vaccineringar är en fara för folkhälsan?

| 3. | Har kommissionen vidtagit åtgärder mot sådana tillvägagångssätt? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen vidtagit åtgärder mot sådana tillvägagångssätt?

| 4. | Anser kommissionen att kommissionens övervakning av korrumperade handlingssätt från de bulgariska gränsmyndigheternas sida är tillräcklig? |
| --- | --- |

4.

Anser kommissionen att kommissionens övervakning av korrumperade handlingssätt från de bulgariska gränsmyndigheternas sida är tillräcklig?

| 5. | Vad tänker kommissionen rent konkret göra för att få slut på sådana olagligheter? |
| --- | --- |

5.

Vad tänker kommissionen rent konkret göra för att få slut på sådana olagligheter?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(23 oktober 2003)

Kommissionen har underrättats klagomålen rörande de avgifter på 100 euro som tas ut för SARS (svår akut respiratorisk sjukdom) vid bulgariska gränsstationer. Bulgarien har ombetts lämna en förklaring och har till följd härav lämnat följande uppgifter till kommissionen.

Det har inte införts några officiella avgifter eller böter med avseende på SARS vid de bulgariska gränsövergångarna. Till följd av klagomålen har en informationskampanj på engelska, turkiska och tyska inletts vid alla gränsstationer och de bulgariska ambassadrna i Turkiet, Tyskland och Österrike för att upplysa om att det inte finns några officiella avgifter eller böter med avseende på SARS. Även de turkiska ambassaderna i Tyskland och Österrike samt de viktigaste turkiska researrangörerna i dessa länder har underrättats.

Det bulgariska inrikesministeriet har dessutom beordrat sina avdelningar och lokala enheter att samla in uppgifter rörande det påstådda bruket. Undersökningsresultatet kommer att avgöra huruvida ett rättsligt förfarande kommer att inledas. Undersökningen försvåras av det faktum att de bulgariska myndigheterna inte har mottagit några officiella klagomål som innehåller uppgifter om tid och plats eller en beskrivning av eventuella ansvariga.

Frågeställaren bör vara medveten om att kommissionen inte har några formella befogenheter att undersöka detta slags ärenden. Den övervakar däremot genom en rad mekanismer och källor hur väl Bulgarien efterlever rättsstatsprincipen. Så snart det inkommer ytterligare upplysningar från de bulgariska myndigheterna kommer dessa att vidarebefordras till frågeställaren.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 24.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/111 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/111

---

(2004/C 88 E/0116)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2742/03

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Slovakien

Känner kommissionen till att Slovakien fortfarande vägrar EU-medborgare som uppvisar endast ett identitetskort inresa på slovakiskt territorium, något som också gäller till och med för barn som åtföljs av sina föräldrar då föräldrarna har pass?

Håller kommissionen med om att det här är dålig reklam för Slovakien, i ett läge där landet står i begrepp att gå med i EU om bara några månader, särskilt som andra närbelägna länder, antingen de står i begrepp att ansluta sig till EU eller inte (såsom Ungern, Kroatien, Bosnien och Hercegovina och till och med Serbien och Montenegro) inte har några svårigheter med att godta identitetskort som utfärdats av EU:s medlemsstater såsom legitimation?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(22 oktober 2003)

Medborgarna i EU:s medlemsstater får resa fritt inom unionens territorium mot uppvisande av enbart giltigt pass eller identitetskort. Innan de anslutande länderna, t.ex. Slovakien eller andra icke-medlemsstater, faktiskt ansluts till EU har de emellertid inte någon skyldighet att till sitt territorium bevilja medborgare i EU:s medlemsstater inresa enbart mot uppvisande av identitetskort.

På samma sätt finns det inte någon motsvarande skyldighet för de nuvarande medlemsstaterna att bevilja medborgare från de anslutande länderna inresa till deras territorium enbart mot uppvisande av identitetskort.

Parlamentsledamoten känner kanske till att Förenade kungariket för närvarande kräver visering för medborgare i Republiken Slovakien.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/112 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/112

---

(2004/C 88 E/0117)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2743/03

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Slovakien

Håller kommissionen med om att personal vid gränsbevakningen och tullen i mån av möjlighet bör kunna tala språket i det grannland intill vilket de övervakar gränserna? Känner kommissionen till att slovakiska tjänstemän utmed gränsen till Österrike vägrar tala tyska och för den delen något som helst annat språk än slovakiska och ryska?

Med tanke på Slovakiens nära förestående anslutning till EU, tänker kommissionen uppmana Slovakien, och faktiskt alla övriga medlemsstater tillika, att se till att åtminstone några gränstjänstemän kan tala de språk som sannolikt kommer att bli till nytta vid de gränser där de tjänstgör?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(8 oktober 2003)

Kommissionen instämmer i att tulltjänstemän både i EU och i kandidatländerna närhelst så är möjligt bör kunna kommunicera på språket i det grannland vars gräns de övervakar. Kommissionen har gett tullförvaltningarna i kandidatländerna rådet att tillhandahålla språkutbildning för sina tjänstemän. De administrativa och organisatoriska aspekterna på tullens verksamhet faller dock inte inom kommissionens befogenheter utan helt och hållet inom de befintliga och framtida medlemsstaternas nationella befogenheter.

När det gäller det fall som parlamentsledamoten nämner känner kommissionen inte till att det skulle finnas något särskilt problem, vare sig när det gäller tulltjänstemän eller gränsvakter. Samarbetet vid gränsen mellan de slovakiska och de österrikiska myndigheterna anses vara tillfredsställande. När det gäller tullen är det också värt att notera att alla tullkontroller mellan de befintliga och de framtida medlemsstaterna från och med dagen för anslutningen 2004 kommer att avskaffas och att tullkontoren vid den framtida ”inre” gränsen skall ha avvecklats till dess. Det kommer därför inte längre att finnas några tulltjänstemän vid gränsen mellan Slovakien och Österrike, och Slovakien kommer endast att förvalta en del av EU:s framtida yttre gräns med Ukraina.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/112 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/112

---

(2004/C 88 E/0118)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2744/03

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Slovakien

Kan kommissionen bekräfta att myndigheterna i Bratislava vägrar att gå med på att staden Kosice får motorvägsanslutning till det närbelägna ungerska motorvägsnätet (och på det sättet bekväma förbindelser till motorvägsnätet i Österrike och andra länder), till dess att en motorväg som genom norra Slovakien skall förbinda Kosice med Bratislava byggts färdig?

Om så är fallet: beror detta på att myndigheterna i Bratislava önskar förhindra nära kontakter mellan södra Slovakien, med dess ungersktalande minoritet, och Ungern? Anser kommissionen att en sådan inställning går ihop med den anda av ett Europa utan inre gränser, vilken underförstått ingår som ett led i EU-medlemskapet?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(16 oktober 2003)

Kommissionen har noterat parlamentsledamotens anmärkningar om den slovakiska regeringens beslut om byggande av en motorväg mellan Kosice och Bratislava. Kommissionen kan enbart bekräfta att såväl den motorvägen som vägen mellan Kosice och den ungerska gränsen har fastställts som delar av det transeuropeiska transportnätet (TEN-T) och att Slovakien och unionen därför har kommit överens om att prioritera dessa vägar. Det är inom den ramen de slovakiska myndigheternas sak att fastställa sina egna prioriteringar och föreslå för kommissionen vilka projekt som skall finansieras.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/113 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/113

---

(2004/C 88 E/0119)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2759/03

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(16 september 2003)

Ämne:   Beräkningsmetod för det finansiella stödet till traditionella bananleverantörer från AVS-länderna

Inom ramen för åtgärderna för tekniskt och finansiellt stöd till traditionella leverantörer av AVS-bananer fastställer kommissionen den årliga finansieringen för varje land med hjälp av en beräkningsmetod som tar hänsyn till skillnaderna i konkurrenskraft mellan AVS-länder som erhåller stöd och tredje länder som levererar bananer samt till bananodlingens betydelse för varje lands ekonomi (kommissionens förordning 1609/1999 (1)).

Kommissionen mäter konkurrenskraften utifrån skillnaden mellan det genomsnittliga cif-priset (produktionskostnad, försäkring, frakt) på bananer från ett tredje land och det genomsnittliga priset på bananer från varje AVS-land vid införseln till unionen. Dessa uppgifter, som samlas in av Eurostat, härrör från de tulldeklarationer som importörerna i varje medlemsstat gör. Tyvärr verkar det emellertid som om uppgifterna inte bygger på en enhetlig definition, vilket leder till allvarliga fel.

Till och med bananer som kommer från en och samma plats får ett cif-värde som skiljer sig mycket åt mellan vissa medlemsstater samtidigt som alla bananer får samma cif-värde i andra medlemsstater. Denna bristande harmonisering innebär att kommissionen använder sig av ett instrument som är olämpligt för att mäta de bananproducerande AVS-ländernas konkurrenskraft, vilket leder till stora förluster i de stöd som både rådet och parlamentet står bakom.

Kan kommissionen förklara det fastställda förhållandet mellan bananernas marknadsvärde och deras konkurrenskraft? Skulle det inte vara mer effektivt att mäta bananernas konkurrenskraft genom att iaktta bananernas produktionskostnader? Kan kommissionen garantera att den kommer att mäta konkurrenskraften för bananer från AVS-länder på grundval av ett verkligt cif-värde (kostnad, försäkring, frakt) och inte ett värde som fastställts utifrån marknadsvärdet samt att den med alla medel kommer att försöka åtgärda de orättvisor som uppstått?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(21 oktober 2003)

Som parlamentsledamoten mycket rätt påpekar beräknas de enskilda belopp som årligen tilldelas varje traditionell bananleverantör i AVS-länderna (Afrika, Västindien, Stillahavsområdet) enligt de kriterier som fastställts i kommissionens förordning (EG) nr 1609/1999 (2). Det är framför allt cif-priset (kostnad, försäkring och frakt), som framgår av Eurostats statistik, som används som referens för att mäta skillnaderna i konkurrenskraft mellan leverantörer i AVS-länder och tredjeländer. Dessa uppgifter inhämtas, i den mån de finns tillgängliga, av tullmyndigheterna i varje medlemsstat på grundval av de värden som anges i deklarationen för övergång till fri omsättning. Bananer omfattas inte av värdetullar och värdena deklareras därför endast för statistikens och mervärdesskattens skull och grundar sig i enlighet med bestämmelserna i artikel 9 i kommissionens förordning nr 1917/2000 (3) på tullvärdet. De möjliga variationer i de statistiska värdena som registrerats i olika medlemsstater beror med största sannolikhet på variationer i de relevanta uppgifter som förvaltningarna har tillgång till i avsaknad av cif-priser på varorna — det faktiska priset på varorna finns inte alltid tillgängligt när varorna övergår till fri omsättning. Även om åtgärderna för en fullständig harmonisering bör fortsättas är de olika metoderna förenliga med gällande bestämmelser.

Kommissionen tillbakavisar påståendet att det skulle förekomma ”stora förluster” i stödet eftersom kriterierna tillämpas på ett enhetligt och rättvist sätt.

När det gäller möjliga mätningar av bananernas konkurrenskraft kan det mycket väl hävdas att det finns bättre mått än cif-priset. Parlamentsledamoten nämner att produktionskostnaderna skulle vara det lämpligaste sättet. När kommissionens förordning utformades fanns det dock inga andra uppgifter tillgängliga som både lät sig redovisas och jämföras och så är fortfarande fallet.

---

(1)  EGT L 190, 23.7.1991, s. 14.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 1609/1999 av den 22 juli 1999 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 856/1999 om att inrätta en särskild ram för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer, EGT L 190, 23.7.1999.

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 1917/2000 av den 7 september 2000 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1172/95 om statistik över utrikeshandel, EGT L 229, 9.9.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/114 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/114

---

(2004/C 88 E/0120)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2775/03

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(16 september 2003)

Ämne:   EU-medborgare som orättmätigt hålls fången i Thailand

| 1. | Känner kommissionen till att den nederländske medborgaren Machiel Kuijt fortfarande hålls fången även efter en thailändsk domstol frikänt honom från anklagelserna om att ha varit inblandad i narkotikasmuggling? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att den nederländske medborgaren Machiel Kuijt fortfarande hålls fången även efter en thailändsk domstol frikänt honom från anklagelserna om att ha varit inblandad i narkotikasmuggling?

| 2. | Instämmer kommissionen med att det strider mot likabehandlingsprincipen att en italiensk medborgare som anklagats i samma fall som Machiel Kuijt och som också frikänts faktiskt fått lämna Thailand i väntan på överklagan? Delar kommissionen också uppfattningen att det inte är bra att två EU-medborgare behandlas olika av en stat med vilken förbindelserna är vänskapliga? |
| --- | --- |

2.

Instämmer kommissionen med att det strider mot likabehandlingsprincipen att en italiensk medborgare som anklagats i samma fall som Machiel Kuijt och som också frikänts faktiskt fått lämna Thailand i väntan på överklagan? Delar kommissionen också uppfattningen att det inte är bra att två EU-medborgare behandlas olika av en stat med vilken förbindelserna är vänskapliga?

| 3. | Delar kommissionen uppfattningen att de thailändska myndigheterna inte uppfyller skyldigheterna i Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, till vilken Thailand anslöt sig 1997, när de vägrar att frisläppa Machiel Kuijt mot borgen? |
| --- | --- |

3.

Delar kommissionen uppfattningen att de thailändska myndigheterna inte uppfyller skyldigheterna i Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, till vilken Thailand anslöt sig 1997, när de vägrar att frisläppa Machiel Kuijt mot borgen?

| 4. | Avser kommissionen att ta upp detta ärende med Thailands representant vid EU? |
| --- | --- |

4.

Avser kommissionen att ta upp detta ärende med Thailands representant vid EU?

| 5. | Är kommissionen beredd att överväga sanktioner för att övertyga thailändska myndigheter om att det strider mot internationella konventioner att fortsätta att hålla Machiel Kuijt fången i väntan på överklagan? I så fall vilka? |
| --- | --- |

5.

Är kommissionen beredd att överväga sanktioner för att övertyga thailändska myndigheter om att det strider mot internationella konventioner att fortsätta att hålla Machiel Kuijt fången i väntan på överklagan? I så fall vilka?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 oktober 2003)

Kommissionen har via sin delegation i Bangkok följt fallet Machiel Kuijt.

Enligt kommissionens uppfattning är det i första hand de nederländska myndigheterna som är behöriga att ingripa i fallet.

Kommissionen ingriper inte i ärenden av konsulär karaktär och tar inte heller ställning, om det inte sker inom ramen för en med medlemsstaterna överenskommen de marsch från unionens sida.

Kommissionen föreslår därför att parlamentsledamoten i första hand tar upp fallet med den nederländska statsförvaltningen.

Kommissionen kommer att fortsätta att följa fallet i samarbete med medlemsstaternas beskickningar i Thailand.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/115 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/115

---

(2004/C 88 E/0121)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2784/03

från Cristiana Muscardini (UEN), Antonio Mussa (UEN) och Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(17 september 2003)

Ämne:   Val i Albanien

Det albanska folket skall rösta den 10 oktober 2003 för att välja en ny nationalförsamling. OECD har i ett försök att göra valprocessen mer öppen och för att kunna undersöka om det är möjligt att genomföra en effektiv reform uttryckligen begärt att den nationella valkommittén skall respektera den politiska situationen i landet och därför bestå av lika antal medlemmar av den nuvarande majoriteten som av oppositionen (3 + 3).

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Är kommissionen medveten om att denna valkommitté i dagens läge består av fem medlemmar av den nuvarande socialistiska majoriteten och endast två medlemmar av den demokratiska oppositionen? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen medveten om att denna valkommitté i dagens läge består av fem medlemmar av den nuvarande socialistiska majoriteten och endast två medlemmar av den demokratiska oppositionen?

| 2. | Anser inte kommissionen att valkommittén för närvarande är orättvist sammansatt och att detta kan ge upphov till att kommitténs opartiskheten allvarligt ifrågasätts? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen att valkommittén för närvarande är orättvist sammansatt och att detta kan ge upphov till att kommitténs opartiskheten allvarligt ifrågasätts?

| 3. | Anser inte kommissionen att man nu borde inrätta en observationsgrupp för alla valoperationer den 10 oktober 2003? |
| --- | --- |

3.

Anser inte kommissionen att man nu borde inrätta en observationsgrupp för alla valoperationer den 10 oktober 2003?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 oktober 2003)

Lokala val ägde rum i Albanien den 12 oktober 2003.

Kommissionen har noga följt förberedelserna inför och genomförandet av valen. Enligt de preliminära slutsatserna från den internationella delegationen med valobservatörer (International Election Observation Mission, IEOM) har dessa val visat på de ytterligare framsteg som gjorts i riktning mot iakttagande av OSSE:s, Europarådets och andra internationella organs standarder för demokratiska val. På en del områden konstaterades dock brister som måste åtgärdas, särskilt i fråga om röstlängder — som fortsätter att utgöra ett problemområde — och vissa andra organisatoriska frågor.

Kommissionen känner till oppositionens synpunkter på sammansättningen av den centrala valkommittén och dess krav på politisk balans i kommittén. I sina preliminära slutsatser anger IEOM dock att den centrala valkommittén — oaktat den kraftiga polemiken kring den påstådda bristen på politisk balans — har hanterat valen på ett professionellt, öppet och opartiskt sätt.

IEOM, kommissionen och andra aktörer på plats kommer att fortsätta att övervaka uppföljningen av valen, särskilt den slutliga sammanräkningen av rösterna, tabelleringsprocessen, offentliggörandet av resultatet och hanteringen av klagomål och överklaganden. Kommissionen kommer även att uppmuntra Albanien att i god tid före nästa parlamentsval åtgärda de brister som fastställdes i samband med de lokala valen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/116 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/116

---

(2004/C 88 E/0122)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2804/03

från Elisabeth Jeggle (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2003)

Ämne:   Urbs Asien kontraktsnummer Ala/95-21-b7-3010/39

Staden Schelklingen som är Europeiska kommissionens kontaktpartner inom det i rubriken nämnda programmet för utvecklingshjälp tillsammans med den filippinska staden Cagaya de Oro kan inte längre anlita den instans som ursprungligen varit påtänkt för att göra slutrevisionen av projektet. Tjänsterna hade varit kostnadsfria, eftersom instansen i fråga är tillsynsmyndigheten i staden Schelklingen.

Nu måste staden Schelklingen leta efter någon annan som kan göra slutrevisionen av projektet samt ge detta i uppdrag till vederbörande. Enligt de första undersökningarna kommer kostnaderna då att belöpa sig till ungefär 15 000 euro per revision. I kontrakten föreskrivs tre revisioner och då skulle den totala kostnaden bli 45 000 euro. Eftersom denna utgiftspost inte tagits med i beräkningen men inte heller kan finansieras ur kommunens budget blir följden nu den, att man måste göra inbesparingar i själva projektet.

Detta ger anledning till följande frågor:

| 1. | Kan kommissionen ge staden Schelklingen ett prisbilligt och obyråkratiskt förslag till hur de tre revisionerna kan genomföras utan att anslagen till projektet måste skäras ned? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ge staden Schelklingen ett prisbilligt och obyråkratiskt förslag till hur de tre revisionerna kan genomföras utan att anslagen till projektet måste skäras ned?

| 2. | Kan kommissionen bevilja anslag till de tre slutrevisionerna av projektet i efterhand? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen bevilja anslag till de tre slutrevisionerna av projektet i efterhand?

| 3. | Tillåter kommissionen i ett fall som detta att slutrevisionerna av projektet bekostas med anslag för själva projektet? |
| --- | --- |

3.

Tillåter kommissionen i ett fall som detta att slutrevisionerna av projektet bekostas med anslag för själva projektet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 oktober 2003)

| 1. | Enligt för detta bidragskontrakt tillämpliga kommissionsförfaranden skall revision av projekträkenskaperna ske årligen. Revisionsföretaget skall vara ett oberoende organ och inte utgöra en del av stadsförvaltningen. Staden Schelklingen uppmanas att underrätta kommissionen om den ändring som föreslås (inbegripet ersättarens namn, adress och status) innan det nya revisionsföretaget börjar anlitas. |
| --- | --- |

1.

Enligt för detta bidragskontrakt tillämpliga kommissionsförfaranden skall revision av projekträkenskaperna ske årligen. Revisionsföretaget skall vara ett oberoende organ och inte utgöra en del av stadsförvaltningen. Staden Schelklingen uppmanas att underrätta kommissionen om den ändring som föreslås (inbegripet ersättarens namn, adress och status) innan det nya revisionsföretaget börjar anlitas.

| 2. | För att öka den i avtalsbudgeten fastställda revisionsbudgeten måste en begäran om ändring av budgeten skickas till (och godkännas av) kommissionen, innan ändringarna genomförs. Ändringen kan till exempel bestå i att budgetmedel från oförutsedda kostnader förs över till revisionskostnader. Av avtalsvillkoren i de allmänna villkoren framgår under vilka villkor omfördelning i en budget kan ske. |
| --- | --- |

2.

För att öka den i avtalsbudgeten fastställda revisionsbudgeten måste en begäran om ändring av budgeten skickas till (och godkännas av) kommissionen, innan ändringarna genomförs. Ändringen kan till exempel bestå i att budgetmedel från oförutsedda kostnader förs över till revisionskostnader. Av avtalsvillkoren i de allmänna villkoren framgår under vilka villkor omfördelning i en budget kan ske.

| 3. | Ja. Det kan som ovan nämnts dock krävas en ändring av budgeten. Mottagaren måste till kommissionen lämna in en ingående begäran om ändring av budgeten. I begäran om ändring skall anges vilka budgetposter för revisionskostnader som skall ändras. Andra budgetposter som måste minskas för att en omfördelning av medel skall kunna ske måste anges med motsvarande ändrade siffror. Ändringarna får inte leda till att projektets slutresultat, såsom detta fastställs i bidragskontraktet, äventyras.
  Mottagaren uppmanas att kontakta behöriga avdelningar vid kommissionen för ytterligare hjälp i denna fråga. |
| --- | --- |

3.

Ja. Det kan som ovan nämnts dock krävas en ändring av budgeten. Mottagaren måste till kommissionen lämna in en ingående begäran om ändring av budgeten. I begäran om ändring skall anges vilka budgetposter för revisionskostnader som skall ändras. Andra budgetposter som måste minskas för att en omfördelning av medel skall kunna ske måste anges med motsvarande ändrade siffror. Ändringarna får inte leda till att projektets slutresultat, såsom detta fastställs i bidragskontraktet, äventyras.

Mottagaren uppmanas att kontakta behöriga avdelningar vid kommissionen för ytterligare hjälp i denna fråga.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/117 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/117

---

(2004/C 88 E/0123)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2815/03

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(19 september 2003)

Ämne:   Arrestering och fängslande av Rinaldy Damanik i centrala Sulawesi i Indonesien

Många har skrivit till mig och uttryckt oro över frihetsberövandet av Rinaldy Damanik, som är föreståndare för den protestantiska kyrkan i centrala Sulawesi i Indonesien. Har kommissionen fått någon mer information om vad som har hänt med honom? Finns det planer på att undersöka detta fall?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 oktober 2003)

Kommissionen följer fallet rörande prästen Rinaldy Damanik, som ställdes inför rätta anklagad för olaga vapeninnehav. Enligt Protestant Church Council i Jakarta (PGI) är anklagelserna mot Damanik fabricerade. Eftersom domen på tre års fängelse för olaga vapeninnehav har överklagats och ärendet fortfarande inte har avgjorts, är möjligheterna att göra framställningar starkt begränsade.

Kommissionens delegation i Jakarta följer ärendet noga och har kontaktat Damaniks advokat, Johnson Panjaitan, för att få veta hur det går med Damaniks begäran om att försättas på fri fot eller sättas under husarrest under överklagandeförfarandet. Myndigheterna har ännu inte lämnat något svar på begäran, trots att det inte längre finns någon rättslig grund för att hålla Damanik inspärrad.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/117 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/117

---

(2004/C 88 E/0124)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2854/03

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(18 september 2003)

Ämne:   Medaprogrammet och kvinnor

Vid plenarsammanträdet i februari 2003 fick jag på min fråga om genomförandet av det första regionala programmet för kvinnors deltagande i det ekonomiska och sociala livet och i den ekonomiska och sociala utvecklingen en försäkran från kommissionsledamoten Christopher Patten att detta skulle träda i kraft under 2004, eftersom identifierings- och förberedelsefasen skulle vara färdig i april-maj 2003.

Mot bakgrund av detta vill jag be kommissionen upplysa mig om anledningen till förseningen. På exakt vilket stadium befinner sig utarbetandet av programmet, detta med tanke på att det ännu inte offentliggjorts något meddelande om förslagsinfordran? Kommer meddelandena om förslagsinfordran att offentliggöras omedelbart, så att programmet kan ta sin början som planerat under 2004?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 november 2003)

Identifierings- och utformningsfasen, inom ramen för vilken de prioritetsområden för samarbete fastställdes som skall beaktas i samband med genomförandet av detta viktiga regionala program med inriktning på att öka kvinnors deltagande i den ekonomiska utvecklingen, inleddes i december 2002 och avslutades i augusti 2003.

Nästa steg består i att lägga fram programmet för Med-kommittén. Så snart ett beslut har fattats (vilket väntas ske under första kvartalet 2004) kommer en inbjudan att lämna projektförslag att offentliggöras.

Erforderlig information kommer att finnas tillgänglig på EuropeAids webbplats http://europa.eu.int/comm/ europeaid/tender/indexen.htm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/118 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/118

---

(2004/C 88 E/0125)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2884/03

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(29 september 2003)

Ämne:   Förföljelse av kristna i Egypten

Känner kommissionen till senaste tidens arresteringar på flygplatsen i Kairo av två kristna egyptier, Malak Cuirguis Fahmay och hans fru Sarah Mikhail Lahzy (tidigare känd som Naglaa Hussein Ibrahim), som konverterat till kristendomen? Arresteringen skedde på grund av att kvinnan förfalskat sitt identitetskort så att det avspeglade hennes nya identitet som kristen. Myndigheterna tillämpar en politik som syftar till att förhindra dem som konverterat från islam till kristendomen att ändra sitt namn och religionsbeteckning i sina identitetshandlingar. Anser kommissionen att detta handlingssätt utgör ett grundläggande brott mot de mänskliga rättigheterna? Har kommissionen tagit upp frågan med de egyptiska myndigheterna liksom arresteringarna på flygplatsen och behandlingen av de anklagade?

Är kommissionen medveten om den oro som den koptiska församlingen i Egypten känner över de systematiska trakasserier som församlingsmedlemmar utsätts för och regeringens och polisens bristande förmåga att erbjuda skydd? Den mest tragiska händelsen i detta sammanhang var mordet på tjugoen kristna i El-Kosheh i januari 2000. Har kommissionen tagit upp frågan om den koptiska församlingens säkerhet med de egyptiska myndigheterna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(21 oktober 2003)

I sina tidigare svar på de skriftliga frågorna E-2086/03 från Glenys Kinnock (1) och E-2557/03 från Robert Evans (2) påpekade kommissionen att den känner till de problem som det kristna samfundet i Egypten ställs inför och i synnerhet fallet med Malak Guirguis Fahmay och dennes hustru Sarah Mikhail Lhazy. De anklags för att olagligt ha ändrat hennes identitetshandlingar i avsikt att återspegla hennes religionsbyte. Såvitt kommissionen känner till kommer brottmålsdomstolen i norra Kairo att granska deras fall i slutet av oktober 2003.

Kommissionen har tillsammans med medlemsstaternas ambassader i Kairo vid flera tillfällen uppvaktat den egyptiska regeringen i frågor som rör de mänskliga rättigheterna för det koptiska samfundet i Egypten. Parlamentsledamoten kan vara förvissad om att kommissionen kommer att fortsätta följa deras fall och ta upp dessa frågor med de egyptiska myndigheterna när och på det sätt den finner lämpligt.

---

(1)  Se s. 65.

(2)  EUT C 51 E, 26.2.2004, s. 257.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/118 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/118

---

(2004/C 88 E/0126)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2889/03

från Samuli Pohjamo (ELDR) och Mikko Pesälä (ELDR) till kommissionen

(29 september 2003)

Ämne:   Det måste fås till stånd ett minimiimportpris och en importtull på norsk lax och regnbågsforell

Under de senaste åren har Norges produktion av lax och regnbågsforell ökat hejdlöst. Resultatet har blivit en avsevärd överproduktion, lönsamhetsproblem och en våg av konkurser bland norska fiskodlingsföretag. Det kostar mindre att inom EU, till ett pris som motsvarar hälften av produktionskostnaderna, dumpa lax som uppfötts i nätkassar än att betala de avfallsavgifter det skulle kosta att förstöra överproduktionen i Norge. Vid upprepade tillfällen inträffar det dessutom att lax som uppfötts i nätkassar rymmer från norska fiskodlingsanstalter och dessa laxar blir en fara till exempel för det värdefulla beståndet av lax i naturtillstånd i Tana älv.

EU kan i dagens läge inte göra någonting åt denna störtflod av import, eftersom det tidigare minimiimportpriset nu har tagits bort och ett minimipris för regnbågsforell är först på planeringsstadiet.

Produktionskostnaderna för lax i Norge uppgår till 3,25 euro per kilo. Av färsk importstatistik framgår det att detta pris märkbart underskridits i Finland: i slutet av juli 2003 importerades norsk lax till ett pris av 1,98 euro per kilo och regnbågsforell till ett pris av 2,70 euro per kilo.

Framme vid slutet av juli 2003 hade det importerats 6,4 miljoner kilo norsk lax och 4,4 miljoner kilo norsk regnbågsforell till Finland. Jämfört med fjolåret hade mängderna lax ökat med 42 procent och mängderna regnbågsforell med 144 procent. I Finland produceras årligen 15 miljoner kilo regnbågsforell. De årliga fångsterna i Finland av Östersjölax och lax från Tana älv uppgår till sammanlagt 1 miljon kilo.

Lax som importeras till ett pris som klart understiger produktionskostnaderna håller i rask takt på att slå ut hela den finländska produktionen av regnbågsforell. Samtidigt snedvrider den importerade laxen priserna på fiskar som lever i naturligt tillstånd i Finland och gör det svårare för yrkesfiskarna att bedriva sin näring.

Vi ber att få besked om huruvida kommissionen tänker införa ett minimiimportpris på norsk lax samt för regnbågsforell fastställa ett minimiimportpris som åtminstone motsvarar produktionskostnaderna och införa en importtull för denna fisk inom Europeiska unionens område.

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(4 november 2003)

Eftersom parlamentsledamotens fråga rör två olika antidumpnings-/antisubventionsförfaranden kommer kommissionen att ge ett svar för varje förfarande.

Odlad atlantlax:

| — | När det gäller odlad atlantlax med ursprung i Norge har kommissionen trots att antidumpnings- och antisubventionsåtgärderna avslutades i maj 2003 fortsatt att noggrant övervaka gemenskapens marknad, och den känner till att situationen förvärrades efter det att åtgärderna avslutats. Enligt den senaste tillgängliga officiella statistiken finns det dock tecken på att de norska exportpriserna för odlad atlantlax till gemenskapen har börjat att stiga. Det återstår dock att se om denna uppåtgående trend kommer att hålla i sig. |
| --- | --- |

—

När det gäller odlad atlantlax med ursprung i Norge har kommissionen trots att antidumpnings- och antisubventionsåtgärderna avslutades i maj 2003 fortsatt att noggrant övervaka gemenskapens marknad, och den känner till att situationen förvärrades efter det att åtgärderna avslutats. Enligt den senaste tillgängliga officiella statistiken finns det dock tecken på att de norska exportpriserna för odlad atlantlax till gemenskapen har börjat att stiga. Det återstår dock att se om denna uppåtgående trend kommer att hålla i sig.

| — | När det gäller frågan om att återinföra minimiimportpriset på norsk lax såsom parlamentsledamöterna föreslår bör det noteras att avslutandet av antidumpnings- och antisubventionsåtgärderna innebär att det inte finns några procedurregler för en sådan åtgärd på mycket kort sikt. Världshandels-organisationens medlemsstater har dock kommit överens om att nya antidumpningsfall kan inledas först ett år efter det att tidigare åtgärder avslutats. Ett sådant klagomål måste också vara ordentligt underbyggt och bland annat visa att de omständigheter på grundval av vilka beslutet om att avsluta åtgärderna fattades har ändrats och att det finns bevisning om skadevållande dumpning. |
| --- | --- |

—

När det gäller frågan om att återinföra minimiimportpriset på norsk lax såsom parlamentsledamöterna föreslår bör det noteras att avslutandet av antidumpnings- och antisubventionsåtgärderna innebär att det inte finns några procedurregler för en sådan åtgärd på mycket kort sikt. Världshandels-organisationens medlemsstater har dock kommit överens om att nya antidumpningsfall kan inledas först ett år efter det att tidigare åtgärder avslutats. Ett sådant klagomål måste också vara ordentligt underbyggt och bland annat visa att de omständigheter på grundval av vilka beslutet om att avsluta åtgärderna fattades har ändrats och att det finns bevisning om skadevållande dumpning.

| — | Kommissionen vill också påminna om att den kan vidta övervaknings- och skyddsåtgärder inom ramen för rådets förordning (EG) nr 3285/94 av den 22 december 1994 rörande gemensamma importregler (1), om importen av produkten i fråga i) plötsligt ökar kraftigt och ii) orsakar eller hotar att orsaka allvarlig skada för de berörda producenterna i gemenskapen. Kommissionen känner till de diskussioner om denna fråga som pågår i vissa medlemsstater. |
| --- | --- |

—

Kommissionen vill också påminna om att den kan vidta övervaknings- och skyddsåtgärder inom ramen för rådets förordning (EG) nr 3285/94 av den 22 december 1994 rörande gemensamma importregler (1), om importen av produkten i fråga i) plötsligt ökar kraftigt och ii) orsakar eller hotar att orsaka allvarlig skada för de berörda producenterna i gemenskapen. Kommissionen känner till de diskussioner om denna fråga som pågår i vissa medlemsstater.

| — | När det gäller den specifika frågan om odlad atlantlax som rymmer från fångenskapen till naturen så faller den utanför de normala kommersiella aspekterna av anti-dumpningsförfaranden. Kommissionen känner dock till oron beträffande Tana älv. Kommissionen verkade för ett bilateralt möte mellan Finland och Norge beträffande denna fråga för två år sedan. Dessutom har organisationen för bevarandet av laxbestånden i Nordatlanten (NASCO), i vilken både unionen och Norge deltar, antagit ett antal resolutioner beträffande denna allmänna fråga sedan 1994, bland annat Guidelines on containment of farmed salmon, som antogs i juni 2001. I mars 2003 rapporterade Norge till NASCO om landets strategi för att genomföra dessa resolutioner. Det angavs att riktlinjer för inneslutning höll på att utvecklas och att dessa skulle vara förmål för samråd under 2003. Dessutom redogjordes det för den första fasen med nya bestämmelser om upprättande av skyddszoner för atlantlax. I enlighet med den plan som det norska parlamentet antog den 25 februari 2003 är Tana älv en av 37 älvar där laxen och dess naturliga miljö skall prioriteras framför all verksamhet som kan vara skadlig för dessa. |
| --- | --- |

—

När det gäller den specifika frågan om odlad atlantlax som rymmer från fångenskapen till naturen så faller den utanför de normala kommersiella aspekterna av anti-dumpningsförfaranden. Kommissionen känner dock till oron beträffande Tana älv. Kommissionen verkade för ett bilateralt möte mellan Finland och Norge beträffande denna fråga för två år sedan. Dessutom har organisationen för bevarandet av laxbestånden i Nordatlanten (NASCO), i vilken både unionen och Norge deltar, antagit ett antal resolutioner beträffande denna allmänna fråga sedan 1994, bland annat Guidelines on containment of farmed salmon, som antogs i juni 2001. I mars 2003 rapporterade Norge till NASCO om landets strategi för att genomföra dessa resolutioner. Det angavs att riktlinjer för inneslutning höll på att utvecklas och att dessa skulle vara förmål för samråd under 2003. Dessutom redogjordes det för den första fasen med nya bestämmelser om upprättande av skyddszoner för atlantlax. I enlighet med den plan som det norska parlamentet antog den 25 februari 2003 är Tana älv en av 37 älvar där laxen och dess naturliga miljö skall prioriteras framför all verksamhet som kan vara skadlig för dessa.

Stor regnbåge:

| — | När det gäller stor regnbåge med ursprung i Norge visar de preliminära resultaten av den antidumpningsundersökning som kommissionen genomfört att norsk export till gemenskapen har gjorts till dumpade, skadevållande priser och att det i gemenskapens intresse måste vidtas åtgärder. |
| --- | --- |

—

När det gäller stor regnbåge med ursprung i Norge visar de preliminära resultaten av den antidumpningsundersökning som kommissionen genomfört att norsk export till gemenskapen har gjorts till dumpade, skadevållande priser och att det i gemenskapens intresse måste vidtas åtgärder.

| — | Kommissionen har redan vidtagit åtgärder i detta hänseende genom att införa en preliminär antidumpningstull på 21,4 % genom kommissionens förordning (EG) nr 1628/2003 av den 17 september 2003 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av stor regnbåge med ursprung i Konungariket Norge och Färöarna (2), som trädde i kraft den 19 september 2003. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har redan vidtagit åtgärder i detta hänseende genom att införa en preliminär antidumpningstull på 21,4 % genom kommissionens förordning (EG) nr 1628/2003 av den 17 september 2003 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av stor regnbåge med ursprung i Konungariket Norge och Färöarna (2), som trädde i kraft den 19 september 2003.

| — | Detta fall kommer att undersökas närmare och parlamentsledamöterna kan vara försäkrade om att kommissionen, om det konstateras att det förekommer skadevållande dumpning och det inte finns några tvingande skäl mot att införa åtgärder, kommer att föreslå slutliga åtgärder för rådet. Enligt EG-domstolens nyligen fastställda rättspraxis (3) skall slutliga antidumpningsåtgärder införas under sådana omständigheter. |
| --- | --- |

—

Detta fall kommer att undersökas närmare och parlamentsledamöterna kan vara försäkrade om att kommissionen, om det konstateras att det förekommer skadevållande dumpning och det inte finns några tvingande skäl mot att införa åtgärder, kommer att föreslå slutliga åtgärder för rådet. Enligt EG-domstolens nyligen fastställda rättspraxis (3) skall slutliga antidumpningsåtgärder införas under sådana omständigheter.

---

(1)  EGT L 349, 31.12.1994. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2474/2000 av den 9 november 2000 om fastställande enligt artikel 1.7 i förordning (EEG) nr 3030/93 av den förteckning över textiloch konfektionsprodukter som den 1 januari 2002 skall införlivas i GATT 1994 och om ändring av bilaga X till förordning (EEG) nr 3030/93 och bilaga II till förordning (EG) nr 3285/94, EGT L 286, 11.11.2000.

(2)  EUT L 232, 18.9.2003.

(3)  Mål C-76/01 P, domstolens dom av den 30 september 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/120 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/120

---

(2004/C 88 E/0127)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2919/03

från Marco Cappato (NI) och Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 oktober 2003)

Ämne:   Fallet med den italienske medborgaren Maurizio Trotta, som sitter fängslad i Rumänien

Maurizio Trotta, italiensk medborgare bosatt i Reggio Emilia, arresterades i Rumänien den 2 augusti 2002 anklagad för att bedriva internationell narkotikahandel, till följd av innehavet av 11 gram hasch som påträffades i hans hyresrum i Craiova.

Maurizio Trotta, som alltsedan han arresterades har suttit i fängelset i Craiova, har fått sin sak prövad i en förstainstansrätt och där dömts till två års fängelse efter det att åtalet om internationell narkotikahandel, som kan ge upp till 25 års fängelse, dragits tillbaka.

Efter den tvååriga domen borde Maurizio Trotta med tanke på sitt goda uppförande ha fått lämna fängelset i december 2003, men eftersom allmänna åklagaren har överklagat förstainstansrättens dom börjar processen om från början, och det råder total osäkerhet om straffets längd samtidigt som Maurizio Trotta sitter fortsatt fängslad.

Under tiden har Trottas familj lagt ut avsevärda summor på resor till Rumänien och på arvoden till den italienska advokaten Liborio Catagliotti och flera rumänska advokater, som har bytts ut allteftersom under ärendets gång.

Det har även framkommit att det under detta ärendes gång, om vilket det råder osäkerhet såväl när det gäller tidsplan som straffets art, har ställts omfattande och olagliga penningkrav från personer som utnyttjar situationen.

Kan kommissionen, efter att vederbörligen ha undersökt saken hos de rumänska myndigheterna, ange om det i detta fall och med utgångspunkt i EU:s fördrag inte kan påvisas kränkningar av de grundläggande rättigheterna?

Kan kommissionen ange hur de rumänska myndigheterna har svarat och vilka eventuella initiativ som kommer att tas?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

Kommissionen kan inte göra någon bedömning av enskilda pågående fall vid nationella domstolar. Sådana faller uteslutande inom domstolarnas behörighetsområde, och kommissionen varken kan eller bör ingripa i deras arbete. Kommissionen vill påpeka att om en person i en stat som har ratificerat Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna upplever att hans eller hennes mänskliga rättigheter kränkts, t.ex. när det gäller artikel 6 om rätten till en rättvis rättegång, har personen rätt att väcka talan vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna då alla rättsmedel i den aktuella staten uttömts.

Kommissionen har nyligen bett det rumänska justitieministeriet om upplysningar rörande det specifika fall som frågeställaren tar upp. Enligt de upplysningar som kommissionen fått blev Maurizio Trotta arresterad och häktad i avvaktan på rättegång den 2 augusti 2002. Han anklagades formellt av åklagarmyndigheten vid rätten i Dolj den 26 augusti 2002 för införsel av narkotika till landet, olaglig handel med narkotika och olagligt innehav av narkotika. Den 9 juli 2003 friades han av domstolen på de två första åtalspunkterna, men dömdes till två års fängelse för olagligt innehav av narkotika. Efter överklagan av allmänna åklagaren förlängdes Maurizio Trottas dom av appellationsdomstolen i Craiova den 25 september 2003 till fem år, för införsel av narkotika till landet, olaglig handel med narkotika och olagligt innehav av narkotika.

Enligt relevant rumänsk lagstiftning i fråga om narkotikabrott, dvs. lag 143 om bekämpande av olaglig handel och olagligt bruk av droger av den 26 juli 2000, ändrad genom lagarna 169/2002 och 39/2003 klassificeras cannabisväxter (Cannabis sativa), bladdelar från cannabis (marijuana), cannabisharts (hasch) och cannabisolja som narkotika ”av riskkaraktär”. Enligt artikel 3.1 är straffet för införsel till Rumänien av narkotika ”av riskkaraktär” 10-20 års fängelse, enligt artikel 2.1 är straffet för olaglig handel med narkotika ”av riskkaraktär” 3-15 års fängelse, och enligt artikel 4 är straffet för olagligt innehav av alla slag av narkotika 2-5 års fängelse.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/121 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/121

---

(2004/C 88 E/0128)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2922/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(2 oktober 2003)

Ämne:   Handelssanktioner mot Myanmar

Efter det att Aung San Suu Kyi och några av hennes anhängare arresterades tidigare i år har befolkningen fått se kraftåtgärderna öka mot landets demokratiska rörelse. Detta beror på att juntan i Myanmar fortsätter att öppet misshandla och döda demokratiaktivister och demokratianhängare trots att EU protesterat och bett att Aung San Suu Kyi skall släppas fri. Det påstås också att de militära ledarna ofta reser till EU trots de visumsanktioner som EU infört.

Håller kommissionen, mot bakgrund av att juntan fortsätter att strunta i EU:s sanktioner, med om att de nuvarande EU-sanktionerna mot Myanmar inte sänder ett tillräckligt klart budskap till militärledarna om att förföljelser av demokratianhängare inte kommer att tolereras i en civiliserad värld? Anser inte kommissionen att det vore värt att överväga att införa handelssanktioner på samma sätt som Förenta staterna gjort under de senaste fem åren? Om inte, varför inte?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 oktober 2003)

Kommissionen har vid ett flertal tillfällen givit utryck för sin stora oro över situationen i Myanmar när det gäller de mänskliga rättigheterna och de fortsatta övergreppen mot de demokratiska krafterna i landet.

Unionen beslutade i april 2003 (1), till svar på den allt sämre politiska situationen i Myanmar, att förstärka sin gemensamma ståndpunkt om Myanmar. Unionen har efter attackerna mot Daw Aung San Suu Kyi och hennes anhängare i slutet av maj 2003 även beslutat att tidigarelägga genomförandet av ytterligare sanktioner, riktade mot de militära ledarna och deras närmaste anhängare.

Kommissionen håller för närvarande på att undersöka verkningarna för regimen i Myanmar av de nuvarande EU-sanktionerna. Den undersöker även möjligheterna att om situationen inte förbättras införa ytterligare åtgärder. Kommissionen kommer därvid noga att pröva vilka verkningar specifika sanktioner (t.ex. sådana ekonomiska sanktioner som Förenta staterna infört) kan få för befolkningen i Myanmar. Eventuella beslut om ytterligare sanktioner kommer att fattas enhälligt av rådet, på grundval av kommissionens förslag.

---

(1)  EUT L 106, 29.4.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/122 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/122

---

(2004/C 88 E/0129)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2934/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Kuba — spanskt centrum

Enligt uppgifter i massmedierna har det spanska kulturcentret i Havanna övergått i den kubanska statens ägo, nittio dagar efter det att de kubanska myndigheterna meddelade att ett bilateralt avtal om institutet slutits.

Händelsen har tolkats som de kubanska myndigheternas vedergällning mot de åtgärder som EU vidtog mot Kuba den 5 juni i år.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om händelserna? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om händelserna?

| — | Försökte Europeiska kommissionens delegation kontakta landets myndigheter och förhindra att kulturcentret nationaliserades? |
| --- | --- |

—

Försökte Europeiska kommissionens delegation kontakta landets myndigheter och förhindra att kulturcentret nationaliserades?

| — | Hur förhåller sig kommissionen till kubanernas senaste ställningstaganden? |
| --- | --- |

—

Hur förhåller sig kommissionen till kubanernas senaste ställningstaganden?

| — | Vad ämnar kommissionen göra så att det spanska kulturcentret återgår i den spanska statens ägo och liknande händelser kan undvikas i framtiden? |
| --- | --- |

—

Vad ämnar kommissionen göra så att det spanska kulturcentret återgår i den spanska statens ägo och liknande händelser kan undvikas i framtiden?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(17 november 2003)

Spanien har underrättat de övriga medlemsstaterna och kommissionen om de kubanska myndigheternas beslut att säga upp det bilaterala avtalet rörande Spaniens kulturcentrum i Havanna. Beslutet tillkännagavs genom ett offentligt uttalande av Kubas utrikesminister den 11 juni 2003 som en följd av unionens uttalande om Kuba den 5 juni 2003.

Det är Spaniens sak att överväga vilka åtgärder landet önskar vidta, däribland möjligheten att inleda ett rättsligt förfarande med anledning av detta ensidiga brott mot avtalet.

Det erinrades i slutsatserna rörande Kuba från Europeiska rådets möte i Thessaloniki den 19 och den 20 juni 2003 om de åtgärder som hade tillkännagivits av unionen den 5 juni 2003, och de kubanska myndigheternas handlande gentemot EU och dess medlemsstater ansågs oacceptabelt. Rådet beklagade också och tog helt och hållet avstånd från detta handlande i sina slutsatser rörande omprövningen av den gemensamma ståndpunkten beträffande Kuba i juli 2003.

I detta läge har medlemsstaterna och kommissionen enats om att bevara en stark sammanhållning när det gäller genomförandet av alla de åtgärder som beslutades och offentliggjordes den 5 juni 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/123 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/123

---

(2004/C 88 E/0130)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2953/03

från Maurizio Turco (NI) och Marco Cappato (NI) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Dödsstraff genom stening i Nigeria

Jibrin Babaji, en tjugoårig nigeriansk medborgare, har förklarats skyldig till sexuella förbindelser med tre minderåriga pojkar och dömts till döden genom stening. Domen utfärdades tisdagen den 23 september 2003 av en islamisk domstol i delstaten Bauchi på grundval av sharialagarna.

Förfogar kommissionen över ytterligare information i ärendet? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta, i enlighet med EU:s politik som syftar till att främja ett moratorium för dödsstraff runt om i världen, för att undvika att dödsdomen verkställs?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Kommissionen har noga följt överklaganden av dödsstraff som utdömts av shariadomstolar. Det är uppmuntrande att de dömda i några väl omskrivna aktuella fall har frikänts efter överklagande. (Amina Lawal i Katsina och Safiya Husseini i Sokoto). Kommissionen är medveten om fallet Jibril Babaji och emotser närmare information från cheferna för medlemsländernas beskickningar i Abuja.

Kommissionen motsätter sig förbehållslöst användning av dödsstraff. Där dödsstraff fortfarande förekommer kräver kommissionen att användningen successivt begränsas och i förekommande fall att moratorium införs. Trojkan gjorde en framställning rörande dödsstraffet i Nigeria den 12 februari 2002.

För övrigt uppmuntrar kommissionen regeringarna att anpassa sig till internationella normer rörande mänskliga rättigheter och att respektera medborgerliga rättigheter utan diskriminering. Kommissionen strävar efter att göra slut på denna verksamhet i vissa länder med offentliga och särskilt grymma avrättningar.

Som konstaterats i flera av rådets slutsatser rörande Nigeria är en politisk dialog en verksam metod för att uppmärksamma frågor rörande mänskliga rättigheter och frågor om dödsstraff. Kommissionen kommer också att vägledas av Cotonouavtalet där ett viktigt inslag är respekten för mänskliga rättigheter.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/123 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/123

---

(2004/C 88 E/0131)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2955/03

från Maurizio Turco (NI) och Marco Cappato (NI) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Otaliga förföljelser av homosexuella i Egypten

Europaparlamentet har vid upprepade tillfällen kraftigt fördömt förföljelsekampanjen mot homosexuella i Egypten och uppmanat kommissionen och rådet att vidta konkreta och progressiva åtgärder gentemot de egyptiska myndigheterna. Den 28 augusti 2003 blev 62 förmodat homosexuella personer gripna i Egypten på bron Qasr el Nil i samband med en razzia av Kairopolisen. Poliserna omringade bron, utsatte de närvarande för kränkande tillmälen och grep dem därpå. Efter tre dagar i häkte blev personerna anklagade för ”depraverat beteende” och tvingades skriva under ett erkännande samt uppge sin bostadsadress, varefter de släpptes fria. Rättegångarna kommer att äga rum i november och december 2003.

Känner kommissionen till dessa gripanden? Tänker kommissionen vidta konkreta och progressiva åtgärder gentemot Egypten, så som Europaparlamentet krävt vid upprepade tillfällen, mot bakgrund av denna allvarliga förföljelsekampanj mot homosexuella som nu pågått i flera år?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 november 2003)

Kommissionen har noggrant följt situationen beträffande de påstådda förföljelserna av homosexuella i Egypten. Den har för de egyptiska myndigheterna uttryckt sin oro över Queen Boat-fallet, men också, i enlighet med uppmaningen i Europaparlamentets resolution av den 10 april 2003, över den därmed sammanhängande frågan om upprepade trakasserier från polisens sida.

Det har nyligen skett en viss positiv utveckling; bl.a. har tjugonio av de svarande släppts och det rättsliga förfarandet förts över från säkerhetsdomstolarna till det normala domstolsväsendet. Parlamentsledamoten kan emellertid vara förvissad om att kommissionens delegation i Kairo tillsammans med medlemsstaternas ambassader även fortsättningsvis kommer att följa såväl detta fall som fallet med de 62 män som arresterades den 28 augusti. Kommissionen kommer också att fortsätta att ta upp dessa frågor med de egyptiska myndigheterna närhelst tillfälle ges.

Institutionerna enligt avtalet mellan EU och Egypten (flera medlemsstater har ännu inte ratificerat avtalet) kommer att utgöra ytterligare ett användbart forum för samtal om en rad frågor som rör de mänskliga rättigheterna.

Dessutom lade kommissionen, som parlamentsledamoten vet, den 22 maj 2003 fram ett meddelande med titeln ”Stärkande av EU:s åtgärder för mänskliga rättigheter och demokratisering i samarbete med Medelhavspartnerna”, vars syfte det är att konkreta framsteg när det gäller mänskliga rättigheter skall uppnås genom konstruktivt arbete. Meddelandet behandlas för närvarande av rådet och Europaparlamentet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/124 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/124

---

(2004/C 88 E/0132)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2988/03

från Bart Staes (Verts/ALE) och Jan Dhaene (Verts/ALE) till kommissionen

(9 oktober 2003)

Ämne:   Handlingsplan för kontroll av efterlevnaden av skogsvårdslagstiftning, goda styrelseformer och handel (FLEGT)

Den 21 maj 2003 lanserade kommissionen handlingsplanen för FLEGT. Flera icke-statliga organisationer, som handlägger denna typ av frågor, och ett flertal medlemsstater som leder den internationella kampen mot illegal trädfällning ser detta dokument som ett viktigt steg i rätt riktning och som en utgångspunkt för ytterligare lagstiftande åtgärder.

Efter att dokumentet (1) offentliggjorts har inget inträffat och det förefaller som om kommissionen inte vidtagit ytterligare åtgärder för att genomföra handlingsplanen.

Vilka målsättningar vill kommissionen uppnå för att genomföra FLEGT-handlingsplanen och inom vilken tidsram? Vilka huvudaktiviteter skall ha genomförts fram till juni 2004?

Vilket generaldirektorat kommer att ansvara för genomförandet av handlingsplanen och vilka ekonomiska resurser kommer att ställas till förfogande?

Planerar kommissionen ytterligare lagstiftning som avser FLEGT-problematiken?

Även i anslutningsländerna utgör illegal trädfällning i viss mån ett problem. Avser kommissionen vidta särskilda åtgärder för att råda bot på dessa problem i anslutningsländerna såväl före som efter anslutningen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 december 2003)

Kommissionen har verkat för att få till stånd en snar uppföljning av EU:s handlingsplan för skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (FLEGT). Rådet (jordbruk) antog slutsatserna vid sitt möte den 13 oktober 2003. Kommissionen väntar fortfarande på Europaparlamentets svar.

Ett brett samråd med olika intressenter har inletts, vilket inbegriper nära kontakter med medlemsstaterna, icke-statliga organisationer och den europeiska träindustrin. Kontakter har även tagits med potentiella partnerländer i de viktigaste virkesproducerande regionerna i världen. Diskussionerna med Indonesien är mycket långt framskridna.

För att underlätta samarbetet med Afrika anslog kommissionen dessutom nyligen 500 000 euro till den afrikanska ministerkonferensen för efterlevnad av skogslagstiftningen och styrelseformer på skogsområdet (AFLEG) vid vilken fler än 30 afrikanska stater förband sig att bekämpa olaglig skogsavverkning.

Följande svar kan ges när det gäller frågeställarens ytterligare frågor:

| 1. | Genomförandet kommer att ledas av generaldirektoraten för bistånd respektive miljö i nära samarbete med andra generaldirektorat, särskilt generaldirektoraten för yttre förbindelser, handel, skatter och tullar, näringsliv och den inre marknaden samt Byrån för samarbete EuropeAid.
  Inledningsvis kommer medel att anslås från budgetposten för tropiska regnskogar. Även medel från vissa landstrategier och regionala strategier kommer att användas. Kommissionen kommer att föreslå att man i samband med halvtidsöversynen inför styrelseformer på skogsområdet i landstrategidoku-menten för de länder där denna fråga är prioriterad. |
| --- | --- |

1.

Genomförandet kommer att ledas av generaldirektoraten för bistånd respektive miljö i nära samarbete med andra generaldirektorat, särskilt generaldirektoraten för yttre förbindelser, handel, skatter och tullar, näringsliv och den inre marknaden samt Byrån för samarbete EuropeAid.

Inledningsvis kommer medel att anslås från budgetposten för tropiska regnskogar. Även medel från vissa landstrategier och regionala strategier kommer att användas. Kommissionen kommer att föreslå att man i samband med halvtidsöversynen inför styrelseformer på skogsområdet i landstrategidoku-menten för de länder där denna fråga är prioriterad.

| 2. | Kommissionen har för avsikt att under 2004 lämna ett förslag till en förordning om genomförande av handlingsplanen. Denna förordning skulle utgöra grunden för det frivilliga partnerskapet för att kontrollera den olagliga virkesexporten. Dialog och samråd har inletts med träproducerande länder och detta kommer att fortsätta i syfte att utforma de partnerskapsavtal som är nödvändiga för att stödja genomförandet.
  Ingen ytterligare lagstiftning planeras för närvarande vad beträffar de problem som tas upp i FLEGT-handlingsplanen. En undersökning rörande eventuell ytterligare lagstiftning kommer emellertid att påbörjas inom kort och resultaten av denna kommer att ligga till grund för ett nytt övervägande av dessa frågor. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har för avsikt att under 2004 lämna ett förslag till en förordning om genomförande av handlingsplanen. Denna förordning skulle utgöra grunden för det frivilliga partnerskapet för att kontrollera den olagliga virkesexporten. Dialog och samråd har inletts med träproducerande länder och detta kommer att fortsätta i syfte att utforma de partnerskapsavtal som är nödvändiga för att stödja genomförandet.

Ingen ytterligare lagstiftning planeras för närvarande vad beträffar de problem som tas upp i FLEGT-handlingsplanen. En undersökning rörande eventuell ytterligare lagstiftning kommer emellertid att påbörjas inom kort och resultaten av denna kommer att ligga till grund för ett nytt övervägande av dessa frågor.

| 3. | Handlingsplanen omfattar inte anslutningsländerna. Kommissionen har inte för avsikt att vidta särskilda åtgärder rörande olaglig skogsavverkning innan anslutningsländerna blir medlemmar i unionen, utan tänker i stället utveckla en strategi som grundar sig på dessa länders framtida deltagande i den inre marknaden. Kommissionen kommer att delta i arbetet på detta område inom ramen för ministerkonferensen för skydd av Europas skogar (MCPFE), vilket inbegriper en bedömning under 2004 av problemets omfattning i Europa. |
| --- | --- |

3.

Handlingsplanen omfattar inte anslutningsländerna. Kommissionen har inte för avsikt att vidta särskilda åtgärder rörande olaglig skogsavverkning innan anslutningsländerna blir medlemmar i unionen, utan tänker i stället utveckla en strategi som grundar sig på dessa länders framtida deltagande i den inre marknaden. Kommissionen kommer att delta i arbetet på detta område inom ramen för ministerkonferensen för skydd av Europas skogar (MCPFE), vilket inbegriper en bedömning under 2004 av problemets omfattning i Europa.

---

(1)  KOM(2003) 251 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/125 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/125

---

(2004/C 88 E/0133)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2995/03

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Förstörelse av värdefulla klenoder i Agia Sofia-kyrkan

Den nye direktören för Agia Sofia-kyrkans museum, Seraçetin Sahin, upplyste nyligen det turkiska generaldirektoratet för muséer och kulturella minnesmärken om att fukten i Agia Sofia-kyrkans förrådsutrymmen har förstört femhundrafemtio värdefulla ikoner och klenoder, vars värde svårligen kan uppskattas (evangeliska skrifter och ornater). De värdefulla klenoderna hade samlats in från ett stort antal ortodoxa kyrkor runtom i Turkiet, i samband med att kyrkorna i fråga stängts.

Sedan 1985 är Agia Sofia uppförd på Unescos lista över världens kulturarv. Dessutom står det uttryckligen i det senaste turkiska nationella programmet om genomförande av gemenskapsrätten att kulturella minnesmärken och klenoder från samtliga kulturer skyddas genom lag nr 3386, antagen den 17 juni 1987, för att de i oförvitligt skick skall kunna efterlämnas till kommande generationer. Mot bakgrund av det här önskar jag fråga kommissionen om den har för avsikt att ta konkret ställning till det problem som ovan beskrivits.

Finns det inom ramarna för de förberedande anslutningsprogrammen för Turkiet, och kanske även inom ramarna för Medaprogrammen, möjlighet att finansiera området för kultur och i synnerhet stöda underhåll av kulturella värdeföremål som de i Agia Sofia?

Anser kommissionen att allvarliga händelser som denna, som har att göra med kulturfrågor och etiska värderingar, utgör ett steg tillbaka när det gäller genomförandet av gemenskapens regelverk? Hur tänker kommissionen agera i det här fallet?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

Som kommissionen nämnde i sitt nyligen avgivna svar på den skriftliga frågan E-2962/03 (1) från Alexandros Alavanos medger gemenskapens program för finansiellt stöd till Turkiet inte att det anslås medel till bevarande och restaurering av religiösa och kulturella verk, såsom de som förvaras i Hagia Sofia. Det huvudsakliga syftet med programmet är att hjälpa Turkiet att anpassa sig till unionens normer på det politiska och det ekonomiska området och på lagstiftningsområdet. Turkiet förbereder projektförslag som läggs fram för kommissionen för godkännande. Godkännande kan enbart ges till projekt som bidrar till att prioriteterna i det av rådet den 15 maj 2003 antagna anslutningspartnerskapet med Turkiet genomförs.

Kommissionen följer noga Turkiets framsteg i antagandet av det berörda regelverket på kulturområdet.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 771.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/126 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/126

---

(2004/C 88 E/0134)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3013/03

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Den tunisiska journalisten Néziha Rejiba

Den 25 september 2003 utfärdade de tunisiska tullmyndigheterna en efterlysning av den tunisiska journalisten Néziha Rejiba eftersom hon hade gett 170 euro i kontanter till en ung tunisisk man. Detta är nämligen en straffbar handling som kan ge henne fem års fängelsestraff och böter. Journalisten har dock inte brutit mot lagen, eftersom det finns en frist på en vecka för att växla utländsk valuta mot tunisiska dinarer.

Néziha Rejiba har på Internet publicerat kritiska artiklar om de tunisiska myndigheternas kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Hon skriver för nättidningen Kalima (www.kalima.com), som varit censurerad i Tunisien ända sedan dess första nummer publicerades i oktober 2000. Under de senaste tre åren har Rejiba flera gånger blivit misshandlad och trakasserad av den tunisiska polisen. Hennes hus har stått under ständig övervakning, och hennes telefon har avlyssnats eller stängts av (vilket för närvarande är fallet).

Har kommissionen formellt uppmanat Tunisiens ambassadör att redogöra för denna situation? Vilka svar har man fått?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att få den tunisiska regeringen att garantera att yttrandefrihet och rätten till en rättvis rättegång efterlevs av de tunisiska myndigheterna i detta fall?

Vilka åtgärder tänker kommissionen inför världstoppmötet om informationssamhället som kommer att hållas i Tunis i november 2005 vidta för att bidra till att det sätts stopp för de systematiska kränkningarna av de tunisiska medborgarnas yttrandefrihet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 december 2003)

Kommissionen är medveten om de rapporter beträffande Néziha Rejiba som parlamentsledamoten hänvisar till.

Kommissionen fortsätter att noga följa situationen i Tunisien. Kommissionen har alltid fördömt angrepp på principerna om frihet, demokrati, repekt för mänskliga rättigheter, grundläggande friheter och rättssäkerhet, vilka är de principer som unionen bygger på och som är gemensamma för medlemsstaterna enligt artikel 6 i EG-fördraget.

Kommissionen betraktar särskilt yttrandefriheten som ett område av grundläggande betydelse för utvecklingen av demokrati och ett samhälle med större delaktighet på alla områden. Inom ramen för budgetposten Meda söker kommissionen i samarbete med ett europeiskt centrum för journalistik att främja yttrandefriheten i Tunisien genom ett stödprogram för media vilket syftar till att stödja journalistutbildning. För att stödja de tunisiska ansträngningarna att stärka rättssäkerheten avser kommissionen också att starta ett program som syftar till att modernisera det tunisiska domstolsväsendet, liknande de redan inledda programmen för Algeriet och de palestinska områdena.

Vad beträffar toppmötet om informationssamhället hänvisar kommissionen till sina svar på parlamentsledamotens skriftliga frågor nr E-2554/03 (1) och E-2931/03 (2).

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 175.

(2)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 165.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/127 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/127

---

(2004/C 88 E/0135)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3025/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Kränkning av grekernas mänskliga rättigheter genom det turkiska fastighetsregistret på ön Imvros

På ön Imvros har tillämpningen av lagen om Turkiets nationella fastighetsregister på ett suveränt sätt gjort grekerna och deras arvingar på ön egendomslösa, till förmån för den turkiska staten.

Tillämpningen av bestämmelserna i det turkiska fastighetsregistret innebär att den som äger mark som inte odlats på mer än tjugo år, eller hus där ingen bott under lika lång tid, går miste om denna sin egendom som i stället tillfaller den turkiska staten. Vidare förlorar alla som mist sitt turkiska medborgarskap — på grund av att de inte gjort vapentjänst i den turkiska armén före 21 års ålder — sin rätt att äga och ärva. Och personer vars egendom exproprierats utan ersättning mister rätten att förvalta denna sin egendom, som illegalt förblir i turkarnas händer, utan att de arbeten som man motiverade tvångsinlösningen med blivit utförda.

Det som anförts ovan är en bra beskrivning av de grekiska fastighetsägarnas och deras arvingars situation. De förlorar all sin lagliga äganderätt, i strid med all gemenskapslagstiftning.

På vilket sätt kommer kommissionen att tackla den här frågan, med tanke på att Turkiet kandiderar för medlemskap i Europeiska unionen och landets ansökan skall bedömas 2004?

Har kommissionen för avsikt att kontakta de turkiska myndigheterna för att se till att ordning och likvärdighet upprättas?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

Kommissionen känner till att det råder oro över situationen för den grekiska minoriteten på ön Imvros i Egeiska havet. Den mottog nyligen information om kränkningar av äganderättigheterna på ön.

Kommissionen kommer att pröva detta ärende inom ramen för sin löpande uppföljning av hur väl Turkiet iakttar de politiska kriterier som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn, vilka omfattar respekt för de mänskliga rättigheterna och skydd för minoriteter. Den ger i sin återkommande rapport om Turkiet en övergripande bedömning av de problem som minoriteter i Turkiet ställs inför. Den senaste rapporten offentliggjordes den 5 november 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/128 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/128

---

(2004/C 88 E/0136)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3032/03

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Turkiet och kränkningar av landets minoriteter

Kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Turkiet fortsätter. Detta trots att Turkiet har anpassat vissa nationella lagar i förhållande till EU-normerna. Ett exempel på de fortsatta kränkningarna av minoriteterna i Turkiet, är att det turkiska utbildningsministeriet den 14 april 2003 sände ett dekret till alla landets skolor med föreskrifter att det ska anordnas uppsatstävlingar och konferenser, med tema att förneka folkmordet 1914 och följande år mot armenier och assyrier-syrianer. Istället anklagas de armeniska och assyrisk-syrianska grupperna för att ha varit förrädare gentemot det ottomanska riket. Assyrisk-syrianska och armeniska barn diskrimineras dagligen, särskilt genom att tvingas delta i dessa konferenser som kränker deras egen etniska och religiösa identitet.

Den turkiska människorättsorganisationen IHD har reagerat med skärpa mot dekretet och har nyligen inlett en kampanj tillsammans med människorättsadvokater för att försöka förmå den turkiska regeringen att avskaffa dekretet och upphöra med kränkningarna. Utbildningsministeriets dekret den 14 april 2003 står i skarp motsats till vad som krävs av Turkiet bland annat enligt Europakonventionen.

Vilka åtgärder kommer kommissionen vidta för att söka förmå den turkiska regeringen att avskaffa dekretet och upphöra med kränkningarna mot dessa etniska och religiösa minoriteter?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(24 november 2003)

Kommissionen känner till det turkiska utbildningsministeriets cirkulär av den 14 april 2003 med krav på att skolorna skall anordna uppsatstävlingar och föreläsningar i syfte att förneka påståendena från armenier, pontiska greker och assyrier.

Kommissionen har tagit upp frågan med de turkiska myndigheterna i samband med den regelbundna dialog som förs med landet. Frågan behandlas också i kommissionens återkommande rapport som offentliggjordes den 5 november 2003 (1).

Kommissionen är i vidare bemärkelse medveten om de svårigheter som minoriteter möter runtom i Turkiet och kommer att noggrant övervaka hur de behandlas.

---

(1)  KOM(2003) 676 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/129 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/129

---

(2004/C 88 E/0137)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3045/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Barnarbete

Jag är positiv till att kommissionsledamot Poul Nielson i sitt svar på min muntliga fråga H-0405/03 (1) åtar sig att överväga stöd till ILO:s internationella program om avskaffande av barnarbete och att föra upp barnarbete på den preliminära förteckningen över kommissionens och ILO:s gemensamma mål/prioriteringar inom ramen för det föreslagna strategiska partnerskapet mellan EG och ILO.

Kan kommissionen redogöra för vilka framsteg som gjorts hittills och visa hur man tänkt skaffa fram tillräckliga medel för att möjliggöra en konkret uppföljning på det här området?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Kommissionen kommer vid utgången av 2003 att färdigbehandla ett strategiskt partnerskap med Internationella arbetsorganisationer (ILO) avseende utvecklingssamarbete. Ett strategiskt förhållningssätt för att avskaffa barnarbete genom att främja grundläggande utbildning har identifierats som den första prioriteringen inom ramen för detta partnerskap.

Strategin syftar till att behandla utbildningsfrågor i samband med kampen mot barnarbete. Detta är av särskilt intresse när det gäller kommissionens arbete inom ramen för planen för ”utbildning åt alla”. Kommissionens huvudsakliga mål när det gäller utbildning, att ge utbildning åt alla i enlighet med utvecklingsmålen för millenniet, kan inte nås utan att man tar upp problemet med barn i skolåldern som arbetar.

I detta sammanhang kunde det vara värdefullt att bestämma de grundläggande orsakerna till detta fenomen, det vill säga klyftan mellan barnens lagenliga rättigheter och den verklighet de faktiskt lever i. Detta kan ske genom målinriktade insatser vid rätt tidpunkt för att hjälpa nödlidande familjer och genom att ge stöd genom nätverk på lokal nivå.

Strategin när det gäller barnarbete och utbildning kommer i den inledande fasen särskilt att gälla länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) och kommissionen avser att utnyttja medel från Europeiska utvecklingsfonden för samarbete mellan dessa regioner.

Internationella arbetsorganisationens program för bekämpande av barnarbete (IPEC) kommer att bli samarbetspartner. Detta strategiska samarbete kommer att tillkomma utöver det gällande ILO/IPEC-programmet. Medlen kommer att koncentreras till insatser som inte ingår i de basaktiviteter som ILO/IPEC bedriver. För det första, då insatser från IPEC huvudsakligen har kommit längst i Asien och Latinamerika gör medel från kommissionen det möjligt att förstärka insatserna beträffande AVS-länderna. De erfarenheter som förvärvats när det gäller Asien och Latinamerika kommer att användas för att främja målinriktade insatser i AVS-länderna för att göra det möjligt för flera barn som är påtvingade arbete att kunna inleda och fullfölja grundläggande utbildning. För det andra kommer dessa medel att stödja målinriktade initiativ när det gäller utbildning.

---

(1)  Muntligt svar av den 1 juli 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/130 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/130

---

(2004/C 88 E/0138)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3133/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Angola — Falcone

Angolas regering har utsett Pierre Falcone, förmodad vapenhandlare och för närvarande i delo med den franska rättvisan, till minister i Angolas diplomatiska representation vid Unesco, vilket har föranlett kritik från oppositionspartierna i landet och den internationella pressen samt reservationer från Unesco.

Händelsen är desto mer oroväckande eftersom den ännu en gång kan försämra den internationella förståelsen för Angolas behov av externt stöd, efter ett utdraget inbördeskrig och det slutgiltiga upprättandet av fred, i synnerhet om den det allra minsta lyckas störa samarbetsramen med Europeiska unionen eller åter skjuta tillbaka den politiska ramen för förberedelse och anordnande av den så efterlängtade givarkonferensen, som flera gånger skjutits upp därför att villkoren för den inte varit uppfyllda. Detta skulle svika det angolanska folkets förväntningar och omintetgöra en snabb återuppbyggnad av landet.

Kan kommissionen således besvara följande frågor:

| — | Hur betraktar kommissionen denna utnämning? Har kommissionen redan kommenterat händelsen eller kommer den att göra det? |
| --- | --- |

—

Hur betraktar kommissionen denna utnämning? Har kommissionen redan kommenterat händelsen eller kommer den att göra det?

| — | Anser kommissionen att denna utnämning påverkar de angolanska myndigheternas trovärdighet i utlandet? Har händelsen på något sätt påverkat gemenskapens utvecklingsprogram för Angola? Har den orsakat eller kan den orsaka nya svårigheter i samband med förberedelserna av givarkonferensen? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att denna utnämning påverkar de angolanska myndigheternas trovärdighet i utlandet? Har händelsen på något sätt påverkat gemenskapens utvecklingsprogram för Angola? Har den orsakat eller kan den orsaka nya svårigheter i samband med förberedelserna av givarkonferensen?

| — | Har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta några åtgärder i syfte att meddela den angolanska regeringen sin ståndpunkt och eventuella oro avseende ovan nämnda händelser? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta några åtgärder i syfte att meddela den angolanska regeringen sin ståndpunkt och eventuella oro avseende ovan nämnda händelser?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Utnämningen av Pierre Falcone till minister och rådgivare vid Angolas permanenta representation vid FN:s organisation för utbildning, vetenskap och kultur (Unesco) är primärt en fråga som skall avgöras på lämplig diplomatisk nivå. Ett sådant specifikt fall måste ses i ett större sammanhang i Angolas långa väg från ett land i inbördeskrig till en öppen, medverkande och ansvarig demokrati men skulle faktiskt kunna vara skadligt när det gäller Angolas trovärdighet i utlandet.

Ingripanden från Europeiska gemenskapen är en del i en långsiktig samarbetsstrategi med Angola och påverkas principiellt inte av förändringar som beror på isolerade händelser. Beträffande förberedelserna för givarkonferensen anser kommissionen att denna händelse även om den är betänklig troligen inte kommer att ha negativ verkan så länge som det görs framsteg i dialogen med Internationella valutafonden i avsikt att träffa en överenskommelse och lägga fram en trovärdig strategi för fattigdomsbekämpning. Dessa båda element anses av det internationella samfundet vara av största vikt för ett framgångsrikt resultat från givarkonferensen.

Det är varken kommissionens roll eller avsikt att diskutera en sådan specifik fråga i kontakterna med Angolas regering. I samband med en politisk dialog med Angola enligt Artikel 8 i Cotonouavtalet förväntas det emellertid att frågor om öppenhet och gott styre och därmed det större sammanhang för det fall som parlamentsledamoten avser kommer att diskuteras. I rådets slutsatser av den 13 oktober 2003 understryks också att unionen är beredd att bistå Angolas regering i dess kamp mot korruption.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/131 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/131

---

(2004/C 88 E/0139)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3143/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Priserna på personbilar i Grekland och förbud mot dieselmotorer i Aten och Thessaloniki

Den grekiska regeringen meddelade nyligen (några månader före parlamentsvalen) om skattelättnader i anslutning till köp av nya personbilar.

Som resultat av detta meddelande förväntas prissänkningar i synnerhet på bilar med stor cylindervolym (över 2000 kubikcentimeter), vilka trots allt även i framtiden kommer att vara dyrare än i Europeiska unionens övriga länder.

Vad gäller personbilar i kategorin 1 800-2000 kubikcentimeter (till vilken fordon med hög aktiv och passiv säkerhet hör) är prissänkningen i jämförelse mycket mindre, vilket innebär att de här bilarna fortsättningsvis förblir väldigt dyra för de grekiska konsumenterna, som ju annars också har lägst löner i unionen, eftersom den årliga inkomsten per invånare endast motsvarar 69 procent av genomsnittstalet för gemenskapen (enligt Eurostat 2002).

Under diskussioner i Europaparlamentets miljöutskott har det upprepade gånger framhållits att de nya dieselmotorernas producerar mycket mindre utsläpp av föroreningar och att deras hästkrafter mostvarar en bensinmotors (på grund av utbredd användning av turboladdare). Att utsläppen från söndriga katalysatorer (som används i motorer med blyfri bensin) är särskilt farliga för människors hälsa är ett välkänt faktum, och det är också att märka att trafik med dieseldrivna personbilar är förbjuden i Aten och Thessaloniki. Allt detta leder till farliga luftföroreningar (det här gäller i synnerhet luften i Aten med över 2 miljoner fordon). Dessutom blir det hela mycket dyrt för de grekiska konsumenterna, eftersom den blyfria bensinen som känt är dyrare än dieselbränsle och bensinmotorerna förbrukar mera än vad dieselmotorerna gör.

På vilket sätt kan kommissionen förmå de grekiska myndigheterna att sänka skatterna (och detaljhandels-priserna) på personbilar i kategorin 1 800-2000 kubikcentimeter, som är den mest intressanta (ur kostnadssynvinkel) för de grekiska konsumenterna? Är det med tanke på miljön vettigt och konsekvent att i Greklands två största städer förbjuda trafik med personbilar som drivs med moderna dieselmotorer? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit fram till idag i anslutning till ovanstående frågor och med vad har de grekiska myndigheterna svarat?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 december 2003)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att det med undantag för generella regler avseende årliga skatter och avgifter för tunga fordon, i mycket begränsad utsträckning finns någon gemenskapslagstiftning eller harmonisering av nationella skattebestämelser som medlemsstaterna tillämpar för beskattning av personbilar. Därför ankommer det på de enskilda medlemsstaterna att införa nationella bestämmelser rörande beskattningen av dessa bilar vilka måste vara i överensstämmelse med de allmänna principerna i EG-fördraget och de får i synnerhet inte ge upphov till gränsöverskridande handelsformaliteter mellan medlemsstaterna samtidigt som principen om icke-diskriminering måste beaktas.

Kommissionen känner till att det föreligger avsevärda skillnader när det gäller registreringsskatt i de medlemsstater som forfarande har en sådan. I ett meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet beträffande: ”Beskattning av personbilar i Europeiska unionen” (1), som lades fram i september 2002, föreslog kommissionen att medlemstaterna skulle avskaffa eller avsevärt reducera registrering s skatten under en övergångsperiod om fem till tio år. Meddelandet innefattade även strategiska åtgärder genom vilka det fastställdes ett mer direkt samband mellan skattenivåer och utsläpp av koldioxid (CO
  2
  ) från nya bilar. Parlamentet avgav ett positivt yttrande vid sin plenarsession den 5 och 6 november 2003.

Kommissionen vill mot bakgrund av utfallet av diskussionen i rådet och parlamentet påpeka att vilket initiativ kommissionen än tar beträffande tillnärmning av beskattningen på personbilar så måste detta godtas enhälligt av medlemsstaterna i rådet.

När det gäller förbudet mot dieseldrivna bilar i Greklands två största städer skulle kommissionen vilja erinra om att man vid bedömningen av miljöpåverkan av dieselbilar skall skilja mellan luftföroreningar och frågor rörande klimatförändringar. Jämfört med bensindrivna bilar innebär moderna dieseldrivna bilar att utsläppen av CO
  2
  kan minskas vilket är en avgörande fråga för att komma till rätta med klimatförändring. Däremot är utsläppen från dieseldrivna bilar betydligt högre när det gäller föroreningar som negativt påverkar luftkvaliteten såsom partikulärt material och kväveoxider. Koncentrationen av sådana föroreningar i luften regleras av rådets direktiv 1999/30/EC av den 22 april 1999 om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften (2), som fastställer gränsvärden och toleransmarginaler. Enligt rapporter som har överlämnats till kommissionen enligt ramdirektivet rörande luftkvalitet, överskrids gränsvärden och toleransmarginaler fortfarande i Attikareg ionen och detta gör det nödvändigt att anta eller bibehålla åtgärder som angriper vissa föroreningskällor, förutsatt att dessa åtgärder är förenliga med EG-fördraget.

För ytterligare detaljer rörande luftföroreningar i Grekland hänvisas till det svar som gavs av kommissionen på skriftlig fråga E-3217/03 från Antonius Trakatellis (3).

---

(1)  KOM(2002)431 slutlig.

(2)  EGT L 163, 29.6.1999.

(3)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 791.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/132 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/132

---

(2004/C 88 E/0140)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3159/03

från Dirk Sterckx (ELDR) till kommissionen

(24 oktober 2003)

Ämne:   Olika tolkningar av förordning (EEG) nr 918/83 får som följd att professionella flyttfirmor behandlas olika i samband med införsel till EU av flyttgods från länder utanför EU

När flyttgods som kommit från länder utanför EU införs via Förenade kungariket, Nederländerna och Sverige till en annan medlemsstat, då befrias de av de respektive lokala tullmyndigheterna från importtullar och mervärdesskatt inom Europeiska unionens hela territorium.

Ett antal medlemsstater, såsom Belgien, går däremot så till väga att de ger ett T-formulär för tullbelagda transporter med ursprung utanför gemenskapen till förutvarande invånare i tredje land. Detta innebär att befrielsen från importtull och mervärdesskatt gäller endast fram till destinationslandets gräns, där varorna sedan måste deklareras. På det sättet kommer det att bli tullverket i destinationslandet som fattar beslut om befrielse från importtull och mervärdesskatt.

Det säger sig självt att professionella flyttfirmor från sådana medlemsstater där förfarandet med T-formulär tillämpas till följd av detta kommer att ligga sämre till jämfört med konkurrenter från Förenade kungariket, Nederländerna och Sverige. Fler och fler kunder går ju över till flyttfirmor från dessa sistnämnda länder, tack vare att de har mera flexibla regler.

| 1. | Är det enligt artikel 128 i förordning (EEG) nr 918/83 (1) tillåtet att den medlemsstat där varorna införs i EU (till skillnad från den medlemsstat som är det slutliga destinationslandet) på en gång beviljar en total befrielse från importtullar och mervärdesskatt för EU:s hela territorium? |
| --- | --- |

1.

Är det enligt artikel 128 i förordning (EEG) nr 918/83 (1) tillåtet att den medlemsstat där varorna införs i EU (till skillnad från den medlemsstat som är det slutliga destinationslandet) på en gång beviljar en total befrielse från importtullar och mervärdesskatt för EU:s hela territorium?

| 2. | Om så är fallet: borde inte Belgien då ompröva sin praxis med T-formulär och i stället börja bevilja omedelbar befrielse från importtullar och mervärdesskatt, för att följa förordning (EEG) nr 918/93? |
| --- | --- |

2.

Om så är fallet: borde inte Belgien då ompröva sin praxis med T-formulär och i stället börja bevilja omedelbar befrielse från importtullar och mervärdesskatt, för att följa förordning (EEG) nr 918/93?

| 3. | Om inte: innebär det då inte ett brott mot förordning (EEG) nr 918/93 att i likhet med till exempel Förenade kungariket bevilja omedelbar befrielse från importtullar och mervärdesskatt? |
| --- | --- |

3.

Om inte: innebär det då inte ett brott mot förordning (EEG) nr 918/93 att i likhet med till exempel Förenade kungariket bevilja omedelbar befrielse från importtullar och mervärdesskatt?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 december 2003)

| 1. | När tullkontoren i medlemsstaterna befriar flyttgods från ett tredjeland från tullar enligt Gemensamma tulltaxan och mervärdesskatt och låter det övergå till fri omsättning i gemenskapen tillämpas lagstiftning från två olika källor. Medan befrielse från tullar enligt Gemensamma tulltaxan är grundad på artiklarna 2-10 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 (2) är befrielsen från mervärdesskatt grundad på nationell skattelagstiftning vilken genomför artikel 14 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG (3) och artiklarna 2-10 i rådets direktiv 83/181/EEG (4).
  I svaret på skriftliga frågan E-0243/02 från parlamentsledamoten Peijs (5) angav kommissionen principerna för tullklarering av flyttgods och antydde att artikel 128 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 inte tillämpas för denna import.
  Artikel 128 tillämpas endast beträffande varor vilka måste användas på ett särskilt sätt av mottagaren, dvs deklaranten, för att en befrielse från specifik tull skall kunna ges. De restriktioner som anges i artikel 7.1 i förordning (EEG) nr 918/83 avseende flyttgods kräver emellertid endast att deklaranten förblir oinskränkt ägare av flyttgodset för en period om 12 månader. Inom denna period kan deklaranten använda varorna för vilket privat syfte som helst. Han kan till exempel använda dem för att möblera sin nya bostad eller lagra dem i flyttfirmans lokaler. Med beaktande av dessa omständigheter anser kommissionen att begränsningen i artikel 7.1 inte skapar en förpliktelse att använda flyttgodset på ett särskilt sätt som artikel 128 kräver. Kommissionen tolkar denna begränsning som ett förbud att sälja godset i likhet med de restriktioner som anges i artikel 29 (varusändning från en privatperson till en annan) eller artikel 45 (varor i en resandes personliga bagage) i förordning (EEG) nr 918/83.
  Eftersom bestämmelserna i artiklarna 2-10 i rådets direktiv 83/181/EEG är nästan identiska med samma artiklar i förordning (EEG) nr 918/83 bör medlemsstaternas lagstiftning om mervärdesskatt vara likartad med gemenskapens tullregler för flyttgods. Det åvilar de nationella tull- och skattemyndigheterna att bestämma på vilket sätt de vill försäkra att deklaranten iakttar de begränsningar som åläggs genom artikel 7.1 av förordning (EEG) nr 918/83 och liknande bestämmelser i nationell lagstiftning rörande mervärdesskatt. Sättet att kontrollera efterlevnaden bör emellertid inte skapa ytterligare kostnader för deklaranten och bör inte avvika alltför mycket från de metoder som tillämpas i de exempel som nämnts i tidigare stycke. |
| --- | --- |

1.

När tullkontoren i medlemsstaterna befriar flyttgods från ett tredjeland från tullar enligt Gemensamma tulltaxan och mervärdesskatt och låter det övergå till fri omsättning i gemenskapen tillämpas lagstiftning från två olika källor. Medan befrielse från tullar enligt Gemensamma tulltaxan är grundad på artiklarna 2-10 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 (2) är befrielsen från mervärdesskatt grundad på nationell skattelagstiftning vilken genomför artikel 14 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG (3) och artiklarna 2-10 i rådets direktiv 83/181/EEG (4).

I svaret på skriftliga frågan E-0243/02 från parlamentsledamoten Peijs (5) angav kommissionen principerna för tullklarering av flyttgods och antydde att artikel 128 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 inte tillämpas för denna import.

Artikel 128 tillämpas endast beträffande varor vilka måste användas på ett särskilt sätt av mottagaren, dvs deklaranten, för att en befrielse från specifik tull skall kunna ges. De restriktioner som anges i artikel 7.1 i förordning (EEG) nr 918/83 avseende flyttgods kräver emellertid endast att deklaranten förblir oinskränkt ägare av flyttgodset för en period om 12 månader. Inom denna period kan deklaranten använda varorna för vilket privat syfte som helst. Han kan till exempel använda dem för att möblera sin nya bostad eller lagra dem i flyttfirmans lokaler. Med beaktande av dessa omständigheter anser kommissionen att begränsningen i artikel 7.1 inte skapar en förpliktelse att använda flyttgodset på ett särskilt sätt som artikel 128 kräver. Kommissionen tolkar denna begränsning som ett förbud att sälja godset i likhet med de restriktioner som anges i artikel 29 (varusändning från en privatperson till en annan) eller artikel 45 (varor i en resandes personliga bagage) i förordning (EEG) nr 918/83.

Eftersom bestämmelserna i artiklarna 2-10 i rådets direktiv 83/181/EEG är nästan identiska med samma artiklar i förordning (EEG) nr 918/83 bör medlemsstaternas lagstiftning om mervärdesskatt vara likartad med gemenskapens tullregler för flyttgods. Det åvilar de nationella tull- och skattemyndigheterna att bestämma på vilket sätt de vill försäkra att deklaranten iakttar de begränsningar som åläggs genom artikel 7.1 av förordning (EEG) nr 918/83 och liknande bestämmelser i nationell lagstiftning rörande mervärdesskatt. Sättet att kontrollera efterlevnaden bör emellertid inte skapa ytterligare kostnader för deklaranten och bör inte avvika alltför mycket från de metoder som tillämpas i de exempel som nämnts i tidigare stycke.

| 2. och 3. | Som redan angivits i svaret på skriftliga frågan E-0243/02, måste ansökan om övergång till fri omsättning med befrielse från tull och mervärdesskatt göras av eller på uppdrag från den person som flyttar sin bostad från ett tredjeland till gemenskapen och inges till det tullkontor som som deklaranten väljer att använda i detta syfte. Som tidigare förklarats har medlemsstaterna icke desto mindre en viss valfrihet avseende den dokumentation som måste uppvisas. Denna valfrihet beror på skillnader i administrativa förfaranden och krav gällande bosättning. Tullmyndigheterna i medlemsstaterna bör emellertid inte använda sin valfrihet för att i tullbehandlingen göra skillnad på de personer som bosätter sig i samma land som tullmyndigheten och de som bosätter sig i en annan medlemsstat inom gemenskapen. Eftersom platsen för ingivandet av ansökan normalt kommer att avgöras av den person som flyttar sin bostad på grundval av olika omständigheter inklusive föreliggande regler och krav i de olika medlemsstaterna möjliggörs övergång till fri omsättning både vid platsen för inresa i gemenskapen eller i någon annan medlemsstat. I det senare fallet är ett T-formulär nödvändigt för att säkerställa transport till den plats där övergången till fri omsättning sker.
  Om parlamentsledamoten eller någon annan person skulle inneha skriftlig bevisning som anger att särskilda bestämmelser i lag avseende flyttning i rådets förordning (EEG) nr 918/83 eller i rådets direktiv 83/181/EEG har överträtts av dessa myndigheter kan han eller hon antingen inge ett formellt klagomål i saken till kommissionen för att försvara denna persons intressen eller också använda det vanliga juridiska förfarandet i enlighet med den lagstiftning som är tillämplig i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

2. och 3.

Som redan angivits i svaret på skriftliga frågan E-0243/02, måste ansökan om övergång till fri omsättning med befrielse från tull och mervärdesskatt göras av eller på uppdrag från den person som flyttar sin bostad från ett tredjeland till gemenskapen och inges till det tullkontor som som deklaranten väljer att använda i detta syfte. Som tidigare förklarats har medlemsstaterna icke desto mindre en viss valfrihet avseende den dokumentation som måste uppvisas. Denna valfrihet beror på skillnader i administrativa förfaranden och krav gällande bosättning. Tullmyndigheterna i medlemsstaterna bör emellertid inte använda sin valfrihet för att i tullbehandlingen göra skillnad på de personer som bosätter sig i samma land som tullmyndigheten och de som bosätter sig i en annan medlemsstat inom gemenskapen. Eftersom platsen för ingivandet av ansökan normalt kommer att avgöras av den person som flyttar sin bostad på grundval av olika omständigheter inklusive föreliggande regler och krav i de olika medlemsstaterna möjliggörs övergång till fri omsättning både vid platsen för inresa i gemenskapen eller i någon annan medlemsstat. I det senare fallet är ett T-formulär nödvändigt för att säkerställa transport till den plats där övergången till fri omsättning sker.

Om parlamentsledamoten eller någon annan person skulle inneha skriftlig bevisning som anger att särskilda bestämmelser i lag avseende flyttning i rådets förordning (EEG) nr 918/83 eller i rådets direktiv 83/181/EEG har överträtts av dessa myndigheter kan han eller hon antingen inge ett formellt klagomål i saken till kommissionen för att försvara denna persons intressen eller också använda det vanliga juridiska förfarandet i enlighet med den lagstiftning som är tillämplig i medlemsstaterna.

---

(1)  EGT L 105, 23.4.1983, s. 1.

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 918/83 av den 28 mars 1983 om upprättandet av ett gemenskapssystem för tullbefrielse.

(3)  Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskattenhetlig beräkningsgrund, EGT L 145, 13.6.1977.

(4)  Rådets direktiv 83/181/EEG av den 28 mars 1983 om räckvidden av artikel 14.1 d i direktiv 77/388/EEG om befrielse från mervärdesskatt vid slutlig införsel av vissa varor, EGT L 105, 23.4.1983.

(5)  EGT C 301 E, 5.12.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/134 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/134

---

(2004/C 88 E/0141)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3163/03

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(24 oktober 2003)

Ämne:   Regionalpolitik i Ungern

Vilka regionalpolitiska åtgärder har genomförts i Ungern? Hur har föranslutningsprogrammen och föranslutningsstödet använts respektive fördelats i Ungern? (dvs. antal/typ — privatperson, stat, företag — av ansökare/mottagare när det gäller varje program; fördelning enligt län; de främsta projektens framgång/kostnad/plats; utnyttjande av medel från ISPA/Phare/Sapard; integrering av EU:s projekt i den ungerska regeringens egna program för landsbygdsutveckling, långsiktiga EU-mål för den ungerska regionalpolitiken efter anslutningen)?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(19 november 2003)

Hur stor vikt man i Ungern fäster vid regional utveckling avspeglas i lagen från 1996 om regional utveckling och fysisk planering. Denna lag har lett till att det har inrättats regionala utvecklingsråd som för närvarande är verksamma. Det har fastställts regionala utvecklingsstrategier i såväl den preliminära nationella utvecklingsplanen (2000-2002) som senare i den nationella utvecklingsplanen (2003-2006).

Europeiska kommissionen har med medel ur stödet inför anslutningen (Phare, Ispa and Sapard) stött Ungern i dess ansträngningar att förbereda sig inför landets kommande deltagande i EU:s regionalpolitik och således inför den framtida förvaltningen och det framtida utnyttjandet av struktur- och sammanhållningsfonderna.

Inom Phare har det sedan 1998 lämnats ett övergripande stöd för institutionsuppbyggnad (12,5 miljoner euro över olika budgetår) för att upprätta och stärka de institutionella strukturerna, sörja för en sund och effektiv förvaltning i framtiden av EU:s struktur- och sammanhållningsfonder och för att stödja programplaneringsprocessen. För närvarande lämnas även stöd till att hjälpa Ungern med upprättandet av en lämplig rutin för projektgenomförande (15 miljoner euro). Den verksamhet som finansieras med medel från Phare kommer att fortsätta in under 2004 för att bistå Ungern under den första fasen av strukturfondsåtgärderna.

Det har även lämnats stöd genom Phare till investeringsåtgärder. I det sammanhanget har det utformats ett särskild delprogram för perioden 2002-2003 som främst är avsett att ge stöd som mera överensstämmer med mål 1 -strategin för strukturfonderna. Detta program, som bygger på den preliminära nationella utvecklingsplanen och samfinansieras av Phare och den ungerska regeringen (till 84 miljoner respektive 66,23 miljoner euro), är särskilt inriktat på tre stödåtgärder avsedda att få de långtidsarbetslösa (särskilt romerna) tillbaka till arbetsmarknaden, se till att informationstekniken införs i primärskolorna och främja den lokala utvecklingen.

På det hela taget har Phare i stor utsträckning bidragit till att Ungern såväl generellt som specifikt har kunnat förbereda sig inför genomförandet av strukturfonderna. Institutionerna har stärkts, personal har utbildats, pilotprojekt har genomförts och genom delprogrammet för 2002-2003 för ekonomisk och social sammanhållning blev hela landet för första gången delaktigt i ett gemensamt projekt som omfattade programplanering och genomförande.

Ytterligare upplysningar om Phareprogrammen för 1998-2003 och närmare uppgifter om särskilda anslag till delprogram är tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/enlargement/financial_assis-tance.htm.

Genom ISPA (strukturpolitiskt föranslutningsinstrument) erhöll Ungern även 88,3 miljoner euro under 2000, 90,8 miljoner euro under 2001, 94,2 miljoner euro under 2002 och kommer under 2003 att få 94,5 miljoner euro. Stödet var i stort sett lika fördelat mellan miljö- och transportprojekt. Under de första tre åren sedan ISPA:s verksamhet inleddes har ISPA-anslaget utnyttjats till 100 %. Den ungerska regeringen har även sammanställt strategidokument för transport och miljö.

Närmare upplysningar om enskilda ISPA-projekt är tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/ comm/regionalpolicy/funds/ispa/ispafr.htm.

Sapardprogrammet för Ungern (det särskilda föranslutningsprogrammet för jordbruket och landsbygdens utveckling) antogs av kommissionen i oktober 2000. Genom detta program avser man åstadkomma förbättrad konkurrenskraft inom jordbrukssektorn och bearbetningsindustrin med inriktning på miljöskydd och försöker man förbättra förmågan till anpassning på landsbygden. De offentliga utgifterna kommer i genomsnitt att uppgå till 50,5 miljoner euro per år under perioden 2000-2003, varav 38,7 miljoner euro kommer att utgöras av bidrag från gemenskapen. I slutet av september 2003 hade 541 Sapardprojekt godkänts för åtaganden på sammanlagt ca 40 miljoner euro.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/135 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/135

---

(2004/C 88 E/0142)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3185/03

från Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(27 oktober 2003)

Ämne:   Momsfrihet på Kanarieöarna

Hur kan Kanarieöarna tillämpa strängare regler för EU-medborgare, som importerar och exporterar momsfria varor, än andra delar av EU?

Om detta förhållande grundar sig på ett undantag från gängse EU-regler, när kommer detta undantag att upphöra?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 december 2003)

Vissa områden, inbegripet Kanarieöarna, ingår inte i gemenskapens skatteområde (1), huvudsakligen av historiska och geografiska skäl. Eftersom de ligger utanför skatteområdet får Kanarieöarna införa begränsningar för import och export av varor för resenärer från Europeiska unionen, som avviker från de begränsningar som normalt tillämpas inom gemenskapen.

Den särskilda status som Kanarieöarna beviljats är inte tidsbegränsad. Den kan dock upphöra antingen på initiativ av kommissionen (2), genom att den lägger fram de förslag som krävs, eller, när det gäller punktskatter, genom ett tillkännagivande från Spanien (3).

---

(1)  Se artikel 3.3 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund, EGT L 145, 13.6.1977 och artikel2 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor, EGT L 76, 23.3.1992.

(2)  Se artikel 3.5 i sjätte momsdirektivet.

(3)  Se artikel 2.2 i direktiv 92/12/EEG.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/136 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/136

---

(2004/C 88 E/0143)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3223/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(31 oktober 2003)

Ämne:   Dödsdömda barn på Filippinerna

I en färsk rapport från Amnesty International avslöjas att barn sitter fängslade i fängelser på Filippinerna, dömda till döden och i väntan på avrättning. Enligt stadgan om barnets rättigheter, som också Filippinerna har undertecknat, men också enligt landets nationella lagstiftning, kan barn som begått överträdelser — det vill säga begått brott innan de fyllt 18 år — inte dömas till döden och inte heller avrättas. Det är alltså uppenbart att den politik som den filippinska staten för strider såväl mot nationell som mot internationell lagstiftning.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att idka påtryckning på de filippinska myndigheterna, för att förmå dessa att fullt ut och i praktiken anta de fastställda restriktioner om vilka stadgas i både nationell och internationell rätt när det gäller bestraffning av barn som brutit mot lag?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(3 december 2003)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över påståendena om att barn döms till döden i Filippinerna.

Kommissionen kan bekräfta att Filippinerna har undertecknat den internationella konventionen om barnens rättigheter och att det genom tillämpning av den konventionen i artikel 47 i den filippinska straffrätten fastställs att dödsstraff inte skall utdömas om lagöverträdaren var under 18 år vid den tidpunkt då brottet begicks.

Forskning visar att uppgifter om den anklagades ålder inte automatiskt framgår av handlingarna när ett ärende tas upp i domstol. Domarna frågar inte rutinmässigt om ålder och endast om försvaret för frågan på tal tar domstolen hänsyn till åldern i sin dom. Detta är ett problem i synnerhet för personer som inte har råd att anlita privat rättsligt biträde. Problemet kompliceras ytterligare genom att en del av de dömda inte kan uppvisa födelseattest och att det därför är svårt att bevisa att de är minderåriga.

Det finns för närvarande 17 personer i Filippinerna som dömts till döden och påstås ha varit minderåriga vid den tidpunkt då de brott för vilka de dömts blev begångna. Den filippinska stiftelsen Jesuit Prison Service Foundation har gjort Filippinernas högsta domstol uppmärksam på denna fråga. Högsta domstolen har nu beordrat en regional domstol att fastställa dessa personers rätta ålder.

Kommissionen har genom sin delegation i Manila och tillsammans med medlemsstaternas beskickningar i Filippinerna noggrant följt utvecklingen när det gäller dödsstraffet och har vid flera tillfällen genom de marscher av trojkan framfört sin oro till den filippinska regeringen.

Frågan om dödsstraffet ingår dessutom som ett ständigt inslag i kommissionens samarbetspolitik med Filippinerna. Genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter lämnar kommissionen stöd till lokala icke-statliga organisationer och institutioner som verkar aktivt för dödsstraffets avskaffande.

De medel som avsatts i detta syfte sedan november 2000 uppgår till sammanlagt 805 798 euro och täcker åtgärder som t.ex. gratis rättshjälp till infödda dödsdömda, utbildning av advokater och domare, DNA-tester efter avkunnad dom (i syfte att lägga fram bevis som kan bidra till att felaktigt avkunnade domar tas upp till ny prövning), forskning och kampanjverksamhet.

Såsom den omständigheten att minderåriga döms till döden ger belägg för uppvisar det filippinska rättssystemet en rad brister. Kommissionen har utpekat rättsväsendet som ett av de prioriterade områdena för dess bistånd till landet och kommer att finansiera ett program för gott styre som har till syfte att förbättra de fattigas tillgång till rättsväsendet.

Ett lagförslag om avskaffande av dödsstraffet i Filippinerna har lagts fram för såväl representanthuset som senaten och efter att i maj 2003 ha färdigställts på utskottsnivå är det nu klart att debatteras i kongressens båda kamrar. Även om de grupper som för en kampanj för dödsstraffets avskaffande förefaller att ha samlat tillräckligt stöd för att få igenom lagförslaget i båda kamrarna minskar emellertid, inför det val som skall äga rum i maj 2004, sannolikheten för att detta kommer att ske, eftersom dödsstraffet fortfarande är en omtvistad fråga i Filippinerna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/137 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/137

---

(2004/C 88 E/0144)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3244/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Nätverk för samordning av utvecklingspolitiken

På nederländskt initiativ har det inrättats ett nätverk för samordning av utvecklingspolitiken, vars syfte är att främja informationsutbytet mellan EU:s medlemsstater avseende samordningsärenden.

| 1. | Kan kommissionen redogöra för hur detta nätverk fungerar? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen redogöra för hur detta nätverk fungerar?

| 2. | Vilka är de första resultaten av informationsutbytet? |
| --- | --- |

2.

Vilka är de första resultaten av informationsutbytet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(11 december 2003)

Vid mötet den 2-3 oktober 2003 mellan generaldirektörer (eller motsvarande) i Europeiska unionen med ansvar för utvecklingssamarbete lade den nederländske generaldirektören fram ett förslag om att inrätta ett informellt nätverk på hög nivå om politisk enhetlighet. Syftet med nätverket skulle vara att främja kapacitetsuppbyggnad och samordning och att fastställa konkreta mål för arbetet med politisk enhetlighet. Deltagarna i nätverket skulle underrätta varandra om politiska initiativ med konsekvenser för utvecklingssamarbetet och om eventuella brister i fråga om enhetlighet.

Det huvudsakliga målet för nätverket skulle vara att förbättra samordningen mellan medlemsstaterna. Medlemsstaterna skulle genom att utbyta information om förestående beslut, dela analyser av utvecklings-aspekter, utarbeta ståndpunkter och om möjligt samordna strategier kommunicera mer intensivt med varandra om de viktigaste frågorna rörande politisk enhetlighet. Det anfördes vid mötet att ett sådant utbyte skulle vara till hjälp när det gäller att se till att utvecklingsperspektivet verkligen tas i beaktande i beslutsfattandet på gemenskapsnivå.

Förslaget välkomnades varmt.

Kommissionen kommer att delta som medlem i detta nätverk.

Nätverket befinner sig för närvarande i en inledande fas. Medlemsstaterna håller på att utse samordnare för informationsutbytet och samarbetet mellan medlemsstaterna och med kommissionen om enhetlighets-frågor. En förteckning över prioriterade frågor håller på att utarbetas.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/137 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/137

---

(2004/C 88 E/0145)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3252/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY)

Den 13 oktober uttryckte rådet (utrikesministrarna) sin djupa oro över att vissa länder på västra Balkan fortfarande inte samarbetar i tillräcklig mån med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY) och återupprepade det nödvändiga i att intensifiera ansträngningarna för att föra Radovan Karadzic, general Mladic och general Gotovina inför ICTY.

I sin gemensamma ståndpunkt 2003/280/CFSP (1) av den 16 april 2003 införde rådet ett reseförbud inom EU för vissa personer som hindrar ICTY från att utföra sitt uppdrag. Detta har haft positiva verkningar, i synnerhet i Bosnien och Hercegovina.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att utvidga den förteckning över personer som nämns i den gemensamma ståndpunkten till att även omfatta personer som hjälper dem som ICTY anklagar på andra håll i regionen att komma undan rättvisan?

Jag undrar särskilt om huruvida de som nu hjälper Karadzic, Mladic och Gotovina, och vars stödnätverk i Kroatien, Serbien och Montenegro enligt ICTY är betydande, nu kommer att omfattas av reseförbudet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 november 2003)

Genom gemensamma ståndpunkten 2003/280/GUSP av den 16 april 2003 antog rådet åtgärder i syfte att hindra inresa eller genomresa i medlemsländer av personer som är engagerade i verksamhet som hjälper andra undgå ansvar för brott som de har åtalats för vid Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY).

Rådet medgav när denna gemensamma ståndpunkt antogs att ändringar i förteckningen av personer som angivits i bilagan kunde antas som begärts. Således införde rådet den 27 juni 2003 genom rådsbeslut 2003/484/GUSP (2) efter rekommendationer från den höge representanten för Bosnien och Hercegovina och efter konsultationer med ICTY ytterligare namn i bilagan.

Kommissionen och medlemsländerna har fortsatt kontakt med ICTY och den höge representanten för Bosnien och Hercegovina och aktualiserar fortlöpande förteckningen. Om och när ny bevisning framkommer rörande andra personer kan lämpliga åtgärder vidtas.

---

(1)  EUT L 101, 23.4.2003, s. 22.

(2)  EUT L 162, 1.7.2003 ändrad genom EUT L 178, 17.7.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/138 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/138

---

(2004/C 88 E/0146)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3263/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(4 november 2003)

Ämne:   Regionen Valloniens befogenhet att tillåta att vapen exporteras och används som ett led i förtrycket av Nepals befolkning

| 1. | Känner kommissionen till att utgifterna för 5 500 automatgevär som staten Nepal köpt från den belgiska vapenfabriken FN Herstal lett till att fattigdomsbekämpning, undervisning, hälsovård och ordnandet av val blivit lidande och att dessa vapen nu är insatsklara, ett drygt år efter att beställningen gjorts? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att utgifterna för 5 500 automatgevär som staten Nepal köpt från den belgiska vapenfabriken FN Herstal lett till att fattigdomsbekämpning, undervisning, hälsovård och ordnandet av val blivit lidande och att dessa vapen nu är insatsklara, ett drygt år efter att beställningen gjorts?

| 2. | Känner kommissionen också till att kungarikets regering och armé sedan dessa vapen levererats avslutat den dialog som inleddes med oppositionen under det första halvåret av 2003 och att vapnen i stor skala används för att i västra Nepal döda vapenlösa medborgare som misstänks för att eventuellt kunna ansluta sig till dem som gör motstånd mot den ojämlikhet mellan människorna vilken av hävd råder i landet? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att kungarikets regering och armé sedan dessa vapen levererats avslutat den dialog som inleddes med oppositionen under det första halvåret av 2003 och att vapnen i stor skala används för att i västra Nepal döda vapenlösa medborgare som misstänks för att eventuellt kunna ansluta sig till dem som gör motstånd mot den ojämlikhet mellan människorna vilken av hävd råder i landet?

| 3. | Tycker kommissionen det passar ihop med EU:s uppförandekod för vapenexport att sådana vapen levereras till ett konfliktområde som Nepal för att användas för sådana ändamål? |
| --- | --- |

3.

Tycker kommissionen det passar ihop med EU:s uppförandekod för vapenexport att sådana vapen levereras till ett konfliktområde som Nepal för att användas för sådana ändamål?

| 4. | Är det bara EU:s medlemsstater som är bundna av uppförandekoden eller gäller den också för enskilda delstater inom medlemsstaterna, såsom regionen Vallonien, på vilken Belgiens federala regering överlåtit behörigheten i frågor som har med vapenexport att göra och som fattar sina beslut i dessa frågor i första hand utgående från vapenproduktionens effekter på sysselsättningen? |
| --- | --- |

4.

Är det bara EU:s medlemsstater som är bundna av uppförandekoden eller gäller den också för enskilda delstater inom medlemsstaterna, såsom regionen Vallonien, på vilken Belgiens federala regering överlåtit behörigheten i frågor som har med vapenexport att göra och som fattar sina beslut i dessa frågor i första hand utgående från vapenproduktionens effekter på sysselsättningen?

| 5. | Hur skall det kunna undvikas att sådana beklagliga saker upprepas, så att det inte längre kan inträffa att vapen skickas till Nepal eller andra dylika ställen för att där användas för inhemska utrotnings-kampanjer eller avrättningar genom beslut av ståndrätt? |
| --- | --- |

5.

Hur skall det kunna undvikas att sådana beklagliga saker upprepas, så att det inte längre kan inträffa att vapen skickas till Nepal eller andra dylika ställen för att där användas för inhemska utrotnings-kampanjer eller avrättningar genom beslut av ståndrätt?

Källa: den belgiska tidningen ”De Morgen” av den 17 oktober 2003.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 december 2003)

Kommissionen är fullt medveten om den konflikt som pågår i Nepal och beklagar djupt att fredssamtalen avbröts den 27 augusti 2003. Den beklagar även det tilltagande våldet och de dödsoffer som krävts sedan dess.

Frågor som rör vapenhandel behandlas för närvarande inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) och kommissionen deltar till fullo i denna. I juni 1998 antog unionen inom ramen för GUSP en uppförandekod för vapenexport på grundval av kriterier som medlemsstaterna är skyldiga att uppfylla.

Även om kommissionen delar parlamentsledamotens oro har den varken behörighet eller möjligheter att övervaka exporten av krigsmateriel. Hela ansvaret för utfärdandet av licenser för vapenexport är en intern angelägenhet för medlemsstaterna, som de har rätt att organisera på det sätt de finner lämpligt i avsikt att fullgöra de skyldigheter som de påtagit sig enligt uppförandekoden.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/139 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/139

---

(2004/C 88 E/0147)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3292/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(7 november 2003)

Ämne:   Sharialagen

Centre for Legal Aid Assistance and Settlement (CLAAS), en samkyrklig organisation från min valkrets, har gjort mig uppmärksam på att många kristna som bor i Pakistan ständigt utsätts för hot och skrämsel i sitt dagliga liv. Efter att provinsförsamlingen i den nordvästra gränsprovinsen i Pakistan tidigare i år införde sharialag kan kristna och andra religiösa minoriteter i området inte längre fritt utöva sin religion och de tvångskonverteras till islam. De trakasseras och förföljs för sin tro och förnekas sina mänskliga rättigheter under denna strikta muslimska lag. Oron ökar för att Muttahidda Majilis-e-Amal, en allians av islamitiska partier, kommer att övertyga den federala regeringen att godkänna sharialagen och att införa den i hela landet.

Kan kommissionen kommentera denna situation och ange vad den anser om uppfattningen att ickemuslimer bör undantas från sharialagen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 december 2003)

Kommissionen ser med oro på situationen för kristna och andra religiösa minoriteter i Pakistan och har vid ett flertal tillfällen uppmärksammat de pakistanska myndigheterna på detta via EU:s diplomatiska kontakter i Islamabad. Kommissionens delegation och medlemsstaternas ambassader kommer att fortsätta att ta upp dessa frågor med den pakistanska regeringen.

Sharialagen trädde i kraft i den nordvästliga gränsprovinsen den 19 juni 2003. De olika kommissioner som har upprättats för att se över gällande lagstiftning och anpassa den till islamiska påbud har ännu inte påbörjat sitt arbete. Guvernören i provinsen har vid flera tillfällen gett uttryck för oro när det gäller utkastet till lag om ansvarighet (hasbalag), genom vilken man skall se till att sharialagarna genomförs och en ombudsman med övervakande befogenhet utses. Denna oro har delgivits det islamiska ideologirådet (Islamic Ideology Council) som skall avge ett icke bindande yttrande. Under dessa omständigheter är det långt ifrån klart om lagen om ansvarighet kommer att antas av de styrande i den nordvästliga gränsprovinsen. För övrigt är den sharialagstiftning som har antagits nästan en kopia av den sharialag som antogs nationellt år 1991 och som aldrig genomfördes.

Kommissionen står via sin delegation i Pakistan regelbundet i kontakt med de olika lokala och internationella icke-statliga organisationer som arbetar för att stödja religiösa minoriteter och har sedan sharialagarna antogs i den nordvästliga gränsprovinsen varit uppmärksam på möjliga fall av våld mot eller diskriminering av religiösa minoriteter. Hittills har inga tecken på någon ökning av sådana fall rapporterats. Minoriteterna hävdar emellertid att de nu känner större psykologisk press och osäkerhet inför framtiden.

Det verkar inte finnas något slutgiltigt svar på om icke-muslimer skulle vara undantagna från sharialagen. Samtidigt som det i artikel 227.1 i den pakistanska författningen föreskrivs att alla befintliga lagar skall göras förenliga med islams påbud enligt koranen och sunna, innehåller den också ett antal bestämmelser om skydd av minoriteter. I artikel 20 i författningen föreskrivs religionsfrihet och frihet att leda religiösa institutioner. I artikel 36 föreskrivs att staten skall skydda minoriteters rättigheter och i artikel 227.3 att lagarna inte får påverka icke-muslimer individuella och medborgerliga rättigheter.

Mot bakgrund av detta anser islamiska experter att sharialagarna borde respektera de rättigheter för minoriteter som erkänns i författningen, och att vissa av kraven för muslimer inte borde omfatta religiösa minoriteter. Utkastet till lag om ansvarighet gör emellertid inte någon sådan skillnad mellan minoriteterna och den muslimska majoriteten — bestämmelserna i den lagen skulle gälla såväl minoriteter som muslimer.

Eftersom frågan om tillämpningen av sharialagstiftningen kan bli föremål för debatt, kommer kommissionen att för de pakistanska myndigheterna påtala att det är nödvändigt att skydda kristna och andra minoriteter och att förhindra sekteristiskt våld. Dessutom kommer kommissionen genom några av sina samarbetsprojekt att fortsätta ta upp frågan om förbättring av de mänskliga rättigheterna, även de som rör icke-diskriminering av minoriteter.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/140 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/140

---

(2004/C 88 E/0148)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3303/03

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Turkiet och den senaste rapporten från den turkiska människorättsorganisationen IHD

Den turkiska människorättsorganisationen IHD uppger i sin senaste rapport att antalet övergrepp mot de mänskliga rättigheterna i Turkiet som under de senaste sex månaderna begåtts av olika organ inom statsapparaten är lika många som under hela förra året, och organisationen dokumenterar detta med en lång rad exempel.

Vad anser kommissionen om denna sammanfattande redogörelse från IHD? Rör det sig enligt kommissionen om en korrekt redogörelse? Känner kommissionen till alla de fall som finns dokumenterade i denna IHD-rapport och i andra rapporter som på senare tid kommit från IHD och andra turkiska människorättsorganisationer?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(26 november 2003)

Kommissionen känner till rapporten från den turkiska människorättsorganisationen. Kommission mottar regelbundet rapporter från den organisationen och ett antal andra icke-statliga organisationer som verkar på området mänskliga rättigheter. Dessa rapporter utgör värdefulla informationskällor vid bedömningen av människorättssituationen i Turkiet.

I den återkommande rapport som offentliggjordes den 5 november 2003 (1) gör kommissionen en ingående bedömning av den reformprocess som pågår i Turkiet och effekterna av de åtgärder som vidtagits när det gäller människorättssituationen.

---

(1)  KOM(2003) 676 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/141 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/141

---

(2004/C 88 E/0149)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3375/03

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(10 november 2003)

Ämne:   Kärnsäkerhet — avveckling av anläggningar och integrering av kostnader

Att förbättra kärnsäkerheten är en prioritet såväl för EU, med tanke på anslutningen av de tio nya länderna, som för de anslutande länderna och kandidatländerna. På grundval av en utvärdering har kommissionen krävt å ena sidan en stängning av vissa anläggningar som inte kan nå upp till de internationellt vedertagna säkerhetsnivåerna till en rimlig kostnad (Kozloduy 1 till 4, Ignalina 1 och 2 samt Bohunice 1 och 2), å andra sidan en förbättrad säkerhet för övriga reaktorer i kandidatländerna, så att dessa når upp till en säkerhetsnivå som är jämförbar med den som i dag gäller för likvärdiga reaktorer i EU. På senare tid har emellertid framstående bulgariska företrädare åter tagit upp kravet på nya förhandlingar om stängningen av Kozloduy 3 och 4, vilket leder till berättigad oro.

Hur skall kommissionen se till att länderna fullgör de skyldigheter de själva åtagit sig genom olika avtalsmemorandum, som undertecknats mellan kommissionen och de berörda staterna (exempelvis Bulgarien), och att de iakttar partnerskapen med EU som syftar till en stängning och avveckling av farliga anläggningar som inte kan nå upp till de internationellt vedertagna säkerhetsnivåerna till en rimlig kostnad?

Vilka insatser, anslag och lån har beslutats eller befinner sig på genomförandestadiet för att bidra till en avveckling av farliga anläggningar som inte kan nå upp till de internationellt vedertagna säkerhetsnivåerna till en rimlig kostnad? Vilka åtgärder har vidtagits för att förhindra att finansiering går till projekt och verksamheter i stater som bryter mot eller underlåter att efterleva sina internationella åtaganden?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att integrera kärnkraftens externa kostnader, i samband med avveckling eller modernisering i syfte att öka säkerheten, så att konkurrensen på elmarknaden inte snedvrids inom unionen?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(8 december 2003)

I samband med att energikapitlet i anslutningsförhandlingarna preliminärt avslutades den 18 november 2002 åtog Bulgarien sig att stänga enheterna 1 och 2 vid kärnkraftverket Kozloduy före utgången av 2002. Dessutom åtog Bulgarien sig att stänga enheterna 3 och 4 under 2006. Inom ramen för den externa expertgranskningen under Europeiska rådets överinseende har EU sänt en expertgrupp till Bulgarien, vilket man även kommit överens om under anslutningsförhandlingarna. Gruppens besök ägde rum den 17-19 november 2003, och resultaten av detta kommer att utvärderas av rådet.

Åtagandena att stänga kärnkraftverken Ignalina i Litauen respektive V1 Bohunice i Slovakien har tagits med i protokollet till anslutningsfördraget. Kommissionen kommer att föreslå att ett likadant åtagande att stänga kraftverket Kozloduy i sinom tid tas med i protokollet till anslutningsfördraget för Bulgarien.

Kommissionen förväntar sig att länderna till fullo uppfyller sina åtaganden att stänga kärnkraftverken, eftersom de ingår i EU:s primärrätt, och kommissionen kommer att fortsätta att övervaka detta noggrant.

För att stödja de ansträngningar som görs för avvecklingen och för att bemöta konsekvenserna av stängningen och avvecklingen har gemenskapen fram till år 2003 genom finansieringsbeslut beviljat bistånd enligt följande:

| — | Slovakien: 90 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Slovakien: 90 miljoner euro

| — | Litauen: 210 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Litauen: 210 miljoner euro

| — | Bulgarien: 158,75 miljoner euro |
| --- | --- |

—

Bulgarien: 158,75 miljoner euro

Efter anslutningen kommer Litauen under 2004-2006 att få ytterligare 285 miljoner euro i finansiellt bistånd för avvecklingen. Dessutom har EU förbundit sig att fortsätta att bistå Litauens ansträngningar för att avveckla kärnkraften även efter 2006.

För Slovakiens del uppgår det finansiella biståndet 2004-2006 till 90 miljoner euro. EU erkänner att det är nödvändigt att avvecklingsprocessen fortsätter efter 2006 och att den utgör en betydande finansiell börda för Slovakien. Detta faktum kommer att beaktas när man fattar beslut om gemenskapsstöd för denna sektor efter 2006.

När det gäller Bulgarien skulle det bistånd på 158,75 miljoner euro som redan anslagits kunna utökas till 200 miljoner euro, förutsatt att budgetmyndigheten ger sitt samtycke till detta. I samband med att energikapitlet preliminärt avslutades, i vilket Bulgarien åtog sig att stänga enheterna 3 och 4 under 2006, förklarade EU sig beredd att överväga att bevilja ytterligare bistånd. Ett Euratomlån på 212,5 miljoner euro för modernisering av enheterna 5 och 6 ingår i biståndspaketet.

Största delen av biståndet kanaliseras genom de speciella avvecklingsfonder som administreras av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, som får bidrag av andra biståndsgivare.

I reglerna för de tre internationella avvecklingsfonderna ingår uttryckliga bestämmelser om villkoren för det bistånd som hör samman med åtagandena att stänga kärnkraftverken.

I EU har kärnkraftsoperatörerna avsatt resurser för att täcka framtida kostnader för avveckling och hantering av det radioaktiva avfall som uppkommer i samband med denna. Dessa anslag byggs vanligen upp genom att man avsätter en procent av priset på den energi som säljs. Kostnaderna för avvecklingen ingår därför i kostnaderna för att producera den elektricitet som säljs. De ändringar av anläggningarna som sker på grund av säkerhetskraven betraktas vanligen som investeringar, och de omfattas därför av de finansiella reglerna i de enskilda länderna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/142 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/142

---

(2004/C 88 E/0150)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3382/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(17 november 2003)

Ämne:   Tillfångatagande av en biståndsarbetare inom Läkare utan gränser

Den 12 augusti 2003 tillfångatogs läkaren Arian Erkel, som är biståndsarbetare inom Läkare utan gränser och ledare för organisationens verksamhet i Kaukasus, av tre beväpnade män i Dagestans huvudstad Machatjkala. Hittills har Läkare utan gränser inte kunnat få någon information om var han finns. Några krav eller någon begäran om lösen har inte heller framförts. Erkel är den fjärde biståndsarbetaren inom Läkare utan gränser som tillfångatagits i norra Kaukasus sedan 1996. Antalet biståndsarbetare som tillfångatagits i denna region sedan 1995 uppgår i dag till 56. Från 1994, det år den första konflikten utbröt, tills i dag har omkring 200 000 personer dött (nästan 20 procent av befolkningen) och ytterligare 300 000 har tvingats på flykt, endera till läger som iordningställts på tjetjenskt område eller till läger i Ingusjien. Detta sista bortrövande av en biståndsarbetare visar under vilka osäkra förhållanden alla de som vill hjälpa civilbefolkningen tvingas arbeta när de är verksamma i områden där våldet är vardag och humanitära insatser inte respekteras. Mot bakgrund av detta vill jag ställa följande frågor:

| 1. | Vad kan kommissionen göra för att hjälpa Arian Erkel? |
| --- | --- |

1.

Vad kan kommissionen göra för att hjälpa Arian Erkel?

| 2. | Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att göra det möjligt för de oberoende biståndsorganisationerna att arbeta under säkra förhållanden och garantera att de kan komma i kontakt med civilbefolkningen i de områden som gränsar till Tjetjenien där flyktingströmmen tas emot, samt för att se till att förhandlingarna återupptas? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att göra det möjligt för de oberoende biståndsorganisationerna att arbeta under säkra förhållanden och garantera att de kan komma i kontakt med civilbefolkningen i de områden som gränsar till Tjetjenien där flyktingströmmen tas emot, samt för att se till att förhandlingarna återupptas?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 december 2003)

Kommissionen är djupt oroad över vad som hänt Arian Erkel, som när han kidnappades i Dagestan arbetade inom ett projekt som finansieras av Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd (ECHO). Kommissionen har vid ett stort antal tillfällen, bl.a. vid toppmötet mellan EU och Ryssland i Rom den 6 november 2003, bett Ryssland om hjälp för att snabbt få Arian Erkel frigiven.

Kommissionen är via ECHO den största givaren av humanitärt bistånd i norra Kaukasien. Den är medveten om de utomordentligt bristfälliga säkerhetsförhållanden som råder för humanitära biståndsarbetare, särskilt i själva Tjetjenien. Därför har kommissionen vid upprepade tillfällen uppmanat de ryska myndigheterna att underlätta tillhandahållandet av humanitärt bistånd genom att göra det lättare för humanitära biståndsarbetare att få tillträde till Tjetjenien, ge icke-statliga organisationer tillgång till FN:s VHF-kommunikations-utrustning, garantera säkerheten för biståndsarbetare och genom att låta ECHO upprätta ett kontor i Nazran i Ingusjien. Kommissionen beklagar att Ryssland ännu inte har vidtagit några konkreta åtgärder i den riktningen. Tvärtom har systemet med inresetillstånd till Tjetjenien blivit än mera ogenomskådligt än förut och säkerhetsförhållandena är fortfarande ytterst bristfälliga.

Kommissionen kommer att fortsätta att använda mötena inom ramen för den politiska dialogen för att uppmana de ryska myndigheterna att förbättra läget när det gäller säkerheten i och tillträdet till norra Kaukasien.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/143 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/143

---

(2004/C 88 E/0151)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3399/03

från Olle Schmidt (ELDR) till kommissionen

(17 november 2003)

Ämne:   Azerbajdzjan

I Azerbajdzjan har det nyligen varit presidentval, vilket följdes av kravaller och politisk oro. Den nye presidenten Ilham Alijev, son till den förre presidenten, har redan slagit ned hårt på varje form av opposition. Azerbajdzjan är ett land med stora bekymmer; mängder av flyktingar, förstörd miljö och i konflikt med sina grannländer. Samtidigt finns det stora rikedomar att hämta i form av olja, vilket leder till att regionen är intressant för många, bland annat USA och Europeiska unionen. Men detta ekonomiska intresse får inte leda till att man från vårt håll blundar för de interna missförhållandena i Azerbajdzjan. Landet är i stort behov av reformer och uppbyggnad, något som är fullt möjligt med de förväntade inkomsterna från oljan. Det som nu händer pekar dock snarare på att landet blir klanen Alijevs domän där utvecklingen mot demokrati och förbättrade levnadsförhållanden inte står högst på dagordningen.

Frågan till kommissionen är därför: Vad görs för att säkerställa att en demokratisk utveckling sker i Azerbajdzjan i samband med att det ekonomiska samarbetet fortskrider? Finns det några villkor från EU:s sida när det gäller investeringar och liknande, att dessa skall kopplas till framsteg i demokrati, mänskliga rättigheter, flyktingars situation och att landets inkomster från oljan skall komma folket som helhet till godo?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 december 2003)

Kommissionen har sedan 1992 genom tekniskt stöd och andra stödprogram bistått Azerbajdzjan i övergången till ett demokratiskt samhälle grundat på marknadsekonomi. För närvarande är de primära målen för dessa stödprogram fattigdomsbekämpning och reform av den offentliga förvaltningen. Azerbajdzjans regering har nyligen börjat genomföra sitt statliga program för fattigdomsbekämpning och ekonomisk utveckling. Programmet har välkomnats av de internationella finansiella institutioner och givarsamfundet. Genom programmet tillhandahålls ett ramverk för allt givarstöd till Azerbajdzjan. Demokrati och marknadsekonomi kommer att kunna uppnås endast om man tar itu med de grundläggande och underliggande problemen.

Kommissionen för tillsammans med medlemsstaterna en mycket aktiv dialog på ett stort antal områden, däribland framsteg på vägen mot demokrati, de mänskliga rättigheterna och hur oljeinkomster bäst kan komma folket som helhet till godo. Kommissionen är en av de givare som ger mest stöd till Azerbajdzjans flyktingar och internflyktingar genom sitt program för återuppbyggnad av krigsskadade områden.

Regeringen i Azerbajdzjan har börjat använda sin oljefond till förmån för flyktingar som har slagit sig ned i olika regioner i Azerbajdzjan.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/144 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/144

---

(2004/C 88 E/0152)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3402/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(11 november 2003)

Ämne:   ”Korsamputering” av en 16-åring i Sudan

I en färsk rapport från Amnesty International omtalas att en domstol i Sudan har dömt en 16-åring som är misstänkt för väpnat överfall till ”korsamputering” (amputering av höger hand och vänster fot). Om denna dom vinner laga kraft kommer den genast att verkställas.

Amputering som straff är i grunden tortyr och en grov kränkning av mänskliga rättigheter, trots att Sudan har ratificerat flera konventioner om skydd för mänskliga rättigheter i vilka tortyr fördöms. Dylika domar är inte ovanliga i ett land som i sitt rättssystem och sin strafflagstiftning har inkorporerat vissa delar av islamisk lag (Sharia).

Vad avser kommissionen att göra för att sätta press på Sudans regering att upphäva domen i fråga och avskaffa tortyren, så att Sudan respekterar de konventioner om skydd för mänskliga rättigheter som landet har undertecknat?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(10 december 2003)

Europeiska unionen har vid ett flertal tillfällen tagit upp frågan om tillämpningen av kroppslig bestraffning med den sudanesiska regeringen inom ramen för den politiska dialogen mellan EU och Sudan, i vilken de mänskliga rättigheterna utgör en av de viktigaste komponenterna. Den sudanesiska regeringen har som regel givit undanglidande svar och påpekat att sharia är och kommer att förbli den rättsliga grunden i Sudan. Detta bekräftades — åtminstone vad beträffar de norra och centrala delarna av landet — även i det s.k. Machakos-protokollet från juli 2002, vilket utgör en viktig milstolpe i fredsprocessen, som unionen på det hela taget stöder.

Kommissionen kommer att be sin delegation i Khartum att göra förfrågningar om omständigheterna i det av Amnesty International rapporterade ärendet. Den kommer även att göra unionens trojka uppmärksam på ärendet, så att denna kan ta upp det vid besöket i Khartum i december 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/144 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/144

---

(2004/C 88 E/0153)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3435/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(20 november 2003)

Ämne:   Bulgarisk provokation mot medlemsstat i EU

Enligt uppgifter i grekisk press har det i Bulgarien getts ut ett frimärke med en del av det heliga berget Athos (närmare bestämt Zografos-klostret) som motiv, som om detta tillhörde Bulgarien. Trots grekiska klagomål vägrar man från bulgariskt håll att dra in frimärket med motiveringen att ”frimärket gavs ut i juni 2001 under Kostovregeringen, och att dra in frimärket skulle kunna väcka reaktioner från oppositionen”.

Är denna provokation från Bulgariens sida gentemot en medlemsstat i EU förenlig med det uppträdande som ett kandidatland till EU bör iaktta? Tänker kommissionen agera, och i så fall hur, för att förhindra försäljningen av detta frimärke och för att man från Bulgarisk sida skall förstå att vägen till ett EU-medlemskap inte går via metoder som de ovan beskrivna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 januari 2004)

Enligt de uppgifter kommissionen har tagit del av föreställer de frimärken som parlamentsledamoten avser klostret Zografos, ett kloster i Grekland med en bulgariskspråkig orden.

Europeiska unionen har emellertid ingen behörighet i fråga om frimärken. Kommissionen har därför inte möjlighet att vidta åtgärder för att förhindra försäljning av detta frimärke.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/145 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/145

---

(2004/C 88 E/0154)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3443/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(20 november 2003)

Ämne:   Den palestinska myndigheten — förskingring av medel

Enligt massmedieuppgifter har den amerikanska TV-kanalen CBS i sitt program ”Sixty minutes” uppgett att Yassir Arafat har ackumulerat 800 miljoner dollar på personliga bankkonton. Dessa pengar härrör från den palestinska myndigheten som han är ledare för.

Enligt samma källa påstår CBS att den palestinska myndigheten varje månad överför 100 000 dollar på Arafats frus personliga konton. Arafats fru lever för närvarande i Paris, och de belopp som Arafat för över härrör från stödbidrag som det internationella samfundet regelbundet sänder över, och som är avsedda för stödprogram för den palestinska befolkningen.

Jag ställer sålunda följande frågor till kommissionen: Vad vet kommissionen om detta påstående om förskingring av medel? Vet kommissionen eller har den försökt ta reda på om denna påstådda förskingring även omfattar stöd från gemenskapen?

Har kommissionen vänt sig eller har den för avsikt att vända sig till den palestinska myndigheten för att höra dennas version av historien och framhäva behovet av en stram ekonomi och budget?

Vilka konsekvenser kan detta påstående om och eventuellt bekräftelse av förskingring av medel få för den nuvarande och framtida tilldelningen av stöd till den palestinska myndigheten? Vilka kriterier för insyn i räkenskaperna anser kommissionen att man måste strama åt och kräva som ett villkor för att de fastställda stöden skall kunna bibehållas?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 januari 2004)

Kommissionen känner till påståendena i det nyligen sända CBS-program som parlamentsledamoten hänvisar till. Påståendena gäller den kommersiella verksamhet, de investeringar och inkomster utanför budgeten som närmare anges i en rapport från Internationella valutafonden (IMF) av den 15 september 2003. De härrör från åren 1995-2000 och uppgår enligt IMF till uppskattningsvis 898 miljoner US-dollar. EU-medel ingår inte.

Kommissionen känner också till de påstådda överföringarna från Yassir Arafat till hans frus privata konto. Den palestinska myndighetens finansministerium har uppgett för kommissionen att utbetalningar av detta slag på tiotusentals (inte miljoner) US-dollar har gjorts från presidentens budget.

Kommissionen har formellt förpliktat den palestinska myndigheten att konsolidera de medel som härrör från kommersiell verksamhet, investeringar och inkomster utanför budgeten — och som anges i rapporten från IMF — i den palestinska investeringsfonden under finansministeriets fulla kontroll. Det har Salam Fayaad, finansminister i den palestinska myndigheten, sett till. Dessa räkenskaper granskas nu av den internationella firman Standard and Poor's och resultaten av granskningen fram till dags dato finns offentliggjorda på Internet. Förfarandet med konto utanför budgeten har upphört som ett omedelbart resultat av de villkor som kommissionen har ställt upp för sitt ekonomiska stöd.

I enlighet med de villkor som gäller för kommissionens ekonomiska stöd skall den palestinska myndigheten tillhandahålla omfattande uppgifter om budget och utgifter. Dessa offentliggörs nu varje månad, uppdelade på lönekostnader, driftskostnader och överföringar, och är tillgängliga för kontroll av det palestinska lagstiftande rådet.

Kommissionen kommer även fortsättningsvis endast att ge sitt stöd till den palestinska myndigheten på villkor att myndigheten fortsätter att förbättra systemen för finansiell kontroll, sund ekonomisk förvaltning och kontrollbarhet i allmänhet.

Kommissionen tillhandahåller utöver detta villkorade stöd även skräddarsydda program för institutions-uppbyggnad för att stärka den palestinska myndighetens administrativa förmåga. Ett exempel på detta är ett omfattande utbildningsprogram för personal vid finansministeriet om moderna metoder för intern räkenskapsgranskning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/146 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/146

---

(2004/C 88 E/0155)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3449/03

från Peter Skinner (PSE) till kommissionen

(20 november 2003)

Ämne:   Smokes Direct (Spanien)

Ett företag med namnet Smokes Direct som bedriver sin verksamhet i Malaga (Spanien) erbjuder konsumenterna att köpa cigaretter med löftet att de skall slippa betala någon ytterligare tull eller moms. En av mina väljare har framfört klagomål sedan han köpt sådana cigaretter men vid inresan i Förenade kungariket fick cigaretterna beslagtagna av den brittiska tull- och skattemyndigheten eftersom han inte hade betalat tull. Smokes Direct anger i sin reklam att de kan agera som ombud på konsumentens vägnar för att köpa och förmedla cigaretter avsedda för en tredje part, som över huvud taget inte är inblandad i betalningen, och att någon tull därför inte behöver erläggas. Cigaretterna skulle då betecknas som en gåva mellan den tredje parten och konsumenten och Smokes Direct fungera som ett ombud som agerar på uppdrag av köparen genom att hjälpa denne att levera en ”gåva”.

Jag hänvisade min väljare till rådets direktiv 92/12/EEG (1), men det framgår inte klart av detta om Smokes Direct, som är ett vinstdrivande företag, har rätt att i sin reklam säga att de kan att agera som ombud och inte som säljare. Även teknikaliteterna kring vad som klassas om ”gåva” i detta sammanhang är oklara. Kan kommissionen därför undersöka den verksamhet som Smokes Direct bedriver och ange om den är olaglig eller ej?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 december 2003)

Kommissionen får meddela parlamentsledamoten att bestämmelserna beträffande flyttningar inom gemenskapen av cigaretter och andra punktskattepliktiga varor som är underkastade harmoniserade regler på gemenskapsnivå återfinns i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor.

Transaktioner av den typ som det anförs att Smokes Direct utför benämns distansförsäljning och omfattas av artikel 10 i direktivet. I korthet innebär bestämmelsen att när en privatperson inköper punktskattepliktiga varor som avsänds eller transporteras direkt eller indirekt genom säljaren eller för dennes räkning, föreligger skattskyldighet i den medlemsstat dit godset destinerats, dvs. den medlemsstat till vilket godset avsänds. Punktskatten skall påföras säljaren vid leveransen. Denne kan sedan begära återbetalning av den skatt som tidigare erlagts i avsändarstaten. Den rättsliga situationen när det gäller ombud och transaktioner av detta slag behandlas i mål C-296/95 (2) och påverkar inte de ovannämnda bestämmelserna.

Eftersom destinationsmedlemsstaten har begränsade möjligheter att säkra respekten för dessa regler ligger ansvaret för att säljarna uppfyller de krav som fastlagts i artikel 10 i stor omfattning på den medlemsstat där säjaren är etablerad, vilket framgår av punkt 3 i den artikeln.

Försäljningen av tobaksprodukter, särskilt genom Internet, till privatpersoner i andra medlemsstater genom företag som felaktigt anger att punktskatt inte behöver erläggas i destinationsmedlemsstaten är ett växande problem inom unionen och undersöks aktivt genom kommissionens enhet för bedrägeribekämpning och av relevanta myndigheter i medlemsstaterna i syfte att utveckla metoder för bekämpning av denna typ av bedrägeri.

Gåvor är enligt kommissionens uppfattning inte föremål för punktskatt i destinationsmedlemsstaten förutsatt att gåvan har sänts av en privatperson i en medlemsstat till en privatperson i en annan medlemsstat, att den är avsedd för den personens personliga bruk, att den är tillfällig och att den inte på något vis är föremål för betalning. De transaktioner som Smokes Direct utför fyller inte dessa krav och kan därför inte anses vara gåvor.

Slutligen vill kommissionen nämna att den snart kommer att föreslå en omarbetning av artiklarna 7-10 i direktiv 92/12/EEG som, bland andra frågor, kommer att klarlägga de punkter som parlamentsledamoten tagit upp.

---

(1)  EGT L 76, 23.3.1992, s. 1.

(2)  Dom av den 2 april 1998, REG 1998, s. 1-01605.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/147 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/147

---

(2004/C 88 E/0156)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3462/03

från Helmuth Markov (GUE/NGL) till kommissionen

(21 november 2003)

Ämne:   Planerad begränsning av lastvikten vid gränsövergången Guben-Gubniek

På initiativ av Landkreis (förvaltningsdistriktet) Spree-Neiße (Förbundsrepubliken Tyskland/delstaten Brandenburg) planeras en begränsning till 20 ton av den tillåtna totalvikten för fordon vid gräns-övergången Guben-Gubniek. Denna begränsning av varutransporterna planeras enbart gälla i riktning från Tyskland mot Polen. Som en följd av detta kommer näringslivet i detta område att drabbas av ett antal problem. Gränsövergången Schlagsdorf i Guben-Gubniek byggdes dessutom om med EU-bidrag. Sett ur exportsynpunkt kommer en del av EU:s investeringar att vara helt bortkastade. Dessutom strider denna ensidiga begränsning mot syftet med de beviljande EU-medlen, nämligen att främja varuflödet mellan anslutningsländerna och EU.

Kan kommissionen, med hänsyn till de EU-medel som ställts till förfogande för att bygga gränsövergången, svara på följande frågor:

| — | Vad anser kommissionen om att varuflödet skall begränsas vid gränsövergången Guben-Gubniek med tanke på att EU-medel använts för att upprätta denna gränsövergång? |
| --- | --- |

—

Vad anser kommissionen om att varuflödet skall begränsas vid gränsövergången Guben-Gubniek med tanke på att EU-medel använts för att upprätta denna gränsövergång?

| — | Kan och, om så är fallet, kommer kommissionen att vidta åtgärder avseende denna begränsning? |
| --- | --- |

—

Kan och, om så är fallet, kommer kommissionen att vidta åtgärder avseende denna begränsning?

| — | Vilken typ av åtgärder kan eller kommer att vidtas? |
| --- | --- |

—

Vilken typ av åtgärder kan eller kommer att vidtas?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(9 januari 2004)

Programmet Phare samfinansierade gränsövergången Gubinek vilken enbart är avsedd för godstransporter och ligger intill gränsövergången Gubin vilken är avsedd för passagerartrafik. Det samfinansierade arbetet var färdigt 1998.

Det är riktigt att godstransporter på den tyska sidan i riktning mot Polen har begränsats till tunga transportfordon under 20 ton under torsdagar och fredagar. Beslutet fattades därför att det på den tyska sidan ännu inte finns någon alternativ transportväg runt staden så all tung godstrafik för närvarande måste passera genom staden. Den tyska stadens invånare klagade till den tyska behöriga myndigheten och begärde att trafikrestriktioner skulle införas. Restriktionerna infördes genom en överenskommelse mellan tyska och polska myndigheter.

Arbetet på en alternativ väg på den tyska sidan har redan påbörjats och arbetet bör vara klart nästa år. Begränsningarna är därför bara tillfälliga. På den polska sidan finnns det redan en alternativ väg så några sådana problem väntas inte. Av dessa skäl anser inte kommissionen att medlen investerades på ett felaktigt sätt.

Vad de aktuella begränsningarna beträffar täcker inte befintlig gemenskapslagstiftning inskränkningar av trafik. Med beaktande av att den tillfälliga begränsningen är en engångsföreteelse och är grundad på sunda kriterier som trafiksäkerhet och miljöskydd anser inte kommissionen att det finns anledning till ingripande.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/148 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/148

---

(2004/C 88 E/0157)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3478/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Colombiansk blomimport och det allmänna preferenssystemet

Varför har man föreslagit att import från den colombianska sektor V (bland annat snittblommor) skall uteslutas från det allmänna preferenssystemet och alltså förvägras preferenstullar?

Hur motiverar man detta, med tanke på att andelen colombianska blommor på EU-marknaden mellan 1997 och 2001 sjönk från 20,15 till 15,41 procent och att Colombias konkurrenter Israel och Kenya inte kommer att uteslutas?

Det finns tyvärr fortfarande skäl till att behålla det allmänna preferenssystemet för narkotika. Kommer inte EU:s tillbakadragande av preferenstullarna för blommor av den anledningen att tvinga fler colombianer att på nytt bli ekonomiskt beroende av narkotikahandeln?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(20 januari 2004)

Vid slutet av 2002 avsåg kommissionen att gradera vissa sektorer för mottagande länder enligt artikel 12 i rådets förordning (EG) nr 2501/2001 beträffande en ordning med allmänna tullförmåner. Denna bestämmelse kräver att kommissionen årligen beslutar om en anpassning när det gäller de varor som omfattas. Målet är att öka effektiviteten och rättvisan i systemet, genom att fokusera dess fördelar till de länder och sektorer som bäst behöver dem. Icke desto mindre är beslutet inte av politisk natur och är endast grundat på ekonomiska kriterier. Före beslutet måste kommissionen ha erhållit stöd av medlemsstaterna (kvalificerad majoritet) i enlighet med förfarandet inom unionen (komittéförfarande).

Ordningen är uppbyggd kring stimulansåtgärder. I synnerhet stimulerar den stödmottagarna att för sin egen utveckling diversifiera sin ekonomi. Om ett land som erhåller stöd alltför mycket förlitar sig på en sektor för sin export kan detta vara skadligt för dess utveckling och medföra gradering. I fallet Colombia är det följaktligen inte marknadsandelen i unionen som har varit kriteriet för gradering utan den alltför betydande andelen av en sektor i Colombias export.

För att icke desto mindre beakta de särskilda svårigheter som kan uppkomma kommer återinförandet av tullar undantagsvis att bli progressivt, i två steg (1 november 2003, 1 maj 2004), för att inte handeln skall störas.

Rådet antog dessutom i december 2003 ett tillägg till förordningen genom vilken de länder som svarar för mindre än en procent av importen inte längre skulle kunna graderas. Colombia kommer att omfattas av denna nya bestämmelse från 2005 och kommer följaktligen inte längre att graderas avseende någon sektor och tullförmånen bör återinföras för sektor V från den 1 januari 2005.

Beträffande blommor från Kenya erinras det om att detta land har marknadstillträde för snittblommor enligt Cotonouavtalet och alltså inte omfattas av ordningen med allmänna tullförmåner.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/149 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/149

---

(2004/C 88 E/0158)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3484/03

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Följdfråga till fråga E-2055/03 om facklig organisationsrätt för poliser i Lettland

I svaret på min fråga E-2055/03 (1) om facklig organisationsrätt för poliser i Lettland säger kommissionen att också vissa artiklar i en av Internationella arbetsorganisationens (ILO) konventioner möjliggör sådana begränsningar.

| 1. | Är inte detta svar ofullständigt, eftersom det inte sägs något om i vilka ILO-konventioner det görs sådana undantag och på vilka artiklar undantagen grundar sig? |
| --- | --- |

1.

Är inte detta svar ofullständigt, eftersom det inte sägs något om i vilka ILO-konventioner det görs sådana undantag och på vilka artiklar undantagen grundar sig?

| 2. | Kan kommissionen bekräfta att konvention 87 enligt expertkommissionens stående tolkningspraxis inte innehåller något undantag som skulle utesluta exempelvis poliser i Lettland från friheten att organisera sig fackligt? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen bekräfta att konvention 87 enligt expertkommissionens stående tolkningspraxis inte innehåller något undantag som skulle utesluta exempelvis poliser i Lettland från friheten att organisera sig fackligt?

| 3. | Om inte: varför tar kommissionen då som utgångspunkt för sin tolkning att det faktiskt medges ett undantag av ovannämnda slag i konvention 8 7? |
| --- | --- |

3.

Om inte: varför tar kommissionen då som utgångspunkt för sin tolkning att det faktiskt medges ett undantag av ovannämnda slag i konvention 8 7?

| 4. | Kan kommissionen nu med större eftertryck yrka på att Lettlands myndigheter skall upphäva förbudet mot facklig organisering så att Lettland helt och fullt uppfyller de grundläggande fackliga rättigheterna? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen nu med större eftertryck yrka på att Lettlands myndigheter skall upphäva förbudet mot facklig organisering så att Lettland helt och fullt uppfyller de grundläggande fackliga rättigheterna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 januari 2004)

Utöver det svar som har lämnats på den skriftliga frågan E-2055/2003 från parlamentsledamoten önskar kommissionen tillägga följande uppgifter:

| — | I artikel 9.1 i Internationella arbetsorganisationens (ILO) konvention 87 och artikel 5.1 i ILO konvention 98 anges att i vilken omfattning försvaret och polisen skall tillämpa de garantier som lämnas i denna konvention skall avgöras av nationella lagar eller förordningar. Artikel 5 i Europeiska sociala stadgan innehåller en liknande betämmelse. |
| --- | --- |

—

I artikel 9.1 i Internationella arbetsorganisationens (ILO) konvention 87 och artikel 5.1 i ILO konvention 98 anges att i vilken omfattning försvaret och polisen skall tillämpa de garantier som lämnas i denna konvention skall avgöras av nationella lagar eller förordningar. Artikel 5 i Europeiska sociala stadgan innehåller en liknande betämmelse.

| — | Kommissionen är medveten om att det finns olika rättsliga tolkningar av de nämnda undantagen och påpekar att flera av de nuvarande medlemsstaterna, särskilt Italien och Grekland, också tycks ha förbjudit fackföreningar för polismän. |
| --- | --- |

—

Kommissionen är medveten om att det finns olika rättsliga tolkningar av de nämnda undantagen och påpekar att flera av de nuvarande medlemsstaterna, särskilt Italien och Grekland, också tycks ha förbjudit fackföreningar för polismän.

| — | Inom gränserna för sin behörighet, som i det här fallet är ganska begränsad, fortsätter kommissionen att bevaka frågan och har redan främjat en dialog när det gäller polismän och fackliga rättigheter i Lettland. |
| --- | --- |

—

Inom gränserna för sin behörighet, som i det här fallet är ganska begränsad, fortsätter kommissionen att bevaka frågan och har redan främjat en dialog när det gäller polismän och fackliga rättigheter i Lettland.

---

(1)  Se s. 61.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/150 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/150

---

(2004/C 88 E/0159)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3485/03

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(17 november 2003)

Ämne:   EES, Norge och beskattning av arbetstagare från EU

Norge är som känt inte med i EU, men deltar i den inre marknaden, där principen om arbetstagarnas fria rörlighet och lika behandling av alla medborgare gäller. Trots det har den norska regeringen med verkan från den 1 januari 2003 fastställt att bland annat gemenskapsmedborgare som arbetar i Norge skall beskattas för resor mellan bostadsort och den plats där utresan inleds (i det konkreta fallet en helikopterterminal/borrplattform). Norska medborgare som arbetar i Norge beskattas inte i detta sammanhang.

Utlänningar som bor i Norge får ett avdrag på 15 procent av basskattesatsen, eftersom de inte utnyttjar kulturella och offentliga sociala tjänster i samma omfattning som norrmän. I gengäld är räntor på lån m.m. inte avdragsberättigade.

Kan kommissionen i detta sammanhang uppge i vilken omfattning Norge har rätt att anta olika slags skattebestämmelser för gemenskapsmedborgare som arbetar i Norge och norrmän som arbetar i Norge? Kan kommissionen dessutom tala om huruvida bestämmelserna om beskattning av resor stämmer överens med de avtal Norge ingått med EU och huruvida de diskriminerar arbetstagare från EU? Kan kommissionen slutligen tala om vilka åtgärder den ämnar vidta såvida Norge har infört diskriminerande bestämmelser?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 december 2003)

Kommissionen har inte tidigare hört talas om det problem som parlamentsledamoten tar upp. Eftersom den inte har tillgång till gällande lagtext kan kommissionen dock endast hänvisa till att åtskillnad mellan bofasta och icke-bofasta är ett grundläggande och gängse inslag i samband med beskattning, vilket EG-domstolen i sin dom av den 14 februari 1995 (mål C-279/93 — Schumacker) fastställde i princip inte står i strid med gemenskapens lagstiftning. Om situationen för icke-bofasta och bofasta är jämförbara får de icke-bofasta emellertid inte beskattas hårdare än de bofasta.

Eftersom Eftas övervakningsmyndighet har till särskild uppgift att övervaka och kontrollera tillämpningen av EES-avtalet i Efta-staterna, kommer kommissionen att vidarebefordra frågan till denna och be den följa upp ärendet på lämpligt sätt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/150 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/150

---

(2004/C 88 E/0160)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3565/03

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(2 december 2003)

Ämne:   Förberedelser i EU:s gränsområden inför utvidgningen

I samband med utvidgningen tillhandahåller Europeiska unionen medel inom ett program för förberedande åtgärder beträffande utvidgningens följder för EU:s gränsområden.

För 2004 offentliggjordes (1) bland annat en utlysning av en förslag sinfordran till initiativ för att förbättra kvalifikationerna hos utsatta delar av arbetskraften i regioner inom EU som gränsar till kandidatländerna. Syftet med projektet är bland annat att stödja arbetstagare som drabbas av utvidgningen med kvalificerings- och utbildningsåtgärder för att därmed öka deras yrkesmässiga och geografiska rörlighet. I detta program anges att arbetsmarknadens partner, utbildningsinrättningar, vidareutbildningscenter och universitet med säte i en EU-medlemsstat kan ansöka om bidrag.

Varför betraktas arbetsmarknadens parter som helhet, men inte enskilda arbetstagarorganisationer som stödberättigade inom detta program?

Planeras en utlysning av en förslag sinfordran till initiativ för att förbättra kvalifikationerna hos utsatta delar av arbetskraften i gränsområdena för 2005. Kommer i sådana fall de stödberättigade organisationerna att kompletteras med arbetstagarföreträdare? Om inte — varför inte?

Vilka andra projekt, där arbetstagarorganisationer kan delta, planeras i anslutning till genomförandet av programmet för förberedande åtgärder angående utvidgningens följder för EU:s gränsområden?

Svar från Günther Verheugen på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

De organisationer som var stödberättigade i den förslag sinfordran som parlamentsledamoten hänvisar till var ”arbetsmarknadens parter, utbildningsinrättningar, centrum för yrkesutbildning och universitet”. ”Arbetsmarknadens parter” omfattar organisationer som representerar arbetsgivare och/eller fackföreningar. Således är enskilda arbetstagarorganisationer stödberättigade. Ansökningarna utvärderas för närvarande. Minst två fackföreningar har lämnat in ansökningar.

I EU:s budget för 2004 finns inget utrymme för några vidare åtgärder inom detta område, vilket innebär att inga förslagsinfordringar kan förväntas under 2005.

Som en del av programmet ”Förberedande åtgärder som rör utvidgningens inverkan på Europeiska unionens gränsregioner” hade fackföreningsorganisationer rätt att medverka i följande förslagsinfordringar:

| — | ELARG/1/140503/SME/B53003: ”Gränsöverskridande partnerskapsevenemang för mikroföretag i EU:s regioner som angränsar till kandidatländerna, med inriktning på stödtjänster” (2). |
| --- | --- |

—

ELARG/1/140503/SME/B53003: ”Gränsöverskridande partnerskapsevenemang för mikroföretag i EU:s regioner som angränsar till kandidatländerna, med inriktning på stödtjänster” (2).

| — | ELARG/3/140503/ADM/B53003: ”Gränsöverskridande initiativ för lokala och regionala myndigheter i de regioner i EU som angränsar till kandidatländerna” (2). |
| --- | --- |

—

ELARG/3/140503/ADM/B53003: ”Gränsöverskridande initiativ för lokala och regionala myndigheter i de regioner i EU som angränsar till kandidatländerna” (2).

De förslag som lämnats in i samband med ovanstående infordringar utvärderas för närvarande av de berörda utskotten. De sökande kommer att meddelas resultatet så snart utvärderingsprocessen har avslutats, det vill säga inom de närmsta veckorna.

---

(1)  EUT C 206, 2.9.2003, s. 25.

(2)  EUT C 206, 2.9.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/151 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/151

---

(2004/C 88 E/0161)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3589/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Syrien — USA-sanktioner

Den amerikanska senaten antog nyligen med förkrossande majoritet (398 röster för och 4 röster mot) en lag — Syria accountability and Lebanese Sovereignty Act — som godkänner införandet av sanktioner mot Syrien. Representanthuset antog i oktober i år en liknande lag.

Genom att ge den amerikanske presidenten befogenhet att införa ekonomiska och diplomatiska sanktioner mot detta land är syftet med denna lag att straffa Syrien för dess förmodade kopplingar till terroristgrupper och för det rustningsprogram som landet förmodas hålla på att utveckla.

Förenta staterna har anklagat Syrien för att utveckla massförstörelsevapen, härbärgera och stödja de radikala grupperna Hizbollah, Hamas och Islamiska Jihad samt för att acceptera att dess territorium används av extremister som hotar koalitionsstyrkorna som är stationerade i grannlandet Irak.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Förfogar kommissionen över uppgifter om Förenta staternas anklagelser om syriskt stöd till terrorismen och tillverkning av ickekonventionella vapen? Kan den bekräfta att syriskt territorium ofta används av terroristorganisationer? |
| --- | --- |

—

Förfogar kommissionen över uppgifter om Förenta staternas anklagelser om syriskt stöd till terrorismen och tillverkning av ickekonventionella vapen? Kan den bekräfta att syriskt territorium ofta används av terroristorganisationer?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att övervaka syrisk verksamhet i Europeiska unionen? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att övervaka syrisk verksamhet i Europeiska unionen?

| — | Hur betecknar kommissionen den syriska regimen och hur betecknar och sammanfattar den Europeiska unionens aktuella politik gentemot Syrien? |
| --- | --- |

—

Hur betecknar kommissionen den syriska regimen och hur betecknar och sammanfattar den Europeiska unionens aktuella politik gentemot Syrien?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 januari 2004)

Bortsett från öppet tillgängliga källor har kommissionen ingen information om syrisk framställning av massförstörelsevapen eller användning av syriskt territorium för terrorhandlingar.

Det förefaller som om vissa organisationer som av unionen har definierats som terroristorganisationer (särskilt Hamas och palestinska gruppen Islamiska Jihad) använder Syrien likaväl som andra länder för sin verksamhet. Syrien har nyligen vidtagit vissa åtgärder för att stoppa dessa organisationers offentliga aktiviteter. Kommissionen anser att dessa åtgärder är otillräckliga och har uppmanat Syrien att upphöra med sitt stöd till dessa organisationer som tolererar eller aktivt direkt utför terrorhandlingar, vilka förutom att de i sig är oacceptabla, undergräver den palestinska myndigheten och därför utgör ett hinder för att åter inleda fredsprocessen i Mellanöstern.

Europeiska unionens politik gentemot Syrien kännetecknas av ett konstruktivt engagemang. Kommissionen är oroad över situationen när det gäller demokrati och respekt för mänskliga rättigheter i Syrien, men tror inte att isolering av Syrien kommer att bidra positivt till situationen i området, till förbättring av den politiska situationen eller till förbättring av de mänskliga rättigheterna.

I stället försöker unionen inom ramen för Barcelonaprocessen förmå Syrien att genomföra ekonomiska och politiska reformer, mera specifikt genom ett associeringsavtal.

Dett avtal kommer att ge en fast bas för unionens stöd till de syriska ansträngningarna att genomföra politiska och ekonomiska reformer. Bestämmelserna om respekt för mänskliga rättigheter, icke-spridning av massförstörelsevapen och kamp mot terrorism kommer att stärka förmågan att föra en dialog med Syrien rörande dessa frågor.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/152 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/152

---

(2004/C 88 E/0162)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3609/03

från Giovanni Pittella (PSE), Marco Cappato (NI), Giovanni Fava (PSE), Glyn Ford (PSE), Sérgio Marques (PPE-DE) och Emilio Menéndez del Valle (PSE) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   EU-observatörer till Venezuela

De senaste tre årens sociala, politiska och ekonomiska händelser i Venezuela har lagt en tung börda på landets invånare och demokratiska institutioner. Inom det internationella samfundet växer oron för att den demokratiska ordningen, rättsstaten och respekten för de grundläggande mänskliga och medborgerliga rättigheterna står på spel.

Med tanke på EU:s insatser på andra håll i världen är det EU:s skyldighet att verka för en dialog och en fredlig förhandlingslösning på krisen i Venezuela.

Det är möjligt att landet inom kort kommer att stå inför en folkomröstning, som enligt landets grundlag, om kravet framförs av ett tillräckligt antal väljare, skulle kunna genomföras redan inom de närmaste månaderna. Därför krävs ett skyndsamt ställningstagande.

Kan kommissionen, efter samtycke från Förenta staterna, Venezuelas regering och oppositionen, redan i samband med insamlingen av namnunderskrifterna (enligt planerna i november innevarande år), skicka sakkunniga för att övervaka hela valförfarandet, både före och under folkomröstningen, för att se till att allt går rätt till?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 januari 2004)

Europeiska unionen har i ett antal förklaringar understrukit nödvändigheten av att den politiska krisen i Venezuela löses med fredliga, demokratiska och författningsenliga medel samt genom allmänna val. Dessutom har kommissionen erbjudit ekonomiskt och tekniskt stöd för genomförandet av den överenskommelse som ingicks mellan regeringen och oppositionen den 29 maj 2003. I detta syfte har kommissionen undertecknat ett projekt för att bistå Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS) i dess ansträngningar att genomföra överenskommelsen. I projektet ingår stöd till en lösning grundad på demokratiska val, utredning av händelserna i april 2002 och avväpning av civilbefolkningen. Budgeten för detta uppgår till 600 000 euro. Kommissionen arbetar tillsammans med OAS för att se till att projektet genomförs utan dröjsmål.

Dessutom följer kommissionen utvecklingen noggrant när det gäller de folkomröstningar som eventuellt kommer att hållas. Kommissionen är redo att överväga att ge sitt stöd, bland annat i form av valövervakning. En folkomröstning för att avsätta valda statstjänstemän på hög nivå kan bara äga rum om det antal underskrifter som krävs enligt Venezuelas grundlag har samlats in. Vid två på varandra följande insamlingar av namnunderskrifter har regering respektive opposition samlat in underskrifter för att avsätta i det ena fallet parlamentsledamöter och i det andra president Hugo Chávez. Regeringen hävdar att den har samlat in tillräckligt många underskrifter för att avsätta ett antal parlamentsledamöter och oppositionen hävdar att också den har samlat in det antal som krävs för att genomföra en folkomröstning för att avsätta president Hugo Chávez. De underskrifter som har samlats in bör läggas fram för den nationella valkommittén för ytterligare kontroll.

I enlighet med det normala förfarandet vid valövervakning kommer ett beslut om att skicka valobservatörer från EU att vara beroende av de rekommendationer som görs i samband med en undersökning på plats av om övervakning är lämplig, nyttig och genomförbar. En inbjudan till EU från myndigheterna i värdlandet är också nödvändig innan observatörerna skickas ut, i detta fall liksom vid alla utsändningar av valobservatörer från unionen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/153 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/153

---

(2004/C 88 E/0163)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3623/03

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Turkisk diskriminering av Imvros och Tenedos grekiska invånare

Öarna Imvros och Tenedos har bebotts av infödda greker i tretusen år. Öarna övergick till Turkiet 1923 i samband med Lausannefördraget. Enligt en bestämmelse (artikel 14 i detta fördrag) skall det finnas en särskild administrativ organisation för grekerna, bestående av lokala element och full garanti för denna icke-muslimska ursprungsbefolknings rättigheter med avseende på ”självförvaltning, skydd av liv och egendom”. Lag och ordning skall, enligt fördraget, upprätthållas av en styrka bestående av företrädare för ursprungsbefolkningen, utsedda av och underställda nämnda lokala självförvaltning.

På ön Imvros levde 1927 — enligt den officiella turkiska folkräkningen — 7 000 greker och ett försvinnande litet antal turkar. På ön Tenedos fanns det 2 500 greker och 1247 turkar. Idag finns det 250 greker kvar på Imvros samt hela 9 000 turkiska bosättare. På Tenedos lever bara 30 greker kvar idag och den turkiska förvaltningen har ändrat öarnas namn som de haft i tusentals år till ”Gökçeada” respektive ”Bozcaada”. De politiska förföljelserna trappades upp 1955, fortsatte 1964 och nådde sin kulmen 1974, samma år som den turkiska armén invaderade Cypern.

Den turkiska staten har aldrig efterlevt bestämmelsen i artikel 14 i Lausannefördraget. Undervisningen i grekiska upphörde då de 6 folkskolorna, gymnasiet och de 4 barnträdgårdar, som hade 1 300 elever och i tiderna uppfördes med resurser för öarnas grekiska lokala samfund, exproprierades av den turkiska staten. Samma sak skedde med de 300 kristna kyrkorna och de 4 klostren som fanns. Man har fört en politik som endast påträffas i länder med hårt apartheidstyre. Utrotningen av grekerna på Imvros och Tenedos fullbordades i och med att man fråntog dem deras egendom. Karaktäristiskt är att de som såg sig tvungna att lämna öarna berövades sitt turkiska medborgarskap och sin egendom, som de heller inte fick överlämna till sina arvingar. Anmärkningsvärt är även det faktum att resultaten från uppteckningen av egendom inom ramen för det turkiska fastighetsregistret, offentliggjorda den 23 juni 2003, visar att 77,18 procent av jordegendomen i byn Agridia på Imvros (som intill helt nyligen var den enda byn som var helt grekisk, både vad gäller invånare och egendomsförhållanden) överförts på den turkiska staten och endast 22,82 procent av marken är privatägd.

Är allt detta som ovan anförts att betrakta som acceptabelt i ett land som kandiderar för medlemsskap och som hävdar att det står i färd med att anpassa sig till de bestämmelser som gäller i unionen? Kommer EU att kräva att egendomsrätten för alla icke-muslimska folkgrupper i Turkiet omedelbart och på ett effektivt sätt återinförs innan datumet för inledande av anslutningsförhandlingarna fastställs?

Svar från Günther Verheugen på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Kommissionen är medveten om den situation som parlamentsledamoten påtalar om de påstådda brotten mot de mänskliga rättigheterna mot den infödda grekiska minoriteten på öarna Imvros och Tenedos i Egeiska havet.

Kommissionen gör en bedömning i frågan om etniska minoriteters rättigheter i Turiket i sin återkommande rapport för 2003 (1). Kommissionen hänvisar även parlamentsledamoten till sitt svar på skriftlig fråga E-3025/03 (2) från Konstantinos Hatzidakis.

---

(1)  KOM(2003) 676 slutlig.

(2)  Ses. 127.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/154 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/154

---

(2004/C 88 E/0164)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3635/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Kap Verde — särskild status inom EU

Kap Verdes statsminister avslutade den 24 november en arbetsvisit i Portugal, efter att ha gjort officiella besök i andra EU-länder: Luxemburg, Nederländerna och Frankrike. Syftet var att göra myndigheterna i dessa länder medvetna om Kap Verdes önskemål att få en särskild status inom Europeiska unionen.

Enligt uppgifter i pressen, sa den portugisiska statsministern i slutet av mötet med José Maria Neves, att Kap Verde har en särskild uppgift som förbindelselänk mellan den afrikanska och den europeiska kontinenten. Han sa också att Kap Verde, genom sin politiska utveckling som gjort landet till en exemplarisk demokrati, genom sin kulturella utveckling, genom sina starka mänskliga kopplingar till vissa europeiska länder, inte minst Portugal, och genom själva sin geografiska belägenhet, faktiskt är ett land som vi i viss mån skulle kunna beteckna som euro-afrikanskt.

Kap Verdes statsminister anförde fler motiv för att ge landet särskild status, såsom att Kap Verde präglas så starkt av Atlanten, men ändå är närvarande i Europa genom emigrantergrupperna, och att vägen till Europa är kort om man reser via de andra Atlantöarna i det geografiska område som förutom Kap Verde omfattar de portugisiska öarna Madeira och Azorerna och de spanska Kanarieöarna.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga kommissionen:

| — | Känner ni till detta kapverdiska initiativ? |
| --- | --- |

—

Känner ni till detta kapverdiska initiativ?

| — | Har kommissionen några kommentarer? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen några kommentarer?

| — | Vilka mått och steg skulle ni råda den kapverdiska staten att ta för att få gehör för sitt önskemål? |
| --- | --- |

—

Vilka mått och steg skulle ni råda den kapverdiska staten att ta för att få gehör för sitt önskemål?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(19 januari 2004)

Kommissionen har aldrig fått någon formell underrättelse om detta initiativ av de kapverdiska myndigheterna. Kommissionen känner dock till att de kapverdiska myndigheterna nyligen i samband med besök i några medlemsstaters huvudstäder tagit upp dessa frågor. Kommissionen är också medveten om att de portugisiska myndigheterna visat en öppen inställning när det gäller att inrätta en arbetsgrupp för att undersöka de olika aspekterna i ärendet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/155 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/155

---

(2004/C 88 E/0165)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3695/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(3 december 2003)

Ämne:   Granskning av strategidokumenten för länder och regioner i Asien och Latinamerika efter halva tiden

Strategidokumentens målsättning är att fungera som en samordnad ram för gemenskapens samarbete med länder i Asien och Latinamerika. Granskningen efter halva tiden av de landsvisa strategidokumenten utvärderar giltigheten i de prioriteringar som fastställs i startegidokumenten. Riktlinjerna för programplaneringen anger bland annat rådfrågning av samarbetspartner som en del av processen. Det är självklart att programplaneringen förlorar i trovärdighet och legitimitet om inte samarbetspartner hörs. Det verkar dock, vilket vissa frivilligorganisationer hävdar, som om de flesta, om inte rentav alla, landsvisa strategidokument författas av tjänstemän som sitter bakom sina skrivbord i Bryssel. Det här undergräver de landsvisa strategidokumentens värde och giltighet.

Just nu håller en ny fråga på att dyka upp i anslutning till processen för att se över de landsvisa strategidokumenten inom ramen för granskningen efter halva tiden. Det står klart att värdet av granskningen efter halva tiden ligger i det, att man följer klara målsättningar, riktlinjer och indikatorer för att mäta utförandet och att detta är en väldefinierad process. Men det har visat sig att dessa riktlinjer som utvecklats för AVS-länderna, av okänd anledning inte anses vara tillämpliga för de övriga utvecklingsländerna. Ännu viktigare att konstatera är att granskningen efter halva tiden i dessa andra utvecklingsländer nu genomförs utan några som helst riktlinjer och utan någon information eller öppenhet i samband med processen. Kommissionen har också låtit förstå att den i den här processen inte ämnar höra samarbetspartner eller utvärdera sådan rådfrågning, inbegripet det civila samhället. Den hållningen är extraordinär.

| 1. | Har kommissionen för avsikt att tillämpa de riktlinjer som utvecklats för granskning efter halva tiden i AVS-länder på halvtidsgranskningen i andra utvecklingsländer? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen för avsikt att tillämpa de riktlinjer som utvecklats för granskning efter halva tiden i AVS-länder på halvtidsgranskningen i andra utvecklingsländer?

| 2. | Om inte, vilka riktlinjer har då tagits fram för granskning efter halva tiden i de övriga utvecklingsländerna, och vad är orsaken till att dessa skiljer sig från dem som gäller i AVS-länderna, med tanke på att målen med granskning efter halva tiden är de samma för alla utvecklingsländer? |
| --- | --- |

2.

Om inte, vilka riktlinjer har då tagits fram för granskning efter halva tiden i de övriga utvecklingsländerna, och vad är orsaken till att dessa skiljer sig från dem som gäller i AVS-länderna, med tanke på att målen med granskning efter halva tiden är de samma för alla utvecklingsländer?

| 3. | Vilka principer följer kommissionen när det gäller information om processen med granskning efter halva tiden? |
| --- | --- |

3.

Vilka principer följer kommissionen när det gäller information om processen med granskning efter halva tiden?

| 4. | Hur ser kommissionens planering ut med avseende på landsvisa strategidokument och granskning efter halva tiden vad gäller länder i Asien och Latinamerika under perioden 2003-2005? |
| --- | --- |

4.

Hur ser kommissionens planering ut med avseende på landsvisa strategidokument och granskning efter halva tiden vad gäller länder i Asien och Latinamerika under perioden 2003-2005?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 januari 2004)

Det är viktigt att understryka att kommissionens delegationer i Asien och Latinamerika instruerades att rådgöra med regeringarna och det civila samhället när utkasten till landstrategidokument utarbetades. Även om det kan finnas skillnader mellan den relativa medverkan av huvudkontor respektive delegationer gäller inte för någon regions landstrategidokument att de har ”skrivits bakom skrivborden av tjänstemän i Bryssel”.

Beträffande riktlinjerna för översyn efter halva tiden är kommissionen skyldig att inbegripa det civila samhället och icke statliga aktörer i programmeringen och genomförandeprocesserna och att samråda med intressenter. Sådana samråd är ett väsentligt krav för omprövningen.

För att upprätthålla följdriktighet och jämn och hög kvalitet i processen rörande landstrategidokument, är det vedertaget att vissa grundläggande principer skall tillämpas vid översyn efter halva tiden av landstrategidokumenten.

Den 7 oktober 2003 godkände generaldirektörerna vid Generaldirektoratet för utveckling och Generaldirektoratet för yttre förbindelser en handling som utarbetats av den interna gruppen för kvalitetsstöd ”Ramar för att fastställa reviderade strategi- och programdokument” vilka bygger på riktlinjerna i rådets slutsatser beträffande översyn efter halva tiden av landstrategidokument (1) och fastställer de grundläggande principerna för halvtidsöversyn.

Både regionerna Asien och Latinamerika har deltagit i en halvtidsöversyn av landstrategidokument och program. I ljuset av denna översyn utarbetas nu ett antal reviderade strategier och program. Det är mycket viktigt att notera att det med hänsyn till programperiodens tidshorisont var nödvändigt att påbörja halvtidsöversynen mycket tidigare avseende Asien och Latinamerika än när det gäller länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet. Dessutom måste översynen utföras i full överensstämmelse med förordningen om samarbete med länderna i Asien och Latinamerika, som innehåller bestämmelser om gemenskapens samarbete med dessa regioner.

Halvtidsgranskningen kommer att koncentreras på fyra grundläggande krav:

| — | Huvudsaklig politisk, ekonomisk och social utveckling i landet — för att säkerställa att strategin är aktuell. |
| --- | --- |

—

Huvudsaklig politisk, ekonomisk och social utveckling i landet — för att säkerställa att strategin är aktuell.

| — | Gemenskapen/unionens nya strategier och åtaganden — säkerställande av att dessa beaktas och genomförs. |
| --- | --- |

—

Gemenskapen/unionens nya strategier och åtaganden — säkerställande av att dessa beaktas och genomförs.

| — | Resultat, prestationer och erarenheter — så långt det är möjligt att fastställa dem. |
| --- | --- |

—

Resultat, prestationer och erarenheter — så långt det är möjligt att fastställa dem.

| — | Kvalitetsförbättringar när dessa är nödvändiga — för att säkerställa en stadig förbättring av strategidokumentens kvalitet, särskilt genom att rätta till vissa svagheter i den första generationen av landstrategidokument. |
| --- | --- |

—

Kvalitetsförbättringar när dessa är nödvändiga — för att säkerställa en stadig förbättring av strategidokumentens kvalitet, särskilt genom att rätta till vissa svagheter i den första generationen av landstrategidokument.

De reviderade dokumenten kommer att underställas den interna gruppen för kvalitetsstöd och de berörda förvaltningskommittérna enligt existerande riktlinjer och förfaranden. För länderna i Asien och Latinamerika kommer detta att ske under de kommande månaderna.

---

(1)  Slutsatser antagna vid rådets (yttre förbindelser) möte den 18 mars 2003 under punkten Gemensam ram för landstrategidokument (dok 6377/03) — antagen utan debatt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/156 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/156

---

(2004/C 88 E/0166)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3819/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne:   Att köra personbil i Grekland med EU-registreringsskyltar

Den fria rörligheten för personer är en grundmurad rättighet och ger alla gemenskapsmedborgare rätt att välja uppehållsort i vilket EU-land som helst, att upptas i olika relevanta register och — om så önskas — köpa sig en personbil som registreras i det land i vilket man väljer att vistas. På det här sättet har många greker skaffat sig personbilar med EU-skyltar som de kör omkring med i Grekland. De grekiska myndigheterna är dock mycket hårda mot dessa och tillåter inte trafikering med sådana här fordon under en längre period än sex månader. Där någon konstaterats köra med sin bil trots att sex månadersperioden löpt ut har man till och med gått så långt att man beslagtagit bilen och tilldelat ägaren skyhöga böter, trots att dessa bilägare är lagliga invånare (eller medborgare) i något annat EU-land.

Är dessa åtgärder som de grekiska myndigheterna vidtar förenliga med gemenskapens lagstiftning? Finns det något annat land i unionen där man konfiskerar bilar med EU-registreringsskyltar och kräver höga böter av innehavarna? Har kommissionen för avsikt att ingripa i detta, och i så fall hur, för att sätta stopp för den ovan beskrivna situationen, vars upprinnelse kan spåras i det skeva grekiska beskattnings systemet som i överdriven mån belastar bilar med en cylindervolym på över 1 800 kubikcentimeter? Dessa bilar är mycket dyra i Grekland (det land som har den lägsta inkomsten per capita i EU, enligt de senaste uppgifterna från Eurostat motsvarande endast 67 procent av genomsnittet i gemenskapen), vilket gör att många greker nödgas köpa bilar med registreringsskyltar från något annat EU-land.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(13 februari 2004)

Den fria rörligheten för EU-medborgare är en grundläggande rättighet som erkänns i artikel 18 i EG-fördraget. Enligt denna artikel har alla EU-medborgare rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier enligt de villkor som föreskrivs i EG-fördraget. Normalt registrerar EU-medborgaren sin bil som förvärvats på lagligt sätt i den medlemsstat där han eller hon är hemmahörande, men det kan också hända att den medlemsstat där han eller hon är hemmahörande inte är densamma som det land i vilket han eller hon är medborgare (t.ex. en grekisk medborgare som uppehåller sig lagligen i Tyskland, där han eller hon köper och registrerar en bil).

Vad beträffar den specifika gemenskapsskattelagstiftning som avses i den skriftliga frågan bör det noteras att rådets direktiv 83/182/EEG om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat antogs den 28 mars 1983 (1). Det direktivet syftar enligt skälen i ingressen till att undanröja de hinder för den fria rörligheten för personer, liksom för inrättandet av en europeisk inre marknad, som följer av medlemsstaternas olika beskattningsregler för tillfällig införsel av vissa transportmedel.

Enligt direktivet befrias ett transportmedel som införs tillfälligt från fordonsskatt och normal vägtrafikskatt under en sammanhängande eller inte sammanhängande tid av högst sex månader per tolvmånadersperiod, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:

| — | Transportmedlet har förvärvats i enlighet med de allmänna villkor för beskattning som är i kraft på den inhemska marknaden i en medlemsstat. |
| --- | --- |

—

Transportmedlet har förvärvats i enlighet med de allmänna villkor för beskattning som är i kraft på den inhemska marknaden i en medlemsstat.

| — | Den enskilda person som inför transportmedlet är bosatt i en annan medlemsstat än den dit den temporära införseln sker och utnyttjar transportmedlet i fråga för sitt privata bruk. |
| --- | --- |

—

Den enskilda person som inför transportmedlet är bosatt i en annan medlemsstat än den dit den temporära införseln sker och utnyttjar transportmedlet i fråga för sitt privata bruk.

| — | Transportmedlet inte överlåts eller hyrs ut i den medlemsstat dit den tillfälliga införseln skett eller lånas ut till någon som är bosatt i den staten. |
| --- | --- |

—

Transportmedlet inte överlåts eller hyrs ut i den medlemsstat dit den tillfälliga införseln skett eller lånas ut till någon som är bosatt i den staten.

Kommissionen är medveten om att tillämpningen av direktivet har varit mycket svår i Grekland. Denna fråga har varit föremål för tre domar i EG-domstolen (2).

Enligt de uppgifter som kommissionen har är de största problemen i detta sammanhang följande:

| — | Fastställandet av plats för ”normal hemvist” för grekiska medborgare. |
| --- | --- |

—

Fastställandet av plats för ”normal hemvist” för grekiska medborgare.

| — | De extremt allvarliga påföljder som utdöms om bestämmelserna i direktiv 83/182/EEG överträds. Domstolen konstaterar i sin dom i mål C-262/99 att en påföljd ”inte får vara så oproportionerlig i förhållande till överträdelsen att den riskerar att bli ett hinder mot de i fördraget föreskrivna friheterna”, och fastslår att en påföljd på detta område ”är förenlig med proportionalitetsprincipen endast i den mån den, med hänsyn till överträdelsernas allvar, är nödvändig för att beivra och förebygga sådana överträdelser”. Domstolen konstaterar vidare att ”en eventuell god tro hos den som begått överträdelsen dock måste beaktas vid påföljdsbestämningen om det har varit svårt att avgöra vilka regler som skulle tillämpas på honom”. Vidare skulle ett beslagtagande av bilen, i de fall där överträdelse av direktiv 83/182/EEG förmodas föreligga, (vilket skulle kunna medföra en anklagelse om smuggling som i Grekland, åtminstone enligt vissa upplysningar som står till kommissionens förfogande, i vissa fall kan leda till att bilen säljs av myndigheterna och därför aldrig återlämnas till den tidigare ägaren, även i de fall där den behöriga domstolen i slutändan fastställer att EU-medborgaren är oskyldig), kunna ge upphov till ytterligare problem efter antagandet av EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna (3). |
| --- | --- |

—

De extremt allvarliga påföljder som utdöms om bestämmelserna i direktiv 83/182/EEG överträds. Domstolen konstaterar i sin dom i mål C-262/99 att en påföljd ”inte får vara så oproportionerlig i förhållande till överträdelsen att den riskerar att bli ett hinder mot de i fördraget föreskrivna friheterna”, och fastslår att en påföljd på detta område ”är förenlig med proportionalitetsprincipen endast i den mån den, med hänsyn till överträdelsernas allvar, är nödvändig för att beivra och förebygga sådana överträdelser”. Domstolen konstaterar vidare att ”en eventuell god tro hos den som begått överträdelsen dock måste beaktas vid påföljdsbestämningen om det har varit svårt att avgöra vilka regler som skulle tillämpas på honom”. Vidare skulle ett beslagtagande av bilen, i de fall där överträdelse av direktiv 83/182/EEG förmodas föreligga, (vilket skulle kunna medföra en anklagelse om smuggling som i Grekland, åtminstone enligt vissa upplysningar som står till kommissionens förfogande, i vissa fall kan leda till att bilen säljs av myndigheterna och därför aldrig återlämnas till den tidigare ägaren, även i de fall där den behöriga domstolen i slutändan fastställer att EU-medborgaren är oskyldig), kunna ge upphov till ytterligare problem efter antagandet av EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna (3).

Efter att ha mottagit flera klagomål från grekiska medborgare inledde kommissionen ett överträdelseförfarande och beslutade att dra Grekland inför domstol. Det skall även framhållas att kommissionen 1998 lade fram ett förslag till ett rådsdirektiv (4) med det övergripande målet att få beskattningen av fordon att överensstämma bättre med tankerna och principerna för den inre marknaden.

Kommissionen lade i september 2002 fram ett meddelande om beskattning av personbilar i Europeiska unionen (5), i vilket den bl.a. diskuterar möjligheterna att undanröja de nuvarande skattemässiga hindren för den fria rörligheten för personbilar inom den inre marknaden. Kommissionen kommer under 2004 på grundval av de principer som skisseras i meddelandet att lägga fram ett nytt förslag till gemenskapslagstiftning.

---

(1)  EGT L 105, 23.4.1983.

(2)  Dom av den 2 augusti 1993 i mål C-9/92, kommissionen mot Republiken Grekland, dom av den 29 maj 1997 i mål C-389/95, Siegfried Klattner mot den grekiska staten, dom av den 12 juli 2001 i mål C-262/99, Paraskevas Louloudakis mot den grekiska staten.

(3)  I synnerhet artikel 17 i stadgan omfattar rätten till egendom som en grundläggande rättighet för EU-medborgaren.

(4)  EGT C 108, 7.4.1998.

(5)  Meddelande till rådet och Europaparlamentet ”Beskattning av personbilar i Europeiska unionen — möjligheter till åtgärder på nationell nivå och på gemenskapsnivå”, av den 6 september 2002, KOM(2002)431 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/158 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/158

---

(2004/C 88 E/0167)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3824/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne:   Ursprungsmärke på importvaror

Förfalskningar och kommersiell piratverksamhet medför oerhörda förluster för unionens företag. Prisdumpning är och förblir ett instrument som vissa stater använder för att kunna avyttra sina varor i EU:s medlemsstater. En av de italienska produktionssektorer som drabbats hårdast av vilseledande import är skosektorn. För att garantera en korrekt samhandel krävs det fler kontroller och införande av ett antal bestämmelser som gör det möjligt att identifiera en produkt. EU bör också fatta beslut om införande av ett märke för EU-produkter, t.ex. EU åtföljt av namnet på produktens ursprungsland.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Varför slår den inte fast att det måste finnas ett ursprungsmärke på produkter från tredje land? |
| --- | --- |

—

Varför slår den inte fast att det måste finnas ett ursprungsmärke på produkter från tredje land?

| — | Varför anser kommissionen inte att likvärdiga tullsatser är ett sätt att skapa korrekt ömsesidighet inom den internationella handeln? |
| --- | --- |

—

Varför anser kommissionen inte att likvärdiga tullsatser är ett sätt att skapa korrekt ömsesidighet inom den internationella handeln?

| — | Varför inför kommissionen inte ett obligatoriskt ursprungsmärke även för produkter från EU för att konsumenterna skall få korrekt information? |
| --- | --- |

—

Varför inför kommissionen inte ett obligatoriskt ursprungsmärke även för produkter från EU för att konsumenterna skall få korrekt information?

| — | Vilka initiativ ämnar den föreslå för att stävja och reglera denna uppsjö av vilseledande importvaror som belastar viktiga produktionssektorer i olika medlemsstater? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ ämnar den föreslå för att stävja och reglera denna uppsjö av vilseledande importvaror som belastar viktiga produktionssektorer i olika medlemsstater?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/159 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/159

---

(2004/C 88 E/0168)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3902/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Made in Europe-märke på varor från medlemsstaterna

Vid den senaste Euromed-konferensen i Palermo den 7 juli 2003 lade Italiens biträdande näringsminister Adolfo Urso fram ett förslag som mottogs med stort intresse av ministrarna från de 15 medlemsstaterna, nämligen om införandet av ett märke med uppgiften ”Made in Europe” på produkter från EU som en åtgärd i kampen mot förfalskningar och illojal konkurrens.

Det förefaller nödvändigt att europeiska produkter åtföljs av tillräckliga skydds- och säkerhetsåtgärder då de avyttras på världsmarknaden på grund av de stora förändringarna i den internationella handeln och det kraftiga trycket från asiatiska konkurrenter.

Länderna i Asien är inte skyldiga att certifiera sina varors ursprungsland på grund av kravet på ömsesidighet med EU-staterna. Enligt EU:s konkurrenslagstiftning är nationell märkning rentav förbjuden inom de flesta produktionssektorer. Till följd av detta införs asiatiska produkter på den europeiska marknaden utan att konsumenten har möjlighet att medvetet välja produkter enligt ursprungsland.

Andra länder som Japan och Förenta staterna skyddar däremot sina produkter genom att märka dem ”Made in USA” eller ”Made in Japan”. De tillhandahåller således information som underförstått förmedlar ytterligare uppgifter, t.ex. om produktkvalitet och hur produkten har tillverkats.

Det italienska förslaget syftar till att täppa till denna lucka i konsumentskyddet och komplettera det allmänna märket ”Made in Europe” med en uppgift om ursprungsland.

I slutsatserna från Euromed-konferensen anges det vilka åtgärder som nu skall vidtas, även med tanke på nästa förhandlingsrunda inom WTO, som kommer att ägnas i sin helhet åt denna fråga. Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Vilka steg har tagits efter Euromed-konferensen? |
| --- | --- |

1.

Vilka steg har tagits efter Euromed-konferensen?

| 2. | Vilka initiativ planeras, pågår eller har redan genomförts i gemenskapen för frågan om EU-märkning? |
| --- | --- |

2.

Vilka initiativ planeras, pågår eller har redan genomförts i gemenskapen för frågan om EU-märkning?

| 3. | Hur har kommissionen och de övriga institutionerna reagerat på det italienska förslaget? |
| --- | --- |

3.

Hur har kommissionen och de övriga institutionerna reagerat på det italienska förslaget?

| 4. | Kan kommissionen tillhandahålla alla tillgängliga uppgifter om europeisk ursprungsmärkning? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen tillhandahålla alla tillgängliga uppgifter om europeisk ursprungsmärkning?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3824/03 och E-3902/03

ingivet av Pascal Lamy för kommissionen

(6 februari 2004)

Kommissionen är djupt oroad över den nuvarande omfattningen av förfalskningar och kommersiell piratverksamhet och över de skadliga effekterna på EU:s tillverkningsföretag. Att skydda rättighetsinnehavare mot förfalskat gods är ett av gemenskapens prioriterade områden och ett antal viktiga åtgärder har nyligen inletts, som till exempel rådets förordning (EG) nr 1383/2003 av den 22 juli 2003 om tullmyndigheternas ingripande mot varor som misstänks göra intrång i vissa immateriella rättigheter och om vilka åtgärder som skall vidtas mot varor som gör intrång i vissa immateriella rättigheter (1) och förslaget till ett direktiv om åtgärder och förfaranden för skydd av immaterialrätter (2). Därutöver har ett antal konkreta åtgärder vidtagits för att förbättra tullkontrollen på detta område, i synnerhet inom ramen för Tull 2007-programmet (3), som lett till att tullmyndigheterna vid EU:s yttre gränser beslagtagit nära 85 miljoner förfalskade eller pirattillverkade produkter under 2002 och 50 miljoner produkter under första halvåret 2003.

Orättvis import kan även ha ett samband med dumpning från utländska tillverkare. Dumpning ger exportörer i tredjeländer en orättvis konkurrensfördel som förorsakar betydande skador för tillverkningsföretag i gemenskapen. Rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (4) reglerar antidumpnings-mekanismer som kan tillämpas av gemenskapens tullförvaltning för att garantera god handelssed i internationella handelsutbyten. För närvarande tillämpas mer än 200 antidumpningsåtgärder i Europeiska gemenskapen.

När det gäller utveckling och ömsesidighet inom Världshandelsorganisationen (WTO) bör det nämnas att EU i förhandlingsgruppen för marknadstillträde inom ramen för utvecklingsagendan från Doha efterlyser begränsade och gemensamma tullsatser som skall tillämpas av alla medlemmar, särskilt på textilvaror och skor.

När det gäller ursprungsmärkning har några av gemenskapens handelspartner (Förenta Staterna och Japan) system med obligatorisk ursprungsmärkning för importerade varor och frivillig ursprungsmärkning för inhemsk produktion. Det finns i nuläget inga gemenskapsbestämmelser om ursprungsmärkning. Trots detta tycks intresset för att införa bestämmelser om ursprungsmärkning inom gemenskapen ständigt öka, särskilt inom textilsektorn, något som också framhålls i meddelandet från kommissionen om framtiden för textil- och konfektionssektorn i den utvidgade Europeiska unionen (5) där den argumenterar för fördelarna med att utarbeta bestämmelser om ursprungsmärkning inom gemenskapen för ovannämnda sektor.

Kommissionen undersöker just nu möjliga fördelar och nackdelar med att införa ett sådant system och därvid tillvarata alla berörda parters intressen. I detta syfte har kommissionen publicerat arbetsdokumentet ”made in the EU origin marking” (6). Detta dokument ger en överblick över alla fördelar och nackdelar med en ”made in EU”-ursprungsmärkning och anger vilka alternativ som kan komma i fråga, nämligen: att ursprungsmärka produkter avsedda både för import och inhemsk marknad på en helt frivillig basis eller att ha ett blandat system med obligatorisk ursprungsmärkning för importerade varor och ett frivillig märkning av inhemska produkter. Det tredje alternativet är frivillig ursprungsmärkning av både importerade och inhemska produkter. Kommissionen kommer i början av 2004 att rådgöra med konsumenter och näringsliv och uppmanar medlemsstaterna att göra detsamma.

---

(1)  EUT L 196, 2.8.2003.

(2)  KOM(2003) 46 slutlig.

(3)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 253/2003/EG av den 11 februari 2003 (EUT L 36, 12.2.2003 och EUT L 95, 11.4.2003).

(4)  EGT L 56, 6.3.1996.

(5)  KOM(2003) 649 slutlig.

(6)  Tillgänglig online på kommissionens webbplats för GD Handel: http://trade-info.cec.eu.int/doclib/html/115557.htm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/160 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/160

---

(2004/C 88 E/0169)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3958/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Ryssland — Valet

Enligt en gemensam kommuniké sade sig de internationella observatörer som var närvarande vid de senaste valen till den ryska lagstiftande församlingen, bla. OSSE — organisationen för säkerhet och samarbete i Europa — och Europarådet, som sände 600 observatörer, vara oroade över valresultatet och över de metoder som har använts i valkampanjerna. De ifrågasätter inte rösträkningen, men väl dess giltighet.

När de preliminära resultaten blev kända var det RU — Rysslands enhet — ett parti som är för Kreml och allierat till president Vladimir Putin som blev storsegrare i valet.

RU fick nästan 37 procent av rösterna till den statliga Duman (parlamentets andra kammare). PLD, under Vladimir Jirinovski, kunde räkna med nästan 12 procent av rösterna, följt av det ultranationalistiska partiet Patria — bildat för några månader sedan under överinseende av Kreml — som för första gången deltog i ett val och fick 9 procent av rösterna.

David Atkinson, ledare för observatörsdelegationen från Europarådets parlamentariska församling, förklarade för journalisterna att de statliga fonderna, dvs skattebetalarnas pengar, och den statliga televisionen under hela kampanjen betjänat vissa politiska krafter, vilket gör att observatörerna sett valet som ”fritt, men definitivt orättvist”.

Bruce George, ordförande i OSSE, som tillstod att det rådde ett orättvist klimat för övriga partier och valkandidater underströk att röstningen inte följde internationella mönster och hävdade att ”de enorma fördelarna för dem som innehar de statliga resurserna, fastigheterna och utrustningen var avgörande för den förödande snedvridningen av valresultaten”, vilket utgjorde ”en tillbakagång för Rysslands demokratiseringsprocess”.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Vilken information har kommissionen vad gäller det ryska valförfarandets riktighet och oberoende? |
| --- | --- |

—

Vilken information har kommissionen vad gäller det ryska valförfarandets riktighet och oberoende?

| — | Mot bakgrund av den oro som observatörerna och oppositionspartierna visat, vilka åtgärder har rådet vidtagit eller avser att vidta gentemot de ryska myndigheterna? |
| --- | --- |

—

Mot bakgrund av den oro som observatörerna och oppositionspartierna visat, vilka åtgärder har rådet vidtagit eller avser att vidta gentemot de ryska myndigheterna?

| — | Vilka följder kan denna kritik få för de ansträngningar som gjorts i Moskva för att få internationell trovärdighet? |
| --- | --- |

—

Vilka följder kan denna kritik få för de ansträngningar som gjorts i Moskva för att få internationell trovärdighet?

| — | På vilket sätt kan detta påverka förbindelserna mellan EU och Ryssland? |
| --- | --- |

—

På vilket sätt kan detta påverka förbindelserna mellan EU och Ryssland?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Kommissionen har noterat de preliminära resultat som den internationella delegationen med valobservatörer kommit fram till. Den konstaterar att valen till den ryska lagstiftande församlingen duman den 7 december inte uppfyllde flera av de krav för demokratiska val som uppställts av Europarådet och Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE). De preliminära resultaten anger att viktiga säkerhetsgarantier inte upprätthölls av de ryska myndigheterna.

Kommissionen är oroad över dessa resultat. Respekt för demokratiska principer och för mänskliga rättigheter, innefattande mediernas frihet, utgör grunden för förbindelserna mellan EU och Ryssland. Kommissionen har därför utnyttjat tillfället för sin politiska dialog med de ryska myndigheterna till att begära att dessa brister åtgärdas och att man i presidentvalet i mars 2004 respekterar Rysslands åtaganden att genomföra val i enlighet med internationella normer.

Kommissionen understryker behovet av att Ryssland fortsätter att genomföra politiska och ekonomiska reformer. Den hoppas att den nya duman kommer att visa sin beredvillighet att genomföra sådana reformer på ett konstruktivt sätt, vilket i sin tur kommer att ha en positiv inverkan på förbindelserna mellan EU och Ryssland.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/161 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/161

---

(2004/C 88 E/0170)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3965/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Åtgärder mot Kina med anledning av olaglig användning av märket ”CE”

I Kina används i åtskilliga inhemska produkter märket ”China Export” med förkortningen ”CE”. En dylik användning av förkortningen ”CE” innebär en självklar och olaglig förfalskning av Europeiska gemenskapens märke på världsmarknaden och förorsakar stor skada för europeiska producenter och vår arbetsmarknad. Vilka brådskande åtgärder avser kommissionen att vidta gentemot myndigheterna i Folkrepubliken Kina?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Kommissionen är medeventen om missbruket av CE-märkningen och den olagliga användning som sker genom ”China Export”-märkningen. Kommissionen är även medveten om den problematik som till-lämpningen av immateriella rättigheter beträffande kinesiska produkter i allmänhet innebär. Kommissionen har gjort en undersökning om tillämpningen av immateriella rättigheter i vilken Kina pekas ut som det land som ugör den största utmaningen beträffande tillämpningen av immateriella rättigheter. Undersökningen återfinns på: http://europa.eu.int/comm/trade/issues/sectoral/intell_property/survey_en.htm.

Användningen av initialerna ”CE” (Conformité Européenne) motsvarar de kriterier som CE-märkningen sätter upp. Märkningen används för produkter som innefattas av europeisk lagstiftning på vissa områden inom hälsa, säkerhet och miljöskydd (1). CE-märkningen är obligatorisk för dessa produkter. Tillverkaren måste med andra ord märka produkten med CE för att få tillstånd att sälja den på den europeiska marknaden. CE-märkningen visar att produkten stämmer överens med de gällande gemeskapskrav som tillverkaren måste uppfylla och att lämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse genomförts.

CE-märkingen är inget varumärke och kan således inte bli föremål för klagan till Världshandelsorganisationen (WTO). Tillsynsmyndigheterna på de nationella marknaderna kan, liksom de flesta hälso-och säkerhetsmydigheter, ingripa mot missburk av CE-märkningen genom beslagtagande eller liknande åtgärder. Med stöd i konsumentskyddslagstiftningen kan tullmyndigheterna i medlemsländerna i själva verket beslagta importerade varor märkta med en missvisande CE-märkning redan innan de kommit ut på marknaden.

Med tanke på det ökade intresset för märkning från såväl indstri som konsumenter rådgör kommissionen för närvarande med olika intressenter i samhället om möjligheten att införa ett system för ursprungsmärkning.

---

(1)  CE-märkning är obligatorisk endast för följande produkter:

| — | Leksaker |
| --- | --- |

—

Leksaker

| — | Maskiner- Elektrisk utrusting (lågspänning) |
| --- | --- |

—

Maskiner- Elektrisk utrusting (lågspänning)

| — | Elektronisk utrusting (direktivet om elektromagnestisk kompabilitet) |
| --- | --- |

—

Elektronisk utrusting (direktivet om elektromagnestisk kompabilitet)

| — | Personlig skyddsutrustning |
| --- | --- |

—

Personlig skyddsutrustning

| — | Tryckbärande anordningar |
| --- | --- |

—

Tryckbärande anordningar

| — | Medicintekniska produkter |
| --- | --- |

—

Medicintekniska produkter

| — | Medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik |
| --- | --- |

—

Medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik

| — | Aktiva medicintekniska produkter för implantation |
| --- | --- |

—

Aktiva medicintekniska produkter för implantation

| — | Radioutrustning och teleterminalutrustning |
| --- | --- |

—

Radioutrustning och teleterminalutrustning

| — | Enkla tryckkärl |
| --- | --- |

—

Enkla tryckkärl

| — | Gasanordningar |
| --- | --- |

—

Gasanordningar

| — | Hissar |
| --- | --- |

—

Hissar

| — | Fritidsbåtar |
| --- | --- |

—

Fritidsbåtar

| — | Utrustning och skyddssystem för användning i explosionsfarliga omgivningar |
| --- | --- |

—

Utrustning och skyddssystem för användning i explosionsfarliga omgivningar

| — | Icke-automatiska vågar |
| --- | --- |

—

Icke-automatiska vågar

| — | Linbanor |
| --- | --- |

—

Linbanor

| — | Byggprodukter |
| --- | --- |

—

Byggprodukter

| — | Sprängämnen för civilt bruk |
| --- | --- |

—

Sprängämnen för civilt bruk

| — | Nya varmvattenpannor. |
| --- | --- |

—

Nya varmvattenpannor.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/162 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/162

---

(2004/C 88 E/0171)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3975/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Efterlevnad av principen om lika behandling av tjänstemännen i kommissionens delegation i Brasilien

Jag har mottagit ett klagomål från de lokalt anställda i kommissionens delegation i Brasilien. Det gäller det sätt på vilket deras löner sjunkit, med mer än fyrtio procent sedan september 1999.

Kan kommissionen bekräfta att lönerna sjunkit så mycket? Kan kommissionen förklara varför? Kan kommissionen garantera att den uppfyller principerna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna när det gäller behandlingen av de lokalt anställda i kommissionens delegation i Brasilien?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(13 februari 2004)

Lönerna för lokalt anställda i kommissionens delegationer revideras årligen enligt rambestämmelserna beträffande villkoren för anställning vid Europeiska gemenskapernas kommission av lokalt anställda i tredjeland. Målet med de årliga lönerevisionerna är att upprätthålla en lönenivå som kan konkurrera med dem som erbjuds av arbetsgivare på den lokala arbetsmarknaden.

Till följd av de dramatiska ekonomiska villkoren i Brasilien under nittiotalet beslutades att det skulle fastställas ett lönesystem i ecu med en månatlig utbetalning av löner i lokal valuta. 1999 blev det uppenbart att ecu-lönesystemet på konstlad väg lett till att lönerna för den lokala personalen låg långt över nivån på lönerna hos andra jämförbara arbetsgivare. Det ansågs därför motiverat att gå tillbaka till ett lönesystem i lokal valuta. De lokalt anställda som redan var anställda vid delegationen undertecknade ett tillägg till sitt kontrakt, i vilket de godtog en omräkning av sina löner från ecu till lokal valuta till en överenskommen valutakurs.

Till följd av detta frystes lönerna för de lokalt anställda som var anställda redan 1999 tills deras löner kom i nivå med den lokala marknadens. Denna justering åstadkoms genom ett lönesystem som fastställdes och reviderades årligen enligt överenskommelsen med personalens fackliga företrädare på grundval av rambestämmelserna. Kommissionen kan sålunda inte bekräfta att lönerna för de lokalt anställda som undertecknade tillägget har sjunkit, eftersom deras nominella värde har varit fast sedan 1999. För närvarande är dessa löner fortfarande betydligt högre än lönerna hos lokala arbetsgivare.

Kommissionen behandlar all lokalanställd personal vid sina delegationer runt om i världen i enlighet med principerna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/163 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/163

---

(2004/C 88 E/0172)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3989/03

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   EU:s bestämmelser om försäljning och service

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att ett av syftena med kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 (1) om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn är att göra det möjligt för bilägare att använda sig av oberoende verkstäder utan att detta innebär någon överträdelse av villkoren i tillverkarens garanti? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att ett av syftena med kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 (1) om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn är att göra det möjligt för bilägare att använda sig av oberoende verkstäder utan att detta innebär någon överträdelse av villkoren i tillverkarens garanti?

| 2. | Har kommissionen några bevis för att bildistributörerna har för avsikt att minska garantiperioden för nya bilar? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen några bevis för att bildistributörerna har för avsikt att minska garantiperioden för nya bilar?

| 3. | Kan kommissionen bekräfta att det efter utgången av den första garantiperioden är upp till distributören att bevilja ytterligare garantiperioder? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen bekräfta att det efter utgången av den första garantiperioden är upp till distributören att bevilja ytterligare garantiperioder?

| 4. | Skulle det enligt den nya förordningen vara möjligt att för efterföljande garantiperioder inkludera en klausul om att service måste utföras av de verkstäder som har godkänts av distributören och att garantin i annat fall blir ogiltig? |
| --- | --- |

4.

Skulle det enligt den nya förordningen vara möjligt att för efterföljande garantiperioder inkludera en klausul om att service måste utföras av de verkstäder som har godkänts av distributören och att garantin i annat fall blir ogiltig?

| 5. | Har kommissionen några bevis för att liknande metoder har förekommit i samband med begagnade bilar? Anser kommissionen att nuvarande praxis, som innebär att en köpare av en begagnad bil måste betala för en ytterligare garanti, vilken vanligtvis inkluderar en skyldighet att endast använda sig av vissa serviceverkstäder, stämmer överens med andan i ovannämnda förordning? |
| --- | --- |

5.

Har kommissionen några bevis för att liknande metoder har förekommit i samband med begagnade bilar? Anser kommissionen att nuvarande praxis, som innebär att en köpare av en begagnad bil måste betala för en ytterligare garanti, vilken vanligtvis inkluderar en skyldighet att endast använda sig av vissa serviceverkstäder, stämmer överens med andan i ovannämnda förordning?

| 6. | Har kommissionen några planer på att undersöka huruvida denna praxis förekommer? |
| --- | --- |

6.

Har kommissionen några planer på att undersöka huruvida denna praxis förekommer?

| 7. | Vilka åtgärder skulle kommissionen vidta mot distributörer och/eller medlemsstater om det konstaterades att denna praxis förekommer? |
| --- | --- |

7.

Vilka åtgärder skulle kommissionen vidta mot distributörer och/eller medlemsstater om det konstaterades att denna praxis förekommer?

| 8. | Hur föreslår kommissionen att förordningens konsekvenser skall utvärderas? |
| --- | --- |

8.

Hur föreslår kommissionen att förordningens konsekvenser skall utvärderas?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

| 1. | Kommissionen anser att oberoende reparatörer ger konsumenterna ett värdefullt alternativ till de auktoriserade verkstäderna. Ett av syftena med kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av den 31 juli 2002 om tillämpninngen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn är att garantera att oberoende reparatörer fortsättningsvis kan erbjuda ett sådant alternativ och att de inte utestängs från marknaden.
  I enlighet med de nya reglerna är det, under den period då tillverkarens garanti eller en tilläggsgaranti som kunden köpt av tillverkaren, vanligt och tillåtet för tillverkaren att ange att reparationer som omfattas av garantin endast får genomföras av en godkänd eller auktoriserad verkstad.
  Vanligen gäller emellertid sådana ”garantireparationer” defekter på det nya fordonet och omfattar inte rutinservice eller fel som inte täcks av garantin. Om tillverkare systematiskt skulle utesluta oberoende verkstäder från att genomföra reparationer som inte omfattas av någon garanti på fordon under tillverkarens garantiperiod, skulle det kunna leda till en utestängning av dessa (2). |
| --- | --- |

1.

Kommissionen anser att oberoende reparatörer ger konsumenterna ett värdefullt alternativ till de auktoriserade verkstäderna. Ett av syftena med kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av den 31 juli 2002 om tillämpninngen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn är att garantera att oberoende reparatörer fortsättningsvis kan erbjuda ett sådant alternativ och att de inte utestängs från marknaden.

I enlighet med de nya reglerna är det, under den period då tillverkarens garanti eller en tilläggsgaranti som kunden köpt av tillverkaren, vanligt och tillåtet för tillverkaren att ange att reparationer som omfattas av garantin endast får genomföras av en godkänd eller auktoriserad verkstad.

Vanligen gäller emellertid sådana ”garantireparationer” defekter på det nya fordonet och omfattar inte rutinservice eller fel som inte täcks av garantin. Om tillverkare systematiskt skulle utesluta oberoende verkstäder från att genomföra reparationer som inte omfattas av någon garanti på fordon under tillverkarens garantiperiod, skulle det kunna leda till en utestängning av dessa (2).

| 2.-4. | Det kan vara lämpligt att skilja på de olika typer av garantier och servicepaket som en bilköpare erbjuds.
  Tillverkarnas garantier, vilka berörs i punkt 1 ovan, utgör en del av försäljning avtalet mellan återförsäljare och tillverkare, varför de troligen omfattas av artikel 81 i EG-fördraget och förordning (EG) nr 1400/2002. Kommissionen har inga bevis på att biltillverkare i allmänhet förkortar de garantiperioder som de erbjuder för nya bilar. Snarare har kommissionen kunnat konstatera en tendens mot längre tillverkargarantier på senare år.
  Återförsäljarnas garantier, däremot, finansieras och utställs av återförsäljaren och är resultatet av ett avtal mellan återförsäljaren och konsumenten som inte är en del av det vertikala återförsäljaravtalet mellan tillverkaren och återförsäljaren. Sådana garantier omfattas i allmänhet inte av artikel 81 i förordning (EG) nr 1400/2002. Som tydligt framgår av den nedan omnämnda rapporten från den brittiska konkurrensmyndigheten, Office of Fair Trading, är det vanligare att garantier definierade som ”återförsäljargarantier” finansieras av tillverkaren än av återförsäljaren. Dessa garantier skall därför betraktas som tillverkarnas garantier i frågor som gäller gemenskapslagstiftningen.
  Konsumenten kan välja att förlänga skyddet efter det att tillverkarens garanti löpt ut genom att teckna en tilläggsgaranti av tillverkaren eller en tredje part och kan också välja att köpa ett servicepaket. Om konsumenten tecknar en tilläggsgaranti av tillverkaren är resonemanget i punkt 1 giltigt. |
| --- | --- |

2.-4.

Det kan vara lämpligt att skilja på de olika typer av garantier och servicepaket som en bilköpare erbjuds.

Tillverkarnas garantier, vilka berörs i punkt 1 ovan, utgör en del av försäljning avtalet mellan återförsäljare och tillverkare, varför de troligen omfattas av artikel 81 i EG-fördraget och förordning (EG) nr 1400/2002. Kommissionen har inga bevis på att biltillverkare i allmänhet förkortar de garantiperioder som de erbjuder för nya bilar. Snarare har kommissionen kunnat konstatera en tendens mot längre tillverkargarantier på senare år.

Återförsäljarnas garantier, däremot, finansieras och utställs av återförsäljaren och är resultatet av ett avtal mellan återförsäljaren och konsumenten som inte är en del av det vertikala återförsäljaravtalet mellan tillverkaren och återförsäljaren. Sådana garantier omfattas i allmänhet inte av artikel 81 i förordning (EG) nr 1400/2002. Som tydligt framgår av den nedan omnämnda rapporten från den brittiska konkurrensmyndigheten, Office of Fair Trading, är det vanligare att garantier definierade som ”återförsäljargarantier” finansieras av tillverkaren än av återförsäljaren. Dessa garantier skall därför betraktas som tillverkarnas garantier i frågor som gäller gemenskapslagstiftningen.

Konsumenten kan välja att förlänga skyddet efter det att tillverkarens garanti löpt ut genom att teckna en tilläggsgaranti av tillverkaren eller en tredje part och kan också välja att köpa ett servicepaket. Om konsumenten tecknar en tilläggsgaranti av tillverkaren är resonemanget i punkt 1 giltigt.

| 5. | Parlamentsledamoten bör notera att försäljning av begagnade bilar inte faller inom ramen för förordning (EG) nr 1400/2002 (3) och att sådana produkter i stället omfattas av kommissionens allmänna gruppundantag för vertikala begränsningar, förordning (EG) nr 2790/1999 (4). |
| --- | --- |

5.

Parlamentsledamoten bör notera att försäljning av begagnade bilar inte faller inom ramen för förordning (EG) nr 1400/2002 (3) och att sådana produkter i stället omfattas av kommissionens allmänna gruppundantag för vertikala begränsningar, förordning (EG) nr 2790/1999 (4).

| 6.- 7. | Det är självklart att kommissionen tar mycket allvarligt på denna fråga och kommer på tillbörligt sätt att undersöka alla klagomål som tyder på att tillverkarnas garantier inte är förenliga med andan och bokstaven i förordning nr 1400/2002. I nuvarande skede anser emellertid kommissionen att det vore olämpligt att spekulera om vilka åtgärder den skulle vidta i ett hypotetiskt fall, eftersom detta skulle bero på specifika fakta i ett sådant fall.
  Kommissionen skulle också vilja utnyttja detta tillfälle för att uttrycka sitt erkännande för det viktiga arbete som på senare tid uträttas av den brittiska konkurrensmyndigheten (5). |
| --- | --- |

6.- 7.

Det är självklart att kommissionen tar mycket allvarligt på denna fråga och kommer på tillbörligt sätt att undersöka alla klagomål som tyder på att tillverkarnas garantier inte är förenliga med andan och bokstaven i förordning nr 1400/2002. I nuvarande skede anser emellertid kommissionen att det vore olämpligt att spekulera om vilka åtgärder den skulle vidta i ett hypotetiskt fall, eftersom detta skulle bero på specifika fakta i ett sådant fall.

Kommissionen skulle också vilja utnyttja detta tillfälle för att uttrycka sitt erkännande för det viktiga arbete som på senare tid uträttas av den brittiska konkurrensmyndigheten (5).

| 8. | Kommissionen skulle vilja uppmärksamma parlamentsledamoten på de ansträngningar som under övergångsperioden gjorts för att klargöra på vilket sätt förordningen är tillämplig på garantier och då särskilt hänvisa till den vägledning som förmedlas till alla berörda parter genom en förklarande broschyr (6) och en samling vanliga frågor (7).
  Nu när övergångsperioden är över och förordningen börjar tillämpas kommer kommissionen att rikta sina insatser mot en övervakning och ett genomförande som är mer fokuserat. Kommissionen kommer också att göra en bedömning av gruppundantaget i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 1400/2002. |
| --- | --- |

8.

Kommissionen skulle vilja uppmärksamma parlamentsledamoten på de ansträngningar som under övergångsperioden gjorts för att klargöra på vilket sätt förordningen är tillämplig på garantier och då särskilt hänvisa till den vägledning som förmedlas till alla berörda parter genom en förklarande broschyr (6) och en samling vanliga frågor (7).

Nu när övergångsperioden är över och förordningen börjar tillämpas kommer kommissionen att rikta sina insatser mot en övervakning och ett genomförande som är mer fokuserat. Kommissionen kommer också att göra en bedömning av gruppundantaget i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 1400/2002.

---

(1)  EGT L 203, 1.8.2002, s. 30.

(2)  Se svaret på fråga 38 i kommissionens förklarande broschyr för närmare utläggningar på denna punkt.

(3)  Se artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1400/2002.

(4)  Kommissionens förordning (EG) nr 2790/1999 av den 22 december 1999 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden, EGT L 336, 29.12.1999.

(5)  Brittiska konkurrensmyndighetens rapport ”New car warranties — Report of the market study” (December 2003).

(6)  Se särskilt stycke 5.1.2.

(7)  Se svaren på frågorna 1 och 2. Både broschyren och de vanliga frågorna finns på kommissionens webbplats http://europa.eu.int/comm/competition/car_sector/distribution/.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/165 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/165

---

(2004/C 88 E/0173)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4004/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Handikappade barn i Ryssland

Många av mina väljare har uttryckt djup oro över behandlingen av handikappade barn i Ryssland.

Känner kommissionen till att det saknas bestämmelser vad gäller både fysiskt och mentalt handikappade barn i Ryssland?

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den har vidtagit för att uppmuntra Ryssland att ta itu med denna fråga och förbättra situationen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Kommissionen har genom Tacisprogrammet i flera år arbetat för att förbättra behandlingen av barn med funktionshinder i Ryssland. Som exempel på projekt kan nämnas Partnerskapet för hälsovård, utbildning och socialvård, som genomfördes i samarbete med utbildningsministeriet som en del av Tacis åtgärdsprogram för Ryssland 1999. Projektet har främjat tidig upptäckt av funktionshinder och bättre behandling av ryska barn i flera ryska regioner.

Fler projekt som skall genomföras i samarbete med ryska institutioner, däribland ministeriet för arbete och social utveckling, är just nu under utveckling.

Projektens mål är bland annat att:

| — | Förbättra den nuvarande lagstiftningen. |
| --- | --- |

—

Förbättra den nuvarande lagstiftningen.

| — | Utveckla samarbetsfunktioner mellan olika avdelningar/myndigheter och organisationer som sysslar med frågor som rör barn med funktionshinder. |
| --- | --- |

—

Utveckla samarbetsfunktioner mellan olika avdelningar/myndigheter och organisationer som sysslar med frågor som rör barn med funktionshinder.

| — | Utveckla program för social integrering av barn med funktionshinder och ge stöd till deras familjer. |
| --- | --- |

—

Utveckla program för social integrering av barn med funktionshinder och ge stöd till deras familjer.

| — | Bättre utbildning för socialarbetare, vårdpersonal och lärare. |
| --- | --- |

—

Bättre utbildning för socialarbetare, vårdpersonal och lärare.

| — | Förbättra andra människors kännedom om barns med funktionshinder och deras familjers rättigheter och problem samt om deras insatser som värdefulla samhällsmedborgare. |
| --- | --- |

—

Förbättra andra människors kännedom om barns med funktionshinder och deras familjers rättigheter och problem samt om deras insatser som värdefulla samhällsmedborgare.

I syfte att främja en bättre förståelse för och behandling av barn med funktionshinder har kommissionen även beviljat bidrag till ett antal icke-statliga organisationer, välgörenhetsorganisationer, föräldraföreningar och religiösa organisationer genom sitt program för det civila samhället. Det är kommissionens absoluta avsikt att fortgå med arbetet på detta viktiga område.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/166 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/166

---

(2004/C 88 E/0174)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0012/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Toppmöte EU-Indien — närmare förbindelser

Den 29 november 2003 ägde det fjärde toppmötet Europeiska unionen — Indien rum i New Dehli, där man analyserade utvecklingen av de bilaterala förbindelserna och diskuterade formerna och medlen för att förstärka dem.

Enligt kommissionens strategidokument av den 10 september 2002 om Indien är en av prioriteringarna att främja den ”ömsesidiga kulturella förståelsen” (s. 23), något som kräver kulturell interaktion från båda parter och som särskilt rättfärdigar Cross Cultural-programmet mellan EU och Indien.

Med tanke på den etniska, sociala och kulturella mångfalden på den indiska subkontinenten måste man ta särskild hänsyn till de olika kulturella band som landets olika befolkningsgrupper har med olika medlemsstater inom EU och som utgör ett faktiskt mervärde när det gäller den ömsesidiga förståelse som unionen avser att stimulera. Detta är en viktig faktor för närmare förbindelser och socialt, tekniskt och ekonomiskt samarbete.

Något som särskilt kan nämnas är Portugals särskilda koppling med Goa, Daman, Diu, Dadra och Nagar Haveli, resultatet av 450 års historia, som behöver förstärkas med tanke på de uttalade strävanden om närmare kopplingar mellan Europeiska unionen och Indien.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser att vidta för att i dessa områden förstärka studier i portugisiska, det tredje största europeiska språket för global kommunikation? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser att vidta för att i dessa områden förstärka studier i portugisiska, det tredje största europeiska språket för global kommunikation?

| — | Vilka initiativ avser kommissionen att föreslå för de indiska myndigheterna när det gäller att stärka och intensifiera dessa förbindelser som rotats över tiden men som komplicerats av avståndet? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ avser kommissionen att föreslå för de indiska myndigheterna när det gäller att stärka och intensifiera dessa förbindelser som rotats över tiden men som komplicerats av avståndet?

| — | På vilka sätt kommer kommissionen att försöka förmå indiska myndigheter att främja dessa områden och de kulturella och historiska banden med Europeiska unionen? |
| --- | --- |

—

På vilka sätt kommer kommissionen att försöka förmå indiska myndigheter att främja dessa områden och de kulturella och historiska banden med Europeiska unionen?

| — | Kommer kommissionen att bevilja nytt stöd till kulturella projekt som drivs av medlemsstaternas regeringar, universitet, icke-statliga organisationer, kyrkor, etc, som är särskilt inriktade på att värdesätta, sprida, återskapa, återuppbygga och bevara detta gemensamma kulturella och historiska arv och söka den indiska statens stöd för detta? |
| --- | --- |

—

Kommer kommissionen att bevilja nytt stöd till kulturella projekt som drivs av medlemsstaternas regeringar, universitet, icke-statliga organisationer, kyrkor, etc, som är särskilt inriktade på att värdesätta, sprida, återskapa, återuppbygga och bevara detta gemensamma kulturella och historiska arv och söka den indiska statens stöd för detta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 februari 2004)

Det fjärde toppmötet mellan EU och Indien som hölls i New Delhi den 29 november 2003 var en viktig händelse när det gäller att förbättra förbindelserna mellan de två parterna. Förbindelserna har utvecklats betydligt sedan det första toppmötet som hölls i Lissabon i juni 2000 under det portugisiska ordförandeskapet.

Dialogen och samarbetet har fortsatt att fördjupas på samtliga områden som rör politik, ekonomi, utveckling och det civila samhället.

Den kulturella dimensionen har fått ökad uppmärksamhet i samband med detta och kommissionen är redan aktiv och undersöker olika sätt och medel att ytterligare stärka denna viktiga del av förbindelserna mellan EU och Indien.

Det ekonomiska tvärkulturella program mellan EU och Indien, som ledamoten hänvisar till, lanserades på nytt genom en förslag sinfordran i juli 2003 på områdena medier och kommunikation, universitet och studier och upprättande av nätverk mellan entreprenörer. Denna resulterade i att 26 projekt valdes ut som nu håller på att undertecknas.

Det utformas för närvarande ett stipendieprogram mellan EU och Indien. Det syftar till att locka indiska examinerade studenter till europeiska — möjligen även portugisiska — universitet som ett sätt att stärka banden och fördjupa förståelsen mellan EU och Indien.

Genom EG-Indiens kredit för små projekt (EU-India Small Projects facility) är det också möjligt att finansiera kulturell verksamhet. Ett av de nio projekt som finansieras inom ramen för den senaste förslag sinfordran har till syfte att öka det kulturella utbytet genom översättning av europeisk och indisk litteratur.

Kommissionen medverkade aktivt när det gäller att organisera en intensiv kulturvecka i anslutning till toppmötet i New Delhi. Ett stort antal europeiska kulturella aktiviteter organiserade av medlemsstaterna väckte stor uppmärksamhet hos den indiska allmänheten.

Kommissionen är helt enig med parlamentsledamoten om att det kulturella utbytet är en avgörande faktor för förbindelserna mellan EU och Indien. I de aktuella ansträngningarna för att utarbeta ett strategiskt partnerskap med Indien kommer därför lämplig hänsyn att tas till betydelsen av kulturellt samarbete, både i anslutning till toppmöten och när det gäller att främja de dagliga kontakterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/167 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/167

---

(2004/C 88 E/0175)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0049/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Europeiska unionens hjälp till Iran för att förhindra tragiska följder av jordbävningen i Bam

Vilka förbindelser har EU haft med den iranska regeringen efter den stora katastrofen i Bam? Vilken hjälp skickade EU till Bam? Vilket kommer Europeiska unionens bidrag att bli för att de städer och byar som drabbats i möjligaste mån skall kunna återhämta sig? Räknar kommissionen med nödvändiga medel, för att hjälpa de befolkningar som drabbas när sådana här katastrofer inträffar, inom ramen för den europeiska ekonomins möjligheter?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Europeiska unionen har under många år utforskat möjligheterna att utveckla de politiska och ekonomiska förbindelserna med Iran. Den inledde i december 2002 förhandlingar med Iran om ett handels- och samarbetsavtal och om ett avtal om politisk dialog och bekämpning av terrorism. Nästan samtidigt inledde den en dialog med Iran om de mänskliga rättigheterna. Sedan 1999 har det funnits arbetsgrupper för handels- och investeringsfrågor och för energifrågor. Unionen fortsätter att grunda sin strategi för Iran på den under 1998 inrättade övergripande dialogen (Comprehensive Dialogue) med landet.

Kommissionen reagerade snabbt efter den svåra jordbävningen den 26 december 2003: via Kontoret för humanitärt bistånd anslogs den 27 december 2,3 miljoner euro till de mest angelägna humanitära behoven. Medlen kanaliserades via Rödakorsrörelsen och internationella icke-statliga organisationer. Redan den 26 december samordnade unionens övervaknings- och informationscenter för räddningstjänsten (vilket kommissionen står värd för) utsändningen av sök- och räddningsteam från medlemsstaterna, Eftaländerna i EES, kandidatländerna och de anslutande länderna.

Kommissionen fattade den 18 februari 2004 beslut om att anslå ytterligare 6,2 miljoner euro till humanitärt bistånd. Medlen kommer såsom tidigare att kanaliseras via Röda korset och internationella icke-statliga organisationer, men även via FN:s organ. Biståndet kommer att inriktas på sjukvård, vattenförsörjning och sanitet och på psykosocialt stöd till de mest utsatta, särskilt barn.

Kommissionsledamoten med ansvar för utvecklingssamarbete och bistånd besökte Iran den 18-19 februari 2004. Han hade överläggningar med den iranska regeringen och med iranska Röda halvmånen och FN-organisationer i Teheran och besökte även Bam, där han träffade företrädare för de på fältet verksamma organisationerna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/168 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/168

---

(2004/C 88 E/0176)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0072/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Misstanke om handel med mänskliga organ — Moçambique

I slutet av 2003 började det gå rykten om att det i norra regionen av Moçambique skulle härja ett brottsnätverk som handlade med mänskliga organ som tagits från människor som kidnappats och mördats för detta ändamål (framför allt barn, men även vuxna). Enligt dessa rykten dök det varje vecka upp stympade kroppar i närheten av ett kloster i Nampulaområdet. Det skall också finnas ett stort antal fall försvunna människor. Den eventuella handeln skulle kunna gå via Sydafrika och en sydafrikansk stad nämns som möjlig destinationsort. Befolkningen befinner sig enligt dessa rykten i panik och fruktar att nätverket har stöd uppifrån på hög politisk eller ekonomisk nivå.

Dessa möjliga fakta av extremt allvar kom först fram via religiösa källor som i fruktan för det religiösa livet i området — det finns uppgifter om dödshot mot missionärer som oroats av dessa brott och som upprörts över den möjliga handeln det här handlar om —, har behandlat dessa nyheter med oerhörd försiktighet samtidigt som de har försökt samla in mer bevismaterial. Under tiden har dock en brasiliansk missionär gått ut offentligt med uppgifterna och hennes uppgifter sändes i ett teveprogram i Brasilien i slutet av 2003. Efter detta publicerades också fallet som en nyhet i Portugal, i dagstidningen ”Público”, den 24 december 2003 och den 2 januari 2004. Dessa nyheter tar också upp att Moçambiques allmänna åklagarmyndighet redan känner till uppgifterna och håller på att undersöka fakta.

Europaparlamentet tog nyligen upp denna fråga i allmänhet vid behandlingen av det grekiska initiativet om förslag till rambeslut om förebyggande och bekämpande av olaglig handel med mänskliga organ och vävnader — se överläggningarna under sammanträdet den 23 oktober 2003 respektive Robert J.E. Evans betänkande (A5-0326/2003).

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Har kommissionen några uppgifter om dessa fakta gällande Moçambique? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen några uppgifter om dessa fakta gällande Moçambique?

| — | På vilket sätt kan kommissionen komma att stödja de moçambikiska myndigheterna i undersökningarna av dessa uppgifter och i den internationella kampen mot handel med mänskliga organ och andra brott som kan ha begåtts? |
| --- | --- |

—

På vilket sätt kan kommissionen komma att stödja de moçambikiska myndigheterna i undersökningarna av dessa uppgifter och i den internationella kampen mot handel med mänskliga organ och andra brott som kan ha begåtts?

| — | Vilka garantier finns det för att ingen medlemsstat i Europeiska unionen blir destinationsort för några mänskliga organ som tagits fram på brottslig väg och genom olaglig handel? |
| --- | --- |

—

Vilka garantier finns det för att ingen medlemsstat i Europeiska unionen blir destinationsort för några mänskliga organ som tagits fram på brottslig väg och genom olaglig handel?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/169 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/169

---

(2004/C 88 E/0177)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0143/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Organhandel — Moçambique

Det har kommit nya uppgifter om ett ämne som jag redan haft tillfälle att fråga kommissionen och rådet om, särskilt att statsåklagaren i Moçambique, Dr Joaquim Madeira, i ett medieuttalande tillkännagivit att organhandel faktiskt förekommer. Statsåklagaren bekräftade för några dagar sedan på den portugisiska radion RDP-Afrika att en anmälan gjorts till statsåklagarämbetet av ordföranden för en människorätts-organisation efter det att den brasilianska missionären Elilda dos Santos vittnat om åtta eventuella fall av organ som tagits från barn i Nampula. En utredningsgrupp från Moçambiques statsåklagare håller på att utreda de fall som avslöjats i provinserna Manica, Maputo och Nampula och vissa vittnen har redan hörts i denna fråga. Samtidigt finns det uppgifter om detta oroväckande och extremt allvarliga fenomen i andra afrikanska länder.

I går, den 14 januari 2004, hade huvudnyhetsprogrammet i den portugisiska public-service-kanalen RTP1 ett långt reportage om denna fråga i Moçambique, där man bekräftade anmälningarna och visade de flagranta motsägelserna mellan den lokala polisen (som nekar) och statsåklagaren (som bekräftar dels fakta, dels processerna).

I en annan intervju i den moçambikiska televisionen (TVM) lär statsåklagaren ha riktat en uppmaning till det moçambikiska samhället att ”sluta leden” mot detta brott. Tre personer har redan gripits i den moçambikiska provinsen Manica med anledning av organhandeln och ett utländskt par, som är inblandade i ett kidnappningsförsök av barn i syfte att ta deras organ, har frisläppts villkorligt i Nampula. Den brasilianska missionären som gjort dessa anmälningar och som lever i ett kloster i Nampula där fattiga och föräldralösa barn tas emot, bekräftar att det finns tecken på att ytterligare barn dödats under de senaste månaderna för att någon velat ha deras organ.

I anslutning till den tidigare frågan (E-0072/04) upprepar jag följande frågor till kommissionen:

| — | Har några kontakter redan tagits med moçambikiska myndigheter om detta? Är några stöd- och biståndsåtgärder eller något polissamarbete redan på gång? |
| --- | --- |

—

Har några kontakter redan tagits med moçambikiska myndigheter om detta? Är några stöd- och biståndsåtgärder eller något polissamarbete redan på gång?

| — | Har kommissionen tillgång till uppgifter om att organhandel skulle förekomma i andra afrikanska länder? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen tillgång till uppgifter om att organhandel skulle förekomma i andra afrikanska länder?

| — | Är kommissionen beredd, för att bekämpa denna makabra handel, att erbjuda Moçambique och andra länder som begär det inte bara nödhjälp utan också information och utbildning, såväl genom myndigheter som genom organisationer i det civila samhället som konfronteras med denna avskyvärda form av brott? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen beredd, för att bekämpa denna makabra handel, att erbjuda Moçambique och andra länder som begär det inte bara nödhjälp utan också information och utbildning, såväl genom myndigheter som genom organisationer i det civila samhället som konfronteras med denna avskyvärda form av brott?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0072/04 och E-0143/04

ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(19 mars 2004)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över dessa avskyvärda brott avseende olaglig handel med mänskliga organ, särskilt från barn i Moçambique.

Kommissionen, som är fullständigt medveten om allvaret i situationen genom de uppgifter den fått av sin delegation i Maputo, har redan kontaktat republikens riksåklagare angående dessa brott. Denne har, som parlamentledamoten nämnde i sin fråga, bekräftat att ett fall rapporterats i Nampula och att en fullständig utredning pågår inte bara i denna region, utan också i andra regioner i landet. För närvarande har riksåklagaren inte bett om ytterligare hjälp från kommissionen eller från någon annan givare.

EU:s beskickningschefer och kommissionens delegation har diskuterat dessa fall och kommer att ta upp frågan inom ramen för den politiska dialogen mellan EU och Moçambique.

Moçambique har mottagit stöd till rättsväsendet (strategisk planering, tillgång till rättsliga förfaranden, mänskliga rättigheter, fängelsereformer, juridisk utbildning, tvistemålsdomstolen i Maputo, Moçambiques polis) från EU (Danmark, Irland, Portugal, Spanien, Italien och Nederländerna), Norge, FN:s utvecklingsprogram (UNDP) och Förenta staternas organ för internationell utveckling (USAID).

Stöd till denna sektor planeras i EG:s landstrategidokumentet för Moçambique och ett program på 10,0 miljoner euro är är på väg att godkännas av kommissionen. Programmets strategi är att komplettera de åtgärder som finansieras av andra givare, och eftersom problem som påverkar straffrätten måste lösas på ett systematiskt sätt, måste alla parter som ingår i den straffrättsliga kedjan inbegripas, dvs. kriminalpolisen, riksåklagaren, domstolarna, kriminalvården, rättsskyddet, liksom det civila samhället som spelar en viktig roll på sådana områden som förebyggande av brott (genom samhällsbaserade insatser) och försvar av de mänskliga rättigheterna. Det andra insatsområdet är decentralisering där man försöker att rätta till den geografiska obalansen i systemet och underlätta för medborgarna att få tillgång till rättsväsendet, särskilt på distriktsnivå och på lokal nivå. Strategin sker på grundval av en princip för tillhandahållande av rättigheter och tjänster. Programmet är inriktat på politiska mål som de olika och oberoende institutionerna måste enas om. De åtgärder som planeras i programmet inbegriper stöd till institutioner, undersökning av alternativ till fängelser, medie- och informationskampanjer, forskning och undersökningar, utbildning, inrättande av särskilda stödfonder för mänskliga rättigheter, rehabilitering och leverans av utrustning.

Med hänsyn till situationen inom EU har ett stort antal åtgärder antagits för att förbättra samarbetet mellan medlemsstaternas polismyndigheter och tullförvaltningar och för att förstärka de yttre gränserna. När det gäller olaglig handel med mänskliga organ lade Grekland i februari 2003 fram ett initiativ som skall antas av rådet och som rör ett rambeslut angående förebyggande och kontroll av olaglig handel med mänskliga organ och vävnader. Förslagets syfte är att fastställa vilka typer av gärningar som skall vara straffbara i alla medlemsstater och vilka minimistraff som skall tillämpas på sådana gärningar. Kommissionen har godkänt förslaget i princip. Kommissionen har försökt att stödja Greklands initiativ genom att inbjuda till ansökningar om finansiering av ytterligare projekt inom detta område inom ramen för sitt Agis-program 2004 för polissamarbete och rättsligt samarbete i straffrättsliga frågor.

Dessutom har Europols mandat utvidgats sedan den 1 januari 2002 till att omfatta olaglig handel med mänskliga organ och vävnader. Europol arbetar för närvarande med att samla in information från medlemsstaterna om situationen inom EU.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/170 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/170

---

(2004/C 88 E/0178)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0154/04

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kleptokratskatt

Företagen säger att det är hårda tider för dem. Det saneras, folk blir uppsagda och företagen går med förlust. Och från ledningshåll heter det att det inte alls är företagens fel, eftersom det helt enkelt går dåligt för ekonomin och då minskar intäkterna. Det hör en gång för alla till, att det måste vidtas smärtsamma åtgärder i en sådan situation. Det får vi alla känna av och följaktligen får vi alla lov att bjuda till och dra åt svångremmen och bära vår del av bördan. Var och en får dra sitt strå till stacken och då kommer det till sist att gå bra för oss allihop. Men om man tar sig en titt på hur mycket VD:ar i Nederländerna tjänar, då märker man att de fortfarande sitter med skyhöga löner tack vare optioner, avgångsbidrag, bonus och lån. Det där med ”åtstramning” tycks visst inte gälla dem.

Eftersom förslagen från Balkenendes regering och kommittén under ledning av Tabaksblatt inte räcker till för att begränsa dessa höga inkomster har facket i Nederländerna föreslagit andra åtgärder. Fackcentralen FNV vill att de nederländska myndigheterna skall kapa dessa toppinkomster via beskattningen. Detta innebär att en högre skattesats än den nuvarande på 52 procent skall införas på inkomster som överskrider ett visst belopp, till exempel 500 000 euro. De extra inkomsterna från detta kommer kanske att kunna användas för att ge ekonomisk hjälp till sådana som fallit offer för sådana herrars saneringspolitik.

| 1. | Tycker Europeiska kommissionen att europeiska VD:ar har alldeles otroligt bra betalt om man betänker hur uselt det går för företagen och att folk måste sägas upp som en konsekvens av detta? |
| --- | --- |

1.

Tycker Europeiska kommissionen att europeiska VD:ar har alldeles otroligt bra betalt om man betänker hur uselt det går för företagen och att folk måste sägas upp som en konsekvens av detta?

| 2. | Tycker kommissionen att en så kallad ”kleptokratskatt”, alltså en skatt på folk som skor sig på andras bekostnad, skulle vara ett bra motmedel mot utvecklingen i dag och är kommissionen, mot bakgrund av att flera europeiska medlemsstater gått in för detta, beredd att främja någon form av samordning? |
| --- | --- |

2.

Tycker kommissionen att en så kallad ”kleptokratskatt”, alltså en skatt på folk som skor sig på andras bekostnad, skulle vara ett bra motmedel mot utvecklingen i dag och är kommissionen, mot bakgrund av att flera europeiska medlemsstater gått in för detta, beredd att främja någon form av samordning?

| 3. | Kan kommissionen tänka sig att också själv spela en roll i sammanhanget? Vilka åtgärder kan kommissionen i så fall vidta? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen tänka sig att också själv spela en roll i sammanhanget? Vilka åtgärder kan kommissionen i så fall vidta?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

| 1. | Kommissionen anser att strukturen och beloppen i fråga om ersättningarna till styrelseledamöter i första hand ska beslutas av varje företag och dess aktieägare. Den anser emellertid att aktieägarna fullt ut bör kunna bedöma förhållandet mellan företagets resultat och nivåerna på ersättningarna till styrelseledamöter och att de bör kunna fatta beslut i ersättningsfrågor som är kopplade till aktiekursen. Det är i detta hänseende nödvändigt med en lämplig ordning för offentliggörande av uppgifter och lämplig kontroll av företag sstyrningen. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen anser att strukturen och beloppen i fråga om ersättningarna till styrelseledamöter i första hand ska beslutas av varje företag och dess aktieägare. Den anser emellertid att aktieägarna fullt ut bör kunna bedöma förhållandet mellan företagets resultat och nivåerna på ersättningarna till styrelseledamöter och att de bör kunna fatta beslut i ersättningsfrågor som är kopplade till aktiekursen. Det är i detta hänseende nödvändigt med en lämplig ordning för offentliggörande av uppgifter och lämplig kontroll av företag sstyrningen.

| 2. | Enligt kommissionens meddelande av maj 2001 rörande en utförlig strategi för EU:s framtida skattepolitik (1) finns det många skatteområden där harmonisering varken är nödvändigt eller önskvärt med tanke på de olika medlemsstaternas vitt skilda skattesystem och olika nationella preferenser inom olika områden, exempelvis när det gäller offentliga utgifter. Skatter på personliga inkomster är ett av de områden som kommissionen anser bör lämnas åt medlemsstaterna, även när Europeiska unionen uppnår en högre grad av integration än för närvarande. Samordning av personliga skatter på EU-nivå är endast lämpligt för att förhindra diskriminering över nationsgränserna och för utövandet av de fyra friheterna, såväl som för att undvika dubbeltaxering eller oavsiktlig utebliven beskattning i gränsöverskridande situationer och för att hantera skatteflykt över nationsgränserna. |
| --- | --- |

2.

Enligt kommissionens meddelande av maj 2001 rörande en utförlig strategi för EU:s framtida skattepolitik (1) finns det många skatteområden där harmonisering varken är nödvändigt eller önskvärt med tanke på de olika medlemsstaternas vitt skilda skattesystem och olika nationella preferenser inom olika områden, exempelvis när det gäller offentliga utgifter. Skatter på personliga inkomster är ett av de områden som kommissionen anser bör lämnas åt medlemsstaterna, även när Europeiska unionen uppnår en högre grad av integration än för närvarande. Samordning av personliga skatter på EU-nivå är endast lämpligt för att förhindra diskriminering över nationsgränserna och för utövandet av de fyra friheterna, såväl som för att undvika dubbeltaxering eller oavsiktlig utebliven beskattning i gränsöverskridande situationer och för att hantera skatteflykt över nationsgränserna.

| 3. | Kommissionen tillkännagav i sitt meddelande om modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen av den 21 maj 2003 (2) sin avsikt att anta en rekommendation för att främja ett lämpligt system för ersättningar till styrelseledamöter. Ett sådant system skulle bestå av fyra huvudsakliga inslag: offentliggörande av ersättningspolitiken i årsredovisningen, offentliggörande av ersättningen till enskilda ledamöter i årsredovisningen, förhandsgodkännande av bolagsstämman av aktie-och aktieoptionsprogram som ledamöterna avses delta i och korrekt redovisning i årsbokslutet av de kostnader sådana program orsakar. Kommissionen avser att anta denna rekommendation under 2004. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen tillkännagav i sitt meddelande om modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen av den 21 maj 2003 (2) sin avsikt att anta en rekommendation för att främja ett lämpligt system för ersättningar till styrelseledamöter. Ett sådant system skulle bestå av fyra huvudsakliga inslag: offentliggörande av ersättningspolitiken i årsredovisningen, offentliggörande av ersättningen till enskilda ledamöter i årsredovisningen, förhandsgodkännande av bolagsstämman av aktie-och aktieoptionsprogram som ledamöterna avses delta i och korrekt redovisning i årsbokslutet av de kostnader sådana program orsakar. Kommissionen avser att anta denna rekommendation under 2004.

---

(1)  EGT C 284, 10.10.2001.

(2)  KOM(2003) 284 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/171 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/171

---

(2004/C 88 E/0179)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0187/04

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Revisionen i företagen

Mot bakgrund av den senaste skandalen då det kommit fram vad som egentligen skett med de 7 miljarder euro som Parmalat hållit undan framstår frågan om revisionen i företagen som alldeles särskilt angelägen.

Skatteparadis, undangömda ekonomiska förluster, falska dokument och falska bokslut — där har man i ett nötskal de ingredienser som givit näring åt de skandaler som utspelat sig. Också om det ännu är alltför tidigt att dra några slutsatser av detta ytterst komplicerade fall vore det både nyttigt och nödvändigt att börja undersöka vad det för med sig för konsekvenser för den europeiska politiken för finansiella tjänster.

Avser kommissionen, utöver detta, ta itu med att skärpa den juridiska kontrollen över räkenskaper och bokslut genom att föreskriva mer rigorösa bestämmelser för och en striktare övervakning av revisionsföretagen, så att de görs ansvariga för alla aspekter av räkenskaperna inom en koncern?

Kommer det att göras något åt den lucka i lagstiftningen som yppar sig i form av att två olika revisionsföretag kan ha ansvaret endast för sin respektive del av räkenskaperna? Om så är fallet: vad då?

Har det övervägts att det skulle bli förbjudet för revisorer att delta i några som helst andra beslut som har med företagens förvaltning att göra?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen håller med om att det ännu är alldeles för tidigt att dra några definitiva slutsatser av Parmalat-skandalen som verkligen är mycket komplex. Redan i sitt meddelande av den 21 mars 2003 om modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen föreslog emellertid kommissionen ett antal åtgärder som specifikt rör en del av de problem som identifierats i Parmalat-fallet. Som en reaktion på denna företagsskandal avser kommissionen att påskynda genomförandet av några av de förslag som ingår i handlingsplanen.

Vad gäller företagsstyrning tänker kommissionen lägga fram en särskild bestämmelse i sitt förslag till ett moderniserat direktiv som bekräftar principen att den lagstadgade revisorn inte på något sätt får vara inblandad i ledningsbeslut. Det kommer också att införas en särskild regel om att koncernrevisorn bär hela ansvaret för revisionsberättelsen i samband med de konsoliderade räkenskaperna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/172 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/172

---

(2004/C 88 E/0180)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0214/04

från Giles Chichester (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Upplysningar om EU:s stöd till den palestinska myndigheten

Flera av mina väljare har skrivit till mig för att uttrycka sin oro över de mycket omskrivna farhågorna över den palestinska myndighetens användning av Europeiska unionens medel. Hittills har ingående upplysningar och redogörelser som hade kunnat styrka eller avvisa anklagelserna om de medel som EU beviljar den palestinska myndigheten saknats.

Mot bakgrund av de fortsatta anklagelserna om missbruk av EU:s medel för den palestinska myndigheten och arbetsgruppen inom Europaparlamentet som behandlar ärendet med sekretess, kan kommissionen redogöra för: a) nivån på EU:s stöd till den palestinska myndigheten de senaste tre åren, b) ingående uppgifter om syftet med budgeten (angivet i ansökan från den palestinska myndigheten) och c) vilka summor som förväntas för 2003-2004?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Den sammanlagda nivån för stöd från Europeiska gemenskapen (bilateralt bistånd från medlemsstaterna inte inräknat) till Västbanken och Gaza, inbegripet humanitärt bistånd, livsmedelsbistånd och stöd till icke-statliga organisationer, under de tre senaste åren ser ut på följande sätt: 225,86 miljoner euro för år 2000, 143,39 miljoner euro för 2001 och 326,31 miljoner euro för 2002. Detta omfattar även humanitärt stöd till förmån för palestinska flyktingar i Jordanien, Libanon och Syrien.

Under de senaste åren har man med det ekonomiska stödet från Europeiska gemenskapen försökt att nå en jämvikt mellan kortsiktig katastrofhjälp och ett mer strategiskt framåtblickande utvecklingsstöd som en förberedelse för en framtida demokratisk palestinsk stat.

År 2003 var den sammanlagda nivån för stöd från Europeiska gemenskapen (bilateralt bistånd från medlemsstaterna inte inräknat) till Västbanken och Gaza 2003, inbegripet humanitärt bistånd, livsmedelsbistånd och stöd till icke-statliga organisationer, 255,78 miljoner euro. Detta omfattar även humanitärt stöd till förmån för palestinska flyktingar i Jordanien, Libanon och Syrien. Programplaneringen för 2004 är ännu inte slutförd, men stödnivån kommer att ligga på en nivå som är jämförbar med det stöd som getts under de senaste åren.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/173 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/173

---

(2004/C 88 E/0181)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0270/04

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Uppföljning av bestämmelserna om gränsöverskridande betalningar

Förordning (EG) nr 2560/2001 (1) om gränsöverskridande betalningar i euro trädde i kraft den 31 december 2001 och bidrog till att avsevärt minska kostnaderna för gränsöverskridande betalningar på den inre marknaden. Tack vare denna förordning har bankbranschen för övrigt sporrats att modernisera sin infrastruktur för betalningar inom EU. Detta har inneburit ett viktigt steg på väg mot ett gemensamt område för betalningar i annan form än kontanter på den gemensamma marknaden. Något sådant område har inte funnits tidigare, trots att euron införts.

En förfrågan som gjordes nyligen i Frankrike (och citerades då utskottet för ekonomi och valutafrågor höll en utfrågning om ett gemensamt område för betalningar den 20 januari i år) gav emellertid vid handen att de 25 banker som deltog i undersökningen använde sig av sammanlagt 180 olika avgiftsbelopp. Där ser man att det är oerhört svårt för konsumenten att hitta rätt i denna administrativa snårskog, särskilt som 24 procent av de personer som intervjuats uppgav sig ha fått oriktiga upplysningar. Till detta kommer också att bankerna höjt avgifterna och infört nya avgifter på lagstridiga grunder, för att skaffa sig kompensation för att den ovannämnda förordningen trätt i kraft.

Vad tänker kommissionen mot bakgrund av detta göra för att inte de fördelar som uppnåtts med hjälp av denna rättsakt skall ”raderas ut” av de motåtgärder som vidtagits inom bankvärlden?

Överväger kommissionen någon form av lagstiftning för att äntligen tvinga bankerna att gå ut med sådan information som är enhetligt utformad och lätt att begripa för användarna?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Enligt förordning (EG) 2560/2001 som gäller kortbetalningar och automatuttag fr.o.m. den 1 juli 2002 och överföringar fr.o.m. den 1 juli 2003 skall samma avgifter tas ut för utlands betalningar i euro som för en nationell betalning.

På grundval av de uppgifter som kommissionen f.n. har, anser den med undantag för Spanien, där kommissionen har uppmanat de spanska myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder för att till fullo fullfölja tillämpningen av förordningen, att den generellt tillämpas i enlighet med föreskrifterna. Kommissionen känner inte till den förfrågan som skall ha gjorts i Frankrike och som parlamentsledamoten hänvisar till. Därför är den intresserad av alla uppgifter som kan tillhandahållas i frågan.

Om förordningen inte efterlevs, skall verksamma, välavvägda och avskräckande påföljder genomföras av de behöriga nationella myndigheterna.

Enligt bestämmelserna i förordning (EG) 2560/2001 kommer kommissionen senast i juni 2004 att för rådet och parlamentet lägga fram en rapport om tillämpningen av denna förordning, som bl.a. innehåller ett avsnitt om de nationella avgifternas utveckling. Vid detta tillfälle kommer kommissionen att kunna lämna ett mer heltäckande svar i frågan. Det skall emellertid påpekas att höjningen av priset på flera banktjänster inte har något samband med förordningen, vilken endast rör avgifter för överföringar och elektroniska transaktioner. Kommissionen anser att det står bankerna fritt att själva bestämma priset på sina tjänster och att kunderna genom sina val må främja konkurrensen.

Det är också därför som kommissionen lägger stor vikt vid öppenheten i informationen till de kunder som tar betalningstjänsterna i anspråk. För att säkerställa denna öppenhet lämnade kommissionen i sitt meddelande till rådet och parlamentet om en ny rättslig ram för betalningar på den inre marknaden i december 2003 (2) förslag om insynsregler för tillhandahållarna av betalningstjänster som skall harmoniseras på europeisk nivå.

---

(1)  EGT L 344, 28.12.2001, s. 13.

(2)  COM(2003) 718 final.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/174 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/174

---

(2004/C 88 E/0182)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0272/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Fraktterminalen i Timisoara

Dystra farhågor om spekulation har börjat torna upp kring fraktterminalsprojektet i Timisoara, Rumänien, som ursprungligen var avsett för att göra Rumänien till ”porten mot öster”.

Enligt den ursprungliga planen omfattade området 150 hektar offentligt ägd mark norr om staden, och det hade redan mottagit ett första, positivt yttrande från EU. Nu har området oförutsett ersatts med ett område på endast 30 hektar som möjligen går att utvidga till högst 70 hektar. Detta område ligger söder om staden vid en trafikled i riktning mot Serbien som inte kan trafikeras av tunga fordon. Det ursprungliga alternativet, som innefattade en reservation om att området åter automatiskt skulle tas i bruk som odlingsmark om projektet inte genomförs, uteslöt uppenbarligen alla möjligheter till fastighetsspekulation. Med det aktuella alternativet är fallet precis det motsatta.

Det kommer eventuellt att beviljas gemenskapsstöd för genomförandet av projektet. Ämnar kommissionen således reda ut de oroväckande aspekterna kring valet av ny placering för fraktterminalen i Timisoara?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen känner till planerna på att bygga en multimodal plattform i Timisoara, men har inte blivit ombedd att godkänna något förslag rörande placeringen av denna fraktterminal. Eftersom det inte heller har begärts några medel från Europeiska unionen, i form av stöd inför anslutningen, tänker kommissionen inte ta ställning till frågan om placeringen av terminalen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/174 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/174

---

(2004/C 88 E/0183)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0288/04

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Program för narkotikautrotning i Colombia

Under sitt besök i Colombia nyligen uttryckte kommissionsledamoten Chris Patten gemenskapens kritik mot det program för narkotikautrotning vilket stöds av Förenta staterna. Patten sade också att EU hade vägrat att anslå medel till beläggning av grödor med rök (så kallad fumigation) i Anderna, eftersom detta kunde få konsekvenser för landets invånares liv och välfärd, liksom också för miljön.

Patten bekräftade också att gemenskapen utfäst cirka 50 miljoner euro för alternativa utvecklingsprogram, varvid betalningen anknutits till att Colombia skulle följa de rekommendationer som utfärdats av FN:s kommissarie för de mänskliga rättigheterna.

Har kommissionen för avsikt att ta upp frågan om fumigationens konsekvenser i sina bilaterala diskussioner med Förenta staternas regering och då betona de övergripande konsekvenserna och de omfattande misslyckandena?

Kunde kommissionen tänka sig att överväga ge anslag till några av de förslag som ett antal organisationer i Colombia håller på att ta fram och som handlar om utveckling av alternativ till kokabuskarna samt kunde resultera i att kokabladen, som av vissa grupper bland ursprungsbefolkningen anses heliga, skulle användas för produktion av en rad andra produkter än kokain?

Med tanke på att FN:s kommande session om narkotika den 16-25 mars kan erbjuda en möjlighet att föreslå ändringar i FN:s narkotikakonvention: vad har Europeiska kommissionen för vetenskapligt grundade skäl att anse att kokabusken skall finnas kvar i kategori I och inte flyttas till kategori IV?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen har redan meddelat den amerikanska regeringen sin ståndpunkt beträffande flygbesprutning i allmänhet och särskilt som ett medel att utplåna olagliga odlingar i Colombia.

Kommissionen har erhållit ett politiskt åtagande från den colombianska regeringen om att de områden som omfattas av projekt för alternativ utveckling inte skall flygbesprutas och den följer utvecklingen på nära håll i dessa områden.

Denna ståndpunkt överensstämmer med den som kommissionen har antagit inom unionen, dvs. att flygbesprutning i framtiden skall begränsas maximalt, eller till och med totalförbjudas. I sitt meddelande ”Mot en temainriktad strategi för hållbar användning av bekämpningsmedel” (1) föreslår kommissionen ett allmänt förbud mot flygbesprutning. Specifika undantag får beviljas av medlemstaterna om denna typ av besprutning medför klara fördelar och är skonsammare för miljön än andra besprutningmetoder vad gäller den effekt som spridning av bekämpningsmedel kan ha på människors hälsa och miljön så väl som dess eventuella socioekonomiska effekt, framför allt på områden som inte direkt utsätts för besprutning, bebodda områden och vattenresurser (2).

De projekt för alternativ utveckling i Colombia som får stöd från kommissionen är inriktat på frivillig manuell utplåning av kokaodlingarna.

Nästa möte i FN:s narkotikakommission kommer att hållas i Wien från 15-22 mars 2004. Ändringar av FN:s konventioner om narkotika eller klassificeringen av kokablad inom ramen för dessa konventioner finns inte på dagordningen för detta möte i FN:s narkotikakommission. Kommissionen har ingen behörighet när det gäller klassificering av kokablad.

---

(1)  KOM(2002) 349 slutlig.

(2)  http://europa.eu.int/comm/environment/ppps/home.htm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/175 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/175

---

(2004/C 88 E/0184)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0320/04

från Gary Titley (PSE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Olaglig skogsavverkning och timmerhandel

Kommissionen är säkerligen medveten om att fram tills nyligen har timmerbaronerna koncentrerat sig på Indonesien och bidragit till skövlingen av landets skogar. Det förefaller nu som om skogarna i västra Papua blivit det nya målområdet och således riskerar att drabbas av samma öde.

Den 21 maj 2003 offentliggjorde kommissionen en EU-handlingsplan för skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (FLEGT). Kommissionen har meddelat att man under 2004 avser lägga fram ett förslag till förordning avseende genomförandet av handlingsplanen och för att tillhandahålla en bas för ett frivilligt partnerskapsprogram i syfte att kontrollera olagliga timmerimporter.

I yttrandet från parlamentets utskott för industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi av den 19 januari 2004 sägs att även om ett system med frivilliga licenser skulle förhindra att icke godkänt timmer från deltagarländerna omsätts fritt inom EU, är det osannolikt att alla producentländer är villiga att ingå bilaterala avtal. Utskottet rekommenderar att en bindande lagstiftning snarast utarbetas för att förhindra import och handel med alla former av olagligt avverkat timmer och skogsprodukter — oavsett ursprungsland — i syfte att ge myndigheterna i EU:s medlemsstater möjlighet att vidta rättsliga åtgärder mot företag och enskilda.

Kan kommissionen bekräfta huruvida man avser införa bindande lagstiftning och vilka ytterligare åtgärder som kommer att vidtas?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen är medveten om att det frivilliga licenssystem som föreslagits i handlingsplanen för skogslagstiftningen efterlevnad, styrelseformer och handel (FLEGT) (1) inte omfattar alla timmerproduce-rande länder. Följaktligen är det möjligt att timmer som avverkas illegalt kan komma in i EU från länder som inte har sådana system. Det bör inte desto mindre få ett betydande genomslag om de länder som har de svåraste problemen med illegal avverkning ingår bilaterala avtal med EU.

I FLEGT-handlingplanen fastslog kommissionen att den skulle överväga eventuella ytterligare lagstiftande åtgärder för att få stopp på import och marknadsföring av timmer som avverkats illegalt, utöver det föreslagna frivilliga licenssystemet. Kommissionen kommer under 2004 att lägga fram förslag för Europaparlamentet och rådet på hur sådan eventuell lagstiftning skulle kunna se ut. Ett beslut om huruvida ytterligare lagstiftning ska införas kommer att bero på förslagen och på hur genomförbara de är.

Det bör noteras att även om ett allmänt förbud mot import av timmer som avverkats illegalt intuitivt verkar vara tilltalande, finns det svårlösta problem av både rättslig och praktisk natur, till exempel vem som skall bestämma vad som är lagligt och hur timmer skall kunna spåras från skogen genom upparbetningen till importplatsen. Dessutom kan vissa eventuella åtgärder falla under medlemsstaternas behörighet snarare än gemenskapens, till exempel beträffande straffrätt. Kommissionen medger inte desto mindre att den situation som parlamentsledamoten tar upp i sin fråga, och förbinder sig att se till att gemenskapen tar sitt ansvar i detta sammanhang.

---

(1)  KOM(2003) 251 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/176 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/176

---

(2004/C 88 E/0185)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0362/04

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Lettiska passnamn

Kan kommissionen säga mig varför det i den lettiska lagstiftningen krävs att personers passnamn uppfyller lettiska stavningsregler? Om till exempel en kvinna gifter sig får hon inte byta namn till Smith, det måste skrivas Smite, som är den närmaste lettiska versionen.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Kommissionen har alltid tagit upp frågan om lettisk anpassning av namn i pass i sina årliga återkommande rapporter under rubriken för de så kallade politiska Köpenhamnskriterierna, dvs. respekt för demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter. Det är en individuell rättighet som hänger samman med en persons värdighet och frihet att få sitt namn respekterat av de nationella myndigheterna. När det gäller makar, kan de dessutom åberopa statens skyldighet att respektera familjelivet, som fastställs i till exempel artikel 7 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

I den återkommande rapporten 2002 (1) noterade kommissionen de förändringar som Lettland åstadkommit efter en dom i den egna författningsdomstolen. Förändringarna ledde till att det ursprungliga namnet placeras på en synligare plats i passet. Kommissionen konstaterade däremot också att dessa förändringar var begränsade, särskilt som den lettiska varianten av namnet fortfarande syns tydligast på sidan med persondata. Kommissionen drog därmed slutsatsen att lagstiftningen fortfarande kan ifrågasättas när det gäller de mänskliga rättigheterna. Det är emellertid domstolarna, och inte kommissionen, som bestämmer om den lettiska lagstiftningen är laglig, såvida inte ett formellt klagomål inkommer till kommissionen efter anslutningen om att vissa bestämmelser i EU-lagstiftningen inte följs.

---

(1)  KOM(2002) 700 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/177 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/177

---

(2004/C 88 E/0186)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0378/04

från Hartmut Nassauer (PPE-DE) och Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Planerat förslag till andra direktivet om gränsvärden med fastställande av indikatīva gränsvärden för arbetsplatser, bl.a. för kväveoxid (NO)

Med hänsyn till att kommissionen har för avsikt, att på inrådan av SCOEL (vetenskapliga kommittén för yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser), drastiskt sänka arbetsplatsgränsvärdena för kväveoxid

önskas svar på följande frågor:

| 1. | På vilka vetenskapliga grunder baserar sig förslaget att fastställa det indikativa gränsvärdet för kväveoxid på arbetsplatser till 0,2 ppm? |
| --- | --- |

1.

På vilka vetenskapliga grunder baserar sig förslaget att fastställa det indikativa gränsvärdet för kväveoxid på arbetsplatser till 0,2 ppm?

| 2. | Tas det hänsyn till förhållandena i medlemsstaterna, i synnerhet vad gäller olika industrigrenar och framför allt de olika typerna av gruvindustrier, i samband med att gränsvärden fastställs — även om det bara rör sig om indikativa värden? |
| --- | --- |

2.

Tas det hänsyn till förhållandena i medlemsstaterna, i synnerhet vad gäller olika industrigrenar och framför allt de olika typerna av gruvindustrier, i samband med att gränsvärden fastställs — även om det bara rör sig om indikativa värden?

| 3. | I vilken mån används relevanta epidemiologiska utredningar för att fastställa gränsvärden för arbetsplatser? |
| --- | --- |

3.

I vilken mån används relevanta epidemiologiska utredningar för att fastställa gränsvärden för arbetsplatser?

| 4. | Med hjälp av vilken metod kan NO i storleksordningen 0,2 ppm mätas? Kan denna mätmetod även användas under jorden? Vilken mätmetod fastställdes av kommissionen som tillämplig mätmetod, i enlighet med artikel 3.2 i det fjortonde särdirektivet, då gränsvärdet för kväveoxid fastställdes? Har denna metod validerats? |
| --- | --- |

4.

Med hjälp av vilken metod kan NO i storleksordningen 0,2 ppm mätas? Kan denna mätmetod även användas under jorden? Vilken mätmetod fastställdes av kommissionen som tillämplig mätmetod, i enlighet med artikel 3.2 i det fjortonde särdirektivet, då gränsvärdet för kväveoxid fastställdes? Har denna metod validerats?

| 5. | Vad är anledningen till att gränsvärdet för NO på arbetsplatser sänks med en faktor på 125 i förhållande till det gränsvärde som för närvarande gäller i de flesta medlemsstater? |
| --- | --- |

5.

Vad är anledningen till att gränsvärdet för NO på arbetsplatser sänks med en faktor på 125 i förhållande till det gränsvärde som för närvarande gäller i de flesta medlemsstater?

| 6. | Varför har NO inkluderats i det andra direktivet om gränsvärden, trots att inga arbetssjukdomar konstaterats till följd av detta ämne? |
| --- | --- |

6.

Varför har NO inkluderats i det andra direktivet om gränsvärden, trots att inga arbetssjukdomar konstaterats till följd av detta ämne?

| 7. | Vem ingår i SCOEL? Vem utser dess medlemmar och enligt vilka kriterier? |
| --- | --- |

7.

Vem ingår i SCOEL? Vem utser dess medlemmar och enligt vilka kriterier?

| 8. | Hade de som berörs av direktivet möjlighet att yttra sig? Av vilken anledning avvisade kommissionen de argument som fördes fram av industrin och de slutsatser som den rådgivande kommittén och SHCMOEI kommit fram till liksom utskottet för dialogen mellan arbetsmarknadens parter om gruvindustrin? |
| --- | --- |

8.

Hade de som berörs av direktivet möjlighet att yttra sig? Av vilken anledning avvisade kommissionen de argument som fördes fram av industrin och de slutsatser som den rådgivande kommittén och SHCMOEI kommit fram till liksom utskottet för dialogen mellan arbetsmarknadens parter om gruvindustrin?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(20 april 2004)

| 1. | Enligt artikel 3.1 i rådets direktiv 98/24EG (1) är kommissionen skyldig att ” ... bedöma sambandet mellan hälsoeffekter av farliga kemiska agenser och yrkeshygienisk exponeringsnivå på grundval av en oberoende vetenskaplig utvärdering av senast tillgängliga vetenskapliga rön”.
  Denna oberoende utvärdering skall göras av Vetenskapliga kommittén för yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser (SCOEL) som har inrättats i detta syfte (2). SCOEL består av 21 högt kvalificerade oberoende experter. Därigenom har kommittén den vetenskapliga expertis inom alla de områden som behövs för att den skall kunna fullgöra sin uppgift, särskilt inom kemi, toxikologi, epidemiologi, yrkesmedicin och yrkeshygien, och allmän kompetens för fastställande av yrkeshygieniska gränsvärden. SCOEL gör sina utvärderingar enligt en etablerad, godkänd och offentliggjord metod (EUR 19253-EN) i vilken hänsyn tas till tillgängliga mätmetoder.
  Den vetenskapliga grunden för kommissionens förslag är dokumentet SCOEL/SUM/89 som kommissionen har offentliggjort inom ramen för en serie av det slutliga rekommendationer från SCOEL (3),. Alla vetenskapliga undersökningar som har beaktats av SCOEL finns förtecknade i hänvisningarna i SCOEL:s dokument. |
| --- | --- |

1.

Enligt artikel 3.1 i rådets direktiv 98/24EG (1) är kommissionen skyldig att ” ... bedöma sambandet mellan hälsoeffekter av farliga kemiska agenser och yrkeshygienisk exponeringsnivå på grundval av en oberoende vetenskaplig utvärdering av senast tillgängliga vetenskapliga rön”.

Denna oberoende utvärdering skall göras av Vetenskapliga kommittén för yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser (SCOEL) som har inrättats i detta syfte (2). SCOEL består av 21 högt kvalificerade oberoende experter. Därigenom har kommittén den vetenskapliga expertis inom alla de områden som behövs för att den skall kunna fullgöra sin uppgift, särskilt inom kemi, toxikologi, epidemiologi, yrkesmedicin och yrkeshygien, och allmän kompetens för fastställande av yrkeshygieniska gränsvärden. SCOEL gör sina utvärderingar enligt en etablerad, godkänd och offentliggjord metod (EUR 19253-EN) i vilken hänsyn tas till tillgängliga mätmetoder.

Den vetenskapliga grunden för kommissionens förslag är dokumentet SCOEL/SUM/89 som kommissionen har offentliggjort inom ramen för en serie av det slutliga rekommendationer från SCOEL (3),. Alla vetenskapliga undersökningar som har beaktats av SCOEL finns förtecknade i hänvisningarna i SCOEL:s dokument.

| 2. | I enlighet med artikel 3.1 till 3.3 i rådets direktiv 98/24/EG skall gemenskapens indikativa yrkeshygieniska gränsvärden vara hälsobaserade, icke-bindande värden som fastställs på grundval av senast tillgängliga vetenskapliga rön samt tillgängliga och korrekta mätmetoder som för varje substans anger tröskelvärdet för exponering. Inga skadliga effekter förväntas vid exponering under detta värde. Dessa mål skall uppnås och är nödvändiga för att arbetsgivaren skall kunna identifiera och bedöma risker i enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 98/24/EEG.
  De tekniska/vetenskapliga egenskaperna för de indikativa yrkeshygieniska gränsvärdena skall erkännas av lagstiftaren, eftersom det i direktivet föreskrivs att antagande skall ske i enlighet med anpassningar till tekniska framsteg. Gemenskapens tvingande gränsvärden utgår däremot från politiska ställningstaganden. De skall nämligen inte endast fastställas på grundval av hälsoeffekter, utan också på grundval av genomförbarhet, socio-ekonomiska effekter och den grad av risk som samhället kan godta. Gränsvärdena skall fastställas av den politiska myndigheten i enlighet med artikel 137 i EG-fördraget.
  När det gäller kvävemonoxid (NO) är kommissionen också medveten om att särskilda mätningar görs i medlemsstaterna. Exempelvis har enheten för kemiska agenser och yrkeshygien inom den tekniska avdelningen vid United Kingdom Health and Safety Executive gjort en översyn av användningen av och exponeringen för kväveoxid och kvävedioxid på arbetsplatser i Storbritannien. Medelvärdena för yrkeshygienisk exponeringsnivå låg i allmänhet mellan 0,3 miljondelar (ppm) och 0,81 ppm. Kommissionen har ännu inte tagit ställning till vilken hänsyn som skall tas till dessa resultat i samband med att beslut fattas om nya yrkeshygieniska gränsvärden för NO (kvävemonoxid). |
| --- | --- |

2.

I enlighet med artikel 3.1 till 3.3 i rådets direktiv 98/24/EG skall gemenskapens indikativa yrkeshygieniska gränsvärden vara hälsobaserade, icke-bindande värden som fastställs på grundval av senast tillgängliga vetenskapliga rön samt tillgängliga och korrekta mätmetoder som för varje substans anger tröskelvärdet för exponering. Inga skadliga effekter förväntas vid exponering under detta värde. Dessa mål skall uppnås och är nödvändiga för att arbetsgivaren skall kunna identifiera och bedöma risker i enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 98/24/EEG.

De tekniska/vetenskapliga egenskaperna för de indikativa yrkeshygieniska gränsvärdena skall erkännas av lagstiftaren, eftersom det i direktivet föreskrivs att antagande skall ske i enlighet med anpassningar till tekniska framsteg. Gemenskapens tvingande gränsvärden utgår däremot från politiska ställningstaganden. De skall nämligen inte endast fastställas på grundval av hälsoeffekter, utan också på grundval av genomförbarhet, socio-ekonomiska effekter och den grad av risk som samhället kan godta. Gränsvärdena skall fastställas av den politiska myndigheten i enlighet med artikel 137 i EG-fördraget.

När det gäller kvävemonoxid (NO) är kommissionen också medveten om att särskilda mätningar görs i medlemsstaterna. Exempelvis har enheten för kemiska agenser och yrkeshygien inom den tekniska avdelningen vid United Kingdom Health and Safety Executive gjort en översyn av användningen av och exponeringen för kväveoxid och kvävedioxid på arbetsplatser i Storbritannien. Medelvärdena för yrkeshygienisk exponeringsnivå låg i allmänhet mellan 0,3 miljondelar (ppm) och 0,81 ppm. Kommissionen har ännu inte tagit ställning till vilken hänsyn som skall tas till dessa resultat i samband med att beslut fattas om nya yrkeshygieniska gränsvärden för NO (kvävemonoxid).

| 3. | Vid rekommendation av ett yrkeshygieniskt gränsvärde beaktar SCOEL alla giltiga epidemiologiska undersökningar samt alla andra relevanta vetenskapliga rön. I detta sammanhang, och särskilt när det gäller NO (kvävemonoxid) har SCOEL tagit hänsyn till de preliminära resultaten av en yrkesmedicinsk undersökning som omfattade mer än 400 gruvarbetare från kaliumkloridindustrin, vilken offentliggjordes 1998 av det tyska institutet för arbetarskydd och yrkesmedicin (BAuA) och forskningsinstitutet för arbetsgivarnas ansvarsförsäkring för gruvindustrin (IGF) (1998 års publikationsserie BAuA A/FB 791) i vilken det rapporterades att det inte fanns några påvisbara effekter på lungornas funktionella parametrar. När denna undersökning har slutförts och är tillgänglig kommer SCOEL att beakta den och om så är lämpligt se över sin rekommendation. Kommissionen överväger dessutom att låta genomföra ett test på råttor under 90 dagar, som den berörda industrin har erbjudit sig att finansiera. Testet borde förbättra den information som för närvarande finns tillgänglig rörande vetenskapliga rön under de kommande tre åren. Detta test kommer att uppfylla kraven i direktiv 67/548/EEG (4). |
| --- | --- |

3.

Vid rekommendation av ett yrkeshygieniskt gränsvärde beaktar SCOEL alla giltiga epidemiologiska undersökningar samt alla andra relevanta vetenskapliga rön. I detta sammanhang, och särskilt när det gäller NO (kvävemonoxid) har SCOEL tagit hänsyn till de preliminära resultaten av en yrkesmedicinsk undersökning som omfattade mer än 400 gruvarbetare från kaliumkloridindustrin, vilken offentliggjordes 1998 av det tyska institutet för arbetarskydd och yrkesmedicin (BAuA) och forskningsinstitutet för arbetsgivarnas ansvarsförsäkring för gruvindustrin (IGF) (1998 års publikationsserie BAuA A/FB 791) i vilken det rapporterades att det inte fanns några påvisbara effekter på lungornas funktionella parametrar. När denna undersökning har slutförts och är tillgänglig kommer SCOEL att beakta den och om så är lämpligt se över sin rekommendation. Kommissionen överväger dessutom att låta genomföra ett test på råttor under 90 dagar, som den berörda industrin har erbjudit sig att finansiera. Testet borde förbättra den information som för närvarande finns tillgänglig rörande vetenskapliga rön under de kommande tre åren. Detta test kommer att uppfylla kraven i direktiv 67/548/EEG (4).

| 4. | Kommersiella instrument för att mäta koncentrationer av kvävemonoxid (NO), antingen utomhus eller på arbetsplatsen, finns tillgängliga med detektionsgränser på cirka 5 miljarddelar (ppb) och responstider som mäts i minuter. Passiva provtagningsanordningar för kvävemonoxid (NO), vilka ofta används för att erhålla uppgifter på många platser, finns dessutom tillgängliga med ett lägre gränsvärde på 0,07 ppm-h. Den gemensamma publikationen för Världshälsoorganisationen och Internationella arbetsorganisationen (WHO-ILO) ”Environmental Health Criteria 188. — Nitrogen Oxides (andra upplagan)”, vilken utkommer inom ramen för det internationella programmet om kemisk säkerhet (IPCS), ger en fullständig överblick över de kommersiellt tillgängliga metoderna för analys och provtagning av NO. Förslaget till CEN-standard pr-EN 14211 ”Ambient air quality — Measurement method for the determination of the concentration of nitrogen dioxide and nitrogen monoxide by chemiluminiscence” och ISO 7996:1985 ”Utomhusluft — Bestämning av kväveoxidhalten — Chemiluminescens-metod”, ger harmoniserade mätmetoder. Kommissionen kommer att bedöma huruvida det är praktiskt genomförbart med mätningar på arbetsplatser och om kraven i EN 482 uppfylls. |
| --- | --- |

4.

Kommersiella instrument för att mäta koncentrationer av kvävemonoxid (NO), antingen utomhus eller på arbetsplatsen, finns tillgängliga med detektionsgränser på cirka 5 miljarddelar (ppb) och responstider som mäts i minuter. Passiva provtagningsanordningar för kvävemonoxid (NO), vilka ofta används för att erhålla uppgifter på många platser, finns dessutom tillgängliga med ett lägre gränsvärde på 0,07 ppm-h. Den gemensamma publikationen för Världshälsoorganisationen och Internationella arbetsorganisationen (WHO-ILO) ”Environmental Health Criteria 188. — Nitrogen Oxides (andra upplagan)”, vilken utkommer inom ramen för det internationella programmet om kemisk säkerhet (IPCS), ger en fullständig överblick över de kommersiellt tillgängliga metoderna för analys och provtagning av NO. Förslaget till CEN-standard pr-EN 14211 ”Ambient air quality — Measurement method for the determination of the concentration of nitrogen dioxide and nitrogen monoxide by chemiluminiscence” och ISO 7996:1985 ”Utomhusluft — Bestämning av kväveoxidhalten — Chemiluminescens-metod”, ger harmoniserade mätmetoder. Kommissionen kommer att bedöma huruvida det är praktiskt genomförbart med mätningar på arbetsplatser och om kraven i EN 482 uppfylls.

| 5. | Det nuvarande yrkeshygieniska gränsvärdet för kvävemonoxid fastställdes 1991 (5). Sedan dess har nya vetenskapliga rön, bland annat från en undersökning på djur som genomfördes 1995, blivit tillgängliga och har tolkats som att skador på lungorna kan uppstå vid exponeringar som är så låga som 0,5 ppm. SCOEL har dock bedömt att dessa resultat är något inkonsekventa och att den genotoxiska potentialen för NO in vivo är osäker. |
| --- | --- |

5.

Det nuvarande yrkeshygieniska gränsvärdet för kvävemonoxid fastställdes 1991 (5). Sedan dess har nya vetenskapliga rön, bland annat från en undersökning på djur som genomfördes 1995, blivit tillgängliga och har tolkats som att skador på lungorna kan uppstå vid exponeringar som är så låga som 0,5 ppm. SCOEL har dock bedömt att dessa resultat är något inkonsekventa och att den genotoxiska potentialen för NO in vivo är osäker.

| 6. | I direktiv 98/24/EG fastslås att kommissionen är skyldig att fastställa indikativa gränsvärden för exponering när kommissionen har tillgång till alla uppgifter som möjliggör detta. |
| --- | --- |

6.

I direktiv 98/24/EG fastslås att kommissionen är skyldig att fastställa indikativa gränsvärden för exponering när kommissionen har tillgång till alla uppgifter som möjliggör detta.

| 7. | SCOEL:s sammansättning och bestämmelserna om utnämning finns i kommissionens beslut av den 12 juli 1995 vilket nämns ovan. |
| --- | --- |

7.

SCOEL:s sammansättning och bestämmelserna om utnämning finns i kommissionens beslut av den 12 juli 1995 vilket nämns ovan.

| 8. | Enligt det förfarande som SCOEL följer har förslaget till rekommendation för kvävemonoxid (NO) översänts till alla kontaktpunkter, inbegripet industrisammanslutningar, vilka under en sexmånadersperiod getts tillfälle att inkomma med synpunkter. Alla kommentarer som har mottagits har beaktats mycket noggrant och texten till förslaget till rekommendation har ändrats i enlighet med detta.
  Kommissionen har dessutom lagt fram den ändrade rekommendationen för den rådgivande trepartskommittén för arbetarskyddsfrågor och Kommittén med begränsade befogenheter inom kommissionen för säkerhet och hälsa för gruvindustrin och andra utvinningsindustrier (SHCMOEI) för yttrande. Kommissionen håller fortfarande på att utvärdera kommentarerna i dessa. |
| --- | --- |

8.

Enligt det förfarande som SCOEL följer har förslaget till rekommendation för kvävemonoxid (NO) översänts till alla kontaktpunkter, inbegripet industrisammanslutningar, vilka under en sexmånadersperiod getts tillfälle att inkomma med synpunkter. Alla kommentarer som har mottagits har beaktats mycket noggrant och texten till förslaget till rekommendation har ändrats i enlighet med detta.

Kommissionen har dessutom lagt fram den ändrade rekommendationen för den rådgivande trepartskommittén för arbetarskyddsfrågor och Kommittén med begränsade befogenheter inom kommissionen för säkerhet och hälsa för gruvindustrin och andra utvinningsindustrier (SHCMOEI) för yttrande. Kommissionen håller fortfarande på att utvärdera kommentarerna i dessa.

---

(1)  Rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet (fjortonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), EGT L 131, 5.5.1998.

(2)  Kommissionens beslut 95/320/EG av den 12 juli 1995 om inrättande av en vetenskaplig kommitté för yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser, EGT L 188, 9.8.1995.

(3)  http://europa.eu.int/comm/employment_social/health_safety/publicat/sum_89_nitrogen_monoxide.pdf.

(4)  Rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen, EGT P 196, 6.8.1967.

(5)  Kommissionens direktiv 91/322/EEG av den 29 maj 1991 om fastställande av indikativa gränsvärden vid genomförande av rådets direktiv 80/1107/EEG av den 27 november 1980 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet, EGT L 177, 5.7.1991.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/179 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/179

---

(2004/C 88 E/0187)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0382/04

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Fri rörlighet mellan Grekland och övriga EU-länder

Artiklarna 14 och 18 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen värnar om fri rörlighet på den inre marknaden. Av de yrkanden som generaladvokat G. Kosmas lägger fram i mål C-378/97 framkommer också att bestämmelserna i dessa två artiklar i fördraget inte är helt identiska på semantisk nivå utan kompletterar varandra.

Under dessa omständigheter är det svårt att förstå varför Grekland fortsätter att betrakta det som smuggling när en bil framförs i Grekland av någon som är EU-medborgare som är fast bosatt i ett annat EU-land där han lagligen har köpt en personbil med registreringsnummer från den medlemsstat där han har valt att bo. I internationell rätt är en bil lös egendom vars rättsliga status är underkastad de lagar som gäller på den plats där den har registrerats, på samma sätt som är fallet med andra kategorier av transportmedel. Trots detta inträffar det mycket ofta att fordon med registreringsnummer från gemenskapen beslagtas i Grekland samt att bilinnehavaren fängslas och bötfälls. I flera klagomål från bilinnehavare med registreringsnummer från gemenskapen hänvisas till att ett omedelbart beslagtagande av ett fordon i Grekland står i strid mot bestämmelsen i artikel 129.5 i den nya grekiska tullagen i vilken anges att gemenskapens fordon innan den obligatoriska registreringsavgiften har bekräftats — kan föras tillbaka till någon av EU:s övriga medlemsstater eller exporteras till tredje land. I sådant fall kan inte en bilägare återföra sin personbil till någon annan medlemsstat eftersom den grekiska myndigheten redan kommer att ha beslagtagit den.

Anser kommissionen att Grekland bryter mot artiklarna14 och 18 i fördraget genom sådant handlande som leder till att personbilar med registreringsnummer från gemenskapen beslagtas och att medborgare från gemenskapen som använder dessa bilar i Grekland fängslas? Skulle dessa medborgare med hänvisning till gemenskapslagstiftningen också kunna ställa krav på skadestånd eftersom de åsamkas skada på grund av de grekiska myndigheternas handlande? Kan en gemenskapsmedborgare ha bostäder i olika medlemsstater och resa fritt från den ena till den andra staten utan att ständigt tvingas ta med i beräkningen hur många gånger han har befunnit sig i den ena eller andra medlemsstaten? Vad anser kommissionen om införande av en registreringsskylt för gemenskapen som skall erkännas av alla medlemsstater såsom redan sker exempelvis med gemenskapskörkortet som (enligt direktiv 91/439/EG (1)) gäller i alla medlemsstaterna?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till svaret på hans tidigare skriftliga fråga E-3819/03 (2), som handlar om EU-medborgares, och i synnerhet grekiska medborgares, bilimport till Grekland.

Det är en erkänd princip i rättspraxis att en medlemsstat kan bli skadeståndsansvarig vid brott mot EG-rätten, oavsett vilket statligt organ som genom handling eller underlåtenhet orsakat skada (se exempelvis EG-domstolens dom av den 19 november 1991 i förenade målen C-6/90 och C-9/90, Francovich, och av den 5 mars 1996 i förenade målen C-46/93 och C-48/93, Brasserie du Pêcheur).

EU-medborgarna får fritt röra sig och uppehålla sig i medlemsstaterna, så länge de iakttar EG-rättens bestämmelser. EG-rätten hindrar inte en person från att ha flera bostäder i olika medlemsstater.

Även om det i princip vore möjligt att införa en enda europeisk registreringsskylt, kräver detta först att ett stort antal villkor uppfylls. Det krävs till exempel en harmonisering av de olika systemen för beskattning och besiktning av motorfordon samt att kontakter upprättas mellan registreringsmyndigheterna och polisen för att kunna motverka brott och tillämpa trafiklagstiftningen. Dessa villkor är ännu inte uppfyllda, och kommissionen har inte för avsikt att lägga fram ett sådant förslag. Kommissionen lade dock i slutet av 2003 fram ett förslag till förordning (3) som skall ge registreringsmyndigheterna tillgång till vissa uppgifter i Schengens informationssystem (SIS). Förslaget ligger i linje med rådets direktiv 1999/37/EG av den 29 april 1999 om registreringsbevis för fordon (4).

Efter EG-domstolens dom i mål C-262/99 väckte kommissionen den 25 mars talan mot Grekland. Skälet till detta är att de grekiska myndigheterna fortsätter att tillämpa reglerna på ett felaktigt sätt och utdömer oproportionella påföljder, bland annat för påstådd ”smuggling” mot personer som antas vara stadigvarande bosatta i Grekland. Därigenom bryter Grekland mot artikel 90 i EG-fördraget och rådets direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat, (5) som förbjuder att man tar ut extra registreringsavgifter på tillfälligt importerade bilar.

---

(1)  EGT L 237, 24.8.1991, s. 1.

(2)  Ses. 156.

(3)  KOM(2003) 510 slutlig.

(4)  EGT L 138, 1.6.1999.

(5)  EGT L 105, 23.4.1983 (svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 112).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/181 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/181

---

(2004/C 88 E/0188)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0384/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Ansaldo-Breda: överträdelse av bestämmelserna om skydd för arbetstagare som exponeras för asbest

Ansaldo-Breda, ett italienskt företag som tillverkar järnvägsvagnar, har anläggningar i Pistoia där det 1987-1991 genomfördes arbeten med att ersätta takbeklädnaden i eternit i själva anläggningen för att anpassa arbetsplatsen till de europeiska säkerhetsbestämmelserna.

Allt detta genomfördes utan att den normala produktionscykeln avbröts och utan att arbetstagarna fick tillgång till skyddsutrustning och blev informerade om den verkliga faran med exponering för asbestdamm. De berörda säger att de vid den tidpunkten var tvungna att dagligen göra ren sina arbetsplatser med tryckluft, vilket spred det asbestdamm som föll från takbeklädnaden.

Allt detta ledde under dessa år till en mycket högre dödlighet än det nationella genomsnittet i mesoteliom, en sällsynt form av cancer som orsakas av exponering för asbest. Därför har de drabbade i Pistoia beviljats ersättning för yrkesskada enligt de förmåner som föreskrivs i den italienska lagen nr. 257/92 samt pensions- och socialförsäkringsförmåner som dock endast gällde till slutet av 1990.

I själva verket har en del saneringsarbeten utförts även efter 1991 och pågår fortfarande, även om de arbetstagare som fortsätter att utföra sina arbetsuppgifter inom anläggningen inte omfattas av samma gottgörelse för tiden efter 1991.

Italiensk domstol undersöker frågan och det framgår av undersökningen att den lokala hälsovårdsmyndigheten som kontrollerat exponeringsnivåerna har funnit dem godtagbara. Detta tycks emellertid motsägas av den omständigheten att tjugo av de berörda personerna dött i mesoteliom de senaste åren.

Kan kommissionen svara på följande frågor, med tanke på Europeiska unionens åtagande att främja skyddet för arbetstagarna i enlighet med parlamentets resolution av den 23 oktober 2002 om en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen (2002-2006) (1) och rådets beslut av den 22 juli 2003 om inrättande av en rådgivande kommitté för arbetsmiljöfrågor (2):

| 1. | Föreligger det inte en överträdelse av artikel 137 i EG-fördraget, särskilt av direktiv 83/477/EEG (3) som införlivats genom lagdekret nr 277/91? |
| --- | --- |

1.

Föreligger det inte en överträdelse av artikel 137 i EG-fördraget, särskilt av direktiv 83/477/EEG (3) som införlivats genom lagdekret nr 277/91?

| 2. | Föreligger det inte en överträdelse av direktiv 2003/18/EG (4)? |
| --- | --- |

2.

Föreligger det inte en överträdelse av direktiv 2003/18/EG (4)?

| 3. | Har kommissionen kännedom om saneringsarbetena för att avlägsna asbest vid anläggningen, kan kommissionen informera om dess varaktighet, pågår arbetena fortfarande, har de utförts under säkra förhållanden och har de berörda fått tillräcklig information? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen kännedom om saneringsarbetena för att avlägsna asbest vid anläggningen, kan kommissionen informera om dess varaktighet, pågår arbetena fortfarande, har de utförts under säkra förhållanden och har de berörda fått tillräcklig information?

| 4. | Har den lokala hälsovårdsmyndigheten på ett korrekt sätt övervakat efterlevnaden av de europeiska bestämmelserna om säkerhet på arbetsplatser där det finns asbest? |
| --- | --- |

4.

Har den lokala hälsovårdsmyndigheten på ett korrekt sätt övervakat efterlevnaden av de europeiska bestämmelserna om säkerhet på arbetsplatser där det finns asbest?

| 5. | Vilka åtgärder kan vidtas för att tillerkänna skadestånd för tiden efter den period som hittills erkänts? |
| --- | --- |

5.

Vilka åtgärder kan vidtas för att tillerkänna skadestånd för tiden efter den period som hittills erkänts?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Arbetstagares exponering för asbest regleras för närvarande av rådets direktiv 83/477/EEG av den 19 september 1983 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet. Syftet med direktivet är att skydda arbetstagare mot hälsorisker, inbegripet sådana risker som uppstår eller kan uppstå vid exponering för asbest i arbetet. I direktivet fastställs gränsvärden och andra särskilda bestämmelser. Direktivet påverkar inte medlemsstaternas valmöjlighet att tillämpa eller införa striktare lagar eller andra författningar om skydd för arbetstagare.

Att införliva och tillämpa direktivet är varje medlemsstats ansvar. Det är i första hand de italienska nationella myndigheternas uppgift att se till att direktiven tillämpas korrekt och se till att det finns möjlighet till administrativ och rättslig prövning i den nationella lagstiftningen. Om det däremot finns konkreta exempel på en allmänt bristande tillämpning av den nationella lagstiftning som införlivar EG:s direktiv, kan kommissionen, i egenskap av EG-fördragets väktare, utnyttja de möjligheter att ingripa som anges i EG-fördraget, särskilt de som följer av artikel 226.

Italien har informerat kommissionen om de nationella bestämmelser som införlivar direktiv 83/477/EEG.

Parlamentsledamotens uppgifter avser den praktiska tillämpningen av den italienska lagstiftning som införlivar direktivet. De nationella myndigheterna är ensamt behöriga att kontrollera och övervaka denna tillämpning. Medlemsstaterna skall se till att myndigheterna fullgör sina uppgifter på ett korrekt sätt, genom att göra effektiva kontroller för att försäkra sig om att den nationella lagstiftningen tillämpas korrekt. Kommissionen har inte den information som krävs för att bedöma den behöriga italienska myndighetens agerande i detta fall.

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/18/EG av den 27 mars 2003 om ändring av rådets direktiv 83/477/EEG utgör ett viktigt framsteg när det gäller skydd av exponerade arbetstagare, då det innehåller striktare bestämmelser som syftar till att stärka de förebyggande insatserna.

Då tidsfristen för att införliva detta direktiv i medlemsstaterna inte löper ut förrän i april 2006 kan några överträdelser av direktivet för närvarande inte konstateras. Det fall som parlamentsledamoten beskriver avser emellertid den praktiska tillämpningen av den italienska lagstiftningen, vilket noterades i punkt 1.

Kommissionen har inte fått officiella uppgifter från de nationella myndigheterna om det specifika fall som tas upp i den skriftliga frågan. Kommissionen kommer därför att be de italienska myndigheterna om närmare upplysningar om det förhållande som parlamentsledamoten beskriver.

Erkännande och gottgörelse för arbetssjukdomar faller uteslutande inom de nationella myndigheternas behörighetsområde. På EU-nivå finns kommissionens rekommendation till medlemsstaterna av den 19 september 2003 om den europeiska förteckningen över arbetssjukdomar (5), där vissa asbestrelaterade sjukdomar ingår. Rekommendation är emellertid inte bindande och medlemsstaterna är fortfarande ensamt behöriga på området.

---

(1)  EUT C 300 E, 11.12.2003, s. 290.

(2)  EUT C 218, 13.9.2003, s. 1.

(3)  EGT L 263, 24.9.1983, s. 25.

(4)  EUT L 97, 15.4.2003, s. 48.

(5)  EUT L 238, 25.9.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/183 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/183

---

(2004/C 88 E/0189)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0411/04

från Charles Tannock (PPE-DE) och John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Förföljelsen av Ahmadiyya-muslimerna i Bangladesh

Med tanke på ändringen i människorättsrapporten 2003 avseende den pakistanska regeringens brist på agerande mot förföljelsen av Ahmadiyya-muslimerna i landet, uppmanade parlamentet den pakistanska regeringen att motverka vidare förföljelser av minoritetsgruppen.

Mot bakgrund av ändringen i 2003 års människorättsrapport, känner kommissionen till att regeringen i Bangladesh på liknande sätt har varit undfallande mot extrema religiösa grupper som har initierat en förföljelsekampanj mot Ahmadiyya-muslimerna?

Om den gör det, vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att förhindra att det som hände i Pakistan 1974 (dvs. att man böjde sig för fanatiska gruppers krav, vilket resulterade i över tre decenniers ihållande förföljelser, mord på Ahmadiyya-muslimer och förstörelse av moskéer) upprepas i Bangladesh idag?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Både kommissionen och medlemsstaterna är ytterst bekymrade över den förvärrade människorätts-situationen för minoriteter i Bangladesh, bland annat Ahmadiya-muslimerna. Efter angreppen på Ahmadiya-muslimerna i slutet av 2003, vände sig en lokal EU-trojka till regeringen den 23 december 2003 för att ge uttryck för EU:s oro över kränkningarna av minoriteternas rättigheter.

Eftersom främjandet av demokratiska principer och respekten för mänskliga rättigheter utgör väsentliga inslag i kommissionens förbindelser med landet, har kommissionen för avsikt att ta upp frågan vid nästa möte för undergruppen till den gemensamma kommittén EU-Bangladesh, som preliminärt kommer att äga rum i maj 2004. Möten av detta slag erbjuder en formell plattform för en strukturerad dialog om frågor rörande mänskliga rättigheter och styrelseformer. Dessutom förväntar sig kommissionen att det internationella givarsamfundet skall ge uttryck för sin oro nästa gång det årliga utvecklingsforumet för Bangladesh arrangeras, likaså i maj 2004.

Kommissionen planerar också att under 2005 och 2006 öka sitt stöd till särskilda verksamheter som rör mänskliga rättigheter och styrelseformer, inom ramen för översynen av det nationella vägledande programmet för Bangladesh. Samtidigt fortsätter kommissionen att genom sin delegation i Dhaka noggrant övervaka situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/183 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/183

---

(2004/C 88 E/0190)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0413/04

från Charles Tannock (PPE-DE) och Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Flyttfågel- och livsmiljödirektiven med avseende på Republiken Malta

I maj i år blir Malta medlem i Europeiska unionen. Det påstås att Malta gör mycket lite för att genomdriva EU:s fågel- och livsmiljödirektiv. Den slakt som sker två gånger per år av utmattade flyttande rovfåglar fortsätter med oförminskad styrka.

Kommer kommissionen att tillsammans med parlamentet fördöma Malta för dess hållning i denna viktiga fråga och vidta konkreta åtgärder för att se till att de maltesiska myndigheterna fullgör sina skyldigheter när det gäller natur- och djurskydd?

Frågan är särskilt viktig eftersom det nästa år är 25 år sedan antagandet av fågel- och livsmiljödirektiven som många enskilda personer, organisationer, organ och myndigheter kämpade för innan de infördes och genomfördes.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Malta måste genomföra och övervaka efterlevnaden av EU:s direktiv om vilda fåglar från och med den 1 maj 2004 då landet blir medlem av unionen, med undantag för den övergångsperiod som har beviljats för fångst av sju finkarter och som löper till och med den 31 december 2008. Denna period gör det möjligt för Malta att inrätta ett system för uppfödning i full fångenskap. Om gemenskapslagstiftningen inte genomförs och efterlevs från och med Maltas första dag som medlem i unionen kommer kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder för att få landet att följa den gemenskapslagstiftning som är i kraft och de förfaranden som tillämpas.

Under tiden har kommissionen riktat de maltesiska myndigheternas uppmärksamhet på problemet med bristfällig övervakning av efterlevnaden av den lagstiftning om fågelskydd som är i kraft idag. Samtidigt som den maltesiska ornitologkommittén (som har ansvaret för fågelskydd) exempelvis har vidtagit åtgärder för att upprätta ett system med viltväktare för att bättre kunna övervaka efterlevnaden av lagstiftningen, har kommissionen påpekat att prioritet bör ges till utarbetandet av en övergripande strategi för att övervaka att lagstiftningen efterlevs. Kommissionen fortsätter att övervaka och rapportera alla framsteg som Malta gör för att efterleva de krav som stammar från direktivet om vilda fåglar och har offentliggjort en strategi för att övervaka denna process fram till den första medlemskapsdagen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/184 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/184

---

(2004/C 88 E/0191)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0419/04

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Kvinnor som bränns till döds i Pakistan

Nyligen har massmedia åter uppmärksammat det ohyggliga och brottsliga bruket med bränning som förekommer i Pakistan, Indien och Bangladesh. Det rör sig om ett slags våld inom familjen som går så långt så att kvinnor bränns till döds av maken själv eller svärföräldrarna på grund av allt från ekonomiska meningsskiljaktigheter till makens berusning. Gärningsmännen dränker in kvinnorna med fotogen och tänder eld eller så kastar de helt enkelt syra på kvinnorna. Officiellt hävdar man att det rör sig om en olyckshändelse under matlagning. I alla händelser blir resultatet oftast att offret avlider, antingen direkt eller senare som en följd av bristfällig vård. Ett fåtal fall anmäls på grund av att kvinnorna är rädda.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att därigenom utöva påtryckningar på regeringarna i Pakistan, Indien och Bangladesh för att råda bot på likgiltigheten och bristen på politisk vilja när det gäller bekämpande av kvinnohat samt för att statuera exempel genom att bestraffa dem som gör sig skyldiga till att begå brottet med bränning?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Kommissionen är medveten om denna företeelse i de tre länder som parlamentsledamoten nämner.

Angrepp med bränning och mer specifikt med syra är en av flera former av våld mot kvinnor i Pakistan. Enligt kommissionen för mänskliga rättigheter i Pakistan registrerades 55 fall år 2000, 63 fall år 2001 och 88 fall år 2002. Förhållandet att dessa fall i ökad omfattning rapporteras av medier har fått myndigheterna att erkänna att problemet förekommer, vilket emellertid också ha fått den oönskade effekten att företeelsen spritts.

Eftersom hedersmord är rotade i svårbegripliga traditioner som förekommer i några av Pakistans mest avlägsna områden är det en komplex fråga. Islamiska föreskrifter sammanblandas även ofta med stamtraditioner. I Pakistan tillhör dråp den privata sfären vilket innebär att staten inte kan vidta några åtgärder om offret och/eller hans eller hennes familj inte gör en anmälan. Denna situation har bidragit till att man pressar eller betalar offret eller till och med polisen för att inte göra polissak av det, vilket förhindrar ett normalt rättsligt förfarande och gör att många brottslingar går fria.

För att på ett effektivt sätt ta itu med problemet skulle det krävas en revision av straffrättsliga bestämmelser, adekvat polisutbildning och en massiv informationskampanj. Under de sista sex månaderna har vissa positiva tendenser förmärkts som exempelvis en ny öppen debatt i regeringen och parlamentet om våld i hemmet, hedersmord och det speciella problemet med syraattacker. De politiska församlingarna på lokal nivå har antagit resolutioner om dessa frågor och president Musharraf tog själv ställning i ett särskilt fall. Men mycket mer måste göras för att komma fram till ett system där offren skyddas mot otillbörliga påtryckningar.

Genom olika diplomatiska démarcher till det pakistanska Justitieministeriet som även har ansvar för mänskliga rättigheter har EU upprepade gånger tagit upp problemet med våld mot kvinnor. Dessutom väntas man, i samband med en ny diplomatisk démarche som EU kommer att göra inom de kommande veckorna, särskilt påpeka den ökande förekomsten av syraattacker.

Kommissionens delegation i Pakistan inledde i slutet av 2003 genom Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter en första förslag sinfordran för finansiering av mikro-projekt som behandlar frågan om våld mot kvinnor. Som ett resultat av detta initiativ förväntas det att 12 projekt som drivs av lokala icke-statliga organisationer kommer att finansieras över hela landet för att ta upp frågan om olika former av våld i hemmet. Möjliga aktiviteter inkluderar engagemang och utbildning av lokala myndigheter, informationskampanjer och rättsligt och medicinskt stöd till offren.

Liksom i Pakistan är i Bangladesh bränning av brudar och syrakastning ofta relaterat till problem med hemgift eller vägran att ingå äktenskap. Den nuvarande regeringen som leds av Bangladesh National Party (BNP) har visat stor beslutsamhet när det gäller att bekämpa denna särskilt illvilliga form av kriminalitet som enligt stiftelsen för hjälp åt överlevande efter syraattacker fördubblades till över 350 redovisade attacker 2002. Parlamentet godkände i mars 2003 en lag för att bekämpa hotet med syraattacker och bestraffar nu de mest fasansfulla händelserna med dödsstraff.

Kommissionen har tagit upp frågan genom Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter genom att stödja våldsoffer och genom att främja utsatta kvinnor och barns egenmakt. Samtidigt planerar kommissionen att öka sitt stöd till särskilda aktiviteter rörande mänskliga rättigheter under 2005 och 2006, inom ramen för en översyn av det nationella vägledandeprogrammet för Bangladesh. Detta kan inkludera stöd till FN:s barnfonds program till förmån för utsatta ungdomar och potentiella offer för syrakastning. Ämnet har också tagits upp inom ramen för kommissionens formella dialog med regeringen om mänskliga rättigheter och styrelseformer.

I Indien förekommer bränning av brudar om bruden eller hennes familj inte förmår infria de ständigt stigande kraven på hemgift från mannen och hans familj. Detta skall ses i det vidare perspektivet med kvinnans underordnade ställning i det indiska samhället.

Genom sitt utvecklingsprogram inom de sociala sektorerna hälsa och utbildning syftar kommissionen till att bidra till indiska kvinnors rätt till egenmakt. Kommissionen har pågående åtaganden om nära en halv miljard euro för sektorsprogrammen i reproduktiv hälsa, som särskilt kvinnor kommer i åtnjutande av, och grundutbildning med särskild inriktning på områden med låg läskunnighet bland kvinnor.

Kommissionen har också finansierat flera program inom det civila samhället och icke-statliga organisationers program som direkt tar upp jämställdhetsfrågor. Ett exempel är upprättandet av ett utbildningsinstitut för kvinnors egenmakt som med kommissionens medel har satts upp i New Delhi. Detta institut har bl.a. svarat för utbildning av indiska poliser i jämställdhetsfrågor vilket borde hjälpa till att öka medvetenheten om ett stort antal frågor inklusive bränning av brudar.

Kommissionen prioriterar i alla tre länderna genom sitt utvecklingssamarbete underlättandet av tillträde till grundläggande utbildning och förbättring av dess kvalitet, vilket på medellång sikt bör leda till attitydförändringar.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/186 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/186

---

(2004/C 88 E/0192)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0429/04

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Fallet pastor Rinaldy Damanik, Indonesien

Är kommissionen medveten om att pastor Rinaldy Damanik dömdes till tre års fängelse för innehav av illegala vapen, i vad som påstås vara en politiskt motiverad rättegång? Den högre domstolen i Palu har sedan dess godkänt den nationella domstolens utslag och pastor Damaniks advokater förbereder nu en överklagan till högsta domstolen i Jakarta.

Som chef för kriscentret i centrala Sulawesi ansvarade han för informationen till omvärlden om kränkningar av mänskliga rättigheter mot kristna och muslimska grupper och erbjöd praktiskt stöd till de många personer som tvångsförflyttats inom landet, inklusive de kristna som evakuerats under militära hot.

Kommer kommissionen att höra sig för om hans tillstånd och om processen som ledde till hans gripande och rättegång?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen följer noga fallet Rinaldy Damanik. Högsta domstolen bekräftade i slutet av 2003 domen mot Damanik på tre års fängelse för olaga vapeninnehav. Eftersom Damanik redan har tillbringat ett och ett halvt år i fängelse, finns det en viss chans att han snart kommer att friges.

Kommissionens delegation i Jakarta stod i kontakt med den organisation (PBHI) som bistod Damanik i samband med de rättsliga förfarandena. Efter högsta domstolens dom kommer denna organisation inte att kunna fortsätta att bistå Damanik, men en icke-statlig organisation som verkar för de mänskliga rättigheterna och har förbindelser med den indonesiska kyrkan bistår nu i stället Damanik. Delegationen har tagit kontakt med denna organisation och har därigenom fått reda på att den håller på att undersöka möjligheterna att ta upp ärendet på nytt, med ny bevisning och nya vittnen.

Kommissionen kan försäkra parlamentsledamoten om att den via sin delegation i Jakarta noga följer utvecklingen i ärendet. Stöd till organisationer som försvarar minoriteters rättigheter i Indonesien ingår för övrigt som en del av gemenskapens program för samarbete med det landet, särskilt via projekt som stöds inom ramen för det europeiska initiativet för demokrati och för de mänskliga rättigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/186 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/186

---

(2004/C 88 E/0193)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0465/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Inrättandet av märkningen ”Made in EU”

Enligt nyheter som nyligen publicerats i olika massmedia förbereder kommissionen ett förslag om att inrätta en ”Made in EU”-märkning och därmed avskaffa den nationella märkningen.

Enligt dessa nyheter skall idén ha föreslagits av Italien som ett svar på de stora skador som åsamkats den europeiska textilindustrin på grund av de förfalskningar som görs i utvecklingsländer, men som redan har blivit ett allmänt problem för märkningen när det gäller alla produkter i unionen.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Har dessa nyheter någon grund? |
| --- | --- |

—

Har dessa nyheter någon grund?

| — | Kommer kommissionen att lägga fram något förslag i denna fråga, med detta eller annat innehåll? |
| --- | --- |

—

Kommer kommissionen att lägga fram något förslag i denna fråga, med detta eller annat innehåll?

| — | Om de nyheter som har publicerats är sanna, vad anser kommissionen är för- och nackdelarna med att inrätta en ”Made in EU”-märkning i stället för de nationella märkningarna? Vilken typ av studier stöder den sig på för att komma fram till dessa för- och nackdelar? Vilka extrakostnader räknar man med att denna åtgärd kommer att medföra? |
| --- | --- |

—

Om de nyheter som har publicerats är sanna, vad anser kommissionen är för- och nackdelarna med att inrätta en ”Made in EU”-märkning i stället för de nationella märkningarna? Vilken typ av studier stöder den sig på för att komma fram till dessa för- och nackdelar? Vilka extrakostnader räknar man med att denna åtgärd kommer att medföra?

| — | Anser inte kommissionen att syftet med referensen på en gemensam märkning kan vara en konkurrensnackdel för många europeiska produkter vars kommersiella fördel ligger just i att den kommer från en specifik medlemsstat? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att syftet med referensen på en gemensam märkning kan vara en konkurrensnackdel för många europeiska produkter vars kommersiella fördel ligger just i att den kommer från en specifik medlemsstat?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Med anledning av att vissa industrisektorer och medlemsstater på nytt har visat intresse för tanken på att ta fram gemenskapsregler om ursprungsmärkning har kommissionen i syfte att sätta igång en diskussion om denna fråga utarbetat ett arbetsdokument (1) med en redogörelse för vad ett sådant märkningssystem innebär. Dokumentet lades fram för artikel 133-kommittén den 19 december 2003.

I dokumentet anges de alternativ som bör beaktas om det visar sig lämpligt att införa gemenskapsregler:

| — | Frivillig ursprungsmärkning av både importerade varor och varor som tillverkas i EU. |
| --- | --- |

—

Frivillig ursprungsmärkning av både importerade varor och varor som tillverkas i EU.

| — | Obligatorisk ursprungsmärkning av importerade varor och frivillig ursprungsmärkning av varor som tillverkas i EU (dvs. ett blandat system). |
| --- | --- |

—

Obligatorisk ursprungsmärkning av importerade varor och frivillig ursprungsmärkning av varor som tillverkas i EU (dvs. ett blandat system).

| — | Obligatorisk ursprungsmärkning av både importerade varor och varor som tillverkas i EU. |
| --- | --- |

—

Obligatorisk ursprungsmärkning av både importerade varor och varor som tillverkas i EU.

I dokumentet ges även en överblick över fördelarna och nackdelarna med gemenskapsregler om ursprungsmärkning. Ett ursprungsmärkningssystem skulle ge konsumenterna mer information om den produkt de köper, det skulle kunna bidra till att motarbeta att konsumenter vilseleds när det gäller varors verkliga ursprung och det skulle kunna stärka uppfattningen om europeiskt ursprung som något särskiljande och bilden av EU som en inre marknad. För ett märkningssystem krävs å andra sidan en ny uppsättning regler (som kanske visar sig vara ineffektiva) och ett sådant system skulle kunna kunna medföra merkostnader för tillverkare och myndigheter och ge upphov till praktiska svårigheter vid till-lämpningen av systemet.

Frågan om de nationella ursprungsmärkningarna (t.ex. Made in Portugal) tas inte upp i dokumentet och det bör betonas att det inte har lagts fram några förslag i vilka fortsatt användning av de märkningarna ifrågasätts. Geografiska ursprungsbeteckningar (t.ex. Made in the Algarve), som har mer att göra med immateriella rättigheter, tas inte heller upp i dokumentet.

Kommissionen har ännu inte lagt fram några konkreta förslag till åtgärder. Det är upp till alla berörda parter på nationell nivå och EU-nivå att ta ställning till huruvida de har intresse av att det tas fram gemenskapsregler om ursprungsmärkning (här ingår frågan om det ligger ett mervärde i att en ”Made in the EU”-ursprungsmärkning anges på varor) och, om de önskar att åtgärder skall vidtas, till vilken typ av rättsakt som bör användas och räckvidden för denna.

Kommissionen har kontaktat företrädare för näringsliv och konsumenter och dessa inkommer med synpunkter och förslag. Den har även uppmanat medlemsstaterna till interna överläggningar om denna fråga.

---

(1)  http://trade-info.cec.eu.int/doclib/html/115557.htm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/188 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/188

---

(2004/C 88 E/0194)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0501/04

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Åtgärder för att hantera Odysseussyndromet

De psykiska störningar som invandrare alltmer drabbas av på grund av den hårda väg fylld av hinder de måste ta sig förbi i sitt sökande efter ett bättre liv, är ett ökande hälsoproblem i de samhällen som tar emot invandrare.

Odysseussyndromet, eller invandrarsyndromet, med kronisk eller multipel stress, beror på en rad sorger på grund av förlusten av något mycket viktigt för individen: familjen och vännerna, den egna kulturen, det egna landet, den sociala ställningen och den fysiska säkerheten.

Är kommissionen medveten om att detta fenomen existerar, dess allvar och betydelse och anser den därigenom att rättsliga åtgärder måste vidtas för att hantera det?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Kommissionen är medveten om att invandrare kan drabbas av hälsoproblem på grund av kroniska eller återkommande stressymptom orsakade av förlusten av referenspunkter som familj och vänner, hemlandets kultur, invand omgivning och social ställning.

Kommissionen tog upp denna fråga i sitt meddelande om invandring, integration och sysselsättning (1) och uppmanade medlemsstaterna att på nationell nivå utveckla omfattande integrationsstrategier för att underlätta invandrarnas integration ur livets alla aspekter, som att säkerställa adekvat sjuk- och hälsovård och tillgång till sociala tjänster. Kommissionen betonade även behovet av att integrera specifika migrations-och integrationsproblem i alla politikområden på EU-nivå, även i gemenskapspolitiken på hälsoområdet. Kommissionen har i detta sammanhang finansierat ett projekt inom ramen för det tidigare hälso-övervakningsprogrammet, med temat ”Kontroll och rapportering om socioekonomiska skillnader i fråga om hälsoindikatorer i Europa”. Detta projekt resulterade bl.a. i en särskild rapport med titeln ”Ojämlikheter i hälsa i Europa och läget för de mindre gynnade befolkningsgrupperna”. I denna rapport belystes invandrarnas speciella situation.

Vad beträffar frågan om att lägga fram EU-lagstiftning för att ta itu med detta fenomen, vill kommissionen påpeka att det fortfarande är medlemsstaternas ansvar att se till att hälso- och sjukvården räcker till för att täcka behoven och att invandrarnas speciella problem i detta avseende beaktas. Kommissionen har därför inte för avsikt att lägga fram någon särskild lagstiftning på detta område.

---

(1)  KOM(2003) 336 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/188 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/188

---

(2004/C 88 E/0195)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0510/04

från Sérgio Marques (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Läget för hjälpinsatserna till Venezuela

På grund av de tragiska översvämningarna i Venezuela i december 1999, gav kommissionen betydande bidrag till återuppbyggnaden av de berörda områdena. Bidragen var riktade, å ena sidan till återuppbyggnadsarbetet i delstaten Vargas och, å andra sidan, till riskförebyggande verksamhet, det vill säga, fastställande och utförande av program för hantering av risker för naturkatastrofer i ett stort område med delstaterna Falcón, Miranda och Yaracuy, i närheten av det område som drabbades av översvämningarna 1999.

Tyvärr försenades projektens genomföranden i början, trots de av kommissionen tilldelade medlen.

Enligt kommissionens egen information i september 2003 var det avgörande för inledningen av den gemensamma tillämpningen av Corpovargas (självständigt statligt institut för återuppbyggnad och utveckling av delstaten Vargas) två projekt för delstaten Vargas (”Stöd till återuppbyggnad och förebyggande arbete mot naturkatastrofer i delstaten Vargas” och ”Social återuppbyggnad i delstaten Vargas”) på att två europeiska experter på tekniskt stöd skulle komma till Venezuela, eftersom de ekonomiska överenskommelserna redan hade undertecknats av den venezuelanska regeringen.

När det gäller projektet ”Förebyggande av översvämningar i delstaterna Fálcon, Yaracuy och Miranda” behövde man besluta, även detta enligt kommissionens upplysningar av samma datum, om de tekniska bilagorna i den ekonomiska överenskommelsen, vilken skulle undertecknas av kommissionen och den venezuelanska regeringen före den 31 december 2003.

I detta sammanhang skulle jag vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| 1. | Vad är läget när det gäller genomförandet av projekten i delstaten Vargas? |
| --- | --- |

1.

Vad är läget när det gäller genomförandet av projekten i delstaten Vargas?

| 2. | Har den venezuelanska regeringen fattat något beslut om övervakande myndighet som kan garantera genomförandet av projektet ”Förebyggande av översvämningar i delstaterna Fálcon, Yaracuy och Miranda”? När kommer kommissionen och den venezuelanska regeringen att underteckna den ekonomiska överenskommelsen för projektet och det påföljande genomförandet av detta? |
| --- | --- |

2.

Har den venezuelanska regeringen fattat något beslut om övervakande myndighet som kan garantera genomförandet av projektet ”Förebyggande av översvämningar i delstaterna Fálcon, Yaracuy och Miranda”? När kommer kommissionen och den venezuelanska regeringen att underteckna den ekonomiska överenskommelsen för projektet och det påföljande genomförandet av detta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Projektet ”Förebyggande åtgärder mot naturkatastrofer och social återuppbyggnad i delstaten Vargas” inleddes officiellt den 1 september 2003 då två europeiska experter anlände till projektförvaltningsenheten (Corpovargas). Dessa experter, som fått uppdraget på sex månader, fick till uppgift att i första hand på ett dynamiskt sätt genomföra de första åtgärderna och att bistå förvaltningsenheten (EGP) med rådgivning i samband med utarbetandet av preliminära driftsplaner för 2004. Dessutom hjälpte experterna aktivt till med att ta fram de underlag som krävdes för att sätta i gång det första internationella anbudsförfarandet för arbetena (EuropeAid/117572/D/W/VE), som omfattade cirka 10 miljoner euro.

Den preliminära driftsplanen (POP), för vilken kostnaderna uppgick till 382 450 euro, godkändes den 14 november 2003, då de första utbetalningarna redan hade gjorts. Gruppen för långvarigt internationellt tekniskt stöd (ATI) började sitt arbete i februari 2004.

Kommissionen vill betona att den nationella motparten trots upprepade uppmaningar inte på egen hand har bidragit med något för att genomföra projektet. Detta har gjort att tekniskt stöd inte har kunnat anlitas på det lokala planet, vilket skulle ha kunnat ändra tidsplanen för genomförandet.

Finansieringskonventionen (CF) ”Förebyggande av översvämningar i delstaterna Fácon, Yaracuy och Mirador” trädde i kraft den 29 december 2003 och undertecknades av Venezuelas utrikesminister. I konventionen redogörs det för de ansvarsområden och arbetsuppgifter som kansliet för biträdande ministern vid ministeriet för planering och utveckling ska ha i egenskap av förvaltningsmyndighet för projektet. Delegeringsöverenskommelsen mellan utrikesministeriet och ministeriet för planering och utveckling håller för närvarande på att undertecknas.

Anbudsförfarandet för kontrakt om internationellt stöd har redan avslutats. Urvalskommittén har redogjort för sina slutsatser och man håller för närvarande på att titta på vem som ska tilldelas kontraktet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/190 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/190

---

(2004/C 88 E/0196)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0517/04

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Utsläpp av giftigt avfall genom brand i fabrik i Thessaloniki samt att Grekland inte har rättat sig efter EG-domstolens dom om farligt avfall

Efter att 210 ton giftigt avfall från den nu nedlagda fabriken ”DIANA” hade exploderat på en plats för tillfällig lagring utbröt brand som medförde att stora mängder giftiga ämnen frigjordes i luften och i miljön med följd att fara för folkhälsan uppstod. Miljöorganisationer klagar över den tillfälliga lagringen av ungefär 1 000 ton farliga växtgifter i företagets övergivna och undermåliga anläggningar. Genom mina upprepade frågor (P-2724/03 (1), E-3216/03 (2)) angående okontrollerad deponering av farligt avfall har det tydliggjorts att förvaringsplatserna är okända för de ca 230 000 ton farligt avfall som är tillfälligt lagrade av den totala mängden farligt avfall på 390 000 ton som årligen produceras i vårt land, vilket är ett förhållande som strider mot gemenskapslagstiftningen (direktiv 94/31/EG (3) om ändring av direktiv 91/689/EEG (4) om farligt avfall).

| 1. | Vilka omedelbara åtgärder kan vidtas för att skydda folkhälsan och miljön samt för att avslöja platserna för slutlig deponering eller återvinning av de 230 000 ton farligt avfall som årligen produceras och som för närvarande lagras tillfälligt och utgör tidsinställda bomber för folkhälsan och miljön? |
| --- | --- |

1.

Vilka omedelbara åtgärder kan vidtas för att skydda folkhälsan och miljön samt för att avslöja platserna för slutlig deponering eller återvinning av de 230 000 ton farligt avfall som årligen produceras och som för närvarande lagras tillfälligt och utgör tidsinställda bomber för folkhälsan och miljön?

| 2. | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser kommissionen att vidta för att tillse att de gemenskapsdirektiv följs som rör säker lagring, skydd av och etikettering av giftiga ämnen och giftigt avfall i Grekland? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser kommissionen att vidta för att tillse att de gemenskapsdirektiv följs som rör säker lagring, skydd av och etikettering av giftiga ämnen och giftigt avfall i Grekland?

| 3. | På vilket sätt kan miljödumpning och miljöförorening förhindras genom att gemenskapslagstiftningen tillämpas effektivt i den produktionsverksamhet som utvecklas i Grekland? |
| --- | --- |

3.

På vilket sätt kan miljödumpning och miljöförorening förhindras genom att gemenskapslagstiftningen tillämpas effektivt i den produktionsverksamhet som utvecklas i Grekland?

| 4. | Hur långt har ärendet framskridit beträffande domen om böter som Grekland har ålagts på grund av att landet inte har rättat sig efter domstolens dom av den 13 juni 2002 (C-33/2001) och vilket yrkande riktar Europeiska kommissionen till domstolen? |
| --- | --- |

4.

Hur långt har ärendet framskridit beträffande domen om böter som Grekland har ålagts på grund av att landet inte har rättat sig efter domstolens dom av den 13 juni 2002 (C-33/2001) och vilket yrkande riktar Europeiska kommissionen till domstolen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Med hänvisning till svaren på ledamotens skriftliga frågor E-2645/02 (5), P-2724/03 och E-3216/03 samt E-2025/03 från Mihail Papayannakis (6), vill kommissionen rikta ledamotens uppmärksamhet på följande:

| 1. | Enligt den information som de grekiska myndigheterna tillhandahållit, utfärdar de nationella tillsynsmyndigheterna tillstånd för tillfällig lagring och tillämpar oavbruten statlig kontroll för att säkerställa att folkhälsa och miljö skyddas. |
| --- | --- |

1.

Enligt den information som de grekiska myndigheterna tillhandahållit, utfärdar de nationella tillsynsmyndigheterna tillstånd för tillfällig lagring och tillämpar oavbruten statlig kontroll för att säkerställa att folkhälsa och miljö skyddas.

| 2. och 4. | Kommissionen har ingen information om den exakta belägenheten av de platser där 230 000 ton farligt avfall tillfälligt lagras. Därför har ett överträdelseförfarande inletts. Efter domstolsbeslutet av den 13 juni 2002 (7), har kommissionen fått ofullständig information om de åtgärder som vidtagits av Grekland för att rätta sig efter domen. Följaktligen ansåg kommissionen att Grekland hade underlåtit att uppfylla sina förpliktelser enligt artikel 228.1 i EG-fördraget och skickade en formell underrättelse, i enlighet med artikel 228.2 i EG-fördraget. De grekiska myndigheternas svar på den formella underrättelsen är föremål för granskning. Om det fastställs att Grekland inte har rättat sig efter ovannämnda domstolsbeslut, kommer kommissionen inte att tveka att avge ett motiverat yttrande enligt artikel 228.2 i EG-fördraget.
  Med avseende på den åtgärd som vidtagits av kommissionen för att säkerställa att Grekland rättar sig efter gemenskapens avfallslagstiftning, måste det klargöras att domstolen (8) nyligen tillkännagav att Grekland hade underlåtit att uppfylla sina förpliktelser enligt artiklarna 4.1 och 11 i rådets direktiv 96/59/EG av den 16 september 1996 om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT) (9). Dessutom har Grekland ställts inför EU-domstolen (mål C-163/03) med anledning av landets underlåtenhet att genomföra en tillfredsställande plan för hanteringen av farligt avfall i området Thriassio Pedio (regionen Attika). Detta är också förbundet med en underlåtenhet att förhindra att grundvattnet förorenas av farligt avfall.
  Kommissionen kommer att fortsätta att undersöka all information som kan ge tillräckliga skäl för att anta att Grekland inte tillämpar gemenskapens avfallslagstiftning på rätt sätt. |
| --- | --- |

2. och 4.

Kommissionen har ingen information om den exakta belägenheten av de platser där 230 000 ton farligt avfall tillfälligt lagras. Därför har ett överträdelseförfarande inletts. Efter domstolsbeslutet av den 13 juni 2002 (7), har kommissionen fått ofullständig information om de åtgärder som vidtagits av Grekland för att rätta sig efter domen. Följaktligen ansåg kommissionen att Grekland hade underlåtit att uppfylla sina förpliktelser enligt artikel 228.1 i EG-fördraget och skickade en formell underrättelse, i enlighet med artikel 228.2 i EG-fördraget. De grekiska myndigheternas svar på den formella underrättelsen är föremål för granskning. Om det fastställs att Grekland inte har rättat sig efter ovannämnda domstolsbeslut, kommer kommissionen inte att tveka att avge ett motiverat yttrande enligt artikel 228.2 i EG-fördraget.

Med avseende på den åtgärd som vidtagits av kommissionen för att säkerställa att Grekland rättar sig efter gemenskapens avfallslagstiftning, måste det klargöras att domstolen (8) nyligen tillkännagav att Grekland hade underlåtit att uppfylla sina förpliktelser enligt artiklarna 4.1 och 11 i rådets direktiv 96/59/EG av den 16 september 1996 om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT) (9). Dessutom har Grekland ställts inför EU-domstolen (mål C-163/03) med anledning av landets underlåtenhet att genomföra en tillfredsställande plan för hanteringen av farligt avfall i området Thriassio Pedio (regionen Attika). Detta är också förbundet med en underlåtenhet att förhindra att grundvattnet förorenas av farligt avfall.

Kommissionen kommer att fortsätta att undersöka all information som kan ge tillräckliga skäl för att anta att Grekland inte tillämpar gemenskapens avfallslagstiftning på rätt sätt.

| 3. | Ett effektivt genomförande av gemenskapens avfallslagstiftning är i sig en garanti för en hög nivå av miljöskydd. Även om kommissionen är ansvarig för övervakningen av av gemenskapslagstiftningens tillämpning, ligger genomförandet av gemenskapslagstiftningen i första hand inom ramen för medlemsstaternas behörighet. Kommissionen stöder denna process genom att regelbundet hålla möten med de nationella myndigheterna och andra intressenter och genom att försöka ta hänsyn till deras tekniska och rättsliga önskemål. Dessutom kan medlemsstaterna använda många tillgängliga ekonomiska styrmedel och resurser för att uppfylla sina förpliktelser enligt gemenskapens avfallslagstiftning. |
| --- | --- |

3.

Ett effektivt genomförande av gemenskapens avfallslagstiftning är i sig en garanti för en hög nivå av miljöskydd. Även om kommissionen är ansvarig för övervakningen av av gemenskapslagstiftningens tillämpning, ligger genomförandet av gemenskapslagstiftningen i första hand inom ramen för medlemsstaternas behörighet. Kommissionen stöder denna process genom att regelbundet hålla möten med de nationella myndigheterna och andra intressenter och genom att försöka ta hänsyn till deras tekniska och rättsliga önskemål. Dessutom kan medlemsstaterna använda många tillgängliga ekonomiska styrmedel och resurser för att uppfylla sina förpliktelser enligt gemenskapens avfallslagstiftning.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 132.

(2)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 490.

(3)  EGT L 377, 31.12.1991, s. 20.

(4)  EGT L 168, 2.7.1994, s. 28.

(5)  EUT C 110 E, 8.5.2003.

(6)  EUT C 51 E, 26.2.2004.

(7)  Dom av den 13 juni 2002, Kommissionen/Grekland, mål C-33/01, EG-domstolens rapporter s. 5447.

(8)  om av den 5 juni 2003, Kommissionen/Grekland, mål C-83/02, EG-domstolens rapporter s. 5639.

(9)  EGT L 243, 24.9.1996.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/191 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/191

---

(2004/C 88 E/0197)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0545/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   GJP — Följder för fördelningen av inkomstminskningen inom jordbruket och finansiering av djur-och miljövänlig teknik för småföretag

| 1. | Känner kommissionen till den analys som den nederländske ministern för jordbruk, naturvård och fiske den 1 april 2003 gav Landbouw-Economisch Instituut (LEI) i uppdrag att utföra och som avser konsekvenserna av förslag till reformer för utvecklingen av jordbruket, i synnerhet jordbruksföretagens inkomster, och av vilken rapport det bland annat framgår att arealerna i Nederländerna för spannmål och majs kommer att minska kraftigt medan odlingen av potatis och grönsaker kommer att öka och arealen av vall ökar med 5 procent, varvid familjeinkomster som nu är 30 000 euro kommer att minska med 28,4 procent med ett toppvärde på 49 procent för mjölkdjursbesättningarna? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till den analys som den nederländske ministern för jordbruk, naturvård och fiske den 1 april 2003 gav Landbouw-Economisch Instituut (LEI) i uppdrag att utföra och som avser konsekvenserna av förslag till reformer för utvecklingen av jordbruket, i synnerhet jordbruksföretagens inkomster, och av vilken rapport det bland annat framgår att arealerna i Nederländerna för spannmål och majs kommer att minska kraftigt medan odlingen av potatis och grönsaker kommer att öka och arealen av vall ökar med 5 procent, varvid familjeinkomster som nu är 30 000 euro kommer att minska med 28,4 procent med ett toppvärde på 49 procent för mjölkdjursbesättningarna?

| 2. | Hur kommer denna inkomstminskning enligt kommissionens beräkningar att slå, utslaget på hela EU i kategorierna upp till 25 ha, 25-50 ha, 50-75 ha, 75-100 ha, 100-500 ha, 500-1 000 ha och mer än 1 000 ha, fördelat i procent efter de olika typerna av företag inom åkerbruk och djurhållning? |
| --- | --- |

2.

Hur kommer denna inkomstminskning enligt kommissionens beräkningar att slå, utslaget på hela EU i kategorierna upp till 25 ha, 25-50 ha, 50-75 ha, 75-100 ha, 100-500 ha, 500-1 000 ha och mer än 1 000 ha, fördelat i procent efter de olika typerna av företag inom åkerbruk och djurhållning?

| 3. | Hur förhindrar kommissionen att det berättigade eftertryck som den ger reformplaner som ett tillkommande villkor för stöd till djur- och miljövänligt jordbruk leder till att just stora jordbruksföretag som i större utsträckning förfogar över medel för att tillämpa ny teknik kommer att få mest stöd, medan det blir till nackdel för mindre företag som redan tidigare av egen kraft valde en biologiskt ansvarsfull odling? |
| --- | --- |

3.

Hur förhindrar kommissionen att det berättigade eftertryck som den ger reformplaner som ett tillkommande villkor för stöd till djur- och miljövänligt jordbruk leder till att just stora jordbruksföretag som i större utsträckning förfogar över medel för att tillämpa ny teknik kommer att få mest stöd, medan det blir till nackdel för mindre företag som redan tidigare av egen kraft valde en biologiskt ansvarsfull odling?

| 4. | Hur kommer kommissionen att särskilt i de små jordbruken i de nya medlemsstaterna, som nu fungerar utan ny miljövänlig teknik, genast får en nackdel när det gäller deras andel i bidragen till finansiering av önskvärd teknisk förnyelse? |
| --- | --- |

4.

Hur kommer kommissionen att särskilt i de små jordbruken i de nya medlemsstaterna, som nu fungerar utan ny miljövänlig teknik, genast får en nackdel när det gäller deras andel i bidragen till finansiering av önskvärd teknisk förnyelse?

| 5. | Ger de oavsiktliga effekterna kommissionen anledning att dela upp eller anpassa sina reformplaner? |
| --- | --- |

5.

Ger de oavsiktliga effekterna kommissionen anledning att dela upp eller anpassa sina reformplaner?

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

| 1. | Kommissionen känner till den studie som genomförts av det jordbruksekonomiska forskningsinstitutet LEI. Studien avser kommissionens förslag till reform av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP), som offentliggjordes i januari 2003. Sedan dess har LEI offentliggjort en ny studie med en bedömning av effekterna av GJP-reformen och av Världshandelsorganisationens (WTO) Doharunda (rapport nr 6.04.03, februari 2004). LEI:s senare studie visar ungefär detsamma som de flesta oberoende vetenskapliga undersökningar av GJP-reformens effekter. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen känner till den studie som genomförts av det jordbruksekonomiska forskningsinstitutet LEI. Studien avser kommissionens förslag till reform av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP), som offentliggjordes i januari 2003. Sedan dess har LEI offentliggjort en ny studie med en bedömning av effekterna av GJP-reformen och av Världshandelsorganisationens (WTO) Doharunda (rapport nr 6.04.03, februari 2004). LEI:s senare studie visar ungefär detsamma som de flesta oberoende vetenskapliga undersökningar av GJP-reformens effekter.

| 2. | Kommissionen har i likhet med ett antal oberoende analytiker uppskattat att inkomsteffekten av 2003 års GJP-reform är i stort sett noll. För EU-15 visar den kvantitativa analysen på en liten inkomstminskning, 0,5 %, medan inkomstutvecklingen för EU-25 till följd av GJP-reformen antas bli i stort sett oförändrad (+ 0,1 %).
  Kommissionen har inte offentliggjort några ingående analyser av inkomsteffekterna för jordbruksföretag av olika storlek, eftersom inkomsteffekterna i hög grad kommer att bero på det nationella genomförandet av systemet för samlade gårdsstöd. I medlemsstater som avser att införa regionaliserad arealersättning kan det komma att ske en omfördelning av inkomsterna från mjölk- och nötköttsproduktion, som för närvarande omfattas av ett stort direktstöd per hektar, till åkerbruk. Ett individuellt genomförande av det samlade gårdsstödet medför inga omfördelningar av inkomsterna, och inkomsteffekterna skulle förbli oförändrade enligt kommissionens beräkningar. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har i likhet med ett antal oberoende analytiker uppskattat att inkomsteffekten av 2003 års GJP-reform är i stort sett noll. För EU-15 visar den kvantitativa analysen på en liten inkomstminskning, 0,5 %, medan inkomstutvecklingen för EU-25 till följd av GJP-reformen antas bli i stort sett oförändrad (+ 0,1 %).

Kommissionen har inte offentliggjort några ingående analyser av inkomsteffekterna för jordbruksföretag av olika storlek, eftersom inkomsteffekterna i hög grad kommer att bero på det nationella genomförandet av systemet för samlade gårdsstöd. I medlemsstater som avser att införa regionaliserad arealersättning kan det komma att ske en omfördelning av inkomsterna från mjölk- och nötköttsproduktion, som för närvarande omfattas av ett stort direktstöd per hektar, till åkerbruk. Ett individuellt genomförande av det samlade gårdsstödet medför inga omfördelningar av inkomsterna, och inkomsteffekterna skulle förbli oförändrade enligt kommissionens beräkningar.

| 3. | Det samlade gårdsstödet grundas på historiska referenser och ändrar därför inte i sig fördelningen av stödet till jordbrukarna. Modulering kommer dock att få en positiv omfördelningseffekt för mindre gårdar på grund av schablonbidraget, såsom anges i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0544/04 (1). Tvärvillkor bör inte ses som ytterligare ett förbehåll för direktstödet, utan som ett system för påföljder för jordbrukare som inte följer de obligatoriska standarderna i bilaga III till rådets förordning (EG) nr 1782/2003 (2). För att underlätta efterlevnaden av dessa obligatoriska standarder infördes en ny bestämmelse om stöd för landsbygdsutveckling till alla jordbrukare. |
| --- | --- |

3.

Det samlade gårdsstödet grundas på historiska referenser och ändrar därför inte i sig fördelningen av stödet till jordbrukarna. Modulering kommer dock att få en positiv omfördelningseffekt för mindre gårdar på grund av schablonbidraget, såsom anges i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0544/04 (1). Tvärvillkor bör inte ses som ytterligare ett förbehåll för direktstödet, utan som ett system för påföljder för jordbrukare som inte följer de obligatoriska standarderna i bilaga III till rådets förordning (EG) nr 1782/2003 (2). För att underlätta efterlevnaden av dessa obligatoriska standarder infördes en ny bestämmelse om stöd för landsbygdsutveckling till alla jordbrukare.

| 4. | Utvidgningen innebär att EU:s jordbruksmark ökar med omkring 30 %, medan produktionen i hela EU endast kommer att öka med 10 % och de totala inkomsterna från jordbruket med 6 %, jämfört med EU-15. Det betyder att produktionen i de nya medlemsstaterna är mindre intensiv. För att hjälpa jordbrukarna i de nya medlemsstaterna att följa obligatoriska EU-standarder har dock särskilda bestämmelser införts om att låta investeringar ingå i åtgärderna för att se till att standarderna uppfylls. |
| --- | --- |

4.

Utvidgningen innebär att EU:s jordbruksmark ökar med omkring 30 %, medan produktionen i hela EU endast kommer att öka med 10 % och de totala inkomsterna från jordbruket med 6 %, jämfört med EU-15. Det betyder att produktionen i de nya medlemsstaterna är mindre intensiv. För att hjälpa jordbrukarna i de nya medlemsstaterna att följa obligatoriska EU-standarder har dock särskilda bestämmelser införts om att låta investeringar ingå i åtgärderna för att se till att standarderna uppfylls.

| 5. | De möjliga effekterna av 2003 års GJP-reform på inkomster, små jordbruksföretag och jordbrukare i de nya medlemsstaterna diskuterades ingående innan reformpaketet antogs och kompensationsåtgärderna enligt ovan infördes i den slutliga överenskommelsen. Kommissionen har därför inte i nuläget för avsikt att ändra dessa nyligen antagna bestämmelser. Kommissionen är dock medveten om att den kommande diskussionen om den nya generationens program för landsbygdsutveckling innebär en möjlighet att se över och vid behov omorganisera det stöd som ges inom ramen för dessa bestämmelser. |
| --- | --- |

5.

De möjliga effekterna av 2003 års GJP-reform på inkomster, små jordbruksföretag och jordbrukare i de nya medlemsstaterna diskuterades ingående innan reformpaketet antogs och kompensationsåtgärderna enligt ovan infördes i den slutliga överenskommelsen. Kommissionen har därför inte i nuläget för avsikt att ändra dessa nyligen antagna bestämmelser. Kommissionen är dock medveten om att den kommande diskussionen om den nya generationens program för landsbygdsutveckling innebär en möjlighet att se över och vid behov omorganisera det stöd som ges inom ramen för dessa bestämmelser.

---

(1)  EGT C 84 E, 3.4.2004, s. 620.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, EUT L 270, 21.10.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/193 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/193

---

(2004/C 88 E/0198)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0559/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Betalar EU för ”Lady Arafats” lyxtillvaro i Paris?

Med beaktande av att EU:s stöd till Palestina (cirka 350 miljoner euro per år) för närvarande granskas av OLAF,

att den franska åklagarmyndigheten nyligen inledde en utredning om penningtvätt mot Soha Arafat, hustru till den palestinska myndighetens president, som gäller avsevärda belopp (9 miljoner euro) som överförts av en schweizisk bank till Arafats hustrus konton i Paris i Arab Bank och i BNP,

att en betydande del av dessa pengar (två miljoner euro) verkar ha hamnat på ett konto som tillhör en berömd inredningsarkitekt som anlitas av Paris ”jet-set” (Alberto Pintos arkitektkontor),

att det dessutom verkar som om enorma bidrag från Internationella valutafonden till Palestina på samma sätt har överförts till ett specialkonto som kontrolleras av Arafat,

har inte kommissionen för avsikt att kontrollera om hela eller delar av de jättelika bidrag som ges den palestinska myndigheten i hjälpsyfte, inte i stället utnyttjas för att betala för ”Lady Arafats” lyxliv, i hennes luxuösa residens i Paris, långt från farorna och lidandet i det svårt pinade Palestina?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Kommissionen har stått i nära kontakt med den palestinska myndigheten för att utröna huruvida gemenskapsmedel som tilldelats den palestinska myndigheten har använts av Yassir Arafats hustru för personliga utgifter.

Den palestinska myndigheten har för närvarande ett allvarligt ekonomiskt underskott och den har inte kunnat betala sina ordinarie räkningar till den privata sektorn eller bidra till sociala tjänster, vilket resulterat i en rad innestående fordringar.

Kommissionen stöd har sedan 2003 varit riktat mot att hjälpa till att betala dessa fordringar för att direkt ge stöd åt den privata och sociala sektorn på det mest effektiva sättet genom att skicka nödhjälp och hjälpa till att bevara arbetstillfällen och sociala tjänster. Dessa utbetalningar berörs av pågående reformer inom den palestinska myndigheten och i synnerhet har ytterligare förbättringar av den finansiella förvaltningen och kontrollen genomförts.

Kommissionen har inrättat en teknisk biståndsgrupp som kontrollerar och godkänner alla fakturor. Utöver biståndsgruppens kontroll granskas fakturorna också av en revisor från en nationell europeisk revisionsbyrå för att säkra att alla fakturor gäller företag i den privata sektorn och sociala tjänster. Medlen beviljas endast efter det att fakturorna kontrollerats. Fakturor till Yassir Arafats hustru och andra icke stödberättigade tredje parter kommer att uteslutas genom detta kontrollsystemet.

Kommissionen känner inte till den överföring av bidrag från Internationella valutafonden (IMF), som parlamentsledamoten hänvisar till, till ett särskilt konto som kontrolleras av Arafat.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/194 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/194

---

(2004/C 88 E/0199)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0574/04

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Kärnkraftsanläggningen i Garigliano

Med beaktande av: att kärnkraftsanläggningen i Garigliano, uppförd 1964 i Sessa Auruncas kommun (Caserta), vid en krök av floden Garigliano, stängdes av 1978, deaktiverades 1982, och, i enlighet med den dåvarande italienska regeringens beslut, är den första som skulle demonteras,

att medborgare och miljöorganisationer i kommunerna norr om Kampanien och söder om Lazio, i en framställning av den 28 maj 2003, registrerad av kommissionens generalsekretariat med nummer 2003/4763 — SG (2003) A/7079, detaljerat beskrev överträdelserna av EU:s normer i samband med den passiva skyddsövervakning som hittills utförts vid anläggningen,

uppmanas kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Floden Gariglianos mynning och den omgivande tallskogen inrymmer tre områden av gemenskapsintresse, såväl särskilda skyddsområden som särskilda bevarandeområden som ingår i Natura 2000. Borde därför inte samtliga passiva övervakningsåtgärder, inklusive överföringen till Saluggia av bränslestavarna, genomgå en miljökonsekvensbedömning i enlighet med bestämmelserna i direktiv 85/337/EEG (1), ändrat genom direktiv 97/ll/EG (2) (upptaget i den nationella italienska lagstiftningen genom dekret från ministerkonseljens ordförande nr 337 av den 10 juli 1988 och av den 27 december 1988 med senare ändringar) och en bedömning av inverkan på miljön i enlighet med ”Livsmiljödirektivet” (92/43/EEG (3), ministerdekret av den 3 september 2002, offentliggjort i EGT 224, 24.9.2002)? |
| --- | --- |

1.

Floden Gariglianos mynning och den omgivande tallskogen inrymmer tre områden av gemenskapsintresse, såväl särskilda skyddsområden som särskilda bevarandeområden som ingår i Natura 2000. Borde därför inte samtliga passiva övervakningsåtgärder, inklusive överföringen till Saluggia av bränslestavarna, genomgå en miljökonsekvensbedömning i enlighet med bestämmelserna i direktiv 85/337/EEG (1), ändrat genom direktiv 97/ll/EG (2) (upptaget i den nationella italienska lagstiftningen genom dekret från ministerkonseljens ordförande nr 337 av den 10 juli 1988 och av den 27 december 1988 med senare ändringar) och en bedömning av inverkan på miljön i enlighet med ”Livsmiljödirektivet” (92/43/EEG (3), ministerdekret av den 3 september 2002, offentliggjort i EGT 224, 24.9.2002)?

| 2. | Är det i överensstämmelse med EU:s bestämmelser att åberopa ”Förklaring om undantagstillstånd i samband med omhändertagande av radioaktivt avfall i regionerna Lazio, Kampanien, Emilia Romagna, Basilicata och Piemonte, under maximala säkerhetsförhållanden”, till den 31 december 2003, och utse en särskild kommissionär, nämligen ordföranden för det italienska kärnkraftsbolaget SO.G.I.N (Società di Gestione degli Impianti Nucleari) S.p.A., och till honom delegera ansvaret för ett säkert omhändertagande av radioaktivt material, framför allt utbränt kärnbränsle och högaktivt radioaktivt avfall, samt att utarbeta planer för genomförandet av nedmonteringen av kärnkraftverken i Garigliano, Trino Vercellese, Caorso och Latina, i strid mot bestämmelserna i artikel 6 i den italienska lagen nr 349 av den 8 juli 1986 och de regionala bestämmelserna om miljökonsekvensbedömning? |
| --- | --- |

2.

Är det i överensstämmelse med EU:s bestämmelser att åberopa ”Förklaring om undantagstillstånd i samband med omhändertagande av radioaktivt avfall i regionerna Lazio, Kampanien, Emilia Romagna, Basilicata och Piemonte, under maximala säkerhetsförhållanden”, till den 31 december 2003, och utse en särskild kommissionär, nämligen ordföranden för det italienska kärnkraftsbolaget SO.G.I.N (Società di Gestione degli Impianti Nucleari) S.p.A., och till honom delegera ansvaret för ett säkert omhändertagande av radioaktivt material, framför allt utbränt kärnbränsle och högaktivt radioaktivt avfall, samt att utarbeta planer för genomförandet av nedmonteringen av kärnkraftverken i Garigliano, Trino Vercellese, Caorso och Latina, i strid mot bestämmelserna i artikel 6 i den italienska lagen nr 349 av den 8 juli 1986 och de regionala bestämmelserna om miljökonsekvensbedömning?

| 3. | Är det möjligt att demontera skorstenen, vars väggar är förorenade med radioaktivt damm, utan en föregående miljökonsekvensbedömning? |
| --- | --- |

3.

Är det möjligt att demontera skorstenen, vars väggar är förorenade med radioaktivt damm, utan en föregående miljökonsekvensbedömning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985, ändrat genom direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, är miljökonsekvensbedömning obligatorisk vid avveckling eller nedmontering av kärnkraftverk och kärnreaktorer. När det gäller ledamotens första och tredje fråga finns det ingenting i direktivet som innebär att någon del av avvecklingsåtgärderna skulle kunna undantas från miljökonsekvensbedömningen.

Kommissionen har redan mottagit ett klagomål på det kärnkraftverk i Garigliano som parlamentsledamoten nämner gällande eventuell bristfällig tillämpning av direktiv 85/337/EEG om miljökonsekvensbedömning, ändrat genom direktiv 97/11/EG, och rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. Parlamentsledamotens uppgifter har lagts till klagomålet, som för närvarande genomgår kommissionens bedömning.

Om kommissionen kommer fram till att gemenskapsrätten överträds i det aktuella fallet, kommer den inte att tveka att i egenskap av EG-fördragets väktare vidta alla nödvändiga åtgärder, inklusive överträdelseförfarandet enligt artikel 226 i EG-fördraget, för att se till så att den gällande gemenskapsrätten efterlevs. Kommissionen kommer dessutom att undersöka om de planerade åtgärderna är förenliga med bestämmelserna i avdelning II, kapitel 3 i Euratomfördraget.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(3)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/195 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/195

---

(2004/C 88 E/0200)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0583/04

från Nirj Deva (PPE-DE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   EU:s stödpengar till Zimbabwe

Mot bakgrund av de iakttagelser som revisionsrätten gjort i sin årsrapport för 2002, närmare bestämt i avsnittet i kapitel V i ”Rapport om verksamheten under den sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden” med rubriken ”Ett särskilt fall:”Allmänna frågor ”och valutasituationen i Zimbabwe, publicerad i Europeiska unionens officiella tidning (1) ff, skulle jag vilja fråga kommissionen vad den avser att göra när det gäller slöseriet med EUF-medel (minskning av värdet på EUF-medlen med 89 procent såsom revisionsrätten konstaterade i punkt 68 a och missbruk av dessa medel från medlemmar i Mugaberegimen som är listade i rådets förordning (EG) nr 310/2002 (2) om vissa restriktiva åtgärder mot Zimbabwe” (artikel 2 och bilaga 1) men som ändå kan få utländsk valuta till den fasta växelkursen 55 zimbabwiska dollar för 1 US-dollar, samtidigt som deras landsmän måste betala 1 500 zimbabwiska dollar för 1 US-dollar?

Kommer kommissionen, mot bakgrund av detta skandalösa missbruk av EU-pengar, att stoppa dessa valutaupplägg för länder som insisterar på att behålla fasta växelkurser, eller kommer kommissionen att tillåta att detta händer i framtiden?

Skulle kommissionen kunna förklara varför ”kommissionens delegation” när den ”påtalade denna utveckling blev ... ombedd att fortsätta använda den fasta växelkursen då medel skulle sättas in på konton som används för projekt och program som finansieras av gemenskapen” (se revisionsrätten årsrapport för 2002, kapitel V, punkt 63), trots att kommissionen ”i denna monetära situation ..., varje gång den under 2002 har satt in medel på konton för projekt som är bundna i zimbabwiska dollar, gjort en mycket stor förlust” (se revisionsrätten årsrapport för 2002, kapitel V, punkt 64)?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommission godtar inte revisionsrättens analys av situationen på grund av följande:

| — | Det var olagligt för banker i Zimbabwe att använda den parallella växelkursen vid officiella transaktioner (se kommissionens svar på punkt 62 i revionsrättens rapport). I själva verket har centralbanken vid flera tillfällen hotat att åtala banker som handlade på svarta marknaden. Det är skälet till att delegationen ombads att använda den officiella växelkursen när den satte in medel på projektkontona, i avvaktan på resultatet av diskussionerna med regeringen och bankerna. |
| --- | --- |

—

Det var olagligt för banker i Zimbabwe att använda den parallella växelkursen vid officiella transaktioner (se kommissionens svar på punkt 62 i revionsrättens rapport). I själva verket har centralbanken vid flera tillfällen hotat att åtala banker som handlade på svarta marknaden. Det är skälet till att delegationen ombads att använda den officiella växelkursen när den satte in medel på projektkontona, i avvaktan på resultatet av diskussionerna med regeringen och bankerna.

| — | När det gäller bistånd från Europeiska utvecklingsfonden var kommissionen under 2002 bunden av förfarandena i Lomé-konventionen, som gav den nationella utanordnaren tydliga befogenheter i fråga om förvaltningen av medlen, och genomförandebestämmelserna för dem. Eftersom den officiella växelkursen faller helt inom stats suveräniteten, är enda möjligheten att använda en annan kurs att ge sig in i förhandlingar med den nationella utanordnaren och med landets banker. Det är vad kommissionen gjorde när den officiella kursen blev orealistisk. |
| --- | --- |

—

När det gäller bistånd från Europeiska utvecklingsfonden var kommissionen under 2002 bunden av förfarandena i Lomé-konventionen, som gav den nationella utanordnaren tydliga befogenheter i fråga om förvaltningen av medlen, och genomförandebestämmelserna för dem. Eftersom den officiella växelkursen faller helt inom stats suveräniteten, är enda möjligheten att använda en annan kurs att ge sig in i förhandlingar med den nationella utanordnaren och med landets banker. Det är vad kommissionen gjorde när den officiella kursen blev orealistisk.

| — | Kommissionen anser framför allt att talet på 89% värdeminskning, som revisionsrätten använder för betalningar som uppgår till 4,5 miljoner euro (mindre än 5% av gemenskapens sammanlagda bistånd till Zimbabwe 2002), inte återspeglar den faktiska situationen eller de omständigheter som kommissionen ställdes inför, när den ville att betalningarna skulle vara lagliga och regelmässiga. |
| --- | --- |

—

Kommissionen anser framför allt att talet på 89% värdeminskning, som revisionsrätten använder för betalningar som uppgår till 4,5 miljoner euro (mindre än 5% av gemenskapens sammanlagda bistånd till Zimbabwe 2002), inte återspeglar den faktiska situationen eller de omständigheter som kommissionen ställdes inför, när den ville att betalningarna skulle vara lagliga och regelmässiga.

| — | Kommissionen och delegationen har förhandlat om en ”biandkurs” för att motverka effekterna av skillnaden mellan den officiella och den parallella växelkursen. Dessutom har de vidtagit följande viktiga åtgärder:






  — | Utbetalningarna i lokal valuta har minskats till ett minimum. |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionen och delegationen har förhandlat om en ”biandkurs” för att motverka effekterna av skillnaden mellan den officiella och den parallella växelkursen. Dessutom har de vidtagit följande viktiga åtgärder:

—

Utbetalningarna i lokal valuta har minskats till ett minimum.

| — | När det har varit möjligt har utbetalningarna utanför landet gjorts i euro (t.ex. genom att nästan uteslutande inrikta hälsoprogrammet på att skaffa läkemedel). |
| --- | --- |

—

När det har varit möjligt har utbetalningarna utanför landet gjorts i euro (t.ex. genom att nästan uteslutande inrikta hälsoprogrammet på att skaffa läkemedel).

| — | Man har försäkrat sig om att eurodelar har införts i de lokala projektprogrammens förskottskonton. |
| --- | --- |

—

Man har försäkrat sig om att eurodelar har införts i de lokala projektprogrammens förskottskonton.

Gemenskapens sammanlagda bistånd till Zimbabwe uppgick till 94 miljoner euro 2002, av vilka endast 8 miljoner användes inom landet. Livsmedel, insatsvaror i jordbruket och läkemedel m.m. köptes från grannländerna.

---

(1)  EUT C 286, 28.11.2003, s. 355

(2)  EGT L 50, 21.2.2002, s. 4.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/196 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/196

---

(2004/C 88 E/0201)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0585/04

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   WTO-samtal i Cancún och Genève

Efter det att WTO-samtalen i Cancún misslyckats och samtalen nu återupptagits i Genève ombeds kommissionen att redogöra för de framsteg som gjorts.

Insisterar Europeiska unionen fortfarande på att nya frågor tas upp?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Efter Cancúnkonferensens sammanbrott har kommissionen sett över sin ståndpunkt, vilket framgår av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och ekonomiska och sociala kommittén av den 26 november 2003”om att blåsa nytt liv i förhandlingarna inom ramen för utvecklingsagendan från Doha — EU:s perspektiv” (1). Riktlinjerna i meddelandet godkändes av rådet den 9 december 2003 (2). Det kan konstateras att EU har intagit en annorlunda och mer flexibel hållning i vissa av de ”nya frågor” som parlamentsledamoten nämner.

Parlamentet diskuterade utsikterna för utvecklingsrundan från Doha vid sitt sammanträde den 13 januari 2004. Kommissionen hälsar med stor tillfredsställelse att den fick ett brett stöd för sitt synsätt, som går ut på prioritering av multilaterala förhandlingar, större flexibilitet i vissa frågor, inbegripet de s.k. Singaporefrågorna, och en förstärkning av dialogen med handelspartnerna, för att utnyttja de kommande månaderna till att skynda på förhandlingarna, vilket borde ha skett 2003.

Efter mötet i WTO:s allmänna råd den 15 december, där alla WTO-medlemmar klart uttryckte sin politiska vilja att fortsätta förhandlingarna inom ramen för utvecklingsagendan från Doha, har kommissionsledamoten med ansvar för handel deltagit i ett möte med G-20-gruppen i Brasilien, besökt Indien, Bangladesh, Indonesien och Kenya, träffat G-90-gruppen i Genève, deltagit i den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen i Addis Abeba, besökt Washington och hållit andra möten i Bryssel. Ytterligare diskussioner i dessa frågor kommer att äga rum inför mötet i WTO:s allmänna råd i maj.

---

(1)  KOM(2003) 734 slutlig.

(2)  15535/03 av den 5.12.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/197 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/197

---

(2004/C 88 E/0202)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0624/04

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Dumpning av regnbågslax som importeras från Norge och Färöarna

För närvarande behandlas frågan huruvida den temporära dumpningstull (5 år) som kommissionen införde i september skall göras varaktig. Kommissionen har föreslagit en dumpningstull på 19,9 procent för norsk regnbågslax.

För att fiskuppfödare i EU skall kunna fortsätta med sin näringsverksamhet är det ytterst viktigt att tullen införs. Norge exporterade 2003 nästan 7 miljoner kilo regnbågslax till EU:s medlemsstater till allra billigaste pris, 2,46 euro/kg. Produktionskostnaderna i Norge och t.ex. Finland är cirka 3,50 euro/kg.

Dumpningsförsäljningen i Norge beror på överproduktion. I fjol beviljade den norska staten 50 nya näringstillstånd och i slutet av året saluförde den ytterligare 60 nya tillstånd. Förlusterna inom fiskuppföding uppgick till 190 miljoner euro 2002 och fjolåret var ännu mer förlustbringande. Produktion består till 20 procent av regnbågslax.

Till vilka åtgärder tänker kommissionen skrida i egenskap av övervakare av den inre marknaden för att avskaffa denna osunda dumpning från marknaden och enligt vilken tidtabell kommer den att vidta åtgärderna?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Efter införandet av preliminära antidumpningstullar på import av stor regnbåge från Norge och Färöarna i september 2003, har kommissionen undersökt alla inlagor från berörda parter rörande de preliminära undersökningsresultaten. I januari godkändes ett prisåtagande från exportörerna från Färöarna.

De preliminära undersökningsresultaten har bekräftats av medlemsstaterna efter noggrann granskning. Genom rådets förordning (EG) 437/2004 (1) infördes en slutgiltig tull på 19,9 % på import av stor regnbåge med ursprung i Norge och tullar på mellan 42,6-54,4 % på import av samma produkt från Färöarna, med undantag av import från de exportörer som gjorde det prisåtagande som godkändes av kommissionen. Införandet av dessa åtgärder har till syfte att avlägsna den skadevållande dumpning som konstaterades i kommissionens undersökning. Tullarna förväntas därför återställa lika konkurrensvillkor på gemenskapsmarknaden och följaktligen skydda gemenskapsindustrin från orättvis konkurrens. De slutgiltiga antid-umpning såtgärderna kommer att tillämpas under fem år, vilket är den tid som normalt behövs för att motverka skadevållande dumpning.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 437/2004 av den 8 mars 2004 om införande av slutgiltiga antidumpningstullar och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av stor regnbåge med ursprung i Norge och Färöarna, EUT L 72, 11.3.2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/197 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/197

---

(2004/C 88 E/0203)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0640/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Förvånande förekomst av namn på EU-organ, såsom Olaf i förvirrande uppgifter från institutioner i Israel avseende hur EU-medel används av ordföranden för den palestinska myndigheten

I samband med vad som tycks vara resultatet av medvetet illvilliga rykten från Israels administration och civila institutioner i landet, har det nyligen i spansk press förekommit uppgifter som sammanblandar kommentarer om insättningen av pengar på ett konto i Paris som står i den palestinske ordförandens hustrus namn, och den utredning som en Olaf-delegation för närvarande genomför i Jerusalem om en så kallad ”Arafat-akt”, organiserad av Israels nuvarande hälsominister. Denna akt innehåller handlingar som tagits fram av Israels armé under uppförandet av den olagliga och skamliga mur som är avsedd att minska det palestinska territoriet och isolera invånarna på Västbanken från Palestina. Vilken betydelse har Olafs förmodade verksamhet i denna förvirrade situation? Har kommissionen redan bemött dessa uppgifter som verkar vara avsedda att sprida illvilja just som det talas om att Israels regering skall kallas inför Internationella domstolen i Haag med anledning av murens uppförande, och det också talas om premiärminister Sharons egna problem med rättvisan i Israel?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Kommissionen ber att få hänvisa parlamentsledamoten till sitt svar på den skriftliga frågan E-0559/04 från Mario Borghezio (1).

Kommissionen kan även meddela parlamentsledamoten att Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har inlett en utredning i syfte att undersöka misstankarna om förskingring av gemenskapsmedel som utbetalats i form av stöd till den palestinska myndighetens driftsbudget samt en utredning rörande finansieringen av humanitära projekt och utvecklingsprojekt som lagts fram av palestinska sammanslutningar och organisationer.

---

(1)  Ses. 193.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/198 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/198

---

(2004/C 88 E/0204)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0649/04

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Romerna i Slovakien

Har kommissionen noterat den slovakiska regeringens beslut om nedskärningar i socialskyddet för den lokala rombefolkningen samt de oroligheter som detta medfört i bland annat Trhoviste? Anser kommissionen att den slovakiska regeringens människorättspolitik är i överensstämmelse med den politik som krävs av EU:s medlemsstater?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Kommissionen har noterat att det nya socialbidragssystem som införts i Slovakien lett till en betydande minskning av utbetalningarna av socialbidrag från och med början av mars 2004. Kommissionen har även givit uttryck för sin oro beträffande de oroligheter och den plundring som förekommit bland den romska befolkningen i östra Slovakien.

Överlag förkastar kommissionen naturligtvis all användning av våld som ett sätt att ge uttryck för krav av social eller annan natur. Kommissionen har varit i kontakt med de slovakiska myndigheterna med anledning av situationen och har uttryckt sin förhoppning om att Slovakiens regering snabbt skulle utnyttja alla de medel den har till sitt förfogande för att komma fram till en rimlig och genomtänkt lösning i denna känsliga fråga. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att lindra svårigheterna bland den fattigaste befolkningen, som troligen lider mest av att socialbidragen skurits ned. Sysselsättningsmöjligheterna bör förbättras i de fattigaste delarna av landet, i synnerhet i östra Slovakien. I detta sammanhang hälsar kommissionen med tillfredställelse att Slovakiens regering nyligen lagt fram ett dokument omfattande 14 punkter om hur situationen för de mest missgynnade medborgarna, i synnerhet romerna, skulle kunna förbättras. De slovakiska myndigheterna har också försäkrat kommissionen om att de noggrant kommer att övervaka hur polisen uppträder i den östra delen av landet.

Kommissionen är fast besluten att — inom det möjligas ram — stödja de slovakiska myndigheterna i deras ansträngningar att finna en snar lösning på frågan.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/199 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/199

---

(2004/C 88 E/0205)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0660/04

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Bidrag till icke-statliga organisationer

Kan kommissionen ge svar på följande frågor:

| — | Till vilken summa uppgår totalt sett de EU-bidrag, som betalas i form av engångsbidrag eller finansieringsbidrag, till icke-statliga organisationer, grupper i det civila samhället, politiska organisationer eller informationsgrupper? |
| --- | --- |

—

Till vilken summa uppgår totalt sett de EU-bidrag, som betalas i form av engångsbidrag eller finansieringsbidrag, till icke-statliga organisationer, grupper i det civila samhället, politiska organisationer eller informationsgrupper?

| — | Vilka icke-statliga organisationer erhåller bidrag, anslag eller stöd från EU? Hur stora är beloppen och hur ofta utbetalas dessa? |
| --- | --- |

—

Vilka icke-statliga organisationer erhåller bidrag, anslag eller stöd från EU? Hur stora är beloppen och hur ofta utbetalas dessa?

| — | Enligt vilka kriterier fattas beslut om att icke-statliga organisationer skall beviljas bidrag, anslag eller stöd? |
| --- | --- |

—

Enligt vilka kriterier fattas beslut om att icke-statliga organisationer skall beviljas bidrag, anslag eller stöd?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

I budgetförordningen och dess genomförandebestämmelser finns inga särskilda bestämmelser för icke-statliga organisationer och därför behandlas de inte på något annat sätt än fysiska eller juridiska personer. De måste alltså uppfylla de allmänna kriterier angående uteslutande och urval som gäller för alla stödmottagare. I del II avdelning IV i budgetförordningen finns särskilda bestämmelser för externa åtgärder. Dessutom kan särskilda bestämmelser om kriterier för stödberättigande fastställas i åtgärdsprogram och anbudsförfaranden som gäller olika åtgärder.

De icke-statliga organisationerna samarbetar med kommissionen i genomförandet av ett stort antal åtgärder både inom och utanför EU. Eftersom de normalt inte behandlas annorlunda än andra organisationer, organ eller företag finns det inga särskilda uppgifter hos kommissionen om nivån på finansiering till icke-statliga organisationer. I många fall är de icke-statliga organisationerna partner för genomförandet och inte slutmottagare av gemenskapens åtgärder. Därför kan kommissionen inte besvara ledamotens två första frågor.

Emellertid finns en mängd information om samarbetet med icke-statliga organisationer på Internet, på webbplatsen Europa. Exempel är åtgärder inom EU om utbildning och kultur http://europa.eu.int/comm/dgs/education_culture/civilsociety/fr.htm) eller om internationellt bistånd http://europa.eu.int/comm/euro-peaid/projects/ongcd/indexfr.htm).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/199 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/199

---

(2004/C 88 E/0206)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0665/04

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Säkerhetsstandarder för bildhantering vid scanning av sedlar

De nya programvarorna Adobe Photoshop CS och Paint Shop Pro tillåter inte att bilder på sedlar läses in och bearbetas. Världssammanslutningen av centralbanker för att förebygga förfalskningar CBCDG (Central Bank Counterfeit Deterrence Group) har utvecklat en mekanism som är ett viktigt bidrag för att förhindra förfalskning av sedlar.

| 1. | Känner kommissionen till denna mekanism? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till denna mekanism?

| 2. | Planerar kommissionen att göra denna mekanism till en obligatorisk säkerhetsstandard? |
| --- | --- |

2.

Planerar kommissionen att göra denna mekanism till en obligatorisk säkerhetsstandard?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Kommissionen är medveten om de insatser som CBCDG (Central Bank Counterfeit Deterrence Group) har gjort för att utveckla teknik som avskräcker från digital inläsning och bearbetning av bilder på sedlar.

Kommissionen anser det viktigt att denna teknik för att förhindra förfalskning används.

Kommissionen har varit i kontakt med Europeiska centralbanken (ECB) för att diskutera om det vore lämpligt att införa lagstiftning som gör det obligatoriskt att använda teknik som förhindrar förfalskning av sedlar i apparater för digital bildhantering.

ECB håller för närvarande på att utarbeta en första bedömning i samförstånd med kommissionen och i direkt samverkan med industrin.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/200 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/200

---

(2004/C 88 E/0207)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0666/04

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Brott mot miljölagstiftningen

Genom beslut nr 1070/13.5.2002 från skogsstyrelsen i regionen Thessalien godkänns anläggandet av ett stenbrott för utvinning och bearbetning av inerta ämnen i Xera i Agia kommun (kommundelen Potamia) på ett betesområde som uppgår till 306,15 hektar.

I beaktande av:

| — | Detta område har blivit klassat som skyddszon genom sitt införlivande i nätverket Natura 2000. |
| --- | --- |

—

Detta område har blivit klassat som skyddszon genom sitt införlivande i nätverket Natura 2000.

| — | I en skrivelse (A.P.D10/B/F6.12.Gen/6422/9.5.2000) till industristyrelsen i Larisa tillkännager näringsministeriet att det enligt artikel 4 i lag nr 2115/93 är förbjudet att anlägga stenbrott inom två kilometers radie från områden som klassats som arkeologiska platser eller skyddszoner och att det därför inte är tillåtet att anlägga stenbrott i områden som ingår i nätverket Natura 2000. |
| --- | --- |

—

I en skrivelse (A.P.D10/B/F6.12.Gen/6422/9.5.2000) till industristyrelsen i Larisa tillkännager näringsministeriet att det enligt artikel 4 i lag nr 2115/93 är förbjudet att anlägga stenbrott inom två kilometers radie från områden som klassats som arkeologiska platser eller skyddszoner och att det därför inte är tillåtet att anlägga stenbrott i områden som ingår i nätverket Natura 2000.

| — | Gruvindustrin producerar ytterst stora mängder avfall, med miljökonsekvenser som bland annat kommer till uttryck i yt- och grundvattenkvaliteten, den fysiska stabiliteten, förekomsten av damm och erosioner samt i livsmiljöernas kvalitet till lands och till sjöss. |
| --- | --- |

—

Gruvindustrin producerar ytterst stora mängder avfall, med miljökonsekvenser som bland annat kommer till uttryck i yt- och grundvattenkvaliteten, den fysiska stabiliteten, förekomsten av damm och erosioner samt i livsmiljöernas kvalitet till lands och till sjöss.

| — | Stenbrottets placering i anslutning till bebyggda områden kommer att få negativa följder för lantbrukarnas och djurhållarnas inkomster och inverka på fårhållningen och äppleodlingen i området. |
| --- | --- |

—

Stenbrottets placering i anslutning till bebyggda områden kommer att få negativa följder för lantbrukarnas och djurhållarnas inkomster och inverka på fårhållningen och äppleodlingen i området.

| — | Stenbrottet kommer att skapa trafikproblem på den centrala vägsträckan mellan Larisa, Agia och ner till kustremsan i södra Larisa. Den redan hårt belastade vägen kommer nämligen att tvingas ta emot alla de tunga fordon som kommer att transportera de inerta ämnena, i synnerhet under sommarmånaderna, då trafiken redan nu är problematisk. |
| --- | --- |

—

Stenbrottet kommer att skapa trafikproblem på den centrala vägsträckan mellan Larisa, Agia och ner till kustremsan i södra Larisa. Den redan hårt belastade vägen kommer nämligen att tvingas ta emot alla de tunga fordon som kommer att transportera de inerta ämnena, i synnerhet under sommarmånaderna, då trafiken redan nu är problematisk.

Med tanke på dessa omständigheter undrar jag följande: Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att förhindra denna verksamhet, som strider såväl mot gemenskapens som mot Greklands miljölagstiftning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Kommissionen har inte behörighet att uttala sig om eventuella överträdelser mot bestämmelser i den grekiska lagstiftningen eller om lämpligheten att genomföra ett projekt. De grekiska myndigheterna måste emellertid rätta sig efter de skyldigheter som följer av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (1), såsom det ändrats genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (2), liksom de skyldigheter som följer av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (3).

För det första anges det i direktiv 85/337/EEG att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan skall genomgå ett tillståndsförfarande och en bedömning av denna påverkan innan tillstånd ges. Dessa projekt definieras i artikel 4, där man hänvisar till bilagorna I och II till direktivet. Bland annat skall stenbrott där verksamhetsområdet är mer än 25 hektar (bilaga I.19 till direktivet) bli föremål för ett tillståndsförfarande och en bedömning av inverkan på miljön. Dessutom krävs det enligt den grekiska lagstiftning som införlivar direktivet ett sådant förfarande även för stenbrott vars yta understiger denna gräns (bilaga II.2 a).

För det andra framgår det av de tillgängliga upplysningarna att det omtvistade stenbrottet ligger i närheten av ett område av gemenskapsintresse benämnt ”Karla — Mavrovouni — Kefalovryso Velestinou — Neochori” (kod GRl420004), som de grekiska myndigheterna i enlighet med direktiv 92/43/EEG har föreslagit skall ingå i nätverket Natura 2000. Följaktligen är bestämmelserna i direktiv 92/43/EEG, särskilt artikel 6.3, tillämpliga.

Inom ramen för bedömningen av inverkan på miljön skall de behöriga nationella myndigheterna, i det här fallet miljöministeriet och inte regionen Thessalien, anta ett ”beslut om godkännande av miljövillkoren” för projektet. Detta beslut, som fattas på grundval av en miljökonsekvensbeskrivning och efter ett offentligt samråd, syftar till att fastställa projektets omfattning, bedöma betydande negativa effekter som projektet kan antas medföra på miljön samt fastställa åtgärder för att undvika och minska dessa effekter. Eftersom projektet kan antas få en betydande inverkan på ett område som föreslagits vara av gemenskapsintresse skall ”beslutet om godkännande av miljövillkoren” dessutom inbegripa en lämplig bedömning av projektets inverkan på detta område utifrån målen att bevara det.

Mot bakgrund av de uppgifter som lämnats kan kommissionen inte konstatera några överträdelser mot ovannämnda direktiv. Om parlamentsledamoten har några kompletterande upplysningar som kan förmodas visa att det aktuella projektet på något sätt skulle vara oförenligt med gemenskapens miljölagstiftning uppmanar kommissionen honom att inkomma med dem.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997.

(3)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/201 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/201

---

(2004/C 88 E/0208)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0667/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Att på nytt öppna den västra järnvägspassagen mellan Sligo och Cork i Irland

I den offentliggjorda rapporten ”West on Track” finns beräkningar som visar att den västra järnvägspassagen mellan Sligo och Cork i Irland åter kan öppnas till en kostnad som understiger 250 miljoner euro. Det finns en betydande potential för godstrafik på rutten, samtidigt som den irländska transportministern med all tydlighet beslutat att avslå yttrandet från den egna regeringens strategiska järnvägsöversyn i vilket slutsatsen drogs att linjen inte skulle vara bärkraftig. Kan kommissionen mot bakgrund av detta uppge om den irländska regeringen tagit upp frågan med kommissionen om möjligheterna att öppna denna linje igen? Vilket svar skulle kommissionen lämna på ett sådant förslag? Anser kommissionen att ett sådant förslag eller delar av det skulle vara behörigt för EU-anslag från Marco Polo-programmet eller andra EU-program?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/202 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/202

---

(2004/C 88 E/0209)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0674/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Iarnrod Eireanns fraktverksamhet

Såsom kommissionen känner till är Iarnrod Eireann den enda nationella järnvägstransportören i EU som inte får något statligt stöd för sin fraktverksamhet. Utbyggda järnvägstransporter är en av de centrala målsättningarna i kommissionens vitbok om transporter från september 2001.

Vilken ståndpunkt skulle kommissionen mot bakgrund av detta, och mot bakgrund av Marco Poloprogrammet och det faktum att den irländska regeringen för närvarande genomför en strategisk översyn av järnvägarna, inta om den irländska regeringen övervägde att bevilja statligt stöd till Iarnrod Eireann för dess fraktverksamhet?

Vilka EU-bestämmelser skulle styra beviljandet av ett? sådant stöd?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0667/04 och E-0674/04

ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(30 april 2004)

Järnvägssektorn är en central del i gemenskapens gemensamma transportpolitik, där man strävar efter att utveckla ett hållbart transportsystem genom att ändra balansen mellan olika transportsätt. Denna politik beskrevs i vitboken ”Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden” (1) av den 12 september 2001.

Kommissionen har inrättat Marco Polo-programmet för att bidra till lanseringen av innovativa transporttjänster. Det huvudsakliga målet i detta program är att minska trafikstockningar och förbättra miljövillkoren i hela transportsystemet genom att styra transporter bort från vägar till närsjöfart, järnväg och inre sjövägar.

När det gäller infrastruktur hör inte sträckan från Sligo till Cork till det transeuropeiska nätet (TEN), så det omfattas inte av dess budget eller av Sammanhållningsfonden. Även om sträckan skulle kunna omfattas av Europeiska regionala utvecklingsfonden omfattar de åtgärder som väljs ut för gemenskapsstöd under den nuvarande programplaneringsperioden (2000-2006) inga åtgärder för att åter ta sträckor i bruk som inte längre används.

Utöver gemenskapsmedlen från Marco Polo har varje medlemsstat rätt att använda offentliga resurser i syfte att stödja nationella politiska mål, exempelvis för att modernisera godstrafiken på järnväg. Alla typer av statligt stöd måste dock vara förenliga med konkurrensreglerna enligt EG-fördraget. Som allmän princip är statligt stöd som snedvrider konkurrensen på den gemensamma marknaden förbjudet enligt EG-fördraget. I EG-fördraget tillåts dock vissa undantag från förbudet mot statligt stöd om de föreslagna stödordningarna kan få en övergripande gynnsam effekt för EU. Genom artikel 87.3 c i EG-fördraget tillåts statligt stöd för att underlätta utvecklingen av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner. Enligt artikel 73 i EG-fördraget är statligt stöd förenligt med fördraget om det tillgodoser behovet av samordnade transporter. Det bör även påpekas att kommissionen har antagit ett antal ”riktlinjer” eller ”ramar” för att förtydliga sin politik för statligt stöd på vissa områden, exempelvis miljöskydd eller undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter, vilka skall beaktas vid kommissionens utvärdering av alla statliga stöd.

Varje statligt stöd undersöks därför enskilt mot bakgrund av tillämplig lagstiftning och praxis. Det bör slutligen nämnas att alla järnvägsföretag kan få subventioner från medlemsstaterna om subventionerna utgör ersättning för utförandet av vissa skyldigheter som omfattas av begreppet allmänna tjänster.

När det gäller järnvägsmarknaden bör man nämna att Irland har möjlighet att öppna sin inhemska marknad för konkurrens för godstransport på järnväg. Detta skulle kunna locka nya marknadsaktörer som är intresserade av att erbjuda sådana tjänster, medan den nationella aktören inte nödvändigtvis är intresserad av att erbjuda dem med tanke på dennes övriga prioriteringar.

---

(1)  KOM(2001) 370 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/203 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/203

---

(2004/C 88 E/0210)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0670/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Kommissionens utredning om oljeutsläpp vid Poolbeg-halvön, Dublin

Vilket svar, om något alls, har kommissionen fått från Irland som svar den formella skrivelse som skickades till Irland i april 2003, enligt meddelande i IP/03/544? Skrivelsen gällde det faktum att den irländska regeringen inte samarbetat i samband med kommissionens utredning av klagomål om oljeutsläpp i vattnet intill ett särskilt skyddsområde vid Poolbeg-halvön i augusti 2002 och Irlands efterlevnad av direktivet om farliga ämnen (76/464/EEG (1)) och direktivet om livsmiljöer (92/43/EEG (2)).

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar den att vidta i ärendet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Den formella skrivelse som parlamentsledamoten hänvisar till avsåg Irlands underlåtenhet att besvara en begäran om upplysningar om Irlands efterlevnad av miljölagstiftningen i fråga om Poolbeg-halvön i Dublin. Irland besvarade inte den formella skrivelsen och kommissionen avgav därför ett motiverat yttrande i december 2003. Irland inkom därefter med ett detaljerat svar på kommissionens ursprungliga begäran om upplysningar. Med detta svar betraktas överträdelseförfarandet med anledning av underlåtenhet att samarbeta enligt artikel 10 i EG-fördraget vara avslutat och kommissionen har därför inte för avsikt att vidta några ytterligare åtgärder i frågan. Kommissionen undersöker fortfarande de huvudfrågor som togs upp i det ursprungliga klagomålet (3).

---

(1)  EGT L 129, 18.5.1976, s. 23.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(3)  P2001/4789.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/203 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/203

---

(2004/C 88 E/0211)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0675/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Förordningen om avfallstransporter till och från gemenskapen

Har kommissionen fått något svar, och i så fall vilket, från Irland som svar på det formella yttrande som skickades till Irland i april 2003, enligt meddelande i IP/03/544? Skrivelsen gäller det faktum att den irländska regeringen inte samarbetat vid kommissionens begäran om uppgifter om hur Irland har följt förordning (EEG) nr 259/93 (1) om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen; denna begäran gjordes sedan klagomål framförts om oegentligheter i fråga om de dokument som krävs för avfallsexport från Irland.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar den att vidta i ärendet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Den formella skrivelse som ledamoten hänvisar till besvarades av Irland i juni 2003. I och med detta svar ansåg kommissionen att överträdelsen hade upphört. Överträdelseförfarandet för underlåtenhet att samarbeta enligt artikel 10 i EG-fördraget avslutades därför och inga ytterligare åtgärder övervägs för närvarande i frågan. Kommissionen undersöker fortfarande de huvudfrågor som togs upp i det ursprungliga klagomålet.

---

(1)  EGT L 30, 6.2.1993, s. 1.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/204 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/204

---

(2004/C 88 E/0212)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0684/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Parmalat och Nederländernas avvikande skattelagstiftning som lockar utländska företag som har tvivelaktiga avsikter

| 1. | Känner kommissionen till att Forum Administrations, dotterföretag till den stora nederländska advokatfirman Nauta Dutilh, i Nederländerna förvaltar åtminstone en stiftelse och fem privata bolag vars andelar till övervägande del befinner sig i italiensk ägo och som har kopplingar till den komprometterade italienska mejerikoncernen Parmalat? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att Forum Administrations, dotterföretag till den stora nederländska advokatfirman Nauta Dutilh, i Nederländerna förvaltar åtminstone en stiftelse och fem privata bolag vars andelar till övervägande del befinner sig i italiensk ägo och som har kopplingar till den komprometterade italienska mejerikoncernen Parmalat?

| 2. | Känner kommissionen till att Parmalat-obligationer till ett värde av nästan 6 miljarder euro har givits ut via denna nederländska kanal, att det senaste lånet på 350 miljoner euro placerades så sent som i september 2003 och att de obligationerna nu har blivit värdelösa? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att Parmalat-obligationer till ett värde av nästan 6 miljarder euro har givits ut via denna nederländska kanal, att det senaste lånet på 350 miljoner euro placerades så sent som i september 2003 och att de obligationerna nu har blivit värdelösa?

| 3. | Känner kommissionen även till att tillgångar till ett värde av 800 miljarder euro enligt Nederländernas centralbank har placerats hos 181 nederländska förvaltningsbolag? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen även till att tillgångar till ett värde av 800 miljarder euro enligt Nederländernas centralbank har placerats hos 181 nederländska förvaltningsbolag?

| 4. | Kan kommissionen bekräfta att det för närvarande är påfallande många företag som inte har sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet i Nederländerna som försöker att reglera sin finansiering och sina skatter där eftersom man med detta tror sig vinna skattefördelar? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen bekräfta att det för närvarande är påfallande många företag som inte har sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet i Nederländerna som försöker att reglera sin finansiering och sina skatter där eftersom man med detta tror sig vinna skattefördelar?

| 5. | På vilket sätt är den nuvarande skatterätten, som anpassades på 1990-talet, annorlunda än i andra EU-medlemsstater? Vad gör den nederländska skatterätten så attraktiv för utländska företag? |
| --- | --- |

5.

På vilket sätt är den nuvarande skatterätten, som anpassades på 1990-talet, annorlunda än i andra EU-medlemsstater? Vad gör den nederländska skatterätten så attraktiv för utländska företag?

| 6. | Erbjuder den nuvarande nederländska lagstiftningen mer specifikt möjligheter att kringgå andra staters bestämmelser, och skapar den därmed utrymme för dem som själva vill få fördelar genom att missgynna andra företag, myndigheter, arbetstagare, aktieägare, obligationsinnehavare, leverantörer och konsumenter? |
| --- | --- |

6.

Erbjuder den nuvarande nederländska lagstiftningen mer specifikt möjligheter att kringgå andra staters bestämmelser, och skapar den därmed utrymme för dem som själva vill få fördelar genom att missgynna andra företag, myndigheter, arbetstagare, aktieägare, obligationsinnehavare, leverantörer och konsumenter?

| 7. | Är det enklare om man har en juridisk person i Nederländerna att också utnyttja skattefördelarna på de sex öar i Karibien som visserligen tillhör Kungariket Nederländerna men som inte ingår i EU och där Parmalat även har dotterföretag? |
| --- | --- |

7.

Är det enklare om man har en juridisk person i Nederländerna att också utnyttja skattefördelarna på de sex öar i Karibien som visserligen tillhör Kungariket Nederländerna men som inte ingår i EU och där Parmalat även har dotterföretag?

| 8. | Vad anser kommissionen bör förändras i den nederländska skatterätten? Källa: Den nederländska dagstidningen ”de Volkskrant” den 22 januari 2004 |
| --- | --- |

8.

Vad anser kommissionen bör förändras i den nederländska skatterätten? Källa: Den nederländska dagstidningen ”de Volkskrant” den 22 januari 2004

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

| 1.,2. och 3. | Kommissionen känner till de problem som togs upp i den artikel som publicerades i dagstidningen ”de Volkskrant” den 22 januari 2003 samt problemen med Parmalat. Kommissionen är också medveten om att det finns en koppling mellan vissa av de centrala frågorna i fallet Parmalat och kraven på insyn, och avser därför att föreslå lämpliga ändringar av det fjärde respektive sjunde bolag srättsdirektivet under hösten. |
| --- | --- |

1.,2. och 3.

Kommissionen känner till de problem som togs upp i den artikel som publicerades i dagstidningen ”de Volkskrant” den 22 januari 2003 samt problemen med Parmalat. Kommissionen är också medveten om att det finns en koppling mellan vissa av de centrala frågorna i fallet Parmalat och kraven på insyn, och avser därför att föreslå lämpliga ändringar av det fjärde respektive sjunde bolag srättsdirektivet under hösten.

| 4. | Kommissionen förfogar inte över någon officiell information om antalet registrerade företag i Nederländerna som används för att kanalisera finansiering i syfte att minska gruppens totala skattebörda. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen förfogar inte över någon officiell information om antalet registrerade företag i Nederländerna som används för att kanalisera finansiering i syfte att minska gruppens totala skattebörda.

| 5. | Skatterätten i Nederländerna medger skattebefrielse för vinstutdelning och realisationsvinster för utländska dotterbolag för att undvika dubbelbeskattning. Denna princip för att minska dubbelbeskattning är en internationellt accepterad princip och vissa andra medlemsstater har liknande system. De nederländska bestämmelserna om holdingbolag granskades emellertid inom ramen för den uppförandekod för företagsbeskattning som medlemsstaterna har kommit överens om i syfte att förhindra skadlig skattekonkurrens. Slutsatsen var att Nederländerna skulle förstärka sina åtgärder för att förebygga ett missbruk av detta system. Detta har Nederländerna nu gjort. |
| --- | --- |

5.

Skatterätten i Nederländerna medger skattebefrielse för vinstutdelning och realisationsvinster för utländska dotterbolag för att undvika dubbelbeskattning. Denna princip för att minska dubbelbeskattning är en internationellt accepterad princip och vissa andra medlemsstater har liknande system. De nederländska bestämmelserna om holdingbolag granskades emellertid inom ramen för den uppförandekod för företagsbeskattning som medlemsstaterna har kommit överens om i syfte att förhindra skadlig skattekonkurrens. Slutsatsen var att Nederländerna skulle förstärka sina åtgärder för att förebygga ett missbruk av detta system. Detta har Nederländerna nu gjort.

| 6. | Kommissionen känner inte till någon bestämmelse i den nederländska lagstiftningen som erbjuder specifika möjligheter att kringgå andra staters bestämmelser. Som nämnts tidigare har Nederländerna vidtagit åtgärder för att förhindra ett eventuellt missbruk av det nederländska systemet genom att införa striktare regler om missbruk inom ramen för uppförandekoden för företagsbeskattning. |
| --- | --- |

6.

Kommissionen känner inte till någon bestämmelse i den nederländska lagstiftningen som erbjuder specifika möjligheter att kringgå andra staters bestämmelser. Som nämnts tidigare har Nederländerna vidtagit åtgärder för att förhindra ett eventuellt missbruk av det nederländska systemet genom att införa striktare regler om missbruk inom ramen för uppförandekoden för företagsbeskattning.

| 7. | Som en del av granskningen inom ramen för uppförandekoden granskades även skattebestämmelserna i Nederländska Antillerna och Aruba. Detta ledde till att både Nederländska Antillerna och Aruba nu måste undanröja sina skadliga skatteåtgärder, dvs. de skattefördelar som rådet fastställt som skadliga. De fördelar som uppstår för person med hemvist i Nederländerna som bedriver verksamhet i Nederländska Antillerna och Aruba skulle därför nu endast uppkomma till följd av det faktum att det finns ett avtal mellan de tre delarna av Konungariket Nederländerna för att förhindra dubbelbeskattning som är relativt likt de bilaterala skatteavtal om undvikande av dubbelbeskattning som medlemsstater och medlemsländer i Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) ingår med varandra och med andra länder. |
| --- | --- |

7.

Som en del av granskningen inom ramen för uppförandekoden granskades även skattebestämmelserna i Nederländska Antillerna och Aruba. Detta ledde till att både Nederländska Antillerna och Aruba nu måste undanröja sina skadliga skatteåtgärder, dvs. de skattefördelar som rådet fastställt som skadliga. De fördelar som uppstår för person med hemvist i Nederländerna som bedriver verksamhet i Nederländska Antillerna och Aruba skulle därför nu endast uppkomma till följd av det faktum att det finns ett avtal mellan de tre delarna av Konungariket Nederländerna för att förhindra dubbelbeskattning som är relativt likt de bilaterala skatteavtal om undvikande av dubbelbeskattning som medlemsstater och medlemsländer i Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) ingår med varandra och med andra länder.

| 8. | Medlemsstaterna har rätt att utforma sina egna skattesystem så länge reglerna är förenliga med gemenskapens regelverk, särskilt statsstödsreglerna, de grundläggande friheterna i EG-fördraget och principerna i uppförandekoden för företagsbeskattning. |
| --- | --- |

8.

Medlemsstaterna har rätt att utforma sina egna skattesystem så länge reglerna är förenliga med gemenskapens regelverk, särskilt statsstödsreglerna, de grundläggande friheterna i EG-fördraget och principerna i uppförandekoden för företagsbeskattning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/205 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/205

---

(2004/C 88 E/0213)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0686/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Europeisk plattform för väte

Även om det är med tillfredsställelse som jag noterade upprättandet av en europeisk plattform för att främja ”europeiskt väte och bränslecellsteknik (European Hydrogen and Fuel Cell Technology)” är det med förvåning som jag konstaterar att det inte finns en enda portugis bland de 35 medlemmarna i den rådgivande nämnden för denna plattform.

Jag påminner kommissionen om att laboratoriet för havsmiljö och -teknik (Laboratório de ambiente Marínho e Tecnologias) vid Azorernas universitet intar en ledande roll i utvecklingen av vätebaserad teknik.

Kan det möjligen vara så att kommissionen anser att forskning som bedrivs i en mycket avsides belägen region inte har samma värde som den som bedrivs i de större länder som nu är representerade i den rådgivande nämnden?

Betraktar inte kommissionen det som nödvändigt att få med alla berörda parter i ett initiativ som detta, oberoende av deras storlek?

Har kommissionen för avsikt att utvidga denna rådgivande nämnd så att exempelvis även laboratoriet för havsmiljö och -teknik vid Azorernas universitet ges möjlighet att delta?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Plattformen för väte- och bränslecellsteknik som lanserades i januari 2004 är ett initiativ som är avsett att innefatta samtliga aktörer och verksamheter i Europa. Syftet är att utveckla en teknik som kan leda till en framtida ekonomi byggd på vätebränslen. Den rådgivande nämnden är ett av plattformens främsta organ eftersom det kommer att styra och vägleda plattformens olika komponenter och aktörer.

Den första rådgivande nämnden är vald för en inledande period på 18 månader och består av personer på hög nivå som företräder olika aktörer i Europas ekonomi och samhällsliv, inklusive de forskningsgrenar och viktigaste industrisektorer som är aktivt engagerade i utveckling av relevant teknik.

Även om ingen av de nuvarande ledamöterna i rådgivande nämnden kommer från Portugal kommer andra portugisiska intressenter säkerligen att ingå i plattformens olika organ och strukturer, till exempel medlemsstaternas nationella grupp, ledningspaneler och initiativgrupper för att inte nämna plattformens åtgärder där alla relevanta, pågående verksamheter som uttrycker intresse att delta är välkomna. Kommissionen noterar att ”Laboratorio de Ambiente Marínho e Tecnologias, da Universidade dos Açores” kan vara intresserat av att delta.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/206 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/206

---

(2004/C 88 E/0214)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0724/04

från María Herranz García (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Bestämmelser för märkning av vin

Efter många års förhandlingar med Förenta staterna och andra länder utanför unionen om skyddet för ursprungsbeteckningarna, och vädjandena från gemenskapens vinproducenter, i vilka EU radikalt har motsatt sig alla försök från tredje land att använda sig av ursprungsbeteckningarna, har kommissionen, trots alla tidigare ansträngningar, slutligen beslutat att ge efter för de yttre påtryckningarna och legitimera andras användning av ursprungsbeteckningarna genom att i förvaltningskommittén godkänna en ändring av bestämmelserna för märkning av vin, vilket de främsta producentländerna är emot.

Från och med nu kan alla de länder som visar att de under en period på minst tio år har använt sig av beteckningar som ”gran reserva” eller ”crianza” inte bara fortsätta att göra det, utan dessutom sälja sina produkter med dessa beteckningar på EU:s marknad.

Kan kommissionen förklara vad denna helomvändning beror på, vilken dessutom kan försvaga vår ställning i förhandlingarna i Världshandelsorganisationen (WTO) om att skydda våra geografiska ursprungsbeteckningar? Vad förväntar sig kommissionen att få i utbyte mot detta beslut?

Varför kunde inte kommissionen, även om vissa länder har klagat inför WTO över gemenskapens bestämmelser från 2002 för märkning av vin, åtminstone väntat på att få utlåtandet från den internationella organisationen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Kommissionen har tvingats anta nya bestämmelser om beteckning, benämning och skydd av vissa vinprodukter för att avvärja risken för att Världshandelsorganisationen (WTO) skulle tillsätta en tvistlösningspanel, vilket skulle ha utgjort ett allvarligt hot mot EU:s politik för märkning av vin.

Med anledning av anmälan av förordning (EG) nr 753/2002 (1) till WTO har flera länder sänt in kommentarer och framfört reservationer till WTO. Två samråd har anordnats i Genève om den här frågan. Länder utanför EU betraktade det exklusiva skyddet för vissa traditionella benämningar (del B) som en ny immaterialrätt för Europeiska unionen inom ramen för avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPs-avtalet), utöver skyddet för geografiska beteckningar. Det var viktigt att undvika en WTO-panel om den här frågan eftersom det hade kunnat äventyra EU:s politik för skydd av geografiska beteckningar.

Mot bakgrund av synpunkter från länder utanför EU beslutade kommissionen att göra vissa ändringar av förordningen i fråga. Dessa ändringar rör framför allt andra länders möjlighet att använda vissa traditionella benämningar i enlighet med samma regler som gäller för medlemsstaterna. Man fick också ta hänsyn till det faktum att flera tredje länder inte har ett centraliserat reglerat system för vinsektorn. EU:s krav på ett rättsligt system har därför ändrats och principen om ”reglering” har ersatts med principen om ”tillämpliga regler”. Dessa regler innefattar dem som antas av representativa branschorganisationer. En definition av ”representativitet” har också förts in.

Viktigt att betona är också att de två typerna av traditionella benämningar inte nämns i rådets förordning (EG) nr 1493/1999 (2), till skillnad från i bilaga III till förordning (EG) nr 753/2002. I stället anges endast kommissionens möjlighet att anta normer för de traditionella benämningarna i enlighet med gällande bestämmelser i medlemsstaterna.

De nya villkoren för tredje lands användning av gemenskapens traditionella benämningar motsvarar dem som tidigare gällde för användning av de traditionella benämningar som anges i bilaga III, del A, till förordning (EG) nr 753/2002.

Några av dessa villkor anges i artikel 1.10 i förordning (EG) nr 316/2004 (3) som ändrar artikel 37.1 e i förordning (EG) nr 753/2002:

| — | Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna. |
| --- | --- |

—

Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna.

| — | Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år. |
| --- | --- |

—

Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år.

| — | Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år. |
| --- | --- |

—

Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år.

| — | Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas. |
| --- | --- |

—

Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas.

När det närmare bestämt gäller de spanska traditionella benämningarna ”Gran Reserva” och ”Crianza”, vilka tas upp i den skriftliga frågan till kommissionen, är villkoren för tredje lands användning oförändrade, eftersom dessa benämningar omnämndes redan i bilaga III, del A, till förordning (EG) nr 753/2002.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EGT L 118, 4.5.2002.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin, EGT L 179, 14.7.1999.

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 316/2004 av den 20 februari 2004 om ändring av förordning (EG) nr 753/2002, EUT L 55, 24.2.2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/207 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/207

---

(2004/C 88 E/0215)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0749/04

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Införandet av det sektorsinriktade tänkesättet i EU:s utvecklingssamarbete

Sedan det sektorsinriktade tänkesättet (”sector approach”) infördes har Europeiska kommissionens utvecklingssamarbete starkt förändrats. Detta tänkesätt går ut på att mottagarländerna i ökande grad skall ge direkt stöd ur sina egna budgetar. Följden blir att det finns allt mindre pengar att tillgå för tekniskt bistånd i form av projekt för europeiska konsultföretag, eftersom mottagarländerna själva och deras förvaltning i framtiden i hög grad själva får ta på sig olika uppgifter.

Vilken uppfattning har Europeiska kommissionen, till exempel utgående från en statistik, om utvecklingen av det tekniska biståndet (också upphandlingsåtgärder), räknat i absoluta tal (i euro) och relativt sett, såsom procentuell andel av anslagen (till exempel projekt/budgetstöd/total budget) i Europeiska kommissionens budget för utvecklingssamarbete från 1996 till i dag och, på prognostisk bas, fram till utgången av den nuvarande budgetplanen 2006?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen är medlem av kommittén för utvecklingsbistånd (DAC) inom Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) och är därmed förpliktad att regelbundet rapportera in fullständiga uppgifter om sitt samlade utvecklingsbistånd i det standardformat som tillämpas inom DAC.

Bland de uppgifter som skall rapporteras in ingår det belopp som avsatts till tekniskt samarbete. Enligt DAC innebär tekniskt samarbete att resurser tillhandahålls när det huvudsakliga syftet är att öka det intellektuella kapitalet, dvs. kunskapsnivå, färdigheter, tekniskt kunnande m.m. och det är huvudsakligen inriktat på att stödja genomförandet av projekt.

Tabellen visar de belopp som rapporterades in till DAC som tekniskt samarbete under åren 1996-2002 och dess andel av det sammanlagda offentliga utvecklingsbistånd som beviljades under de åren i form av åtaganden och utbetalningar. Denna andel låg på mellan 5,4 och 3,2 % för åtaganden och mellan 5,2 och 3,1 % för utbetalningar.

EU:s tekniska samarbete inrapporterat till DAC i förhållande till det totala bilaterala officiella biståndet

| (i miljoner euro) |
| --- |
| år | Utbetalningar | Åtaganden |
| Bilateralt officiellt utvecklingsbistånd | Tekniskt samarbete | % | Bilateralt officiellt utvecklingsbistånd | Tekniskt samarbete | % |
| 1996 | 4 297,28 | 178,13 | 4,1 % | 6 098,27 | 226,83 | 3,7 % |
| 1997 | 4 549,91 | 235,48 | 5,2 % | 5 251,81 | 286,04 | 5,4 % |
| 1998 | 4 580,58 | 192,54 | 4,2 % | 6 929,46 | 322,10 | 4,6 % |
| 1999 | 4 593,19 | 181,93 | 4,0 % | 7 009,32 | 248,99 | 3,6 % |
| 2000 | 4 789,75 | 228,93 | 4,8 % | 7 841,43 | 247,03 | 3,2 % |
| 2001 | 6 160,42 | 199,74 | 3,2 % | 6 286,88 | 199,49 | 3,2 % |
| 2002 | 6 645,80 | 203,81 | 3,1 % | 6 854,94 | 246,94 | 3,6 % |

(i miljoner euro)

år

Utbetalningar

Åtaganden

Bilateralt officiellt utvecklingsbistånd

Tekniskt samarbete

%

Bilateralt officiellt utvecklingsbistånd

Tekniskt samarbete

%

1996

4 297,28

178,13

4,1 %

6 098,27

226,83

3,7 %

1997

4 549,91

235,48

5,2 %

5 251,81

286,04

5,4 %

1998

4 580,58

192,54

4,2 %

6 929,46

322,10

4,6 %

1999

4 593,19

181,93

4,0 %

7 009,32

248,99

3,6 %

2000

4 789,75

228,93

4,8 %

7 841,43

247,03

3,2 %

2001

6 160,42

199,74

3,2 %

6 286,88

199,49

3,2 %

2002

6 645,80

203,81

3,1 %

6 854,94

246,94

3,6 %

Eftersom beslut om tekniskt samarbete fattas inom ramen för varje enskilt projekt eller program är det inte möjligt att lägga fram prognoser om åtaganden och utbetalningar.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/208 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/208

---

(2004/C 88 E/0216)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0762/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kommissionens förslag till uppföljning av handlingsplanen för finansiella tjänster

Kommissionen har för avsikt att under 2004 inleda ett mycket brett upplagt samråd för att skapa sig en bild av hur den från nittiotalet stammande handlingsplanen för finansiella tjänster vid behov skall följas upp. Är det inte ägnat att väcka förvåning att kommissionen, beträffande gemenskapens ekonomiska strategi, inte börjar med att till exempel sammanställa en vitbok med uppgifter om hur kommissionen själv avser att utvecklingen skall gå i fråga om en politisk strategi för Europa, innan kommissionen inleder detta samråd?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Det brett upplagda samråd som kommissionen har inlett beträffande finansiell integration kommer att ge information om vilka framsteg som har uppnåtts i detta skede, när den lagstiftande fasen av handlingsplanen för finansiella tjänster närmar sig sitt slut. Syftet med detta samråd är att bedöma i hur hög grad de strategiska mål som lades fast i början av processen har kunnat uppnås, nämligen effektiv drift av Europas finansmarknader, investerarskydd och finansiell stabilitet. Kommissionen utgår ifrån att dessa grundläggande strategiska mål kommer att förbli nyckelbegrepp för utvärderingen av EU:s politik på detta område även på lång sikt.

Kommissionens arbete med strategin för finansiell integration ingår i den övergripande Lissabonstrategin för global konkurrenskraft. Det skall ses i samband med de pågående diskussionerna om strukturreformer inom ramen för de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, vilket även inbegriper parlamentets synpunkter på dessa. Vid arbetet tas också full hänsyn till annat långsiktigt strategiskt tänkande, som rapporten från den oberoende högnivågruppen om ”en agenda för ett växande Europa” (Sapir-rapporten). Kommissionen anser därför att det arbetssätt som den tillämpar inom detta område utgör en integrerad del av en bredare och välplanerad ekonomisk strategi.

Samrådsförfarandet om finansiell integration kommer att ge feedback ”nerifrån” om ett viktigt område inom strategin för strukturreformer. Därigenom kommer EU:s institutioner att kunna finjustera sitt fortsatta arbete på området i syfte att ge bästa möjliga genomslagskraft för uppfyllandet av de övergripande strategiska målen. Alla politiska förslag som utarbetas på grundval av denna nulägesanalys kommer även att bli föremål för öppen debatt och samråd.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/209 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/209

---

(2004/C 88 E/0217)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0763/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   De offentliga myndigheternas roll under perioden efter handlingsplanen för finansiella tjänster

I samband med den av kommissionen planerade uppföljningen av handlingsplanen för finansiella tjänster kommer de offentliga, och framför allt då de nationella, myndigheterna att spela en avgörande roll då stadgandena i olika direktiv skall omsättas i praktiken, framför allt stadgandena på nivå 2.

Är de nuvarande strukturerna tillräckliga, framför allt de nationella tillsynskommittéerna och regelgivande kommittéerna, för att de mål som fastställts vid Lamfalussyprocessen skall kunna uppnås, alltså att direktivens tekniska föreskrifter skall genomföras flexibelt och enhetligt?

Borde inte dessa strukturer byggas ut och i så fall, hur då?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Efter det att EU-institutionerna nyligen kommit överens om att utvidga den nya organisationsstrukturen för kommittér på området finansiella tjänster till att omfatta bankväsendet, försäkringar och tjänstepensioner samt fondföretag, kommer den att säkerställa ett flexibelt och enhetligt genomförande av de tekniska bestämmelserna i direktiven.

I Lamfalussy-rapporten fastställdes vilken uppgift Europeiska värdepapperstillsynskommittén (EVTK) skall ha på nivå 3: en av EVTK:s viktigaste uppgifter är att medverka till att de nationella myndigheterna på ett enhetligt sätt tolkar och genomför lagstiftningen på både nivå 1 och 2.

I detta avseende har EVTK till uppgift att:

| — | Utarbeta konsekventa riktlinjer för de administrativa bestämmelser som skall antas på nationell nivå. |
| --- | --- |

—

Utarbeta konsekventa riktlinjer för de administrativa bestämmelser som skall antas på nationell nivå.

| — | Jämföra och se över myndigheternas praxis för att säkerställa ett effektivt genomförande i hela EU och fastställa bästa praxis. |
| --- | --- |

—

Jämföra och se över myndigheternas praxis för att säkerställa ett effektivt genomförande i hela EU och fastställa bästa praxis.

| — | Regelbundet genomföra utvärderingar på myndighetsnivå av de administrativa bestämmelserna och lagstiftningspraxis i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Regelbundet genomföra utvärderingar på myndighetsnivå av de administrativa bestämmelserna och lagstiftningspraxis i medlemsstaterna.

Enligt dessa riktlinjer håller EVTK — i samordning med parallella inititiv från kommissionen — på att organisera ad-hoc möten för att diskutera potentiella problem i samband med direktivet om marknadsmissbruk (1).

När EVTK utarbetar riktlinjer eller ger kommissionen råd om nivå 2 för utarbetandet av lagstiftning för nivå 2 försöker den att finna lösningar som kan godtas av alla medlemsstaterna. Kommissionen anser att denna process kan bidra till att säkerställa konvergens bland de nationella myndigheterna när de genomför och tillämpar EU-lagstiftning.

Inom bankväsendet och försäkringar har Kommittén för europeiska banktillsynsmyndigheter och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionskommitté nyligen påbörjat sitt arbete. De kommer att spela en avgörande roll för en enhetlig tillämpning av ny lagstiftning, som de nya direktiven om kapitalkrav och kap italtäckningsgrad.

Kommittén för europeiska banktillsynsmyndigheter har antagit ett ambitiöst arbetsprogram för att säkerställa att samma tillsynspraxis används vid viktiga aspekter av kommande bestämmelser om kapitalkrav, t.ex. om validering av interna metoder för att mäta kreditrisker och operativa risker och om den tillsynsprocess som leder till finjustering av individuella kapitalkrav.

Kommissionen kommer att arbeta med alla tillsynskommittéer för att säkerställa genomförandet av bästa praxis.

Under alla omständigheter bör man komma ihåg att kommissionen, som ett led i sin institutionella roll som ”EG-fördragens väktare” är ansvarig för att kontrollera genomförandet och övervakningen av ett högkvalitativt genomförande i medlemsstaterna. Kommissionen kan tillhandahålla tolkningsredskap och förmedla kontakter för att underlätta genomförandet, säkerställa ett högkvalitativt genomförande och undvika överträdelseförfaranden inför EG-domstolen — vilket ingår som en del av nivå 4 i samband med Lamfalussy-processen.

Ett antal initiativ har inletts i samband med Europeiska värdepapperskommittén (till exempel har kontaktpunkter inrättats för genomförandet av varje ”Lamfalussy-direktiv”) tillika med ett antal planerade möten för att tillhandahålla tolkningsredskap för att underlätta genomförandet av direktiven om marknadsmissbruk och prospekt (2). EVTK-initiativ kan komplettera kommissionens strävanden efter att förbättra genomförandet och kontrollen av efterlevnaden.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk), EUT L 96, 12.4.2003.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG, EUT L 345, 31.12.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/210 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/210

---

(2004/C 88 E/0218)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0764/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Användningen av föranslutningsfonderna

Kan kommissionen, apropå frågan om hur effektivt föranslutningsfonderna använts, ange hur många granskningar som redan utförts i de nya medlemsstaterna?

Vilka huvudsakliga resultat har framkommit?

Vilka bristfälligheter har oftast konstaterats vid användningen av föranslutningsfonderna i dessa länder?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Som svar på parlamentsledamotens första fråga är det viktigt att betona att de granskningar som gjorts avseende föranslutningsstöd i huvudsak har varit inriktade på förvaltningskontroll och att de berörda transaktionerna sorterar under kandidatländernas decentraliserade ansvar (förvaltningen av föranslutningsstöd delegerades i allmänhet till kandidatländernas nationella myndigheter i ett tidigt skede så att de kunde förbereda sig på sitt framtida ansvar när det gäller sund ekonomisk förvaltning av gemenskapens medel).

Två sorters granskningar genomfördes, nämligen räkenskapsavslut, avseende transaktionernas korrekthet och laglighet, och så kallade systemrevisioner.

Fram till anslutningsdagen genomför kommissionen en förhandskontroll av alla kontrakt som finansieras genom föranslutningsstöd och förvaltas av kandidatländernas nationella myndigheter. Därefter skall alla nya kontrakt som undertecknas normalt förvaltas helt och hållet av de nya medlemsstaterna utan förhandskontroll av kommissionen i enlighet med ett system för utvidgad decentraliserad förvaltning (EDIS, Extended Decentralised Implementation System) (1).

Räkenskapsavslut fungerar därför i hög grad som en extra kontrolnivå utöver kommissionens förhandskontroller. Räkenskapsavslut utförs per definition när ett program avslutas och har därför fram tills nu framför allt genomförts för föranslutningsstödet inom ramen för Phare, eftersom det strukturpolitiska föranslutningsinstrumentet (Ispa) och det särskilda föranslutningsprogrammet för jordbruket och landsbygdens utveckling (Sapard) inleddes relativt nyligen och ännu inte har avslutats. Ett räkenskapsavslut kan genomföras först år n+4 där n står för programplaneringsåret. Före 2000 hade räkenskapsavslut genomförts för 139 Phareprogram. Sedan 2001 har räkenskapsavslut genomförts för ytterligare 149 Phareprogram, i huvudsak avseende program under perioden 1992-1999. Sådana revisioner kommer att fortsätta.

Systemrevisioner undersöker hela det förvaltnings- och kontrollsystem som de nationella myndigheterna i kandidatlandet har upprättat för föranslutning sstödet. Fullständiga systemrevisioner har redan genomförts i samband med EDIS-ansökningarna gällande Phare i de flesta av de 10 nya medlemsstaterna (i samband med EDIS kontrollförfarande). Under 2005 kommer dessa att följas av revisioner i Bulgarien och Rumänien. En systemrevision har också genomförts beträffande de turkiska nationella myndigheterna före beslutet att delegera decentraliserad förvaltning av föranslutning sstödet till Turkiet.

Med avseende på föranslutningsstödet inom ramen för Ispa har hittills sammanlagt 32 systemrevisions-besök genomförts (2). För tre länder genomfördes även kontrollbesök inom ramen för EDIS. Efter den 1 maj 2004 kommer ytterligare revisioner i de nya medlemsstaterna att göras inom ramen för förordningen om sammanhållningsfonden.

Som parlamentsledamoten kanske redan känner till har föranslutningsinstrumentet Sapard alltid fungerat på helt decentraliserad grund, vilket inneburit att inget föranslutningsstöd tilldelats de nationella myndigheternas organ innan de efter omfattande systemrevisioner fått EDIS-godkännande. Revisioner av delegerad förvaltning utgjorde grund för det beslut om delegerad förvaltning som kommissionen fattade. Sammanlagt genomfördes 21 revisioner av delegerad förvaltning. Efter delegeringen av förvaltningen genomfördes kontrollbesök i fyra länder. När det gäller Sapard genomfördes dessutom ekonomiska revisioner i fyra länder 2002 och i åtta länder 2003. Dessa revisioner är inriktade på integritet, riktighet och trovärdighet när det gäller de räkenskaper som Sapards kontor överlämnat samt Sapards eurokonto. Dessutom genomfördes överensstämmelserevisioner i åtta länder mellan september 2003 och mars 2004.

De viktigaste resultaten och bristerna liknar dem som konstaterats i de system som används i de nuvarande medlemsstaterna. De är av mindre betydelse och gäller till exempel arkivering av anbudshandlingar för kontrakt som kontrolleras. Man bör i detta sammanhang komma ihåg att sådana kontroller sker några år efter att kontraktet ingåtts. Kommissionen har inte desto mindre godkänt dessa kontrakt i förhand på ett tidigare stadium. Av systemrevisionerna framkom svagheter — vilka korrigerades i samband med förfarandet för EDIS-godkännande — såsom brist på lämplig personal eller utbildning, ofulländad till-lämpning av lokal intern revision, bristande förberedelser för de kontrakt som var mindre standardbeto-nade gällande t.ex. partnersamarbete, kärnsäkerhet etc.

När det gäller Sapard var de svagheter som konstaterades i samband med revisionerna av delegerad förvaltning av mindre betydelse. En skrivelse innehållande kommentarer om dessa svagheter skickades till behöriga myndigheter och kommissionen följde upp hur rekommendationerna avseende dessa svagheter genomfördes. De ekonomiska revisionerna ledde till rekommendationer avseende Sapards eurokonto. I en del fall fastställdes i samband med överensstämmelserevisionerna mindre svagheter, vilka kandidatländerna uppmärksammades på genom kommentarer och rekommendationer.

---

(1)  EDIS (Extended Decentralised Implementation System) är ett förfarande genom vilket kommissionen godkänner de system som de nationella organen som förvaltar föranslutningsstöd använder på ett sätt som liknar det som används för strukturfonderna och sammanhållningsfonden, vilket gör det möjligt att avstå från kommissionens förhandskontroll av anbudsförfarande och ingående av kontrakt (och val av projekt när det gäller bidrag). Före anslutningen har alla länderna genomfört en förbättring av sina system och lämnat in ansökningar om att godkännas enligt EDIS (med undantag för några Ispa-fall för vilka den rättsliga grunden ändras vid anslutningen).

(2)  Alla anslutande länder utom Cypern och Malta, plus Bulgarien och Rumänien.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/212 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/212

---

(2004/C 88 E/0219)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0765/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kreditvärderingsinstitut och tillgången till privilegierad information

Utgående från vilken gemenskapsrättslig grund eller vilka gemenskapsrättsliga grunder har kreditvärdering sinstituten möjlighet att få tillgång till privilegierad information från företagen?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Enligt artikel 3 a och artikel 6.3 första stycket i Europaparlamenetets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk (1)), kan en emittent (eller en person som handlar på emittentens vägnar eller för emittentens räkning) överlämna insiderinformation till en utomstående som ett normalt led i fullgörande av tjänst, verksamhet eller åligganden. Emittenten måste offenliggöra denna information samtidigt som överlämnandet sker eller kort därefter, utom om den person som mottar informationen är skyldig att inte röja denna, oberoende av om denna skyldighet grundar sig på lagar och andra författningar, bolagsordningar eller ett avtal. På detta sätt kan kreditvärderingsinstitut få tillgång till priviligierad information från emittenter om de har en sådan skyldighet att inte röja informationen.

Kreditvärderingsinstitut nämns dock inte uttryckligen i ovanstående bestämmelser och det är i praktiken medlemsstaterna som beslutar om deras rätt (eller avsaknad av sådan) att kunna ta del av insiderinformation. Det finns ännu ingen harmoniserad EG-lagstiftning i denna fråga, i motsats till Förenta staterna, där officiellt erkända kreditvärderingsinstitut har laglig rätt till sådan information.

Det är därför som den ledamot av kommissionen som var ansvarig för sysselsättning och socialpolitik under debatten den 9 februari 2004 om Europaparlamentets initiativbetänkande om kreditvärderingsinstitut (föredragande: Giorgos Katiforis) konstaterade att det finns minst fyra problem som behöver lösas när det gäller kreditvärderingsinstitut: ”Först och främst är de rättsliga åtgärderna när det gäller frågan om tillgång till insiderinformation från emittenter till kreditvärderingsinstituten för närvarande oklar i Europa. Det finns ingen harmoniserad europeisk lagstiftning, och inte ens någon reglering på nationell nivå. Om kreditvärderingsinstituten skall ha tillgång till insiderinformation från emittenter, måste vi se till att samma information finns tillgänglig för alla kreditvärderingsinstitut. Jag tycker att Giorgos Katiforis betänkande avspeglar detta. (...) Vi måste snabbt vidta åtgärder beträffande dessa (...) problem. Europeiska kommissionen åtog sig det vid Europeiska rådets möte i Oviedo i april 2002. Vi måste beakta vårt åtagande innan nya skandaler inträffar. Europeiska kommissionen kommer därmed att kunna anta en ståndpunkt i frågan senast sommaren eller hösten 2004. Bland bidragen kommer Giorgos Katiforis betänkande att vara en viktig faktor för att vägleda oss.”

När det gäller andra typer av konfidentiell information, som inte stämmer med de kriterier som ingår i definitionen av ”insiderinformation” i artikel 1, punkt 1 i direktiv 2003/6/EG, behandlas den varken i detta direktiv eller i några andra rättsakter inom EG-rätten. Det finns heller inga regler på EU-nivå för affärer med andra parter än emittenter eller personer som handlar på emittentens vägnar eller för dennes räkning.

---

(1)  EUT L 96, 12.4.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/213 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/213

---

(2004/C 88 E/0220)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0773/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Belgien

Med beaktande av

| — | artikel 9 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, |
| --- | --- |

—

artikel 9 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,

| — | artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen,

| — | artikel 6 i EU-fördraget, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-fördraget,

| — | den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och |
| --- | --- |

—

den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och

av följande skäl:

| — | I Belgien har utländska lärare i sammanslutningen Guds församling (Assemblies of God) tidigare fått Specialvisum för missionärer genom vilket arbetstillstånd inte krävdes. |
| --- | --- |

—

I Belgien har utländska lärare i sammanslutningen Guds församling (Assemblies of God) tidigare fått Specialvisum för missionärer genom vilket arbetstillstånd inte krävdes.

| — | Eftersom nu kategorin Specialvisum för missionärer har försvunnit krävs det ett arbetstillstånd, men man specificerar inte vilken konkret typ av arbetstillstånd det gäller, varför missionärerna inte vet vilket de skall begära, och detta innebär ett administrativt hinder för dem. |
| --- | --- |

—

Eftersom nu kategorin Specialvisum för missionärer har försvunnit krävs det ett arbetstillstånd, men man specificerar inte vilken konkret typ av arbetstillstånd det gäller, varför missionärerna inte vet vilket de skall begära, och detta innebär ett administrativt hinder för dem.

| — | Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga fortsätter att arbeta på att lösa problemet med att få visum för sina missionärer. |
| --- | --- |

—

Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga fortsätter att arbeta på att lösa problemet med att få visum för sina missionärer.

Kan kommissionen säga om man känner till de beskrivna händelserna?

Anser kommissionen att det beskrivna agerandet är en kränkning av de grundläggande friheterna enligt artiklarna 10 och 22 i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, och att det därmed rör huvudinnehållet i dessa, som uttryckligen skyddas av artikel 52 i samma rättsakt?

Anser kommissionen likaså att dessa händelser står i motsättning till artikel 6 i EU-fördraget och därmed de principer som är gemensamma för alla medlemsstater om respekt för de mänskliga och grundläggande rättigheterna?

Kan kommissionen ge upplysningar om på vilket sätt man avser att avråda Belgien från detta agerande som står i motsättning till religionsfriheten?

Om kommissionen inte uttryckligen fördömer det beskrivna agerandet, på vilka rättsliga principer stöder man en sådan ståndpunkt?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Kommissionen känner inte till de förhållande som parlamentsledamoten hänvisar till.

När det gäller frågan om beviljade av ett särskilt arbetstillstånd för tredjelandsmedborgare som tillhör vissa religiösa grupper, erinrar kommissionen om att det för närvarande inte finns några gemenskaps-bestämmelser om tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i syfte att arbeta och att alla beslut på detta område hör till medlemsstaternas egen behörighet.

Kommissionen är inte heller behörig att ingripa mot eventuella brott mot grundläggande rättigheter, i detta fall religionsfriheten, om inte överträdelserna sker inom ramen för gemenskapsrätten och dess tillämpning.

Slutligen bör det påpekas att om en person anser att hans eller hennes grundläggande rättigheter har kränkts finns alltid möjligheten att vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, efter det att alla interna rättsmedel har uttömts.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/214 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/214

---

(2004/C 88 E/0221)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0774/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Cypern

Med beaktande av:

| — | artikel 6 i EU-fördraget, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-fördraget,

| — | artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen,

| — | Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artikel 9), |
| --- | --- |

—

Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artikel 9),

| — | den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, |
| --- | --- |

—

den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement,

| — | kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 över ansökningarna om medlemskap från Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien, |
| --- | --- |

—

kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 över ansökningarna om medlemskap från Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien,

| — | kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 (1), |
| --- | --- |

—

kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 (1),

| — | de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn avseende religionsfrihet, och |
| --- | --- |

—

de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn avseende religionsfrihet, och

av följande skäl:

| — | I Cypern har medlemmar av Jehovas vittnen informerat om svårigheterna att få befrielse från värnplikten i det grekcypriotiska nationalgardets reserv på grund av samvetsskäl. |
| --- | --- |

—

I Cypern har medlemmar av Jehovas vittnen informerat om svårigheterna att få befrielse från värnplikten i det grekcypriotiska nationalgardets reserv på grund av samvetsskäl.

| — | I norra delen av ön, betalar Vakf (muslimsk institution som styr den religiösa verksamheten för turkcyprioterna) i enlighet med författningen av 1960 kostnaderna för de muslimska religiösa ledarnas verksamhet och löner. Vakf är skattebefriad av respekt för dess religiösa verksamhet och får statliga bidrag. Ingen annan religiös organisation är skattebefriad eller får bidrag. |
| --- | --- |

—

I norra delen av ön, betalar Vakf (muslimsk institution som styr den religiösa verksamheten för turkcyprioterna) i enlighet med författningen av 1960 kostnaderna för de muslimska religiösa ledarnas verksamhet och löner. Vakf är skattebefriad av respekt för dess religiösa verksamhet och får statliga bidrag. Ingen annan religiös organisation är skattebefriad eller får bidrag.

| — | Turkcypriotiska medborgare har informerat om att de långsamma behandlingarna vid gränsområdets kontrollstationer har begränsat antalet personer som kan passera gränsen för att besöka religiösa platser under semestern. |
| --- | --- |

—

Turkcypriotiska medborgare har informerat om att de långsamma behandlingarna vid gränsområdets kontrollstationer har begränsat antalet personer som kan passera gränsen för att besöka religiösa platser under semestern.

Med tanke på att Cypern är ett av de länder som den 1 maj 2004 kommer att bli medlemmar i EU:

| — | Känner kommissionen till de beskrivna uppgifterna i sin helhet? Om så är fallet, vilken ståndpunkt har institutionen i denna fråga? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till de beskrivna uppgifterna i sin helhet? Om så är fallet, vilken ståndpunkt har institutionen i denna fråga?

| — | Kan kommissionen, med tanke på att religionsfrihet och föreningsfrihet hör till unionens prioriterade ämnen, och med tanke på kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003, där rättsliga skyldigheter fastställs avseende den gemenskapslagstiftning som det åligger unionen och medlemsstaterna att uppfylla från första dagen efter anslutningen, förklara om man tänker meddela myndigheterna i dessa två länder sina avsikter i detta hänseende? Det vill säga, på vilket sätt tänker kommissionen få dessa länder att följa lagstiftningen från första dag som medlemmar i EU om de samtidigt kränker de rättigheter vars uppfyllande är helt nödvändiga för själva anslutningen? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen, med tanke på att religionsfrihet och föreningsfrihet hör till unionens prioriterade ämnen, och med tanke på kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003, där rättsliga skyldigheter fastställs avseende den gemenskapslagstiftning som det åligger unionen och medlemsstaterna att uppfylla från första dagen efter anslutningen, förklara om man tänker meddela myndigheterna i dessa två länder sina avsikter i detta hänseende? Det vill säga, på vilket sätt tänker kommissionen få dessa länder att följa lagstiftningen från första dag som medlemmar i EU om de samtidigt kränker de rättigheter vars uppfyllande är helt nödvändiga för själva anslutningen?

| — | Ser inte kommissionen dessa fakta, med tanke på att de politiska kriterierna som fastställts i kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 kräver att anslutningsländerna skall ha stabila institutioner som en garanti för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och respekten och skyddet för minoriteterna, som ett hinder för dessa länders anslutning till EU och alltså som en motsättning till gemenskapslagstiftningen, och anser inte kommissionen att de länder där de beskrivna händelserna inträffat fullständigt bryter mot dessa kriterier? |
| --- | --- |

—

Ser inte kommissionen dessa fakta, med tanke på att de politiska kriterierna som fastställts i kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 kräver att anslutningsländerna skall ha stabila institutioner som en garanti för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och respekten och skyddet för minoriteterna, som ett hinder för dessa länders anslutning till EU och alltså som en motsättning till gemenskapslagstiftningen, och anser inte kommissionen att de länder där de beskrivna händelserna inträffat fullständigt bryter mot dessa kriterier?

| — | Tänker kommissionen använda alla medel den har till sitt förfogande för att få slut på denna kränkning av religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Tänker kommissionen använda alla medel den har till sitt förfogande för att få slut på denna kränkning av religionsfriheten?

---

(1)  KOM(2003) 645 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/215 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/215

---

(2004/C 88 E/0222)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0777/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Ungern

Med beaktande av:

| — | artikel 6 i EU-fördraget, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-fördraget,

| — | artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen,

| — | Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artikel 9), |
| --- | --- |

—

Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artikel 9),

| — | den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, |
| --- | --- |

—

den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement,

| — | kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 över ansökningarna om medlemskap från Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien, |
| --- | --- |

—

kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 över ansökningarna om medlemskap från Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien,

| — | kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 (1), |
| --- | --- |

—

kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 (1),

| — | de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn avseende religionsfrihet, och |
| --- | --- |

—

de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn avseende religionsfrihet, och

av följande skäl:

| — | Den ungerska regeringen har visat sin vilja att behandla de största eller de längst existerande religionerna på ett mer fördelaktigt sätt än religiösa minoritetssamfund. |
| --- | --- |

—

Den ungerska regeringen har visat sin vilja att behandla de största eller de längst existerande religionerna på ett mer fördelaktigt sätt än religiösa minoritetssamfund.

| — | Flera lagar och regeringsdekret garanterar specifika rättigheter och privilegier åt de historiska religionerna, exempelvis dekretet om religiös närvaro i militären, som andra religiösa grupper inte är tillförsäkrade. |
| --- | --- |

—

Flera lagar och regeringsdekret garanterar specifika rättigheter och privilegier åt de historiska religionerna, exempelvis dekretet om religiös närvaro i militären, som andra religiösa grupper inte är tillförsäkrade.

| — | Det finns rapporter om att regeringen i strid med lagen har försenat, och ibland vägrat, nyligen etablerade minoritetsreligioner tillstånd att leda skolor. Regeringen har däremot inte hanterat ansökningar om tillstånd för de ”historiska” religionerna på samma sätt. |
| --- | --- |

—

Det finns rapporter om att regeringen i strid med lagen har försenat, och ibland vägrat, nyligen etablerade minoritetsreligioner tillstånd att leda skolor. Regeringen har däremot inte hanterat ansökningar om tillstånd för de ”historiska” religionerna på samma sätt.

Med tanke på att Ungern är ett av de länder som den 1 maj 2004 kommer att bli medlemmar i EU:

| — | Känner kommissionen till de beskrivna uppgifterna i sin helhet? Om så är fallet, vilken ståndpunkt har kommissionen? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till de beskrivna uppgifterna i sin helhet? Om så är fallet, vilken ståndpunkt har kommissionen?

| — | Kan kommissionen, med tanke på att religionsfrihet och föreningsfrihet hör till unionens prioriterade ämnen, och med tanke på kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 där rättsliga skyldigheter fastställs avseende den gemenskapslagstiftning som det åligger unionen och medlemsstaterna att uppfylla från första dagen efter anslutningen, förklara om man tänker meddela myndigheterna i dessa två länder sina avsikter i detta syfte? Det vill säga, på vilket sätt tänker kommissionen få dessa länder att följa lagstiftningen från första dag som medlemmar i EU om de samtidigt kränker de rättigheter vars uppfyllande är helt nödvändiga för själva anslutningen? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen, med tanke på att religionsfrihet och föreningsfrihet hör till unionens prioriterade ämnen, och med tanke på kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 där rättsliga skyldigheter fastställs avseende den gemenskapslagstiftning som det åligger unionen och medlemsstaterna att uppfylla från första dagen efter anslutningen, förklara om man tänker meddela myndigheterna i dessa två länder sina avsikter i detta syfte? Det vill säga, på vilket sätt tänker kommissionen få dessa länder att följa lagstiftningen från första dag som medlemmar i EU om de samtidigt kränker de rättigheter vars uppfyllande är helt nödvändiga för själva anslutningen?

| — | Ser inte kommissionen dessa fakta, med tanke på att de politiska kriterierna som fastställts i kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 kräver att anslutningsländerna skall ha stabila institutioner som en garanti för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och respekten och skyddet för minoriteterna, som ett hinder för dessa länders anslutning till EU och alltså som en motsättning till gemenskapslagstiftningen, anser inte kommissionen att de länder där de beskrivna händelserna inträffat fullständigt bryter mot dessa kriterier? |
| --- | --- |

—

Ser inte kommissionen dessa fakta, med tanke på att de politiska kriterierna som fastställts i kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 kräver att anslutningsländerna skall ha stabila institutioner som en garanti för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och respekten och skyddet för minoriteterna, som ett hinder för dessa länders anslutning till EU och alltså som en motsättning till gemenskapslagstiftningen, anser inte kommissionen att de länder där de beskrivna händelserna inträffat fullständigt bryter mot dessa kriterier?

| — | Tänker kommissionen använda alla medel den har till sitt förfogande för att få slut på denna kränkning av religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Tänker kommissionen använda alla medel den har till sitt förfogande för att få slut på denna kränkning av religionsfriheten?

---

(1)  (KOM(2003) 645 slutlig).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/216 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/216

---

(2004/C 88 E/0223)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0778/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Litauen

Med beaktande av

| — | artikel 6 i EU-fördraget, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-fördraget,

| — | artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen,

| — | Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artiklarna 9 och 14), |
| --- | --- |

—

Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artiklarna 9 och 14),

| — | kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 över ansökningarna om medlemskap från Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien, |
| --- | --- |

—

kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 över ansökningarna om medlemskap från Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien,

| — | kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 (1), |
| --- | --- |

—

kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 (1),

| — | den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, |
| --- | --- |

—

den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement,

| — | de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn avseende religionsfrihet, och |
| --- | --- |

—

de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn avseende religionsfrihet, och

av följande skäl:

| — | I Litauen är enligt landets författning den statliga och lokala utbildningen samt utbildningsinstitutionerna konfessionslösa. |
| --- | --- |

—

I Litauen är enligt landets författning den statliga och lokala utbildningen samt utbildningsinstitutionerna konfessionslösa.

| — | Trots detta medgav i februari 2003, vice utbildningsministern att de katolska prästerna, enligt ett avtal med Heliga stolen, har sista ordet när det gäller att anställa lärare i religionsundervisning i de statliga och kommunala skolorna. |
| --- | --- |

—

Trots detta medgav i februari 2003, vice utbildningsministern att de katolska prästerna, enligt ett avtal med Heliga stolen, har sista ordet när det gäller att anställa lärare i religionsundervisning i de statliga och kommunala skolorna.

Med tanke på att Litauen är ett av de länder som den 1 maj 2004 kommer att bli medlemmar i EU:

| — | Känner kommissionen till de beskrivna uppgifterna i sin helhet? Om så är fallet, vilken ståndpunkt har institutionen i denna fråga? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till de beskrivna uppgifterna i sin helhet? Om så är fallet, vilken ståndpunkt har institutionen i denna fråga?

| — | Kan kommissionen, med tanke på att religionsfrihet och föreningsfrihet hör till unionens prioriterade ämnen, och med tanke på kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 där rättsliga skyldigheter fastställs avseende den gemenskapslagstiftning som det åligger unionen och medlemsstaterna att uppfylla från första dagen efter anslutningen, förklara om man tänker meddela myndigheterna i dessa två länder sina avsikter i detta avseende? Det vill säga, på vilket sätt tänker kommissionen få dessa länder att följa lagstiftningen från första dag som medlemmar i EU om de samtidigt kränker de rättigheter vars uppfyllande är helt nödvändiga för själva anslutningen? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen, med tanke på att religionsfrihet och föreningsfrihet hör till unionens prioriterade ämnen, och med tanke på kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 där rättsliga skyldigheter fastställs avseende den gemenskapslagstiftning som det åligger unionen och medlemsstaterna att uppfylla från första dagen efter anslutningen, förklara om man tänker meddela myndigheterna i dessa två länder sina avsikter i detta avseende? Det vill säga, på vilket sätt tänker kommissionen få dessa länder att följa lagstiftningen från första dag som medlemmar i EU om de samtidigt kränker de rättigheter vars uppfyllande är helt nödvändiga för själva anslutningen?

| — | Ser inte kommissionen dessa fakta, med tanke på att de politiska kriterierna som fastställts i kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 kräver att anslutningsländerna skall ha stabila institutioner som en garanti för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och respekten och skyddet för minoriteterna, som ett hinder för dessa länders anslutning till EU och alltså som en motsättning till gemenskapslagstiftningen, och anser inte kommissionen att de länder där de beskrivna händelserna inträffat fullständigt bryter mot dessa kriterier? |
| --- | --- |

—

Ser inte kommissionen dessa fakta, med tanke på att de politiska kriterierna som fastställts i kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 kräver att anslutningsländerna skall ha stabila institutioner som en garanti för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och respekten och skyddet för minoriteterna, som ett hinder för dessa länders anslutning till EU och alltså som en motsättning till gemenskapslagstiftningen, och anser inte kommissionen att de länder där de beskrivna händelserna inträffat fullständigt bryter mot dessa kriterier?

| — | Tänker kommissionen använda alla medel den har till sitt förfogande för att få slut på denna kränkning av religions- och trosfriheten? |
| --- | --- |

—

Tänker kommissionen använda alla medel den har till sitt förfogande för att få slut på denna kränkning av religions- och trosfriheten?

---

(1)  (KOM(2003) 645 slutlig).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/217 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/217

---

(2004/C 88 E/0224)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0779/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Polen

Med beaktande av

| — | artikel 6 i EU-fördraget, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-fördraget,

| — | artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen,

| — | Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artikel 9), |
| --- | --- |

—

Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artikel 9),

| — | den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, |
| --- | --- |

—

den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement,

| — | kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 över ansökningarna om medlemskap från Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien, |
| --- | --- |

—

kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 över ansökningarna om medlemskap från Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien,

| — | kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 (1), |
| --- | --- |

—

kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 (1),

| — | de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn avseende religionsfrihet, och |
| --- | --- |

—

de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn avseende religionsfrihet, och

av följande skäl:

| — | I Polen har ortodoxa religionsutövare informerat om diskriminerande händelser riktade mot deras samfund. |
| --- | --- |

—

I Polen har ortodoxa religionsutövare informerat om diskriminerande händelser riktade mot deras samfund.

| — | Det finns rapporter om otillräckligt fördelade medel till kulturell verksamhet i samband med den ortodoxa kyrkan. |
| --- | --- |

—

Det finns rapporter om otillräckligt fördelade medel till kulturell verksamhet i samband med den ortodoxa kyrkan.

| — | Man har även noterat uppsägningar där de ortodoxa sades upp först, och i den lokala pressen har man betraktat katolicismen som nödvändig för ett verkligt medborgarskap. |
| --- | --- |

—

Man har även noterat uppsägningar där de ortodoxa sades upp först, och i den lokala pressen har man betraktat katolicismen som nödvändig för ett verkligt medborgarskap.

Med tanke på att Polen är ett av de länder som den 1 maj 2004 kommer att bli medlemmar i EU:

| — | Känner kommissionen till de beskrivna uppgifterna i sin helhet? Om så är fallet, vilken ståndpunkt har institutionen i denna fråga? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till de beskrivna uppgifterna i sin helhet? Om så är fallet, vilken ståndpunkt har institutionen i denna fråga?

| — | Kan kommissionen, med tanke på att religionsfrihet och föreningsfrihet hör till unionens prioriterade ämnen, och med tanke på kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 där rättsliga skyldigheter fastställs avseende den gemenskapslagstiftning som det åligger unionen och medlemsstaterna att uppfylla från första dagen efter anslutningen, förklara om man tänker meddela myndigheterna i dessa två länder sina avsikter i detta avseende? Det vill säga, på vilket sätt tänker kommissionen få dessa länder att följa lagstiftningen från första dag som medlemmar i EU om de samtidigt kränker de rättigheter vars uppfyllande är helt nödvändiga för själva anslutningen? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen, med tanke på att religionsfrihet och föreningsfrihet hör till unionens prioriterade ämnen, och med tanke på kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004” av den 29 oktober 2003 där rättsliga skyldigheter fastställs avseende den gemenskapslagstiftning som det åligger unionen och medlemsstaterna att uppfylla från första dagen efter anslutningen, förklara om man tänker meddela myndigheterna i dessa två länder sina avsikter i detta avseende? Det vill säga, på vilket sätt tänker kommissionen få dessa länder att följa lagstiftningen från första dag som medlemmar i EU om de samtidigt kränker de rättigheter vars uppfyllande är helt nödvändiga för själva anslutningen?

| — | Ser inte kommissionen dessa fakta, med tanke på att de politiska kriterierna som fastställts i kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 kräver att anslutningsländerna skall ha stabila institutioner som en garanti för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och respekten och skyddet för minoriteterna, som ett hinder för dessa länders anslutning till EU och alltså som en motsättning till gemenskapslagstiftningen, och anser inte kommissionen att de länder där de beskrivna händelserna inträffat fullständigt bryter mot dessa kriterier? |
| --- | --- |

—

Ser inte kommissionen dessa fakta, med tanke på att de politiska kriterierna som fastställts i kommissionens yttrande av den 19 februari 2003 kräver att anslutningsländerna skall ha stabila institutioner som en garanti för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och respekten och skyddet för minoriteterna, som ett hinder för dessa länders anslutning till EU och alltså som en motsättning till gemenskapslagstiftningen, och anser inte kommissionen att de länder där de beskrivna händelserna inträffat fullständigt bryter mot dessa kriterier?

| — | Tänker kommissionen använda alla medel den har till sitt förfogande för att få slut på denna kränkning av religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Tänker kommissionen använda alla medel den har till sitt förfogande för att få slut på denna kränkning av religionsfriheten?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0774/04, E-0777/04, E-0778/04 och E-0779/04

ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(30 april 2004)

Kommissionen anser att de problem som parlamentsledamoten tar upp i sina fyra frågor rörande kränkningar av religionsfriheten i nya medlemsstater är mycket viktiga.

Respekt för religionsfrihet ingår i de politiska kriterierna för medlemskap i Europeiska unionen, enligt vad som fastställdes av Europeiska rådet vid dess möte i Köpenhamn 1993. Alltsedan kommissionen 1997 avgav yttranden över medlemskapsansökningarna har den årligen i sina återkommande rapporter övervakat och utvärderat de framsteg som gjorts i de anslutande länderna när det gäller uppfyllandet av de politiska Köpenhamnskriterierna, bland annat religionsfrihet. I dessa rapporter har det bekräftats att länderna har fortsatt att uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna, även om ytterligare ansträngningar fortfarande behövdes på vissa områden.

Mot denna bakgrund avslutades anslutningsförhandlingarna med tio anslutande stater i december 2002. Efter parlamentets godkännande undertecknades anslutningsfördraget i april 2003 och har sedan dess ratificerats av alla länderna.

Det bör särskilt noteras att, enligt anslutningsfördraget, skall alla anslutande stater, senast den 1 maj 2004, genomföra direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling (2), vilket förbjuder diskriminering vid anställning och utbildning på grundval av, bland annat, religion eller övertygelse.

Kommissionen önskar påminna parlamentsledamoten om att gemenskapen varken har befogenhet eller särskild gemenskapslagstiftning när det gäller behandlingen av religiösa samfund. Detta överensstämmer med förklaring nr 11 till Amsterdamfördraget. EU-regeringar har då för närvarande befogenhet att göra dess skönsmässiga bedömningar i frågor som rör erkännande, registreringskrav eller offentlig finansiering av religiösa samfund, så länge som de respekterar grundläggande rättigheter som gäller för alla medlemsstaternas åtgärder inom gemenskapsrätten, såsom gemenskapsrättens allmänna principer (artikel 6.2 i EU-fördraget). Kommissionen kontrollerar att dessa principer respekteras och kommer i fall där det finns misstanke om överträdelse, att använda alla medel som står till dess förfogande för att få ett slut på detta.

När det gäller de punkter som parlamentsledamoten tar upp beträffande vissa nya medlemsstater har kommissionen följande synpunkter:

| — | Beträffande Polen noterar kommissionen anmärkningarna beträffande behandlingen av den polska ortodoxa kyrkan. Fall som rör individuell eller kollektiv diskriminering kan läggas fram för kommissionen efter anslutningen och kommer att undersökas mot bakgrund av de tidigare nämnda rättsliga reglerna och principerna. |
| --- | --- |

—

Beträffande Polen noterar kommissionen anmärkningarna beträffande behandlingen av den polska ortodoxa kyrkan. Fall som rör individuell eller kollektiv diskriminering kan läggas fram för kommissionen efter anslutningen och kommer att undersökas mot bakgrund av de tidigare nämnda rättsliga reglerna och principerna.

| — | Vad beträffar Litauen känner kommissionen till avtalet mellan Litauen och Heliga stolen om samarbete inom utbildning och kultur. Detta avtal, som undertecknades den 5 maj 2000, är ett rättsligt bindande internationellt avtal.
  Enligt detta avtal undervisas studenter som har valt en kurs om den katolska religionen av katolska lärare. Behörigheten som lärare i den katolska religionens tilldelas enligt det förfarande som fastställts i Litauens rättsakter med hänsyn till de normer som fastställts av den litauiska biskopskonferensen. Lärare i den katolska religionen skall ha ett behörighetsintyg i (missio canonica) för undervisning i den katolska religionen som utfärdats av den lokala biskopen. Dessa krav gäller endast för lärare i den katolska religionen och har därför i allmänhet ingen betydelse för religionsundervisningen för studenter från andra religiösa samfund.
  Mot bakgrund av detta anser kommissionen att religions- och gudstjänstfriheten fullt ut respekteras i Litauen och ämnar inte vidta några åtgärder på området. |
| --- | --- |

—

Vad beträffar Litauen känner kommissionen till avtalet mellan Litauen och Heliga stolen om samarbete inom utbildning och kultur. Detta avtal, som undertecknades den 5 maj 2000, är ett rättsligt bindande internationellt avtal.

Enligt detta avtal undervisas studenter som har valt en kurs om den katolska religionen av katolska lärare. Behörigheten som lärare i den katolska religionens tilldelas enligt det förfarande som fastställts i Litauens rättsakter med hänsyn till de normer som fastställts av den litauiska biskopskonferensen. Lärare i den katolska religionen skall ha ett behörighetsintyg i (missio canonica) för undervisning i den katolska religionen som utfärdats av den lokala biskopen. Dessa krav gäller endast för lärare i den katolska religionen och har därför i allmänhet ingen betydelse för religionsundervisningen för studenter från andra religiösa samfund.

Mot bakgrund av detta anser kommissionen att religions- och gudstjänstfriheten fullt ut respekteras i Litauen och ämnar inte vidta några åtgärder på området.

| — | När det gäller Ungern fastställs i författningen att den ungerska staten skall vara religionsmässigt neutral. Ungerska medborgare har rätt att fritt utöva sin tro. Kyrkan och staten är åtskilda. Alla kyrkor kan officiellt registrera sig, förutsatt att de samlar in underskrifter från minst 100 anhängare. Registreringsdomstolen ställer inga krav på eller kontrollerar innehållet, men kyrkan skall förklara att dess mål inte står i strid med den ungerska författningen.
  Den ungerska staten beviljar ekonomiska förmåner till kyrkor på grundval av deras storlek och tillhandahållande av offentliga tjänster. De fyra största kyrkorna 2001 var de katolska, lutherska och kalvinistiska kyrkorna samt det judiska samfundet. Den lagstiftning enligt vilken dessa fyra kyrkor betecknas som ”historiska kyrkor” är 1994 års regeringsdekret om fältprästtjänster (61/1994). Dekretet garanterar alla soldaters rätt till religiösa tjänster från en registrerad kyrka som de själva väljer. Författningsdomstolen har fastställt att detta dekret inte bryter mot religionsfriheten (dom 970/B/1994).
  Enligt lagen om allmän utbildning (79/1993) har alla registrerade kyrkor rätt att öppna skolor. De ungerska myndigheterna har inte rätt att neka en kyrka tillstånd förutsett att skolan uppfyller alla de allmänna kriterier (utbildning, hälsa, säkerhet osv.) som anges i lagen. |
| --- | --- |

—

När det gäller Ungern fastställs i författningen att den ungerska staten skall vara religionsmässigt neutral. Ungerska medborgare har rätt att fritt utöva sin tro. Kyrkan och staten är åtskilda. Alla kyrkor kan officiellt registrera sig, förutsatt att de samlar in underskrifter från minst 100 anhängare. Registreringsdomstolen ställer inga krav på eller kontrollerar innehållet, men kyrkan skall förklara att dess mål inte står i strid med den ungerska författningen.

Den ungerska staten beviljar ekonomiska förmåner till kyrkor på grundval av deras storlek och tillhandahållande av offentliga tjänster. De fyra största kyrkorna 2001 var de katolska, lutherska och kalvinistiska kyrkorna samt det judiska samfundet. Den lagstiftning enligt vilken dessa fyra kyrkor betecknas som ”historiska kyrkor” är 1994 års regeringsdekret om fältprästtjänster (61/1994). Dekretet garanterar alla soldaters rätt till religiösa tjänster från en registrerad kyrka som de själva väljer. Författningsdomstolen har fastställt att detta dekret inte bryter mot religionsfriheten (dom 970/B/1994).

Enligt lagen om allmän utbildning (79/1993) har alla registrerade kyrkor rätt att öppna skolor. De ungerska myndigheterna har inte rätt att neka en kyrka tillstånd förutsett att skolan uppfyller alla de allmänna kriterier (utbildning, hälsa, säkerhet osv.) som anges i lagen.

| — | När det gäller Cypern känner kommissionen inte till att medlemmar av Jehovas vittnen har svårigheter att få befrielse från värnplikt av samvetsskäl. Kommissionen har inte tagit emot några klagomål i detta avseende.
  När det gäller situationen på öns norra del och vid gränskontroller bör det noteras att Cyperns regering inte har egentlig kontroll i dessa områden. Enligt, artikel 1.1 i protokoll 10 till anslutningsakten från 2003 kommer regelverkets ikraftträdande att uppskjutas inom dessa områden tills en lösning har nåtts. Kommissionen kan inte bekräfta att 1960 års författning innehåller särskilda bestämmelser för Evkaf. När det gäller de långsamma kontrollerna vid kontrollstationerna bör det noteras att det bara finns fyra kontrollstationer. Följaktligen har det förekommit förseningar i väntetiderna för gränspassering när ett stort antal människor ville passera demarkationslinjen omedelbart efter det att den öppnats för privatpersoner, särskilt på helgdagar och veckoslut. Kommissionen ser inget samband med religionsfriheten eller en illvilja från respektive parts myndigheters sida. Numera förekommer det knappast några större förseningar vid övergångskontrollerna. |
| --- | --- |

—

När det gäller Cypern känner kommissionen inte till att medlemmar av Jehovas vittnen har svårigheter att få befrielse från värnplikt av samvetsskäl. Kommissionen har inte tagit emot några klagomål i detta avseende.

När det gäller situationen på öns norra del och vid gränskontroller bör det noteras att Cyperns regering inte har egentlig kontroll i dessa områden. Enligt, artikel 1.1 i protokoll 10 till anslutningsakten från 2003 kommer regelverkets ikraftträdande att uppskjutas inom dessa områden tills en lösning har nåtts. Kommissionen kan inte bekräfta att 1960 års författning innehåller särskilda bestämmelser för Evkaf. När det gäller de långsamma kontrollerna vid kontrollstationerna bör det noteras att det bara finns fyra kontrollstationer. Följaktligen har det förekommit förseningar i väntetiderna för gränspassering när ett stort antal människor ville passera demarkationslinjen omedelbart efter det att den öppnats för privatpersoner, särskilt på helgdagar och veckoslut. Kommissionen ser inget samband med religionsfriheten eller en illvilja från respektive parts myndigheters sida. Numera förekommer det knappast några större förseningar vid övergångskontrollerna.

---

(1)  (KOM(2003) 645 slutlig).

(2)  EGT L 103, 2.12.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/220 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/220

---

(2004/C 88 E/0225)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0784/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Familjeåterförening

Övervakar kommissionen följderna av den irländska regeringens nyligen fattade beslut att avbryta praxis att rutinmässigt bevilja familjeåterförening för föräldrar till barn som är irländska medborgare/EU-medborgare, och som ansöker om att förenas i Irland med andra anhöriga?

Har kommissionen varit i kontakt med den irländska regeringen om behovet att inrätta ett konsekvent system för ansökningar om familjeåterförening från föräldrar till irländska medborgare/EU-medborgare och medborgare i tredje land som inte är flyktingar och bor legalt i Irland? Överensstämmer kommissionen med åsikten att det visar brist för de internationella standarderna för mänskliga rättigheter att förhindra medborgare i tredje land som är lagligt bosatta i EU från att återförenas med sina familjer?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Parlamentsledamotens fråga gäller familjeåterförening för såväl tredjelandsmedborgare i Irland, EU-medborgare som irländska medborgare.

Familjeåterförening för tredjelandsmedborgare behandlas i det nya direktivet om rätt till familjeåterförening, som antogs den 22 september 2003. Där föreskrivs gemensamma regler för familjemedlem mars rätt till inresa. Direktivet skall ha genomförts av alla medlemsstater i slutet av 2005, med undantag för Danmark, Irland och Storbritannien som enligt särskilda protokoll till fördragen inte deltar i den gemensamma invandringspolitiken.

För EU-medborgares familjemedlemmar som är tredjelandsmedborgare gäller enligt EG:s sekundärrätt om bosättning att de får följa med EU-medborgaren om han eller hon arbetar eller har tillräckliga tillgångar för att inte bli en börda för värdlandets sociala biståndssystem under vistelsen samt har en heltäckande sjukförsäkring. Endast släktingar i rakt uppstigande led som är beroende av EU-medborgaren för sin försörjning får ansluta sig till honom eller henne; man kan som regel anta att föräldrar till underåriga barn inte är beroende av barnen för sin försörjning.

EG-domstolen bekräftade dock i en dom den 17 september 2002 (mål C-413/99, Baumbast och R) den princip som den fastlagt i sin dom den 11 juli 2002 (mål C-60/00, Carpenter). Principen innebär att EG-rättens bestämmelser om fri rörlighet för personer skall tolkas mot bakgrund av rätten till skydd för familjelivet enligt artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, en av de grundläggande rättigheter som är en del av gemenskapsrätten.

Med tillämpning av principen fann EG-domstolen att när ett barn enligt artikel 12 i förordning (EEG) nr 1612/68 (1) har rätt att bosätta sig i en medlemsstat för att följa den allmänna skolundervisningen där, skall den bestämmelsen tolkas så att oavsett dennes nationalitet har den förälder som handhar ansvaret för barnets dagliga omvårdnad rätt att bosätta sig tillsammans med barnet för att underlätta utövandet av barnets rätt, även om föräldrarna under vistelsen i värdlandet skilt sig eller den förälder som är unionsmedborgare inte längre är att anse som migrerande arbetstagare i värdlandet.

Av EG-domstolens praxis följer alltså att en förälder, oavsett nationalitet, som har ansvaret för barnets dagliga omvårdnad, har rätt att vistas i värdlandet utan att behöva visa att han eller hon har tillräckliga tillgångar och sjukförsäkring, även om han eller hon inte bedriver ekonomisk verksamhet i värdlandet. Det beror på att rätten till vistelse grundas på artikel 12 i förordning nr 1612/68, som inte ställer några sådana krav.

EG-domstolen handlägger för närvarande ett annat fall som gäller frågan huruvida föräldrarnas rätt att vistas i ett land kan bero på deras barns situation (mål C-200/02, Chen). Målet gäller rätten till bosättning för en kinesisk mor till ett irländskt barn. Den kinesiska modern födde ett barn i Irland. Barnet fick irländskt medborgarskap. Modern flyttade till Storbritannien. Hon gör med hänvisning till EG-rätten gällande att hon har rätt att vistas där. EG-domstolen skall uttala sig om huruvida det underåriga barnet har rätt att vistas i Storbritannien enligt EG-rätten och huruvida modern kan få rätt att vistas i Storbritannien via barnet, även om barnet inte har försörjningsansvaret för henne.

Rätten till inresa för inhemska medborgares utländska familjemedlemmar, när de förstnämnda inte har utnyttjat sin rätt till fri rörlighet, regleras av de interna rättsreglerna i varje medlemsstat. Det saknas än så länge EG-regler för sådana fall.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, EGT L 257, 19.10.1968 (svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 33).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/221 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/221

---

(2004/C 88 E/0226)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0789/04

från Cristiana Muscardini (UEN), Sergio Berlato (UEN), Roberta Angelilli (UEN), Roberto Bigliardo (UEN), Antonio Mussa (UEN), Sebastiano Musumeci (UEN), Mauro Nobilia (UEN), Adriana Poli Bortone (UEN) och Franz Turchi (UEN) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Internationell piratkopiering av vin — ändring av förordning (EG) nr 753/2002

Den 10 februari 2004 bekräftade vinkommittén med övertygande majoritet beslutet av den 27 januari 2004 som godkände ett yttrande om ändring av förordning (EG) nr 753/2002 (1) och framför allt avsnittet om beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa produkter. Yttrandet antogs nyligen av Europeiska kommissionen och offentliggjordes i EGT (2) Det nya systemet kommer att träda i kraft från den 15 mars 2004.

Genom kommissionens förordning (EG) nr 316/2004 (3) om ändring av förordning (EG) nr 753/2002, avregleras bland annat den internationella användningen av 17 traditionella beteckningar på italienska viner, som därmed skulle kunna användas, från den 15 mars 2004, för viner som produceras i länder utanför EU, under förutsättning att de uppfyller vissa bestämda kriterier, till exempel att man visar att man tidigare använt beteckningen.

Det kommer emellertid inte längre att bli nödvändigt att beteckningen är erkänd eller skyddad i nationell lag, som man krävde enligt tidigare bestämmelser. En konsekvens av beslutet är att det blir fritt fram för eller åtminstone att det blir lättare att saluföra viner på världsmarknaderna med traditionella italienska namn, men som inte producerats i Italien.

Kommissionen ombeds därför besvara följande frågor:

| — | Anser inte kommissionen att de nya regler som föreslås strider mot gällande europeiska regler för märkning och för skydd av konsumenterna? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att de nya regler som föreslås strider mot gällande europeiska regler för märkning och för skydd av konsumenterna?

| — | Anser inte kommissionen att det borde vara obligatoriskt att uppgifterna på vinets etiketter uppger karaktär, lagringstid, kvalitet och färg som uppnåtts genom en specifik produktionsmetod, inom ett territorium som är nära knutet till historien och kulturen för det aktuella vinet? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att det borde vara obligatoriskt att uppgifterna på vinets etiketter uppger karaktär, lagringstid, kvalitet och färg som uppnåtts genom en specifik produktionsmetod, inom ett territorium som är nära knutet till historien och kulturen för det aktuella vinet?

| — | Anser inte kommissionen att ändringarna av förordning (EG) nr 753/2002 som anges i förordning (EG) nr 316/2004 strider mot målsättningen för kampen mot jordbrukspiraterna, som är en viktig fas i WTO-förhandlingarna för att garantera en lojal handel och skydda de traditionella produktionsmetoderna från internationella förfalskningar, till fördel för den lokala utvecklingen i alla länder? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att ändringarna av förordning (EG) nr 753/2002 som anges i förordning (EG) nr 316/2004 strider mot målsättningen för kampen mot jordbrukspiraterna, som är en viktig fas i WTO-förhandlingarna för att garantera en lojal handel och skydda de traditionella produktionsmetoderna från internationella förfalskningar, till fördel för den lokala utvecklingen i alla länder?

| — | Anser inte kommissionen att en strikt reglering när det gäller skyddet av typiska livsmedelsprodukter som hotas av imitationer, skulle vara att välja öppenhet på marknaden, till förmån för konsumenterna, som för Europa även har en stor betydelse för ekonomi och sysselsättning? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att en strikt reglering när det gäller skyddet av typiska livsmedelsprodukter som hotas av imitationer, skulle vara att välja öppenhet på marknaden, till förmån för konsumenterna, som för Europa även har en stor betydelse för ekonomi och sysselsättning?

| — | Anser inte kommissionen att de nya reglerna som föreslagits definitivt underlättar internationell piratkopiering av vin? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att de nya reglerna som föreslagits definitivt underlättar internationell piratkopiering av vin?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Efter anmälan av förordning (EG) nr 753/2002 (4) till Världshandelsorganisationen (WTO) har flera tredjeländer skickat kommentarer och uttryckt förbehåll till WTO. Det exklusiva skydd som ges vissa traditionella benämningar (del B) ansåg tredjeländerna vara en ny immateriell rättighet för unionen inom ramen för avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPS), utöver de geografiska beteckningarna.

Som svar på anklagelserna från vissa tredjeländer efter samråden i Genève (WTO) antog kommissionen förordning (EG) nr 316/2004 (5) om ändring av förordning (EG) nr 753/2002, i vilken det fastställs nya bestämmelser för vinmärkning.

De ändringar av förordning (EG) nr 753/2002 som antagits av kommissionen strider inte mot unionens regler om vinmärkning. Det är lämpligt att erinra om att det i förordning (EG) nr 1493/1999 (6) inte görs någon som helst hänvisning till de två typerna av traditionell benämning (del A och del B), i motsats till i förordning (EG) nr 753/2002.

Syftet med de aktuella ändringarna är inte heller att liberalisera användningen av de traditionella benämningar som anges i bilaga III.B till förordning 753/2002 på internationell nivå, utan endast att fastställa villkor som är likvärdiga med de villkor som tidigare gällde för användningen av de traditionella benämningar som anges i del A i samma bilaga.

Enligt artikel 1.10 i förordning nr 316/2004 om ändring av artikel 37.1 e i förordning nr 753/2002 ingår följande i dessa villkor:

| 1. | Tredjeländerna måste lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser för dessa benämningar som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna. |
| --- | --- |

1.

Tredjeländerna måste lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser för dessa benämningar som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna.

| 2. | Det språk på vilket den traditionella benämningen är avfattad skall vara det officiella språket i det tredjeland som har formulerat ansökan, och benämningen, avfattad på detta språk, skall ha använts i minst tio år. |
| --- | --- |

2.

Det språk på vilket den traditionella benämningen är avfattad skall vara det officiella språket i det tredjeland som har formulerat ansökan, och benämningen, avfattad på detta språk, skall ha använts i minst tio år.

| 3. | Om det språk på vilket den traditionella benämningen är avfattad inte är det officiella språket skall användningen av detta vara föreskriven i det berörda tredjelandets lagstiftning. I detta fall skall den traditionella benämningen på detta språk ha använts kontinuerligt sedan minst 25 år. |
| --- | --- |

3.

Om det språk på vilket den traditionella benämningen är avfattad inte är det officiella språket skall användningen av detta vara föreskriven i det berörda tredjelandets lagstiftning. I detta fall skall den traditionella benämningen på detta språk ha använts kontinuerligt sedan minst 25 år.

| 4. | Andra kriterier som att benämningarna skall vara ”specifika i sig” och ”tillräckligt särskiljande” samt inte vara vilseledande, vilka föreskrivs i samma förordning, skall också vara uppfyllda. |
| --- | --- |

4.

Andra kriterier som att benämningarna skall vara ”specifika i sig” och ”tillräckligt särskiljande” samt inte vara vilseledande, vilka föreskrivs i samma förordning, skall också vara uppfyllda.

När det gäller benämningar som innehåller uppgifter om produktens kategori, färg eller framställningsmetod bör det klargöras att detta är uppgifter som är frivilliga, för medlemsstaterna såväl som för tredjeländer, och de får anges på etiketten under förutsättning att användningsvillkoren är förenliga med tillämpliga bestämmelser för vinproducenter, även bestämmelser utfärdade av representativa branschorganisationer.

Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att ändringen av förordning (EG) nr 753/2002 är förenlig med tillämpliga konsumentskyddsbestämmelser och att den inte främjar vare sig internationell förfalskningar eller imitationer.

---

(1)  EGT L 118, 4.5.2002, s. 1.

(2)  EGT L 55, 24.2.2004.

(3)  EUT L 55, 24.2.2004, s. 16.

(4)  Kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EGT L 118, 4.5.2002.

(5)  Kommissionens förordning (EG) nr 316/2004 av den 20 februari 2004, EUT L 55, 24.2.2004.

(6)  Rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin, EGT L 179, 14.7.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/223 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/223

---

(2004/C 88 E/0227)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0790/04

från Roberto Bigliardo (UEN) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Förekomst av farligt dioxin i kommunen Acerra (Na) i Italien

I mars 2003 gav analyserna av mjölk från fritt betande får i Acerra, en folkrik kommun i närheten av Neapel i Italien, som offentliggjordes först i oktober 2003, oroande resultat. De redovisade en halt av 12 picogram dioxin jämfört med det gränsvärde på 3 picogram som föreskrivs i lagen.

Ställda inför så allvarliga siffror, som redan då pekade på allvarliga miljöförhållanden, har regionen Kampanien som har att utöva kontrollen och vidta därmed sammanhängande åtgärder, varit döva för alla krav från den kommunala förvaltningen i Acerra på att genomföra den sanering av området som behövs.

Inte ens den lokala hälsovårdsförvaltningen (ASL) har vidtagit några som helst åtgärder.

I dag är situationen extremt farlig för befolkningen (cirka 50 000 invånare) i staden. De senaste analyserna som genomförts av Mario Negri-institutet i Milano har påvisat att mjölken från fåren uppvisar en närmast otrolig halt av dioxin: 50 pgTe/g.

Detta är skrämmande och mycket allvarliga siffror som aldrig registrerats i området. De visar att förekomsten av dioxin i territoriet kan spåras till de allvarliga förorenande faktorer som i vederbörlig ordning anmälts till allmänna åklagarmyndigheten i Nola av lokalpolitiker från Alleanza Nazionale.

Undertecknad har redan skrivit till ordföranden för utskottet för framställningar med krav på en studie av den objektiva miljömässiga situationen inom Acerras territorium. Jag ber därför Europeiska kommissionen upplysa om huruvida den har för avsikt att ingripa gentemot regionen Kampanien för att, förutom miljön, skydda livet på de tiotusentals personer som lever i staden.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen informerades om denna kontaminering den 26 mars 2003, och informationen sändes den 28 mars 2003 vidare till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna med hjälp av systemet för snabb varning för livsmedel och foder (RASFF). Kontamineringen upptäcktes genom analys av prover av fårmjölk som hade tagits genom tillämpning av den kontrollplan som avses i rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav (1). De nivåer som konstaterades översteg avsevärt de gränsvärden för dioxiner som fastställts genom kommissionens förordning (EG) nr 466/2001 av den 8 mars 2001 om fastställande av högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel (2), ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2375/2001 av den 29 november 2001 (3).

I enlighet med kommissionens rekommendation 2002/201/EG av den 4 mars 2002 om reduktion av dioxiner, furaner och PCB i foder och livsmedel (4) inleddes undersökningar för att identifiera föroreningskällan och vidta åtgärder för att minska eller undanröja den. Undersökningarna avslöjade att en orsak till föroreningen kunde vara okontrollerad förbränning av material som hade dumpats på landsbygden.

Till följd av informationen från de italienska myndigheterna begränsades föroreningarna till delar av provinsen Caserta och till angränsande kommuner i den norra delen av Neapel. De drabbade områdena avgränsades. Inget kommersiellt foder påträffades med dioxinnivåer som överskred gränsvärdena i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/32/EG av den 7 maj 2002 om främmande ämnen och produkter i djurfoder (5), ändrat genom kommissionens direktiv 2003/57/EG av den 17 juni 2003 (6).

De italienska myndigheterna har gett garantier för följande:

| — | Den angivna källan skall elimineras/tas bort, ytterligare undersökningar skall utföras för att identifiera andra möjliga källor och att de förorenade områdena skall saneras. |
| --- | --- |

—

Den angivna källan skall elimineras/tas bort, ytterligare undersökningar skall utföras för att identifiera andra möjliga källor och att de förorenade områdena skall saneras.

| — | Möjliga föroreningskällor skall elimineras. |
| --- | --- |

—

Möjliga föroreningskällor skall elimineras.

| — | Miljö, jordbruksanläggningar, foder och produkter i de drabbade områdena skall övervakas fortlöpande. |
| --- | --- |

—

Miljö, jordbruksanläggningar, foder och produkter i de drabbade områdena skall övervakas fortlöpande.

| — | Kontaminerade produkter skall avlägsnas från marknaden och förstöras under kontrollerade förhållanden. |
| --- | --- |

—

Kontaminerade produkter skall avlägsnas från marknaden och förstöras under kontrollerade förhållanden.

Mot bakgrund av dessa löften och förutsatt att alla ovan nämnda åtgärder tillämpas strikt anser kommissionen att åtgärderna är tillräckliga för att skydda allmänheten och miljön.

---

(1)  EGT L 125, 23.5.1996.

(2)  EGT L 77, 16.3.2001.

(3)  EGT L 321, 6.12.2001.

(4)  EGT L 67, 9.3.2002.

(5)  EGT L 140, 30.5.2002.

(6)  EUT L 151, 19.6.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/224 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/224

---

(2004/C 88 E/0228)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0794/04

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Förordning (EG) nr 141/2000 om läkemedel för sällsynta sjukdomar — ”särläkemedel”

I samband med förordning (EG) nr 141/2000 (1) om särläkemedel ber vi om svar på följande frågor:

| 1. | Kan ett läkemedel fortsätta att klassificeras som särläkemedel, efter det att läkemedlets klassificerats och innan det erhåller centralt godkännande, om andra läkemedel godkänts nationellt i flera medlemsstater med dels ett annat och dels samma verksamma ämne för en viss indikation? |
| --- | --- |

1.

Kan ett läkemedel fortsätta att klassificeras som särläkemedel, efter det att läkemedlets klassificerats och innan det erhåller centralt godkännande, om andra läkemedel godkänts nationellt i flera medlemsstater med dels ett annat och dels samma verksamma ämne för en viss indikation?

| 2. | Kan ett läkemedel fortsätta att behålla beteckningen särläkemedel om Kommittén för farmaceutiska specialiteter endast förordat användning av läkemedlet i andra hand (2nd line), och det medel som skulle valts i första hand inte är godkänt i alla medlemsstater? |
| --- | --- |

2.

Kan ett läkemedel fortsätta att behålla beteckningen särläkemedel om Kommittén för farmaceutiska specialiteter endast förordat användning av läkemedlet i andra hand (2nd line), och det medel som skulle valts i första hand inte är godkänt i alla medlemsstater?

| 3. | Hindrar en indikation enligt ”2nd line” till fördel för en sponsor att samma verksamma ämne klassificeras som särläkemedel med en indikation enligt ”1st line” till fördel för en annan sponsor? |
| --- | --- |

3.

Hindrar en indikation enligt ”2nd line” till fördel för en sponsor att samma verksamma ämne klassificeras som särläkemedel med en indikation enligt ”1st line” till fördel för en annan sponsor?

| 4. | Kan en sponsor ansöka om att ett verksamt ämne skall klassificeras som särläkemedel, om ett identiskt läkemedel från ett annat läkemedelsföretag redan erhållit ett nationellt godkännande? |
| --- | --- |

4.

Kan en sponsor ansöka om att ett verksamt ämne skall klassificeras som särläkemedel, om ett identiskt läkemedel från ett annat läkemedelsföretag redan erhållit ett nationellt godkännande?

| 5. | Kan ett verksamt ämne klassificeras som särläkemedel för en viss indikation trots att läkare redan använder detta läkemedel vid denna indikation utan godkännande och sponsorn härigenom gör stora vinster? Kan ett läkemedel klassificeras som särläkemedel trots att man gör stora vinster med detta läkemedel vid en annan indikation, som också finansierar utvecklingen för den sällsynta indikationen? Uppfylls i dessa fall förutsättningarna i artikel 3.1 a i förordning (EG) nr 141/2000? |
| --- | --- |

5.

Kan ett verksamt ämne klassificeras som särläkemedel för en viss indikation trots att läkare redan använder detta läkemedel vid denna indikation utan godkännande och sponsorn härigenom gör stora vinster? Kan ett läkemedel klassificeras som särläkemedel trots att man gör stora vinster med detta läkemedel vid en annan indikation, som också finansierar utvecklingen för den sällsynta indikationen? Uppfylls i dessa fall förutsättningarna i artikel 3.1 a i förordning (EG) nr 141/2000?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(20 april 2004)

De frågor som ställs har tagits upp i kommissionens meddelande från juli 2003 (2). Efter de första tre årens tillämpning av förordningen och för att tillmötesgå en rad önskemål om tolkning och klargörande ville kommissionen fastställa sin ståndpunkt i vissa frågor rörande genomförandet av bestämmelserna om klassificering och ensamrätt på marknaden. Tolkningarna skulle fungera som vägledning för Europeiska läkemedelsmyndigheten, medlemsstaterna, läkemedelsindustrin och andra berörda parter. Flera klarlägganden gjordes också för att undvika avsteg från förordningens egentliga syfte. I meddelandet tas därför frågor upp som rör artikel 3 (klassificeringskriterier), artikel 5 (förfarande för klassificering och strykning från registret) och artikel 7 (gemenskapsgodkännande för försäljning) i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 141/2000 av den 16 december 1999 om särläkemedel.

| 1. | Ett läkemedel kan fortsätta att klassificeras som särläkemedel ”efter det att läkemedlet klassificerats och innan det erhåller centralt godkännande, om andra läkemedel godkänts nationellt i flera medlemsstater med dels ett annat och dels samma verksamma ämne för en viss indikation”. I artikel 5.12 fastslås dock följande: ”Ett klassificerat särläkemedel skall strykas från gemenskapens register över särläkemedel a) på sponsorns begäran, b) om det före godkännandet för försäljning fastställs att de kriterier som anges i artikel 3 inte längre är uppfyllda i fråga om det berörda läkemedlet, c) vid utgången av den tidsperiod för ensamrätt på marknaden som anges i artikel 8.” Med hänvisning till artikel 5.12 b, avsnitt B.2.3 i kommissionens meddelande från juli 2003, vilket nämns ovan, anges följande: ”Enligt kommissionens tolkning innebär det att villkoren för klassificering av särläkemedel skall omprövas innan ett godkännande för försäljning beviljas.” |
| --- | --- |

1.

Ett läkemedel kan fortsätta att klassificeras som särläkemedel ”efter det att läkemedlet klassificerats och innan det erhåller centralt godkännande, om andra läkemedel godkänts nationellt i flera medlemsstater med dels ett annat och dels samma verksamma ämne för en viss indikation”. I artikel 5.12 fastslås dock följande: ”Ett klassificerat särläkemedel skall strykas från gemenskapens register över särläkemedel a) på sponsorns begäran, b) om det före godkännandet för försäljning fastställs att de kriterier som anges i artikel 3 inte längre är uppfyllda i fråga om det berörda läkemedlet, c) vid utgången av den tidsperiod för ensamrätt på marknaden som anges i artikel 8.” Med hänvisning till artikel 5.12 b, avsnitt B.2.3 i kommissionens meddelande från juli 2003, vilket nämns ovan, anges följande: ”Enligt kommissionens tolkning innebär det att villkoren för klassificering av särläkemedel skall omprövas innan ett godkännande för försäljning beviljas.”

| 2. | Den andra frågan förutsätter att klassificering av särläkemedel grundas på stor nytta. Det är Kommittén för särläkemedel som skall bedöma om ett läkemedel är av stor nytta. I avsnitt A.4 femte stycket i kommissionens meddelande anges följande: ”Med avseende på eventuell förekomst i gemenskapen kan ett läkemedel som är godkänt och tillgängligt i alla medlemsstater vara av stor nytta jämfört med en liknande produkt som bara är godkänd i ett begränsat antal medlemsstater”. |
| --- | --- |

2.

Den andra frågan förutsätter att klassificering av särläkemedel grundas på stor nytta. Det är Kommittén för särläkemedel som skall bedöma om ett läkemedel är av stor nytta. I avsnitt A.4 femte stycket i kommissionens meddelande anges följande: ”Med avseende på eventuell förekomst i gemenskapen kan ett läkemedel som är godkänt och tillgängligt i alla medlemsstater vara av stor nytta jämfört med en liknande produkt som bara är godkänd i ett begränsat antal medlemsstater”.

| 3. | Samma verksamma ämne kan klassificeras mer än en gång för samma eller överlappande behandlingsindikationer. |
| --- | --- |

3.

Samma verksamma ämne kan klassificeras mer än en gång för samma eller överlappande behandlingsindikationer.

| 4. | En sponsor kan ansöka om klassificering som särläkemedel i den situation som beskrivs i frågan. Kommittén för särläkemedel måste dock bedöma om läkemedlet är till stor nytta för dem som lider av tillståndet. Avsnitt A.4 femte stycket i kommissionens meddelande är relevant även här. |
| --- | --- |

4.

En sponsor kan ansöka om klassificering som särläkemedel i den situation som beskrivs i frågan. Kommittén för särläkemedel måste dock bedöma om läkemedlet är till stor nytta för dem som lider av tillståndet. Avsnitt A.4 femte stycket i kommissionens meddelande är relevant även här.

| 5. | Syftet med förordning (EG) nr 141/2000 anges i artikel 1: ”Syftet med denna förordning är att fastställa ett gemenskapsförfarande för att klassificera läkemedel som särläkemedel och skapa stimulansåtgärder för forskning om och utveckling av produkter klassificerade som särläkemedel samt för att dessa produkter släpps ut på marknaden.” I det första skälet i förordningen anges dessutom: ”Vissa tillstånd är så sällsynta att kostnaderna för att utveckla och släppa ut ett läkemedel på marknaden som är avsett att diagnostisera, förebygga eller behandla tillståndet inte skulle täckas av produktens förväntade försäljning. Läkemedelsindustrin är därför ovillig att utveckla läkemedlet på normala marknadsvillkor. Dessa läkemedel kallas särläkemedel.” Kriteriet i artikel 3.1 a, vilket skall bedömas av Kommittén för särläkemedel, kan uppfyllas även om sponsorn har gjort vinster i de situationer som beskrivs i frågan, dvs. om vinster gjorts vid användning av läkemedlet utan godkännande för det tillstånd som ansökan om klassificering gäller eller vid användning av läkemedlet för ett annat tillstånd. Artikel 1 i förordningen är tydlig. Stimulansåtgärder skall skapas för forskning, utveckling, godkännande och utsläppande på marknaden av läkemedel. |
| --- | --- |

5.

Syftet med förordning (EG) nr 141/2000 anges i artikel 1: ”Syftet med denna förordning är att fastställa ett gemenskapsförfarande för att klassificera läkemedel som särläkemedel och skapa stimulansåtgärder för forskning om och utveckling av produkter klassificerade som särläkemedel samt för att dessa produkter släpps ut på marknaden.” I det första skälet i förordningen anges dessutom: ”Vissa tillstånd är så sällsynta att kostnaderna för att utveckla och släppa ut ett läkemedel på marknaden som är avsett att diagnostisera, förebygga eller behandla tillståndet inte skulle täckas av produktens förväntade försäljning. Läkemedelsindustrin är därför ovillig att utveckla läkemedlet på normala marknadsvillkor. Dessa läkemedel kallas särläkemedel.” Kriteriet i artikel 3.1 a, vilket skall bedömas av Kommittén för särläkemedel, kan uppfyllas även om sponsorn har gjort vinster i de situationer som beskrivs i frågan, dvs. om vinster gjorts vid användning av läkemedlet utan godkännande för det tillstånd som ansökan om klassificering gäller eller vid användning av läkemedlet för ett annat tillstånd. Artikel 1 i förordningen är tydlig. Stimulansåtgärder skall skapas för forskning, utveckling, godkännande och utsläppande på marknaden av läkemedel.

---

(1)  EGT L 18, 22.1.2000, s. 1.

(2)  EUT C 178, 29.7.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/226 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/226

---

(2004/C 88 E/0229)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0795/04

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Jordskred vid vindkraftparken i Derrybrien

Som uppföljning på kommissionens svar på min fråga P-3350/03 (1), offentliggjordes nyligen två rapporter som begärts av ESB:s dotterbolag Hibernian Wind Power Ltd och Galway County Council, av vilka framgår att vindkraftprojektet bär ansvaret för det omfattande jordskredet i Derrybrien, samt för ett flertal mindre jordskred som inträffat tidigare. Enligt rapporterna är åtskilliga områden på platsen lika utsatta och denna instabilitet innebär att man inte ens kan utesluta risken för jordskred direkt ovanför byn. I rapporterna tas emellertid föga notis om effekterna av de dynamiska krafter som mossorna på platsen utsätts för och i säkerhetsanalysen verkar man främst utgå från statiska laster. Man bortser därmed helt från effekterna av de tunga lastbilar och lyftkranar som används på ostadiga, flytande vägar och de sprängämnen som används på platsen. Säkerhetsanalysen inriktas mer på risker på produktionsstället än utanför. Med hänsyn till att rapporterna, som är sammankopplade, visar på en anmärkningsvärd överensstämmelse och att det framkommit att de två konsultgrupperna som ligger bakom rapporterna har sammanträtt i ärendet, kan rapporterna i än mindre utsträckning anses vara oberoende.

Har kommissionen för avsikt att, i syfte att trygga vindkraftens framtid i Irland, kräva att planeringsprocessen inleds på nytt för att denna gång grundas på en sann och fullständig miljökonsekvensbeskrivning av det föreslagna projektet, samt kräva att projektet endast får fortsätta om planeringen på nytt godkänns? Kommer kommissionen att hjälpa de lokala aktörerna att genomföra den oberoende undersökning av vindkraftprojektet och dess effekter som utlovas och vars huvudsyfte är att förebygga ytterligare miljöskador, personskador och till och med dödsfall, något som ett jordskred ovanför Derrybrien-byn utan tvekan skulle kunna leda till?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Kommissionen bekräftar att den i samband med flera klagomål har fått kopior av de två rapporter som parlamentsledamoten nämner. Dessutom har den mottagit ytterligare omfattande dokumentation avseende de olika förfaranden för tillståndsgivning som har följts i samband med vindkraftprojektet i Derrybrien. Innan genomgången av dessa dokument avslutats är det för tidigt för kommissionen att gå närmare in på vilka åtgärder som skall vidtas härnäst.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 528.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/226 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/226

---

(2004/C 88 E/0230)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0798/04

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Amfilochia och Ramsarkonventionen

Enligt klagomål från lokala organisationer har 120 över hundra år gamla eukalyptusträd huggits ner vid infarten till staden Amfilochia i Arta län, efter ett beslut av skogsinspektionen i Amfilochia. Med tanke på att regionen är skyddad genom Ramsarkonventionen vill jag be kommissionen svara på följande: I vad mån är ett sådant agerande förenligt med de skyldigheter som denna konvention medför för den berörda medlemsstaten?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Kommissionen skulle vilja informera parlamentsledamoten om att Ramsarkonventionen inte innehåller några uttryckliga bestämmelser om förbud mot att fälla gamla träd i områden som förtecknas i konventionen. I konventionen, med den fullständiga titeln ”Konvention om våtmarker av internationell betydelse, i synnerhet som livsmiljö för våtmarksfåglar”, avspeglas den ursprungliga betoningen på bevarande och förnuftigt utnyttjande av våtmarker, främst som livsmiljö för vattenfåglar. Under årens lopp har dock konventionens räckvidd utvidgats till att omfatta alla aspekter av bevarande och förnuftigt utnyttjande av våtmarker, och våtmarker erkänns nu som ekosystem av yttersta vikt för bevarandet av den biologiska mångfalden i allmänhet och för mänskliga samhällens välmående. Enligt konventionen råder en allmän skyldighet för de avtals slutande parterna att ta hänsyn till bevarandet av våtmarker vid sin nationella fysiska planering. De har åtagit sig att formulera och genomföra denna planering för att så långt det är möjligt främja ”ett rationellt nyttjande av våtmarker inom sitt territorium” (artikel 3.1 i konventionen). I riktlinjerna för klokt nyttjande betonas våtmarkernas nytta och värde när det gäller att kontrollera sediment och erosion, kontrollera översvämningar, upprätthålla vattenkvaliteten och minska föroreningar, upprätthålla yt- och grundvattenförsörjningen, stödja fiske, bete och jordbruk samt för friluftsliv och utbildning för mänskliga samhällen och ett stabilt klimat.

Såvitt kommissionen förstår har tillstånden att fälla eukalyptusträden i Amfilokhia utfärdats av skogsinspektionens regionalkontor; skogsinspektionen är den myndighet som är behörig att ge tillstånd för sådana åtgärder. Kommissionen utgår ifrån att den ansvariga myndigheten har gått igenom klassificeringen och de gällande förvaltningsplanerna för platsen innan tillståndet utfärdades och att gällande nationella rättsliga förfaranden har följts.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/227 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/227

---

(2004/C 88 E/0231)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0800/04

från María Bergaz Conesa (GUE/NGL) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Sjukhuset ”Doctor Moliner de Serra” (Valencia) och rening av avloppsvatten

Sjukhuset ”Doctor Moliner de Serra” (Valencia, Spanien) har under ett års tid släppt ut orenat avloppsvatten från hushåll och andra typer av starkt förorenande avloppsvatten i en floddal i Naturparken Calderona. Dessa utsläpp förorenar flera grundvattenförande skikt med brunnar som förser en stor del av befolkningen i området med dricksvatten.

De förhållanden under vilka man har släppt ut detta avloppsvatten, den långa tiden, dess skadlighet, den potentiella faran det utgör för såväl miljön som för folkhälsan, visar på ett bristande intresse från de behöriga myndigheterna (Valencias regionala regering — Generalitat de Valencia) av att lösa problemet.

Kan kommissionen be om upplysningar om beståndsdelarna i det avloppsvatten som sjukhuset släpper ut utan lämplig behandling?

Kan kommissionen kontrollera om man bryter mot direktiv 98/15/EG (1), om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse och 80/68/EEG (2), om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen?

Kan kommissionen försäkra sig om att kvaliteten på vattnet i de nämnda brunnarna är lämpligt som dricksvatten i enlighet med direktiv 98/83/EG (3), om kvaliteten på dricksvatten?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta, med tanke på allvaret i det fall vi talar om, i syfte att garantera en korrekt och sträng tillämpning av gemenskapsrätten i frågan och särskilt avseende de direktiv som här nämns?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Beroende på de närmare omständigheterna kan utsläppen från det sjukhus som parlamentsledamoten nämner kräva bemyndigande eller tillstånd från de spanska myndigheterna i enlighet med bestämmelserna i gemenskapens miljölagstiftning.

När det gäller det dricksvatten som tillhandahålls i detta område måste det uppfylla kraven i rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten, under förutsättning att inga av de undantag som anges i artikel 3 i direktivet är tillämpliga. I direktivet anges särskilda standarder för dricksvatten inklusive noll förekomst av E. coli-bakterier.

Enligt rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (4), är medlemsstaterna skyldiga att se till att alla tätorter med mer än 2 000 personekvivalenter (pe: mätenhet för nedbrytbart organiskt material som motsvarar genomsnittlig förorening producerad per person per dag) har ledningsnät och reningssystem för avloppsvatten. Om avloppsvattnet i mindre tätorter samlas upp skall det renas på lämpligt sätt. Baserat på tillgängliga uppgifter är storleken på tätorten Serra uttryckt i personekvivalenter mindre än 2 000 pe och därmed omfattas inte denna ort av kraven i direktiv 91/271/EEG.

Avloppsvatten från tätbebyggelse kan innehålla ämnen (som fosfor och tungmetaller) som anges i förteckning 2 i rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen.

Enligt direktiv 80/68/EEG skall medlemsstaterna förhandsgranska och bevilja tillstånd för förorenande utsläpp eller avfallsdeponering som kan leda till utsläpp i grundvatten (artikel 5). Dessutom har medlemsstaterna skyldigheter som gäller omfattningen av förhandsgranskningen och tillstånden samt övervakning och upprättande av en förteckning (artiklarna 7-16).

Kommissionen kommer att begära upplysningar från de spanska myndigheterna för att granska fallet närmare och överväga vilka åtgärder som bör vidtas.

---

(1)  EGT L 67, 7.3.1998, s. 29.

(2)  EGT L 20, 26.1.1980, s. 43.

(3)  EGT L 330, 5.12.1998, s. 32.

(4)  EGT L 135, 30.5.1991, ändrat genom kommissionens direktiv 98/15/EG av den 27 februari 1998.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/228 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/228

---

(2004/C 88 E/0232)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0801/04

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Undantagsjakt och skydd av den vilda fågelfaunan — Sardinien

Den självständiga regionen Sardinien har antagit den regionala lagen nr 2 av den 13 februari 2004, som medger jakt i strid med artikel 9 i direktiv 79/409/EEG (1), som införts i den nationella italienska lagstiftningen genom lag nr 221 från 2002. I ett följande dekret från regionalrådet med ansvar för miljön nr 3/V av den 18 februari 2004 tilläts undantagsjakt på spansk sparv (Passer hispaniolensis) och pilfink (Passer montanus), stare (Sturnis vulgaris), taltrast (Turdus philomelos) och rödvingetrast (Turdus iliacus) under dagarna den 21, 22, 26 och 29 februari 2004 med en potentiell möjlighet för cirka 50 000 sardiska jägare att nedlägga cirka 6 000 000 exemplar.

Undantagsjakten har tillåtits med skador på odlingar och icke existerande ”invasioner” av trastar, sparvar och starar som ursäkt, på begäran av regionalrådet med ansvar för jordbruk och agropastorala reformer (not i protokoll nr 296/Gab. av den 13 februari 2004).

Den regionala sardiska lagen nr 2/2004 strider uppenbarligen mot direktiven 79/409/EEG, 85/411/EEG (2) och 91/244/EEG (3), eftersom den medger undantagsjakt till skada för samtliga ”arter av varmblodig fauna” utan några åtskillnader och utan något vetenskapligt-tekniskt yttrande från erkända specialistinstitut.

Regionalrådsdekretet nr 3/V av den 18 februari 2004 verkar kränka gemenskapsrätten på området i ännu högre grad genom att medge undantagsjakt utan att ha undersökt någon alternativ form av åtgärd, utan att påvisa de påstådda skadorna för odlingarna, och genom att ta med arter av fågelfaunan som redan är föremål för den normala jaktsäsong som just har avslutats (och en förlängning av jaktsäsongen verkar vara det enda verkliga bekymret för den självstyrande regionen Sardinien) samt genom att medge ett potentiellt jaktuttag som är allt annat än blygsamt och marginellt, mitt i den reproduktiva migrationsperioden i uppenbar strid mot EG-domstolens rättspraxis i frågan (se domarna av den 16 oktober 2003, mål C-182/02, av den 7 december 2000, mål C-38/99, av den 19 januari 1994, mål C-435/92 och av den 17 januari 1991, målC-157/89).

Miljögrupperna Förbundet för avskaffande av jakt, Jordens vänner, Den juridiska interventionsgruppen, UNA-rörelsen och LAV har väckt talan i ärendet (not av den 13 och den 20 februari 2004) inför italienska och europeiska instanser.

Är kommissionen medveten om det som beskrivs ovan?

Har kommissionen kontrollerat efterlevnaden av bestämmelserna till skydd för den vilda fågelfaunan?

Tänker kommissionen vidta lämpliga åtgärder i frågan?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Kommissionen har redan mottagit ett klagomål på regionen Sardiniens jaktlagstiftning, som parlamentsledamoten nämner, gällande eventuell bristfällig tillämpning av rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, ändrat genom kommissionens direktiv 91/244/EEG av den 6 mars 1991.

Parlamentsledamotens uppgifter har lagts till klagomålet, som för närvarande genomgår kommissionens bedömning.

Om kommissionen kommer fram till att gemenskapsrätten överträds i det aktuella fallet kommer den inte att tveka att i egenskap av EG-fördragets väktare vidta alla nödvändiga åtgärder, inklusive överträdelseförfarandet enligt artikel 226 i EG-fördraget, för att se till att den gällande gemenskapsrätten efterlevs.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2)  EGT L 233, 30.8.1985, s. 33.

(3)  EGT L 115, 8.5.1991, s. 41.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/229 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/229

---

(2004/C 88 E/0233)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0808/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Garantier för att de som blivit missgynnade eller försummade vid bedömning av examensbevis från andra medlemsstater fortfarande skall kunna komma i åtnjutande av lika rättigheter

| 1. | Hur ser EU till att examensbevis som utverkats i en medlemsstat ger befogenhet till yrkesutövning i en annan medlemsstat, också under sådana omständigheter som finns beskrivna i min fråga nyligen om att trafikflygarcertifikat från en medlemsstat inte gäller i en annan medlemsstat eller efter att reglerna för ATPL-certifikat ändrats? |
| --- | --- |

1.

Hur ser EU till att examensbevis som utverkats i en medlemsstat ger befogenhet till yrkesutövning i en annan medlemsstat, också under sådana omständigheter som finns beskrivna i min fråga nyligen om att trafikflygarcertifikat från en medlemsstat inte gäller i en annan medlemsstat eller efter att reglerna för ATPL-certifikat ändrats?

| 2. | Hur ser EU till att det under de omständigheter som finns beskrivna i punkt 1, ifall reglerna ändras fortfarande inte görs någon åtskillnad mellan EU-medborgare utgående från vilken medlemsstat de är medborgare i eller bor i, eller fått sin utbildning i eller är verksamma i, till exempel i form av att ersättande dokument tillhandahålls senare eller att andra slag av dokument tillhandahålls? |
| --- | --- |

2.

Hur ser EU till att det under de omständigheter som finns beskrivna i punkt 1, ifall reglerna ändras fortfarande inte görs någon åtskillnad mellan EU-medborgare utgående från vilken medlemsstat de är medborgare i eller bor i, eller fått sin utbildning i eller är verksamma i, till exempel i form av att ersättande dokument tillhandahålls senare eller att andra slag av dokument tillhandahålls?

| 3. | Vilka möjligheter att behålla eller få tillbaka sin rätt att utöva sin tidigare verksamhet har nu de, som först råkat ut för att examensbevis inte är tillräckligt likformiga och sedan blivit lidande på att kraven i samband med examensbevisen ändrats? |
| --- | --- |

3.

Vilka möjligheter att behålla eller få tillbaka sin rätt att utöva sin tidigare verksamhet har nu de, som först råkat ut för att examensbevis inte är tillräckligt likformiga och sedan blivit lidande på att kraven i samband med examensbevisen ändrats?

| 4. | Vad görs det för att förebygga att berörda parter inte kan utverka sin rätt till likabehandling annat än med hjälp av rättegångar, som ofta är långt utdragna och kostsamma och vilkas utgång inte går att säkert förutsäga? |
| --- | --- |

4.

Vad görs det för att förebygga att berörda parter inte kan utverka sin rätt till likabehandling annat än med hjälp av rättegångar, som ofta är långt utdragna och kostsamma och vilkas utgång inte går att säkert förutsäga?

| 5. | Om de möjligheter som avsågs i punkt 3 ännu inte är tillräckliga, vad anser kommissionen då att bör ändras? Tar kommissionen de initiativ som behövs för detta? |
| --- | --- |

5.

Om de möjligheter som avsågs i punkt 3 ännu inte är tillräckliga, vad anser kommissionen då att bör ändras? Tar kommissionen de initiativ som behövs för detta?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Enligt direktiv 91/670/EEG (1) får medlemsstaterna besluta om formerna för godkännande av utländska certifikat. Eftersom det finns stora skillnader mellan nationella bestämmelser på området måste en pilot ansöka om godkännande av sitt certifikat i varje land där han eller hon vill att det skall gälla.

Syftet med direktiv 91/670/EEG är att underlätta att skyldigheterna enligt EG-fördraget uppfylls och att säkerställa rörligheten för förarkabinbesättning inom unionen.

Kommissionen har i uppdrag att se till att EG-fördragets och sekundärrättens bestämmelser följs. Vid behov kommer den att undersöka enskilda fall, som parlamentsledamoten skulle kunna ta upp med kommissionen.

Om gemenskapsrätten överträds har enskilda personer möjlighet att väcka talan enligt föreskrifterna i den medlemsstat som antas agera felaktigt samt möjlighet att lämna in klagomål till kommissionen.

Inom de närmaste månaderna kommer kommissionen att lägga fram ett förslag till förordning om att utvidga tillämpningsområdet för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1592/2002 av den 15 juli 2002 om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfarts säkerhet (2), så att det även omfattar beviljande av certifikat för flygbesättningsmedlemmar. Certifikat för kabinpersonal kommer således att utfärdas på gemensamma grunder och erkännas automatiskt inom EU. När förordningen väl har antagits kommer de svårigheter som parlamentsledamoten talar om att lösas.

---

(1)  Rådets direktiv 91/670/EEG av den 16 december 1991 om ömsesidigt godkännande av certifikat för personal med funktioner inom den civila luftfarten, EGT L 373, 31.12.1991.

(2)  EGT L 240, 7.9.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/230 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/230

---

(2004/C 88 E/0234)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0817/04

från Stefano Zappalà (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Tullavgifter i Finland

Italienske medborgaren Claudio Oliviero, bosatt i Finland sedan den 1 januari 2004, är veterinär. Då hans arbete kräver tillgång till bil beslöt han att föra in sin italienskregistrerade personbil i Finland.

För att få framföra bilen i landet måste han enligt finsk lag betala en tullavgift på 7 000 euro.

Undantag från denna regel ges om följande två villkor är uppfyllda:

| 1. | Personen i fråga skall ha varit bosatt i ursprungslandet i mer än ett år. |
| --- | --- |

1.

Personen i fråga skall ha varit bosatt i ursprungslandet i mer än ett år.

| 2. | Bilen skall ha varit i personens ägo i minst sex månader innan flytten till Finland. |
| --- | --- |

2.

Bilen skall ha varit i personens ägo i minst sex månader innan flytten till Finland.

Claudio Oliviero uppfyller det första villkoret men inte det andra. Han köpte bilen endast två månader innan han flyttade till Finland.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund, besvara följande fråga: Om dessa uppgifter stämmer, kan kommissionen ge sin syn på huruvida detta eventuellt utgör en överträdelse av gemenskapsrätten i fråga om personers och varors fria rörlighet och, i vidare mening, strider mot principerna för den inre marknaden?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(14 april 2004)

Det framgår inte klart av frågan exakt vilka skatter Claudio Oliveiro har ålagts för bilen han äger. I varje fall rör det sig inte om tullar, tvärtemot vad klaganden hävdar, för Finland ålägger ingen sådan tull på fordon från andra medlemsländer. Däremot måste man i Finland för att registrera och sätta en bil från ett annat medlemsland i trafik betala en bilskatt (”autovero”) och en skatt benämnd mervärdesskatt på fordonsskatten.

På gemenskapsrättens nuvarande stadium kan vissa skatter krävas i mottagarlandet även om jämförbara skatter redan har betalats i ursprungslandet. Medlemsstaternas frihet på detta område är i alla händelser begränsad genom de restriktioner som gemenskapsrätten ställer upp.

I det hänseendet finns det anledning att notera att klaganden köpte sin bil i Italien två och en halv månad före avflyttningen till Finland och att han har förpliktats att erlägga 7 000 euro i skatter för att sätta bilen i trafik i Finland.

Frågan bör i första hand analyseras i ljuset av rådets direktiv 83/183/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielse på permanent införsel från en medlemsstat av personlig egendom (1). Klaganden uppfyller emellertid inte kraven för att omfattas av tillämpningsområdet för detta direktiv, eftersom bilen inte har använts åtminstone sex månader före bytet av hemvist.

I det fall som gäller klaganden bör skatterna i fråga betraktas som interna pålagor. En sådan pålaga är bara oförenlig med gemenskapsrätten om den strider mot artikel 90 i EG-fördraget vilket bara är fallet om den direkt eller indirekt drabbar produkter från andra medlemsstater hårdare än liknande nationella produkter.

I detta fall har inte kommissionen tillräcklig information för att avgöra om artikel 90 i EG-fördraget har överträtts. Det finns emellertid anledning att förtydliga, att kommissionen för närvarande undersöker om det finska skattesystemet när det gäller beskattning av importerade fordon strider mot gemenskapsrätten. En formell underrättelse sändes till den finska regeringen 2003 I denna underrättelse fäste kommissionen de nationella myndigheternas uppmärksamhet på frågan om den finska rättens förenlighet med artikel 90 i EG-fördraget. Den finska lagstiftningen har därefter ändrats. Kommissionen utvärderar för närvarande den nya lagstiftningens förenlighet med gemenskapsrätten.

En mer detaljerad redogörelse om beskattning av fordon som förs från en medlemsstat till en annan finns på vår webbsida på Internet: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/taxation/vehicles_taxation/ index.htm

---

(1)  EGT L 105, 23.4.1983.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/232 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/232

---

(2004/C 88 E/0235)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0820/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Jordbruk — förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen

Vid två framträdanden i USA den 19 februari i år (i Arlington, Virginia och Washington DC) yttrade kommissionsledamot Fischler följande: ”The Doha mandate is also about export credits and surplus disposal in the guise of’food aid’, used mainly by the US. It is about export monopolies, whether Canadian, Australian or from New Zealand. The fact that in a recent dispute both US and Canada could claim victory is an obvious demonstration of the absence of clear WTO rules in this area. It is also about other, less discussed forms of export distortion, as the impact of the differential export tax in Argentina on its soybean trade indicates.”

Kan kommissionen ange vilka uppgifter den har om de situationer som kommissionsledamot Fischler hänvisade till under sina framträdanden i USA?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

I samband med förhandlingarna enligt utvecklingsagendan från Doha, eftersträvar kommissionen ”fullständig parallellitet” för samtliga exportkonkurrensinstrument. Detta innebär att man måste skära ned på alla former av exportsubventioner i denna förhandlingsrunda. Det var inte fallet under Uruguayrundan där EU gjorde åtaganden om att sänka sina exportsubventioner. Vid detta tillfälle förekom ingen reglering av andra exportkonkurrensinstrument som exempelvis avyttring av överskott i form av livsmedelsstöd och vissa system med statliga handelsföretag, STE. Metoder som snedvrider konkurrensen som exempelvis differentierade exportavgifter måste också diskuteras. Även om exportkrediter ofta är exportsubventioner som omfattas av viss reglering enligt WTO:s jordbruksavtal, är de inte heller föremål för några åtaganden om nedskärningar, i motsats till andra exportsubventioner.

För att ge några exempel på dessa metoder har USA nyligen samlat ihop lager av skummjölkspulver på cirka 500 000 ton. Samtidigt har vi har sett en ökad avyttring av dessa lager i form av internationellt livsmedelsbistånd på upp till cirka 70 000 ton årligen, som högst sannolikt ersätter kommersiella transaktioner. Den totala världshandeln med denna produkt uppgår till cirka 1 miljon ton, varför USA:s livsmedelsbistånd utgör en betydande andel av den handeln. EU, Kanada, Australien och Nya Zeeland har uttryckt stor oro för denna utveckling. Kommissionen tog nyligen upp denna fråga i FAO:s rådgivande underkommitté om avyttring av överskott (Consultative SubCommittee on Surplus Disposal).

Tilläggas kan att USA har en budget på cirka 4,5 miljarder dollar för exportkreditgarantier för 2005 efter att ha använt 3,2 miljarder dollar för denna typ av exportstöd under 2003. Dessa exportkreditgarantier underlättar export som annars sannolikt inte skulle ha genomförts. Kommissionen har följt arbetet med reglering av jordbruksexportkrediter som har bedrivits inom Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling, OECD.

Kommissionen är även oroad över vissa statliga handelsföretags monopolitiska metoder. Ett exempel på sådana metoder är Fonterra i Nya Zeeland som enligt egen uppgift kontrollerar 1,6 miljoner ton export av mejeriprodukter vilket kan jämföras med en total produktion på 1,8 miljoner ton. När det gäller exportavgifter kan kommissionen ta exemplet med Argentinas oljekvarnar som har skattefri tillgång till råmaterial, medan utländska kvarnar som vill använda argentinska sojabönor måste betala ett pris för råmaterialet plus skatt. Skatten måste därför anses snedvrida handeln.

Mot bakgrund av ovanstående är det uppenbart att alla nya gemenskapsåtaganden som gäller exportbidrag måste motsvaras av åtaganden från andra WTO-medlemmar beträffande deras instrument för exportkonkurrens.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/233 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/233

---

(2004/C 88 E/0236)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0835/04

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Ändring av bestämmelser om märkning av vin

Nyligen införde kommissionen en ändring i förordning 753/02 (1) om märkning av vinprodukter varigenom det blir tillåtet för tredjeländer att använda ”traditionella termer” knutna till medlemsstaterna, under förutsättning att de uppfyller vissa villkor.

Den nya förordningen samlar i en enda förteckning två kategorier av traditionella termer som kan användas på vinetiketter för att ange kvalitetsviner. Kategori A omfattade 50 italienska termer såsom Classico, Cacc'e mitte, Fine, Passito, o.s.v., vilka är endast delvis skyddade och får under vissa villkor användas av utländska producenter. Kategori B omfattade 17 italienska termer och geografiska namn som endast fick användas för italienska viner, såsom Amarone, Brunello, Gutturnio, Recioto och Sforzato.

Som följd av denna ändring är rätten att använda dessa termer från och med nu inte längre förbehållen producenter inom vissa bestämda produktionsområden, utan kan utnyttjas av utomeuropeiska länder på villkor att vinet i fråga uppfyller de krav som ställs i produktionslandet. Exempelvis kan det vara tillåtet att australiska eller chilenska viner märks med fantasinamn som kombineras med termer som associeras med de mest kända italienska vinerna. Detta kan vara förvirrande för konsumenten.

Vidare, medan italienska och andra viner producerade inom gemenskapen måste uppfylla de stränga krav som gäller för VQPRD-märkning (för kvalitetsvin framställda i specificerade områden) om de skall märkas med dessa termer, innebär denna ändring att det blir möjligt att märka icke-europeiska viner med termer som godkänns och kontrolleras av producenterna själva, med uppenbar risk för att ingen kontroll görs av hur dessa termer används eller om bruket av dem är motiverat.

Anser inte kommissionen att den under övergångsperioden fram till den 15 mars skyndsamt bör fatta ett beslut om hur eventuella bedrägerier och annan oredlighet till skada för EU:s konsumenter kan beivras och hur en vinmarknad som kännetecknas av insyn och kvalitet kan garanteras?

Anser inte kommissionen att istället för att inrikta sina ansträngningar på att försvara sig mot möjliga invändningar från tredje land inom ramen för WTO-förhandlingarna vore det bättre att erbjuda ett bättre skydd åt den europeiska vinsektorn, särskilt med tanke på att förordningen i fråga antogs av förvaltningskommittén för vin trots röstmotstånd från att vinproducerande länder som Italien, Frankrike, Grekland och Luxemburg.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Bland de skäl som tvingade kommissionen att anta nya bestämmelser om märkning, är det viktigt att komma ihåg den allvarliga kritik som vissa vinproducentländer utanför EU framförde mot innehållet i förordning (EG) nr 753/2002 (2) efter det att förordningen anmälts till Världshandelsorganisationen (WTO). För att tillmötesgå dessa länders krav på klargöranden har två samråd anordnats i Genève.

Länderna utanför EU betraktade vår politik för vissa traditionella benämningar (del B) som ett exempel på unionens försök att utvidga de immateriella rättigheter som följer av avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPs-avtalet) genom att införa ett exklusivt skydd för traditionella benämningar, ett skydd som redan finns för geografiska beteckningar. Detta hade kunnat äventyra EU:s politik för skydd av geografiska beteckningar och öka risken för att WTO skulle tillsätta en tvistlösningspanel om hela EU:s politik för märkning av vin.

Mot bakgrund av synpunkterna från länder utanför EU och i syfte att minimera alla hot som skulle kunna försvaga den nuvarande lagstiftningen, beslutade kommissionen alltså att göra vissa ändringar av förordningen genom att skapa ett system som på ett icke-diskriminerande sätt skyddar de traditionella benämningarna, både när det gäller vin från EU-länder och när det gäller importerade viner.

De nu gällande villkoren för tredje lands användning av traditionella benämningar motsvarar de tidigare villkoren för användning av de traditionella benämningar som anges i bilaga III, del A, till förordning (EG) nr 753/2002.

Några av dessa villkor anges i artikel 1.10 i förordning (EG) nr 316/2004 (3) som ändrar artikel 37.1 e i förordning (EG) nr 753/2002:

| a) | Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna. |
| --- | --- |

a)

Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna.

| b) | Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år. |
| --- | --- |

b)

Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år.

| c) | Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år. |
| --- | --- |

c)

Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år.

| d) | Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas. |
| --- | --- |

d)

Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas.

När det närmare bestämt gäller de italienska traditionella benämningarna måste flera villkor vara uppfyllda för att tredje land skall kunna använda dem i gemenskapen. För att en traditionell benämning som ”Brunello” eller ”Amarone” skall kunna användas krävs det för det första att italienska är det tredje landets officiella språk och att den traditionella benämningen har använts i minst tio år, eller att italienska är ett andraspråk som erkänns i det berörda tredje landets lagstiftning och att benämningen i ett sådant fall har använts i minst 25 år. Benämningen måste dessutom vara specifik och särskiljande och inte vilseleda konsumenten om vinet saluförs i gemenskapen. Användningen av benämningen i det tredje landet måste också ha en viss tradition.

Det bör också påpekas att medlemsstaterna kan medverka i beslut genom förvaltningskommittén för vin, eftersom denna kommitté skall yttra sig om varje begäran från ett tredje land.

---

(1)  EGT L 118, 4.5.2002, s. 1.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EGT L 118, 4.5.2002.

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 316/2004 av den 20 februari 2004 om ändring av förordning (EG) nr 753/2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EUT L 55, 24.2.2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/234 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/234

---

(2004/C 88 E/0237)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0845/04

från Giorgio Celli (Verts/ALE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Uppförande av en friskvårdsanläggning i våtmarksområdet Es Salobrar — Es Trenc på Mallorca (Balearerna)

Den 22 december 2003 antog Balearernas regering en tilläggsbestämmelse till lagen om beskattnings-mässiga och administrativa åtgärder i skattelagen som gör det möjligt för Campos kommun på Mallorca att uppföra en friskvårdsanläggning i våtmarksområdet Es Salobrar — Es Trenc. Den areal som får bebyggas uppgår till 70 000 m2. Men bakom tillståndet till uppförandet av friskvårdsanläggningen döljer sig i själva verket ett tillstånd till en utvidgning av ett tidigare hälsohems område, för att därigenom möjliggöra uppförandet av ett lyxhotell. Byggherre är det tyska företaget Dieter Steymachec.

Projektet kommer att få mycket allvarliga konsekvenser både för miljön och landskapet. Våtmarksområdet har ett stort miljömässigt värde och är ett av de mest unika naturområdena på Mallorca. Det finns nämligen 17 olika naturtyper inom detta mycket välbevarade kustområde. Det är ett mycket viktigt område för flyttfåglar, särskilt vadarfåglar, och det är dessutom häckningsområde för arter som styltlöpare, skärfläcka, svartbent strandpipare, balearisk sångare och tjockfot. Våtmarksområdet har utsetts till särskilt skyddsområde för fåglar (nr 198709) och område av gemenskapsintresse (nr 200007) i enlighet med direktiv 92/43/EEG (1) om bevarande av livsmiljöer och direktiv 79/409/EEG (2) om bevarande av vilda fåglar.

Känner kommissionen till detta projekt?

Hur kan man tillåta uppförandet av ett sådant projekt i ett område som valts ut till nätverket Natura 2000, då det inte rör sig om ett projekt av allmännyttig karaktär?

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att skydda detta våtmarksområde och för att det planerade byggnadsprojektet om så krävs uppförs någon annanstans?

Kan kommissionen ange om projektet samfinansieras med gemenskapsmedel?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen känner inte till det projekt som parlamentsledamoten tar upp, dvs. uppförandet av en friskvårdsanläggning i våtmarksområdet Es Salobrar — Es Trenc på södra delen av ön Mallorca, vilket skulle kunna leda till att ett lyxhotell uppförs i området.

Kommissionen har kontrollerat att området i fråga har klassificerats som ett skyddsområde för fåglar, enligt artikel 4 i rådets direktiv 79/409/EEG (3) av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar.

Det bör noteras att de spanska myndigheterna också har föreslagit det 1 442 hektar stora området ”Es trenc — Salobrar de Campos ES0000037” som ett område av gemenskapsintresse och en framtida del av nätet Natura 2000, i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG (4) av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter.

Kommissionen har vänt sig till de spanska myndigheterna för att få deras synpunkter på hur de nämnda direktiven tillämpas i det här fallet, och för att avgöra om projektet i fråga kan ha en betydande inverkan på det aktuella området med hänsyn till målen i direktiv 92/43/EEG. I så fall skall förfarandet i artikel 6 tillämpas.

Som fördragens väktare kommer kommissionen hur som helst att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att gemenskapsrätten skall följas i det här fallet.

För övrigt bör det nämnas att investeringar på hälsoområdet inte får samfinansieras genom Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) i mål 2-områden. Fonden kan däremot bidra med stöd till hotell- och turistföretag.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(3)  EGT L 103, 25.4.1979.

(4)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/235 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/235

---

(2004/C 88 E/0238)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0847/04

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Mineralvattenframställning i Padernello di Paese (Treviso)

I beaktande av:

| — | Regionen Veneto beviljade genom den tekniska kommittén för utvinningsverksamhet (dekret nr 3123 av den 8 november 2002) företaget San Benedetto rätten att starta framställning av ett mineralvatten i kommunen Paese (Treviso) som skulle gå under namnet ”Padernello”. |
| --- | --- |

—

Regionen Veneto beviljade genom den tekniska kommittén för utvinningsverksamhet (dekret nr 3123 av den 8 november 2002) företaget San Benedetto rätten att starta framställning av ett mineralvatten i kommunen Paese (Treviso) som skulle gå under namnet ”Padernello”.

| — | Detta tillstånd, som utfärdades av regionen Veneto, begränsades till prospektering, inte utvinning, för framtida buteljering. Tillståndet omfattade ett år och kunde förlängas med ytterligare ett år om koncessionsinnehavaren genom en teknisk undersökning kunde visa att projektet uppfyllde miljökraven. |
| --- | --- |

—

Detta tillstånd, som utfärdades av regionen Veneto, begränsades till prospektering, inte utvinning, för framtida buteljering. Tillståndet omfattade ett år och kunde förlängas med ytterligare ett år om koncessionsinnehavaren genom en teknisk undersökning kunde visa att projektet uppfyllde miljökraven.

| — | Den 15 oktober 2003 förlängde kommunen genom direktionen för geologi och vattenomlopp via dekret nr 263 prospekteringstillståndet. |
| --- | --- |

—

Den 15 oktober 2003 förlängde kommunen genom direktionen för geologi och vattenomlopp via dekret nr 263 prospekteringstillståndet.

I beaktande av:

| — | Denna utvinningsverksamhet — som ännu inte är fullt utbyggd - har redan lett till en försämring av det ytvatten som är av central betydelse för ”Parco del Sile” och till problem för de kringliggande städerna på grund av en daglig genomströmning av mer än 200 lastbilar på den redan igenkorkade länsvägen Postumia. |
| --- | --- |

—

Denna utvinningsverksamhet — som ännu inte är fullt utbyggd - har redan lett till en försämring av det ytvatten som är av central betydelse för ”Parco del Sile” och till problem för de kringliggande städerna på grund av en daglig genomströmning av mer än 200 lastbilar på den redan igenkorkade länsvägen Postumia.

| — | Företaget San Benedetto har exploaterat 175 000 m2 av omgivningarna, investerat 2 miljoner euro i nya anläggningar på 625 000 m3 ovan jord och mer än 450 000 m3 under jord och man har redan lämnat in en ansökan till kommunen Paese om ytterligare mark. |
| --- | --- |

—

Företaget San Benedetto har exploaterat 175 000 m2 av omgivningarna, investerat 2 miljoner euro i nya anläggningar på 625 000 m3 ovan jord och mer än 450 000 m3 under jord och man har redan lämnat in en ansökan till kommunen Paese om ytterligare mark.

| — | Även om tillståndet, och förlängningen av detta tillstånd som utfärdats av regionen, enbart gäller prospektering av mineralvattenkällor har San Benedetto vid flera tillfällen förklarat att man efter mars 2004 skall börja med kommersiell buteljering av källvattnet. I sin tekniska rapport riktad till borgmästaren i Paese med ansökan om ny mark förklarar företaget dessutom att utvinningen av källvatten, när verksamheten väl bedrivs i full skala, kommer att motsvara en produktion på cirka 2 500 miljoner liter per år, dvs. den dubbla mängden i förhållande till uppgifterna i den ansökan om prospektering som lämnades in till regionen Veneto. |
| --- | --- |

—

Även om tillståndet, och förlängningen av detta tillstånd som utfärdats av regionen, enbart gäller prospektering av mineralvattenkällor har San Benedetto vid flera tillfällen förklarat att man efter mars 2004 skall börja med kommersiell buteljering av källvattnet. I sin tekniska rapport riktad till borgmästaren i Paese med ansökan om ny mark förklarar företaget dessutom att utvinningen av källvatten, när verksamheten väl bedrivs i full skala, kommer att motsvara en produktion på cirka 2 500 miljoner liter per år, dvs. den dubbla mängden i förhållande till uppgifterna i den ansökan om prospektering som lämnades in till regionen Veneto.

| — | Dessa kapitalinvesteringar är inte förenliga med ett prospekteringstillstånd på ett år som eventuellt kan förnyas med ytterligare ett år. |
| --- | --- |

—

Dessa kapitalinvesteringar är inte förenliga med ett prospekteringstillstånd på ett år som eventuellt kan förnyas med ytterligare ett år.

| — | En utvinning skulle med hänsyn till de planerade åtgärderna leda till oersättliga skador på det område som gränsar till ”Parco del Sile”, pSIC IT3240011, liksom på hela det kringliggande området. |
| --- | --- |

—

En utvinning skulle med hänsyn till de planerade åtgärderna leda till oersättliga skador på det område som gränsar till ”Parco del Sile”, pSIC IT3240011, liksom på hela det kringliggande området.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Kan kommissionen ange om de tillstånd som utfärdats av regionen Veneto och företaget Benedettos redan påbörjade samt planerade utvinningsverksamhet är förenliga med gemenskapsbestämmelserna på miljöområdet och med bestämmelserna om skydd för källvatten och projekts miljökonsekvenser? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen ange om de tillstånd som utfärdats av regionen Veneto och företaget Benedettos redan påbörjade samt planerade utvinningsverksamhet är förenliga med gemenskapsbestämmelserna på miljöområdet och med bestämmelserna om skydd för källvatten och projekts miljökonsekvenser?

| — | Vilka omedelbara åtgärder ämnar kommissionen vidta för att skydda pSIC IT3240011? |
| --- | --- |

—

Vilka omedelbara åtgärder ämnar kommissionen vidta för att skydda pSIC IT3240011?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Grundvattenuttag på mindre än 10 miljoner kubikmeter omfattas av bilaga II i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 (1) (direktivet om miljökonsekvensbedömning), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (2). Enligt direktivet om miljökonsekvensbedömning skall medlemsstaterna säkerställa att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för en bedömning av inverkan på miljön innan tillstånd ges. Det framgår inte klart av de uppgifter som lämnats om företaget San Benedetto har beviljats tillstånd för utvinning av 2 500 miljoner liter vatten om året. Vad som dock står klart är att regionen har beviljat tillstånd för prospektering av grundvattenutvinning. När ansökan om faktiskt uttag av grundvatten görs måste de italienska myndigheterna, antingen genom en bedömning från fall till fall eller med utgångspunkt i trösklar eller kriterier, avgöra om projektet skall göras till föremål för en bedömning på grund av att det kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, med beaktande av de relevanta urvalskriterierna i bilaga III till direktivet.

I artikel 6.3 och 6.4 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (3) fastställs det förfarande som skall följas innan planer eller projekt godkänns som kan antas påverka ett Natura 2000-område på ett betydande sätt. Framför allt skall sådana planer eller projekt bedömas med avseende på konsekvenserna för bevarandet av området. Det är de italienska myndigheternas ansvar att bedöma huruvida projektet kan antas medföra en betydande påverkan på det föreslagna området av gemenskapsintresse ”Sile: sorgenti, paludi di Morgano e S.Cristina” och, i så fall, följa förfarandet enligt direktivet innan projektet godkänns.

Parlamentsledamoten lämnar inga faktiska uppgifter som visar på en verklig försämring av Natura 2000-området, och kommissionen kan därför inte slå fast att det rör sig om en möjlig överträdelse av gemenskapslagstiftningen. Om parlamentsledamoten kan lämna närmare uppgifter som ger kommissionen möjlighet att bedöma frågan med avseende på det ovannämnda direktivet, kan saken undersökas.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997.

(3)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/237 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/237

---

(2004/C 88 E/0239)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0850/04

från Salvador Jové Peres (GUE/NGL) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Korrigering till följd av otillbörligt beviljande av tilläggskvoter för bearbetade tomater

I kommissionens beslut av den 4 februari 2004 (2004/136/EG (1)) fastställs en finansiell korrigering på 8,7 miljoner euro för Spanien på grund av otillbörligt beviljande av tilläggskvoter för bearbetade tomater och på grund av brister i kvalitetskontrollen av slutprodukterna.

Vad har bristerna i kvalitetskontrollen av slutprodukterna bestått i? Under vilka regleringsår inträffade dessa brister?

När det gäller det otillbörliga beviljandet av tilläggskvoter för bearbetade tomater, vilka oegentligheter ligger till grund för korrigeringen? Under vilka regleringsår skedde dessa oegentligheter? Hur stora är de tilläggskvoter som otillbörligen beviljats under varje regleringsår? Hur många företag har otillbörligen beviljats tilläggskvoter under varje regleringsår som är föremål för korrigeringen? Hur många företag hade rätt till tilläggskvoterna under varje regleringsår som är föremål för korrigeringen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Som ett svar på dessa frågor har ett utdrag ur den sammanfattande rapporten sänts direkt till parlamentsledamoten samt till parlamentets generalsekretariat. Denna rapport innehåller en redogörelse för samtliga orsaker till den finansiella korrigeringen, som fastställs i beslut 2004/13 6/EG (2), i fråga om sektorn för bearbetade tomater i Spanien.

Detta kan kompletteras med följande information:

| — | Följande regleringsår berörs av korrigeringen: 1997/1998 (ett mycket litet belopp som endast motsvarar korrigeringen gällande kvalitetskontrollen av bearbetade produkter), 1998/1999, 1999/2000, 2000/2001. |
| --- | --- |

—

Följande regleringsår berörs av korrigeringen: 1997/1998 (ett mycket litet belopp som endast motsvarar korrigeringen gällande kvalitetskontrollen av bearbetade produkter), 1998/1999, 1999/2000, 2000/2001.

| — | De beviljade tilläggskvoterna omfattar följande volymer: 35 027 ton (1998/1999), 14 341 ton (1999/2000), 21 224 ton (2000/2001). |
| --- | --- |

—

De beviljade tilläggskvoterna omfattar följande volymer: 35 027 ton (1998/1999), 14 341 ton (1999/2000), 21 224 ton (2000/2001).

I princip har tilläggskvoter kunnat utnyttjas av samtliga företag som hade köpt en råvarukvantitet som översteg den kvot som tilldelades i början av regleringsåret till lägsta möjliga pris.

Tilläggskvoter har i allmänhet kunnat utnyttjas av samtliga företag som har förklarat sig beredda att ingå avtal om tilläggskvantiteter.

---

(1)  EUT L 40, 12.2.2004, s. 31.

(2)  Beslut 2004/136/EG: kommissionens beslut av den 4 februari 2004 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings-och garantifonden för jordbruket.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/238 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/238

---

(2004/C 88 E/0240)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0864/04

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Språklig mångfald

Hänvisande till min fråga E-2825/03 (1) av den 23 september 2003 och Redings svar på kommissionens vägnar av den 23 oktober 2003 ville jag gärna ställa en följdfråga:

Skyddet av minoritetsspråk är enligt Köpenhamnskriterierna för anslutning en aspekt av god minoritetspolitik. Gäller inte detta mera efter anslutningen? Hur tänker Europeiska unionen och Europeiska kommissionen konkret utöva tillsyn över detta?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Från och med den 1 maj 2004 blir de anslutande länderna medlensstater i Europeiska unionen. Därför tillämpas inte länge Köpenhamnskriterierna för anslutning, utan istället unionens normala arbetsförfaranden.

I detta sammanhang, och enligt artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen, bygger Europeiska unionen på medlemsstaternas gemensamma principer om frihet, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och de grundläggande friheterna. Om allvarliga eller ständiga brott mot dessa principer förekommer, kan kommissionen eller en tredjedel av medlemsstaterna hänskjuta ärendet till rådet som sammanträder på stats- eller regeringschefsnivå.

Dessa rättigheter bekräftas högtidligen i stadgan om Europeiska unionens grundläggande rättigheter. I artikel 21.1 förbjuds diskriminering på grund av etniskt ursprung, språk, religion eller tillhörighet till en nationell minoritet, och enligt artikel 22 måste unionen respektera kulturell, religiös och språklig mångfald.

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 225.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/238 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/238

---

(2004/C 88 E/0241)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0868/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Storfamiljer

I sin färskaste rapport inför Europeiska rådets vårmöte ”Genomförelse av Lissabonstrategin — reformer för det utvidgade EU” (1) uppger Europeiska kommissionen (i kapitlet om social sammanhållning, punkt 2.4.1) följande: ”Fattigdomsrisken är särskilt knuten till arbetslöshet, den berör 38% av de arbetslösa. Vidare berörs stora familjer, äldre, ensamboende kvinnor och ensamstående föräldrar (71 % är kvinnor).”

Europeiska rådet har fastställt som mål att beslutsamt bekämpa fattigdomen fram till 2010. Kommissionen har därför vid flera tillfällen talat för att nationella strategier för social integration skall antas (se den sammanfattande rapporten om social integration i vilken resultaten av analysen av de nationella åtgärdsplanerna för social integration (2003-2005) analyseras (2). I denna rapport uppges även följande: ”Även personer som lever i stora hushåll med tre eller flera barn löper en särskilt hög risk för inkomstfattigdom. Talen är högst i Irland, Italien, Spanien och Portugal (mellan 34% och 49%, jämfört med ett EU-genomsnitt på 27%).”

Mot denna bakgrund ställer jag följande frågor till kommissionen:

| — | Vilka åtgärder har Europeiska kommissionen föreslagit medlemsstaterna — med hänsyn till att särskilt storfamiljer kan befinna sig i ett känsligt läge och vara särskilt utsatta för fattigdom — för att åtgärda denna särskilt utsatta situation och främja ett fullständigt genomförande av Lissabonstrategin för alla parter? Anser kommissionen att olika typer av socialpolitik bidragit till denna utsatthet, liksom olika aspekter av skattepolitiken, vilka ofta är inriktade på enskilda individer eller tvåpersonershushåll och därmed objektivt sett diskriminerar familjen, och skapar nackdelar ju fler medlemmar en familj är sammansatt av? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har Europeiska kommissionen föreslagit medlemsstaterna — med hänsyn till att särskilt storfamiljer kan befinna sig i ett känsligt läge och vara särskilt utsatta för fattigdom — för att åtgärda denna särskilt utsatta situation och främja ett fullständigt genomförande av Lissabonstrategin för alla parter? Anser kommissionen att olika typer av socialpolitik bidragit till denna utsatthet, liksom olika aspekter av skattepolitiken, vilka ofta är inriktade på enskilda individer eller tvåpersonershushåll och därmed objektivt sett diskriminerar familjen, och skapar nackdelar ju fler medlemmar en familj är sammansatt av?

| — | Har Europeiska kommissionen för avsikt att ge sina avdelningar i uppdrag att utarbeta en studie och lägga fram förslag i syfte att eventuellt fastställa mer effektiva lösningar, i synnerhet med beaktande av hur viktigt det är att främja utbyte av bästa metoder? Anser Europeiska kommissionen att det finns skäl att anta åtgärder på gemenskapsnivå via den öppna samordningsmetoden? |
| --- | --- |

—

Har Europeiska kommissionen för avsikt att ge sina avdelningar i uppdrag att utarbeta en studie och lägga fram förslag i syfte att eventuellt fastställa mer effektiva lösningar, i synnerhet med beaktande av hur viktigt det är att främja utbyte av bästa metoder? Anser Europeiska kommissionen att det finns skäl att anta åtgärder på gemenskapsnivå via den öppna samordningsmetoden?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att särskilt storfamiljer är sårbara och kan vara särskilt utsatta för fattigdom. Dessa hushåll är dessutom, vid sidan om ensamstående föräldrar, de som sannolikast överför fattigdom och socialt utanförskap till sina barn. I detta sammanhang spelar skattelättnader en viktig roll och konsekvenserna för storfamiljer varierar i hög grad i olika medlemsstater beroende på hur man betraktar storfamiljer när det gäller att bevilja dem kontantunderstöd, tillägg och skattelättnader. Inom ramen för de gemensamma mål som antogs i Nice, enligt vilka medlemsstaterna uppmanas att vidta åtgärder för att bevara familjesammanhållningen i alla dess former och sträva efter att undanröja social utslagning bland barn, rekommenderade kommissionen och rådet nyligen i sin gemensamma rapport om social integration att medlemsstaterna som en central politisk prioritering under de följande två åren ska inrikta sig särskilt på att utrota fattigdom och socialt utanförskap bland barn.

En rad politiska insatser behövs för detta, bland annat säkert tillträde till sysselsättning av god kvalitet, bättre nettoinkomster för låginkomsttagare med familj genom lagstiftning om antingen skatter, sociala trygghetssystem eller minimilön, bättre tillgång till god barnomsorg till överkomligt pris, tillgång för alla till ett anständigt boende under goda sanitära förhållanden och grundläggande tjänster som är nödvändiga för en normal tillvaro (t.ex. elektricitet, vatten, värme).

Kommissionen anser dock inte att det är lämpligt att anta åtgärder på gemenskapsnivå via den öppna samordningsmetoden, eftersom den inte har någon juridisk behörighet att göra det. Medlemsstaterna är ansvariga för de centrala politikområdena i fråga.

Kommissionen har varit och kommer även i fortsättningen att vara aktiv när det gäller att främja transnationellt utbyte av nya och goda lösningar på detta område mellan medlemsstaterna genom en rad olika åtgärder:

| — | Den främjar utbyte av goda lösningar när det gäller barnfattigdom genom det transnationella utbytesprogram som ges stöd inom gemenskapens handlingsprogram för social integration och via stöd till ett europeiskt nätverk av organisationer som verkar mot barnfattigdom. |
| --- | --- |

—

Den främjar utbyte av goda lösningar när det gäller barnfattigdom genom det transnationella utbytesprogram som ges stöd inom gemenskapens handlingsprogram för social integration och via stöd till ett europeiskt nätverk av organisationer som verkar mot barnfattigdom.

| — | Den har gett Dortmunds universitet i uppdrag att utföra en jämförande studie om olika handlingslinjer för att bekämpa barnfattigdom. Slutrapporten är snart klar. |
| --- | --- |

—

Den har gett Dortmunds universitet i uppdrag att utföra en jämförande studie om olika handlingslinjer för att bekämpa barnfattigdom. Slutrapporten är snart klar.

| — | Den finansierar Europeiska observationsorganet för den sociala situationen, demografi och familjefrågor som övervakar demografiska, socioekonomiska och politiska utvecklingstendenser i Europeiska unionen, särskilt sådana som påverkar familjernas sociala situation och har politiska konsekvenser. |
| --- | --- |

—

Den finansierar Europeiska observationsorganet för den sociala situationen, demografi och familjefrågor som övervakar demografiska, socioekonomiska och politiska utvecklingstendenser i Europeiska unionen, särskilt sådana som påverkar familjernas sociala situation och har politiska konsekvenser.

| — | Den utvecklar en undersökning och en analys av sociala tendenser och demografi, däribland familjefrågor och fattigdomsrelaterade aspekter i årsrapporten ”The social situation in the European Union” (Den sociala situationen i Europeiska unionen). |
| --- | --- |

—

Den utvecklar en undersökning och en analys av sociala tendenser och demografi, däribland familjefrågor och fattigdomsrelaterade aspekter i årsrapporten ”The social situation in the European Union” (Den sociala situationen i Europeiska unionen).

---

(1)  KOM(2004 29 slutlig/2.

(2)  KOM(2003) 773).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/240 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/240

---

(2004/C 88 E/0242)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0876/04

från Struan Stevenson (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Olagligt fiske i vattnen kring Azorerna

De portugisiska myndigheterna har inför offentligheten avslöjat att 63 utländska fartyg bedrivit fiske i vattnen kring Azorerna i januari och februari och att 20 av dem befunnit sig innanför 100-sjömilsgränsen.

Massmedierna i Portugal har hävdat att kommissionens ståndpunkt är att den inte anser detta fiske olagligt, eftersom det inte strider mot yttrandet från kommissionens rättstjänst.

I artikel 15 i förordning (EG) nr 1954/2003 står det dock klart och tydligt att den gamla ordningen till skydd för vattnen kring Azorerna kommer att upphöra gälla först efter den 1 augusti 2004 eller efter det att ny fiskelagstiftning godkänts.

Påtar sig kommissionen det fulla ansvaret för den nuvarande situationen med okontrollerat och obegränsat fiske i vattnen kring Azorerna?

Om inte: vad tänker kommissionen i så fall göra?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Kommissionen kan för parlamentsledamoten bekräfta att den har tagit ställning till tillämpningen av förordning (EG) nr 1954/2003 (1). Denna ståndpunkt framfördes till medlemsstaterna i form av en talepunkt vid mötet i rådets arbetsgrupp för intern/extern fiskepolitik den 19 februari 2004.

Av detta dokument följer det att fiske som bedrivs av andra gemenskapsfartyg än portugisiska är legitimt inom den zon som ligger mellan 100 och 200 sjömil från Azorerna enligt relevanta bestämmelser i ovannämnda förordning.

Kommissionen känner inte till någon okontrollerad eller olaglig verksamhet i dessa vatten. Om gemenskapslagstiftningen inte iakttas är det i vilket fall som helst de nationella administrativa eller rättsliga myndigheterna som skall vidta lämpliga åtgärder för att se till att gemenskapens regler tillämpas på ett riktigt sätt. Dessutom kan kommissionen inleda det förfarande som anges i artikel 226 i EG-fördraget mot en medlemsstat som inte följer gemenskapslagstiftningen.

Det står dock klart att kommissionen önskar att den fiskeverksamhet som bedrivs i denna zon sker på villkor som är tillfredsställande och godtagbara för alla berörda parter.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen, om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95, EUT L 289, 7.11.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/241 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/241

---

(2004/C 88 E/0243)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0881/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Installation av en förbränningsanläggning i centrala Portugal

Quercus — portugisisk naturskyddsförening — förelade i oktober 2003 kommissionen en ingående rapport om de främsta problem som upptäckts i hanteringen och återvinningen av förpackningar i Portugal.

Quercus motsätter sig även ERSUC:s (Empresa de Resíduos Sólidos Urbanos do Centro) installation av en förbränningsanläggning för att bränna mer än 90 procent av hushållssoporna i centrala Portugal, då den anser denna lösning vara den mest förorenande, minst effektiva och dyraste.

Kan kommissionen vara vänlig och besvara följande frågor:

| 1. | Hur ställer sig kommissionen till Quercus rapport om problemen i samband med hanteringen och återvinningen av förpackningar i Portugal? |
| --- | --- |

1.

Hur ställer sig kommissionen till Quercus rapport om problemen i samband med hanteringen och återvinningen av förpackningar i Portugal?

| 2. | Känner kommissionen till den studie som ERSUC har genomfört om installationen av en förbränningsanläggning i centrala Portugal? Hur ställer sig den till detta förslag? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till den studie som ERSUC har genomfört om installationen av en förbränningsanläggning i centrala Portugal? Hur ställer sig den till detta förslag?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

| 1. | Kommissionen håller för närvarande på att kontrollera uppgifterna i den rapport som parlamentsledamoten nämner. Kommissionen har dock ännu inte mottagit några officiella uppgifter från Portugal om återvinning av förpackningar för år 2002. I enlighet med kommissionens beslut 97/138/EG (1) skall dessa uppgifter lämnas in senast den 30 juni 2004.
  De uppgifter om återvinning av förpackningsavfall som Quercus har lämnat in för 2002 skiljer sig markant från de officiella siffrorna för åren 1998 till 2001. Enligt de officiella uppgifterna för 2001 som Portugal har lämnat in återvanns totalt 484 225 ton förpackningsavfall medan det av Quercus uppgifter framgår att endast totalt 193 502 ton förpackningsavfall återvanns 2002. Den officiella återvinningsgraden för 2001 är därmed 38 % medan den återvinningsgrad som Quercus rapporterat för 2002 är 15 %. I Quercus rapport lämnas ingen förklaring på denna skillnad som emellertid knappast enbart kan bero på olika referensår.
  Uppgifterna som lämnas ovan avser återvinning, men enligt direktiv 94/62/EG (2) (ändrat genom direktiv 2004/12/EG (3)) var det enda mål som Portugal skulle ha uppnått senast 2001 minst 25 % återvinning eller förbränning i avfallsförbränningsanläggningar med energiåtervinning. Av de uppgifter som Portugal har lämnat in för 2001 framgår att totalt 667 916 ton förpackningsavfall skulle kunna omfattas av denna kategori. Andelen återvinning eller förbränning i en avfallsförbränningsanläggning med energiåtervinning skulle därmed bli 52 %. Av denna anledning har kommissionen för närvarande inte tillräckligt starka skäl att tro att Portugal har misslyckats att uppnå sitt mål för 2001. Kommissionen kommer dock att kontrollera de officiella siffrorna för 2002 och eventuella andra relevanta uppgifter som kan komma att lämnas in.
  I Quercus-rapporten hänvisas också till andra frågor (öppenhet, avgifter till återvinningssystemet ”gröna punkten”, stormarknader, återanvändning, industriella förpackningar, läkemedelsförpackningar, mer gynnsam behandling av vissa företag och förpackningstyper och situationen i Azorerna). Det är emellertid de nationella myndigheterna som har ansvaret i dessa frågor och kommissionen kan för närvarande inte identifiera några faktorer som skulle innebära överträdelser av direktivet om förpackningar och förpackningsavfall eller av andra gemenskapsbestämmelser. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen håller för närvarande på att kontrollera uppgifterna i den rapport som parlamentsledamoten nämner. Kommissionen har dock ännu inte mottagit några officiella uppgifter från Portugal om återvinning av förpackningar för år 2002. I enlighet med kommissionens beslut 97/138/EG (1) skall dessa uppgifter lämnas in senast den 30 juni 2004.

De uppgifter om återvinning av förpackningsavfall som Quercus har lämnat in för 2002 skiljer sig markant från de officiella siffrorna för åren 1998 till 2001. Enligt de officiella uppgifterna för 2001 som Portugal har lämnat in återvanns totalt 484 225 ton förpackningsavfall medan det av Quercus uppgifter framgår att endast totalt 193 502 ton förpackningsavfall återvanns 2002. Den officiella återvinningsgraden för 2001 är därmed 38 % medan den återvinningsgrad som Quercus rapporterat för 2002 är 15 %. I Quercus rapport lämnas ingen förklaring på denna skillnad som emellertid knappast enbart kan bero på olika referensår.

Uppgifterna som lämnas ovan avser återvinning, men enligt direktiv 94/62/EG (2) (ändrat genom direktiv 2004/12/EG (3)) var det enda mål som Portugal skulle ha uppnått senast 2001 minst 25 % återvinning eller förbränning i avfallsförbränningsanläggningar med energiåtervinning. Av de uppgifter som Portugal har lämnat in för 2001 framgår att totalt 667 916 ton förpackningsavfall skulle kunna omfattas av denna kategori. Andelen återvinning eller förbränning i en avfallsförbränningsanläggning med energiåtervinning skulle därmed bli 52 %. Av denna anledning har kommissionen för närvarande inte tillräckligt starka skäl att tro att Portugal har misslyckats att uppnå sitt mål för 2001. Kommissionen kommer dock att kontrollera de officiella siffrorna för 2002 och eventuella andra relevanta uppgifter som kan komma att lämnas in.

I Quercus-rapporten hänvisas också till andra frågor (öppenhet, avgifter till återvinningssystemet ”gröna punkten”, stormarknader, återanvändning, industriella förpackningar, läkemedelsförpackningar, mer gynnsam behandling av vissa företag och förpackningstyper och situationen i Azorerna). Det är emellertid de nationella myndigheterna som har ansvaret i dessa frågor och kommissionen kan för närvarande inte identifiera några faktorer som skulle innebära överträdelser av direktivet om förpackningar och förpackningsavfall eller av andra gemenskapsbestämmelser.

| 2. | Den enhet inom kommissionen som ansvarar för dessa frågor förfogar inte över ERSUC:s undersökning om installation av en förbränningsanläggning i centrala Portugal. Olika relevanta uppgifter som finns tillgängliga på Internet har dock studerats. Så länge som villkoren i gemenskapens lagstiftning om avfallshantering är uppfyllda är medlemsstaterna fria att själva välja metoder för hur avfallshanteringen skall ske. Detta gäller särskilt hur man väljer att uppnå målen för biologiskt nedbrytbart avfall till deponier. I Portugals nationella strategi för minskning av biologiskt nedbrytbart avfall som förs till deponier har myndigheterna meddelat att man avser bygga en ny förbränningsanläggning i Litoral Centro. Därtill bör noteras att det är de nationella myndigheterna som ansvarar för att bevilja tillstånd, och att sådana beslut inte behöver anmälas till kommissionen. I brist på uppgifter som pekar på motsatsen, ser inte kommissionen någon anledning att anta att Portugal underlåter att tillämpa den gällande gemenskapslagstiftningen om avfall. |
| --- | --- |

2.

Den enhet inom kommissionen som ansvarar för dessa frågor förfogar inte över ERSUC:s undersökning om installation av en förbränningsanläggning i centrala Portugal. Olika relevanta uppgifter som finns tillgängliga på Internet har dock studerats. Så länge som villkoren i gemenskapens lagstiftning om avfallshantering är uppfyllda är medlemsstaterna fria att själva välja metoder för hur avfallshanteringen skall ske. Detta gäller särskilt hur man väljer att uppnå målen för biologiskt nedbrytbart avfall till deponier. I Portugals nationella strategi för minskning av biologiskt nedbrytbart avfall som förs till deponier har myndigheterna meddelat att man avser bygga en ny förbränningsanläggning i Litoral Centro. Därtill bör noteras att det är de nationella myndigheterna som ansvarar för att bevilja tillstånd, och att sådana beslut inte behöver anmälas till kommissionen. I brist på uppgifter som pekar på motsatsen, ser inte kommissionen någon anledning att anta att Portugal underlåter att tillämpa den gällande gemenskapslagstiftningen om avfall.

---

(1)  Kommissionens beslut av den 3 februari 1997 om fastställande av tabellformat för databassystemet enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall (text av betydelse för EGT L 52, 22.2.1997.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall EGT L 365, 31.12.1994.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/12/EG av den 11 februari 2004 om ändring av direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall, EUT L 47, 18.2.2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/242 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/242

---

(2004/C 88 E/0244)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0902/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Samtal för att lösa Cypernfrågan

Rådet uttryckte vid sitt sammanträde den 23 februari 2004 tillfredsställelse över att Europeiska kommissionen är beredd att spela en understödande roll, en roll som Europeiska rådet flera gånger gett sitt erkännande åt, och ställa det bistånd till förfogande som Förenta nationernas generalsekreterare har begärt.

Mot bakgrund av den roll som Förenta nationernas generalsekreterare uppmanat Europeiska kommissionen att spela önskar jag fråga kommissionen om den, efter de samtal som förts fram till dags dato, är i stånd att bekräfta att man beaktar nödvändigheten av att genomföra gemenskapens regelverk på hela ön, samt även beaktar det nödvändiga i att det skulle finnas en fungerande stat som skulle förmå uppfylla de krav som ett deltagande i Europeiska unionen medför.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(20 april 2004)

Kommissionen kan bekräfta att man i det förslag till hur Cypern-frågan ska lösas som lämnats över till Förenta nationernas generalsekreterare beaktar behovet av att genomföra gemenskapslagstiftningen på hela ön. En av Förenta nationernas (FN) underkommittéer arbetar enbart med att harmonisera kommande federal lagstiftning och de två delarnas lagstiftning med gemenskapslagstiftningen. Sammanträdena leds av FN-experter med EU-bakgrund. Dessa experter tittar också på vilka möjligheter ett enat Cypern har att uppfylla sina åtaganden avseende EU-lagstiftningen och att fullt ut delta i EU.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/242 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/242

---

(2004/C 88 E/0245)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0904/04

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Garantier för bilar av märket Mercedes-Benz

Är kommissionen medveten om att Mercedes-Benz erbjuder treårig fabriksgaranti för alla bilar som är köpta i Förenade kungariket, men endast tvåårig fabriksgaranti för bilar som är köpta i övriga Kontinentaleuropa?

Denna strategi motverkar att medborgare i Förenade kungariket köper bilar av märket Mercedes-Benz i andra EU-medlemsstater. Anser kommissionen att detta är ett hinder för frihandeln inom EU?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Angående parlamentsledamotens första fråga känner kommissionen till att vissa märken, bland andra Mercedes, erbjuder en treårig garanti i Storbritannien och bara två år i andra medlemsstater.

Kommissionen anser att längden på Mercedes-bilarnas garanti endast har att göra med Daimler Chryslers försäljningsstrategi i Europa. Så länge garantin uppfyller kraven i kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 om bilbranschen (1) (till exempel att konsumenten kan använda sig av garantin hos vilken som helst av biltillverkarens verkstäder i EU) anser inte kommissionen att en längre garanti innebär en konkurrensbegränsning som hindrar frihandeln inom Europa.

En längre garanti må vara ett bra försäljningsargument, precis som rabatter, men det hindrar på intet sätt en konsument från att köpa en bil i ett annat land än Storbritannien, om han eller hon anser att det går att göra en bättre affär i utlandet.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av den 31 juli 2002 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn, EGT L 203, 1.8.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/243 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/243

---

(2004/C 88 E/0246)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0905/04

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Cykelhjälmar

Är kommissionen medveten om att Europeiska cykelfederationen, ECF motsätter sig lagstiftning om hjälmtvång för cyklister? Känner kommissionen till de undersökningar som ECF grundar sin ståndpunkt på, i vilka det framgår att obligatorisk användning av hjälm inte bidrar till en minskning av cykelolyckorna?

Har kommissionen för avsikt att undersöka detta närmare och i tillämpliga fall ompröva om sådan lagstiftning verkligen är nödvändig?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen känner till Europeiska cykelfederationens ståndpunkt när det gäller cyklisters användning av hjälm, bland annat den undersökning som parlamentsledamoten tar upp.

Kommissionen har ännu inte intagit en ståndpunkt för eller emot lagstiftning om hjälmtvång för cyklister. I EU:s tredje handlingsprogram för vägtrafiksäkerhet som antogs 2003 (1) och som utgör referensramen för kommissionens initiativ fram till 2010, uppger kommissionen att den planerar att genomföra en statistisk undersökning om cyklisters hjälmanvändning i Europeiska unionen och om hjälmanvändningens effektivitet i form av minskade skallskador, framför allt hos 10-14-åringar — den grupp där de största riskerna finns. Den negativa eller positiva inverkan på cyklandet kommer också att undersökas, liksom vilka åtgärder som eventuellt bör vidtas på EU-nivå. Eftersom denna undersökning inte är en av de prioriterade insatserna kommer den att påbörjas först 2005.

---

(1)  Meddelande från kommissionen — Att halvera antalet dödsoffer i trafiken i Europeiska unionen till år 2010: ett gemensamt ansvar, KOM(2003) 311 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/244 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/244

---

(2004/C 88 E/0247)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0908/04

från Paolo Bartolozzi (PPE-DE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Tjänster i allmänhetens intresse

Kommissionen har offentliggjort en grönbok om tjänster i allmänhetens intresse (1), i anslutning till vilken ett förslag till resolution förelades Europaparlamentet den 14 januari 2004.

I detta dokument inbegriper kommissionen hälsotjänster bland tjänster i allmänhetens intresse av ickeekonomisk karaktär, och fastställer att det är ytterst viktigt att göra en distinktion mellan tjänster av ekonomisk respektive icke-ekonomisk karaktär, eftersom dessa två kategorier omfattas av olika bestämmelser i fördraget.

Det är uppenbart att ”[framtiden] för icke-ekonomiska tjänster i allmänhetens intresse”, däribland sjukvård och sociala tjänster, ”aktualiserar [...] frågor på europeisk nivå, så som vad den europeiska samhällsmodellen skall omfatta”.

Det bör beaktas att:

| — | hälsosektorn kännetecknas av etiska och sociala värden, eftersom dess mål är att skydda hälsan som en omistlig subjektiv rätt, men att detta inte innebär att de tjänster som är avsedda att tillhandahålla skyddet skulle vara av icke-ekonomisk karaktär när det gäller deras organisation och förvaltning, |
| --- | --- |

—

hälsosektorn kännetecknas av etiska och sociala värden, eftersom dess mål är att skydda hälsan som en omistlig subjektiv rätt, men att detta inte innebär att de tjänster som är avsedda att tillhandahålla skyddet skulle vara av icke-ekonomisk karaktär när det gäller deras organisation och förvaltning,

| — | ”[ekonomiska] och icke-ekonomiska tjänster kan [...] finnas inom samma sektor”, inte minst för att ”[distinktionen] mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet har [...] varit dynamisk och föränderlig”, |
| --- | --- |

—

”[ekonomiska] och icke-ekonomiska tjänster kan [...] finnas inom samma sektor”, inte minst för att ”[distinktionen] mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet har [...] varit dynamisk och föränderlig”,

| — | det gemensamma målet för de reformer som genomförts i många medlemsstater har varit att skydda principerna för välfärd som ”samhällets val”, genom att införa mekanismer som skapar konkurrens mellan ett antal offentliga och privata tjänsteproducenter mellan vilka medborgarna får välja fritt. |
| --- | --- |

—

det gemensamma målet för de reformer som genomförts i många medlemsstater har varit att skydda principerna för välfärd som ”samhällets val”, genom att införa mekanismer som skapar konkurrens mellan ett antal offentliga och privata tjänsteproducenter mellan vilka medborgarna får välja fritt.

Av ovannämnda orsaker är klassificeringen av hälsotjänster som tjänster i allmänhetens intresse av ickeekonomisk karaktär som ”[inte] berörs [...] av någon specifik gemenskapsreglering och [inte heller] omfattas [...] av fördragets bestämmelser om den inre marknaden” alltför inskränkande.

Kommissionen ombeds besvara följande frågor:

| — | Varför tas hälsotjänster inte upp bland tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, med beaktande av att även dessa omfattas av gemensamma skyldigheter som bör uppfyllas för allmänhetens bästa, såsom universalitet, kontinuitet, kvalitet, tillgänglighet och säkerhet? |
| --- | --- |

—

Varför tas hälsotjänster inte upp bland tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, med beaktande av att även dessa omfattas av gemensamma skyldigheter som bör uppfyllas för allmänhetens bästa, såsom universalitet, kontinuitet, kvalitet, tillgänglighet och säkerhet?

| — | Om hälsotjänster på detta vis utesluts från processen för att genomföra den inre marknaden, finns det inte då en risk för att man frångår det mål som fastställts av många medlemsstater att uppnå fördelarna med marknadseffektivitet utan att försumma den sociala rättvisan, som garanteras genom statlig styrning och kontroll samt statligt ansvar? |
| --- | --- |

—

Om hälsotjänster på detta vis utesluts från processen för att genomföra den inre marknaden, finns det inte då en risk för att man frångår det mål som fastställts av många medlemsstater att uppnå fördelarna med marknadseffektivitet utan att försumma den sociala rättvisan, som garanteras genom statlig styrning och kontroll samt statligt ansvar?

| — | På vilken grund utesluts hälsa från det allmänna tillvägagångssättet som beskrivs i kommissionens meddelande ”En strategi för tjänster på den inre marknaden”? Skulle inte ett erkännande av hälsotjänster som ”tjänster av allmänt ekonomiskt intresse” — utsatta för positiv konkurrens på grundval av kvalitet — däremot främja en effektiv strävan efter gemenskapsmålet att uppnå ”en hög hälsoskyddsnivå”? |
| --- | --- |

—

På vilken grund utesluts hälsa från det allmänna tillvägagångssättet som beskrivs i kommissionens meddelande ”En strategi för tjänster på den inre marknaden”? Skulle inte ett erkännande av hälsotjänster som ”tjänster av allmänt ekonomiskt intresse” — utsatta för positiv konkurrens på grundval av kvalitet — däremot främja en effektiv strävan efter gemenskapsmålet att uppnå ”en hög hälsoskyddsnivå”?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Hälso- och sjukvårdssystem som uppfyller offentliga mål är i princip tjänster i allmänhetens intresse, oavsett om de är ekonomiska eller inte. Det är dock medlemsstaternas uppgift att fastställa vilka krav på offentliga tjänster som gäller som en del av deras övergripande ansvar för organisationen av hälso- och sjukvårdstjänster. Skillnaderna i hur den nationella hälso- och sjukvårdssektorn organiseras i olika medlemsstater leder till olika rättsliga ställningstaganden när det gäller EG-rätt och EG-bestämmelser avseende tjänster i allmänhetens intresse. I detta hänseende kan det vara relevant att skilja mellan utbudet av hälso- och sjukvårdstjänster och de system som finns för finansiering av dessa tjänster. Hälsotjänster som erbjuds mot betalning är ekonomisk verksamhet i den mening som avses i EG-fördraget, oavsett hur de finansieras (se C-158/96 Kohll och C-157/99 Smits-Peerboms). Socialförsäkringssystem som däremot bygger på solidaritet och drivs utan vinstsyfte är inte företag i den mening som avses i konkurrensreglerna i EG-fördraget (se C-159/91 och C-160/91 Poucet-Pistre och, alldeles nyligen den 16 mars 2004, C-264/01, C-306/01, C-354/01 och C-355/01 AOK Bundesverband). Exakt hur de olika nationella hälso- och sjukvårdssystemen passar in i dessa kategorier beror på hur deras organisation och ställning är upplagd.

Visserligen är hälso- och sjukvårdssystemen i Europeiska unionen olika, men de har samma gemensamma värderingar om tillgänglighet, kvalitet och finansiell hållbarhet. Vidare står de potentiella fördelarna med rörlighet och samarbete i hela Europa öppna för patienter, vårdleverantörer och vårdansvariga. Bestämmelserna om samordning av socialförsäkringssystemen (som f.n. håller på att förenklas) och det kommande europeiska sjukförsäkringskortet ger patienterna en reell möjlighet att få vård i hela EU och också att få den återbetald. Kommissionen har dessutom lagt fram ett förslag om tjänster på den inre marknaden (2) som kommer att bidra till att göra det enklare att tillhandahålla tjänster över gränserna. Förslaget innehåller särskilda bestämmelser om återbetalning av hälso- och sjukvårdskostnader.

Hälso- och sjukvårdsministrarna har tillsammans med andra berörda parter på området samlats till diskussioner på hög nivå om patienternas rörlighet och hälso- och sjukvårdens utveckling i Europeiska unionen. Rapporten från denna grupp innehåller 19 rekommendationer om europeiskt samarbete för bättre resursanvändning, information till patienter, vårdpersonal och vårdleverantörer, tillgång till vård och vårdens kvalitet, lämpliga reaktioner på utvidgningen i form av investeringar i hälso- och sjukvård samt samspelet mellan nationella mål och EU-rättsliga krav. Kommissionen har svarat på dessa rekommendationer genom att föreslå att den öppna samordningsmetoden utvidgas till vård och omsorg. Tillsammans utgör dessa initiativ en heltäckande strategi för att göra det möjligt för patienterna att utöva sin lagfästa rätt till vård i andra medlemsstater och för att underlätta det europeiska samarbetet mellan vårdsystemen. Samtidigt måste naturligtvis medlemsstaternas ansvar för att organisera och leverera vård- och omsorgstjänster respekteras.

---

(1)  (KOM(2003)270).

(2)  KOM(2004) 2 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/245 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/245

---

(2004/C 88 E/0248)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0913/04

från Philip Bradbourn (PPE-DE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Kontroll av förartillstånd

Skulle kommissionen kunna ange hur stor andel av de lastbilsförare som reser in i EU från tredje länder det är som regelbundet kontrolleras i enlighet med bestämmelserna om förartillstånd när de når EU:s gemensamma gränser, särskilt Tyskland och Österrike?

Hur stor andel förare anser Europeiska kommissionen och medlemsstaterna att man minst måste kontrollera för att garantera att de nya gränserna efter utvidgningen fullt ut kommer att övervakas när det gäller förartillstånd?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Enligt förordning (EEG) nr 881/92 (1), ändrad genom förordning (EG) nr 484/2002 (2) skall ett förartillstånd på begäran av innehavaren av gemenskapstillståndet utfärdas av medlemsstaten för alla förare från tredje land som är lagligt anställda eller lagligt står till dennes förfogande. Det innebär att endast förare från tredje land som kör ett fordon som är registrerat i gemenskapen och utför internationella godstransporter (med stöd av ett gemenskapstillstånd) måste ha ett förartillstånd vid kontroll, bl.a. vid gemenskapens gräns i samband med inresa.

I princip kontrolleras i dag alla förare som omfattas av förordning (EEG) nr 881/92 vid den yttre gränsen när de reser in i gemenskapen. Denna situation kommer inte att förändras efter utvidgningen

Vidare föreskrivs i den ovannämnda förordningen att de behöriga myndigheterna i etablering smedlems-staten regelbundet, genom årliga kontroller av åtminstone 20 % av de gällande tillstånd som utfärdats i den medlemsstaten, skall kontrollera om villkoren för utfärdande av förartillstånd fortfarande uppfylls.

Slutligen är inte syftet med förordning (EG) nr 484/2002 att skydda den inre marknaden från konkurrerande företag i tredje land, utan att se till att gemenskapens inre marknad för vägtransport fungerar som den skall.

---

(1)  EGT L 95, 9.4.1992.

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 484/2002 av den 1 mars 2002 om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 881/92 och (EEG) nr 3118/93 i syfte att införa ett förartillstånd, EGT L 76, 19.3.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/246 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/246

---

(2004/C 88 E/0249)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0914/04

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Olaglig fågeljakt på Cypern

Varje år fångas uppskattningsvis tolv miljoner fåglar olagligt under flyttningen via Cypern. Det är fortfarande mycket vanligt att nät och fågellim används för att fånga fåglar, något som strider mot fågeldirektivet.

Cypern skall före den 1 maj 2004 införliva och genomföra fågeldirektivet (79/409/EEG (1)) och direktivet om livsmiljöer (92/43/EEG (2)) fullt ut. Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att få bukt med den olagliga fågeljakten och se till att direktiven införlivas och genomförs före anslutningsdagen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen har under anslutningsförhandlingarna och därefter under perioden före anslutningen tydligt påpekat att vissa metoder för att fånga fåglar, som t.ex. användning av slöjnät och fågellim, inte är förenliga med bestämmelserna i fågeldirektivet (rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, ändrat genom kommissionens direktiv 91/244/EEG av den 6 mars 1991 (3)). Verksamheten är olaglig på Cypern och de cypriotiska myndigheterna har försäkrat kommissionen om att de skulle intensifiera sina ansträngningar för att effektivt verkställa den aktuella lagen.

Cypern måste se till att fågeldirektivet och livsmiljödirektivet (rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter) genomförs fullt ut från och med dagen för dess anslutning till Europeiska unionen. Från och med den 1 maj 2004 kommer kommissionen att vidta lämpliga åtgärder för att se till att dessa direktiv genomförs fullt ut, såsom den gör med alla andra medlemsstater.

Cypern har införlivat dessa två direktiv under perioden före anslutningen och är därför skyldigt att genomföra dem genom sin nationella lagstiftning.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992, S.7.

(3)  EGT L 115, 8.5.1991.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/247 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/247

---

(2004/C 88 E/0250)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0916/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Irland och sjösäkerhetslagstiftning

Kommissionen har, enligt vad som meddelats i juli 2003 (pressmeddelande IP/03/1116) vidtagit rättsliga åtgärder med anledning av att Irland inte efterlevt direktiv 2001/105/EG (1) om fartygsinspektioner och direktiv 2001/106/EG (2) om hamnstatskontroll. Har kommissionen erhållit något svar från Irland med avseende på detta — och i så fall vilket? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser kommissionen vidta i denna fråga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Genom en skrivelse av den 25 juli 2003 underrättade Irland kommissionen om de nationella åtgärder (European Communities (Ship Inspection and Survey Organisations) Regulations 2003 — S.I. No. 301) som syftar till att införliva Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/105/EG av den 19 december 2001 om fartygsinspektioner (3).

Genom en skrivelse av den 1 juli 2003 underrättade Irland kommissionen om de nationella åtgärder (European Communities Merchant Shipping (Port State Control) (Amendment) Regulations 2003 — S.I. No. 243 of 2003) som syftar till att införliva Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/106/EG av den 19 december 2001 om hamnstatskontroll (3).

Mot denna bakgrund och genom kommissionens beslut av den 15 oktober 2003 avskrevs det överträdelseförfarande som inletts mot Irland för underlåtenhet att anmäla nationella genomförandebestämmelser för ovannämnda direktiv.

---

(1)  EGT L 19, 22.1.2002, s. 9.

(2)  EGT L 19, 22.1.2002, s. 17.

(3)  EGT L 19, 22.1.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/247 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/247

---

(2004/C 88 E/0251)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0917/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Irlands efterlevnad av ramdirektivet om avfall

Syftet med min skriftliga fråga E-0077/04 (1) var att fastslå huruvida Irland svarat på det motiverade yttrande som skickats av kommissionen i juli 2003 (vilket meddelats i pressmeddelandet IP/03/1108) om hantering av kommunalt avloppsvatten och att utreda huruvida Irland eventuellt inte efterlever 1975-års ramdirektiv om avfall samt fastställa kommissionens ståndpunkt i denna fråga.

I sitt svar på ovan citerade fråga, av den 2 mars 2004, förefaller kommissionen dock att hänvisa till ett motiverat yttrande som skickats den 7 oktober 2002 och som hänför sig till en helt annan rättslig fråga — enligt rådets direktiv 91/271/EEG (2) om hantering av kommunalt avloppsvatten.

Kan kommissionen uppge vilket eventuellt svar som erhållits från den irländska regeringen vad avser det motiverade yttrande som kommissionen sände till Irland i juli 2003 (som meddelades i IP/03/1108) beträffande underlåtenhet att anpassa sin lagstiftning till de krav som uppställs i ramdirektivet om avfall (rådets direktiv 75/442/EEG (3) om avfall, ändrat genom direktiv 91/156/EEG (4)) vad avser reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse och i synnerhet Irlands underlåtenhet att tillse att dylika reningsverk regleras genom det tillståndssystem som uppställs i detta direktiv, vilket bl.a. föreskriver att lukter från dylika anläggningar skall regleras och kontrolleras.

Vad anser kommissionen om den irländska regeringens svar och vilka åtgärder vidtar eller avser kommissionen vidta i denna fråga?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Det motiverade yttrande som ledamoten hänvisar till gäller Irlands efterlevnad av rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, ändrat genom direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991. Det behandlade närmare bestämt huruvida Irland uppfyller villkoren i direktivet om utsläpp av lukter från reningsverk för avloppsvatten. I enlighet med artikel 2.1 i direktivet (5), skall avloppsvatten inte omfattas av direktivet ”i den utsträckning de redan omfattas av annan lagstiftning”. Kommissionen hävdade att i avsaknad av annan lagstiftning skulle utsläpp av lukter från irländska reningsverk för avloppsvatten regleras i enlighet med direktiv 91/156/EEG. Den 7 augusti 2003 ansökte Irland om förlängd tidsfrist för att inkomma med svar. Innan något svar hade inkommit avkunnade EG-domstolen den 11 september 2003 sin dom i målet C-114/01, AvestaPolarit Chrome Oy, i vilken innebörden av den formulering som används i artikel 2.1 i direktivet, ”i den utsträckning de redan omfattas av annan lagstiftning”, tolkas. För att beakta konsekvenserna av domen för avloppsvatten och ett antal andra typer av avfall som anges i artikel 2.1 sände kommissionen ytterligare en formell underrättelse om överträdelseförfarandet till Irland den 19 december 2003 (6). Därefter ansökte Irland om två månaders förlängning av tidsfristen för att inkomma med svar på underrättelsen, och detta beviljades.

---

(1)  EGT C 84 E, 3.4.2004, s. 759.

(2)  EGT L 135, 30.5.1991, s. 40.

(3)  EGT L 194, 25.7.1975, s. 39.

(4)  EGT L 78, 26.3.1991, s. 32.

(5)  I artikel 2.1 i direktivet fastslås: Direktivet skall inte omfatta:

| (a) | gasformiga utsläpp till luften, |
| --- | --- |

(a)

gasformiga utsläpp till luften,

| (b) | följande avfallsslag i den utsträckning de redan omfattas av annan lagstiftning:






  (i) | radioaktivt avfall, |
| --- | --- | --- |

(b)

följande avfallsslag i den utsträckning de redan omfattas av annan lagstiftning:

(i)

radioaktivt avfall,

| (ii) | avfall från prospektering, brytning, behandling och lagring av mineralresurser samt utvinning i stenbrott, |
| --- | --- |

(ii)

avfall från prospektering, brytning, behandling och lagring av mineralresurser samt utvinning i stenbrott,

| (iii) | djurkadaver och jordbruksavfall i form av stallgödsel samt andra naturliga, ofarliga ämnen som används i jordbruk, |
| --- | --- |

(iii)

djurkadaver och jordbruksavfall i form av stallgödsel samt andra naturliga, ofarliga ämnen som används i jordbruk,

| (iv) | avloppsvatten, med undantag för avfall i flytande form, |
| --- | --- |

(iv)

avloppsvatten, med undantag för avfall i flytande form,

| (v) | utrangerade sprängämnen. |
| --- | --- |

(v)

utrangerade sprängämnen.

(6)  2000/4158.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/248 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/248

---

(2004/C 88 E/0252)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0920/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Hantering av spillolja i Irland

Vilket eventuellt svar fick kommissionen från Irland på det motiverade yttrande som kommissionen sände till Irland i juli 2001 (enligt pressmeddelande IP/01/1144) med hänsyn till att Irland underlåtit att prioritera regenerering av spilloljor i stället för att släppa ut spilloljorna i enlighet med direktivet om spilloljor 75/439/EEG (1)? Vilka följdåtgärder har kommissionen vidtagit eller avser kommissionen vidta i detta ärende?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Det motiverade yttrande som ledamoten hänvisar till gällde Irlands genomförande av en bestämmelse i rådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juli 1975 där krav fastställs på att medlemsstaterna skall prioritera regenerering av spillolja framför bortskaffande. Kommissionen har vidtagit liknande åtgärder mot flera andra medlemsstater. Den 14 november 2001 svarade de irländska myndigheterna och förklarade att den mängd spillolja som uppstod i Irland gjorde det oekonomiskt att regenerera spillolja. Den 25 april 2002 lämnade de irländska myndigheterna in kopior av två undersökningar som stödde denna slutsats. En undersökning av studierna visade att det fanns mer omfattande problem med att uppfylla direktivet, i synnerhet en stor mängd oregistrerat omhändertagande av spillolja i Irland. I syfte att lösa dessa mer omfattande frågor sände kommissionen ytterligare en formell underrättelse till Irland den 11 juli 2003, som Irland svarade på den 27 november 2003. Kommissionen kommer att fatta ytterligare beslut i frågan senare under 2004.

---

(1)  EGT L 194, 25.7.1975, s. 23.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/249 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/249

---

(2004/C 88 E/0253)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0929/04

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Säljfrämjande åtgärder för mejeriprodukter

Jag har erhållit ett brev från en av väljarna i min valkrets som undrar om det i Förenade kungariket finns säljfrämjande åtgärder för mejeriprodukter? Min väljare, som säljer mjölkbaserade produkter, såg en EU-sponsrad reklam för mjölk på tv och undrar om det finns ytterligare EU-finansierade program?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

De säljfrämjande åtgärder som parlamentsledamoten hänvisar till utgör en del av en nationell kampanj för främjande av mjölk som organiseras av mejerirådet (Dairy Council) med medfinansiering (Förenade kungariket 50 % ) från Europeiska unionen.

Kommissionen medfinansierar program för att främja vissa av Europeiska unionens jordbruksprodukter, där mjölk och mejeriprodukter är en av de sektorer som kan få stöd. Reklamkampanjer som den som nämns ovan är allmänna till sin natur och gynnar aldrig ett särskilt märkesnamn eller ett särskilt företag. De belyser EU-produkternas fördelar i form av kvalitet, livsmedelssäkerhet, näring, märkning, djurhälsa och miljö.

Förfarandet fungerar så att den myndighet i medlemsstaten som ansvarar för denna kampanj (i Förenade kungariket är det Rural Payments Agency) bjuder in yrkesorganisationer eller branschövergripande organisationer som är representativa för den aktuella sektorn att lämna in förslag till reklam- eller informationsprogram. Ett genomförandeorgan väljs ut genom ett konkurrensutsatt anbudsförfarande, och i samarbete med detta utarbetar branschorganet ett program i enlighet med strikta formella krav. Det finns också fastställda villkor för hur programmet skall ge vederbörligt erkännande av gemenskapens stöd.

Generaldirektoratet för jordbruk har en webbplats där det finns mer information. Adressen är: http:// europa.eu.int/comm/agriculture/prom/index_en.htm. Här finns en fullständig förklaring av programmen, inklusive den rättsliga basen (förordning (EG) nr 2826/2000 (1) och (EG) nr 94/2002 (2)).

Utöver det program som mejerirådet står för medfinansierar gemenskapen en reklamkampanj för mjölk som organiseras av Dairy Industry Association Ltd. och som för närvarande genomförs i skolorna i Förenade kungariket.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 2826/2000 av den 19 december 2000 om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden, EGT L 328, 23.12.2000.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 94/2002 av den 18 januari 2002 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2826/2000 om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden, EGT L 17, 19.1.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/250 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/250

---

(2004/C 88 E/0254)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0933/04

från John Purvis (PPE-DE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Energi från Oberoende staters samvälde

Vilka planer har kommissionen på att förbättra elförsörjningsnätet mellan Oberoende staters samvälde och Europeiska unionen?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen stöder de studier som för närvarande görs av UCTE (Union for the Co-ordination of the Transmission of Electricity) — organet med ansvar för samordning av det europeiska nätets drift — och av motsvarande organ i Ryssland och de nya oberoende staterna och som gäller en eventuell sammankoppling av Oberoende staters samväldes integrerade system och EU:s elnät. Sammankopplingarna mellan Ryssland och EU:s OSS-grannländer (1), bland annat Ukraina, framgår av bilaga III (projekt av gemensamt intresse) till Europaparlamentets och rådets beslut nr 1229/2003/EG av den 26 juni 2003 om en serie riktlinjer för transeuropeiska energinät och om upphävande av beslut nr 1254/96/EG (2). Sammankopplingarna i fråga är därför berättigade till eventuellt ekonomiskt stöd.

En förutsättning för att man skall kunna integrera EU:s elmarknad med grannländernas är dock att det råder likadana konkurrensvillkor i fråga om marknads- och miljönormer, vilket också omfattar kärnsäkerhet.

---

(1)  Oberoende staters samfund.

(2)  EUT L 176, 15.7.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/250 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/250

---

(2004/C 88 E/0255)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0935/04

från Hans Kronberger (NI) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Europeisk strategi för miljö och hälsa — Scale

Europeiska kommissionen inledde under förra våren den europeiska strategin för miljö och hälsa (Scale)

I pressmeddelandet (IP/03/823, tyska versionen) av den 11 juni 2003 anger kommissionen de fem huvudpunkterna i strategin. Den andra huvudpunkten lägger tonvikten vid ”barn”, eftersom dessa är särskilt känsliga för påverkan av miljöfaktorer. Kommissionen nämner i detta sammanhang siffran 157 miljoner barn i Europa, som lider/lär lida av miljörelaterade besvär.

Enligt rapporten ”European Union in figures”, 2000-års utgåva, uppgick år 1998 antalet barn/ungdomar i åldrarna 0-14 till 20 procent av EU:s befolkning. Utgår man ifrån att det finns ungefär 370 miljoner EU-medborgare skulle detta innebära att antalet barn/ungdomar under femton år maximalt uppgår till 74 miljoner. Även om man tar hänsyn till att EU-befolkningen växer i och med utvidgningen är det svårt att komma upp i siffran 157 miljoner barn/ungdomar i Europa.

Med hänvisning till ovanstående önskas svar på följande frågor:

| 1. | Enligt vilken beräkningsmetod har kommissionen kommit fram till siffran 157 miljoner barn/ungdomar i Europa? |
| --- | --- |

1.

Enligt vilken beräkningsmetod har kommissionen kommit fram till siffran 157 miljoner barn/ungdomar i Europa?

| 2. | Kan det röra sig om ett skrivfel i de av kommissionen framlagda siffrorna? |
| --- | --- |

2.

Kan det röra sig om ett skrivfel i de av kommissionen framlagda siffrorna?

| 3. | Skulle detta vara fallet önskas korrekta uppgifter i fråga om antalet barn/ungdomar inom EU som verkligen lider av miljörelaterade besvär. |
| --- | --- |

3.

Skulle detta vara fallet önskas korrekta uppgifter i fråga om antalet barn/ungdomar inom EU som verkligen lider av miljörelaterade besvär.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

| 1. | Kommissionen baserade siffran 157 miljoner barn i Europa på Förenta Nationernas (FN) befolkningsdatabas eftersom inga uppgifter fanns att tillgå från Eurostat vid tidpunkten. Siffran avser antalet barn i åldrarna 0-15 år i Europa år 2000. Siffran visar dock det totala antalet barn som bor i Europa, inte antalet barn som lider av miljörelaterade besvär. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen baserade siffran 157 miljoner barn i Europa på Förenta Nationernas (FN) befolkningsdatabas eftersom inga uppgifter fanns att tillgå från Eurostat vid tidpunkten. Siffran avser antalet barn i åldrarna 0-15 år i Europa år 2000. Siffran visar dock det totala antalet barn som bor i Europa, inte antalet barn som lider av miljörelaterade besvär.

| 2. | Den siffra som kommissionen uppger är inte ett skrivfel. Källa är webbplatsen http://www.un.org/ popin/data.html. |
| --- | --- |

2.

Den siffra som kommissionen uppger är inte ett skrivfel. Källa är webbplatsen http://www.un.org/ popin/data.html.

| 3. | Kommissionen har inte idag några pålitliga uppgifter om hur många barn i Europa som lider av miljörelaterade besvär. Man uppskattar att upp till en femtedel av alla sjukdomar i i-länderna beror på miljöfaktorer (1). Barn är i detta hänseende en viktig riskgrupp eftersom de är särskilt känsliga för påverkan från miljöhot. En viktig utveckling i detta sammanhang är den dramatiska ökningen av barnastma i västvärlden. Idag lider omkring 10 % av barnen i väst av astmatiska besvär. I arbetet med miljö- och hälsobevakning som kommer att vara en huvudprioritering i EU:s strategi för miljö och hälsa kommer man att kunna ta fram detaljerade siffror över antalet barn som har miljörelaterade besvär. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har inte idag några pålitliga uppgifter om hur många barn i Europa som lider av miljörelaterade besvär. Man uppskattar att upp till en femtedel av alla sjukdomar i i-länderna beror på miljöfaktorer (1). Barn är i detta hänseende en viktig riskgrupp eftersom de är särskilt känsliga för påverkan från miljöhot. En viktig utveckling i detta sammanhang är den dramatiska ökningen av barnastma i västvärlden. Idag lider omkring 10 % av barnen i väst av astmatiska besvär. I arbetet med miljö- och hälsobevakning som kommer att vara en huvudprioritering i EU:s strategi för miljö och hälsa kommer man att kunna ta fram detaljerade siffror över antalet barn som har miljörelaterade besvär.

---

(1)  How much global ill health is attributable to environmental factors?, K. R. Smith et al, Epidemiology 1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/251 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/251

---

(2004/C 88 E/0256)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0938/04

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Religiösa minoriteter i Gujarat

Enligt kommissionens svar av den 15 maj 2003 på en fråga, daterad den 9 april 2003, från mig och vissa av mina kolleger (E-1417/03 (1)) har det knappast inträtt någon förbättring av situationen i Gujarat i fråga om lagföringen av dem som förövat massmorden i februari 2002 samt rehabiliteringen av offren och/eller deras anhöriga. I november 2003 rapporterade Amnesty International fortfarande om att muslimer olagligen hölls i fängsligt förvar i Gujarat och redan tidigare förelåg det en rapport från Human Rights Watch om hot mot människorättsaktivister i Gujarat. AWAAZ South Asia Watch framhöll nyligen i rapporten ”In Bad Faith? British Charity and Hindu Extremism” att paraplyorganisationer från det extremhinduiska RSS under falska förespeglingar samlat in flera miljoner pund bland den brittiska allmänheten och sedan slussat pengarna vidare till organisationer som är inblandade i omfattande våldshandlingar och anstiftan till hat mot minoriteter. Slutligen föreligger det olika rapporter om diskriminering av muslimer på arbetsmarknaden.

| 1. | Har kommissionen tagit kännedom om de ovannämnda rapporterna från Amnesty International, Human Rights Watch och AWAAZ? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen tagit kännedom om de ovannämnda rapporterna från Amnesty International, Human Rights Watch och AWAAZ?

| 2. | Har kommissionen gjort något åt saken? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen gjort något åt saken?

| 3. | Om så är fallet: med vilket resultat? Om inte: varför inte? |
| --- | --- |

3.

Om så är fallet: med vilket resultat? Om inte: varför inte?

| 4. | Har den nuvarande situationen i Gujarat några konsekvenser för den praktiska tillämpningen av principen om icke-diskriminering inom de europeiska företagens personalpolitik? |
| --- | --- |

4.

Har den nuvarande situationen i Gujarat några konsekvenser för den praktiska tillämpningen av principen om icke-diskriminering inom de europeiska företagens personalpolitik?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen känner till de rapporter som parlamentsledamoten nämner och fortsätter att uppmärksamt följa utvecklingen i Gujarat. Kommissionen instämmer fullständigt i att de som begått brotten bör ställas inför rätta, brottsoffren rehabiliteras och de religiösa minoriteternas rättigheter skyddas.

Kommissionen reagerade på våldet i Gujarat genom att skicka katastrofhjälp till de drabbade genom sitt kontor för humanitärt bistånd (ECHO).

EU har vidare enats om att ta upp samtliga frågor rörande demokrati och mänskliga rättigheter i Indien inom ramen för den löpande och konstruktiva dialogen med den indiska regeringen.

Indien och EU inledde nyligen ”Atenprocessen” — regelbundna samtal om mänskliga rättigheter med de indiska myndigheterna — i syfte att utväxla åsikter i bekymmersamma frågor. EU:s delegationschefer i New Delhi (däribland kommissionens delegationschef) följer uppmärksamt frågor om mänskliga rättigheter, särskilt när det gäller Gujarat och frågor som rör religionsfrihet.

Kommissionen är inte behörig att ge privata företag uttryckliga rekommendationer om hur de bör agera i tredjeländer. Kommissionen uppmuntrar emellertid företag att handla i enlighet med FN:s och EU:s riktlinjer för företagens sociala ansvar. I dessa riktlinjer framhålls tydligt nödvändigheten av att värna om och främja de anställdas mänskliga rättigheter och att undvika diskriminering av minoriteter.

---

(1)  Se s. 30.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/252 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/252

---

(2004/C 88 E/0257)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0940/04

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Kyrkor i Indonesien

Jag har erhållit åtskilliga brev från min valkrets beträffande pastor Rinaldy Damanik, ledare för den protestantiska församlingen i centrala Sulawesi i Indonesien. Har kommissionen fler upplysningar om hans situation utöver det svar som gavs på den skriftliga frågan E-2815/03 (1) från oktober 2003?

Är kommissionen medveten om den senaste tidens stängning av ett flertal kristna kyrkor i Indonesien och den bristande beslutsamheten när det gäller den påtvingade konverteringen till islam av tusentals kristna i samband med den sektrelaterade konflikten på Moluckerna? Gör kommissionen framstötar för att förmå den indonesiska regeringen att sätta stopp för dessa och andra typer av förföljelser av kristna i Indonesien?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Kommissionen följer fortfarande fallet med pastor Rinaldy Damanik, vars dom på tre års fängelse för olaga vapeninnehav bekräftades av Högsta domstolen i slutet av 2003. Eftersom Damanik redan har tillbringat mer än ett och ett halvt år i fängelse, finns det en chans att han kommer att friges tidigare.

Kommissionens delegation i Jakarta har tagit kontakt med den icke-statliga organisation, som verkar för de mänskliga rättigheterna och har förbindelser med den indonesiska kyrkan, som tog över biståndet till pastor Damanik efter domen i den högsta domstolen. Kommissionen informerades om att organisationen håller på att undersöka möjligheterna att ta upp ärendet på nytt, med ny bevisning och nya vittnen.

När det gäller områden med en hög grad av religiösa spänningar finner kommissionen det uppmuntrande att ha fått uppgifter från lokala religiösa grupper om att det inrättas grupper med företrädare för olika trossamfund för samarbete och gemensamt skydd och försvar. Kommissionen tog nyligen emot en av dessa grupper som är aktiv i Malaku-provinsen.

Kommissionen iakttar noggrant situationen rörande religionsfrihet i Indonesien. Stöd till organisationer som försvarar minoriteters rättigheter i Indonesien ingår för övrigt som en del av gemenskapens program för samarbete med landet, särskilt via projekt som stöds inom ramen för det europeiska initiativet för demokrati och för de mänskliga rättigheterna.

---

(1)  Se s. 117.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/253 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/253

---

(2004/C 88 E/0258)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0941/04

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Genetiskt modifierade organismer

Känner kommissionen till målet Percy Scmeiser mot Monsanto, som för närvarande är uppe i Kanadas högsta domstol? Målet avser ansvarsfrågan när det gäller genetiskt modifierade grödor som sprids till konventionella och organiska grödor samt avsiktlig och icke-avsiktlig spridning av genetiskt modifierade organismer i miljön å ena sidan och patentintrång å andra sidan.

I detta mål har frågan rests huruvida patentintrång föreligger även i fall då jordbrukare som åtalas för patentintrång själva är offer för icke-avsiktlig spridning av genetiskt modifierade organismer.

I sitt svar på den skriftliga frågan E-0819/03 (1) hänvisade kommissionen till diskussioner på det internationella planet om ansvarsfrågan och gottgörelse inom ramen för protokollet om biosäkerhet. Kommer kommissionen att vidta åtgärder för att tillse att en återupprepning av ett dylikt rättsläge undviks?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Ledamoten tar i denna fråga upp målet Percy Schmeiser mot Monsanto, som för närvarande är uppe i Kanadas högsta domstol och som gäller anklagelser om patentintrång och spridning av genetiskt material till konventionella grödor.

Patentintrång regleras inom EU genom medlemsstaternas lagstiftning. Kommissionen känner inte till några problem inom EU av det slag som tas upp i frågan.

Ledamoten hänvisar särskilt till diskussioner om ansvar och skadestånd till följd av gränsöverskridande spridning av genetiskt modifierade organismer (GMO) inom ramen för Cartagenaprotokollet om biosäkerhet.

Vid det första mötet mellan parterna till Cartagenaprotokollet om biosäkerhet till konventionen om biologisk mångfald, vilket hölls i Kuala Lumpur i februari 2004, kom man överens om att inleda en process för att utarbeta lämpliga internationella bestämmelser och förfaranden för ansvarighet och skadestånd. Vid mötet mellan parterna inrättades i detta syfte en tillfällig arbetsgrupp bestående av juridiska och tekniska experter på ansvar och skadestånd, vilken är öppen för alla parter. Arbetsgruppen kommer att mötas fem gånger mellan 2005 och 2007, och breda riktlinjer antogs för denna grupp. Vid mötet mellan parterna beslutades dessutom att en teknisk expertgrupp skall mötas senare under 2004 för att genomföra det nödvändiga förberedande arbetet för denna process.

De riktlinjer som antogs vid mötet mellan parterna är ganska omfattande och lämnar alla möjligheter öppna för diskussionen mellan parterna. Det är därför inte möjligt att på detta tidiga stadium förutsäga tillämpningsområden och egenskaper för de bestämmelser och förfaranden som skall antas vid slutet av förhandlingsprocessen.

Kommissionen försäkrar ledamoten om att den kommer att göra sitt yttersta under de kommande förhandlingarna för att få till stånd praktiska och effektiva bestämmelser och förfaranden som kommer att bidra till att målen i Cartagenaprotokollet uppnås.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 358.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/254 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/254

---

(2004/C 88 E/0259)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0943/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Forskningsprogram och multipel skleros

Orsakerna till multipel skleros är fortfarande i stort sett okända, men man antar att sjukdomen beror på en kombination av genetiska, miljömässiga och immunologiska faktorer. Att samordna dessa olika faktorer skulle kunna vara ett sätt att utforska orsakerna till denna sjukdom. Enligt European Multiple Sclerosis Platform finns det 400 000 personer i Europeiska unionen med diagnosen multipel skleros. Som framhålls i Europaparlamentets resolution av den 18 december 2003 (A5-0451/2003 - P5_TA(2003)0601) är det nödvändigt att ”förbättra de finansiella resurser som finns tillgängliga för forskning om multipel skleros inom Europeiska unionen och att förbättra komplementariteten hos forskningsprojekt med tanke på kombinationen av faktorer som anses utlösa sjukdomen”.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att man i nästa ramprogram för forskning i samband med neurodegenerativa sjukdomar särskilt nämner hjärnsjukdomar och då framför allt multipel skleros? |
| --- | --- |

1.

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att man i nästa ramprogram för forskning i samband med neurodegenerativa sjukdomar särskilt nämner hjärnsjukdomar och då framför allt multipel skleros?

| 2. | Anser inte kommissionen att det detta borde vara ett prioriterat område inom ramen för det sjunde ramprogrammet, med tanke på att uppgiften att integrera frågorna om funktionshinder i gemenskapspolitiken inte fullföljts i det sjätte ramprogrammet och att forskningen i EU om funktionshinder och sjukdomar som multipel skleros i realiteten drastiskt minskat? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen att det detta borde vara ett prioriterat område inom ramen för det sjunde ramprogrammet, med tanke på att uppgiften att integrera frågorna om funktionshinder i gemenskapspolitiken inte fullföljts i det sjätte ramprogrammet och att forskningen i EU om funktionshinder och sjukdomar som multipel skleros i realiteten drastiskt minskat?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Kommissionen vill påpeka att grundforskning och klinisk forskning om sjukdomar och funktionsstörningar i hjärnan och i synnerhet om neurodegenerativa sjukdomar, inklusive multipel skleros (MS), är viktiga områden inom det sjätte ramprogrammet. I detta sammanhang kan nämnas att de första två av de fyra ansökningsomgångar som planeras för de underordnade prioriterade områdena ”stora sjukdomar” respektive ”tillämpningsinriktad inställning till kunskaper och teknik inom medicinsk genomik” inom det första prioriterade tematiska området ”biovetenskap, genomik och bioteknik för bättre hälsa” redan har innehållit flera teman för integrerade projekt och expertnätverk som avser neurodegenerativa hjärnsjuk- domar och nya behandlingsformer (”Role and mechanisms of protein aggregation in neurodegenerative diseases” — integrerade projekt, ”Molecular mechanisms of neuronal degeneration” — expertnätverk, ”Stem cells and nervous system” — expertnätverk, ”Novel therapeutic substances for neurodegenerative diseases in CNS and PNS” — integrerade projekt). Den tredje ansökningsomgången, som för närvarande diskuteras, kan också komma att innehålla teman som är mycket relevanta för MS.

Därutöver undersöker kommissionens generaldirektorat för hälsa och konsumentskydd möjligheten att inom ansökningsomgången för 2004 för programmet för folkhälsa ta emot förslag till en undersökning på EU-nivå om situationen när det gäller neurodegenerativa sjukdomar, inklusive MS, i syfte att granska de epidemiologiska systemens och hälsovårdssystemens effekt på dessa sjukdomar. Om inget förslag kommer in under 2004 kan en ansökningsomgång i detta tema komma att utlysas under 2005.

Mer information om ansökningsomgångar, program och valda projekt finns på följande webbplatser:

| — | http://fp 6.cordis.lu/fp 6/home.cfm |
| --- | --- |

—

http://fp 6.cordis.lu/fp 6/home.cfm

| — | http://europa.eu.int/comm/research/fp6/firstcallresult_en.html |
| --- | --- |

—

http://europa.eu.int/comm/research/fp6/firstcallresult_en.html

| — | http://europa.eu.int/comm/health/ph_programme/howtoapply/how_to_apply_en.htm; |
| --- | --- |

—

http://europa.eu.int/comm/health/ph_programme/howtoapply/how_to_apply_en.htm;

Kommissionen betraktar dessa verksamheter inom det sjätte ramprogrammet som ett viktigt bidrag till hälsoinriktad forskning som syftar till bättre förståelse och förbättrad behandling av neurodegenerativa sjukdomar som exempelvis MS. När det gäller det sjunde ramprogrammet håller kommissionen för närvarande på att inom ramen för sitt meddelande om budgetplanen 2006-2013 fastställa de viktigaste pelarna som detta program skall bygga på. Inför diskussionerna om innehållet i det sjunde ramprogrammet kommer kommissionen att beakta relevanta aspekter av hälsoforskning som lyfts fram i det sjätte ramprogrammet liksom viktiga folkhälsofrågor.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/255 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/255

---

(2004/C 88 E/0260)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0950/04

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Hinder i fartygstrafiken på Donau

På grund av det låga vattenståndet under 2003, drabbades österrikiska företag av omfattande merkostnader till följd av att fartyg som endast var halvt lastade förbjöds av polisen i exempelvis i Komarno, Dunaujvaros- regionen att lämna hamnarna.

Dessutom kunde pontonbron i Novisad tidvis inte öppnas vilket innebar att en transport från Linz till Ismael tog två och en halv (2,5) månad. Transporterna från Grobblechen fick delvis fortsätta med lastbil, vilket medförde avsevärda merkostnader för företagen.

Även när det gällde trafiken västerut (t.ex. mot Duisburg, Antwerpen, Rotterdam osv.) kunde fartygen från juni 2003 fram tills mitten av januari 2004 — i likhet med nästan alla andra år — endast lastas till 50 eller 25 procent och tvingades till följd härav betala ett tillägg på upp till 100 procent för fartygstransporter i lägre farvatten.

Genom utbyggnad av sträckan mellan Regensburg och Passau och sträckan i Ungern och uppförandet av en ny bro i Novisad skulle Donau kunna göras väsentligt mer attraktiv som Europas viktigaste vattenväg (nyttjandegraden uppgår för närvarande till 10 procent).

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att åtgärda nämnda hinder i sjötrafiken på Donau i syfte att avlasta transittrafiken på vägarna, vilket är absolut nödvändigt?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

I kommissionens vitbok om den gemensamma transportpolitiken (1) efterlyses en integrerad strategi med åtgärder för att bl.a. vitalisera järnvägs sektorn, särskilt frakttjänsterna, främja sjötransporter på inre vattenvägar och närsjöfart, främja större komplementaritet mellan järnvägssystemet för höghastighetståg och flygtransporter samt främja utveckling av driftskompatibla intelligenta transportsystem för att garantera ökad effektivitet och säkerhet i nätverken.

Kommissionen föreslog i sitt beslut av den 1 oktober 2003 (2) att Rhen-Meuse-Main-Donau-korridoren skulle vara ett prioriterat projekt inom det transeuropeiska nätverket (TEN), och man identifierade en rad flaskhalsar som måste tas bort för att på bästa sätt kunna använda detta transportsätt i det utvidgade EU:s intresse. Rådet och Europaparlamentet har nyligen godkänt kommissionens förslag (parlamentets omröstning ägde rum den 21 april 2004).

Donau-området omfattas i stor utsträckning av programmet Interreg III D Cadses (områdena i Centraleuropa, Adriatiska havet, Donauområdet och Sydosteuropa). Interreg är ett gemenskapsinitiativ som finansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Genom programmet kan projekt för utveckling av hållbara transportsystem längs Donau stödjas genom samarbete mellan länderna i Donauområdet.

---

(1)  KOM(2001) 370 slutlig.

(2)  KOM(2003) 564 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/256 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/256

---

(2004/C 88 E/0261)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0958/04

från Manuel dos Santos (PSE) till kommissionen

(23 mars 2004)

Ämne:   Risköverföring vid den portugisiska regeringens värdepapperisering

Enligt uppgift i medierna har kommissionen, efter det att Eurostat inlett en undersökning av Portugals offentliga räkenskaper, bekräftat det budgetunderskott på endast 2,8 procent av BNP (för 2003) som landets regering har redovisat.

En förutsättning för att de siffror som framlagts skall kunna verifieras är att man i beräkningen av de offentliga räkenskaperna tagit med resultatet av en värdepapperiseringsoperation som den portugisiska staten genomfört i enlighet med ett avtal med Citigroup.

Det är oklart om detta avtal innebär ett garanti för att samtliga risker i samband med denna värdepapperiseringsoperation överförs från staten till investerarna. Om inte måste den underskottsredovisning som inlämnats betraktas som ogiltig.

Kommissionen ombes därför besvara följande frågor:

| 1. | Kan kommissionen garantera att denna värdepapperiseringsoperation inte medför några risker för den portugisiska staten, och att alla extraordinära intäkter som bokfördes under 2003 kommer att realiseras? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen garantera att denna värdepapperiseringsoperation inte medför några risker för den portugisiska staten, och att alla extraordinära intäkter som bokfördes under 2003 kommer att realiseras?

| 2. | Känner kommissionen till det yttrande som utarbetats av IDEFE (ett organ knutet till Instituto Superior de Economia e Gestão) vari det slås fast att 19 procent av de lån som nu överförts måste annuleras? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till det yttrande som utarbetats av IDEFE (ett organ knutet till Instituto Superior de Economia e Gestão) vari det slås fast att 19 procent av de lån som nu överförts måste annuleras?

| 3. | Har kommissionen informerats om — och med vilka garantier? — existensen av andra statslån som eventuellt kan ersätta de som skall annuleras? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen informerats om — och med vilka garantier? — existensen av andra statslån som eventuellt kan ersätta de som skall annuleras?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Enligt koden för bästa praxis vid sammanställning och rapportering av uppgifter i samband med förfarandet vid alltför stora underskott, som antogs av Ekofinrådet den 18 februari 2003, bör medlemsstaterna rådfråga Eurostat när det finns tveksamheter i fråga om den riktiga redovisningsmetoden för specifika eller komplexa transaktioner.

Den 6 oktober 2003 beskrev de portugisiska myndigheterna i en skrivelse till Eurostat en transaktion de övervägde att göra, nämligen en försäljning av utestående skattefordringar, och bad Eurostat att yttra sig i fråga om redovisningen av denna transaktion.

För att bemöta denna begäran mötte Eurostat en delegation med portugisiska tjänstemän i Luxemburg den 13 oktober 2003. På grundval av den information som Portugal lämnat, ansåg Eurostat den 4 november 2003 att försäljningen av utestående fordringar på skatter och sociala avgifter kunde betraktas som en intäkt, det vill säga som en icke-finansiell transaktion.

Eurostat baserade sitt svar på följande huvudsakliga skäl:

| a) | I de portugisiska nationalräkenskaperna redovisas skatter och sociala avgifter enligt kontantprincipen, eller på grundval av diskontering av inbetalningar, i enlighet med förordning (EG) nr 2516/2000 (1). Därför hade de skattefordringar som sålts aldrig redovisats som en intäkt. |
| --- | --- |

a)

I de portugisiska nationalräkenskaperna redovisas skatter och sociala avgifter enligt kontantprincipen, eller på grundval av diskontering av inbetalningar, i enlighet med förordning (EG) nr 2516/2000 (1). Därför hade de skattefordringar som sålts aldrig redovisats som en intäkt.

| b) | Den portugisiska regeringen skulle inte ge köparen någon direkt eller indirekt garanti, och inte heller garantera vare sig indrivningen av skattefordringarna eller de finansieringsbehov som köpet innebar. |
| --- | --- |

b)

Den portugisiska regeringen skulle inte ge köparen någon direkt eller indirekt garanti, och inte heller garantera vare sig indrivningen av skattefordringarna eller de finansieringsbehov som köpet innebar.

| c) | Skillnaden mellan den ursprungliga betalningen och det beräknade marknadspriset var mindre än 15 procent, vilket sålunda innebär en verklig risköverföring till köparen. Detta är förenligt med Eurostats rambeslut av den 3 juli 2002 om värdepapperisering. |
| --- | --- |

c)

Skillnaden mellan den ursprungliga betalningen och det beräknade marknadspriset var mindre än 15 procent, vilket sålunda innebär en verklig risköverföring till köparen. Detta är förenligt med Eurostats rambeslut av den 3 juli 2002 om värdepapperisering.

Den 16 februari 2004 försåg Portugal Eurostat med kopior av avtalet och av relaterade dokument, inklusive den oberoende rapporten från IDEFE som parlamentsledamoten nämner.

Kommissionen är medveten om att försäljningen omfattar ett antal utestående fordringar som är föremål för rättstvist. Om en skattefordring betraktas som fullständigt eller delvis obefintlig (och bara i detta fall), måste den portugisiska staten erbjuda en ersättning för denna fordring. Detta är emellertid ingen garanti för indrivningen av beloppen eller för skattebetalarnas betalningsförmåga. Det enda syftet med denna regel är att garantera den materiella integriteten när det gäller den fordringsportfölj som sålts.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2516/2000 av den 7 november 2000 om ändring av de gemensamma principerna för det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (ENS 95) avseende registrering av skatter och sociala avgifter och om ändring av rådets förordning (EG) nr 2223/96, EGT L 290, 17.11.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/257 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/257

---

(2004/C 88 E/0262)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0971/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Venezuela — folkomröstning

Enligt massmedieuppgifter välkomnade den demokratiska samordningsorganisationen i Venezuela (ett samlande organ för politiska partier som motsätter sig president Hugo Chávez) Högsta domstolens beslut att uppmana den nationella valnämnden att godkänna de 876 017 underskrifter vars äkthet ifrågasatts trots att de åtföljts av undertecknarnas fingeravtryck.

Enligt Högsta domstolens beslut skall den nationella valnämnden se till att dessa över 876 000 underskrifter läggs till de tidigare godkända 1 832 493 underskrifterna (vilket ger totalt 2 708 510 underskrifter), och anordna en folkomröstning om presidentens avgång.

En talesman för den demokratiska samordningsorganisationen uttryckte inför de venezuelanska massmedierna sin tillfredsställelse över återgången till laglighet och respekt för författningen. Talesmannen poängterade skyldigheten att respektera det rättsliga beslut som den nationella valnämnden är bunden till.

Borgmästaren Fredy Barnel i kommunen Libertador (en av de kommuner som Carácas består av) har emellertid uppgett att regeringspartiet ”Movimiento Quinta República” kommer att överklaga det beslut som fattats av avdelningen för valfrågor vid Högsta domstolen.

Enligt flera politiska experter kan en konflikt inom kort blossa upp mellan de olika rättsliga maktorganen och institutionerna i landet, i synnerhet mellan avdelningen för valfrågor vid Högsta domstolen och den nationella valnämnden.

Kommissionen uppmanas svara på följande frågor:

| 1. | Vilka uppgifter förfogar kommissionen över i denna fråga? |
| --- | --- |

1.

Vilka uppgifter förfogar kommissionen över i denna fråga?

| 2. | Anser kommissionen det vara önskvärt att man ännu inte fastställer datumet för folkomröstningen? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen det vara önskvärt att man ännu inte fastställer datumet för folkomröstningen?

| 3. | Vilka konsekvenser anser kommissionen att denna situation kan få för Venezuela? |
| --- | --- |

3.

Vilka konsekvenser anser kommissionen att denna situation kan få för Venezuela?

| 4. | Vilka initiativ kommer kommissionen att utarbeta, eller har den för avsikt att ta fram, för att bidra till att denna eventuella konflikt mellan institutionerna skall kunna undvikas och till att den venezuelanska befolkningen äntligen skall få säga sin åsikt, vilket skulle vara den enda möjligheten att lösa den demokratiska kris som landet brottas med? |
| --- | --- |

4.

Vilka initiativ kommer kommissionen att utarbeta, eller har den för avsikt att ta fram, för att bidra till att denna eventuella konflikt mellan institutionerna skall kunna undvikas och till att den venezuelanska befolkningen äntligen skall få säga sin åsikt, vilket skulle vara den enda möjligheten att lösa den demokratiska kris som landet brottas med?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Efter att det nationella valrådet den 2 mars 2004 kungjorde det preliminära resultatet för oppositionens försök att få till stånd en folkomröstning för att avsätta presidenten har den rättsliga aktiviteten rörande folkomröstningen varit intensiv. Av det antal namnunderskrifter som undersökts (3 085 013 — oppositionen uppgav att de lämnade in 3 467 050) har över 1,8 miljoner förklarats giltiga, 876 017 tveksamma och mer än 230 000 ogiltiga. Att vissa underskrifter anses tveksamma beror på de så kallade ”planillas planas” (underskriftsformulär där de grundläggande uppgifterna för undertecknarna har fyllts i för hand) och dessa skulle behöva kontrolleras i ett granskningsförfarande (”reparo”) tillsammans med vissa av de underskrifter som ursprungligen bedömts vara ogiltliga. Följaktligen behövde enligt valrådet över 1 miljon underskrifter ytterligare kontrolleras och bekräftas av dem som skrivit under. 2,4 miljoner underskrifter behövs för att en folkomröstning för att avsätta presidenten skall hållas.

Inte desto mindre fastslog högsta domstolens valavdelning den 15 mars 2004 att underskrifterna på dessa formulär var giltiga. Valrådet överklagade till högsta domstolens författningsavdelning, som ansåg att valavdelningen enligt 1999 års författning inte var behörig och beordrade denna att avstå från att fatta beslut i frågor om folkomröstningsförfarandet. Valavdelningen framhöll att den är behörig i fallet och bad domstolens plenarförsamling att ge sitt utslag. Resultatet kan inte med säkerhet förutses. Författningstvisten orsakar ytterligare dröjsmål för en möjlig folkomröstning om att avsätta president Hugo Chávez.

Europeiska unionen stödjer Amerikanska samarbetsorganisationens (OAS) och Carter-centrumets roll i konflikten och dessas ansträngningar för att genomföra det politiska avtal som den 29 maj 2003 skrevs under av den venezuelanska regeringen och oppositionen, i linje med OAS-resolution 833, som uppmanar till en fredlig, demokratisk och författningsenlig lösning genom val. EU har upprepat vikten av att genomföra detta avtal. Även om folkomröstningen hålls kommer det inte desto mindre att ta tid att råda bot på polariseringen i samhället och att åstadkomma en ekonomisk återhämtning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/258 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/258

---

(2004/C 88 E/0263)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0972/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Nätet Natura 2000 — finansiering

Den portugisiske statssekreteraren för miljöfrågor, José Eduardo Martins, förklarade nyligen att de anslag som Europeiska unionen kommer att tilldela Portugal för förvaltningen av nätet Natura 2000 klart och tydligt är otillräckliga och ligger långt under det nödvändiga beloppet. Statssekreteraren uppgav med hänvisning till Portugal att det enbart för förvaltningen av nätet Natura under perioden 2003-2007 krävs åtminstone 220 miljoner euro, men att anslagen i Europeiska unionens budgetplan ligger långt i från detta belopp. Liknande problem förekommer tydligen även för Spanien, Italien, Frankrike och Grekland.

Problemet har uppstått eftersom miljö- och jordbruksfrågorna i den nya budgetplanen sammanförts i en enda budgetpost inom vilken (när det gäller Portugal) över 80 procent av anslagen avsatts för jordbruket.

Kommissionen uppmanas därför svara på följande frågor:

| — | Hur kommer kommissionen att åtgärda dessa problem, svårigheter och brister? |
| --- | --- |

—

Hur kommer kommissionen att åtgärda dessa problem, svårigheter och brister?

| — | Kan kommissionen garantera att ingen kris uppstår för nätet Natura 2000 och dess mål på grund av finansiella nedskärningar och otillräckliga budgetanslag? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen garantera att ingen kris uppstår för nätet Natura 2000 och dess mål på grund av finansiella nedskärningar och otillräckliga budgetanslag?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen har åtagit sig att under 2004 lägga fram ett meddelande om finansieringen av nätverket Natura 2000, vilket troligen offentliggörs under första halvåret 2004. Kommissionen har därutöver integrerat nätverket Natura 2000 och behoven som rör det i alla sina viktigare förslag om framtida gemenskapsfinansiering, som exempelvis i kommissionens förslag till kommande budgetplan och den tredje rapporten om ekonomisk och social sammanhållning.

I sitt meddelande om den nya budgetplanen för perioden efter 2006 (1) konstaterar kommissionen att åtgärder för landsbygdsutveckling med anknytning till Natura 2000 kommer att bli ett viktigt mål i den framtida politiken för landsbygdsutveckling. Därtill är posten utveckling och genomförande av nätverket Natura 2000 för naturskyddsområden för att bevara den biologiska mångfalden i EU, samt genomförande av handlingsplanen för biologisk mångfald, en av de framträdande verksamheterna i miljöprioriteringarna för perioden 2007-2013 inom samma kapitel i den framtida budgetplanen. I den tredje rapporten om ekonomisk och social sammanhållning (2) behandlar kommissionen investeringar i infrastrukturer som har anknytning till Natura 2000 och bidrar till övergripande regional konkurrenskraft som ett av de områden där strukturfondsinsatser kan genomföras i framtiden.

Samtidigt bekräftar kommissionen att sammanhållningspolitiken är baserad på principerna om subsidiaritet och partnerskap med medlemsstaterna och regionerna och att de medfinansierade åtgärderna skall spegla regionala prioriteringar och ekonomiska utvecklingsbehov. Kommissionen kan inte handla i strid mot dessa huvudprinciper och ålägga medlemsstater och regioner att finansiera utpekade åtgärder och än mindre att öronmärka finansiella resurser till ett givet politikområde. Under dialogen om programplaneringen, som kommer att stärkas och bli mer strategiskt inriktad, kommer kommissionen dock att diskutera frågan om bästa sättet att införliva gemenskapens prioriteringar med medlemsstater och regioner, inklusive de finansiella behoven för nätverket Natura 2000.

---

(1)  Kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet — Bygga en gemensam framtid — Politiska utmaningar och budgetmedel i ett utvidgat EU 2007-2013, KOM(2004) 101 slutlig.

(2)  Tredje rapporten om ekonomisk och social sammanhållning, KOM(2004) 107 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/259 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/259

---

(2004/C 88 E/0264)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0977/04

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(30 mars 2004)

Ämne:   Sjukförsäkring i Tjeckien

Känner kommissionen till att det i Tjeckien finns ett stort och flera mindre sjukförsäkringsbolag? Känner den även till att det stora bolaget drabbats av ekonomiska problem? Känner den vidare till att den tjeckiska regeringen har godkänt att försäkringspremier flyttas över från de mindre bolagen till det stora bolaget utan försäkringstagarnas godkännande? Håller kommissionen med om att detta knappast kan främja vare sig konkurrensen eller försäkringstagarna? Har kommissionen för avsikt att ta upp denna fråga med den tjeckiska regeringen?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen känner till hur sjukförsäkringssystemet i Tjeckien är organiserat. För närvarande finns det ett allmänt sjukförsäkringsbolag, som täcker större delen av befolkningen, och åtta mindre sjukförsäkringsbolag, som ursprungligen var avsedda för anställda inom särskilda sektorer (bankväsen, gruvdrift), men som nu är öppna för alla. Alla varaktigt bosatta omfattas av en obligatorisk sjukförsäkring som förvaltas med dessa medel.

Enligt den information som kommissionen har tillgång till diskuterar det tjeckiska parlamentet för närvarande en ändring av de rättsliga instrument som styr sjukförsäkringsbolagens verksamhet, bland annat bestämmelserna om hur insamlade medel skall fördelas.

Organisationen och finansieringen av sjukförsäkringssystem och sociala skyddssystem faller under medlemsstaternas ansvarsområde. Medlemsstaterna skall dock utöva detta ansvar i enlighet med gemenskapsrätten. För att avgöra om en sjukförsäkringsgivare är underkastad EU:s konkurrensregler måste man först fastställa om försäkringsgivaren bedriver ekonomisk verksamhet eller ett system för social trygghet. Enligt EG-domstolens rättspraxis är organ som anförtrotts hanteringen av vissa obligatoriska sociala trygghetssystem inte skyldiga att följa konkurrensreglerna.

Enligt den information som kommissionen har fått finansieras hälso- och sjukvården i Tjeckien genom obligatoriska sjukförsäkringar som omfattar alla varaktigt bosatta. Försäkringsgivarna tycks därför främst driva ett system för social trygghet, vilket inte omfattas av konkurrensreglerna. Mot bakgrund av den tillgängliga informationen har kommissionen för närvarande inte för avsikt att ta upp denna fråga med de tjeckiska myndigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/260 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/260

---

(2004/C 88 E/0265)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0978/04

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(30 mars 2004)

Ämne:   Råvaror i livsmedel

| 1. | Oron för folkhälsan i samband med fetma, högt blodtryck och diabetes, etc. växer ständigt. Kan kommissionen ange vilka åtgärder den eventuellt vidtagit för att hjälpa medlemsstaterna att ta itu med detta problem? |
| --- | --- |

1.

Oron för folkhälsan i samband med fetma, högt blodtryck och diabetes, etc. växer ständigt. Kan kommissionen ange vilka åtgärder den eventuellt vidtagit för att hjälpa medlemsstaterna att ta itu med detta problem?

| 2. | Planerar kommissionen att vidta några åtgärder för att fastställa en övre gräns för socker- och saltinnehållet i livsmedel och/eller en tydlig märkning av sådana produkter? |
| --- | --- |

2.

Planerar kommissionen att vidta några åtgärder för att fastställa en övre gräns för socker- och saltinnehållet i livsmedel och/eller en tydlig märkning av sådana produkter?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

| 1. | Europeiska kommissionen utarbetade i oktober 2002 ett dokument kallat ”Statusrapport om Europeiska kommissionens arbete på nutritionsområdet”. Rapporten har skickats till Europaparlamentets informationskontor, kommissionens representationskontor i medlemsstaterna, kommissionärernas kanslier, de nationella parlamenten, vissa informationsnätverk samt konsumentorganisationer. Den finns också på webbplatsen om folkhälsa.
  Kommissionen har skapat ett nätverk för nutrition och fysisk aktivitet, bestående av sakkunnigorgan i medlemsstaterna, de anslutande länderna och EES-länderna samt av Världshälsoorganisationen och OECD. Nätverket utgör ett forum där medlemmarna kan utbyta erfarenheter och finna fungerande lösningar samt sprida dessa. På detta sätt kommer nätverket också att bidra till en större samordning mellan medlemsstaternas politik. Nätverket bistår vidare kommissionen med råd om utarbetandet av en EU-strategi för att förbättra matvanorna, minska och förebygga kostrelaterade sjukdomar, uppmuntra till fysisk aktivitet och motverka fetma.
  Inom ramen för åtgärdsprogrammet på folkhälsoområdet (2003-2008) (1) och dess arbetsprogram för 2003 och 2004 finansierar kommissionen projekt vars mål är att samla in uppgifter om fetma, nutrition och fysisk aktivitet. Dessutom kommer ett omfattande projekt som syftar till att förebygga fetma hos barn att stödjas inom ramen för programmet.
  I rådets slutsatser om en hälsosam livsstil från december 2003 framhävdes vikten av ett integrerat tillvägagångssätt när det gäller hälsofrämjande. Ett sådant tillvägagångssätt går ut på att dels främja en hälsosam livsstil genom att vidta åtgärder för att undanröja sociala och ekonomiska missförhållanden och förbättra den fysiska miljön, dels arbeta för hälsorelaterade mål även på gemenskapens övriga politikområden. Detta motsvarar i stort sett den linje som kommissionen har valt för folkhälsoprogrammet, och kommer att inbegripa åtgärder för att främja en hälsosam kost och förebygga fetma.
  En särskild arbetsgrupp har tillsatts för att diskutera vilken betydelse hälsoinformation har för livsstilen. Syftet är sammanföra de olika projekt som arbetar med livsstilsrelaterade indikatorer och uppgifter, och att diskutera vilka andra aspekter som behöver behandlas.
  Kommissionen har aktivt stött det irländska ordförandeskapets initiativ för hjärt- och kärlsjukdomar och fetma. Arbetet skall resultera i att rådet antar slutsatser om främjande av hjärthälsa. I utkastet till förslag uppmanas kommissionen lägga fram ett förslag till rådets rekommendationer om faktorer som påverkar hälsan och som är av stor betydelse för hjärt- och kärlhälsa. Förebyggande av fetma kommer att ingå som en viktig del i alla sådana åtgärder. |
| --- | --- |

1.

Europeiska kommissionen utarbetade i oktober 2002 ett dokument kallat ”Statusrapport om Europeiska kommissionens arbete på nutritionsområdet”. Rapporten har skickats till Europaparlamentets informationskontor, kommissionens representationskontor i medlemsstaterna, kommissionärernas kanslier, de nationella parlamenten, vissa informationsnätverk samt konsumentorganisationer. Den finns också på webbplatsen om folkhälsa.

Kommissionen har skapat ett nätverk för nutrition och fysisk aktivitet, bestående av sakkunnigorgan i medlemsstaterna, de anslutande länderna och EES-länderna samt av Världshälsoorganisationen och OECD. Nätverket utgör ett forum där medlemmarna kan utbyta erfarenheter och finna fungerande lösningar samt sprida dessa. På detta sätt kommer nätverket också att bidra till en större samordning mellan medlemsstaternas politik. Nätverket bistår vidare kommissionen med råd om utarbetandet av en EU-strategi för att förbättra matvanorna, minska och förebygga kostrelaterade sjukdomar, uppmuntra till fysisk aktivitet och motverka fetma.

Inom ramen för åtgärdsprogrammet på folkhälsoområdet (2003-2008) (1) och dess arbetsprogram för 2003 och 2004 finansierar kommissionen projekt vars mål är att samla in uppgifter om fetma, nutrition och fysisk aktivitet. Dessutom kommer ett omfattande projekt som syftar till att förebygga fetma hos barn att stödjas inom ramen för programmet.

I rådets slutsatser om en hälsosam livsstil från december 2003 framhävdes vikten av ett integrerat tillvägagångssätt när det gäller hälsofrämjande. Ett sådant tillvägagångssätt går ut på att dels främja en hälsosam livsstil genom att vidta åtgärder för att undanröja sociala och ekonomiska missförhållanden och förbättra den fysiska miljön, dels arbeta för hälsorelaterade mål även på gemenskapens övriga politikområden. Detta motsvarar i stort sett den linje som kommissionen har valt för folkhälsoprogrammet, och kommer att inbegripa åtgärder för att främja en hälsosam kost och förebygga fetma.

En särskild arbetsgrupp har tillsatts för att diskutera vilken betydelse hälsoinformation har för livsstilen. Syftet är sammanföra de olika projekt som arbetar med livsstilsrelaterade indikatorer och uppgifter, och att diskutera vilka andra aspekter som behöver behandlas.

Kommissionen har aktivt stött det irländska ordförandeskapets initiativ för hjärt- och kärlsjukdomar och fetma. Arbetet skall resultera i att rådet antar slutsatser om främjande av hjärthälsa. I utkastet till förslag uppmanas kommissionen lägga fram ett förslag till rådets rekommendationer om faktorer som påverkar hälsan och som är av stor betydelse för hjärt- och kärlhälsa. Förebyggande av fetma kommer att ingå som en viktig del i alla sådana åtgärder.

| 2. | Kommissionen har inga planer på att fastställa övre gränser för socker- och saltinnehållet i livsmedel. När det gäller märkning, är det obligatoriskt att ange socker och salt i förteckningen över ingredienser om de har använts vid tillverkningen av ett livsmedel. Halterna av socker och salt ska anges i fallande ordning efter vikt. Vidare har kommissionen för lagt fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning (2) i syfte att harmonisera bestämmelserna om näringspåståenden och hälsopåståenden som används på märkning, presentation och i reklam för livsmedel. I förslaget ingår särskilda bestämmelser om näringspåståenden som gäller socker och salt. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har inga planer på att fastställa övre gränser för socker- och saltinnehållet i livsmedel. När det gäller märkning, är det obligatoriskt att ange socker och salt i förteckningen över ingredienser om de har använts vid tillverkningen av ett livsmedel. Halterna av socker och salt ska anges i fallande ordning efter vikt. Vidare har kommissionen för lagt fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning (2) i syfte att harmonisera bestämmelserna om näringspåståenden och hälsopåståenden som används på märkning, presentation och i reklam för livsmedel. I förslaget ingår särskilda bestämmelser om näringspåståenden som gäller socker och salt.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1786/2002/EG av den 23 september 2002 om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2003-2008), EGT L 271, 9.10.2002, s. 1.

(2)  KOM(2003) 424 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/261 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/261

---

(2004/C 88 E/0266)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0980/04

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(30 mars 2004)

Ämne:   Initiativ från överbefälhavaren för Turkiets markstyrkor

I januari utfärdade överbefälhavaren för Turkiets markstyrkor med generalstabens medgivande en bestämmelse riktad till den egna underrättelsetjänsten och till provinsguvernörerna som gick ut på att man skulle samla in uppgifter om medborgare och organisationer som hade en positiv inställning till Turkiets anslutning till EU eller till USA, om satanistiska organisationer eller frimurarorganisationer, Internetgrupper, minoriteter, barn till förmögna familjer etc. Alla dessa personer eller organisationer skulle enligt överbefälhavaren vara potentiella deltagare i separatistisk eller subversiv verksamhet.

Den turkiska pressen har kraftigt fördömt det inträffade.

Det är inte känt om den turkiska regeringen protesterat mot detta öppet antidemokratiska initiativ som motverkar Turkiets inträde i EU som dessutom är olagligt enligt gällande turkisk lag.

Kan kommissionen redovisa sin uppfattning och vilka åtgärder den tänker vidta mot det inträffade och hur den tänker försvara Köpenhamnskriterierna samt rent allmänt främja den demokratiseringsprocess som den turkiska regeringen och Europeiska unionen kommit överens om?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen känner till de händelser som parlamentsledamoten hänvisar till.

Anpassningen av den civila kontrollen av militären till rådande praxis i medlemsstaterna är en av Turkiets prioriteringar inom ramen för det reviderade Partnerskapet för anslutning som antogs av ministerrådet den 19 maj 2003.

Kommissionen noterade i den sista återkommande rapporten från november 2003 (1) att ”Turkiets väpnade styrkor utövar inflytande genom ett antal informella mekanismer. Vid olika tillfällen har militära medlemmar i det nationella säkerhetsrådet uttryckt sina åsikter i politiska, sociala och utrikespolitiska ärenden i offentliga tal, förklaringar och uttalanden till media”.

Den 16 mars 2004 offentliggjorde den turkiska generalstaben ett uttalande rörande det ovannämnda och förnekade att armén har haft för avsikt att ge särskilda order om att sammanställa en svart lista över människor utifrån deras politiska åsikter och livsstilar. I uttalandet antyddes emellertid att det var de väpnade styrkornas plikt att vidta åtgärder mot ”separatistiska och fundamentalistiska hot”. Detta utlöste en debatt i det turkiska parlamentet under vilken frågan togs upp om denna typ av underrättelser är förenliga med principen om tankefrihet.

Kommissionen kommer att fortsätta följa utvecklingen rörande förbindelserna mellan samhället och militären i Turkiet mot bakgrund av de politiska Köpenhamnskriterierna och vid behov att ta upp frågan direkt med de turkiska myndigheterna.

---

(1)  KOM(2003) 676 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/262 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/262

---

(2004/C 88 E/0267)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0981/04

från Giovanni Pittella (PSE) och Guido Sacconi (PSE) till kommissionen

(30 mars 2004)

Ämne:   Skydd och bevarande av den marina miljön

Den 19 juni 2003 antog parlamentet en resolution (P5_TA(2003)0295) om kommissionens meddelande ”Mot en strategi för att skydda och bevara den marina miljön”. Ledamöterna menade att miljöskyddsfrågorna borde bli mycket mer integrerade i politiken och förvaltningen av de marina ekosystemen eftersom dessa är av avgörande betydelse om man skall kunna trygga den biologiska mångfalden.

Dessutom uppmanade parlamentet kommissionen att snarast utarbeta en sammanhängande harmoniserad strategi för den marina miljön mot bakgrund av att vissa ekosystem befinner sig i ett kritiskt läge.

Kan kommissionen ange om den under utarbetandet av denna strategi har tagit hänsyn till följande aspekter:

| — | försiktighetsprincipen, |
| --- | --- |

—

försiktighetsprincipen,

| — | begreppet hållbarhet, |
| --- | --- |

—

begreppet hållbarhet,

| — | en strategisk miljöbedömning, |
| --- | --- |

—

en strategisk miljöbedömning,

| — | en integrerad strategi för att möta hot orsakade av alla de mänskliga aktiviteter som påverkar den marina miljön och en grundlig bedömning av deras effekter på den marina miljön samt hur människans aktiviteter i sin tur påverkas och är beroende av dessa effekter, |
| --- | --- |

—

en integrerad strategi för att möta hot orsakade av alla de mänskliga aktiviteter som påverkar den marina miljön och en grundlig bedömning av deras effekter på den marina miljön samt hur människans aktiviteter i sin tur påverkas och är beroende av dessa effekter,

| — | en strategi för integrerad förvaltning av kust- och havsområden, |
| --- | --- |

—

en strategi för integrerad förvaltning av kust- och havsområden,

| — | en regional strategi som tar hänsyn till regionala skillnader vad gäller miljöegenskaper, hot och socioekonomiska aspekter, |
| --- | --- |

—

en regional strategi som tar hänsyn till regionala skillnader vad gäller miljöegenskaper, hot och socioekonomiska aspekter,

| — | en strategisk marin rumsplanering för de regionala havsområdena inom hela den europeiska kontinentalsockeln, för att systemet för sektorsvis beslutsfattande skall få en planmässig prägel? |
| --- | --- |

—

en strategisk marin rumsplanering för de regionala havsområdena inom hela den europeiska kontinentalsockeln, för att systemet för sektorsvis beslutsfattande skall få en planmässig prägel?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta en europeisk strategi för den marina miljön. Som en del av denna process kommer en konferens för berörda intressenter att anordnas i samband med det nederländska ordförandeskapet i november 2004. Det slutliga förslaget beräknas offentliggöras i mars 2005.

Huvudpunkterna i den planerade strategin kommer att vara följande:

| — | En gemensam strategi för alla Europas hav samt |
| --- | --- |

—

En gemensam strategi för alla Europas hav samt

| — | en särskild regional strategi för att göra det möjligt att finna lösningar på regionala problem, ett samordnat tillvägagångssätt, präglat av en helhetssyn för att ta fram åtgärder för alla de mänskliga aktiviteter som påverkar den marina miljön. |
| --- | --- |

—

en särskild regional strategi för att göra det möjligt att finna lösningar på regionala problem, ett samordnat tillvägagångssätt, präglat av en helhetssyn för att ta fram åtgärder för alla de mänskliga aktiviteter som påverkar den marina miljön.

En viktig del av genomförandet av strategin kommer att vara ett tillvägagångssätt med inriktning på ekosystemen för att hantera de mänskliga aktiviteter som påverkar den marina miljön. Alla de frågor som ledamoten har tagit upp i sin skriftliga fråga kommer att beaktas.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/263 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/263

---

(2004/C 88 E/0268)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0984/04

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(30 mars 2004)

Ämne:   Trötthetens betydelse i samband med trafikolyckor

Enligt det finska trafikskyddet visar statistik från utredningskommittéer för dödsolyckor på landsvägar att 12 procent av frontalkrockarna med dödlig utgång beror på att föraren somnat vid ratten. Denna statistik berättar knappast hela sanningen, eftersom olyckor som de facto beror på trötthet ofta tolkas som hanteringsfel av fordonet. I Norge har man genomfört en undersökning som visar att upp till en tredjedel av de olyckor där två bilar mötts eller där bilen fått sladd på ett eller annat sätt berott på trötthet. Alkohol och droger var inblandade i endast 11 procent av olyckorna.

Ett av kommissionens prioriteringsområden inom trafikpolitiken är främjandet av trafiksäkerheten. På vilket sätt har kommissionen för avsikt att beakta det stora antalet olyckor som beror på trötthet, när konkreta åtgärder för att förbättra trafiksäkerheten diskuteras? Har kommissionen redan utrett eller, om så inte är fallet, är kommissionen villig att utreda trötthetens betydelse i samband med olyckor inom hela EU?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen känner till de siffror som parlamentsledamoten uppger och som visar trötthetens stora betydelse i samband med trafikolyckor.

Tröttheten är en viktig faktor som beaktas i lagstiftningen om arbetstid, körtid och vilotid för yrkesförare (1). Kommissionen har nyligen lagt fram flera förslag på detta område, bland annat ett förslag om vägkontroller som för närvarande behandlas av parlamentet och rådet (2).

Kommissionen stöder flera forskningsprojekt, till exempel AWAKE-projektet (3) inom ramen för det femte ramprogrammet för forskning. Projektens syfte är att öka kunskaperna om följden av olika trötthetsmekanismer i samband med trafikolyckor som inte bara handlar om sömnbrist hos förare. Ett annat syfte är att validera teknisk utrustning som känner av sänkt vaksamhet och varnar föraren.

Kommissionen kommer att fortsätta att stödja undersökningar på området.

---

(1)  Bland annat förordningarna (EEG) nr 3820/85 och 3821/85, EGT L 370, 31.12.1985 - samt direktiv 2002/15/EG, EGT L 80, 23.3.2002.

(2)  KOM(2003) 628 slutlig.

(3)  Assessment of driver vigilance and Warning According to traffic risK Estimation.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/264 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/264

---

(2004/C 88 E/0269)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0992/04

från Francesco Fiori (PPE-DE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Telekommunikationer

Enligt den nya ramlagstiftningen skall myndigheterna kunna ingripa på telekommunikationsmarknaden och ha omfattande egna befogenheter att besluta vilka föreskrifter som är de mest lämpliga för att korrigera ett marknadsmisslyckande. Direktiven ger emellertid inte tillräckliga riktlinjer för hur regleringsåtgärderna skall anpassas på grundval av den rad föreskrifter som myndigheterna eventuellt kan införa.

I sitt arbetsprogram för 2004 har kommissionen angivit att man antagit en rekommendation i syfte att fastställa vissa riktlinjer vid valet av regleringsåtgärder på grundval av proportionalitetsprincipen och i enlighet med regleringsmålen i ramdirektivet.

I sitt arbetsprogram för 2004 anger ERG att man planerar att anta ett dokument med titeln ”Draft joint ERG/EC approach on appropriate remedies in the new regulatory framework”. För att övervaka harmonisering sarbetet förefaller det vara nödvändigt med lagstiftning om kriterierna för hur dessa ”remedies” skall tillämpas inom den nya ramen. Kan kommissionen klargöra den gemensamma ERG/EG-strategins rättsliga status och rollen för denna strategi inom ramen för gemenskapens och medlemsstaternas lagstiftning?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Målet med det nya regelverket är att inrätta en harmoniserad ram för reglering av elektroniska kommunikationstjänster, elektroniska kommunikationsnät samt tillhörande faciliteter och tjänster. Valet av rättsmedel för att hantera företag med betydande inflytande på marknaden ligger dock inom medlemsstaternas behörighetsområde. Förutom extraordinära åtgärder (som under alla omständigheter kontrolleras av kommissionen) fastställs alla tillgängliga rättsmedel som kan åläggas företag med betydande inflytande på marknaden i artikel 9 och 13 i direktivet om tillträde och samtrafik (1) och i kapitel III i direktivet om samhällsomfattande tjänster (2).

Såsom fastställs i artikel 7.2 i ramdirektivet (3) skall de nationella regleringsmyndigheterna då de utövar sina oberoende maktbefogenheter bidra till utvecklandet av den inre marknaden genom att samarbeta med varandra och med kommissionen på ett öppet sätt för att garantera konsekvent tillämpning av regelverket. De nationella regleringsmyndigheterna skall särskilt sträva efter att komma överens om de typer av instrument och lösningar som är bäst lämpade för att åtgärda särskilda situationer på marknaden.

På grundval av detta har Europeiska gruppen av regleringsmyndigheter antagit en gemensam ståndpunkt om strategin för lämpliga rättsmedel i det nya regelverket. Generaldirektoratet för informationssamhället och Generaldirektoratet för konkurrens har samarbetat med Europeiska gruppen av regleringsmyndigheter för att utarbeta detta dokument, men den gemensamma ståndpunkten är ändå ett dokument från Europeiska gruppen av regleringsmyndigheter.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/19/EG av den 7 mars 2002 om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter, EGT L 108, 24.4.2002.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, EGT L 108, 24.4.2002.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, EGT L 108, 24.4.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/265 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/265

---

(2004/C 88 E/0270)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0994/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(31 mars 2004)

Ämne:   Skydd av barn och framtida EU-program inriktade på ungdomar

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta med hänsyn till de två meddelanden som tillkännagavs den 9 mars 2004 om framtida utbildning och medborgarskapspolitik efter 2006 ”New generation of education and training programmes” (KOM(2004) 156) (ny generation av program för allmän utbildning och yrkesutbildning) och ”Making citizenship work” (KOM(2004) 154) (aktiva medborgare — på vilket sätt?) för att garantera att frågan om skydd av barn kommer att ingående behandlas i dessa lagstiftningsförslag om framtida EU-utbildning och medborgarskapsprogram som skall antas senare i år.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Parlamentsledamoten tar upp frågan om skydd för barn i den nya omgången program som kommissionen planerar inom allmän och yrkesinriktad utbildning samt medborgarnas samhällsengagemang (1). Kommissionen är fullt medveten om att det är nödvändigt att se till att unga människor får största möjliga skydd alltmedan allas behörigheter respekteras. Kommissionen har redan tagit ett antal initiativ inom de områden där den är behörig. Detta gäller direktiv 94/33/EG om skydd av minderåriga i arbetslivet (2), rekommendationen om utvecklingen av konkurrenskraften hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och informationstjänster genom främjande av nationella system för att uppnå en jämförbar och effektiv skyddsnivå för minderåriga och för den mänskliga värdigheten (3), samt den fleråriga handlingsplanen på gemenskapsnivå för att främja en säkrare användning av Internet genom att bekämpa olagligt och skadligt innehåll på globala nät, huvudsakligen vad gäller skydd av barn och minderåriga (4).

Skydd av barn förblir emellertid en i huvudsak nationell fråga och det är medlemsstaterna som ska ta initiativ på detta område.

I sina förslag till en ny omgång program inom allmän och yrkesinriktad utbildning samt medborgarnas samhällsengagemang föreslår kommissionen två slags insatser, nämligen

| — | ”centraliserade” insatser som administreras direkt av kommissionen, och |
| --- | --- |

—

”centraliserade” insatser som administreras direkt av kommissionen, och

| — | ”decentraliserade” insatser under ansvar av nationella programkontor, vilka utses av de deltagande ländernas myndigheter. |
| --- | --- |

—

”decentraliserade” insatser under ansvar av nationella programkontor, vilka utses av de deltagande ländernas myndigheter.

Dessa ”decentraliserade” insatser torde motsvara den större delen av budgeten. Det är huvudsakligen inom ramen för dem som man kommer att stödja verksamhet som gäller ungdomar, bland annat när det gäller rörlighet.

Kommissionen anser att det är de deltagande ländernas myndigheter som i samarbete med de nationella programkontoren bör vidta de nödvändiga åtgärderna för att säkerställa skydd av minderåriga, med hänsyn till lagstiftningen och kulturen i landet.

Allmänt sett kommer kommissionen, bland annat inom ramen för de kriterier som fastställs i inbjudningarna att lämna förslag, att vara uppmärksam på att de utvalda projekten har ett otvivelaktigt utbildningsvärde och fullt ut beaktar deltagarnas intressen, särskilt de minderårigas.

---

(1)  KOM(2004) 154 slutlig och KOM(2004) 156 slutlig.

(2)  Rådets direktiv 94/33/EG av den 22 juni 1994 om skydd av minderåriga i arbetslivet, EGT L 216, 20.8.1994.

(3)  Rådets rekommendation 98/560/EG av den 24 september 1998, EGT L 270, 7.10.1998.

(4)  EUT L 162, 1.7.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/266 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/266

---

(2004/C 88 E/0271)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0995/04

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(31 mars 2004)

Ämne:   Restriktiva åtgärder planeras av vissa medlemsstater i strid med den rätt till likabehandling som garanteras av EU

Enligt pressmeddelanden från flera medlemsstater (Förenade kungariket, Irland och Danmark) kommer olika begränsningar av de sociala rättigheterna att införas för migranter från de nya medlemsstaterna. I förordning (EEG) nr 1408/71 (1) om samordning av socialskydd fastställs principen att arbetstagare och personer med självständig verksamhet automatiskt är berättigade till de förmåner som fastställs i förordningen utan något krav på minimivistelseperiod. Enligt min uppfattning är kravet på två års kontinuerlig vistelse för att komma i åtnjutande av de förmåner som fastställs i förordning 1408/71 oförenligt med EU:s lagstiftning.

| 1. | Hur kommer kommissionen att ställa sig till dessa åtgärder, vilka uppenbarligen står i strid med EU:s lagstiftning?
  Enligt färska undersökningar förutses migrationen från de nya medlemsstaterna inte uppgå till mer än en procent efter den 1 maj 2004. |
| --- | --- |

1.

Hur kommer kommissionen att ställa sig till dessa åtgärder, vilka uppenbarligen står i strid med EU:s lagstiftning?

Enligt färska undersökningar förutses migrationen från de nya medlemsstaterna inte uppgå till mer än en procent efter den 1 maj 2004.

| 2. | Anser kommissionen att Ungern verkligen utgör ett hot för arbetsmarknaden i de nuvarande medlemsstaterna och att de restriktiva åtgärder som planeras av flera medlemsstater med det uppenbara syftet att förhindra ungrare att få tillträde till EU:s arbetsmarknad är välgrundade? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att Ungern verkligen utgör ett hot för arbetsmarknaden i de nuvarande medlemsstaterna och att de restriktiva åtgärder som planeras av flera medlemsstater med det uppenbara syftet att förhindra ungrare att få tillträde till EU:s arbetsmarknad är välgrundade?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

| 1. | I övergångsbestämmelserna i anslutningsfördraget föreskrivs att de nuvarande medlemsstaterna under vissa förhållanden under högst sju år får behålla begränsningar i tillträdet till sina arbetsmarknader för arbetstagare från de nya medlemsstaterna. Dessa begräsningar gäller endast tillträdet till arbetsmarknaden, inte tillträdet till sociala trygghetsförmåner eller rättigheten till sociala förmåner. Kommissionen har på senare tid i sina regelbundna kontakter med medlemsstaternas företrädare på arbetsnivå erinrat medlemsstaterna om dessa principer. De flesta medlemsstaterna har informerat kommissionen att de för närvarande fortfarande utarbetar sina lagstiftningsåtgärder för de första två åren av övergångsperioden. Kommissionen kommer också att skicka ett brev till alla berörda medlemsstater, där den kommer att påminna dem om skyldigheterna enligt gemenskapsrätten och begära att medlemsstaterna så snart som möjligt skickar in den slutliga texten till alla lagstiftningsåtgärder för de första två åren av övergångsperioden. Kommissionen kommer även i fortsättningen att övervaka denna fråga och vidta lämpliga åtgärder, däribland, där detta är nödvändigt, begära förklaringar av lagstiftningsåtgärder. |
| --- | --- |

1.

I övergångsbestämmelserna i anslutningsfördraget föreskrivs att de nuvarande medlemsstaterna under vissa förhållanden under högst sju år får behålla begränsningar i tillträdet till sina arbetsmarknader för arbetstagare från de nya medlemsstaterna. Dessa begräsningar gäller endast tillträdet till arbetsmarknaden, inte tillträdet till sociala trygghetsförmåner eller rättigheten till sociala förmåner. Kommissionen har på senare tid i sina regelbundna kontakter med medlemsstaternas företrädare på arbetsnivå erinrat medlemsstaterna om dessa principer. De flesta medlemsstaterna har informerat kommissionen att de för närvarande fortfarande utarbetar sina lagstiftningsåtgärder för de första två åren av övergångsperioden. Kommissionen kommer också att skicka ett brev till alla berörda medlemsstater, där den kommer att påminna dem om skyldigheterna enligt gemenskapsrätten och begära att medlemsstaterna så snart som möjligt skickar in den slutliga texten till alla lagstiftningsåtgärder för de första två åren av övergångsperioden. Kommissionen kommer även i fortsättningen att övervaka denna fråga och vidta lämpliga åtgärder, däribland, där detta är nödvändigt, begära förklaringar av lagstiftningsåtgärder.

| 2. | I enlighet med villkoren i anslutningsfördraget behöver inte de nuvarande medlemsstaterna lägga fram bevis att det finns störningar på deras arbetsmarknad (eller risk för detta), om de vill behålla begränsningar under de fem först åren av övergångsperioden. I anslutningsfördraget föreskrivs endast att begränsningar av tillträdet till arbetsmarknaden får bibehållas under de två sista åren av övergångsperioden, det vill säga efter 2009, i en nuvarande medlemsstat endast om det finns bevis för allvarliga störningar på arbetsmarkanden eller risker för detta. Emellertid föreskrivs det också i anslutningsakten att en nuvarande medlemsstat när som helst under övergångsperioden får besluta att helt eller delvis avreglera tillträdet till sin arbetsmarknad. En medlemsstat som har upphävt begräsningarna under denna sjuårsperiod får åberopa en ”skyddsbestämmelse” och återinföra begränsningar om det finns bevis för allvarliga störningar på arbetsmarknaden (eller risk för detta). Kommissionen förväntar sig att de flesta begränsningar för tillträdet till arbetsmarknaden skall kunna upphävas efter de fem första åren efter anslutningen, det vill säga från och med 2009. Från och med 2011, det vill säga sju år efter anslutningen, kommer det att finnas fullständig fri rörlighet för arbetstagare från de nya medlemsstaterna. |
| --- | --- |

2.

I enlighet med villkoren i anslutningsfördraget behöver inte de nuvarande medlemsstaterna lägga fram bevis att det finns störningar på deras arbetsmarknad (eller risk för detta), om de vill behålla begränsningar under de fem först åren av övergångsperioden. I anslutningsfördraget föreskrivs endast att begränsningar av tillträdet till arbetsmarknaden får bibehållas under de två sista åren av övergångsperioden, det vill säga efter 2009, i en nuvarande medlemsstat endast om det finns bevis för allvarliga störningar på arbetsmarkanden eller risker för detta. Emellertid föreskrivs det också i anslutningsakten att en nuvarande medlemsstat när som helst under övergångsperioden får besluta att helt eller delvis avreglera tillträdet till sin arbetsmarknad. En medlemsstat som har upphävt begräsningarna under denna sjuårsperiod får åberopa en ”skyddsbestämmelse” och återinföra begränsningar om det finns bevis för allvarliga störningar på arbetsmarknaden (eller risk för detta). Kommissionen förväntar sig att de flesta begränsningar för tillträdet till arbetsmarknaden skall kunna upphävas efter de fem första åren efter anslutningen, det vill säga från och med 2009. Från och med 2011, det vill säga sju år efter anslutningen, kommer det att finnas fullständig fri rörlighet för arbetstagare från de nya medlemsstaterna.

---

(1)  EGT L 149, 5.7.1971, s. 2.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/267 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/267

---

(2004/C 88 E/0272)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0999/04

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Anslutning av högspänningsledningar i Civitella Paganicos kommun

Kommunen Civitella Paganico tillåter det italienska elbolaget Terna SpA att fortsätta med ett projekt som går ut på att ansluta två existerande högspänningsledningar mellan Speranza-Valmontone och Suvereto-Montalto till varandra. I området i fråga finns en hittills outgrävd romersk bosättning som just nu utvärderas av det italienska kulturministeriet med målet att den ska bli klassificerad som kulturarv. Trots detta, och trots det faktum att kommunstyrelsen redan sagt nej, pågår projektet fortfarande.

Anser kommissionen att kommunen Civitella Paganicos agerande är förenligt med gemenskapens uttalade målsättning att skydda folkhälsan och bevara Europas kulturarv?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Projekt såsom uppförande av högspänningsledningar omfattas av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (1), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (2). I direktivet föreskrivs att medlemsstaterna skall se till att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering skall bli föremål för en bedömning av denna påverkan innan tillstånd ges. Bedömningen av miljöpåverkan skall identifiera, beskriva och bedöma de direkta och indirekta effekterna av ett projekt beträffande människor, fauna och flora, mark, vatten, luft, klimat och landskap, materiella tillgångar och kulturarv.

Vilka projekt som avses anges i artikel 4, där det hänvisas till bilaga I och II i direktivet. Uppförande av en högspänningsledning med en spänning på 220 kilovolt (kV) eller mer och som är mer än 15 kilometer lång redovisas i bilaga I, medan överföring av elektrisk energi med luftledningar under de ovan nämnda gränsvärdena redovisas i bilaga II. För projekt som redovisas i bilaga I är en miljökonsekvensbedömning obligatorisk, medan det för projekt som redovisas i bilaga II är de nationella myndigheterna som skall bestämma, antingen genom granskning från fall till fall eller genom gränsvärden eller kriterier, om projektet skall bli föremål för en bedömning på grund av att det kan antas medföra en betydande påverkan på miljön. Myndigheterna skall i detta fall beakta de relevanta urvalskriterier som fastställs i bilaga III i direktivet.

I detta särskilda fall kan inte kommissionen på grundval av de upplysningar som framförts av ledamoten ta ställning till ärendet ifråga. Mot bakgrund av ovanstående ombeds ledamoten att komma med mer information i frågan för att göra det möjligt för kommissionen att bedöma fallet i enlighet med den relevanta gemenskapsrätten.

Den 12 juli 2003 antog rådet rekommendation 1999/519/EG (3) om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält i syfte att garantera en hög hälsoskyddsnivå. De rekommenderade maximigränserna grundas på de riktlinjer som fastställdes av Internationella kommissionen för skydd mot icke-joniserande strålning och har godkänts av kommissionens vetenskapliga styrkommitté. Om de grundläggande begränsningarna och referensnivåerna i rekommendationen antas fullt ut garanteras allmänheten en hög skyddsnivå både mot omedelbara och långvariga effekter av icke-joniserande strålning inom hela spektrumet. Samtidigt finansierar och följer kommissionen ingående forskningen på detta område. Kommissionen kommer vid behov att reagera på nya vetenskapliga rön som ännu inte beaktats.

Medlemsstaterna har ansvar för att införliva bestämmelserna i rekommendationen i den nationella lagstiftningen. Frågan bör därför tas upp med de behöriga nationella myndigheterna.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997.

(3)  EGT L 199, 30.7.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/268 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/268

---

(2004/C 88 E/0273)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1008/04

från Albert Maat (PPE-DE) och Neil Parish (PPE-DE) till kommissionen

(1 april 2004)

Ämne:   OIE:s konferens om vaccinering mot djursjukdomar

Den 13-16 april 2004 kommer OIE (Internationella byrån för epizootiska sjukdomar) att anordna en internationell konferens om vaccinering mot djursjukdomar i Buenos Aires.

| 1. | Kommer kommissionen att grunda sitt bidrag till konferensen på det betänkande och den resolution som Europaparlamentets tillfälliga utskott för mul- och klövsjuka lagt fram? Om så inte är fallet, på vilket sätt kommer kommissionen då att bidra till konferensen? |
| --- | --- |

1.

Kommer kommissionen att grunda sitt bidrag till konferensen på det betänkande och den resolution som Europaparlamentets tillfälliga utskott för mul- och klövsjuka lagt fram? Om så inte är fallet, på vilket sätt kommer kommissionen då att bidra till konferensen?

| 2. | Är kommissionen och medlemsstaterna beredda på att inom ramen för OIE genomdriva en politik som inte skiljer mellan å ena sidan förebyggande nödvaccinering (som innebär att de vaccinerade djuren får leva vidare) och suppressiv nödvaccinering och/eller nödslakt å andra sidan? |
| --- | --- |

2.

Är kommissionen och medlemsstaterna beredda på att inom ramen för OIE genomdriva en politik som inte skiljer mellan å ena sidan förebyggande nödvaccinering (som innebär att de vaccinerade djuren får leva vidare) och suppressiv nödvaccinering och/eller nödslakt å andra sidan?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen har deltagit i och bidragit till den internationella konferensen om vaccinering mot djursjukdomar (International Conference on the Control of Animal Infectious Diseases by Vaccination) i Buenos Aires den 13-16 april 2004.

På inbjudan av organisationskommittén höll kommissionens företrädare ett anförande om antigen- och vaccinbanker i EU (The use of antigen and vaccine banks in case of emergency vaccination in the European Community) och fungerade dessutom som ordförande för sessionen om antigen- och vaccinbanker som skydd mot spridning av sjukdom (Antigen and vaccine banks as a safety measure for insuring control of disease spread).

Anförandet handlade främst om hur nödvaccinering kan integreras i helheten av åtgärder som ska vidtas i den händelse att mul- och klövsjuka bryter ut. Talaren underströk i sitt anförande vikten av beredskapsplaner och redogjorde för gemenskapens antigenbank mot bakgrund av detta. En av slutsatserna var att man måste informera de länder som använder sig av vaccinering om att det krävs mycket rena vacciner och tillräckligt känsliga och specifika test för påvisande av antikroppar mot icke-strukturella proteiner, för att man ska kunna styrka eventuella påståenden om att viruset inte har spridits efter vaccinering. Den övervakning som utförs i detta hänseende bör dessutom uppfylla minst Internationella epizootibyråns (OIE) krav och bör inbegripa grundlig uppföljning och resoluta åtgärder i fråga om besättningar som har kommit i kontakt med viruset.

Kommissionens bidrag grundade sig på direktiv 2003/85/EG av den 29 september 2003 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka (1), som utarbetats utifrån de erfarenheter som gjordes i samband med utbrottet 2001, parlamentets resolution av den 13 december 2002 och villkoren för återupprättande av ett områdes status som fritt från sjukdom och smitta i OIE:s allmänna regler för landlevande djurs hälsa.

När det gäller särskiljning mellan skyddsvaccinering, där avsikten är att djuren ska hållas vid liv, och suppressiv vaccinering, där avsikten är att djuren ska destrueras, påpekar kommissionen än en gång att den senare endast utförs i samband med utslaktning av smittade besättningar. I fråga om de olika strategierna för utfasning av skyddsvaccinering, dvs. att ett område återfår sin status som fritt från sjukdom och smitta tre månader efter det att de vaccinerade djuren slaktats för att användas som livsmedel, i stället för efter sex månader om de vaccinerade djuren inte slaktas, hänvisar kommissionen till artikel 62 i direktivet ovan. I denna artikel finns nämligen bestämmelser om undantag från väntetiden beroende på resultaten av övervakningen efter vaccineringen.

Kommissionen är fortfarande av den åsikten att de internationellt godkända kraven för att återfå status som ett område fritt från sjukdom och smitta efter det att man tillgripit nödvaccinering måste garantera ett högt skydd. Med beaktande av virusets egenskaper och sjukdomens epidemiologi kan ett eventuellt påskyndat återupprättande av ett områdes status som fritt från sjukdom och smitta allvarligt öka riskerna för att mul-och klövsjukeviruset införs genom produkter av animaliskt ursprung. I linje med rekommendationerna i betänkandet från parlamentets tillfälliga utskott för mul- och klövsjuka, måste kommissionen minimera sådana risker och samtidigt se till att de skyldigheter som ålagts EU genom internationella handelsavtal uppfylls.

---

(1)  EUT L 306, 22.11.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/269 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/269

---

(2004/C 88 E/0274)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1009/04

från Johannes Voggenhuber (Verts/ALE) till kommissionen

(25 mars 2004)

Ämne:   Motorvägen i Lobau

Enligt direktiv (97/11/EG (1)) om bedömning av inverkan på miljön är medlemsstaterna i EU förpliktade att genomföra en miljöbedömning av vissa offentliga och privata projekt. En sådan skall enligt bilaga I i direktivet göras även för motorvägar och motortrafikleder. I Österrike godkänns motorvägsprojekt genom så kallade vägsträckningsförordningar (Trassenverordnungen) som utfärdas i enlighet med paragraf 4 i landets väglag (Bundesstraßengesetz). Detta innebär att ett sådant projekt inte godkänns genom ett enskilt beslut utan genom en allmän och abstrakt förordning.

EG-domstolen har i sin rättspraxis (mål C-287/98) förklarat att det inom ramen för miljöbedömning i princip är tillåtet att godkänna ett projekt genom en rättsakt, men att projektet måste godkännas i detalj i den berörda lagen eller förordningen.

Den österrikiska författningsdomstolen har i sin senaste rättspraxis om den yttre ringvägen kring Wien förklarat att en vägsträckningsförordning på grund av sin rättskaraktär inte får innehålla några till-läggsbestämmelser (förpliktelser), vilket vore en förutsättning för att godkännandet av ett föreslaget projekt skall kunna ske i enlighet med lagen om bedömning av inverkan på miljön. Enligt domstolen kan man i en vägsträckningsförordning inte på ett bindande sätt beakta resultaten av en miljöbedömning.

Anser kommissionen att godkännandet av motorvägar genom vägsträckningsförordningar, i vilka man inte kan beakta resultaten av en miljöbedömning, är förenligt med direktivet om bedömning av inverkan på miljön?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Kommissionen anser att medlemsstaterna måste se till så att resultaten av en miljökonsekvensbedömning av projekt som omfattas av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (2), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (direktivet om miljökonsekvensbedömning), beaktas vid tillståndsgivningen, såsom klart föreskrivs i artikel 8 i det ovannämnda direktivet.

När det gäller det specifika motorvägsprojekt som nämns i frågan (S 1, tidigare B 301) avslutade kommissionen nyligen undersökningen av ett klagomål gällande samma vägprojekt, eftersom de österrikiska myndigheterna lovat att kraven i direktivet om miljökonsekvensbedömning till fullo kommer att beaktas vid den pågående tillståndsgivningen.

Kommissionen kommer på lämpligt sätt att följa upp frågan om ett eventuellt oförenligt införlivande av direktivet om miljökonsekvensbedömning när det gäller vägprojekt i Österrike

Slutligen anser kommissionen att de nämnda väg sträckningsförordningarna (”Trassenverordnungen”) inte kan betraktas som särskild nationell lagstiftning enligt artikel 1.5 i direktivet om miljökonsekvensbedömning. Förordningarna i fråga tycks inte omfatta alla delar av ett specifikt vägprojekt (ytterligare tillstånd krävs normalt för godkännande av ett vägprojekt i Österrike), och de utgör inte heller lagstiftning i egentlig mening (de utfärdas av myndigheter, inte genom lagar som antas av parlamentet). Enligt direktivet om miljökonsekvensbedömning finns det dock inget krav på ett enda förfarande för tillståndsgivning (artikel 2a). Enligt artikel 2.2 i direktivet om miljökonsekvensbedömning står det medlemsstaterna fritt att integrera miljökonsekvensbedömningen i ett befintligt förfarande eller något annat lämpligt förfarande. Att integrera miljökonsekvensbedömningen av ett vägprojekt i ”Trassenverordnung” kan därför inte i sig anses utgöra en överträdelse av direktivet om miljökonsekvensbedömning.

---

(1)  EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/270 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/270

---

(2004/C 88 E/0275)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1010/04

från Johannes Voggenhuber (Verts/ALE) till kommissionen

(1 april 2004)

Ämne:   Motorvägen i Lobau

Österrike tänker bygga en motorväg på naturparken Lobaus område. Naturskyddsområdet Lobau har av Österrike hos kommissionen anmälts som både fågelskyddsområde enligt direktiv 79/409/EEG (1) och särskilt skyddat område enligt direktiv 92/43/EG (2).

Avsikten är att detta skyddade område skall naggas en aning i kanten. Där kommer den planerade motorvägen att gå in på det skyddade området, för att sedan gå i en tunnel under det. Det skulle vara tekniskt möjligt att välja en annan sträckning för vägen, så att det skyddade området inte alls kom att beröras.

Dessutom finns det planer på att en väg som går omedelbart invid det skyddade området Lobau skall byggas ut till fyr- eller sexfilig motorväg (dessutom med två vägbaneavsnitt för fordon i händelse av haveri), i riktning mot den planerade motorvägen.

| 1. | Är det tillåtet enligt gemenskapslagstiftningen att minska Natura 2000-området Lobau för att det skall byggas en motorväg? |
| --- | --- |

1.

Är det tillåtet enligt gemenskapslagstiftningen att minska Natura 2000-området Lobau för att det skall byggas en motorväg?

| 2. | Är det tillåtet att ha en motorväg att gå i tunnel under ett område som åtnjuter skydd enligt Natura 2000? |
| --- | --- |

2.

Är det tillåtet att ha en motorväg att gå i tunnel under ett område som åtnjuter skydd enligt Natura 2000?

| 3. | Måste det göras en miljökonsekvensbedömning i enlighet med artikel 6 i livsmiljödirektivet också av utbyggnaden av den väg som går invid det skyddade området till en fyr- eller sexfilig motorväg? |
| --- | --- |

3.

Måste det göras en miljökonsekvensbedömning i enlighet med artikel 6 i livsmiljödirektivet också av utbyggnaden av den väg som går invid det skyddade området till en fyr- eller sexfilig motorväg?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Området ”Nationalpark Donau-Auen (Wiener Teil)” (AT1301000) har av Österrike utsetts till ett särskilt skyddsområdet i enlighet med fågeldirektivet (3) och har föreslagits som ett område av gemenskapsintresse i enlighet med livsmiljödirektivet (4). Området är 2 258 hektar (ha) stort. I närheten av dettta område har området ”Donau-Auen östlich von Wien” i Niederösterreich utsetts till ett särskilt skyddsområde (AT1204V00), vilket är 9 172 ha stort och har föreslagits som område av gemenskapsintresse (AT1204000) med en storlek på 9 579 ha. Båda områdena ingår i nätverket Natura 2000.

På ledamotens specifika frågor vill kommissionen ge följande svar:

| — | Det är inte tillåtet enligt gemenskapslagstiftningen att minska ett Natura 2000-områdes yta för att genomföra ett infrastrukturprojekt. En medlemsstats skyldigheter enligt de olika rättsakterna om naturskydd kan inte kringgås på det sättet. Avgränsning av Natura 2000-områden skall göras på helt vetenskapliga grunder med utgångspunkt i förekomsten av och behoven hos de arter och livsmiljöer som är av gemenskapsintresse. |
| --- | --- |

—

Det är inte tillåtet enligt gemenskapslagstiftningen att minska ett Natura 2000-områdes yta för att genomföra ett infrastrukturprojekt. En medlemsstats skyldigheter enligt de olika rättsakterna om naturskydd kan inte kringgås på det sättet. Avgränsning av Natura 2000-områden skall göras på helt vetenskapliga grunder med utgångspunkt i förekomsten av och behoven hos de arter och livsmiljöer som är av gemenskapsintresse.

| — | Huruvida det är förenligt med kraven i EG:s naturskyddslagstiftning att bygga en motorväg måste bedömas från fall till fall. Om en föreslagen plan eller ett föreslaget projekt kan komma att påverka ett Natura 2000-område måste projektet bli föremål för en bedömning i enlighet med bestämmelserna i artikel 6 i livsmiljödirektivet. Detta ger ett starkt skydd och rättssäkerhetsgarantier för att projekt inte påverkar Natura 2000-områden om det inte kan motiveras att de på grund av avsaknad av alternativa lösningar har ett väsentligt allmänintresse. Om det berörda området innehåller en prioriterad livsmiljötyp eller en prioriterad art, är de enda faktorer som får beaktas sådana som berör människors hälsa eller den allmänna säkerheten, betydelsefulla konsekvenser för miljön eller, efter ett yttrande från kommissionen, andra tvingande orsaker med ett väsentligt allmänintresse. |
| --- | --- |

—

Huruvida det är förenligt med kraven i EG:s naturskyddslagstiftning att bygga en motorväg måste bedömas från fall till fall. Om en föreslagen plan eller ett föreslaget projekt kan komma att påverka ett Natura 2000-område måste projektet bli föremål för en bedömning i enlighet med bestämmelserna i artikel 6 i livsmiljödirektivet. Detta ger ett starkt skydd och rättssäkerhetsgarantier för att projekt inte påverkar Natura 2000-områden om det inte kan motiveras att de på grund av avsaknad av alternativa lösningar har ett väsentligt allmänintresse. Om det berörda området innehåller en prioriterad livsmiljötyp eller en prioriterad art, är de enda faktorer som får beaktas sådana som berör människors hälsa eller den allmänna säkerheten, betydelsefulla konsekvenser för miljön eller, efter ett yttrande från kommissionen, andra tvingande orsaker med ett väsentligt allmänintresse.

| — | En bedömning i enlighet med artikel 6 i livsmiljödirektivet måste göras om en plan eller ett projekt på ett betydande sätt kan påverka ett Natura 2000-område. Om så är fallet har det ingen betydelse var denna plan eller detta projekt är lokaliserat. Planen eller projektet kan ligga inom eller utanför ett Natura 2000-område. |
| --- | --- |

—

En bedömning i enlighet med artikel 6 i livsmiljödirektivet måste göras om en plan eller ett projekt på ett betydande sätt kan påverka ett Natura 2000-område. Om så är fallet har det ingen betydelse var denna plan eller detta projekt är lokaliserat. Planen eller projektet kan ligga inom eller utanför ett Natura 2000-område.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(3)  Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, ändrat genom kommissionens direktiv 91/244/EEG av den 6 mars 1991, EGT L 115, 8.5.1991.

(4)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/271 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/271

---

(2004/C 88 E/0276)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1015/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Räkfiske på Svalbard

Gemenskapens räkfiske på Svalbard försvåras kraftigt av kravet på att högst fyra av EU:s fiskefartyg samtidigt får befinna sig i området. Detta krav har gällt i flera år och riskerar därför att permanentas, vilket skulle inverka negativt på gemenskapsflottan som inte kan utnyttja hela den årliga fiskeansträngning som den har tilldelats (519 dagar). Dessutom måste det tilläggas att denna begränsning gäller under de få månader då detta område är tillgängligt på grund av de hårda klimatförhållanden som råder under större delen av året. I sitt svar av den 8 maj 2002 på min skriftliga fråga E-1037/02 (1) hävdade kommissionen att den var fullt medveten om de svårigheter som läget för detta fiske orsakade de berörda medlemsstaterna. Senare, i sitt svar på min skriftliga fråga E-3581/03 (2), skrev kommissionen: ”Frågan om förbättrade tillträdesvillkor för gemenskapens räkfiskeflotta i området runt Svalbard har vid ett flertal tillfällen diskuterats med Norge, senast vid ett högnivåmöte i mars 2003”, och ”Norge inte är berett att överväga en ökning av antalet fiskedagar, men har angett att man kan tänka sig en ökning av antalet fartyg som samtidigt tillåts inom området. Norge vill dock att en ökning av antalet fartyg skall vara kopplat till en för landet tillfredsställande lösning på ett antal olösta frågor, till exempel förbättrade villkor för Norge i fråga om exporten av räkor till EU. Kommissionen har kommit överens om ytterligare ett högnivåmöte med Norge i juni 2004 för att fortsätta diskussionerna och för att bland annat finna en tillfredsställande lösning på tillträdesproblemen för gemenskapens räkfiskeflotta vid Svalbard.”

Någon förbättring av situationen har hittills inte skett och vissa gemenskapsflottor som de som fiskar i det område som regleras av Organisationen för fisket i nordvästra Atlanten har fått sin fångst kraftigt beskuren, vilket kräver ytterligare ansträngningar för att hitta alternativ. Är kommissionen mot bakgrund av detta medveten om den skada som det låsta läget i förhandlingarna med Norge orsakar EU:s fiskeflotta?

Anser inte kommissionen, med tanke på att det enda EU:s fiskeflotta begär är att fler fartyg skall få fiska samtidigt i området och att Norge borde kunna gå med på detta, att det vore lämpligt att förlägga det högnivåmöte som skall äga rum i juni till ett tidigare datum för att på så sätt finna en snabbare lösning på detta problem som får så negativa följder för EU:s fiskeflotta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Kommissionen vill erinra om att diskussioner med Norge har ägt rum vid ett flertal tillfällen, i ett försök att lösa frågan om gemenskapsflottans räkfiske på Svalbard. Norges hållning i frågan har varit oförändrad under en tid, trots kommissionens ingripande. Norge fortsätter att kräva förbättrade handelsvillkor för den norska räkexporten i utbyte mot förbättrade tillträdesvillkor för gemenskapsfartyg.

Gemenskapen och Norge kommer visserligen att hålla nästa högnivåmöte i juni 2004, men informella kontakter med Norge om villkoren för räkfisket äger kontinuerligt rum. Kommissionen samarbetar redan nära med medlemsstaterna för att åstadkomma bästa möjliga fördelning av de tillgängliga fiskedagarna. Kommissionen och medlemsstaterna diskuterade senast denna fråga vid ett möte i mars 2004.

Kommissionen är högst medveten om de problem som vissa medlemsstater möter när det gäller fiskemöjligheter. Den skulle vilja se verkliga förbättringar av fiskeförhållandena. Kommissionen anser inte att gemenskapens ställning i detta avseende skulle förbättras om högnivåmötet hölls vid ett tidigare tillfälle.

---

(1)  EGT C 229 E, 26.9.2002, s. 172.

(2)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 830.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/272 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/272

---

(2004/C 88 E/0277)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1023/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Modernisering av den portugisiska fiskeflottan

Vid sidan av projektet att bygga en ny konserveringsenhet i Setúbal finns det viktiga projekt för modernisering av den fiskeflotta som är registrerad i de portugisiska hamnarna Peniche, Nazaré, Sesimbra och Setúbal, där det småskaliga kustfisket spelar en viktig roll för den lokala befolkningen och den regionala utvecklingen. Mot denna bakgrund är det oacceptabelt att annulera nya ansökningar inom ramen för Mareprogrammet (program för hållbar utveckling av fiskesektorn, den tredje gemenskapsstödramen, för 2000/2006), vilket den portugisiska regeringen nyligen gjort genom förordning nr 252/2004 av den 8 mars, för regionen Lissabon och Vale do Tejo. Regeringen motiverade beslutet med brist på ekonomiska medel.

Jag uppmanar därför Europeiska kommissionen att svara på följande frågor:

| 1. | Vilka åtgärder kan man vidta för att öka anslagen för Mareprogrammet i syfte att stödja pågående projekt i fiskehamnarna i regionerna Lissabon och Vale do Tejo? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder kan man vidta för att öka anslagen för Mareprogrammet i syfte att stödja pågående projekt i fiskehamnarna i regionerna Lissabon och Vale do Tejo?

| 2. | Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta, i samarbete med den portugisiska regeringen, för att stödja omställningen av flottan och anläggandet av nya konserveringsenheter i området, med hänsyn till den ökande arbetslösheten och den höga åldern hos omkring 50 procent av fartygen i dessa fiskehamnar? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta, i samarbete med den portugisiska regeringen, för att stödja omställningen av flottan och anläggandet av nya konserveringsenheter i området, med hänsyn till den ökande arbetslösheten och den höga åldern hos omkring 50 procent av fartygen i dessa fiskehamnar?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Regionen ”Lisboa e Vale do Tejo” är en region som mottar stöd under en övergångsperiod inom ramen för mål 1. Därmed gäller för regionen en begränsning i form av ett tak som införts genom den s.k. Berlinprofilen för strukturfonderna på nivån för gemenskapens stödramar. Detta innebär att varje ökning av de finansiella anslagen från fonden för fiskets utveckling, FFU, till denna region måste åtföljas av motsvarande minskning av stöden från andra fonder.

FFU:s stöd till regionen, som fastställts till 32 988 miljoner euro för perioden 2000-2006, utbetalas uteslutande via det operativa programmet Mare. Hittills har åtaganden för 30,2 miljoner euro gjorts, samtidigt som de projekt som inkommit vid tidpunkten för offentliggörandet av Portaria nr 252/2004 motsvarade tre gånger de disponibla medlen.

Enligt artikel 9.1 i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn (1), kommer offentligt stöd till förnyelse av flottan och modernisering av fartyg inte att beviljas efter den 31 december 2004.

För att möta de ökande behoven av FFU-anslag beslutades vid den utvärdering efter halva programplaneringsperioden, som genomfördes i enlighet med artikel 14.2 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (2), att åtgärderna enligt FFU skulle få finansiell förstärkning genom tilldelning av en del av resultatreserven samt att mindre justeringar genom överföring av anslag från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till FFU skulle göras. Mot bakgrund av antalet projekt som lämnats in kan möjligheterna att förstärka FFU:s anslag komma att visa sig vara otillräckliga, men det tak som fastställts genom Berlinprofilen för regioner som omfattas av stöd under en övergångsperiod förhindrar alla höjningar av gemenskapsstödet.

---

(1)  EGT L 337, 30.12.1999.

(2)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/273 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/273

---

(2004/C 88 E/0278)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1027/04

från Marie Isler Béguin (Verts/ALE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Vikten av att respektera gemenskapens miljölagstiftning

Att bevara och återupprätta den biologiska mångfalden är uttalade mål i de åtgärder som kommissionen vidtagit. Inom gemenskapens område finns det flera möjligheter att på förhand ta sig an dessa utmaningar. Bland annat genom habitat- och fågeldirektiven samt direktivet om miljökonsekvensanalyser. Medlemsstaterna har införlivat de viktigaste bestämmelserna i direktiven i sin nationella lagstiftning.

Tyvärr kan man i dag konstatera att dessa införlivanden, framför allt i Frankrike, inte har varit särskilt lyckade. Eftersom programmen för fysisk planering faktiskt har stor betydelse för den biologiska mångfalden borde skyldigheten att bevara denna på ett korrekt sätt ingå i den utredning som föregår genomförandet av dessa projekt, i synnerhet i Natura 2000-områdena.

Fallet med väg A831 i sumpmarken i provinsen Poitou och fallet med motorvägen A28 i Sarthe visar att de åtgärder som har vidtagits inte på långt när räcker för att uppnå målet i direktiven. Faktum är att de sektorsvisa metoderna när det gäller miljökonsekvenser fortfarande gäller, vilket gör det möjligt att minimera skadorna och slippa ifrån skyldigheten att välja de mest fördelaktiga lösningarna för Natura 2000-områdena. Det har visat sig att förfarandet för utredningar inte skiljer sig nämnvärt från de konventionella miljökonsekvensanalyserna som faktiskt bortser från det strikta skyddssystemet för vissa arter eller habitat vid direkt förstöring eller fragmentering av biotoper. Dessutom blir undantagsbestämmelser, som har utnyttjats av projektens byggherrar, vilka påverkar miljön, en regel i samband med utredningar och bidrar till att göra de ovan nämnda direktiven meningslösa när bevarandet av biologisk mångfald bör vara en del av den offentliga politiken.

| 1. | Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att åter ge tyngd åt dessa viktiga direktiv om den biologiska mångfalden i den europeiska politiken, dels ur ett rent allmänt perspektiv, dels när det gäller de berörda fallen? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att åter ge tyngd åt dessa viktiga direktiv om den biologiska mångfalden i den europeiska politiken, dels ur ett rent allmänt perspektiv, dels när det gäller de berörda fallen?

| 2. | Vilka kontrollförfaranden har kommissionen för övrigt i åtanke för att komma åt denna uppenbart olyckliga utveckling? |
| --- | --- |

2.

Vilka kontrollförfaranden har kommissionen för övrigt i åtanke för att komma åt denna uppenbart olyckliga utveckling?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

När det gäller den allmänna ram som parlamentsledamoten hänvisar till vill kommissionen påminna om att rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (1) och rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (2) har till syfte att bevara fågelarter, naturliga livsmiljöer samt vilda djur och växter, och bidra till det allmänna målet om biologisk mångfald.

Direktiven 79/409/EEG och 92/43/EEG bygger på subsidiaritetsprincipen. Medlemsstaterna har därför ett stort handlingsutrymme att vidta konkreta åtgärder för förvaltning och skydd av Natura 2000-områdena. Varje medlemsstat är med andra ord ansvarig för att införliva EG-rätten med sin interna rättsordning. Men även om medlemsstaterna har friheten att välja hur de skall vidta konkreta åtgärder måste åtgärderna stämma överens med direktivets allmänna mål och de specifika målen i direktivets olika bestämmelser.

Enligt artikel 211 i EG-fördraget skall kommissionen övervaka tillämpningen av EG-rätten. När det framkommer att en medlemsstat inte uppfyller kraven i EG:s gällande lagstiftning tar kommissionen upp saken med staten i fråga.

I det fall som parlamentsledamoten nämner har kommissionen upprepade gånger begärt information från de franska myndigheterna i samband med granskningen av ett klagomål mot planerna att bygga motorväg A 381 i sumpmarkerna i Poitou. Ännu har inget definitivt beslut fattats om att genomföra projektet och ärendet granskas för närvarande av kommissionen. När det gäller omarronderingen i samband med byggandet av motorväg A28 mellan Le Mans och Tours har kommissionen dessutom sänt ett motiverat yttrande till de franska myndigheterna för att de inte har följt bestämmelserna i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (3), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (4), och bestämmelserna i direktiv 92/43/EEG.

Kommissionen kommer att vidta alla de åtgärder som krävs för att områdena inom Natura 2000-nätet inte skadas eller delas. Om det visar sig nödvändigt kan det bli tal om att inleda överträdelseförfaranden.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992.

(3)  EGT L 175, 5.7.1985.

(4)  EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/275 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/275

---

(2004/C 88 E/0279)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1028/04

från Nicole Thomas-Mauro (UEN) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Spänningar på stålmarknaden

Läget på stålmarknaden är mycket spänt och priserna stiger. De stora företagen innehar ettåriga kontrakt och påverkas, åtminstone inte för tillfället, av dessa prisökningar som direkt drabbar de mindre företagen. De europeiska företagen kan inte längre få tag på råmaterial. Exempelvis företagen i Champagne-Ardennes har drabbats hårt och kan inte längre uppfylla sina åtaganden gentemot kunderna. De varnar för att de bara kommer att kunna upprätthålla produktionen ett par veckor till, och vissa har redan vidtagit åtgärder för att permittera de anställda.

De verkliga anledningarna till dessa prisökningar skulle kunna kopplas samman med kinesiska inköp som motsvarar 70 procent av världsmarknaden. Företrädare för branschföreningar inom industrin och byggbranschen är mycket mer nyanserade. Det är ingen som ifrågasätter den kinesiska tillväxten och prispressen på råmaterial (järnmalm, järnskrot, koks) och priset på sjötransport, men det är många köpare som hävdar att dessa faktorer bidragit till ökade marginaler för Arcelor, världens största stålproducent, som drar fördel av situationen efter en tids nedgång.

Vilka åtgärder bör vidtas för att inte denna prisstegring ska få så stora konsekvenser, och i synnerhet, hur ska man möta en eventuell otillräcklig tillgång om den aktuella situationen inte förbättras?

Är en begränsning av exporten av järnskrot, från i synnerhet de centraleuropeiska producentländerna, med syfte att återställa mängden tillgängligt råmaterial och efterfrågan på stål tillrådlig?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Kommissionen följer med stort intresse utvecklingen på världsmarknaden för stål och de råvaror som krävs vid ståltillverkning. Kommissionen granskar särskilt hur marknaden och priserna inom EU påverkas av den asiatiska regionens växande efterfrågan på dessa produkter. En stor del av de nuvarande svårigheterna på EU:s marknad hänger faktiskt samman med Kinas spektakulära industriella utveckling, som på grund av det växande behovet av utgångsmaterial har skapat spänningar på marknaden och kraftigt stigande världspriser.

EU är en viktig producent och exportör av stål och stålskrot, och för närvarande finns inga problem med utbudet av dessa två produkter. Men eftersom efterfrågan och världspriserna nu ökar kraftigt måste alla aktörer verkligen avväga sina inköp och lager så att det ständigt mer känsliga finansiella läget påverkar företagets verksamhet så lite som möjligt. Detta krav ställs på ståltillverkaren Arcelor, precis som på alla andra aktörer i produktions- och distributionskedjan. De mindre företagen har dock begränsad förhandlingskapacitet i förhållande till de stora kunder som köper in stora produktmängder.

Kommissionen delar parlamentsledamotens försiktiga och balanserade syn på den nuvarande situationen. EU:s marknad utsätts nu för ett hårt pristryck snarare än problem med tillgång på produkter. Allmänt sett har aktörerna haft möjlighet att ta ut prishöjningarna på sina kunder, så att de har kunnat behålla sin ställning i konkurrensen i väntan på att det aktuella pristrycket dämpas. Vi har i några veckor kunnat notera en betydande inbromsning av den asiatiska efterfrågan, vilket har slagit igenom omedelbart på världsprisnivån. I det här skedet kan vi inte dra några förhastade slutsatser, men det rör sig ändå om uppmuntrande signaler.

Kommissionen kan försäkra parlamentsledamoten om att den kommer att fortsätta följa utvecklingen på stålmarknaden och dess råvarumarknader med största intresse, genom att använda alla de instrument som står till dess förfogande för att garantera att världshandeln med dessa produkter sker enligt regler för öppen och lojal konkurrens.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/276 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/276

---

(2004/C 88 E/0280)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1038/04

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Förslag till direktiv om inspektion av Sellafields kärnkraftsverk

Kan kommissionen bekräfta:

| 1. | att den kommer att fortsätta utöva påtryckningar för att det skall utarbetas ett direktiv som försäkrar att de brittiska myndigheterna (BNFL) redovisar hur mycket radioaktivt avfall som för närvarande förvaras i anläggningen i Sellafield, Cumbria? |
| --- | --- |

1.

att den kommer att fortsätta utöva påtryckningar för att det skall utarbetas ett direktiv som försäkrar att de brittiska myndigheterna (BNFL) redovisar hur mycket radioaktivt avfall som för närvarande förvaras i anläggningen i Sellafield, Cumbria?

| 2. | att EU:s inspektörer kommer att få tillgång till anläggningen så att de personligen kan kontrollera BNFL:s redogörelse? |
| --- | --- |

2.

att EU:s inspektörer kommer att få tillgång till anläggningen så att de personligen kan kontrollera BNFL:s redogörelse?

| 3. | att resultatet av en sådan inspektion blir tillgängligt för andra medlemsstater som berörs direkt av anläggningen i Sellafield? |
| --- | --- |

3.

att resultatet av en sådan inspektion blir tillgängligt för andra medlemsstater som berörs direkt av anläggningen i Sellafield?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen bekräftar att ett direktiv antogs den 30 mars 2004 på grundval av artikel 82 i Euratomfördraget.

Enligt artikel 82 i Euratomfördraget skall kommissionens inspektörer ta del av och granska den bokföring som avses i artikel 79. De skall rapportera varje överträdelse till kommissionen. Kommissionen får utfärda ett direktiv som ålägger medlemsstaten i fråga att vidta alla åtgärder som behövs för att få den konstaterade överträdelsen att upphöra.

Kommissionen anser att British Nuclear Fuels plc har överträtt artiklarna 79 och 81 i Euratomfördraget genom att inte upprätta och tillhandahålla driftrapporter som syftar till att bokföra hur mycket klyvbart material som för närvarande förvaras i anläggning B30 i Sellafield (Förenade kungariket) och genom att inte ge kommissionens inspektörer möjlighet att kontrollera allt klyvbart material som för närvarande förvaras i anläggning B30, på grund av begränsat strålskydd.

Direktivet ålägger Förenade kungariket skyldigheten att lägga fram en omfattande plan för kommissionen före 1 maj 2004 i syfte att upphöra med sådana överträdelser. Dessutom skall Förenade kungariket presentera en lägesrapport för kommissionen var sjätte månad om planens genomförande. Med utgångspunkt i dessa rapporter och sina egna kontroller kommer kommissionen att utvärdera om Förenade kungariket uppfyller de skyldigheter som föreskrivs i direktivet.

Enligt förordning (Euratom) nr 3 (1) skall slutligen den information som gemenskapen har erhållit eller som medlemsstaterna har förmedlat i enlighet med Euratomfördraget och som är sekretessbelagd av säkerhetsskäl, behandlas som sekretessbelagda Euratom-dokument (ECI). Tillgång till och innehav av ECI kan endast beviljas personer som är vederbörligen bemyndigade och som dessutom på grund av sina skyldigheter har ett uppenbart behov av att underrättas om eller erhålla sådan information i tjänsten.

Sedan 2001 har dock kommissionen årligen utfärdat en rapport till parlamentet och rådet om genomförandet av Euratoms säkerhetskontroll (2). Rapporten beskriver funktionen och den rättsliga grunden för Euratoms säkerhetskontroll och redogör för dess verksamhet under aktuell period. Den innehåller också information om nuvarande utveckling och omfattar en prognos för framtiden.

De kommande rapporterna kommer systematiskt att omnämna de framsteg som görs av myndigheterna i Förenade kungariket när det gäller genomförandet av ovannämnda direktiv.

---

(1)  Förordning nr 3, genomförandet av artikel 24 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, EGT 17, 6.10.1958.

(2)  Tillgänglig på http://europa.eu.int/comm/energy/nuclear/safeguards/index_sv.htm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/277 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/277

---

(2004/C 88 E/0281)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1039/04

från Daniel Cohn-Bendit (Verts/ALE) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Kommissionsledamot Reding ställer upp som kandidat i valet till Europaparlamentet

Kommissionsledamot Reding kommer att ställa upp som kandidat i valet till Europaparlamentet. Enligt överenskommelse med Anna Diamantopoulou, f.d. kommissionsledamot för sysselsättning och socialpolitik kommer Reding inte att begära ledighet från sitt nuvarande uppdrag under valkampanjen.

Varför finns det inga generella regler som kan tillämpas på kommissionsledamöternas kollegium under valkampanjen? Anser kommissionen inte att det är nödvändigt att utarbeta tydliga regler för kommissionsledamöterna i syfte att undvika att intressekonflikt uppstår mellan kommissionsledamöternas uppdrag och kandidaternas intressen?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Enligt kommissionens praxis skall en ledamot av kollegiet i god tid informera ordföranden om sin avsikt att ställa upp som kandidat till en valbar plats och om sitt eventuella deltagande i en valkampanj. Om den kandiderande kommissionsledamoten planerar att delta aktivt i valkampanjen, innebär detta att ledamoten avstår från att delta i kollegiets arbete under den tid som kampanjen pågår (1). Det handlar dels om att undvika intressekonflikter, dels om att garantera den berörda ledamoten största möjliga handlings- och yttrandefrihet, med hänsyn till kollegialitetsprincipen.

Vad gäller situationen för kommissionsledamöter som, fastän de finns upptagna som kandidater i förteckningarna, inte deltar aktivt i valkampanjen, är det den berörda ledamoten som i samråd med ordföranden och med hänsyn till omständigheterna i det konkreta fallet, gör en bedömning av om en sådan situation skulle vara förenlig med ledamotens deltagande i kollegiets arbete.

I Viviane Redings fall har det, med hänsyn till att hon gentemot ordföranden har åtagit sig att inte delta aktivt valkampanjen, ansetts att hennes kandidatur inte är till men för hennes deltagande i kommissionens arbete och att det inte föreligger någon risk för intressekonflikt. Med hänsyn till dessa åtaganden finns det inget som hindrar att Viviane Reding deltar i kollegiets arbete under den ifrågavarande perioden.

Denna slutsats överstämmer med kommissionsledamöternas uppförandekod, där det föreskrivs att ledamöterna får vara aktiva i politiska partier förutsatt att deras verksamhet inte är till men för deras deltagande i kommissionens arbete.

Med de erfarenheter som gjorts är det möjligt att kommissionens framtida ordförande kommer att överväga behovet av en allmän regel om vad som skall gälla för kollegiet av kommissionsledamöter under valkampanjer.

---

(1)  Se bland annat svaren på de skriftliga frågorna nr 124/68, EGT C 83, 23.8.1968; nr 858/76, EGT C 70, 21.3.1977 och 2752/94, EGT C 88, 10.4.1995.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/277 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/277

---

(2004/C 88 E/0282)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1051/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Bekräftelse av Europeiska kommissionens ståndpunkt om giltigheten hos artikel 15 i förordning (EG) nr 1954/2003

Den 12 mars 2004 bekräftade rådets rättstjänst (meddelande 7327/04) sin ståndpunkt som bekräftar att man anser hela artikel 15 i förordning (EG) nr 1954/2003 (1) vara giltig.

Samma datum översände kommissionsledamot Fischler en skrivelse till mig i vilken han uppger att förordningarna nr 685 och 2027 från 1995 fortfarande är i kraft. Det handlar alltså om de förordningar som föreskriver att fartyg med licenser utfärdade av de nationella myndigheterna i Portugal har exklusiv rätt att fiska i Portugals exklusiva ekonomiska zon utanför Azorerna.

Till min stora förvåning uppgav kommissionsledamot Fischler i går i den portugisiska TV:n att spanska fartyg får fiska i Portugals exklusiva ekonomiska zon utanför Azorerna sedan de erhållit licens för detta.

Känner kommissionen till om de portugisiska myndigheterna har utfärdat fiskelicenser från och med den 1 januari 2004 för spanska fartyg i Portugals exklusiva ekonomiska zon utanför Azorerna?

Om så inte är fallet, kan kommissionen förklara hur dessa två påståenden kan gå ihop?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att de portugisiska myndigheterna inte har beviljat någon fiskelicens som skulle ha börjat gälla den 1 januari 2004 till spanska fartyg för fiske i Portugals exklusiva ekonomiska zon utanför Azorerna.

När det gäller tillämpning av ordningen från 1995 respektive den ordning som införts genom rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 (2), bekräftar kommissionen sin ståndpunkt som är följande:

| — | Artikel 5 i förordning (EG) nr 1954/2003 innehåller en ordning för begränsning av fiskeansträngningen bland annat i Azorernas vatten. Denna bestämmelse inför en ordning som skiljer sig från den ordning som tillämpas enligt rådets förordning (EG) nr 2027/95 av den 15 juni 1995 (3). Ovannämnd artikel 5 trädde i kraft den 14 november 2003. |
| --- | --- |

—

Artikel 5 i förordning (EG) nr 1954/2003 innehåller en ordning för begränsning av fiskeansträngningen bland annat i Azorernas vatten. Denna bestämmelse inför en ordning som skiljer sig från den ordning som tillämpas enligt rådets förordning (EG) nr 2027/95 av den 15 juni 1995 (3). Ovannämnd artikel 5 trädde i kraft den 14 november 2003.

| — | En viss osäkerhet har framförts beträffande giltigheten av detta datum eftersom artikel 15 i förordning 1954/2003 inte upphäver de föregående förordningarna förrän från och med det datum som till-lämpningsförordningen träder i kraft eller senast den 1 augusti 2004. |
| --- | --- |

—

En viss osäkerhet har framförts beträffande giltigheten av detta datum eftersom artikel 15 i förordning 1954/2003 inte upphäver de föregående förordningarna förrän från och med det datum som till-lämpningsförordningen träder i kraft eller senast den 1 augusti 2004.

| — | Denna bestämmelse påverkar dock inte datumet för ikraftträdandet av förordning nr 1954/2003 och i synnerhet inte artikel 5 i den förordningen. Det händer ganska ofta att ett område omfattas av flera bestämmelser. I händelse av motsättning mellan flera bestämmelser är det den senare bestämmelsen som gäller. Detta är fallet med artikel 5 i förordning nr 1954/2003. Genom bestämmelserna i denna artikel får de spanska och portugisiska fiskefartygen en exklusiv rätt som är mindre omfattande än den föregående ordningen som ännu inte har upphävts. I det här fallet gäller regeln om tillämpning av den senaste bestämmelsen, vilket innebär att det är förordning nr 1954/2003 som gäller i första hand. |
| --- | --- |

—

Denna bestämmelse påverkar dock inte datumet för ikraftträdandet av förordning nr 1954/2003 och i synnerhet inte artikel 5 i den förordningen. Det händer ganska ofta att ett område omfattas av flera bestämmelser. I händelse av motsättning mellan flera bestämmelser är det den senare bestämmelsen som gäller. Detta är fallet med artikel 5 i förordning nr 1954/2003. Genom bestämmelserna i denna artikel får de spanska och portugisiska fiskefartygen en exklusiv rätt som är mindre omfattande än den föregående ordningen som ännu inte har upphävts. I det här fallet gäller regeln om tillämpning av den senaste bestämmelsen, vilket innebär att det är förordning nr 1954/2003 som gäller i första hand.

---

(1)  EUT L 289, 7.11.2003, s. 1.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen, om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95, EUT L 289, 7.11.2003.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 2027/95 av den 15 juni 1995 om en förvaltningsordning för fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen, EGT L 199, 24.8.1995.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/278 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/278

---

(2004/C 88 E/0283)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1076/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Musselfiskare

Kan kommissionen bekräfta om musselfiskarna i Nordirland får EU-bidrag? Kan kommissionen i så fall ge oss mer information om hur stora bidragen är och om utbetalningsgrunderna för dem?

Skulle musselfiskarna i Boston i engelska East Midlands också kunna få sådana bidrag?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen bekräftar att inga bidrag ges till musselfiskare i Nordirland. De kan dock indirekt få stöd för utrustning i hamnar och ansöka om modernisering av fartyg för att förbättra kvaliteten. Förädlingsföretag för skaldjur kan också få stöd för förädling, försäljning och marknadsföring av skaldjursprodukter. Genom Fonden för fiskets utveckling (FFU) har medel tidigare tilldelats finansierade vattenbruksprogram och berättigade projekt för skaldjursodling.

För Boston finns samma typ av FFU-stöd för musselfiskare, t.ex. stöd till utrustning i hamnar, modernisering av fartyg för att förbättra kvaliteten samt till förädling, försäljning och marknadsföring av skaldjursprodukter. För att få stöd måste dock den behöriga förvaltningsmyndigheten ha med dessa åtgärder i sitt program.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/279 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/279

---

(2004/C 88 E/0284)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1078/04

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(1 april 2004)

Ämne:   Politisk neutralitet vid det regionala EU-informationskontoret i Vlaams-Brabant

Den 15 april anordnar EU-informationskontoret Infopunt Europa i Vlaams-Brabant en debatt om valet till Europaparlamentet i lokalen Provinciehuis i Leuven. Trots att fem partier som finns företrädda i parlamentet kommer att delta i det kommande valet till Europaparlamentet i Flandern har man till den nämnda debatten inbjudit företrädare för endast tre partier, nämligen Marianne Thyssen (CD & V), Saïd El Khadraoui (SP.A) och Dirk Sterckx (VLD). Ett litet parti, de så kallade gröna, bjöds inte in, och inte heller partiet Vlaams Blok, som emellertid blev det tredje största partiet i Flandern vid det senaste valet till Europaparlamentet. I samband med telefonkontakt om detta uppgav Infopunt Europa att debatten kommer att handla om Vlaams-Brabant och Europa. En av deltagarna är emellertid inte bosatt i denna provins, medan en av Vlaams Bloks två ledamöter av Europaparlamentet bor här. Infopunt Europa och provinsen Vlaams-Brabant verkar på ett fullkomligt godtyckligt sätt ha beslutat att Vlaams Blok inte skulle bjudas in. Infopunt Europa i Vlaams-Brabant har tydligen för avsikt att informera om endast en del av Europaparlamentet.

På broschyren med inbjudan finns inte endast logotyperna för Infopunt Europa (som får finansiellt stöd från kommissionen) och provinsen, utan även Europeiska unionens flagga.

Anser kommissionen att det är normalt att en offentlig myndighet som delvis finansieras av kommissionen själv på godtyckligt sätt utestänger politiska partier från allmän debatt?

Måste inte regionala EU-informationskontor som Infopunt Europa iaktta politisk neutralitet?

Vilka åtgärder kan vidtas för att undvika missförhållanden av detta slag?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för frågan.

Den vill fästa ledamotens uppmärksamhet på att debatten ”U stemt toch ook voor Europa?” organiserades av InfoPoint Europa i Leuven, inte av kommissionens enheter.

Liksom de övriga informationspunkter för allmänheten som får stöd av kommissionen sorterar denna InfoPoint under en värdorganisation — provinsen Vlaams Brabant — som är knuten till kommissionen genom ett avtal. Enligt detta avtal skall värdorganisationen och dess InfoPoint agera i eget namn och ta det fulla ansvaret för den information som den lämnar till allmänheten och de åtgärder som den vidtar i samband därmed.

Deras målsättningar och verksamheter måste följa EU:s principer och mål och respektera den mångfald åsikter som finns bland medborgarna. Med utgångspunkt från de uppgifter kommissionen förfogar över har den i detta fall inte kunnat konstatera att dessa principer har överträtts.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/280 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/280

---

(2004/C 88 E/0285)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1083/04

från Rolf Linkohr (PSE) till kommissionen

(1 april 2004)

Ämne:   Projektrelaterade mekanismer i samband med Kyotoprotokollet

Kan kommissionen meddela vilka medlemsstater som redan ingått avtal med tredjeländer om att utnyttja projektrelaterade mekanismer (CDM, Clean Development Mechanisms, det vill säga mekanismer för ren utveckling)?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Enligt det nya beslutet om övervakning och genomförande (280/2004/EG), som trädde i kraft den 10 mars 2004, skall medlemsstaterna lämna information om användningen (planerad användning) av flexibla mekanismer enligt Kyotoprotokollet från och med den 15 mars 2005 (och därefter vartannat år).

För att få viss information före det datumet har kommissionen sänt enkäter till medlemsstaterna om deras planering och förberedelser för att använda Kyotomekanismerna (artikel 6, 12 och 17 i Kyotoprotokollet), och det är frivilligt att svara på dessa enkäter. Informationen från medlemsstaterna har dock varit mycket begränsad och är inte tillräcklig för att få en översikt. Sex medlemsstater (Belgien, Spanien, Nederländerna, Österrike, Portugal och Förenade kungariket) har i princip redan beslutat att använda Kyotomekanismerna vid sidan om nationella politiska åtgärder för att uppnå målen under den första åtagandeperioden. Två medlemsstater har lagt fram sina första kvantitativa beräkningar. En något mer detaljerad sammanfattning finns i kommissionens senaste rapport (1) som skall läggas fram enligt rådets beslut 93/389 av den 24 juni 1993 (2), ändrat genom rådets beslut 99/296 av den 26 april 1999 om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen (3).

Ytterligare information om planerad användning av flexibla mekanismer kan dock finnas i medlemsstaternas nationella fördelningsplaner för handel med utsläppsrätter för perioden 2005-2007, särskilt om användningen är avgörande för att medlemsstaten skall klara utsläppsmålet enligt Kyotoprotokollet.

---

(1)  KOM(2003) 735 slutlig.

(2)  EGT L 167, 9.7.1993.

(3)  EGT L 117, 5.5.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/280 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/280

---

(2004/C 88 E/0286)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1105/04

från Massimo Carraro (PSE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Råvarusituationen

Priserna på många råvaror, t.ex. aluminium, koppar, koks och skrot, som är nödvändiga för flera ekonomiskt mycket viktiga industriella produktionssektorer i Europa, har genomgått en märkbar höjning, vilket lett till problem inom produktionen.

Denna situation på den europeiska järn- och stålmarknaden kan till stor del tillskrivas Kinas agerande. Landet har nämligen trots att det anslutit sig till WTO vidmakthållit kvantitativa import- och exportbegränsningar.

Anser inte kommissionen att det vore nödvändigt att

| 1. | ingripa så snabbt som möjligt för att begränsa exporten av europeiskt järnskrot, eventuellt genom krav på exporttillstånd, i syfte att förhindra att kostnaderna för stål ytterligare ökar? |
| --- | --- |

1.

ingripa så snabbt som möjligt för att begränsa exporten av europeiskt järnskrot, eventuellt genom krav på exporttillstånd, i syfte att förhindra att kostnaderna för stål ytterligare ökar?

| 2. | begära att Kina avskaffar alla kvantitativa import- och exportbegränsningar eftersom landet genom sitt medlemskap i WTO förbundit sig att respektera organisationens regler? |
| --- | --- |

2.

begära att Kina avskaffar alla kvantitativa import- och exportbegränsningar eftersom landet genom sitt medlemskap i WTO förbundit sig att respektera organisationens regler?

| 3. | på gemenskapsnivå granska situationen för järn- och stålindustrin i syfte att kontrollera de ekonomiska missförhållanden som belastar de europeiska producenterna och förhindra spekulationer i råvarupriserna? |
| --- | --- |

3.

på gemenskapsnivå granska situationen för järn- och stålindustrin i syfte att kontrollera de ekonomiska missförhållanden som belastar de europeiska producenterna och förhindra spekulationer i råvarupriserna?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/281 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/281

---

(2004/C 88 E/0287)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1148/04

från Renato Brunetta (PPE-DE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Tillgång till järnskrot på EU-marknaden

Den förbluffande ökning av konsumtionen av stålprodukter som konstaterats i Mellanöstern och Östasien (Kina, Indien, Taiwan och Thailand) liksom den pågående återhämtningen av konsumtionen i Förenta staterna har som bekant lett till en omfattande och dramatisk ökning av dessa producenters upphandling på EU:s marknad för järnskrot. Producenter i Europa konfronteras därmed inte bara med en svindlande prisstegring (från 70 till 250 euro per ton) utan även med betydande svårigheter att få tag på järnskrot. Detta har i många fall redan lett till produktionsstopp och, ofrånkomligen, brutna leveransavtal. Det stigande priset på järnskrot har naturligtvis även lett till prishöjningar på de slutliga stålprodukterna.

Mot bakgrund av den av parlamentet ofta hävdade principen att det är nödvändigt för EU att kunna räkna med en oberoende, stark och konkurrensmässig produktion, och med beaktande av stålproduktionens betydelse för prissättningen av produkter åt såväl industrin som konsumtionshandeln, ber jag kommissionen besvara följande frågor:

| — | Hur tänker kommissionen reagera på den uppkomna situationen vars verkan vid detta laget måste beskrivas som strukturell? Vad tänker kommissionen göra för att hävda ovan nämnda princip nu när en situation uppstått som hotar den europeiska järn- och stålindustrin på ett sätt som — enligt min mening redan inom några månader — riskerar leda till prisökningar på slutprodukter med stålkomponenter? |
| --- | --- |

—

Hur tänker kommissionen reagera på den uppkomna situationen vars verkan vid detta laget måste beskrivas som strukturell? Vad tänker kommissionen göra för att hävda ovan nämnda princip nu när en situation uppstått som hotar den europeiska järn- och stålindustrin på ett sätt som — enligt min mening redan inom några månader — riskerar leda till prisökningar på slutprodukter med stålkomponenter?

| — | Vilka omedelbara och konkreta åtgärder tänker kommissionen vidta för att snarast möjligt finna en lösning på dessa problem innan ökningen av Kinas stålkonsumtion leder till förlorade arbetstillfällen eller en inflationsspiral i Europa? |
| --- | --- |

—

Vilka omedelbara och konkreta åtgärder tänker kommissionen vidta för att snarast möjligt finna en lösning på dessa problem innan ökningen av Kinas stålkonsumtion leder till förlorade arbetstillfällen eller en inflationsspiral i Europa?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/281 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/281

---

(2004/C 88 E/0288)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1161/04

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(20 april 2004)

Ämne:   Brist på råvaror i gjuterisektorn

Järnindustrin och gjuterierna i Europa befinner sig i en allvarlig kris som även berör alla stora stålanvändare såsom byggföretag, bilindustrin och tillverkare av elektriska hushållsapparater.

Krisen är en följd av två faktorer: å ena sidan Kinas beslut att begränsa exporten av koks, vilket har fått allvarliga konsekvenser för Europa, och å andra sidan prishöjningen på skrot som kan skyllas på en verklig brist på råvaror, men även på spekulativ verksamhet.

Bristen på råvaror, koks och skrot tydliggör på ett dramatiskt sätt behovet av att göra det möjligt för Europa att självständigt producera all den koks som behövs för ståltillverkning utan att vara beroende av import från producentländer som tillhandahåller denna vara efter eget gottfinnande.

Svårigheterna med att anskaffa skrot leder likaledes till att det blir omöjligt att upprätthålla regelbundna leveranser till stålverk med elektrisk ugn, vilket äventyrar dessa stålverks existens.

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den avser att vidta för att öka ”omsättningen” av råvaror på marknaden?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-1105/04, P-1148/04 och E-1161/04

ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(29 april 2004)

Parlamentsledamöterna hänvisas till de svar som kommissionen har lämnat på följande skriftliga frågor: P-0949/04 från Raffaele Costa (1), E-1020/04 från Cristiana Muscardini (2), et P-1028/04 från Nicole Thomas-Mauro (3).

---

(1)  EGT C 84 E, 3.4.2004, s. 698.

(2)  EGT C 84 E, 3.4.2004, s. 929.

(3)  Se s. 275.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/282 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/282

---

(2004/C 88 E/0289)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1110/04

från Christine De Veyrac (PPE-DE) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Transeuropeiska transportnät

Förteckningen över prioriterade projekt inom ramen för de transeuropeiska transportnäten håller för närvarande på att färdigställas av rådet och Europaparlamentet.

Vilken instans skall besluta om den exakta sträckningen för dessa transportnät?

Är det kommissionen i egenskap av verkställande institution?

Är det parlamentet och rådet som tillsammans ansvarar för lagstiftningen och som behandlar ärendet genom medbeslutandeförfarandet?

Eller är det varje enskild medlemsstat som skall fatta beslut om de delar av projektet som ligger inom det egna landets gränser?

Kommer de lokala myndigheterna över huvud taget att rådfrågas?

I vilken utsträckning kommer medborgare och lokala sammanslutningar att engageras i diskussionerna för att fastställa transportnätens sträckning?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Det är projektledaren som ansvarar för den exakta vägsträckningen i ett prioriterat projekt. Beroende på vilken rättslig ram som gäller i den berörda medlemsstaten kan projektledaren vara medlemsstaten, en region eller en lokal myndighet. Projekt inom ramen för de transeuropeiska transportnäten omfattas av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (1) och rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (2). I de två direktiven föreskrivs att samråd skall ske med samtliga relevanta berörda parter. Därtill skall nationella förfaranden för beviljande av utvecklingstillstånd eller byggnadstillstånd tillämpas och även inom dessa förfaranden skall samråd med berörda parter ske.

---

(1)  EGT L 197, 21.7.2001.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EC av den 3 mars 1997, EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/283 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/283

---

(2004/C 88 E/0290)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1114/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Räddningstjänsten

Då jag på senaste tiden sammanträffat med företrädare för fackföreningen vid Dublins brandkår har dessa uttryckt en önskan om att bli tillfrågade i samband med förberedelserna för gemenskapens kommande åtgärdsprogram för räddningstjänsten.

Företrädarna för Dublins brandkår anser det som en förutsättning för att de irländska brandmännen skall vara redo att genomföra de nuvarande åtgärdsprogrammen, att det hålls en konferens för personer inom brandförsvaret från alla de 25 medlemsstaterna och anslutande länderna.

Denna konferens skulle ge en möjlighet för dem som har ansvaret för räddningstjänsten inom Europa att dryfta frågan om en samordning av verksamheten inom EU. Det vore ett viktigt framsteg i riktning mot bättre skydd mot kriser och bättre bemötande av dem. Jag anser att en konferens för personer inom brandförsvaret och polisväsendet i EU är särskilt angelägen efter de tragiska bombattentaten i Madrid i mars. Kunde kommissionen tänka sig att arrangera en sådan konferens?

Om så är fallet: vilka anslag från EU kunde finnas att tillgå för ändamålet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Gemenskapens åtgärdsprogram till förmån för räddningstjänsten syftar till att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser och att underlätta samarbete, erfarenhetsutbyte och ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaterna till förmån för räddningstjänsten. Kommissionen rådgör regelbundet med behöriga myndigheter i medlemsstaterna i detta syfte. Brandmännens organisationer bör etablera kontakter med nationella räddningstjänstmyndigheter för att delta i det framtida åtgärdsprogrammet till förmån för räddning stjänsten.

Det nyligen avslutade brandsäkerhetsprojektet som har utvecklats i enlighet med åtgärdsprogrammet till förmån för räddningstjänsten, fastställer att ett nätverk av nationella räddningstjänstmyndigheter skall inrättas för att definiera de mest brådskande frågorna som skall hanteras av brandsäkerheten i gemenskapen. Bland dessa frågor skulle samordningen av EU:s verksamhet kunna betraktas som ett avgörande steg mot bättre skydd och reaktioner vid krissituationer där brandkårer deltar.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/284 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/284

---

(2004/C 88 E/0291)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1181/04

från Salvador Jové Peres (GUE/NGL) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Korrigering av felaktigt beviljande av tilläggskvoter för bearbetade tomatprodukter

I min skriftliga fråga P-08 50/04 (1) ställde jag flera frågor till kommissionen som inte fått några adekvata svar. Kommissionen har nöjt sig med att klargöra att bristerna i fråga om kontroller av kvaliteten på de färdiga produkterna gällde regleringsåret 1997/98 och att det felaktiga beviljandet av tilläggskvoter gällde regleringsåren 1998/99 till 2000/01. Kommissionen har gett uppgifter om tilläggskvoternas mängd, men inte om volymen på de kvoter som felaktigt beviljades, även om det är de senare som måste ha givit upphov till den ekonomiska korrigeringen. Kommissionen uppger också att alla företag som till lägsta pris erhöll mer råvaror än vad som beviljats i kvoten vid inledningen av regleringsåret fick tilläggskvoter, och att, i princip, alla företag som uppgav att de var redo att ingå avtal för tilläggsmängden också kunde få tilläggskvoter. Allt detta förklarar varken vari de oegentligheter som ledde till den ekonomiska korrigeringen bestod eller deras inverkan när det gäller eventuell snedvridning av konkurrensen.

Eftersom mina frågor i den skriftliga frågan P-0850/04 inte besvarats ställer jag dem på nytt:

| 1. | På vilket sätt var kontrollen av kvaliteten på de färdiga produkterna otillräcklig? Vilka regleringsår inträffade dessa brister? |
| --- | --- |

1.

På vilket sätt var kontrollen av kvaliteten på de färdiga produkterna otillräcklig? Vilka regleringsår inträffade dessa brister?

| 2. | Vilka oegentligheter gav upphov till korrigeringen? |
| --- | --- |

2.

Vilka oegentligheter gav upphov till korrigeringen?

| 3. | Vilka regleringsår inträffade de? |
| --- | --- |

3.

Vilka regleringsår inträffade de?

| 4. | Vilken mängd tilläggskvoter beviljades felaktigt under varje regleringsår? |
| --- | --- |

4.

Vilken mängd tilläggskvoter beviljades felaktigt under varje regleringsår?

| 5. | Åt hur många företag beviljades tilläggskvoter felaktigt under vart och ett av de regleringsår som korrigeringen gäller? |
| --- | --- |

5.

Åt hur många företag beviljades tilläggskvoter felaktigt under vart och ett av de regleringsår som korrigeringen gäller?

| 6. | Hur många företag kom i fråga för tilläggskvoter under vart och ett av de regleringsår som korrigeringen gäller? |
| --- | --- |

6.

Hur många företag kom i fråga för tilläggskvoter under vart och ett av de regleringsår som korrigeringen gäller?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Kommissionen hänvisar till den sammanfattande rapport som bifogats kommissionens ursprungliga svar (2). I denna rapport anges i detalj de sakförhållanden som kommissionen konstaterat och motiveringen till den finansiella rättelsen.

När det gäller de sex frågor som parlamentsledamoten har ställt kan följande upplysningar lämnas:

| 1. | Bristerna i de kvalitativa kontrollerna består i det faktum att de spanska myndigheterna genomförde de kvalitativa kontrollerna av de färdiga produkterna på ett sådant sätt att bearbetningsföretagen redan i regleringsårets början kunde förutse att de skulle bli föremål för kontroll. Jfr punkterna B.2.2.1.2 och B.2.2.3.2. i den sammanfattande rapport som bifogats kommissionens ursprungliga svar samt den första punkten i detta svar (dvs. regleringsåren fram till 2000/2001). |
| --- | --- |

1.

Bristerna i de kvalitativa kontrollerna består i det faktum att de spanska myndigheterna genomförde de kvalitativa kontrollerna av de färdiga produkterna på ett sådant sätt att bearbetningsföretagen redan i regleringsårets början kunde förutse att de skulle bli föremål för kontroll. Jfr punkterna B.2.2.1.2 och B.2.2.3.2. i den sammanfattande rapport som bifogats kommissionens ursprungliga svar samt den första punkten i detta svar (dvs. regleringsåren fram till 2000/2001).

| 2. | I fråga om tilldelningen av tilläggskvoter rörde det sig inte nödvändigtvis om oegentligheter, men i alla händelser om bristande överensstämmelse mellan det system för förvaltning av kvoter som de spanska myndigheterna infört och gemenskapslagstiftningen. Jfr den sammanfattande rapporten, punkterna B.2.2.1.1., B.2.2.3.1. och B.2.2.5.(andra stycket). |
| --- | --- |

2.

I fråga om tilldelningen av tilläggskvoter rörde det sig inte nödvändigtvis om oegentligheter, men i alla händelser om bristande överensstämmelse mellan det system för förvaltning av kvoter som de spanska myndigheterna infört och gemenskapslagstiftningen. Jfr den sammanfattande rapporten, punkterna B.2.2.1.1., B.2.2.3.1. och B.2.2.5.(andra stycket).

| 3. | Kommissionen upptäckte dessa brister i förvaltningssystemet för kvoter för regleringsåren 1998/1999 till 2000/2001. Se den första punkten i kommissionens ursprungliga svar. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen upptäckte dessa brister i förvaltningssystemet för kvoter för regleringsåren 1998/1999 till 2000/2001. Se den första punkten i kommissionens ursprungliga svar.

| 4. | Omfattningen av de tilläggskvoter som beviljats på ett sätt som strider mot bestämmelserna är: 35 027 ton (1998/1999), 14 341 ton (1999/2000) samt 21 224 ton (2000/2001). |
| --- | --- |

4.

Omfattningen av de tilläggskvoter som beviljats på ett sätt som strider mot bestämmelserna är: 35 027 ton (1998/1999), 14 341 ton (1999/2000) samt 21 224 ton (2000/2001).

| 5. | Den undersökning som kommissionen genomförde avsåg kontrollsystemet i allmänhet och inte vissa enskilda företag. Den finansiella rättelse som kommissionen beslutat om tillämpades således på summan av kvoter som beviljats i strid mot gemenskapsbestämmelserna utan hänvisningar till enskilda företag. Under punkt 3 i kommissionens ursprungliga svar lämnas ytterligare upplysningar. |
| --- | --- |

5.

Den undersökning som kommissionen genomförde avsåg kontrollsystemet i allmänhet och inte vissa enskilda företag. Den finansiella rättelse som kommissionen beslutat om tillämpades således på summan av kvoter som beviljats i strid mot gemenskapsbestämmelserna utan hänvisningar till enskilda företag. Under punkt 3 i kommissionens ursprungliga svar lämnas ytterligare upplysningar.

| 6. | Denna fråga besvaras i punkt 5 ovan. Därtill lämnas ytterligare upplysningar i punkt 4 i kommissionens ursprungliga svar. |
| --- | --- |

6.

Denna fråga besvaras i punkt 5 ovan. Därtill lämnas ytterligare upplysningar i punkt 4 i kommissionens ursprungliga svar.

---

(1)  Se s. 237.

(2)  Se svar AGR08472 av den 24 mars 2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/285 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/285

---

(2004/C 88 E/0292)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1199/04

från Helmuth Markov (GUE/NGL) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Mervärdesskatt på EU-stöd

Mottagare av stöd från Europeiska socialfonden har bett mig att informera kommissionen om att stödmottagare i Tyskland är skyldiga att betala mervärdesskatt när de beviljas uppdelat stöd och att de dessutom måste förfinansiera projektstödet eftersom EU inte ställer stödet till förfogande på samma gång.

Kommissionen uppmanas därför att besvara följande frågor:

| 1. | Håller kommissionen med om att tilldelningen av stöd i allmänhet, och i synnerhet stöd från Europeiska socialfonden, genom bestämmelser i medlemsstaterna inte får organiseras på ett sådant sätt att stödmottagarna åläggs att betala mervärdesskatt, dvs. att stöd från EU alltså beskattas i medlemsstaten? |
| --- | --- |

1.

Håller kommissionen med om att tilldelningen av stöd i allmänhet, och i synnerhet stöd från Europeiska socialfonden, genom bestämmelser i medlemsstaterna inte får organiseras på ett sådant sätt att stödmottagarna åläggs att betala mervärdesskatt, dvs. att stöd från EU alltså beskattas i medlemsstaten?

| 2. | Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att förhindra detta? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att förhindra detta?

| 3. | Vilken rättslig grund kan de berörda stödmottagarna stödja sig på för att i förekommande fall invända mot eller överklaga ett sådant förfaringssätt? |
| --- | --- |

3.

Vilken rättslig grund kan de berörda stödmottagarna stödja sig på för att i förekommande fall invända mot eller överklaga ett sådant förfaringssätt?

| 4. | Vad tänker kommissionen göra för att stödmottagarna i framtiden inte skall tvingas finansiera beviljat EU-stöd flera månader i förväg? |
| --- | --- |

4.

Vad tänker kommissionen göra för att stödmottagarna i framtiden inte skall tvingas finansiera beviljat EU-stöd flera månader i förväg?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Parlamentsledamoten uppger att mottagare av stöd från Europeiska socialfonden klagar över det faktum att stödmottagare i Tyskland är skyldiga att betala mervärdesskatt när de beviljas ”uppdelat” stöd (gesplittete Zuwendungsbescheide). Han frågar om kommissionen anser att tilldelningen av stöd från i synnerhet Europeiska socialfonden får organiseras på ett sådant sätt att stödmottagarna måste betala mervärdesskatt, vilket innebär att stöd från EU beskattas i medlemsstaten i fråga.

Det framgår inte av parlamentsledamotens fråga vilka fall som åsyftas och utan närmare uppgifter kan kommissionen inte ge något exakt svar på de ställda frågorna. Det finns dock anledning att påpeka att det i artikel 11 A 1 a i sjätte mervärdesskattedirektivet (ändrat) (1) föreskrivs att inom landets territorium skall beskattningsunderlaget, när det gäller tillhandahållande av varor och tjänster, vara allt som utgör det vederlag som leverantören har erhållit eller kommer att erhålla från kunden eller en tredje part för dessa inköp, inklusive subventioner som är direkt kopplade till priset på leveransen. Beskattning av stöd (bland annat gemenskapsstöd) är således inte automatiskt uteslutet, men det kan vara det, i synnerhet om stödet inte utgör vederlag för en vara eller en tjänst, till exempel om det inte medför någon som helst konsumtion (2). Följaktligen bör varje enskilt fall undersökas särskilt för att bedöma om det omfattas av tillämpningsområdet för mervärdesskatt eller inte och således om mervärdesskatt skall betalas eller inte. Att granska om en medlemsstat tillämpar gemenskapslagstiftningen korrekt är i första hand en uppgift för de nationella domstolarna, som har möjlighet att på ett direktare och mer anpassat sätt granska de konkreta aspekterna i fallet i fråga och som, om de anser det vara nödvändigt, kan begära att domstolen skall meddela förhandsavgörande. Dessutom kan europeiska medborgare rikta sina klagomål till kommissionens generaldirektorat. På kommissionens webbplats finns ett formulär som klagande kan använda för sina klagomål (http://europa.eu.int/comm/sg/lexcomm).

Huruvida mervärdesskatt kan utgöra en bidragsberättigande utgift inom ramen för de åtgärder som medfinansieras av strukturfonderna regleras av kommissionens förordning (EG) nr 1685/2000 (3) om närmare bestämmelser för genomförandet av rådets förordning (EG) nr 1260/1999 avseende stödberättigande utgifter i samband med insatser som medfinansieras av strukturfonderna.

I regel nr 7 i bilagan till den ovan nämnda förordningen fastställs att mervärdesskatt inte är en bidragsberättigande utgift annat än om den verkligen bärs av den slutliga stödmottagaren eller den enskilda stödmottagaren i enlighet med nationella regler som ska vara förenliga med sjätte mervärdesskattedirektivet, dvs. rådets direktiv (EG) nr 77/388/EEG. I detta fall utgör mervärdesskatten en bidragsberättigande utgift och får infogas som kostnad för projektet. Mervärdesskatt som är återvinningsbar för den slutliga stödmottagaren är inte bidragsberättigande och skall alltså betalas av denne.

Gemenskapens andel av medfinansieringen får dock inte överstiga de totala stödberättigande utgifterna exklusive mervärdesskatt.

I artikel 32.2 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 fastställs att ”I samband med det första åtagandet skall kommissionen göra en förskottsbetalning till den utbetalande myndigheten. Förskottet får inte överstiga 7 % av fondernas bidrag till den berörda stödformen. (...) Under den tid stödet varar skall den utbetalande myndigheten använda utbetalningen som förskott för att betala gemenskapens bidrag till de utgifter som hänger samman med stödet.”

Förskottet på 7 % av det beviljade beloppet för perioden 2000-2006 utgör ungefär hälften av beloppet för ett år.

Frågan om eventuell användning av detta förskott eller medel från nationella finansieringskällor för att förskottsfinansiera enskilda projekt faller under medlemsstaternas exklusiva befogenheter inom ramen för de nationella reglerna om den finansiella förvaltningen.

---

(1)  Rådets direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, EGT L 145, 13.6.1977.

(2)  Domstolens domar av den 29 februari 1996 i mål C-215/94, Mohr, REG 1996, s. 1-959, den 18 december 1997 i mål C-384/95, Landboden-Agrardienste, REG 1997, s. 1-7387, den 22 november 2001 i mål C-184/00, Office des produits wallons, REG 2001, s. 1-9115 och den 13 juni 2002 i mål C-353/00, Keeping Newcastle Warm, REG 2002, s. 1-5419.

(3)  Senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 448/2004 av den 10 mars 2004, EUT L 72, 11.3.2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/286 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/286

---

(2004/C 88 E/0293)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1202/04

från Françoise Grossetête (PPE-DE) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Definitionen av avfall och av de sätt på vilka avfall förvaltas och hanteras

Det förekommer olika tolkningar, särskilt bland medlemsstaterna, av definitionen av avfall, men även av de sätt på vilka avfall förvaltas och hanteras. Så länge dessa olikheter består är det varken möjligt att garantera en tillräcklig rättssäkerhet eller eftersträva en effektiv förvaltning av avfall i Europa.

På vilket sätt och inom vilka tidsramar har kommissionen för avsikt att i grunden reformera avfallspolitiken och i synnerhet förenkla definitionen av avfall och de sätt på vilka avfall förvaltas och hanteras?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen håller för närvarande på att se över avfallspolitiken i samband med utarbetandet av den temainriktade strategin för förebyggande och återvinning av avfall. Denna strategi kommer att antas under våren 2005.

När det gäller definitionen av avfall förordade kommissionen i meddelandet om en temainriktad strategi för förebyggande och återvinning av avfall (1) möjligheten att ändra definitionen av avfall om det finns ett tydligt mervärde med att göra det och om en hög skyddsnivå för miljön kan upprätthållas. Efter samrådet om meddelandet med de berörda parterna har det framkommit att en sådan grundlig omarbetning inte efterfrågas i särskilt stor utsträckning, men att det kan vara bra att förtydliga vissa aspekter i fråga om definitionen av avfall, särskilt när avfall inte längre skall betraktas som avfall. Kommissionen funderar över hur denna fråga skall hanteras.

När det gäller olika sätt att hantera och förvalta avfall kan dessa skillnader återspegla de olika geografiska, sociala och ekonomiska villkoren runt om i EU. Det är viktigt att en hög och harmoniserad grad av skydd för miljön fastställs för olika åtgärder för avfallshantering, men valen av avfallsförvaltning behöver även i fortsättningen vara flexibla för att ta hänsyn till lokala förhållanden. I meddelandet om en temainriktad strategi för förebyggande och återvinning av avfall konstateras att det saknas ett jämlikt spelfält för återvinning. Inom ramen för den temainriktade strategin kommer man att titta på olika möjligheter för att åtgärda detta.

---

(1)  KOM(2003) 301 slutlig.

---

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 2)

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/288 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/288

---

(2004/C 88 E/0294)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0811/02

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(25 mars 2002)

Ämne:   Harmonisering av föreskrifterna för fordon

För en kort tid sedan kom nyheten om att semesterbussar blivit försenade på resor genom Österrike att vålla förvåning. Söndagen den 10 mars 2002 stoppade gendarmeriet i Kundl turistbussar från Tyskland, Danmark och Belgien när de var på återresa, med den motiveringen att bussarna överskridit den största tillåtna längden på 12 meter. Sådana bussar behöver nämligen dispens för att få köra genom Österrike.

Anser inte Europeiska kommissionen att föreskrifterna för fordon, i detta fall den största tillåtna längden för turistbussar, bör tillnärmas och harmoniseras i hela Europa? Dessutom ter det sig obegripligt att det inte går att när som helst få utfärdat en dispens av det slag som behövs, alltså också på söndagar.

Kan Europeiska kommissionen ge besked om detta och redogöra för utvecklingens gång på detta område?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 maj 2002)

Kommissionen är medveten om det problem frågeställaren tar upp.

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/7/EG av den 18 februari 2002 om ändring av rådets direktiv 96/53/EG om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen (1), fastställs följande högsta tillåtna längd för bussar:

| — | 13,50 meter (m) för en buss med två axlar. |
| --- | --- |

—

13,50 meter (m) för en buss med två axlar.

| — | 15,00 m för en buss med mer än två axlar. |
| --- | --- |

—

15,00 m för en buss med mer än två axlar.

| — | 18,75 m för en ledbuss. |
| --- | --- |

—

18,75 m för en ledbuss.

| — | 18,75 m för en buss med släpvagn. |
| --- | --- |

—

18,75 m för en buss med släpvagn.

Medlemsstaterna skall bringa i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 9 mars 2004. Innan de österrikiska myndigheterna har genomfört detta direktiv i den nationella lagstiftningen gäller de nuvarande nationella begränsningarna.

---

(1)  EGT L 67, 9.3.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/289 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/289

---

(2004/C 88 E/0295)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1776/02

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(24 juni 2002)

Ämne:   Diskriminering av synskadade personer

Ett EU-finansierat pilotprojekt i Irland, England och Sverige har gett synskadade möjlighet att organisera en kampanj för ett antal minimiförändringar för att förbättra livskvaliteten för människor med ett sådant handikapp. I dessa ingår installation av ljudsignaler vid samtliga övergångsställen, borttagande av obefogade hinder på gator och andra offentliga platser, förbättrade transportmöjligheter, föreningsverksamhet etc.

Med tanke på att 2003 är det Europeiska året för funktionshindrade, vad föreslår kommissionen att man skall göra för att ta itu med den faktiska diskrimineringen av synskadade människor?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(15 juli 2002)

I sitt meddelande ”För ett Europa fritt från hinder för personer med funktionsnedsättning” (1) bekräftar kommissionen sitt åtagande att tillsätta en arbetsgrupp, som ska klarlägga vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra byggd miljö för alla funktionshindrade, inklusive synskadade.

Gruppens sammansättning och administrationen av den utreds för närvarande. Inriktningen är att arbetsgruppen ska påbörja sitt arbete i år och slutföra det under 2003, Europeiska handikappåret.

En rad olika avdelningar inom kommissionen kommer att delta i arbetsgruppens arbete. Företrädare för handikapporganisationer, olika verksamhetssektorer samt experter på dessa frågor kommer att engageras i detta arbete.

---

(1)  KOM(2000) 284.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/289 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/289

---

(2004/C 88 E/0296)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2081/02

från Christoph Konrad (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne:   Utnyttjande av mål 2-medel i Nordrhein-Westfalen

Ett stort företag i Mühlheim (Nordrhein-Westfalen) måste lämna sin hittillsvarande produktionsort på grund av kontinuerlig expansion och söker därför ett nytt exploateringsområde. Det finns två seriösa kandidatstäder i Nordrhein-Westfalen: Mühlheim och Oberhausen. Oberhausen har meddelat att staden beviljar ett investeringsstöd på 1,5 miljoner euro via delstatsregeringens regionala program för ekonomisk utveckling — vilket som bekant medfinansieras av EU genom medel enligt mål 2 — om företaget skulle välja Oberhausen som ny produktionsort. Eftersom Mühlheim inte ingår i mål 2-området, skulle staden i detta fall dra det kortaste strået.

Anser kommissionen att detta är ett rättmätigt sätt att utnyttja mål 2-medel på?

Om så är fallet, under vilka förutsättningar får en stad eller en förbundsstat utnyttja motsvarande medel för att till sin fördel avgöra en situation där städer eller förbundsstater konkurrerar om företagsetableringar?

Om detta inte är fallet, vilka åtgärder borde i så fall vidtas enligt kommissionens uppfattning?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(12 augusti 2002)

Oberhausens stadsfullmäktige har ingen behörighet att godkänna projekt som skall finansieras enligt det samlade programdokumentet (SPD) mål 2 för Nord Rhein-Westfalen. Detta ansvar ligger helt på den behöriga myndigheten som är delstatsregeringen i Nord Rhein-Westfalen i detta fall.

Stöd till privata investeringar enligt SPD begränsas i allmänhet till små och medelstora företag. Undantagsvis kan stöd ges till stora företag om de bidrar till stärka regionen, till exempel, under åtgärd 2.8, ”ny energi” eller åtgärd 3.4, ”logistik”.

Beslut om företagsetableringar är företagsledningens ansvar som då måste ta hänsyn till alla rådande omständigheter. Sådana beslut torde knappast påverkas enbart av möjligheten till ekonomiskt stöd ur offentliga medel. Dessutom måste allt offentligt stöd av detta slag, vare sig det handlar om nationellt stöd eller EU-stöd iaktta gemenskapslagstiftningen beträffande statligt stöd.

När det gäller strukturfonderna, finns det i de gällande reglerna två åtgärder som är avsedda att begränsa effekterna av omlokalisering för företag som får EU-bidrag. Först och främst krävs det i kommissionens Riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (1), att mottagare av EU-bidrag måste behålla alla investeringar och arbetstillfällen som skapats på detta sätt i en femårsperiod. Vidare krävs det i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (2) att bidraget från EU-fonder till produktiv verksamhet skall vara beroende av att denna verksamhets lokalisering förblir oförändrad i fem år efter beslutet att bevilja stöd.

---

(1)  EGT C 74, 10.3.1998.

(2)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/290 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/290

---

(2004/C 88 E/0297)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2280/02

från Emilia Müller (PPE-DE) till kommissionen

(24 juli 2002)

Ämne:   Uppmjukning av förbudet att använda djurmjöl som foder

Hur stor är den exakta mängden av djurmjöl som finns lagrat sedan någon tid tillbaka i EU och hur fördelar sig denna mängd på de enskilda medlemsstaterna och deras regioner?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(25 september 2002)

I mars 2001 gjorde kommissionen en enkät och bad om uppgifter om bortskaffande, mängder av animaliska biprodukter som bortskaffas och kostnader. Enkäten genomfördes för att övervaka ökningen av animaliska biprodukter och dess effekt särskilt på kapaciteten för lagring och bortskaffande för bearbetat animaliskt protein, inklusive kött- och benmjöl i medlemsstaterna. Bland annat framkom av översikten nedan följande lager av bearbetat animaliskt protein vid den tidpunkten:

| (ton) |
| --- |
| Medlemsstater | Uppskattad mängd av bearbetat animaliskt protein som lagrades mars 2001 |
| Belgien | 14 000 |
| Danmark | 56 000 |
| Tyskland | 27 453 |
| Grekland | 5 000 |
| Spanien | 4 194 |
| Frankrike | 200 000 |
| Irland | 100 000 |
| Italien | 30 000 |
| Luxemburg | 0 |
| Nederländerna | 75 000 |
| Österrike | <1 000 |
| Portugal | 83 617 |
| Finland | 10 000 |
| Sverige | 12 600 |
| Förenade Kungariket | 436 000 |

(ton)

Medlemsstater

Uppskattad mängd av bearbetat animaliskt protein som lagrades mars 2001

Belgien

14 000

Danmark

56 000

Tyskland

27 453

Grekland

5 000

Spanien

4 194

Frankrike

200 000

Irland

100 000

Italien

30 000

Luxemburg

0

Nederländerna

75 000

Österrike

<1 000

Portugal

83 617

Finland

10 000

Sverige

12 600

Förenade Kungariket

436 000

Luxemburg skickar alla sina animaliska biprodukter till Belgien för destruktion och har därför inga lager av bearbetat animaliskt protein. Fyra medlemsstater (Grekland, Frankrike, Nederländerna och Portugal) och två nya tyska delstater (Baden-Württemberg och Mecklenburg-Vorpommern) meddelade att de hade brist på lagringskapacitet.

Nyligen sände kommissionen på nytt en begäran om information till medlemsstaterna. Varje medlemsstat ombads att lämna in gällande planer för hantering, transport och lagring av kött- och benmjöl och planer för bortskaffande. Uppgifterna skulle vara kommissionen till handa den 30 augusti 2002. Kommissionen avser att så snart möjligt rapportera svaren på enkäten och dess effekter.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/291 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/291

---

(2004/C 88 E/0298)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2677/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(24 september 2002)

Ämne:   Brandsäkerhet

Vilken roll spelar kommissionen för att främja bästa praxis bland medlemsstaterna och deras brandskyddsmyndigheter och därmed minska antalet dödade och skadade till följd av eldsvådor?

Har kommissionen några planer på att införa nya byggnormer så att alla EU-medborgare skall tillförsäkras miniminormer som skydd mot skador till följd av brand, exempelvis i form av krav på installation av sådan utrustning som rökdetektorer och sprinklersystem?

Erkänner kommissionen att medlemsstaternas nationella eller regionala brandkårer är de organ som i huvudsak handlägger frågor om brandsäkerheten i samhällena och behandlas de som sådana ledande organ vid samråd om brandrelaterade hälso- och säkerhetsfrågor?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(15 oktober 2002)

Gemenskapen har ingen allmän behörighet beträffande brandsäkerhet. Gemenskapen bidrar emellertid till brandsäkerheten genom flera direktiv och intitiativ inom sina olika politikområden, i enlighet med subsidiaritetsprincipen.

Som direkt konsekvens varierar strukturen och kompetensen hos de nationella, regionala och lokala brandkårerna mellan medlemsstaterna, och kommissionen har inte behörighet att fastställa gemensamma regler som alla medlemsstater kunde komma överens om.

På räddningstjänstområdet har kommissionen tagit flera initiativ för att göra det möjligt för brandkårer att identifiera sina mest brådskande behov. Beträffande utbytet av bästa praxis mellan medlemsstaterna har man nyligen, inom gemenskapens handlingsprogram för civilskydd, givit Sverige — som ledande land på området — i uppdrag att förbereda ett brandsäkerhetsprojekt för att hitta bästa praxis i medlemsstaterna.

Kommissionen har inga planer på att göra rökdetektorer och sprinklersystem obligatoriska. I många medlemsstater finns redan sådana bestämmelser. Brandlarm/branddetektorer, fasta brandbekämpnings-samt brand- och rökövervakningsprodukter omfattas emellertid av rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter (1). Enligt detta direktiv finns det gemensamma instrument för att ange säkerhet vid brandrisk för byggprodukter. Detta är de så kallade Euroklasserna för reaktion på och motstånd mot brand, som gör att produkters egenskaper lätt kan erkännas i alla medlemsstater.

Endast medlemsstaterna kan utse de organ som skall behandla brandsäkerhetsfrågor på gemenskapsnivå. Sådana initiativ på gemenskapsnivå diskuteras emellertid vanligtvis med alla berörda parter som finns företrädda på europeisk nivå.

---

(1)  EGT L 40, 11.2.1989.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/292 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/292

---

(2004/C 88 E/0299)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2970/02

från Christa Prets (PSE) till kommissionen

(22 oktober 2002)

Ämne:   Programmet Kultur 2000 — Tidsfrist för att lämna in projektförslag till ”Sankt Petersburg 2003”

Inom ramen för programmet Kultur 2000 främjas också särskilda kulturevenemang med en europeisk eller internationell dimension. Den 22 augusti 2002 uppmanade kommissionens generaldirektorat för utbildning och kultur medlemsstaternas behöriga instanser att komma med förslag om samarbetsprojekt på temat ”Europeisk närvaro i Sankt Petersburg”.

Förutom projektsamordnaren skall också minst tre medorganisatörer från minst tre ytterligare länder som deltar i Kultur 2000-programmet involveras i dessa projekt. Tidsfristen för att lämna in förslag har kommissionen satt till den 1 oktober 2002. Därmed är det bara 40 dagar, varav 29 arbetsdagar, mellan den första utlysningen och sista inlämningsdagen för projektförslagen. För att planera ett så omfattande projekt är denna tid garanterat för knapp. Varför har kommissionen informerat så sent om möjligheten att lämna in projektförslag?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(29 november 2002)

Kommissionen konstaterade nyligen ett ökat engagemang och intresse bland medlemsstaterna och de olika operatörerna för de kulturella projekt som planeras i Sankt Petersburg. Kommissionen beslutade därför att prova idén om ett multilateralt samarbete i samband med ett sådant evenemang inom ramen för ett experimentprojekt som har till syfte att utveckla möjligheterna under åtgärd 3 i programmet Kultur 2000. Europaparlamentet efterlyste också den här typen av kulturellt samarbete i EU i sin resolution 2000/2323.

Efter de nödvändiga diskussionerna och förfarandena uppmanades de länder som deltar i programmet i augusti 2002 att komma med förslag om projekt när det gäller den europeiska närvaron i Sankt Petersburg under firandet av stadens trehundraårsjubileum 2003. Inbjudan att lämna förslag sändes till de deltagande länderna via deras ständiga representationer vid Europeiska unionen. Den ursprungliga tidsfristen för att lämna in förslag via de ständiga representationerna var den 1 oktober 2002 men den flyttades fram till den 15 oktober 2002 för att ge medlemsstaterna så lång tid som möjligt samtidigt som man får tillräckligt med tid för att kunna färdigställa projektet innan årets slut. De projektförslag som lämnats in granskas för närvarande och parlamentet kommer naturligtvis att informeras om fortsättningen av detta initiativ.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/293 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/293

---

(2004/C 88 E/0300)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3331/02

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(26 november 2002)

Ämne:   Gemenskapsprogram om informationssamhället

Skulle kommissionen kunna upplysa mig om hur genomförandet av programmet om informationssamhället framskrider? Enligt uppgifter i grekisk press har de ansvariga vid de berörda ministerierna förhalat genomförandet, eftersom de på grund av bristande samordning inte lyckats utlysa några anbudsförfaranden. Kan de här förseningarna leda till att gemenskapens tredje stödram förlorar en del av sina pengar?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(6 mars 2003)

Det operativa programmet (OP) ”Informationssamhället” godkändes genom kommissionens beslut K(2001)551 av den 14 mars 2001. En tabell över hur långt man kommit sedan den första ”aktiveringen” (1) i juli 2001, enligt den information (2) som förvaltningsmyndigheten lämnat, skickas direkt till parlamentsledamotens sekretariat. Senare uppgifter tyder på att de offentliga utgifterna hittills uppgår till 73,8 miljoner euro, vilket motsvarar 3.3 % av de planerade offentliga utgifterna för programmet.

Man kan dra slutsatsen att OP Informationssamhället är ett av de långsammaste i Grekland i fråga om utgifterna. Orsaken är i första hand att det här programmet, delvis med undantag för statliga e-satsningar, består av nya åtgärder som på grund av sin tekniska art kräver en omsorgsfull planering som försenar själva starten.

Med tanke på att de tidigare försöken med att lansera informationssamhället i Grekland inte har gått särskilt bra gör de ansvariga myndigheterna nu stora ansträngningar för att förklara vilka typer av projekt som kan finansieras och hur projekten kan genomföras. En stor del av programmet är kopplat till hur det går med liberaliseringen av marknaden för telekommunikationer. De nuvarande grekiska reglerna för tjänster på det här området uppfyller visserligen kraven i gemenskapens lagstiftning, och de grekiska myndigheterna förväntas anta de nya EU-reglerna under första kvartalet 2003, men liberaliseringen har ännu inte slagit igenom fullt ut på marknaden. Detta har orsakat ytterligare förseningar i programmet.

Tillsammans med de grekiska myndigheterna granskar kommissionen för närvarande situationen, särskilt frågan om det föreligger en risk för att anslag går förlorade vid utgången av år 2003 (n+2-regeln). I nuläget verkar inte detta vara fallet.

---

(1)  Enligt de grekiska myndigheterna genomförs ett program i olika etapper: ”Aktivering” av en åtgärd innebär att den eller de slutliga stödmottagarna (= genomförndeorganet, se definitionen i förordning 1260/99) får en inbjudan att lämna in sitt eller sina projektförslag till förvaltningsmyndigheten för bedömning.

(2)  Se www.infosoc.gr.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/294 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/294

---

(2004/C 88 E/0301)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3361/02

från Maria Sanders-ten Holte (ELDR) till kommissionen

(27 november 2002)

Ämne:   Skadeersättning

De stora museerna i varje land ordnar med jämna mellanrum utbyten mellan sina samlingar för att publiken på olika håll skall kunna få njuta av de stora europeiska konsttraditionerna. Tyvärr försvåras dessa utbyten allvarligt av försäkringstekniska frågor. När till exempel Teylers Museum i Haarlem tillsammans med British Museum vill ordna en tältutställning med de Michelangeloteckningar som finns hos dessa båda institutioner, då behöver British Museum inte ge ut några pengar på försäkringspremier, medan Teylers Museum måste betala ett antal miljoner euro till följd av att Nederländernas finansministerium har ett system som medger endast begränsad skadeersättning. Europas museer skulle kunna låta medborgarna i de olika länderna se mycket mera av Europas kulturarv om varje medlemsstat hade ett system för fullständig skadeersättning.

| 1. | Håller kommissionen med om att utbytet av kulturskatter ger ett bidrag till den europeiska integrationen? |
| --- | --- |

1.

Håller kommissionen med om att utbytet av kulturskatter ger ett bidrag till den europeiska integrationen?

| 2. | Känner kommissionen till att systemen för skadeersättning är olika i olika medlemsstater och att somliga medlemsstater inte har några system alls? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att systemen för skadeersättning är olika i olika medlemsstater och att somliga medlemsstater inte har några system alls?

| 3. | Håller kommissionen med om att situationen i dagens läge är mindre önskvärd, också med tanke på den fria rörligheten för varor och idéer i Europa? |
| --- | --- |

3.

Håller kommissionen med om att situationen i dagens läge är mindre önskvärd, också med tanke på den fria rörligheten för varor och idéer i Europa?

| 4. | Om så är fallet: är kommissionen beredd att ta upp denna fråga på gemenskapsnivå? |
| --- | --- |

4.

Om så är fallet: är kommissionen beredd att ta upp denna fråga på gemenskapsnivå?

| 5. | Om så är fallet: är kommissionen då beredd att vidta åtgärder av interimistisk natur för att få en preliminär lösning på problemet? |
| --- | --- |

5.

Om så är fallet: är kommissionen då beredd att vidta åtgärder av interimistisk natur för att få en preliminär lösning på problemet?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(27 januari 2003)

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt att utbytet av konstverk kan främja den europeiska integrationen.

Kommissionen känner till att systemen för skadeersättning i de olika medlemsstaterna skiljer sig mycket från varandra, vilket är en direkt följd av skillnaderna mellan ländernas policy.

Kommission håller med parlamentsledamoten om att den nuvarande situationen inte är idealisk för den fria rörligheten för varor och idéer i Europa.

Inom ramen för genomförandet av den fria marknaden är kommissionen därför öppen för en reflektion om vilka åtgärder som behövs för att främja samordning och utbyte av goda lösningar beträffande försäkringssystem för konstverk.

Vad gäller den rent kulturella aspekten i denna fråga vill kommissionen göra parlamentsledamoten uppmärksam på att den begränsade budgeten för programmet Kultur 2000 (som är EU:s enhetliga instrument för att främja kultursamarbete) inte möjliggör något EU-bidrag i denna riktning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/295 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/295

---

(2004/C 88 E/0302)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3496/02

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(2 december 2002)

Ämne:   Statligt stöd till småskaligt cabotage inom Azorerna

Den 26 november på eftermiddagen förliste det lilla, nästan 100 år gamla lastfartyget ”Rival” i kanalen mellan orten Horta och den lilla byn Madalena i den autonoma regionen Azorerna. Vid förlisningen omkom fartygets kapten, Manuel Fernando Costa.

Sjöfolk vid den lilla cabotageverksamheten Cristiano, Lda, som ägde fraktskeppet, hade redan tidigare låtit mig förstå att de önskade modernisera sina två fraktfartyg och att få licens för passagerarfrakt.

De regionala myndigheterna förklarade dock att det nuvarande programmet för regional utveckling — som finansieras genom strukturfonderna, långt det viktigaste av de finansieringsinstrument för offentligt stöd till ekonomisk modernisering som Azorerna har tillgång till — inte tillåter stöd till lokala sjötransportverksamheter eftersom det förslag som de regionala myndigheterna framlagt i detta syfte inte godkändes i tid av de europeiska myndigheter som ansvarar för konkurrensfrågor.

Anser kommissionen att det är befogat att bedöma tilldelningen av statligt stöd till småskalig sjötransportverksamhet inom Azorerna enligt samma kriterier som gäller tilldelningen av stöd till stora europeiska sjötransportverksamheter?

Tar kommissionen hänsyn till den stora och oersättliga betydelse som de små och ännu aktiva cabotageverksamheterna har för befolkningen på de mindre bland Azorernas öar, situationen vad sjöfartssäkerheten beträffar inom den autonoma regionen Azorerna och nödvändigheten att höja säkerhetsnivån för lokala transporter?

Tar kommissionen i sina förfaranden avseende statsstöd till sjötransport vederbörlig hänsyn till artikel 299.2?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(22 januari 2003)

När det gäller finansiering från strukturfonderna fastställs i prioritering 5, åtgärd 5.4 i det operativa programmet för Azorerna (Prodesa), som ingår i gemenskapens stödramar för Portugal 2000-2006, en möjlighet att ge stöd för inköp av utrustning som används för luft- och sjöfart för passagerartransporter mellan öarna, förutsatt att utrustningen under hela sin livslängd används för det ursprungliga syftet.

På samma sätt är det enligt prioritering 1, åtgärd 1.1 i ovannämnda operativa program, i syfte att förbättra säkerheten och öarnas tillgänglighet, möjligt att finansiera projekt för att bygga eller renovera kommersiella hamnar och hamnterminaler liksom andra projekt för att stödja hamnrelaterad verksamhet och inköp av utrustning, transportmedel och maskiner för hantering och transport av gods och passagerare i hamnar eller på flygplatser. De möjligheter som finns bör göra det möjligt att i större utsträckning säkra tillträdet och främja transporterna mellan öar.

Kommissionen är beredd att undersöka eventuella lämpliga ändringar av Prodesa som de nationella och regionala myndigheterna anser behövs på detta område, under den utvärdering efter halva tiden som skall ske om ett år.

När det gäller kontroll av statligt stöd har kommissionen inte underrättats om att det planeras något stöd till lokala rederier som svarar för transporter mellan öarna i ögruppen Azorerna inom ramen för konkurrensbestämmelserna för statligt stöd.

Förra året inkom en anmälan till kommissionen om (åter-)upprättandet av en stödordning för Madeiras tullfria zon för perioden 2003-2006. Detta stöd hade dragits in av de portugisiska myndigheterna under åren 2000 och 2001. Enligt anmälan kommer Madeiras tullfria zon att inbegripa ett internationellt fartygsregister, ett tullfritt industriområde och ett internationellt tjänstecenter. Den 11 december antog kommissionen ett beslut i vilken stödordningens huvudpunkter godkändes. Före månadens slut kommer det att fattas ett beslut om det internationella fartygsregistret. Stödet är dock främst avsett för öarnas internationella sektor.

I alla händelser är det enligt bestämmelserna om statligt stöd till sjötransport (”Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport” (1), möjligt att bevilja stöd under vissa förhållanden, och när kommissionen granskar sådant stöd tar den hänsyn till i vilket socioekonomiskt sammanhang som stödet beviljas. Om det inkommer en anmälan om planer på statligt stöd till rederier som svarar för transporter mellan öarna i ögruppen Azorerna, kommer kommissionen att behandla den på ett välvilligt sätt.

Kommissionen håller fortfarande på att undersöka frågan om att ta vederbörlig hänsyn till artikel 299.2 vid tillämpningen av gemenskapens konkurrensbestämmelser. I allmänhet anser kommissionen att transporter är av strategisk betydelse för utvecklingen av gemenskapens yttersta randområden, vilket framhölls i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Sevilla och uttalandet från företrädarna för de yttersta randområdena som antogs på La Palma den 15 oktober 2002. Denna fråga kommer att undersökas mycket noggrant inom ramen för den rapport om de yttersta randområdenas framtid som kommissionen kommer att lägga fram i slutet av 2003, i enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Sevilla. Frågorna kommer framför allt koncentreras på statligt stöd och allmän trafikplikt inom transportsektorn samt utnyttjandet av medel från strukturfonderna för att upprätthålla och utveckla transporterna, i syfte att komma till rätta med de handikapp som dessa regioner lider av i egenskap av gemenskapens yttersta randområden.

Som meddelats i vitboken ”Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden” (2), är kommissionen beredd att lätta på gemenskapsbestämmelserna om allmänna transporter inom sjöfartssektorn när det gäller förbindelser till små öar.

---

(1)  EGT C 205, 5.7.1997, s. 5.

(2)  KOM(2001) 370 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/297 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/297

---

(2004/C 88 E/0303)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3540/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(11 december 2002)

Ämne:   Ojämlikhet i fråga om hälsa

Professor Johan Ρ Mackenbach och Karien Stronks vid Amsterdams universitet har skrivit en avhandling om en strategi för att ta itu med ojämlikheten i fråga om hälsa i Nederländerna (A strategy for tackling health inequalities in the Netherlands), vilken offentliggjordes den 2 november 2002 i British Medical Journal, band 325.

Studien uppmärksammar en rad nyheter som har bidragit till att minska den socio-ekonomiska ojämlikheten i fråga om hälsa i Nederländerna, men drar slutsatsen att inget enskilt land har kapacitet att bidra med mer än en liten del av den kunskap som krävs för att främja och utarbeta sådana strategier. Därför hävdar man i avhandlingen att Europeiska unionen har en viktig uppgift i att främja sådant samarbete.

Vilka åtaganden har kommissionen hittills gjort och vad tänker den göra i detta hänseende?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(27 januari 2003)

Kommissionen känner väl till det arbete som utförts av professor Mackenbach och hans medarbetare om ojämlikhet i fråga om hälsa. En del av det har fått stöd genom kommissionens åtgärdsprogram för främjande av hälsa.

Det nya folkhälsoprogrammet (2003-2008) betonar vikten av att ta itu med de (bredare) bestämningsfaktorerna för hälsan. Områden som låg inkomst/fattigdom, ohälsosamma levnadsvillkor, arbetsvillkor, arbetslöshet samt livsstil är alla viktiga faktorer som är avgörande för hälsan. Den ojämlika fördelningen av hälsan och dess bestämningsfaktorer har samband med socialgrupp och socioekonomisk position.

I programmet ingår särskilda åtgärder för att ta itu med ojämlikheter i fråga om hälsa. Det framhålls att det behövs strategier för minskning av ojämlikheter i gemenskapen för att kunna genomföra samordnade insatser inom de största politikområdena.

Inledningsvis ska programmet fokusera arbetet på att utveckla indikatorer för ojämlikheter i fråga om hälsa, samla in information och exempel på god praxis som gäller politik och åtgärder i hela Europa samt utveckla pilotnätverk för att få till stånd ett effektivt utbyte mellan länder om ojämlikheter i fråga om hälsa.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/297 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/297

---

(2004/C 88 E/0304)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3566/02

från Freddy Blak (GUE/NGL) till kommissionen

(12 december 2002)

Ämne:   Avtal mellan Eurostat och Eurogramme

Den 14 november 2002 översände jag en skrivelse till kommissionsledamot Pedro Solbes med följande innehåll: Jag har informerats om att avtalen med företaget Eurogramme Ltd, med vilket Eurostat har flera avtal, har flyttats från detta företag till ett nytt företag som endast bär namnet Eurogramme. Kan Ni bekräfta detta och om så är fallet, kan Ni förklara hur detta kan vara förenligt med bestämmelsen om att Eurostat endast skall ingå avtal med företag som kan uppvisa tre års fullständig och korrekt bokföring? I sitt svar skriver kommissionsledamot Solbes följande: Tack för Ert brev av den 14 november om avtalen mellan Eurostat och företaget Eurogramme.

Detta ärende har överlämnats till OLAF för utredning och jag kan därför inte kommentera ärendet förrän utredningen har avslutats.

Jag ber nu kommissionen att svara på följande frågor:

| 1. | I vilka bestämmelser föreskrivs det att kommissionen inte kan besvara frågor om sina nuvarande avtalsparter endast av det skälet att en utredning av OLAF pågår om kommissionens tidigare avtalsparter? |
| --- | --- |

1.

I vilka bestämmelser föreskrivs det att kommissionen inte kan besvara frågor om sina nuvarande avtalsparter endast av det skälet att en utredning av OLAF pågår om kommissionens tidigare avtalsparter?

| 2. | Vad heter Eurostats avtalspart? Är det Eurogramme Limited eller Eurogramme? Om namnet är Eurogramme, kan kommissionen då uppge hur detta byte av avtalspart kan vara förenligt med bestämmelsen om att Eurostat endast skall ingå avtal med företag som kan uppvisa tre års fullständig och korrekt bokföring? |
| --- | --- |

2.

Vad heter Eurostats avtalspart? Är det Eurogramme Limited eller Eurogramme? Om namnet är Eurogramme, kan kommissionen då uppge hur detta byte av avtalspart kan vara förenligt med bestämmelsen om att Eurostat endast skall ingå avtal med företag som kan uppvisa tre års fullständig och korrekt bokföring?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(6 februari 2003)

Av principiella skäl vill kommissionen inte uttala sig i detta ärende som utreds av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF). Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av OLAF (1), är den information som erhålls i samband med dessa utredningar sekretessbelagd och skyddad genom regler om dataskydd.

Avtalsparten heter Eurogramme SARL. I slutet av 2001 skrev företaget under en tilläggsöverenskommelse med kommissionen, genom vilken det övertog alla kontraktsenliga rättigheter och skyldigheter från Eurogramme Limited Succursale Luxembourg.

Det finns ingen regel som säger att kommissionen enbart får ingå avtal med företag som kan uppvisa tre års bokföring. I artikel 31 i rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster (2) presenteras ett antal alternativa metoder för att bevisa finansiell kapacitet. Dessa metoder är till exempel lämpliga när det gäller nyetablerade företag.

---

(1)  EGT L 136, 31.5.1999.

(2)  EGT L 209, 24.7.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/298 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/298

---

(2004/C 88 E/0305)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3607/02

från Mary Banotti (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2002)

Ämne:   Användning av frimärken från olika länder inom euroområdet

Priset på frimärken är nu detsamma i många länder i euroområdet. Kommer det mot bakgrund av detta att bli möjligt att använda frimärken från olika länder inom euroområdet (t.ex. ett irländskt frimärke i Belgien)?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 januari 2003)

Det är flera villkor som måste uppfyllas för att frimärken ska kunna användas fritt inom euroområdet. Priset på frimärkena måste vara detsamma liksom servicen. Det ska också vara möjligt att på ett enkelt och okontroversiellt sätt fördela frimärksintäkterna mellan postoperatörerna.

Som frågeställaren känner till är posttaxorna olika i gemenskapen. Enligt postdirektiv 97/67 ska taxorna ”vara rimliga” och stå i förhållande till kostnaderna. Olika posttjänstleverantörer har olika kostnader för att tillhandahålla posttjänster, beroende på t.ex. nationella faktorer som geografiska förhållanden och levnadskostnader och på olika nationella kvalitetsnormer för posttjänster.

Dessutom tillämpar vissa operatörer olika priser beroende på postförsändelsens vikt och storlek.

Många postoperatörer erbjuder numera sina kunder en lång rad tjänster till många olika priser. Därför är det svårt att jämföra tjänsterna och tillämpa exakt likadana priser för snarlika tjänster.

Och om frimärkena användes fritt i hela euroområdet skulle det bli mycket svårt att fördela frimärksintäkterna. Om t.ex. irländska frimärken används i Belgien får postoperatören i Irland betalt för frimärkena utan att ha några kostnader för utdelningen av postförsändelsen i Belgien. För att komma till rätta med problemet krävs ett komplicerat, kostnadskrävande och eventuellt kontroversiellt system för att omfördela intäkterna mellan postoperatörerna.

Mot bakgrund av vad som ovan anförts förefaller det saknas förutsättningar för att i närtid fritt använda frimärken i hela euroområdet.

Men parlamentsledamotens fråga rör det intressanta spörsmålet om hur marknaden för posttjänster kommer att se ut i framtiden, och kommissionen kommer att fortsätta att följa frågan.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/299 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/299

---

(2004/C 88 E/0306)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3626/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(10 december 2002)

Ämne:   Greklands genomförande av direktiv 1999/70/EG

I rådets direktiv 1999/70/EG (1) av den 28 juni 1999 om visstidsarbete åläggs medlemsstaterna att sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 10 juli 2002. Den grekiska regeringen har tre månader efter sista datum för Grekland att genomföra detta direktiv, offentliggjort ett förslag till presidentdekret som på ett illegalt sätt undantar personer som ingår kontrakt med statlig förvaltning, juridiska personer enligt offentlig rätt, organ inom det lokala självstyret och många andra ekonomiska verksamhetsområden från direktivets räckvidd.

Den grekiska ekonomi- och arbetsmarknadskommittén förkastar i sitt yttrande — med full enighet mellan arbetstagare och arbetsgivare — dessa undantag från direktivet i förslaget till presidentdekretet och anser att det strider mot ordalydelsen i direktivet. Med tanke på att direktiv 1999/70/EG berör tusentals arbetstagare i Grekland som arbetar under osäkra och ovissa förhållanden, vill jag fråga kommissionen varför den inte inleder förfarandet med anhängiggörande vid EG-domstolen på grundval av att Grekland å ena sidan inte har uppfyllt sitt åtagande att genomföra direktiv 1999/70/EG och att den grekiska regeringen å andra sidan på ett omfattande sätt begränsar räckvidden för direktiv 1999/70/EG?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(14 januari 2003)

Då Grekland inte har gett kommissionen någon information om genomförandet av direktiv 1999/70/EG om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP, är kommissionen tvungen att överväga att inleda ett överträdelseförfarande mot Grekland.

---

(1)  EGT L 175, 10.7.1999, s. 43.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/300 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/300

---

(2004/C 88 E/0307)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3650/02

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(11 december 2002)

Ämne:   Gynnsammare villkor för små och medelstora företag när det gäller anbudsinfordran för EU:s stödprogram för tredje länder

I de villkor för anbudsinfordran som EU fastställt för stödprogram för tredje länder (Ala, Cards, EUF, Ispa, Meda, Phare, Sapard och Tacis) finns ofta kriterier som i hög grad försvårar anbud från små och medelstora företag och mikroföretag, eftersom projekten som anbudsinfordringarna avser tenderar att bli allt större. Företagen måste ofta kunna visa upp en årlig omsättning som är mellan två och tio gånger större än projektbudgeten, vilket gäller för varje enskilt företag när flera företag deltar som partner inom ramen för ett konsortium i ett anbudsförfarande. Dessutom måste företagen för nästan varje anbudsinfordran, och redan för projekt med en budget på 0,6 miljoner euro, kunna visa upp en personalstyrka på vissa specialistområden som omfattar upp till 100 experter. Ofta krävs som referens att företaget under de senaste tre åren i samma region framgångsrikt har deltagit i ovannämnda EU-program som varit lika komplexa, vilket innebär att nya företag utestängs. Deltagarvillkoren är ofta så detaljerade att den tid som måste läggas ned på anbudet avskräcker en stor del av de potentiella deltagarna. I anbudsunderlagen finns ofta bara en grovplanering med några uppgifter om kriterier på utförandet, vilket innebär att anbudsgivarna måste lägga ned ytterligare icke ersättningsberättigad tid på planeringen, något som är ekonomiskt ohållbart och omöjligt att kalkylera för små och medelstora företag. De dyra bankgarantier som krävs för att få delta i anbudsinfordran utgör ytterligare ett problem för de små och medelstora företagen. Det skulle också vara önskvärt om de skatte- och socialförsäkringsbevis som krävs enligt den praktiska handledningen kunde definieras närmare, eftersom dessa ofta bara är tillgängliga efter tidskrävande och nationellt sett olika byråkratiska formaliteter. För små och medelstora företag, som ofta inte har någon direktkontakt med de enheter som står bakom anbudsförfarandena, är det svårt att ta kontakt med dessa och få information om eller motiveringar till avslag. Det skulle också vara värt att överväga att efter kontraktstilldelningen offentliggöra alla anbudsgivares anbudspriser för att göra det lättare för de anbudsgivare som inte fått kontraktet att bedöma sin egen konkurrenskraft.

Vilka lämpliga åtgärder kommer kommissionen omedelbart att vidta för att göra deltagarförutsättningarna i EU:s stödprogram för tredje länder mer gynnsamma för små och medelstora företag, i syfte att undvika fortsatta snedvridningar av konkurrensen och konkurrensnackdelar för dessa företag?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 februari 2003)

Avsikten med de nuvarande förfarandena är att uppmuntra små och medelstora företag att delta snarare än att avskräcka dem. Situationen förbättrades betydligt genom att ”Practical Guide to EC external aid contract procedures” (handledning för upphandlingsförfarandena avseende EU:s externa bistånd) gavs ut i januari 2001. Dessa förfaranden, som offentliggjorts på EuropAids webbplats (1), grundas på de mycket viktiga principerna konkurrens på rättvisa grunder och öppenhet. En förteckning över planerade kontrakt, meddelanden om offentlig upphandling, meddelanden om sökande som först upp på förteckningen över utvalda sökanden (”kortlistan”) och meddelande om tilldelning av kontrakt måste nu offentliggöras på EuropeAids webbplats, som har blivit den mest besökta av de europeiska institutionernas webbplatser. Dessa och andra aspekter har bidragit till den allmänna processen för att förenkla och harmonisera förfarandena inom detta område.

Genom att uppmuntra konsortier (en permanent, rättsligt inrättad grupp eller en grupp som inrättats informellt för ett visst anbudsförfarande) att delta i anbudsförfaranden bör även små och medelstora företag ha tillträde till större kontrakt genom att gå samman med andra företag för att bilda ett sådant konsortium. För ett litet företag eller ett nyetablerat företag kan deltagande i ett konsortium i det här fallet vara en möjlighet att skaffa sig erfarenhet.

Urvalskriterierna i varje anbudsförfarande måste vara tydliga och detaljerade men får inte vara alltför restriktiva. Kommissionen är dock medveten om att det tidigare förekommit att vissa upphandlande myndigheter fastställt urvalskriterier för enskilda parter i ett konsortium och inte för konsortiet som helhet. I mars 2002 skickades det därför runt en påminnelse om att urvalskriterierna måste gälla för ett konsortium som helhet. Situationen borde alltså sedan dess ha rättats till, men varje litet eller mellanstort företag som stöter på alltför restriktiva urvalskriterier bör klaga hos den ansvariga upphandlande myndigheten.

Kommissionen har tagit itu med problemet att bedöma eventuella entreprenörers solvens innan de tilldelas kontrakt (se till exempel den oberoende expertkommitténs andra rapport 1999). För att skydda gemenskapens ekonomiska intressen är det enligt förfarandena i handledningen följaktligen obligatoriskt för de avtalsslutande myndigheterna att offentliggöra finansiella kriterier i meddelanden om offentlig upphandling. På liknande sätt bygger kravet på ekonomiska garantier för större belopp på principen om sund ekonomisk förvaltning. När små företag ställs inför dessa krav har de också möjlighet att dela kostnaderna med andra genom att delta i ett konsortium.

De handlingar som anbudsgivare måste lämna anges nu tydligare i den budgetförordning som antogs av rådet den 25 juni 2002 (2). Kommissionen håller också på att kontakta medlemsstaternas nationella myndigheter för att upprätta en aktuell förteckning över de myndigheter och organisationer som kan lämna nödvändiga intyg för enheter som är baserade i dessa länder. Handledningen ses för närvarande över i syfte att beakta dessa förändringar. Standardformuläret för ansökan om tjänstekontrakt håller också på att ses över för att se till att allmänna uppgifter anges för såväl konsortiet som helhet som för varje enskild partner i konsortiet. Samtidigt kommer kompletterande vägledning att ges vad gäller fastställande av urvalskriterier, såsom att basera kriteriet gällande årlig omsättning på den genomsnittliga budgeten för kontraktet, snarare än den sammanlagda budgeten för kontraktet.

När det gäller i vilken utsträckning anbudshandlingar innehåller detaljer om kraven har alla anbudsgivare möjlighet att söka förtydligande från den avtalsslutande myndigheten, särskilt om instruktionerna eller de tekniska specifikationerna är otydliga.

När det gäller tillgången till information eller motiveringar om avslag innehåller handledningen redan standardbrev till sökande som inte fått ett kontrakt och till anbudsgivare som begärt jämförande uppgifter för att retrospektivt kunna bedöma den egna konkurrenskraften. För kontrakt gällande tjänster innehåller brevet till anbudsgivare som inte fått kontrakt till exempel en detaljerad uppdelning av de poäng som denne tilldelats och de poäng som den anbudsgivare som fått kontraktet tilldelats.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/europeaid/tender/gestion/index_en.htm.

(2)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 16.9.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/301 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/301

---

(2004/C 88 E/0308)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3676/02

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(18 december 2002)

Ämne:   Arbetsoförmåga

Om en gränsarbetare tidigare varit försäkrat inom ett riskbaserat system (Nederländerna) och därefter senast i ett system baserat på intjänande (Tyskland) och blir oförmögen att arbeta, då har denna gränsarbetare i princip anspråk på en nederländsk och en tysk försäkring mot arbetsoförmåga, i förhållande till hur länge han arbetat på respektive plats. Eftersom någon harmonisering inte gjorts kan det hända att en gränsarbetare utgående från nederländsk rätt förklaras fullständigt oförmögen att arbeta och enligt tysk rätt förklaras vara fullständigt arbetsför. Detta leder ofta till att en sådan gränsarbetare — eftersom han varit försäkrad endast några få år inom ett riskbaserat system (Nederländerna) — får ett ringa understöd från Nederländerna till följd av arbetsoförmåga i proportion till vad han betalat in (och inget sådant understöd alls från Tyskland).

Om det inte längre handlar om ett tyskt arbetsavtal uppstår frågan om vilken medlemsstat som skall betala ut understödet till följd av arbetsoförmåga. Bosättningslandet Nederländerna vägrar att betala ut arbetslöshetsunderstöd, eftersom personen i fråga är fullständigt oförmögen att arbeta. Frågan är nu huruvida han har anspråk på arbetslöshetsunderstöd från Tyskland.

| 1. | Har en gränsarbetare som bor i Nederländerna och enligt nederländsk rätt förklarats fullständigt oförmögen att arbeta anspråk på arbetslöshetsunderstöd från Tyskland, eftersom han senast arbetat i Tyskland och inte har rätt till något understöd till följd av arbetsoförmåga från det landet, eftersom han enligt tysk rätt förklarats vara fullständigt arbetsför? |
| --- | --- |

1.

Har en gränsarbetare som bor i Nederländerna och enligt nederländsk rätt förklarats fullständigt oförmögen att arbeta anspråk på arbetslöshetsunderstöd från Tyskland, eftersom han senast arbetat i Tyskland och inte har rätt till något understöd till följd av arbetsoförmåga från det landet, eftersom han enligt tysk rätt förklarats vara fullständigt arbetsför?

| 2. | På vilka artiklar i förordning (EEG) nr 1408/71 (1) respektive vilken rättspraxis (Miethe C-l/85) bygger detta? |
| --- | --- |

2.

På vilka artiklar i förordning (EEG) nr 1408/71 (1) respektive vilken rättspraxis (Miethe C-l/85) bygger detta?

| 3. | Kan ett behörigt organ i Tyskland (Arbeitsamt) ställa upp som villkor att en gränsarbetare som bor i Nederländerna och förlorat sitt arbete i Tyskland måste ha varit socialförsäkrad i Tyskland under mer än 50 procent av sitt yrkesverksamma liv för att kunna komma i fråga för arbetslöshetsunderstöd från Tyskland? |
| --- | --- |

3.

Kan ett behörigt organ i Tyskland (Arbeitsamt) ställa upp som villkor att en gränsarbetare som bor i Nederländerna och förlorat sitt arbete i Tyskland måste ha varit socialförsäkrad i Tyskland under mer än 50 procent av sitt yrkesverksamma liv för att kunna komma i fråga för arbetslöshetsunderstöd från Tyskland?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(27 januari 2003)

Kommissionen vill underrätta parlamentsledamoten om att det i förordning (EEG) nr 1408/71 (2) föreskrivs i vilken medlemsstat en arbetslös person kan söka arbetslöshetsunderstöd. En arbetslös arbetstagare som vid sin sista anställning inte var bosatt i den medlemsstat där han eller hon arbetade ska enligt artikel 71.1a få arbetslöshetsunderstöd i enlighet med lagstiftningen i den medlemsstat där han eller hon är bosatt om det rör sig om gränsarbete, dvs. en arbetstagare som bor i en medlemsstat och arbetar i en annan och som regelbundet, minst en gång i veckan, återvänder till den medlemsstat där han eller hon är bosatt. En ”anställd som inte är gränsarbetare” kan enligt artikel 71.1 b välja mellan arbetslöshetsunderstöd enligt lagstiftningen i den medlemsstat där han är bosatt eller den medlemsstat där han senast var anställd, om han registrerar sig vid arbetsförmedlingen i båda länderna.

Vidare fastställde EG-domstolen i mål C-l/85 Miethe att en ”atypisk gränsarbetare” — dvs. en gränsarbetare som bibehållit så omfattande personliga och yrkesmässiga förbindelser i anställningsstaten att det är där han har bäst utsikter att hitta nytt arbete — ska anses som en ”anställd som inte är gränsarbetare” och därigenom omfattas av artikel 71.1 b. Det är dock den nationella domstolen som i varje enskilt fall ska avgöra om en arbetstagare som är bosatt i en annan medlemsstat än den där han senast var anställd trots detta har bäst utsikter att hitta nytt arbete i den sistnämnda staten, och därför ska omfattas av artikel 71.1 b.

Därför kan den person som parlamentsledamotens fråga gäller söka arbetslöshetsunderstöd enligt tysk lagstiftning med stöd av artikel 71.1 b om han kan anses som ”atypisk gränsarbetare” enligt EG-domstolens dom i Miethe-målet, eller om han varit en ”anställd som inte är gränsarbetare”. Omständigheten att personen mottar invaliditetspension i Nederländerna hindrar inte att Tyskland är den medlemsstat som är behörig att betala ut arbetslöshetsunderstöd.

Huruvida personen i fråga verkligen får rätt till tyskt arbetslöshetsunderstöd beror dock på om han uppfyller de krav som ställs i tysk lagstiftning för att erhålla arbetslöshetsförmåner. Gemenskapens lagstiftning omfattar ingen harmonisering av medlemsstaternas system för social trygghet, utan endast samordning av dem. Det innebär att varje medlemsstat är behörig att bestämma villkoren för utbetalning av förmåner. I de fall då det enligt den nationella lagstiftningen krävs att en viss försäkringsperiod fullgjorts innan en person kan få rätt till förmåner (vänteperiod), och om en migrerande arbetstagare inte varit försäkrad tillräckligt länge enligt denna medlemsstats lagstiftning, föreskrivs dock i förordning (EEG) nr 1408/71 att försäkringsperioder som fullgjorts enligt andra medlemsstaters lagstiftning måste beaktas som om de fullgjorts i den berörda medlemsstaten.

---

(1)  EGT L 149, 5.7.1971, s. 2.

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Uppdaterad genom rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996 (EGT L 28, 30.1.1997).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/303 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/303

---

(2004/C 88 E/0309)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3737/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne:   ”ABEJ — Solidarités”

”ABEJ — Solidarités” i Lille, Frankrike, är en organisation som gör stora insatser för gatubarn. Dess arbete är dock allvarligt hotat eftersom hälsovårdsbudgeten för 2003 minskats med 55 procent.

Mellan 700 och 800 personer som erhåller stöd ute på gatorna riskerar därför att drabbas, vilket skulle bidra till att den sociala utslagningen förvärrades.

Kan kommissionen ange vilka skäl den har för att minska stödet till denna typ av organisationer samt vilka åtgärder den avser att vidta för att förhindra att den sociala utslagningen förvärras?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(30 januari 2003)

Kommissionen har ingen information om minskningen av bidragen till den franska organisationen ”ABEJ — Solidarités”. Dessa bidrag faller helt och hållet under den franska regeringens ansvar, inom ramen för den årliga nationella budgeten.

Kommissionen kommer, i samarbete med medlemsstaterna, att genomföra en analys av de åtgärder som vidtas av regeringarna i medlemsstaterna för att bekämpa fattigdom och utslagning. Detta kommer att ske när den andra uppsättningen nationella handlingsplaner mot fattigdom och utslagning presenteras i juli 2003. Resultaten av denna analys kommer att ingå i den andra gemensamma rapporten om social integration, som ska läggas fram vid Europeiska rådets vårmöte 2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/303 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/303

---

(2004/C 88 E/0310)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3780/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(6 januari 2003)

Ämne:   Genomförandet av förordning (EG) 1259/1999: rapporter från medlemsstaterna om miljöåtgärder och system för jordbruksstöd

Förordning (EG) 1259/1999 (1) och förordningen om tillämpningsföreskrifter (EG) 963/2001 (2) handlar om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken och där uppställs närmare bestämt krav på miljöåtgärder som villkor för utbetalningen av stöd. Medlemsstaterna kan i det sammanhanget välja mellan allmänna obligatoriska miljökrav, stöd i utbyte mot jordbruksmiljöåtaganden, och särskilda miljökrav som ett villkor för direkta utbetalningar. Medlemsstaterna kan minska stödet eller dra in det om sådana miljökrav inte uppfylls. Den första lägesrapporten om genomförandet skall inlämnas till kommissionen senast den 30 april 2002 och omfatta de åtgärder och påföljder som genomförts under år 2000 och 2001.

| 1. | Har varje medlemsstat lämnat in sin lägesrapport i rätt tid? |
| --- | --- |

1.

Har varje medlemsstat lämnat in sin lägesrapport i rätt tid?

| 2. | Är kommissionen klar med sin utvärderingsrapport om de rapporter som inlämnats och kan kommissionen ge en ingående beskrivning av alla de åtgärder som vidtagits enligt bägge förordningarna? |
| --- | --- |

2.

Är kommissionen klar med sin utvärderingsrapport om de rapporter som inlämnats och kan kommissionen ge en ingående beskrivning av alla de åtgärder som vidtagits enligt bägge förordningarna?

| 3. | I vad mån har medlemsstaterna använt de möjligheter och påföljder som följer av förordningarna? |
| --- | --- |

3.

I vad mån har medlemsstaterna använt de möjligheter och påföljder som följer av förordningarna?

| 4. | Vilka effekter på miljön har dessa åtgärder överlag haft? |
| --- | --- |

4.

Vilka effekter på miljön har dessa åtgärder överlag haft?

| 5. | Hur och i vilken mån har åtgärderna påverkat användningen av bekämpningsmedel inom jordbruket i de olika medlemsstaterna och regionerna samt vid odlingen av olika grödor? |
| --- | --- |

5.

Hur och i vilken mån har åtgärderna påverkat användningen av bekämpningsmedel inom jordbruket i de olika medlemsstaterna och regionerna samt vid odlingen av olika grödor?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 februari 2003)

Rapporteringsskyldigheterna i samband med tillämpningen av rådets övergripande förordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken fastställs i kommissionens genomförandeförordning (EG) nr 963/2001 av den 17 maj 2001. I artiklarna 2 och 3 fastställs bestämmelserna beträffande innehållet och tidsfristen när det gäller de uppgifter som skall lämnas till kommissionen.

Enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 963/2001 skall årliga lägesrapporter om genomförandet av miljöskyddskraven (artikel 3 i förordning (EG) nr 1259/1999) och modulering (artikel 4 i förordning (EG) nr 1259/1999) överlämnas senast den 30 april varje år, med början 2002.

Kommissionen har mottagit de första årliga lägesrapporterna från samtliga medlemsstater utom Belgien, Spanien, Luxemburg och Portugal.

Rådet (jordbruk) uppmanade i sina slutsatser om miljöintegrering och hållbar utveckling i den gemensamma jordbrukspolitiken från rådets möte i Göteborg den 15-16 juni 2001 kommissionen ”att överlämna en sammanfattande rapport under 2003 om de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit med hänsyn till de åtgärder som avses i förordning (EG) nr 1259/1999 om gemensamma bestämmelser, liksom en kvalitativ angivelse beträffande effekterna på miljö och hållbar utveckling mot bakgrund av medlemsstaternas rapporter”.

Kommissionen kommer på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna lämnat under 2002 och 2003 att sammanställa rapporten under loppet av 2003. Med utgångspunkt i två års rapportering kommer det att vara möjligt att ge en första översikt av medlemsstaternas tillämpning av den övergripande förordningen och en kvalitativ värdering av effekterna av de åtgärder som vidtagits.

---

(1)  EGT L 160, 26.6.1999, s. 113.

(2)  EGT L 136, 18.5.2001, s. 4.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/305 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/305

---

(2004/C 88 E/0311)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3817/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(9 januari 2003)

Ämne:   Lämpliga åtgärder för att en gång för alla göra det omöjligt för EU-invånare att profitera på barnarbete annorstädes

| 1. | Känner kommissionen till att den belgiska fackföreningscentralen ABVV:s ungdomsorganisation i november samlat in 10 000 underskrifter mot barnarbete och överlämnat dessa till talmannen för Belgiens federala parlament? Anledningen till detta var att det i dagens läge, trots Internationella arbetsorganisationens (ILO) konventioner 138 och 182 som uppställer åldersgränser och söker förbjuda de värsta formerna av barnarbete, fortfarande finns uppskattningsvis 250 miljoner barn i världen som alltifrån en mycket tidig ålder skamlöst utnyttjas genom arbete under farliga och eländiga förhållanden. |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att den belgiska fackföreningscentralen ABVV:s ungdomsorganisation i november samlat in 10 000 underskrifter mot barnarbete och överlämnat dessa till talmannen för Belgiens federala parlament? Anledningen till detta var att det i dagens läge, trots Internationella arbetsorganisationens (ILO) konventioner 138 och 182 som uppställer åldersgränser och söker förbjuda de värsta formerna av barnarbete, fortfarande finns uppskattningsvis 250 miljoner barn i världen som alltifrån en mycket tidig ålder skamlöst utnyttjas genom arbete under farliga och eländiga förhållanden.

| 2. | Känner kommissionen också till att initiativtagarna till den åtgärd som finns beskriven i punkt 1 anser att det inte går att effektivt motarbeta barnarbete i tredje världen annat än om invånarna i de rika länderna förklaras göra sig skyldiga till straffbara handlingar i sitt eget land om de organiserar eller profiterar på barnarbete annorstädes i världen, liksom de redan kan straffas i lag om de utnyttjar barn i andra länder sexuellt? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att initiativtagarna till den åtgärd som finns beskriven i punkt 1 anser att det inte går att effektivt motarbeta barnarbete i tredje världen annat än om invånarna i de rika länderna förklaras göra sig skyldiga till straffbara handlingar i sitt eget land om de organiserar eller profiterar på barnarbete annorstädes i världen, liksom de redan kan straffas i lag om de utnyttjar barn i andra länder sexuellt?

| 3. | Sekretariaten för Världshandelsorganisationen (WTO) och ILO har samarbetat sedan 1996 och i internationella handelsavtal har det blivit tillåtet att ta med en social dimension. Dessa omständigheter har, lika litet som artikel 32 i konventionen om barnets rättigheter, vilken ratificerats över hela världen, lett fram till några entydiga slutsatser och frågan om bestraffning av överträdelser väntar fortfarande på sin lösning. Ser kommissionen allt detta som en orsak till att frågan om förbud mot produkter som tillverkats med barnarbete och bestraffning av de skyldiga bör tas upp i EU:s medlemsstaters lagstiftning eller i unionens egen lagstiftning? |
| --- | --- |

3.

Sekretariaten för Världshandelsorganisationen (WTO) och ILO har samarbetat sedan 1996 och i internationella handelsavtal har det blivit tillåtet att ta med en social dimension. Dessa omständigheter har, lika litet som artikel 32 i konventionen om barnets rättigheter, vilken ratificerats över hela världen, lett fram till några entydiga slutsatser och frågan om bestraffning av överträdelser väntar fortfarande på sin lösning. Ser kommissionen allt detta som en orsak till att frågan om förbud mot produkter som tillverkats med barnarbete och bestraffning av de skyldiga bör tas upp i EU:s medlemsstaters lagstiftning eller i unionens egen lagstiftning?

| 4. | Har EU några medlemsstater som ännu inte ratificerat ILO:s konvention nr 182 av den 17 juni 1999 med dithörande rekommendation 190 eller den äldre konventionen 138? I så fall, vilka då? Vet kommissionen något om orsakerna till denna eftersläpning? |
| --- | --- |

4.

Har EU några medlemsstater som ännu inte ratificerat ILO:s konvention nr 182 av den 17 juni 1999 med dithörande rekommendation 190 eller den äldre konventionen 138? I så fall, vilka då? Vet kommissionen något om orsakerna till denna eftersläpning?

| 5. | Tar kommissionen själv initiativet till att finna en adekvat lösning på detta problem, som är av stor betydelse både för skyddet av de mänskliga rättigheterna och för att snedvridningar av konkurrensen skall kunna undvikas? |
| --- | --- |

5.

Tar kommissionen själv initiativet till att finna en adekvat lösning på detta problem, som är av stor betydelse både för skyddet av de mänskliga rättigheterna och för att snedvridningar av konkurrensen skall kunna undvikas?

Källa: Metro, flamländska utgåvan, den 14 november 2002.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(17 februari 2003)

Kommissionen har åtagit sig att främja tillämpningen i hela världen av grundläggande arbetsnormer, inbegripet förbud mot barnarbete. Den 18 juli 2001 antog den ett meddelande om att främja grundläggande arbetsnormer och förbättra den sociala styrningen (social governance) i samband med globaliseringen (1). I meddelandet föreslog kommissionen en integrerad strategi för att mobilisera alla berörda aktörer, inklusive medlemsstaterna och internationella sociala, ekonomiska och finansiella organisation som ILO, WTO, Internationella monetära fonden (IMF), Världsbanken och andra. Kommissionen föreslog också att man ska öka de positiva incitamenten för främjande av de grundläggande arbetsnormerna. I det sammanhanget stärktes incitamentet beträffande grundläggande arbetsnormer i det allmänna preferens systemet i december 2001. Främjandet av grundläggande arbetsnormer, inbegripet kampen mot barnarbete och de värsta formerna av barnarbete, ingår också i olika initiativ som t.ex. det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR).

Kommissionen har dock förkastat en negativ strategi grundad på handelssanktioner.

Europaparlamentet stödde kommissionens strategi i sitt betänkande av den 4 juli 2002 om grundläggande arbetsnormer och social styrning (social governance) (2). Medlemsstaterna har ännu inte slutfört diskussionen om meddelandet och den integrerade strategin.

Vissa av de åtgärder som parlamentsledamoten föreslår, med t.ex. kopplingar till straffrätten, kräver medlemsstaternas fulla engagemang.

Kommissionen har breddat och stärkt sitt samarbete med Internationella arbetsorganisationen (ILO). Detta förnyade samarbete bekräftades i skriftväxlingen mellan kommissionen och ILO:s generaldirektör av den 14 maj 2001. Dessutom kom man vid högnivåmötet mellan kommissionen och ILO den 14 februari 2002 överens om att inleda ett tekniskt samarbete om ILO:s program om grundläggande arbetsnormer, minskad fattigdom och främjande av ILO:s ”Decent work agenda”.

Kommissionen gav ILO sitt starka stöd när organisationen i februari 2002 inrättade en världskommission om den sociala dimensionen av globaliseringen (World Commission on the Social Dimension of Globalisation). Kommissionen åtog sig även att bidra till världskommissionens arbete. Den 3-4 februari 2003 kommer kommissionen att anordna ett seminarium på hög nivå där världskommissionen kommer att delta, liksom företrädare för medlemsstaterna, kandidatländerna, parlamentsledamöterna, arbetsmarknadens parter, icke-statliga organisationer och lokala myndigheter.

Medlemsstaterna har reagerat positivt på kommissionens rekommendation av den 15 september 2000 (3) om ratifikation av ILO:s konvention nr 182 om de värsta formerna av barnarbete. Alla medlemsstater har ratificerat konvention nr 182. Dessutom har alla medlemsstater ratificerat konvention nr 138 om lägsta anställningsålder.

---

(1)  KOM(2001) 416 slutlig.

(2)  A5-0251/02.

(3)  EGT L 243, 28.9.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/306 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/306

---

(2004/C 88 E/0312)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3824/02

från Jan Wiersma (PSE) till kommissionen

(20 december 2002)

Ämne:   Romer — Buhusi

Är kommissionen informerad om den allvarliga incident som nyligen ägde rum i den rumänska orten Buhusi då tre romer dödades av polisen?

Vad förorsakade incidenten och hur kan man förklara romernas skarpa reaktion på polisingripandet som ledde till det tragiska dödandet?

Kan kommissionen bekräfta att det inte handlade om ett fall där polisen använde sig av överdrivet våld, med tanke på att Europarådet nyligen slog fast att detta fortfarande inträffar när romers hus genomsöks eller då misstänkta romer arresteras, och om överdrivet våld användes, vilken slags åtgärd kommer kommissionen att vidta?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(24 januari 2003)

Kommissionen har fått information om incidenten den 5 december 2002 mellan de rumänska polisstyrkorna och den romska befolkningsgruppen i Buhushi genom rumänsk press, en rapport från en romsk människorättsorganisation och ett uttalande av polisen. Av de uppgifter som kommissionen förfogar över framgår att incidenten resulterade i att två romer dödades och två skadades och att också fyra polismän skadades.

Incidenten inträffade när polisen (en grupp bestående av 45 poliser, till vilka senare 40 gendarmer anslöt sig) var på väg att arrestera fyra personer, samtliga etniska romer, för vilka häktningsorder utfärdats med anledning av stöld och överfall.

Enligt polisen omgavs dessa poliser av 200 personer beväpnade med högafflar och yxor; tumult uppstod och de personer som man kommit för att arrestera försökte fly, varpå polisen varnade dem och sedan började skjuta.

En romsk människorättsorganisation hävdar att polisen använde mer våld än nödvändigt i sitt sökande och att polisen siktade in sig på de misstänkta på grund av deras etniska ursprung.

Enligt de första resultaten av den undersökning som åklagarämbetet i Bacau genomför, sådana de redovisades av chefen för den rumänska polisens avdelning för allmän ordning i ett uttalande den 11 december 2002, använde polisstyrkorna sina vapen i självförsvar sedan de angripits av medlemmar av den romska befolkningsgruppen.

Åklagarämbetets slutgiltiga slutsatser av undersökningen är ännu inte tillgängliga.

Kommissionen övervakar respekten för och skyddet av minoriteter i kandidatländerna som en del av de politiska kriterier för medlemskap som fastställdes i Köpenhamn och avrapporterar varje år resultaten i sina återkommande rapporter. Kommissionen kommer att beakta alla relevanta uppgifter i denna fråga och, mer allmänt, rörande polisens behandling av den romska befolkningen i samband med att den utarbetar det här årets återkommande rapport för Rumänien.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/307 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/307

---

(2004/C 88 E/0313)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3906/02

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(7 januari 2003)

Ämne:   Undernäring i Gazaremsan och på Västbanken

Senast tillgängliga upplysningar från FN visar att undernäring har blivit ett allvarligt problem i Gazaremsan och på Västbanken. Palestinierna lider i första hand brist på mikromineraler — vad Världshälsoorganisationen kallar ”dold svält”. Brist på mikromineraler och vitaminer leder till att barn inte utvecklas normalt, medför ofta allvarliga och bestående skador på deras uppfattningsförmåga och försvagar immunförsvaret hos såväl barn som vuxna liksom deras fysiska och psykiska krafter. I extrema fall kan det leda till blindhet och död. Samtidigt visar en undersökning genomförd av Förenta staternas organ för internationell utveckling att fyra av fem barn i Gazaremsan och på Västbanken lider brist på järn och zink och att över hälften av barnen lider brist på kolhydrater och vitamin A.

På vilket sätt fördelar kommissionen EU:s ekonomiska bidrag till Palestina för att på ett konkret sätt hjälpa till att bemöta denna situation?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(29 januari 2003)

Kommissionen fattade nyligen, i syfte att behoven hos offren för konflikten i de palestinska områdena skall beaktas, beslut om att via sin budgetpost för livsmedelsförsörjning anslå 10 miljoner euro till Världslivsmedelsprogrammets (World Food Programme, WFP) Emergency Operation Plan (EMOP) nr 10190. Stödet riktar sig till ungefär 360 000 utsatta och utblottade palestinier som inte tillhör gruppen palestinska flyktingar. Det rör sig bl.a. om barn under fem års ålder, gravida, ammande mödrar, gamla, handikappade och kroniskt sjuka. Dessa grupper kom tidigare i fråga för stöd (i form av pengar och in natura) från det palestinska ministeriet för sociala frågor, men det stödet fick avbrytas på grund av den nuvarande krisen.

Med hjälp av medlen från kommissionen kommer vetemjöl, ris, linser, socker, vegetabilisk olja och olivolja att göras tillgängliga. Kommissionen kommer att skaffa fram en del av dessa varor i medlemsstaterna och WFP kommer att skaffa fram en del av dem i de palestinska områdena och i grannländerna, detta i syfte att sörja för flexibilitet och snabb mobilisering av varorna i enlighet med WFP-planen.

Kommissionen anslog inom ramen för Världslivsmedelsprogrammets EMOP nr 10072 (ett program som avslutades i augusti 2002) 5 miljoner euro till inköp av ca. 7 400 ton vetemjöl och 3 200 ton ris avsedda för ungefär samma mottagargrupper som ovan.

Kommissionen är med god marginal den största bidragsgivaren till de två EMOP-programmen (en tabell över bidragen till de palestinska områdena sänds direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat).

Kommissionen har varje år sedan mitten av 1990-talet anslagit medel till ett program för livsmedelsbistånd och kontantstöd till utsatta palestinska flyktinggrupper. Anslaget var 15 miljoner euro år 2002. Programmet handhas av FN:s hjälporganisation för palestinaflyktingar (UNRWA) och täcker fem områden: Jordanien, Libanon, Syrien, Västbanken och Gazaremsan. Genom programmet bistås ca. 224 000 s.k. Special Hardship Cases (fall med särskilda påfrestningar), däribland 105 000 gravida kvinnor och ammande kvinnor samt barn till sådana, 500 tuberkulospatienter i öppenvård, familjer där änkor är familjens överhuvud, föräldralösa, gamla och medicinskt arbetsoförmögna. I de palestinska områdena bistås 73 000 människor i Gazaremsan och 31 000 människor på Västbanken genom detta program. I en nyligen utförd utvärdering av programmet betonades betydelsen av programkomponenterna näringstillförsel och näringstillskott. Inom ramen för dessa programkomponenter tillhandahålls vid mödra- och barnavårdskliniker torransoner till kvinnor från femte månaden i graviditeten till ett år efter förlossningen samt järntillskott till barn i förskoleålder och till kvinnor i fortplantningsålder.

I syfte att få fram aktuell information om livsmedelsförsörjningen håller kommissionen, i nära samarbete med FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO), Världslivsmedelsprogrammet, UNRWA samt Förenta staternas byrå för internationell utveckling (USAID) och dess partnerorganisationer, på med att utarbeta en uppdragsbeskrivning för en omfattande utvärdering av livsmedelsförsörjningen. Utvärderingen kommer att täcka tätorterna och landsbygden och kommer att gälla såväl flyktingarna som ickeflyktingarna i de palestinska områdena. Frågor som rör livsmedelstillgängligheten och tillgången till livsmedel i de palestinska områdena kommer att undersökas och analyseras inom ramen för utvärderingen. Utvärderingen kommer även att innehålla rekommendationer till den palestinska myndigheten om hur denna skall kunna förbättra samordningen av det internationella samfundets insatser för att lösa livsmedelsförsörjningsproblemen. Utvärderingen förväntas inledas i början av 2003 och kommer att utföras av en grupp överordnade FAO-experter och nationella experter.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/308 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/308

---

(2004/C 88 E/0314)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3907/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(7 januari 2003)

Ämne:   Ekonomiska och sociala konsekvenser av EU:s utvidgning

Redan i en tidigare fråga till kommissionen påpekades det att EU:s förestående utvidgning till vissa länder i Central- och östeuropa kommer att få avsevärda ekonomiska och sociala konsekvenser, framför allt för regioner och medlemsstater med liknande ekonomier som dessa länder, som till exempel Portugal.

Det är dessutom svårt att förstå hur de ekonomiska ramarna för utvidgningen kunnat föreslås endast på grundval av en bedömning av utvidgningens konsekvenser på ”gemenskapsnivå”, eftersom det är uppenbart att det inte finns någon homogen ekonomisk situation utan att skillnaderna är enorma mellan länderna, regionerna och produktionssektorerna.

När det gäller Portugal har man pekat på flera av utvidgningens konsekvenser, såsom omlokaliseringar av företag och förluster av direkta utländska investeringar till de nya EU-länderna till följd av ökad konkurrens och negativa följder för sysselsättningen och landets ekonomiska utveckling.

Slutligen var det först efter det att Europeiska rådet i Köpenhamn fattat beslut om de ekonomiska ramarna för utvidgningen som kommissionen beslutade att inrätta en expertgrupp för att undersöka konsekvenserna av utvidgningen och svara på allmänhetens frågor.

Därför vill jag ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Är kommissionen medveten om att EU inte är en homogen ekonomi och att följderna av utvidgningen kommer att variera från land till land? Om så är fallet, hur bedömer kommissionen följderna av utvidgningen för varje enskilt land? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen medveten om att EU inte är en homogen ekonomi och att följderna av utvidgningen kommer att variera från land till land? Om så är fallet, hur bedömer kommissionen följderna av utvidgningen för varje enskilt land?

| — | Vilka ekonomiska medel och åtgärder tänker kommissionen att besluta för att stödja de länder, regioner och produktionssektorer som drabbast värst av utvidgningen, som till exempel Portugal? Tänker kommissionen inrätta olika program (särskilda stödprogram för ekonomisk utveckling, såsom vid tidigare utvigningar) för att hjälpa till att mildra de ekonomiska och sociala konsekvenserna? |
| --- | --- |

—

Vilka ekonomiska medel och åtgärder tänker kommissionen att besluta för att stödja de länder, regioner och produktionssektorer som drabbast värst av utvidgningen, som till exempel Portugal? Tänker kommissionen inrätta olika program (särskilda stödprogram för ekonomisk utveckling, såsom vid tidigare utvigningar) för att hjälpa till att mildra de ekonomiska och sociala konsekvenserna?

| — | Vilka mål och resultat hoppas kommissionen att uppnå med den nyligen inrättade expertgruppen? |
| --- | --- |

—

Vilka mål och resultat hoppas kommissionen att uppnå med den nyligen inrättade expertgruppen?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(29 januari 2003)

De makroekonomiska verkningarna av Europeiska unionens utvidgning väntas bli relativt små för de 15 nuvarande medlemsstaterna (EU-15).

Enligt en inom kommissionen utförd undersökning (1) kommer EU-15 under de tio åren efter utvidgningen att få ett kumulerat tillskott på 0,7 % i den ekonomiska tillväxten.

De ekonomiska verkningarna kommer att bli större i de regioner som gränsar till kandidatländerna, särskilt i Tyskland och Österrike, medan de mer avlägset belägna regionerna kommer att påverkas i mindre omfattning av utvidgningen.

Endast 0,7 % av kandidatländernas totala export år 2002 till Europeiska unionen gick till Portugal och endast 0,3 % av kandidatländernas totala import från Europeiska unionen utgjordes av varor från Portugal.

Frågan om utländska direktinvesteringar i de nya medlemsstaterna och eventuella kompensationsanslag till vissa av de nuvarande medlemsstaterna är mer komplex. I kraft av Europaavtalen har marknaderna öppnats betydligt redan nu, före anslutningen. Enligt FN:s World Investment Report 2002 har de utländska bruttoinvesteringarna i kandidatländerna ökat kontinuerligt sedan 1996.1 rapporten anges att de utländska direktinvesteringarna i Tjeckien uppgick till 5,3 miljarder euro år 2000 och 5,5 miljarder euro år 2001 och att de i Ungern uppgick till 1,6 miljarder euro år 2000 och 2,6 miljarder euro år 2001.I Portugal var de emellertid 6,9 miljarder euro år 2000 och 6,7 miljarder euro år 2001, en väsentlig ökning i förhållande till perioden 1996-1999. Kommissionen anser därför att alla parter vinner på utvidgningen.

De ekonomiska och sociala skillnaderna i unionen kommer att vara större efter utvidgningen, på grund av att bruttonationalprodukten per capita är lägre i de 10 nya medlemsstaterna.

I de nya medlemsstaterna kommer, enligt de beslut som Europeiska rådet fattade vid sitt möte i Köpenhamn den 12-13 december 2002, stödet via strukturfonderna att uppgå till 118 euro per invånare år 2006. Det uppgår i mål 1-regionerna i EU-15 till i genomsnitt 217 euro per invånare under perioden 2000-2006.

---

(1)  The economic impact of enlargement (De ekonomiska verkningarna av utvidgningen). Enlargement Papers, nr 4 juni 2001.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/310 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/310

---

(2004/C 88 E/0315)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3916/02

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(14 januari 2003)

Ämne:   Spel på nätet

I sitt svar på den skriftliga frågan E-2885/01 (1) medger kommissionen att hasardspel på Internet är en verksamhet som är reglerad på olika sätt i medlemsstaterna, vilket ger upphov till hinder på den inre marknaden, och att detta är en fråga som behöver undersökas.

Hasardspel på Internet är en gränsöverskridande verksamhet och de nationella arrangörerna av lotterier har också framhållit att denna fråga bör behandlas på europeisk nivå. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit mot bakgrund av detta? Har kommissionen behandlat frågan om vikten av en harmonisering på detta område? På vilket sätt?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 mars 2003)

Om hasardspel på Internet kan sägas att flera medlemsstater är igång med att anpassa sina lagar om hasard och dobbel eller införa nya lagar och andra författningar för att reglera sådana IT-tjänster. De nya lagarna skall anmälas enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/48/EG av den 20 juli 1998 om ändring av direktiv 98/34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (2). På grundval av detta regelverk följer kommissionen utvecklingen på området och ser till att ny nationell lag inte leder till omotiverade hinder på den inre marknaden, varvid hänsyn tas till dessa tjänsters särdrag enligt domstolens rättspraxis. Kommissionen anser emellertid inte att det behövs någon harmonisering på området för närvarande.

---

(1)  EGT C 81 E, 4.4.2002, s. 211.

(2)  EGT L 217, 5.8.1998.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/310 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/310

---

(2004/C 88 E/0316)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3917/02

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(14 januari 2003)

Ämne:   Gränsregioner

I sitt meddelande ”Gemenskapsåtgärd för gränsregionerna” (1), förslår kommissionen att ytterligare 195 miljoner euro avsätts för perioden 2002-2006 till regioner som gränsar till kandidatländerna.

Denna åtgärd, som berör 23 regioner i fem medlemsstater, skall förvaltas inom ramen för TEN, Interreg, Ungdom och pilotprojektet för små och medelstora företag och finansieras via budgetposten B5-3003.

Kan kommissionen redovisa hur det totala anslagsbeloppet för gränsregionerna är fördelat på varje budgetpost i budgetarna 2002 och 2003 och även inkludera de extra medel som godkänts av budgetmyndigheten?

Kan kommissionen redovisa vilka belopp som avsatts till var och en av de berörda regionerna för 2002 och 2003?

Vilka belopp har betalats ut till var och en av dessa regioner under 2002?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(27 februari 2003)

Det totala beloppet för ytterligare åtagandebemyndiganden för de unionsregioner som gränsar till de tillträdande länderna i budgeten för 2001 och 2003 uppgår till 98 miljoner euro. Beloppet är fördelat enligt följande:

I budgeten för 2002 har:

| — | 30 miljoner euro avsatts till de 13 Interreg-programmen under del A som omfattar gränserna till kandidatländerna samt Interreg-programmet under del B för Östersjöregionen inom ramen för den gemensamma prioriteringen ”Särskilt stöd till regioner som gränsar till kandidatländer” (budgetrubrik B2-1411), |
| --- | --- |

—

30 miljoner euro avsatts till de 13 Interreg-programmen under del A som omfattar gränserna till kandidatländerna samt Interreg-programmet under del B för Östersjöregionen inom ramen för den gemensamma prioriteringen ”Särskilt stöd till regioner som gränsar till kandidatländer” (budgetrubrik B2-1411),

| — | 20 miljoner euro avsatts till tre Interreg-program under del C (öst, nord och syd) och till Interact-programmet för åtgärder som skall främja och underlätta samarbete i gränsregioner. Detta belopp härrör från punkt 53 i riktlinjerna för Interreg (budgetrubrik B2-1410), |
| --- | --- |

—

20 miljoner euro avsatts till tre Interreg-program under del C (öst, nord och syd) och till Interact-programmet för åtgärder som skall främja och underlätta samarbete i gränsregioner. Detta belopp härrör från punkt 53 i riktlinjerna för Interreg (budgetrubrik B2-1410),

| — | 20 miljoner euro avsatts till ”Pilotprojekt beträffande konsekvenserna av utvidgningen för EU:s gränsregioner” (budgetrubrik B5-3003), av vilka






  — | 3 miljoner euro har tilldelats ARGE28 som stöd till ett projekt för främjande av små- och medelstora företag (”Att växa med Europa”), |
| --- | --- | --- |

—

20 miljoner euro avsatts till ”Pilotprojekt beträffande konsekvenserna av utvidgningen för EU:s gränsregioner” (budgetrubrik B5-3003), av vilka

—

3 miljoner euro har tilldelats ARGE28 som stöd till ett projekt för främjande av små- och medelstora företag (”Att växa med Europa”),

| — | 15 miljoner euro har tilldelats inom ramen för tre förslagsinfordringar, som inletts av kommissionen, som syftar till att förbättra små- och medelstora företags konkurrenskraft, fokusera på de anställdas behov, samt förbättra lokala och regionala myndigheters möjligheter att förbereda sig inför de administrativa effekterna av utvidgningen, |
| --- | --- |

—

15 miljoner euro har tilldelats inom ramen för tre förslagsinfordringar, som inletts av kommissionen, som syftar till att förbättra små- och medelstora företags konkurrenskraft, fokusera på de anställdas behov, samt förbättra lokala och regionala myndigheters möjligheter att förbereda sig inför de administrativa effekterna av utvidgningen,

| — | 2 miljoner euro skall användas för att finansiera ytterligare åtgärder till förmån för ungdomar i gränsregioner i enlighet med de regler, kriterier och förfaranden som gäller inom ramen för programmet Ungdom. |
| --- | --- |

—

2 miljoner euro skall användas för att finansiera ytterligare åtgärder till förmån för ungdomar i gränsregioner i enlighet med de regler, kriterier och förfaranden som gäller inom ramen för programmet Ungdom.

I budgeten för 2003:

| — | kommer 17 miljoner euro att härröra från budgetrubriken B5-3003 ”Konsekvenserna av utvidgningen för EU:s gränsregioner — förberedande åtgärder”, |
| --- | --- |

—

kommer 17 miljoner euro att härröra från budgetrubriken B5-3003 ”Konsekvenserna av utvidgningen för EU:s gränsregioner — förberedande åtgärder”,

| — | skall 3 miljoner euro avsättas till finansiering av ytterligare åtgärder till förmån för ungdomar i gränsregioner inom ramen för programmet Ungdom (B3-1010), |
| --- | --- |

—

skall 3 miljoner euro avsättas till finansiering av ytterligare åtgärder till förmån för ungdomar i gränsregioner inom ramen för programmet Ungdom (B3-1010),

| — | skall 8 miljoner euro beviljas inom ramen för ”Åtgärdsprogram för små och medelstora företag inför utvidgningen” (budgetrubrik B5-514). Det geografiska tillämpningsområdet för programmet går emellertid utanför de nuvarande gränsregionerna i EU. |
| --- | --- |

—

skall 8 miljoner euro beviljas inom ramen för ”Åtgärdsprogram för små och medelstora företag inför utvidgningen” (budgetrubrik B5-514). Det geografiska tillämpningsområdet för programmet går emellertid utanför de nuvarande gränsregionerna i EU.

Inga andra åtaganden har gjorts till förmån för de unionsregioner som gränsar till de tillträdande länderna inom ramen för de transeuropeiska näten, eftersom kommissionens motsvarande rättsliga förslag av den 2 oktober 2001, dvs. utkastet till förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 2236/95 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät (2) ännu inte har antagits.

Kommissionen har ännu inte möjlighet att lämna en redogörelse för de exakta belopp som tilldelats de olika gränsregionerna under 2002 och 2003. Särskilt när det gäller Interreg-programmen beror den geografiska föredelningen av utgifter på var de stödberättigande projekten genomförs, medan projekten å sin sida väljs ut på grundval av kvalitetskriterier.

Förfarandet för beviljande av ytterligare ekonomiska resurser under 2002 för regioner som gränsar till tillträdande länder har avslutats. Genomförandet av projekten befinner sig emellertid fortfarande i ett tidigt skede. Uppgifter om utbetalningar är därför inte meningsfulla i nuläget.

Vad gäller de ovan nämnda Interreg-programmen under del A och del B överlämnades den större delen av de ändrade programtilläggen till kommissionen i slutet av 2002. Medlen till projekten kan alltså användas från och med början av 2003. Det kommer att åligga respektive styrkommitté av bevilja dessa ekonomiska medel till konkreta projekt i enlighet med kriterierna i programtilläggen. Framtida utbetalningar kommer därför att bero på de lokala utgifterna. Slutdatum för stödberättigande utgifter är den 31 december 2004.

---

(1)  KOM(2001)437.

(2)  EGT C 75 E, 26.3.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/312 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/312

---

(2004/C 88 E/0317)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0046/03

från Pasqualina Napoletano (PSE) och Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(21 januari 2003)

Ämne:   Krisen i Venezuela

I Venezuela råder just nu en enorm politisk och social kris med djupa slitningar. Dels förekommer organiserat våld i de mest radikala kretsarna kring regeringen med presidenten Chavez i spetsen, dels begås handlingar som gränsar till ett statskuppförsök av några extremistiska oppositionsgrupper. Denna situation utgör ett verkligt hot mot demokratin och friheten. I Venezuela bor dessutom ett mycket stort antal personer av europeiskt ursprung (varav ett stort antal personer av italienskt ursprung).

Vilka åtgärder har vidtagits (och med vilket resultat) och vad tänker man göra för att se till att EU lyckas stärka det internationella samfundets och de internationella institutionernas roll, en roll som är avgörande för att man skall kunna övervinna krisen genom politiska förhandlingar och för att uppnå respekt för den demokratiska ordningen och konstitutionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(13 februari 2003)

Europeiska unionen utfärdade under 2002 tre deklarationer rörande den pågående krisen i Venezuela — efter kuppen i april, den 9 oktober och den 23 december. Unionen gav i deklarationerna uttryck för sitt fulla stöd till Amerikanska samarbetsorganisationens (OAS) ansträngningar för att främja en nationell dialog mellan Venezuelas regering och ”Coordinadora Democrática” (den organiserade oppositionen) samt med andra berörda grupper i samhället. Deklarationerna har troligen, liksom andra deklarationer utfärdade av andra länder, regioner och internationella institutioner, haft ett positivt inflytande genom att de uppmanade Venezuelas befolkning att avstå från våld och gjorde klart för de mest radikala delarna av oppositionen att det internationella samfundet inte skulle acceptera några odemokratiska eller ickeförfattningsenliga lösningar.

OAS ansträngningar har dock ännu inte lett till några konkreta resultat när det gäller att lösa den politiska krisen. Parterna i konflikten verkar oförmögna att engagera sig i en konstruktiv dialog för att lösa situationen. I Quito inrättandes den 15 januari 2003 gruppen Venezuelas vänner som ett nytt initiativ för att bidra till att lösa konflikten. I ett uttalande av den 21 januari 2003 välkomnade unionen inrättandet av gruppen, i vilken två medlemsstater, Spanien och Portugal, ingår. Venezuelas vänner kommer att stödja OAS:s arbete.

Kommissionen har dessutom godkänt ett projekt rörande finansiellt stöd till OAS i syfte att genomföra de eventuella överenskommelser som nås mellan parterna i den dialog som OAS fått till stånd. Förutom att underlätta den pågående dialogen består stödet av tre huvuddelar: stöd till fria och rättvisa val, undersökning av händelserna i april 2002 (den misslyckade statskuppen) och avväpning av civilbefolkningen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/313 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/313

---

(2004/C 88 E/0318)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0070/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(23 januari 2003)

Ämne:   Alltfler energislösande och osäkra terrängbilar i Amerika. Vad göra mot en sådan utveckling inom EU?

| 1. | Har kommissionen noterat att produktionen och försäljningen av fyrhjulsdrivna terrängbilar i Förenta staterna starkt ökat och att det numera säljs flera sådana fordon än vanliga personbilar i landet? Det handlar om bilar som kan köra i terrängen, utanför vägarna, och det är tunga personbilar som använder stora mängder energi. |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen noterat att produktionen och försäljningen av fyrhjulsdrivna terrängbilar i Förenta staterna starkt ökat och att det numera säljs flera sådana fordon än vanliga personbilar i landet? Det handlar om bilar som kan köra i terrängen, utanför vägarna, och det är tunga personbilar som använder stora mängder energi.

| 2. | Har kommissionen också noterat att den ökade populariteten för sådana fordon i Förenta staterna rönt alltmer mothugg och lett till motaktioner, eftersom följden blivit att Förenta staternas beroende av importerad olja ytterligare ökat, en allt större del av oljetillgångarna tagits i anspråk och fordonen kraftigt bidrar till miljöförstöringen? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen också noterat att den ökade populariteten för sådana fordon i Förenta staterna rönt alltmer mothugg och lett till motaktioner, eftersom följden blivit att Förenta staternas beroende av importerad olja ytterligare ökat, en allt större del av oljetillgångarna tagits i anspråk och fordonen kraftigt bidrar till miljöförstöringen?

| 3. | Känner kommissionen också till att sådana fordon är farliga både för dem som färdas i dem och för omgivningen, eftersom de har lätt för att välta vid oförutsedda rörelser och har en fem meter stor död vinkel baktill, så att föraren, när han backar, inte kan se barn som står invid vägkanten? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen också till att sådana fordon är farliga både för dem som färdas i dem och för omgivningen, eftersom de har lätt för att välta vid oförutsedda rörelser och har en fem meter stor död vinkel baktill, så att föraren, när han backar, inte kan se barn som står invid vägkanten?

| 4. | Hur stor del av personbilsbeståndet inom EU utgörs i dagens läge av terrängbilar? |
| --- | --- |

4.

Hur stor del av personbilsbeståndet inom EU utgörs i dagens läge av terrängbilar?

| 5. | Kan man också inom EU:s medlemsstater skönja en ökad tillväxt av andelen för sådana fordon? |
| --- | --- |

5.

Kan man också inom EU:s medlemsstater skönja en ökad tillväxt av andelen för sådana fordon?

| 6. | Vad görs det för att inom EU med större kraft än tidigare motverka produktionen, importen och försäljningen av sådana fordon? |
| --- | --- |

6.

Vad görs det för att inom EU med större kraft än tidigare motverka produktionen, importen och försäljningen av sådana fordon?

Källa: TV RTL 4 i Nederländerna, nyheterna den 4 januari 2003.

Svar av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(7 mars 2003)

Kommissionen känner väl till att försäljnings- och marknadsdelen i USA för terränggående personbilar (s.k. Sport Utility Vehicles, SUV), vans och pickupar har ökat betydligt och numera uppgår till ca. 50 % av nybilsförsäljningen av lätta fordon. Deras andel av det totala antalet lätta fordon närmar sig 30 %. Dessa fordon är nästan uteslutande utrustade med bensinmotorer och har en relativt hög bränsleförbrukning. Det låga bensinpriset i USA har varit en bidragande orsak till den ökade försäljningen av sådana fordon.

Kommissionen känner också till att man i USA är oroad över att användningen av dessa fordonstyper ökar. Den nationella trafiksäkerhetsverket (National Highway Traffic Safety Administration (NHTSA) har gått ut till allmänheten och påpekat farorna, särskilt berördes riskerna för s.k. roll-over-olyckor. Diskussioner förs också kring miljöpåverkan och energiberoendet. En annan fråga som också oroar, såväl i Europa som i USA, är effekterna vid en kollision mellan dessa fordon och de förhållandevis mindre, vanliga passagerarfordonen. Konstruktionen hos terränggående personbilar gör att de i allmänhet i en kollision träffar på en högre nivå med en risk för större skadeverkningar som följd. Frågan tas nu upp av en del tillverkare och lagstiftande myndigheter.

Alla terränggående personbilar, och lättare lastbilar som pickupar, som säljs på den europeiska marknaden måste uppfylla alla relevanta krav i gemenskapslagstiftningen och den nationella lagstiftningen.

Kommissionen följer uppmärksamt prestanda för dessa fordon, i synnerhet för sådana där passagerarna sitter högt samt för tyngre terränggående personbilar, för att bevaka om några åtgärder behöver vidtas. Vissa förslag på krav för framtiden har redan lagts, och de berör de allra viktigaste frågorna vad gäller dessa fordon. Bl.a. har redan offentliggjorts att ett förslag till ramdirektiv kommer att läggas fram av kommissionen avseende skydd för fotgängare och cyklister och avse detta slags fordon som väger upp till 2,5 ton. Dessutom kommer kommissionen att lägga förslag till ett direktiv om s.k. bull-bars, en anordning som ofta förekommer på dessa fordon. Slutligen kan nämnas att kommissionen redan lämnat ett förslag till direktiv om förbättrad indirekt sikt (1), i vilket föreskrivs krav på speglar eller andra åtgärder för att minska den ”döda vinkeln”.

Beteckningen terränggående personbilar är inte en exakt definition. Det kan emellertid antas att av alla lätta fordon som är registrerade inom gemenskapen är andelen terränggående personbilar ca. 3 %, dvs. endast en tiondel av USA:s. Det är svårt att sia om hur marknaden kommer att utveckla sig men vissa faktorer, som t.ex. priset, bränsleförbrukningen och storleken, gör dem opraktiska att använda i tätbebyggda områden i Europa. Det är dock ingen tvekan om att försäljningen ökar.

Det är viktigt att konstatera att fordonsindustrin har gjort ett åtagande att begränsa koldioxidutsläppen (C02) från personbilar i kategori M 1 till i medeltal 140 g/km till 2008/2009 på fordon sålda på gemenskapsmarknaden. Övervakningen av detta åtagande har visat på minskande utsläpp av CO2
  under senare år. Så länge terränggående personbilar och liknande fordon kategoriseras som M 1-personbilar omfattas de av detta åtagande. Att förbättra bränsleutnyttjandet är därför ett viktigt mål för bilindustrin. Kommissionen har lagt förslag om att utöka koldioxidmätningarna till att omfatta även fordon i kategori N 1 (fordon som används för godstransporter) (2). Kommissionen gör f.n. en studie för att kunna bedöma olika alternativ om och i så fall hur denna kategori kan omfattas av åtgärderna att begränsa koldioxidutsläppen. Kommissionen avser informera rådet och parlamentet om resultatet av studien under 2003.

Kommissionen har inte som policy att avråda från att sälja någon viss fordonstyp så länge den uppfyller alla säkerhets- och utsläppsvillkor. Kommissionen arbetar dock vidare med olika initiativ bl.a. sådana som kan höja miljö- och säkerhetsstandarden på fordon som säljs på den inre marknaden.

---

(1)  EGT C 126 E, 28.5.2002.

(2)  EGT C 51 E, 26.2.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/314 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/314

---

(2004/C 88 E/0319)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0106/03

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   Branden i Mont Blanc-tunneln

Det franska rättsväsendet fortsätter utredningen av den brand som den 24 mars 1999 orsakade 39 människors död i Mont Blanc-tunneln. Samtidigt har det kommit oroande uppgifter om att det kanske var något fel på den Volvolastbil som började brinna och utlöste katastrofen. Det talas om ett fabrikationsfel på en viss lastbilsmodell, så att en cigarettfimp som sugs in utifrån skulle kunna leda till självantändning. Har kommissionen någon information om detta?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(20 mars 2003)

Kommissionen har inga uppgifter om hur den utredning fortgår som genomförs av det franska rättsväsendet för att utröna det ansvar för denna katastrof som förblir oklart på grund av utredningssekretess. Den känner emellertid till flera officiella rapporter där fakta påvisas och som är allmänt kända. Den känner också till att katastrofen började med en brand som utbröt på ett dragfordon för påhängsvagn några minuter efter det att det passerat vägtullstationen i Chamonix. Flera hypoteser har framkastats i försöken att förklara hur branden utbröt på dragfordonet. För närvarande har ingen av dem kunnat bekräftas eller avfärdas och det ankommer på de experter som rannsakningsdomaren utsett att styrka deras relevans.

Kommissionen framlade den 30 december 2002 ett förslag till direktiv om de minimisäkerhetskrav som skall tillämpas på tunnlarna i det transeuropeiska landsvägsnätet för att undvika sådana olyckor och skydda dem som trafikerar tunnlarna.

Den avser dessutom att göra handeldsläckare och de släckningsanordningar, som finns på alla fordon som väger mer än 3,5 ton, obligatoriska. Kommissionen kommer att sträva efter att lösa det säkerhetsproblem som uppstår genom de reservbränsletankar som lätt kan anbringas på långtradare.

Den kommer slutligen att i år framlägga ett förslag som syftar till att utsträcka gemenskapens typgodkännande till nyttofordon. Under tiden förblir godkännandet av dessa fordon varje medlemsstats ensak och nationella bestämmelser tillämpas på de tillverknings standarder som avser dessa fordon.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/315 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/315

---

(2004/C 88 E/0320)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0110/03

från Peter Liese (PPE-DE) till kommissionen

(21 januari 2003)

Ämne:   Vaccinering mot smittkoppor i medlemsstaterna

För närvarande förbereder man sig på olika sätt i EU:s medlemsstater mot eventuella terrorattacker med smittkoppsvirus. Befolkningen är mycket oroad på grund av mediernas rapporter. Ett på EU-nivå överenskommet förhållningssätt behövs eftersom ett utbrott av smittkoppsvirus självklart inte gör halt vid medlemsstaternas gräns.

Är kommissionen informerad om de olika strategierna i medlemsstaterna? I vad mån kommer de olika planerna att samordnas internationellt? Kan kommissionen bistå medlemsstaterna, särskilt när det gäller att bedöma eventuella biverkningar av smittkoppsvaccinering? Hur kan den gemensamma inre marknadens fördelar användas, så att högeffektiva vaccin med så få biverkningar som möjligt kan tas fram i alla medlemsstater så snabbt som det är möjligt och behövs?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(12 februari 2003)

I enlighet med vad som anges i kommissionens meddelande ”Räddningstjänst — Beredskap för att hantera krissituationer” (1) och ”Räddningstjänst — Framsteg vid genomförandet av programmet för beredskap för att hantera krissituationer” (2) samarbetar kommissionen och medlemsstaterna inom ramen för programmet för hälsoskydd för att förbättra beredskapen och hanteringen av situationer då biologiska och kemiska smittämnen avsiktligt släpps ut i syfte att orsaka skada. Hit hör bland annat utbyte av konfidentiella uppgifter och spridande av goda lösningar när det gäller nationella strategier mot smittkoppsutbrott och så omfattande samordning som möjligt av nya motåtgärder. Det omfattar även informationsspridning, genomgång och riktlinjer för hälso- och sjukvårdspersonal om prioriterade frågor såsom övervakning, upptäckt, laboratorieanalys och behandling av sjukdomsfall.

Biverkningarna av smittkoppsvaccinering från Världshälsoorganisationens utrotningsprogram är väldokumenterade och de har offentliggjorts. Ny information från planerade vaccineringar i vissa länder kommer dock att spridas av kommissionens arbetsgrupp för hälsoskydd så snart de finns att tillgå.

För närvarande finns det inte någon godkänd smittkoppsvaccin i EU. Nya vacciner utvecklas, men inga ansökningar om godkännande av försäljningstillstånd har ännu lämnats in. I brist på en produkt som godkänts för försäljning inom gemenskapen skaffar sig medlemsstaterna nationella förråd av första och andra generationens vacciner utan tillstånd.

Den arbetsgruppen för vacciner som inrättats på kommissionens begäran av Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMEA) har utarbetat riktlinjer för utveckling av virusvacciner mot smittkoppor (3). De offentliggjordes på kommissionens och EMEA:s webbplats i juli 2002. De innehåller ett avsnitt om säkerhetsbedömning och studier efter godkännande.

Godkännande för försäljning kan sökas för alla nya vacciner enligt det centraliserade förfarandet, där det även är möjligt att handlägga ärendet i snabbförfarande. Om de nödvändiga kriterierna säkerhet, effektivitet och kvalitet uppfylls skulle det leda till ett gemenskapsgodkännande för vaccinet, som omedelbart är giltigt i alla medlemsstater.

Enligt det sjätte ramprogrammet för forskning kommer stöd att beviljas för forskning som leder till nya vacciner mot potentiella biologiska smittämnen och nya behandlingsmetoder.

---

(1)  KOM(2001) 707 slutlig.

(2)  KOM(2002) 302 slutlig.

(3)  Note for guidance on the development of vaccinia virus based vaccines against smallpox. http://pharma-cos.eudra.org/F2/home.html eller http://www.emea.eu.int/.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/316 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/316

---

(2004/C 88 E/0321)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0131/03

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   Genomförande av budgetpost B2-1411 ”Stöd till regioner som gränsar till kandidatländerna”

Budgetpost B2-1411 ”Stöd till regioner som gränsar till kandidatländerna”, som inrättades under budgetförfarandet för 2002 års budget, tilldelades 30 miljoner euro för åtaganden och 15 miljoner euro för betalningar.

Enligt kommissionens rapport om genomförandet av åtaganden och utnyttjandet av anslagen för betalningar fram till den 31 december 2002 utnyttjade anslagen för åtaganden till 100 procent medan anslagen för betalningar endast utnyttjades till 14 procent.

Kan kommissionen ange varför utnyttjandet av anslagen för betalningar varit så lågt?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(4 mars 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas vänligen till det svar som kommissionen gett på den skriftliga frågan E-3917/02 som ställts av Naranjo Escobar (1).

---

(1)  Se s. 310.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/317 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/317

---

(2004/C 88 E/0322)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0141/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   Internationellt fiskeavtal EU-Guinea-Bissau och utvecklingssamarbete

Skulle kommissionen mot bakgrund av gällande internationella fiskeavtal EU—Guinea-Bissau kunna uppge följande:

| 1. | Hur stort är det belopp som EU anslår till utveckling av Guinea-Bissaus fiskesektor? |
| --- | --- |

1.

Hur stort är det belopp som EU anslår till utveckling av Guinea-Bissaus fiskesektor?

| 2. | Hur mycket betalar EU i ekonomisk ersättning för de fiskerättigheter som erhållits för gemenskapsflottan? |
| --- | --- |

2.

Hur mycket betalar EU i ekonomisk ersättning för de fiskerättigheter som erhållits för gemenskapsflottan?

| 3. | Hur mycket behöver gemenskapens fartygsägare betala i avgift för fiskelicenser och fiskerättigheter? |
| --- | --- |

3.

Hur mycket behöver gemenskapens fartygsägare betala i avgift för fiskelicenser och fiskerättigheter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 mars 2003)

| 1. | I artikel 2 i det nu gällande protokollet (16 juni 2001-15 juni 2006) till fiskeavtalet mellan gemenskapen och republiken Guinea-Bissau föreskrivs att en del av den totala ekonomiska ersättningen, nämligen 1 miljon euro om året, skall användas till finansiering av de särskilda åtgärder som avses i artikel 4 i protokollet. Dessa åtgärder är uttryckligen avsedda att utveckla Guinea-Bissaus fiskesektor. |
| --- | --- |

1.

I artikel 2 i det nu gällande protokollet (16 juni 2001-15 juni 2006) till fiskeavtalet mellan gemenskapen och republiken Guinea-Bissau föreskrivs att en del av den totala ekonomiska ersättningen, nämligen 1 miljon euro om året, skall användas till finansiering av de särskilda åtgärder som avses i artikel 4 i protokollet. Dessa åtgärder är uttryckligen avsedda att utveckla Guinea-Bissaus fiskesektor.

| 2. | I artikel 2 i protokollet fastställs att den ekonomiska ersättningen skall uppgå till 10 miljoner euro om året (10,5 miljoner euro för de sista två åren). Av det beloppet uppgår den ekonomiska kompensationen till 9 miljoner euro för de första tre åren av protokollets tillämpningsperiod och till 9,5 miljoner euro för de sista två åren.
  Enligt samma artikel beslutar Guinea-Bissaus regering ensamt hur den ekonomiska kompensationen skall användas.
  De fiskemöjligheter som fastställs i artikel 1 i protokollet är följande:






  — | Räktrålare med frysanläggning: 9 600 bruttoregisterton (BRT) per år. |
| --- | --- | --- |

2.

I artikel 2 i protokollet fastställs att den ekonomiska ersättningen skall uppgå till 10 miljoner euro om året (10,5 miljoner euro för de sista två åren). Av det beloppet uppgår den ekonomiska kompensationen till 9 miljoner euro för de första tre åren av protokollets tillämpningsperiod och till 9,5 miljoner euro för de sista två åren.

Enligt samma artikel beslutar Guinea-Bissaus regering ensamt hur den ekonomiska kompensationen skall användas.

De fiskemöjligheter som fastställs i artikel 1 i protokollet är följande:

—

Räktrålare med frysanläggning: 9 600 bruttoregisterton (BRT) per år.

| — | Fisk- och bläckfisktrålare med frysanläggning: 2 800 BRT per år. |
| --- | --- |

—

Fisk- och bläckfisktrålare med frysanläggning: 2 800 BRT per år.

| — | Notfartyg för tonfiskfiske med frysanläggning: 40 fartyg. |
| --- | --- |

—

Notfartyg för tonfiskfiske med frysanläggning: 40 fartyg.

| — | Tonfiskfiskefartyg för spöfiske med fasta linor och fartyg för fiske med flytlinor: 36 fartyg. |
| --- | --- |

—

Tonfiskfiskefartyg för spöfiske med fasta linor och fartyg för fiske med flytlinor: 36 fartyg.

| 3. | De avgifter i euro per BRT som fartygsägarna skall betala är följande:






  — | för ettårslicenser:






  — | 19 7 för trålare som fiskar efter fisk, |
| --- | --- | --- | --- |

3.

De avgifter i euro per BRT som fartygsägarna skall betala är följande:

—

för ettårslicenser:

—

19 7 för trålare som fiskar efter fisk,

| — | 219 för trålare som fiskar efter bläckfisk, |
| --- | --- |

—

219 för trålare som fiskar efter bläckfisk,

| — | 279 för trålare som fiskar efter räkor. |
| --- | --- |

—

279 för trålare som fiskar efter räkor.

| — | för halvårslicenser:






  — | 102 för trålare som fiskar efter fisk, |
| --- | --- | --- |

—

för halvårslicenser:

—

102 för trålare som fiskar efter fisk,

| — | 113 för trålare som fiskar efter bläckfisk, |
| --- | --- |

—

113 för trålare som fiskar efter bläckfisk,

| — | 144 för trålare som fiskar efter räkor, |
| --- | --- |

—

144 för trålare som fiskar efter räkor,

| — | för kvartalslicenser:






  — | 52 för trålare som fiskar efter fisk, |
| --- | --- | --- |

—

för kvartalslicenser:

—

52 för trålare som fiskar efter fisk,

| — | 58 för trålare som fiskar efter bläckfisk, |
| --- | --- |

—

58 för trålare som fiskar efter bläckfisk,

| — | 73 för trålare som fiskar efter räkor. |
| --- | --- |

—

73 för trålare som fiskar efter räkor.

Dessa avgifter skall höjas med 5 % från och med den fjärde årsperioden av protokollets tillämpningsperiod.

Som ett alternativ till den obligatoriska landning till marknadspriser som föreskrivs i punkt 4 skall fartygsägare som väljer att inte landa sin fisk betala följande ytterligare avgifter:

| — | 7 euro/BRT för kvartalslicenser, |
| --- | --- |

—

7 euro/BRT för kvartalslicenser,

| — | 14 euro/BRT för halvårslicenser, |
| --- | --- |

—

14 euro/BRT för halvårslicenser,

| — | 23 euro/BRT för ettårslicenser. |
| --- | --- |

—

23 euro/BRT för ettårslicenser.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/318 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/318

---

(2004/C 88 E/0323)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0215/03

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(27 januari 2003)

Ämne:   Drogrelaterad upptrappning av våldet i Bolivia

Det internationella samfundet bör ägna särskild uppmärksamhet åt situationen i Bolivia, där grupper bland indianbefolkningen demonstrerar till stöd för användningen av traditionella produkter såsom kokablad, något som för närvarande är strikt reglerat av den bolivianska regeringen. Ett antal sammanstötningar har ägt rum i Bolivia de senaste dagarna mellan å ena sidan polisen och armén, och å andra sidan demonstranter, huvudsakligen bönder, som protesterar mot att de inte längre får odla sin traditionella gröda. Enligt bolivianska media kännetecknas situationen av en upptrappning av våldet som lett till minst 17 dödsoffer, dussintals skadade och hundratals arresteringar.

Är kommissionen medveten om upptrappningen av motsättningarna mellan regeringen och grupper bland indianbefolkningen gällande utrotningen av kokaplanteringar och vilka åtgärder vidtar kommissionen för närvarande och vilka åtgärder tänker den vidta i framtiden för att stödja de bolivianska myndigheterna i deras ansträngningar att utrota kokaplanteringarna?

Anser inte kommissionen att det är hög tid att ta itu med de misslyckanden och förödande konsekvenser som den restriktiva narkotikapolitiken för med sig både i länder där narkotikan produceras och där den konsumeras och ta tillfället i akt vid nästa ministermöte i FN:s narkotikakommission den 16-17 april 2003 för att i stället påbörja en process som kan leda till en revidering av de tre internationella konventionerna om narkotika och psykotropa ämnen med sikte på att främja en effektivare och mer pragmatisk inställning till narkotikafrågan?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(24 februari 2003)

Kommissionen har noga följt hur motsättningarna mellan Bolivias regering och landets kokaodlare och andra sociala sektorer har trappats upp och har med oro noterat de våldshandlingar som sedan den 13 januari 2003 ägt rum i samband med vägblockader. Kommissionen noterar dock med tillfredsställelse att den överenskommelse som den 26 januari 2003 nåddes mellan Evo Morales och president Gonzalo Sánchez de Lozada tycks ha minskat motsättningarna och gjort det möjligt för de två sidorna att inleda en dialog, även beträffande regeringens politik för att utrota kokaodlingen och dess metoder för att bekämpa narkotika.

På grundval av principen om delat ansvar och i överensstämmelse med de prioriterade områden för samarbete som anges i landstrategidokumentet understöder kommissionen projekt för alternativ utveckling i Bolivia. För närvarande pågår tre projekt till ett sammanlagt värde av 30 miljoner euro och ett fjärde, som uppgår till 13 miljoner euro, kommer sannolikt att godkännas under 2003.

Kommissionens tillvägagångssätt grundar sig på det faktum att de flesta av arbetarna på de olagliga kokaodlingarna har lämnat bakom sig, tillfälligt eller permanent, den låga levnadsstandarden och den lokala ekonomiska krisen i gruvsamhällena i de västra höglandsområdena och i dalgångarna i regionen Cochabamba. Eftersom inkomsterna av kokaodling är mycket högre än vad man kan förtjäna på att arbeta i gruvdistrikten eller genom att odla lagliga grödor är det viktigt att erbjuda odlarna tillgång till hållbara alternativ inkomstkällor.

Kommission finansierar eller planerar att finansiera insatser i de kokaproducerande områdena Chapare och Yungas i syfte att åstadkomma ett hållbart jordbruk och andra inkomstbringande verksamheter som kan få kokaodlarna att upphöra med sin produktion. Den tillhandahåller också lokal infrastruktur såsom hälsovårdscentraler och skolor. Vidare försöker kommissionen förbättra levnadsförhållandena och stödja den ekonomiska utvecklingen i de höglandsområden som har ett överskott på arbetskraft i syfte att minska det tryck som den extrema fattigdomen innebär och som leder till att arbetskraft flyttar till de kokaproducerande områdena. Kommissionen samarbetar med lokala myndigheter och för en dialog med kokaodlarna, och det verkar som om befolkningen är positiv till dess projekt.

Kommissionen är i sin egenskap av ständig observatör i FN:s narkotikakommission aktiv förespråkare för ett synsätt där balans råder mellan dels förebyggande och behandling, dels bekämpning av tillverkning av och handel med narkotika. Projekten för alternativ utveckling är ett exempel på den sistnämnda aspekten och syftar till att minska odlarnas behov av att odla koka genom att erbjuda dem alternativa utkomstmöjligheter.

FN:s narkotikakommission har inga planer på att inför sitt nästa möte inleda en process för översyn av de tre FN-konventionerna. Denna fråga har inte tagits upp vare sig av medlemsstaterna eller av kommissionen i de återkommande överläggningarna om unionens narkotikapolitik.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/319 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/319

---

(2004/C 88 E/0324)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0226/03

från Guido Podestà (PPE-DE) och Amalia Sartori (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2003)

Ämne:   Bestämmelser som utgör hinder för handeln med guldföremål inom gemenskapen — överträdelse av artikel 28 i EG-fördraget

Det är nästan 50 år sedan EG-fördraget och bestämmelserna om en gemensam marknad trädde i kraft, men fortfarande finns det många bestämmelser som utgör ett hinder för den fria rörligheten inom EU för guldföremål som lagligen kontrollstämplats och släppts ut på marknaden i en medlemsstat.

Så är i högsta grad fallet för italienska guldföremål som tillverkas, kontrollstämplas och släpps ut på marknaden i Italien. Det är mycket svårt att föra ut dem från Italien till en annan medlemsstat på grund av lagar och bestämmelser som sätter hinder i vägen. Särskilt gäller detta Frankrike, Irland och Förenade kungariket.

Enligt gemenskapens numera väl befästa rättspraxis skall varje reglering av handeln av medlemsstaterna som direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt kan hindra handeln inom gemenskapen betraktas som en åtgärd som motsvarar kvantitativa restriktioner och därmed som en överträdelse av artikel 28 i EG-fördraget.

Trots att kommissionen redan har fått ta emot klagomål om detta — av vilka en del ännu inte har handlagts — och trots att det rör sig om allvarliga överträdelser som inskränker den fria rörligheten för varor, som är av största vikt för gemenskapen, verkar kommissionen hittills inte ha ägnat problemet tillräcklig uppmärksamhet.

| 1. | Vad tänker kommissionen göra för att en gång för alla få bort alla hinder för den fria rörligheten mellan medlemsstaterna, på den inre marknaden, för guldföremål som lagligen har tillverkats, kontrollstämplats och släppts ut på marknaden i en medlemsstat? |
| --- | --- |

1.

Vad tänker kommissionen göra för att en gång för alla få bort alla hinder för den fria rörligheten mellan medlemsstaterna, på den inre marknaden, för guldföremål som lagligen har tillverkats, kontrollstämplats och släppts ut på marknaden i en medlemsstat?

| 2. | Varför har kommissionen, trots upprepade påstötningar, hittills inte reagerat tillräckligt kraftfullt för att få ett slut på dessa överträdelser? |
| --- | --- |

2.

Varför har kommissionen, trots upprepade påstötningar, hittills inte reagerat tillräckligt kraftfullt för att få ett slut på dessa överträdelser?

Svar avgivet av Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 mars 2003)

Kommissionen tillfrågas om hur den avser att avlägsna hinder för den fria rörligheten för de guldföremål som lagligen tillverkas, kontrollstämplas och saluförs i en medlemsstat och vilka åtgärder som inom detta område vidtagits för att få slut på överträdelserna av artikel 28 i EG-fördraget.

Det bör först framhållas att harmoniserad lagstiftning inom detta område tidigare har föreslagits av kommissionen men att den aldrig förverkligats. I avvaktan på en harmonisering av bestämmelserna om kontrollstämpling skall hinder för den fria rörligheten för guldföremål inom unionen undersökas under artiklarna 28-30 i EG-fördraget.

Under tidigt 1990-tal väcktes talan i flera överträdelsemål rörande hinder för handel med ädelmetaller mot olika medlemsstater däribland Frankrike, Irland och Förenade kungariket. Mot bakgrund av domstolens dom i Houtwipper-målet (mål 293/93) avkunnad den 15 september 1994 avslutades emellertid dessa mål. I Houtwipper-målet tillbakavisade domstolen uttryckligen den tyska regeringens argument,

| | att en medlemsstat inte får hindra saluföringen på sitt territorium av de ädelmetallarbeten som kontrollstämplats av tillverkarna själva i en exporterande medlemsstat, där lagen följs och följaktligen konsumentskydd och iakttagande av god affärssed säkerställs genom en rad åtgärder som möjliggör att kontrollstämpeln fungerar som en garanti. |
| --- | --- |

att en medlemsstat inte får hindra saluföringen på sitt territorium av de ädelmetallarbeten som kontrollstämplats av tillverkarna själva i en exporterande medlemsstat, där lagen följs och följaktligen konsumentskydd och iakttagande av god affärssed säkerställs genom en rad åtgärder som möjliggör att kontrollstämpeln fungerar som en garanti.

Domstolen hävdade i stället att medlemsstaterna i avsaknad av gemenskapsbestämmelser skulle ha stor handlingsfrihet och att det ankom på dem att välja lämpliga metoder för att hantera risken för bedrägeri. Valet mellan en förhandskontroll utförd av ett oberoende organ och ett system som medger att tillverkarna själva med stöd av utbildning, kvalitetsregler och sanktioner utför kontrollstämpling blir en sak för medlemsstaternas lagstiftning. Domstolen kontrollerar detta val endast vid uppenbara bedömningsfel.

I sin dom i målet kommissionen mot Irland (mål C 30/99) avkunnad den 21 juni 2001 väljer domstolen att inte återuppta ”frågan huruvida en stämpel som anbringats av tillverkaren eller dennes laboratorium även kan anses ge tillräckliga garantier för oberoende” för att anses som likvärdig med en stämpel som anbringats av ett oberoende organ.

Nya klagomål har nyligen inkommit till kommissionen mot de tre medlemsstater som anges i frågan, där det görs gällande att deras vägran att erkänna kontrollstämplar som anbringats av tillverkaren i samband med ett godkännande-, övervaknings- och kontrollsystem strider mot artikel 28 i EG-fördraget. Kommissionen undersöker för närvarande om vägran att erkänna sådana kontrollstämplar kan utgöra uppenbara bedömningsfel av myndigheterna i dessa medlemsstater.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/320 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/320

---

(2004/C 88 E/0325)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0230/03

från Helle Thorning-Schmidt (PSE) till kommissionen

(4 februari 2003)

Ämne:   Utvidgningens konsekvenser för sysselsättningen inom tullen

Undersökningar visar att upp emot 22 000 tulltjänstemän kommer att mista sitt arbete i samband med utvidgningen 2004. Av dessa arbetar 20 000 i de central- och östeuropeiska länderna. Detta innebär att en del av tulltjänstemännen redan nu håller på att söka nytt jobb eftersom de vet att de flesta av dem kommer att bli arbetslösa i maj 2004. Detta kan medföra en rad praktiska problem eftersom tulltjänstemännen behövs för att upprätthålla såväl kandidatländernas som EU:s tullbestämmelser, vilket är ett villkor för att en vara skall kunna passera EU:s yttre gränser.

Vad tänker kommissionen göra för att trygga handeln mellan EU och kandidatländerna fram till den 1 maj 2004? Tänker kommissionen göra något för att uppmuntra tulltjänstemännen att stanna på sina tjänster tills utvidgningen har genomförts? Skulle man kunna föreställa sig att kommissionen inför ett tillfälligt system av samma typ som det man införde 1992 inför övergången till den inre marknaden? Om inte, hur tänker kommissionen lösa det problem som håller på att uppstå?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(14 mars 2003)

Som kommissionen redan sagt i sitt svar till den skriftliga frågan E-2488/02 från G. Lisi (1) har den inte för avsikt att anta en lagstiftning som liknar den som infördes då inre marknaden trädde i kraft 1992. I sitt svar på frågan ovan hänvisade kommissionen till de möjligheter som medlemsstaterna erbjuds inom ramen för Strukturfonderna och de riktlinjer som antagits för statliga stöd.

---

(1)  EUT C 52 E, 6.3.2003, s. 179.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/321 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/321

---

(2004/C 88 E/0326)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0267/03

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till kommissionen

(6 februari 2003)

Ämne:   Iberias och Spanairs missbruk av en dominerande ställning och vilseledande reklam

Konsumentorganisationen i Asturien har protesterat mot flygbolagen Iberias och Spanairs senaste reklamkampanj. Den hävdar att flygbolagen undanhåller viktig information från konsumenterna (till exempel kraven på att man måste tillbringa natten mellan lördag och söndag på destinationsorten, att vistelsen får vara i högst tio dagar eller att man måste boka minst fyra dagar i förväg), vilket strider mot direktiv 97/55/EG (1) om vilseledande reklam.

Vidare hävdar konsumentorganisationen att Iberia, Spanair och Air Nostrum har kommit överens om biljettpriserna, vilket vore missbruk av en dominerande ställning och ett brott mot artikel 82 i EG-fördraget om missbruk av en dominerande ställning.

Känner kommissionen till detta?

En av kommissionens uppgifter är att se till att fördragen och övrig gemenskapsrätt respekteras. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta i det här fallet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 mars 2003)

Kommissionen har fått kännedom om en rad klagomål från konsumentorganisationer som rör vissa vilseledande reklammetoder inom lufttransportsektorn. En viktig aspekt av gemenskapens konsument- och transportpolitik är att passagerarna bör ha rätt till omfattande och tydlig information. Om viktig information utelämnas i annonser om lufttransporttjänster, kan det innebära en överträdelse av gemenskapslagstiftningen. Rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 (2), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/55/EG av den 6 oktober 1997 om vilseledande reklam så att detta omfattar jämförande reklam, är en god utgångspunkt för åtgärder mot vilseledande reklam. Det är dock medlemsstaterna som ansvarar för den löpande kontrollen av efterlevnaden, eftersom de har de bästa förutsättningarna att fatta beslut om hur detta bör göras i det egna landet. Kommissionen kan tyvärr inte ingripa direkt på grundval av enskilda klagomål från medborgarna till medlemsstaterna. Kommissionen har granskat de rättsakter om vilseledande och jämförande reklam som den spanska regeringen överlämnat, men kan inte dra slutsatsen att det skett någon överträdelse av gemenskapslagstiftningen.

När det gäller flygpassagerarnas klagomål utfärdade kommissionen den 7 juni 2002 ett samrådsdokument om flygbolagens avtal med passagerarna. Där behandlas bland annat den information passageraren bör få innan han eller hon köper en flygbiljett. Genom samrådet inhämtades många synpunkter från berörda aktörer, och kommissionen undersöker nu om åtgärder ska vidtas — och i så fall vilka — för att förbättra de områden som flygpassagerarna inte är nöjda med.

När det gäller det föregivna konkurrensbegränsande beteendet stämmer det att företag som har en dominerande ställning på den berörda marknaden under vissa omständigheter kan utnyttja denna dominerande ställning på ett otillbörligt sätt enligt artikel 82 i EG-fördraget. Det behövs dock ytterligare uppgifter om de spanska flygbolagens beteende för att man ska kunna avgöra om det har skett en överträdelse av EG-fördraget.

---

(1)  EGT L 290, 23.10.1997, s. 18.

(2)  EGT L 250, 19.9.1984.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/322 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/322

---

(2004/C 88 E/0327)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0303/03

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(10 februari 2003)

Ämne:   Maltas anslutning till EU

Kunde kommissionen vänligen kommentera det som berättas om att 900 äldre medborgare, som är vid fulla själsförmögenheter, avförts från vallängderna i Malta och inte kommer att få delta i den kommande folkomröstningen om Maltas anslutning till EU?

Kunde kommissionen ytterligare kommentera det som berättas om att ”ja-sidans” National Party har tillgripit ojusta och odemokratiska metoder för att stödja sin kampanj och hindra kampanjen till förmån för ett ”nej” vid folkomröstningen — såsom att få statstjänstemännen att vara partiska, begränsa antalet möten som får hållas av ”nej-sidans” Labour Party och jämföra nej-sidans anhängare med nazister?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(13 mars 2003)

Parlamentsledamoten tar upp frågor som rör viktiga demokratiska rättigheter. I artikel 6.1 i Fördraget om Europeiska unionen fastställs att unionen bygger på principerna om demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Unionen har dock inte någon allmän behörighet när det gäller de grundläggande rättigheterna, utan kan endast ingripa i händelse av brott mot de grundläggande rättigheterna i samband med tillämpning av EG-lagstiftningen.

Valfrågor, inbegripet kriterier i fråga om rätten att delta i nationella folkomröstningar, tillhör medlemsstaternas befogenheter. Det finns inte någon EG-lagstiftning angående denna fråga. År 1993 enades medlemsstaterna om de så kallade Köpenhamnskriterierna för anslutning. Enligt dessa krävs för medlemskap att kandidatlandet har ”stabila institutioner som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter”. Parlamentsledamotens frågor rörande Malta kan betraktas ur denna synvinkel.

I Maltas allmänna vallag fastställs att beslut som rör överföring, korrigering eller strykning av väljare endast kan fattas av en valkommitté, i vilken ingår personer utnämnda av de båda politiska partierna. Om det görs invändningar mot en medborgares rösträtt på grund av ett mentalt funktionshinder kan valkommittén fatta ett beslut om att stryka personen ur röstlängden endast om det utsedda läkarrådet tidigare har fattat ett enhälligt beslut om att väljaren inte är mentalt frisk. Detta läkarråd består av en läkare utsedd som ordförande och en läkare utsedd av vart och ett av de politiska partierna. Genom detta lagliga förfarande har man garanterat att ingen medborgare orättfärdigt stryks ur röstlängderna.

Även om båda partierna har gjort invändningar mot vissa medborgares rösträtt på grund av mentala funktionshinder kan strykning ur en röstlängd endast göras i enlighet med lagligen fastställda förfaranden. Kommissionen känner inte till att detta skulle ha lett till att hundratals medborgare strukits ur röstlängderna. Kommissionen har vidare noterat att nationalistpartiet har tagit tillbaka sina invändningar mot vissa medborgares rösträtt på grund av mentalt funktionshinder och att det har framfört sina ursäkter till de människor som orättfärdigt ifrågasatts.

Kommissionen anser att den politiska kampanjen inför Maltas folkomröstning om anslutning till unionen hittills har förlöpt i enlighet med grundläggande demokratiska regler. Såvitt den känner till har det inte varit några begränsningar när det gäller arbetarpartiets eller ”nejsidans” rättigheter att anordna möten. Kommissionen känner inte till några försök att förmå statstjänstemännen att agera partiskt.

Kommissionen önskar emellertid poängtera att Maltas anslutning till unionen är av historisk betydelse för Malta och att detta ger upphov till starka känslor i ett land som ansökte om medlemskap redan 1990.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/323 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/323

---

(2004/C 88 E/0328)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0370/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(6 februari 2003)

Ämne:   Nedläggningen av Clarks i Portugal — gemenskapsstöd — utlokalisering

Nyheten om att det engelska multinationella företaget CJ& Clark inom kort kommer att lägga ner verksamheten vid sin skofabrik i Castelo de Paiva i norra delen av Portugal har väckt stor uppmärksamhet i landet. Denna överraskande nedläggning kommer att innebära att nästan 600 arbetstagare sägs upp och blir arbetslösa, vilket får extremt negativa sociala konsekvenser för de familjer som är bosatta och arbetar inom denna kommun, en kommun som för övrigt med avseende på strukturfonderna är belägen i en mål 1 -region.

Som stöd för anläggandet av denna fabrik (1988) och dess verksamhet i Castelo de Paiva erhöll företaget stöd i form av betydande nationella medel och medel från gemenskapen. Enligt planerna skulle företaget fortsätta verksamheten fram till åtminstone år 2007.

Enligt de uppgifter som upprepats i offentligheten håller CJ& Clark på att utlokalisera verksamheten vid fabriken i Portugal till Rumänien. Som ersättning för anläggandet av denna nya fabrik i Rumänien försöker företaget nu erhålla nya gemenskapsanslag inom ramen för föranslutningsstöden eller inom ramen för detta östeuropeiska lands framtida integration i Europeiska unionen.

Mot denna bakgrund ställer jag följande frågor till kommissionen: Har kommissionen tillgång till väldokumenterade uppgifter över CJ & Clarks planer på att utlokalisera sin fabrik i Portugal till Rumänien? Kan kommissionen garantera att företagsgruppen Clarks, som redan direkt eller indirekt erhållit gemenskapsstöd för fabriken i Portugal, inte kommer att erhålla, vare sig direkt eller indirekt, nya gemenskapsstöd för den nya fabriken i Rumänien (vilket indirekt skulle innebära en ”belöning” för nedläggningen av den fabrik som redan finns i Portugal)?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(24 april 2003)

Kommissionen har inte någon särskild information om detta företags avsikter att flytta en del av sin verksamhet från Portugal till Rumänien. Såvitt kommissionen vet har företaget i fråga inte heller fått något föranslutningsstöd för att flytta en av sina fabriker från Portugal till Rumänien. Direktstöd till företag under Phare-programmet är främst avsett för små och medelstora företag, och man kan inte få stöd för att flytta företag. Föranslutningsstödet administreras av kandidatländerna inom program som kommissionen har godkänt. Kommissionen ger alltså inte något direkt stöd, och fördelningen av stöd grundas på uppenbara behov av utveckling och/eller en regions eller ett lands behov att förbereda sig inför anslutningen. Att välja plats för ett företags verksamhet beror på marknaden och grundar sig på en analys av regionens och landets konkurrensfördelar. Det direktstöd som finns spelar en mycket liten roll i sådana fall, särskilt som stöd beviljas utifrån övergripande utvecklingsbehov snarare än de behov enskilda företag har.

Kommissionen vill också uppmärksamma parlamentsledamoten på sitt svar till den skriftliga frågan P-89/03 från Regina Basto (1) 1, särskilt de aspekter som gäller gemenskapsbestämmelserna på detta område.

---

(1)  EUT C 11 E, 15.1.2004, s. 67.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/324 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/324

---

(2004/C 88 E/0329)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0430/03

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(18 februari 2003)

Ämne:   Prestige — Statligt stöd

Katastrofen med oljetankern Prestiges förlisning utanför Galiciens kust har orsakat svåra förluster för många företag inom fiskesektorn och andra marina aktiviteter, förutom betydande socioekonomiska problem för de berörda områdena.

Bland de möjligheter som står till buds för att mildra dessa enorma förluster återfinns flera undantag till artikel 87.1 i fördraget, enligt vilken stöd som ges av en medlemsstat till vissa företag eller viss produktion är oförenligt med den gemensamma marknaden. I enlighet med artikel 8 7.2 b är emellertid ”stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser” förenligt med den gemensamma marknaden.

I enlighet med artikel 87.3 e kan ”stöd av annat slag i enlighet med vad rådet på förslag från kommissionen kan komma att bestämma genom beslut med kvalificerad majoritet” anses som förenligt med den gemensamma marknaden.

Även i artikel 88 fastställs att ”på begäran av en medlemsstat kan rådet enhälligt besluta att stöd som denna stat lämnar eller avser att lämna skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden (...), om ett sådan beslut är motiverat på grund av exceptionella omständigheter”.

Kan kommissionen ange vilka initiativ den har föreslagit för att de berörda företagen, i enlighet med artikel 87 i fördraget, skall kunna mildra de förluster som de förorsakats på grund av denna katastrof med hjälp av statligt stöd, utan att detta kan anses strida mot den gemensamma marknaden?

Har någon medlemsstat ansökt om att få lämna stöd till vissa företag eller viss produktion som drabbats av katastrofen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(1 april 2003)

Enligt bestämmelserna i artikel 87 och följande i EG-fördraget som parlamentsledamoten hänvisar till har kommissionen särskild behörighet att yttra sig om de statliga stödens förenlighet med den gemensamma marknaden. Det ankommer emellertid inte på kommissionen, utan på medlemsstaterna, att ta initiativet till förslag till stöd som kan anses var förenliga med den gemensamma marknaden. Enligt de uppgifter kommissionen har tillgång till är det för närvarande ingen medlemsstat som har anmält något förslag till stöd inom sektorerna för fiske och vattenbruk som hänger samman med Prestiges förlisning. Det är likväl lämpligt att påpeka att på grundval av artikel 19.2 i förordning (EG) nr 2792/1999 (1), i dess ändrade lydelse enligt förordning (EG) nr 2369/2002 (2), behöver medlemsstaterna inte längre i förväg till kommissionen anmäla obligatoriska finansiella bidrag till åtgärder som samfinansieras av gemenskapen och som omfattas av utvecklingsplaner.

Inom ramen för strukturfonderna utnyttjade kommissionen sin initiativrätt enligt EG-fördraget och lade för rådet fram ett förslag till förordning (3), varefter rådet antog rådets förordning (EG) nr 2372/2002 av den 20 december 2002 om särskilda åtgärder för kompensation till fiskeri-, skaldjurs- och vattenbrukssektorerna i Spanien som drabbats av oljeläckaget från fartyget Prestige (4). Genom denna förordning föreskrivs stöd som en undantagsåtgärd till de personer och företag som är verksamma inom sektorerna för fiske, skaldjursodling och vattenbruk i de spanska kustområden som drabbades vid Prestiges förlisning, liksom undantag från vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 2792/1999 och ett kompletterande gemenskapsstöd för att möjliggöra genomförandet av åtgärderna. På grundval av befintliga bestämmelser inom Fonden för fiskets utveckling (FFU) kan det komma att beviljas ersättning för tillfälligt avbrott av verksamheten till de yrkesfiskare i andra medlemsstater som tvingats avbryta sitt arbete till följd av Prestiges förlisning. Hittills har emellertid ingen sådan ansökan inkommit till kommissionen.

---

(1)  EGT L 337, 30.12.1999.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2369/2002 av den 20 december 2002 om ändring av förordning (EG) nr 2792/1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskesektorn, EGT L 358, 31.12.2002.

(3)  KOM(2002) 766 slutlig.

(4)  EGT L 358, 31.12.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/325 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/325

---

(2004/C 88 E/0330)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0432/03

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(18 februari 2003)

Ämne:   Luftföroreningar: överskridna gränsvärden för partiklar i luften

Enligt rådets direktiv 1999/30/EG (1) skall det under innevarande år göras en utvärdering som är grundad på erfarenheterna från tillämpningen av detta direktiv. Av en första preliminär rapport från kommissionen (23 maj 2002: Overview of Methods and Results of the Preliminary Assessment of Airquality in Europe under Directives 96/62/EC and 1999/30/EC) framgår det att gränsvärdena för partiklar i luften (PM 10) vid flerfaldiga tillfällen överskrids.

Kan kommissionen ge besked om i vad mån detta oroväckande intryck bekräftats av mera aktuella uppgifter?

Kan kommissionen ge besked om i vad mån förtidiga dödsfall i Europeiska unionen kan tillskrivas luftförorening till följd av partiklar i luften?

Anser kommissionen att de medlemsstater där dessa gränsvärden överskrids inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att hålla sig under gränsvärdena för utsläpp av partiklar i luften?

Kan kommissionen ange vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 april 2003)

I rådets direktiv 1999/30/EG av den 22 april 1999 om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften fastställdes att medlemsstaterna senast den 30 september 2002 skulle skicka information om år 2001 till kommissionen. Kommissionen kommer att utarbeta en sammanfattande rapport med den informationen som underlag, som också kommer att visa hur många överträdelser av gränsvärdena som skett. De senaste uppgifterna pekar på att PM 10-koncentrationerna (2), i jämförelse med gränsvärdena, är tämligen höga i delar av Europa. Problemen är mer kopplade till överskridanden av det kortsiktiga gränsvärdet (högst 35 överskridanden av det dagliga genomsnittsvärdet på 50 mg per kubikmeter (μg/m3), i synnerhet vid speciellt utsatta platser som platser med mycket trafik eller vid industrianläggningar, än till det långsiktiga gränsvärdet på 40μg/m3 (årsgenomsnitt). Vid mätstationer i städer uppvisar södra Europa fler överträdelser än norra och västra Europa. Man skall dock inte glömma bort att dessa gränsvärden blir rättsligt bindande först år 2005.

För att man skall kunna bedöma vilken påverkan luftföroreningar har på människors hälsa, ger kommissionen finansiellt stöd till en systematisk genomgång av luftkvalitetens påverkan på hälsan i Europa, som genomförs av WHO. Enligt ett slututkast till rapport som nyligen blev tillgängligt, kan långsiktig exponering mot omgivande partikelkoncentrationer leda till en klar minskning av den förväntade livslängden, potentiellt ett eller två år. Vidare visar en oberoende undersökning som nyligen genomfördes av den sammanlagda befolkningen i Frankrike, Österrike och Schweiz (cirka 75 miljoner människor) att cirka 40 000 dödsfall per år kan tillskrivas omgivande partikelkoncentrationer (Kunzli et al. 2000 (3)).

I dagsläget kan man dock ännu inte dra några definitiva slutsatser om medlemsstaterna vidtagit tillräckliga åtgärder för att uppfylla överensstämmelse med gränsvärdena till år 2005, vilket krävs i direktiv 1999/30/EG. I enlighet med direktiven 96/62/EG (4) och 1999/30/EG måste medlemsstaterna årligen rapportera i fråga om planer och program som visar hur de skall uppfylla kraven i direktiven. Tidsgränsen för den första rapporten är december 2003. Vid den tidpunkten kommer kommissionen att kunna bedöma möjligheterna att klara gränsvärdena.

Mot bakgrund av det trängande behovet av att minska partikelhalterna, har kommissionen redan angivit partiklar som en av de allvarligaste föroreningar som måste åtgärdas inom ramen för CAFE-programmet (Clean Air For Europe) och som lanserades i maj 2001 (5). Målet med CAFE är att förbereda utvecklingen av den tematiska strategin för luftföroreningar som ingår i sjätte miljöhandlingsprogrammet och som skall vara klar år 2005. Strategin kommer att innehålla politiska vägar att gå för att ytterligare minska riskerna förknippade med partiklar. I detta arbete får kommissionen stöd av flera olika arbetsgrupper som består av experter från medlemsstaterna, anslutarländerna samt icke-statliga industri- och miljöorganisationer.

---

(1)  EGT L 163, 29.6.1999, s. 41.

(2)  Partiklar som är mindre än 10 mikrometer (μm) i diameter.

(3)  Kunzli, N. et al. Public-health impact of outdoor and traffic-related air pollution: a European assessment. Lancet 356: 795 - 801 (2000).

(4)  Rådets direktiv 96/62/EG av den 27 september 1996 om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten, EGT L 296, 21.11.1996.

(5)  KOM(2001) 245 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/326 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/326

---

(2004/C 88 E/0331)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0547/03

från Struan Stevenson (PPE-DE) till kommissionen

(19 februari 2003)

Ämne:   Export av nötkött och levande nötkreatur till Libanon och Egypten

Skulle kommissionen kunna säga mig hur mycket (i slaktviktsekvivalenter) 1) levande nötkreatur och 2) nötkött som exporterats från gemenskapen till a) Libanon och b) Egypten under de tre senaste kalenderår för vilka det finns tillgängliga siffror?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(7 mars 2003)

Tabellen nedan visar gemenskapens export av levande nötkreatur och nötkött till Libanon och Egypten under kalenderåren 1999, 2000 och 2001.

Fullständiga statistiska uppgifter för kalenderåret 2002 finns ännu inte tillgängliga.

EU-15-export i ton slaktviktsekvivalent

| | till Libanon: | till Egypten: |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 2000 | 2001 | 1999 | 2000 | 2001 |
| levande nötkreatur | 53 705 | 49 402 | 40 923 | 8493 | 14067 | 277 |
| nötkött | 8 506 | 8 022 | 2 339 | 192271 | 171107 | 5436 |

till Libanon:

till Egypten:

1999

2000

2001

1999

2000

2001

levande nötkreatur

53 705

49 402

40 923

8493

14067

277

nötkött

8 506

8 022

2 339

192271

171107

5436

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/327 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/327

---

(2004/C 88 E/0332)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0570/03

från Freddy Blak (GUE/NGL) till kommissionen

(28 februari 2003)

Ämne:   Straffavgift på importerade bilar

Vid import av begagnade motorfordon kräver den danska staten olika straffsatser beroende på bilens ålder.

I lovbekendtgørelse nr 977 av den 2 december 2002, lovbekendtgørelse om registreringsavgift för motorfordon m.m., § 4 sjätte stycket punkt 1 och 2, framgår det exempelvis att ju äldre bilen är desto tidigare skall den högre straffsatsen (180 procent mot 105 procent) påföras bilens värde.

Detta betyder i praktiken att systemet för import av begagnade motorfordon till Danmark medför att det ofta är dyrare att importera och inregistrera ett utländskt motorfordon än att inregistrera ett liknande motorfordon som har köpts i Danmark.

Därmed uppstår ett tekniskt handelshinder till nackdel för importerade varor.

Kan kommissionen ge besked om huruvida detta system är i överensstämmelse med bestämmelserna för fri och icke-diskriminerande rörlighet för varor över EU:s gränser?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(8 april 2003)

Gemenskapslagstiftningen om beskattning av personbilar och harmoniseringen av medlemsstaternas nationella bestämmelser på detta området är för närvarande mycket begränsad. Dessutom är gemenskapsrätten rörande beskattning av motorfordon utomordentligt komplicerad och tillgodoser inte alltid den inre marknadens behov. Lagstiftningen kan bara ändras genom ett enhälligt beslut av medlemsstaterna. Kommissionen kan i stort sett inte göra något åt detta på kort sikt.

En medlemsstat har i princip rätt att ta ut skatt på motorfordon när fordonet förs in på medlemsstatens territorium för första gången, och de flesta medlemsstater tar ut en sådan skatt. Denna beskattningsrätt begränsas dock i stor utsträckning genom bestämmelserna i EG-fördraget och sekundärrätten.

För det första får medlemsstaterna enligt artikel 90 i EG-fördraget inte ta ut högre skatter på importerade varor än vad som tas ut på liknande och konkurrerande inhemska varor. Många medlemsstater grundar emellertid skatten på importerade begagnade fordon på skönsmässiga värderingskriterier.

Europeiska gemenskapernas domstol tog ställning till detta sätt att värdera fordon i mål C-393/98 (Gomes Valente), nyligen bekräftat i mål C-l01/00 (Antti Siilin). Domstolen fastslog följande:

| | ”Det är inte tillåtet enligt artikel 95 första stycket (nuvarande artikel 90) i fördraget för en medlemsstat att på begagnade bilar som importerats från andra medlemsstater tillämpa ett beskattningssystem enligt vilket de nämnda fordonens faktiska värdeminskning beräknas på ett allmänt och abstrakt sätt på grundval av schablonmässiga kriterier eller tabeller vilka fastställs i en bestämmelse i lag eller annan författning, såvida dessa kriterier eller tabeller inte är sådana att de säkerställer att skatten inte ens i vissa fall överstiger det återstående belopp hänförligt till skatt vilket ingår i värdet av liknande fordon som redan är registrerade på det nationella territoriet.”. |
| --- | --- |

”Det är inte tillåtet enligt artikel 95 första stycket (nuvarande artikel 90) i fördraget för en medlemsstat att på begagnade bilar som importerats från andra medlemsstater tillämpa ett beskattningssystem enligt vilket de nämnda fordonens faktiska värdeminskning beräknas på ett allmänt och abstrakt sätt på grundval av schablonmässiga kriterier eller tabeller vilka fastställs i en bestämmelse i lag eller annan författning, såvida dessa kriterier eller tabeller inte är sådana att de säkerställer att skatten inte ens i vissa fall överstiger det återstående belopp hänförligt till skatt vilket ingår i värdet av liknande fordon som redan är registrerade på det nationella territoriet.”.

Detta innebär med andra ord att om det tas ut skatt vid import av ett begagnat motorfordon får det värde på vilket skatten beräknas, oavsett vilket värderingssystem som används, jämte själva skatten aldrig överstiga priset på ett likvärdigt skattepliktigt begagnat motorfordon som redan befinner sig i medlemsstaten. Danmark har ännu inte anpassat sin lagstiftning till detta domslut. Det rättsläge som råder till följd av detta är för närvarande under granskning.

Utöver bestämmelserna i EG-fördraget finns det två rådsdirektiv i vilka det fastställs stränga begränsningar i medlemsstaternas rättigheter att tillämpa konsumtionsskatter på fordon som medborgarna importerar för personligt bruk från andra medlemsstater.

Det första av dessa är rådets direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat (1). Det andra är rådets direktiv 83/183/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielse på permanent införsel från en medlemsstat av personlig egendom (1).

I det avseendet har kommissionen redan vidtagit åtgärder mot Danmark beträffande tillämpningen av artikel 1 i det ovan nämnda direktivet. I synnerhet ett motiverat yttrande sändes nyligen till Danmark i denna fråga. Om kommissionen inte får ett tillfredsställande svar inom två månader kan ärendet komma att överlämnas till Europeiska gemenskapernas domstol. Med avseende på detta hänvisar kommissionen till det pressmeddelande som offentliggjordes den 23 januari 2003.

Kommissionen lade nyligen fram ett meddelande om beskattning av personbilar i Europeiska unionen (2) i avsikt att inleda ett samråd med medlemsstaterna, andra EU-institutioner och viktiga intressenter om möjligheter till åtgärder i framtiden på nationell nivå och på gemenskapsnivå. Detta samråd pågår för närvarande. Kommissionen kan på grundval av de huvudsakliga grundtankarna i meddelandet och mot bakgrund av resultatet av samrådsförfarandet komma att under 2004 lägga fram förslag till gemenskapslagstiftning innehållande bl.a. en metod för beräkning av registreringsskatt för begagnade personbilar som överförs från en medlemsstat till en annan.

---

(1)  EGT L 105, 23.4.1983.

(2)  KOM(2002)431 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/328 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/328

---

(2004/C 88 E/0333)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0610/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne:   EU/São Tomé och Príncipe 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

Skulle kommissionen kunna svara på följande frågor rörande åren 1999, 2000, 2001, 2002 och 2003 om São Tomé och Príncipe: Vilka program har EU utvecklat eller utvecklar EU rörande São Tomé och Príncipe? Hur mycket medel har programmen beviljats? Hur länge är det tänkt att vart och ett av programmen skall gälla? Vilka resultat gav programmen, och hur utvärderade man om programmet haft framgång eller misslyckats? Vilka särskilda framsteg har vart och ett av programmen gett upphov till?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/329 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/329

---

(2004/C 88 E/0334)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0611/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne:   EU/Guinea-Bissau 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

Skulle kommissionen kunna svara på följande frågor rörande åren 1999, 2000, 2001, 2002 och 2003 om Guinea-Bissau: Vilka program har EU utvecklat eller utvecklar EU rörande Guinea-Bissau? Hur mycket medel har programmen beviljats? Hur länge är det tänkt att vart och ett av programmen skall gälla? Vilka resultat gav programmen, och hur utvärderade man om programmet haft framgång eller misslyckats? Vilka särskilda framsteg har vart och ett av programmen gett upphov till?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/329 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/329

---

(2004/C 88 E/0335)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0612/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne:   EU/Kap Verde 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

Skulle kommissionen kunna svara på följande frågor rörande åren 1999, 2000, 2001, 2002 och 2003 om Kap Verde: Vilka program har EU utvecklat eller utvecklar EU rörande Kap Verde? Hur mycket medel har programmen beviljats? Hur länge är det tänkt att vart och ett av programmen skall gälla? Vilka resultat gav programmen, och hur utvärderade man om programmet haft framgång eller misslyckats? Vilka särskilda framsteg har vart och ett av programmen gett upphov till?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/329 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/329

---

(2004/C 88 E/0336)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0613/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne:   EU/Moçambique1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd, med mera

Skulle kommissionen kunna svara på följande frågor rörande åren 1999, 2000, 2001, 2002 och 2003 om Moçambique: Vilka program har EU utvecklat eller utvecklar EU rörande Moçambique? Hur mycket medel har programmen beviljats? Hur länge är det tänkt att vart och ett av programmen skall gälla? Vilka resultat gav programmen, och hur utvärderade man om programmet haft framgång eller misslyckats? Vilka särskilda framsteg har vart och ett av programmen gett upphov till?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/329 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/329

---

(2004/C 88 E/0337)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0614/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne:   EU/Angola 1999-2003: Samarbete, utveckling, mänskliga rättigheter, bistånd med mera

Skulle kommissionen kunna svara på följande frågor rörande åren 1999, 2000, 2001, 2002 och 2003 om Angola: Vilka program har EU utvecklat eller utvecklar EU rörande Angola? Hur mycket medel har programmen beviljats? Hur länge är det tänkt att vart och ett av programmen skall gälla? Vilka resultat gav programmen, och hur utvärderade man om programmet haft framgång eller misslyckats? Vilka särskilda framsteg har vart och ett av programmen gett upphov till?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0610/03,

E-0611/03, E-0612/03, E-0613/03 och E-0614/03

ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(21 maj 2003) Frågorna är vittomspännande och djupgående.

Europeiska utvecklingsfonden

Samarbetet med länderna i fråga finansieras huvudsakligen genom Europeiska utvecklingsfonden (EUF). Dessa medel tillhandahålls inom ramen för Lomékonventionerna och, sedan den 1 april 2003, Cotonou-avtalet. I den bifogade översikten, som kommer att sändas direkt till frågeställaren och parlamentets sekretariat, anges åtagande- och betalningsbemyndigandena för varje land under perioden 1999-2002. Översikten har till syfte att visa varje enskilt programs omfattning och utveckling under perioden.

Delegationschefen utarbetar rapporter om genomförandet av EUF-finansierade program i de berörda länderna.

Dessa omfattar bl.a. följande:

| a) | Beloppen för det vägledande programmet, åtagandebemyndiganden, utbetalningar och tidsplan för genomförandet av det vägledande programmet och de regionala programmen. |
| --- | --- |

a)

Beloppen för det vägledande programmet, åtagandebemyndiganden, utbetalningar och tidsplan för genomförandet av det vägledande programmet och de regionala programmen.

| b) | En lägesrapport för projekt och program. |
| --- | --- |

b)

En lägesrapport för projekt och program.

| c) | En utvärdering av EUF:s verksamhet inom ramen för de nationella och regionala programmen i AVS-länderna (länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet). |
| --- | --- |

c)

En utvärdering av EUF:s verksamhet inom ramen för de nationella och regionala programmen i AVS-länderna (länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet).

Rapporterna om situationen fram till slutet av 2002 håller för närvarande på att färdigställas och de kommer att sändas till frågeställaren så snart de finns tillgängliga.

Annan finansiering

Finansiering kan även ske med medel från gemenskapens allmänna budget när det gäller dessa länder. Upplysningar rörande projekt till stöd för demokrati och mänskliga rättigheter kommer att sändas direkt till parlamentet och parlamentets sekretariat. Upplysningar om andra projekt som finansieras med budgetmedel kommer att översändas så snart som möjligt.

Effektivitet

Kommissionen fäster största vikt vid att nyttan av de åtgärder som finansieras maximeras. Först efter ingående diskussioner med landets regering, andra givare och det civila samhället fattas beslut om strategin för insatserna i varje land. Sammanfattningar av de fem strategierna kommer att sändas till frågeställaren och parlamentets sekretariat. Samtliga strategier finns tillgängliga i sin helhet på följande webbplats (generaldirektoratet för bistånd): http://europa.eu.int/comm/development/body/csp_rsp/csp_en.cfm

Olika utvärderingar har genomförts med avseende på de fem länderna och sammanfattningar av dem som genomförts sedan 1999 kommer att sändas till frågeställaren och parlamentets sekretariat. Samtliga rapporter finns tillgängliga i sin helhet på följande webbplats (Byrån för samarbete EuropeAid): http://europa.eu.int/comm/europeaid/evaluation/program/acprep.htm

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/331 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/331

---

(2004/C 88 E/0338)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0697/03

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(10 mars 2003)

Ämne:   Harmonisering av storleksmärkning

I januari i år firade vi den inre marknadens tioårsdag. De senaste tio årens förändringar har omvandlat Europa och människornas liv i Europa. Hinder av olika slag har undanröjts och dörrar har öppnats. Konsumenterna har otvivelaktigt ett större utbud av kvalitetsvaror att välja bland och kan tack vare euron lätt jämföra priser.

I EU finns det för närvarande minst fyra olika system för att storleksmärka kläder och skor. Italien, Frankrike, Tyskland och Storbritannien har var sitt system. Den bristande harmoniseringen komplicerar för konsumenterna och exportföretagen.

Anser inte kommissionen att genomförandet av den inre marknaden skulle underlättas om dessa tekniska olikheter avskaffades? Hur avser kommissionen i så fall att åstadkomma en sådan harmonisering?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(2 april 2003)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till det svar den gav på Winfried Menrads skriftliga fråga E-3437/02
   (1).

Kommissionen upprepar att den för tillfället inte planerar att standardisera eller harmonisera storleksmärkningen av kläder eller skor i EU.

Även om många inom beklädnadsbranschen i EU hävdar att ett harmoniserat system skulle göra branschen mer konkurrenskraftig, är det inte allmänt erkänt att förekomsten av olika storlekssystem i sig utgör ett handelshinder i den mening som avses i gemenskapslagstiftningen. Dessutom har kommissionen inte kännedom om någon samstämmighet på EU-nivå mellan berörda parter och/eller medlemsstaterna i denna fråga. En möjlighet skulle kunna vara att branschen själv tog initiativ till att utarbeta frivilliga avtal mellan alla berörda parter (tillverkare, importörer, konsumenter) och eventuellt de nationella myndigheterna.

Europeiska standardiseringsorganisationen arbetar för närvarande med mätningsmetoder och med storleksmärkning av alla slags kläder. Dessa standarder har inte beställts av kommissionen utan utförs på branschens eget initiativ. Branschen kan fritt använda dessa standarder när och hur den vill.

När det gäller skor känner kommissionen inte till att branschen tagit initiativ för att fastställa standardmått för att öka användningen av informations- och kommunikationsteknik inom sektorn. Liksom i textilsektorn finns det dock ingen samstämmighet mellan berörda parter och de nationella myndigheterna om gemenskapsharmonisering av storlekssystem. Under dessa omständigheter anser kommissionen att frivilliga avtal för tillfället är den bästa lösningen.

---

(1)  EUT C 137 E, 12.6.2003, s. 208.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/332 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/332

---

(2004/C 88 E/0339)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0761/03

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(12 mars 2003)

Ämne:   EU-krav i samband med uppförande av mobiltelefonmaster

I sitt svar på den skriftliga frågan E-3246/02 (1), skriver kommissionsledamot David Byrne bland annat följande:

| | Beträffande eventuella EU-bestämmelser om uppförandet av mobiltelefonmaster är detta något som hör till lokala, regionala och statliga myndigheters ansvarsområden. |
| --- | --- |

Beträffande eventuella EU-bestämmelser om uppförandet av mobiltelefonmaster är detta något som hör till lokala, regionala och statliga myndigheters ansvarsområden.

| | Enligt gemenskapslagstiftningen för radioutrustning, inklusive mobiltelefonmaster, är tillverkarna skyldiga att se till att produkterna är säkra när de används för avsett ändamål. Nationella eller lokala myndigheter kan emellertid införa ytterligare begränsningar för användning av radioprodukter, exempelvis genom att föreskriva minimiavstånd från allmänheten och på så sätt se till att telefonmasterna uppförs på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

Enligt gemenskapslagstiftningen för radioutrustning, inklusive mobiltelefonmaster, är tillverkarna skyldiga att se till att produkterna är säkra när de används för avsett ändamål. Nationella eller lokala myndigheter kan emellertid införa ytterligare begränsningar för användning av radioprodukter, exempelvis genom att föreskriva minimiavstånd från allmänheten och på så sätt se till att telefonmasterna uppförs på lämpligt sätt.

| | När det gäller mobiltelefonmasters eventuella farlighet har kommissionen dessutom i och med fastställandet av ett antal maximigränser för exponering angett riktlinjer för vilka säkerhetsnivåer som skall respekteras. |
| --- | --- |

När det gäller mobiltelefonmasters eventuella farlighet har kommissionen dessutom i och med fastställandet av ett antal maximigränser för exponering angett riktlinjer för vilka säkerhetsnivåer som skall respekteras.

Kan kommissionen klargöra vilken rättslig status rådets rekommendation 1999/519/EEG (2) har? Mer specifikt, är de riktlinjer för säkerhetsnivåer som anges i rekommendationen rådgivande eller skulle en medlemsstat som misslyckas med att se till att dessa riktlinjer följs, antingen av tillverkarna eller de ansvariga planeringsmyndigheterna, bryta mot direktiv 1999/5/EG (3) (med tanke på att det i de allmänna kraven i skäl 14 till detta direktiv anges att ”radioutrustning och teleterminalutrustning får inte medföra onödiga hälsorisker”) eller annan gemenskapslagstiftning?

Kan kommissionen bekräfta att samtliga medlemsstaters bestämmelser för uppförande av mobiltelefonmaster är förenliga med de krav i direktiv 1999/5/EG som ställs på tillverkare eller andra aktörer, eller gör kommissionen endast en utredning efter det att den mottagit ett klagomål?

Slutligen, har kommissionen några uppgifter om vilka medlemsstater som kräver att mobiltelefonmaster måste placeras minst 500 meter från skolor och bostadsområden?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

De gränsvärden för exponering som anges i rådets rekommendation 1999/519/EEG av den 12 juli 1999 om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz) är inte bindande för medlemsstaterna, då rekommendationer inte är bindande enligt EG-fördraget. Flertalet medlemsstater, däribland Förenade kungariket, har infört dem. Medan vissa medlemsstater tillämpar högre nivåer, till-lämpar ingen medlemsstat lägre nivåer.

Som kommissionen angav i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2736/00 (4) har de europeiska standardiseringsorganen fått i uppdrag att vid genomförandet av radio- och teleterminalutrustningsdirektivet 1999/5/EG (5) fullständigt beakta dessa gränsvärden genom att upprätta harmoniserade säkerhetsstandarder för mobilkommunikationsutrustning. Till följd härav skulle utrustning som exponerar allmänheten för nivåer som går utöver vad som anges i rådets rekommendation uppenbarligen inte uppfylla väsentliga säkerhetskrav i direktivet. I sådana fall åläggs medlemsstaterna enligt artikel 9 i direktivet att vidta lämpliga åtgärder mot sådan utrustning som inte uppfyller kraven.

Enligt artikel 7.2 i direktivet får medlemsstaterna dessutom, i synnerhet av folkhälsoskäl, begränsa ibruktagande av radioutrustning. Kommissionen är medveten om att ett stort antal nationella och lokala bestämmelser för uppförande av mobiltelefonmaster införts. Även om en utförlig undersökning av dessa bestämmelser är praktiskt omöjlig (då många av dessa bestämmelser införts på lokal nivå), är kommissionen inte medveten om någon nationell lagstiftning som ålägger krav som påtagligt uppmjukar det regelverk som fastställs i direktiv 1999/5/EG.

När det gäller att säkerställa utrustningens överensstämmelse med kraven i direktivet är detta i första hand en uppgift för medlemsstaterna. Enligt artikel 9 i direktivet är det kommissionens uppgift att avge yttranden om anmälda fall av bristande överensstämmelse men inte att åta sig att inleda rättsliga åtgärder mot utrustningstillverkarna. Om medlemsstaterna emellertid skulle vara oförmögna att leva upp till sin skyldighet att säkerställa sådan överensstämmelse, kan kommissionen inleda överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget. Det finns emellertid inga skäl för kommissionen att anta att detta för närvarande är fallet. Mätningar som företagits av ett antal medlemsstater har visat att exponeringsnivåerna från mobiltelefonmasterna legat väl under nivåerna i rådets rekommendation.

När det gäller den sista frågan är kommissionen inte medveten om att några bestämmelser om minimiavstånd skulle ha införts på medlemsstatsnivå. Några lokala myndigheter har till följd av oro bland allmänheten infört sådana bestämmelser.

---

(1)  EUT C 137 E, 12.6.2003, s. 179.

(2)  EGT L 199, 30.7.1999, s. 59.

(3)  EGT L 91, 7.4.1999, s. 10.

(4)  EGT C 174 E, 19.6.2001.

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse, EGT L 91, 7.4.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/333 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/333

---

(2004/C 88 E/0340)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0867/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(20 mars 2003)

Ämne:   Den ekonomiska krisen i Venezuela

Under de senaste månaderna har den sociala, ekonomiska och politiska krisen i Sydamerika förvärrats ytterligare och omfattar nu även Venezuela.

I Venezuela är många av medborgarna italienare och här finns sedan flera år en av de största italienska kolonierna, vid sidan av den spanska.

Den nuvarande situationen har lett till att i stort sett all ekonomisk verksamhet har brutit samman. Detta har tvingat företag att slå igen, något som orsakat enorma förluster för de italienska företagen på venezuelanskt territorium och en snabbt ökande arbetslöshet.

Allt detta leder till att det i realiteten råder ett slags inbördeskrig där det dagligen begås plundring, mord, stöld och rån mot medborgarna, utan att någon internationell organisation intresserat sig för att försöka hitta en effektiv lösning på detta problem.

I dag, efter flera års uppoffring, får de europeiska medborgare som är bosatta i Venezuela ingen som helst hjälp från EU.

Kommissionen ombeds mot bakgrund av ovanstående besvara följande frågor:

| 1. | Finns det särskilda biståndsprogram för de krisdrabbade länderna i Sydamerika? |
| --- | --- |

1.

Finns det särskilda biståndsprogram för de krisdrabbade länderna i Sydamerika?

| 2. | Finns det några handlingsprogram som särskilt riktar sig till EU-medborgare i Venezuela? |
| --- | --- |

2.

Finns det några handlingsprogram som särskilt riktar sig till EU-medborgare i Venezuela?

Skulle kommissionen dessutom kunna ge en allmän beskrivning av situationen?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/334 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/334

---

(2004/C 88 E/0341)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0937/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(26 mars 2003)

Ämne:   Stöd till EU-medborgare i Venezuela

Under de senaste månaderna har den sociala, ekonomiska och politiska krisen i Venezuela fått en så dramatisk utveckling att all ekonomisk aktivitet i själva verket rasat samman och landet kastats in i ett slags inbördeskrig. Dessutom har många invånare, däribland högt uppsatta militärer som uttalat sig mot den sittande presidenten Hugo Chávez, tvingats gå i exil.

Ansvaret för denna situation bör huvudsakligen läggas på presidenten, som, även om han invaldes på demokratisk väg, på kort tid skall ha infört ett slags auktoritär regim genom att koncentrera all statlig makt till sin egen person.

Enligt dem som tvingats i exil förekommer dessutom ständiga överträdelser av de mest grundläggande demokratiska principerna, såsom åsiktsfrihet och respekten för de mänskliga rättigheterna, vilka stöds av många internationella konventioner och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna.

Bland EU-medborgare i Venezuela återfinns, förutom spanjorer och portugiser, en av de största grupperna utlandsitalienare, som sedan mer än 50 år på plats har bidragit märkbart till landets utveckling. Dessa har emellertid hittills inte fått något stöd ifrån EU, eller väckt något verkligt intresse från andra internationella organisationer.

4,5 miljoner underskrifter har samlats in för att begära att Venezuelas parlament utlyser nyval.

Kan kommissionen, med hänsyn till ovanstående, svara på följande frågor:

| 1. | Finns det särskilda överenskommelser att hjälpa Venezuela? |
| --- | --- |

1.

Finns det särskilda överenskommelser att hjälpa Venezuela?

| 2. | Finns det handlingsplaner till stöd för EU-medborgare i Venezuela? |
| --- | --- |

2.

Finns det handlingsplaner till stöd för EU-medborgare i Venezuela?

| 3. | Har EU tagit en gemensam ställning i denna fråga? |
| --- | --- |

3.

Har EU tagit en gemensam ställning i denna fråga?

| 4. | Vilka politiska åtgärder avser EU att vidta? |
| --- | --- |

4.

Vilka politiska åtgärder avser EU att vidta?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0867/03 och E-0937/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(30 april 2003)

Den politiska, ekonomiska och sociala krisen i Venezuela kvartstår olöst och den höga polariseringsgraden skapar stora svårigheter när det gäller att snabbt finna en lösning. Den venezuelanska regeringen har vacklat i sitt uppträdande gentemot världssamfundet, särskilt gentemot Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS), när det gäller att stödja de pågående förhandlingarna med oppositionen, och OAS fruktar att landets president kommer att använda förhalningstaktik för att skjuta upp en eventuell upphävande folkomröstning till 2004. Den ekonomiska situationen kommer på kort sikt inte att förbättras märkbart. Enligt prognoserna kommer landet att drabbas av en nedgång motsvarande 20 % av BNP 2003, vilket kommer att leda till högre arbetslöshet, en sänkt levnadsstandard och ökad fattigdom. Statsinkomsterna kommer antagligen i år inte att nå den nivå de hade före generalstrejken, vilket gör det svårare att tillgodose sociala behov.

Kommissionen och medlemsstaterna följer mycket uppmärksamt situationen i Venezuela. Den tydliga splittringen av samhället i anhängare av och motståndare till president Chávez ger upphov till oro och EU har därför i likhet med OAS understrukit behovet av en fredlig, demokratisk och grundlag senlig lösning på krisen genom val. Två medlemsstater (Spanien och Portugal) ingår i den ”grupp av vänner” som skapades för att stödja OAS insatser.

Det finns ingen specifik överenskommelse om bistånd mellan gemenskapen och Venezuela, och samarbetet bygger på det ramavtal om samarbete mellan gemenskapen och Andinska gemenskapen som trädde i kraft 1998. Genom ett samförståndsavtal mellan gemenskapen och Venezuela som undertecknades den 15 oktober 2001 allokerades ett belopp av 38,5 miljoner euro för bilateralt samarbete åren 2000-2006. Enligt det avtalet skall Venezuela erhålla stöd för återuppbyggnad och förebyggande av katastrofer samt för ekonomisk diversifiering. Ett tilläggsbelopp av 25 miljoner euro anslogs för stöd till återanpassningsprocessen.

Dessutom stöder kommissionen, på grund av den pågående krisen, OAS ekonomiskt när organisationen försöker underlätta den pågående dialogen mellan parterna och genomförandet av eventuella överenskommelser på tre huvudpunkter: fria och rättvisa val, undersökning av händelserna i april 2002 och avväpningen av civilbefolkningen. Kommissionen är också beredd att skicka valobservatörer, om det ordnas en folkomröstning.

Kommissionen överväger att genom gemenskapens deltagande i åtgärder till förmån för utvecklingsländer som genomförs av icke-statliga organisationer (budgetrubrik B7-6000) prioritera förslag som gäller den sociala sektorn i de latinamerikanska länderna, inbegripet Venezuela.

Kommissionen har inte vidtagit några särskilda åtgärder för att skydda unionsmedborgare i Venezuela. Det är vanligen deras ursprungsländer som sörjer för ett sådant skydd och stöd.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/335 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/335

---

(2004/C 88 E/0342)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0896/03

från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen

(21 mars 2003)

Ämne:   Tyska skattemyndigheters praxis i fråga om omsättningsskatt

De tyska skattemyndigheterna kräver allt oftare att företag som inte har säte i Tyskland skall påföra tysk omsättningsskatt vid leverans av varor till kunder i Tyskland från den ort utanför Tyskland där de har sitt säte. Skattemyndigheterna anser då att en försäljare som inte har säte i Tyskland är skyldig att betala tysk omsättningsskatt eftersom han levererar till kunder i Tyskland. Detta antagande görs redan i sådana fall att varorna inte skickas direkt till kunden i Tyskland utan förvaras i ett lager hos de speditionsfirmor som anlitats av säljaren för att det skall kontrolleras att leveranspartiet är fullständigt och i oklanderligt skick. Det är först när kunden betalat och varorna kontrollerats som den utomtyske försäljaren ställer dem till kundens förfogande i lagret, vilket vill säga att kunden avhämtar dem själv eller låter någon annan avhämta dem för kundens räkning. De tyska skattemyndigheterna utgår från att varorna, trots att det redan är fastställt att de har en kund, inledningsvis importeras till Tyskland för att stå till säljarens eget förfogande. Detta försvårar i avsevärd grad handeln inom gemenskapen med Förbundsrepubliken Tyskland. Detta föranleder följande frågor:

| 1. | Hur ser Europeiska kommissionen på de tyska skattemyndigheternas tolkning av lagen i detta fall? |
| --- | --- |

1.

Hur ser Europeiska kommissionen på de tyska skattemyndigheternas tolkning av lagen i detta fall?

| 2. | Vilka åtgärder ämnar Europeiska kommissionen vidta om den skulle anse de tyska skattemyndigheternas agerande i denna fråga som ett brott mot gemenskapens omsättningsskattelagstiftning? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder ämnar Europeiska kommissionen vidta om den skulle anse de tyska skattemyndigheternas agerande i denna fråga som ett brott mot gemenskapens omsättningsskattelagstiftning?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 maj 2003)

Frågeställarens fråga rör vilken plats leverans skall anses ha skett på när en säljare som är etablerad utanför Tyskland säljer varor till köpare i Tyskland i det fall varorna först förvaras i transportföretagets lager där köparna avhämtar dem.

Svaret på denna fråga beror av de särskilda omständigheterna i varje enskilt fall och de faktiska villkoren i det köpekontrakt som ingåtts mellan den skattskyldiga säljaren och dennes kunder. Det bör dessutom fastställas om varutransporten har skett inom ramen för leveransen eller om transporten har skett före en eventuell leverans.

Kommissionen har redan underrättats om problemet och den ämnar kontakta de tyska myndigheterna för att få närmare upplysningar om hur dessa tillämpar sina bestämmelser.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/336 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/336

---

(2004/C 88 E/0343)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0900/03

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(21 mars 2003)

Ämne:   Begränsningar av den inre marknaden

| 1. | Känner kommissionen till att Italien verkar försöka använda tekniska administrativa förfaranden som ett protektionistiskt instrument i syfte att knuffa undan handel med företag från andra medlemsstater? Ett särskilt fall är SKOPOS Design Ltd från Dewsbury i Yorkshire som för mer än ett år sedan erhöll ”certificato di classificazione di reazonaone al fuoco”, vilket är nödvändigt för att dess produkter skall kunna säljas i Italien. Företaget väntar dock fortfarande på ett ”godkännande” från det italienska inrikesministeriet. Jag skrev personligen till detta ministerium den 20 november 2002 och har fortfarande inte erhållit svar. Jag har därpå skrivit två gånger till ambassadören vid den italienska ständiga representationen vid Europeiska unionen i Bryssel i detta ärende och inte heller där har jag erhållit något nöjaktigt svar. |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att Italien verkar försöka använda tekniska administrativa förfaranden som ett protektionistiskt instrument i syfte att knuffa undan handel med företag från andra medlemsstater? Ett särskilt fall är SKOPOS Design Ltd från Dewsbury i Yorkshire som för mer än ett år sedan erhöll ”certificato di classificazione di reazonaone al fuoco”, vilket är nödvändigt för att dess produkter skall kunna säljas i Italien. Företaget väntar dock fortfarande på ett ”godkännande” från det italienska inrikesministeriet. Jag skrev personligen till detta ministerium den 20 november 2002 och har fortfarande inte erhållit svar. Jag har därpå skrivit två gånger till ambassadören vid den italienska ständiga representationen vid Europeiska unionen i Bryssel i detta ärende och inte heller där har jag erhållit något nöjaktigt svar.

| 2. | Håller kommissionen med om att Italien misslyckats med att iaktta bestämmelserna om den inre marknaden och skyldigheten att samarbeta lojalt som stadgas i artikel 10 i Fördraget? |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen med om att Italien misslyckats med att iaktta bestämmelserna om den inre marknaden och skyldigheten att samarbeta lojalt som stadgas i artikel 10 i Fördraget?

| 3. | Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att rätta till den här situationen? |
| --- | --- |

3.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att rätta till den här situationen?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 april 2003)

Kommissionen är medveten om att de godkännandeförfaranden för ett antal produkter som finns i alla medlemsstater riskerar att försvåra den fria rörligheten för varor. Det beror ofta på att handläggningstiden hos de nationella förvaltningarna är lång, trots att dessa förfaranden förenklats så gott det går.

Det är beklagligt att den ansökan om godkännande som ledamoten hänvisar till inte har behandlats tidigare, liksom att de italienska myndigheterna inte har besvarat ledamotens bägge förfrågningar om förtydliganden. Ärendet kommer därför att registreras som ett klagomål.

För att förbättra det administrativa samarbetet och göra medlemsstaterna direkt delaktiga när det gäller att lösa problem som deras medborgare och företag ställs inför när de försöker ta sig in på andra medlemsstaters inhemska marknader, har det bildats ett samarbetsnätverk för att ta itu med administrativa problem som har gränsöverskridande följder. Detta nätverk kallas Solvit.

En kortfattad presentation av Solvits uppgifter samt upplysningar om hur man kommer i kontakt med nätverket finns på följande adress: http://europa.eu.int/comm/internal_market/solvit/index_en.htm

Kommissionen är övertygad om att Solvit effektivt kan lösa det problem som ledamoten gjort kommissionen uppmärksam på. Ärendet kommer därför att vidarebefordras till Solvit-nätverket, som kommer att försöka åtgärda problemet inom tio veckor.

Kommissionen kommer att följa ärendets utveckling.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/337 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/337

---

(2004/C 88 E/0344)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0921/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(24 mars 2003)

Ämne:   Östtimor — massakrerna 1999. Rättegång mot de ansvariga. Indonesien. Mänskliga rättigheter

Den 12 mars i år dömde en specialdomstol i Jakarta en indonesisk brigadgeneral till fem års fängelse för brott mot mänskligheten, eftersom han inte förhindrat massakrerna i Östtimor 1999. Då massakrerna inträffade var general Noer Muis överste och militärkommendant i Östtimor.

Internationella människorättsgrupper har klassificerat den rättsliga process som skall utreda vem som bär ansvaret för förtrycket och folkmordet som initierades eller tolererades av de indonesiska trupperna som ”bedrägeri”, eftersom den inte beaktar den roll som högt uppsatta anklagade militärer spelade, såsom general Wiranto, som var överbefälhavare för armén och försvarsminister.

Den 19 december 2002 ställde Jules Maaten och Lousewies van der Laan i sin skriftliga fråga (E-3865/02 (1)) följande fråga till rådet: ”(...) Anser rådet, i likhet med FN:s höge kommissionär för mänskliga rättigheter, att rättegångarna om Östtimor visar att Indonesien inte har tagit ansvar för brotten mot de mänskliga rättigheterna på Östtimor?” Frågan har ännu inte besvarats.

Eftersom det verkar som om domstolen upprättades till följd av att världssamfundet utövade utpressning mot den indonesiska regeringen för att de brott som begicks i Östtimor skulle utredas och bestraffas skulle jag vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Har kommissionen på nära håll följt med hur domstolen fungerar? Bekräftar kommissionen uppgifterna om att de indonesiska militärer som var högt uppsatta då brotten begicks inte kommer att anklagas i processen? Om uppgifterna stämmer, anser kommissionen att situationen gör domstolen trovärdig, och att de indonesiska avsikterna att ta reda på sanningen och straffa de skyldiga är trovärdiga? Eller skulle kommissionen snarare bekräfta rådets oro som redan framgick av svaret på vår tidigare fråga om samma ämne av den 12 juni 2001 (E-1 646/01 (2)) över att domarna inte verkade motsvara internationella normer i fråga om rättskipning och rättvisa? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen på nära håll följt med hur domstolen fungerar? Bekräftar kommissionen uppgifterna om att de indonesiska militärer som var högt uppsatta då brotten begicks inte kommer att anklagas i processen? Om uppgifterna stämmer, anser kommissionen att situationen gör domstolen trovärdig, och att de indonesiska avsikterna att ta reda på sanningen och straffa de skyldiga är trovärdiga? Eller skulle kommissionen snarare bekräfta rådets oro som redan framgick av svaret på vår tidigare fråga om samma ämne av den 12 juni 2001 (E-1 646/01 (2)) över att domarna inte verkade motsvara internationella normer i fråga om rättskipning och rättvisa?

| — | Vet kommissionen om den indonesiska regeringen har kapacitet att hålla militärerna under civil kontroll? Har kommissionen några uppgifter om respekten för de mänskliga rättigheterna i Indonesien? |
| --- | --- |

—

Vet kommissionen om den indonesiska regeringen har kapacitet att hålla militärerna under civil kontroll? Har kommissionen några uppgifter om respekten för de mänskliga rättigheterna i Indonesien?

| — | Kan dessa uppgifter påverka förbindelserna mellan EU och Indonesien? Kan kommissionen framför allt tänka sig att se över samarbets- och utvecklingsprojekten med landet? |
| --- | --- |

—

Kan dessa uppgifter påverka förbindelserna mellan EU och Indonesien? Kan kommissionen framför allt tänka sig att se över samarbets- och utvecklingsprojekten med landet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 maj 2003)

Kommissionen har genom sin delegation i Indonesien, i samordning med företrädare för EU:s medlemsstaters beskickningar, noggrant följt förhandlingarna i den indonesiska ad hoc-tribunalen för brott mot de mänskliga rättigheterna begångna i Östtimor.

Brigadgeneral Noer Muis är en av de 18 indonesiska officerare och milismän som har åtalats för de våldsamheter som utbröt i Östtimor före och efter folkomröstningen 1999. Noer Muis dömdes den 12 mars 2003 till fängelse i fem år för att ha underlåtit att förhindra två angrepp med dödlig utgång mot civilpersoner.

Denna förstainstansrätt har hittills frikänt 12 åtalade personer. Två officerare med lägre grad och två civilpersoner har dömt till fängelsestraff på mellan tre och tio år. Rättegångarna mot två andra personer pågår fortfarande, dvs brigadgeneral Tono Suratman, militär befälhavare, och general major Adam Damiri, tidigare chef för det Bali-baserade militära högkvarteret Udayana med befäl över Bali, Nusa Tenggara och Östtimor. Domarna i dessa rättegångar förväntas komma att avkunnas i början av maj 2003.

Med anledning av att de första domarna hade avkunnats av domstolen gjorde unionen den 21 augusti 2002 ett uttalande i vilket den gav uttryck för sin oro över ”att det under förfarandena hittills inte har tagits full hänsyn till de våldsamheter som förekom i Östtimor 1999” och uppmanade ”de indonesiska myndigheterna att säkerställa att tribunalens förfaranden äger rum i enlighet med rättsstatsprincipen — och med fullt iakttagande av de internationella normerna för de mänskliga rättigheterna”.

Unionen granskar kontinuerligt tribunalens verksamhet och kan komma att ta upp frågan igen, eventuellt i samband med att den sista förväntade domen avkunnas i början av maj 2003 och innan överklagans-förfarandet inleds.

Kommissionen anser att Indonesien i och med genomförandet av valet 1999 har tagit ytterligare ett stort steg i övergången från autokratisk regim till fullfjädrad demokrati. Genom det kommande presidentvalet och parlamentsvalet 2004 kommer denna process att stärkas, i synnerhet när det gäller ansträngningarna att bringa militären helt och hållet under civil kontroll. Kommissionen anser emellertid att mycket återstår att göra i det avseendet.

Kommissionens delegation och medlemsstaternas beskickningar i Indonesien övervakar noggrant och fortlöpande läget beträffande de mänskliga rättigheterna i landet och rapporterar regelbundet till rådets arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna. Den senaste rapporten utarbetades på våren 2002.

De mänskliga rättigheterna intar en central plats i den förstärkta politiska dialogen mellan unionen och Indonesien. I kommissionens landstrategidokument (2002-2006) och nationella vägledande program (2002-2004) för Indonesien läggs en kraftig betoning på främjandet av gott styre och på en förstärkning av rättsväsendet och respekten för de mänskliga rättigheterna. Gemenskapsstödda program på dessa viktiga områden pågår eller håller på att utformas.

---

(1)  EUT C 280 E, 21.11.2003, s. 30.

(2)  EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 70.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/339 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/339

---

(2004/C 88 E/0345)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1180/03

från Marco Pannella (NI), Emma Bonino (NI), Marco Cappato (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI) och Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne:   Ett hemligt vietnamesiskt fängelse som inrättats på gränsen till Kambodja för att spärra in personer tillhörande montagnardstammen som sänts tillbaka till Vietnam efter att ha begärt asyl samt fall av arresteringar, tortyr och försvinnanden

Flera oberoende observatörer rapporterar att den vietnamesiska regeringen har inrättat ett hemligt fängelse på gränsen till Kambodja i Mokdengdistriktet i Pleikuprovinsen där den 773:e militära divisionen och den 721:a militära brigaden håller 28 flyktingar som tillhör montagnardstammen (degarer) inspärrade efter att de blivit avvisade från Kambodja.

Den 12 februari 2003 arresterade den vietnamesiska polisen N'Gran (39 år, från Buon Dak R'la i Dak Mildistriktet i Dak Lacprovinsen) och förde honom till fängelset i Buonmathuot för att han ägde en mobiltelefon som enligt regeringen användes för att hålla kontakt med personer tillhörande montagnardstammen, som bor i USA. N'Grans fysiska tillstånd är obekant.

Den 13 februari 2003 omkring kl. 22.00 arresterade den vietnamesiska polisen Y-Dhem Nie (36 år, från Buon Ea Kao i Buonmathuotdistriktet i Dak Lacprovinsen) för att han levererade mat till två andra degarer, som gömde sig i djungeln. Man känner inte till var han befinner sig och det är inte känt vilket hans fysiska tillstånd är.

Den 14 februari 2003 arresterade polisen Y-Suar (33 år, från Buon Jun Yuh i Dak Mildistriktet i Dak Lacprovinsen) i Buonmathuot. Hans fysiska tillstånd är obekant.

Den 17 februari 2003 flydde det gifta paret Y-Yan Buon Ya (37 år) och H'Powel Nie (31 år) in i djungeln för att undgå att bli arresterade av säkerhetsstyrkorna och lämnade då kvar sina två barn H'Nong Nie (9 år) och Y-Le Nie (6 år) i hemmet.

Den 22 februari 2003 omkring kl. 11.00 arresterade den vietnamesiske polisen Y-Dhun Eban (42 år, från Buon Krue i Krong Anadistriktet i Dak Lacprovinsen) som hållit sig gömd för att undgå att bli arresterad och förde honom till fängelset i Buonmathuot. Nästa dag blev Y-Dhun Ebans syster, H'Nget Eban, och hennes man, Y-Lia Ken, bägge 28 år, arresterade och förda till fängelset i Buonmathuot, eftersom de misstänktes för att ha hjälpt Y-Dhun Eban.

Kan kommissionen mot bakgrund av dessa detaljerade uppgifter tala om:

| 1. | om kommissionen avser att uppmana den vietnamesiska regeringen att förklara varför säkerhetsstyrkorna systematiskt arresterar och misshandlar personer tillhörande montagnardstammen? |
| --- | --- |

1.

om kommissionen avser att uppmana den vietnamesiska regeringen att förklara varför säkerhetsstyrkorna systematiskt arresterar och misshandlar personer tillhörande montagnardstammen?

| 2. | om kommissionen avser att uppmana de vietnamesiska myndigheterna att snarast ge internationella organ som UNHCR och andra icke-statliga organisationer full tillgång till de områden där det sker systematiska kränkningar av de mänskliga rättigheterna, dvs. på högslätterna i de centrala delarna av Vietnam och de regioner som gränsar till Kambodja, såsom FN:s kommission för mänskliga rättigheter krävt i sina slutsatser av den 27 juni 2000? Avser kommissionen att, om den vietnamesiska regeringen fortsätter att hindra tillträde till dessa områden, säga upp det samarbetsavtal som undertecknats av Vietnam och som helt klart är beroende av att mänskliga rättigheter och demokrati respekteras i Vietnam? |
| --- | --- |

2.

om kommissionen avser att uppmana de vietnamesiska myndigheterna att snarast ge internationella organ som UNHCR och andra icke-statliga organisationer full tillgång till de områden där det sker systematiska kränkningar av de mänskliga rättigheterna, dvs. på högslätterna i de centrala delarna av Vietnam och de regioner som gränsar till Kambodja, såsom FN:s kommission för mänskliga rättigheter krävt i sina slutsatser av den 27 juni 2000? Avser kommissionen att, om den vietnamesiska regeringen fortsätter att hindra tillträde till dessa områden, säga upp det samarbetsavtal som undertecknats av Vietnam och som helt klart är beroende av att mänskliga rättigheter och demokrati respekteras i Vietnam?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/340 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/340

---

(2004/C 88 E/0346)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1181/03

från Marco Pannella (NI), Emma Bonino (NI), Marco Cappato (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI) och Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne:   De vietnamesiska myndigheternas arrestering av personer tillhörande montagnardstammen på grund av att de misstänks för att stödja Montagnard- Foundation, vara kristna och värva medlemmar till det gränsöverskridande radikala partiet

Följande personer tillhörande montagnardstammen (degar) har gripits eftersom de misstänks för att stödja Montagnard-fonden, vara kristna och samla in namnen på degarer som vill ansluta sig till en icke-statlig organisation (det gränsöverskridande radikala partiet) som har rådgivande status i FN och som arbetar för respekten för mänskliga rättigheter i hela världen med fredliga medel:

| — | Den 28 januari 2003 omkring kl.12.00: Y-Nen Buon Ya (24 år) och Y-Ne Buon Ya (27), från byn Buon Buor, i Cu Jutdistriktet. Y-Ne Buon Ya har blivit torterad med sparkar och elchocker i fängelset i Cu Jut. |
| --- | --- |

—

Den 28 januari 2003 omkring kl.12.00: Y-Nen Buon Ya (24 år) och Y-Ne Buon Ya (27), från byn Buon Buor, i Cu Jutdistriktet. Y-Ne Buon Ya har blivit torterad med sparkar och elchocker i fängelset i Cu Jut.

| — | Den 29 januari 2003: Y-Thim Eban (57) och Y-Seo Buon Ya (29) från Buon Kdun i Buonmathuot-distriktet. De har inte hörts av sedan gripandet. |
| --- | --- |

—

Den 29 januari 2003: Y-Thim Eban (57) och Y-Seo Buon Ya (29) från Buon Kdun i Buonmathuot-distriktet. De har inte hörts av sedan gripandet.

| — | Den 12 februari 2003: Y-Mul Buon Ya (39) från byn Buon Cu Dlue i Cu Jutdistriktet har torterats i fängelset i Cu Jut. |
| --- | --- |

—

Den 12 februari 2003: Y-Mul Buon Ya (39) från byn Buon Cu Dlue i Cu Jutdistriktet har torterats i fängelset i Cu Jut.

| — | Den 12 februari 2003 omkring kl.12.00: Y-Ngoan Buon Ya (41) från byn Buon Nui i Cu Jutdistriktet. Han har torterats i fängelset i Cu Jut. |
| --- | --- |

—

Den 12 februari 2003 omkring kl.12.00: Y-Ngoan Buon Ya (41) från byn Buon Nui i Cu Jutdistriktet. Han har torterats i fängelset i Cu Jut.

| — | Den 13 februari 2003 omkring kl. 03.00: Y-Uen Buon Krong (27) från den lilla byn Buon Buor i Cu Jutdistriktet. Han sitter inspärrad i Cu Jut. |
| --- | --- |

—

Den 13 februari 2003 omkring kl. 03.00: Y-Uen Buon Krong (27) från den lilla byn Buon Buor i Cu Jutdistriktet. Han sitter inspärrad i Cu Jut.

| — | Den 24 februari 2003: Y-Gedion Nie (42) från den lilla byn Buon Tong Ju i Krong Anadistriktet. Han sitter inspärrad i det fängelse som inrättats i den f.d. radiostationen i Buonmathuot där han torterats. |
| --- | --- |

—

Den 24 februari 2003: Y-Gedion Nie (42) från den lilla byn Buon Tong Ju i Krong Anadistriktet. Han sitter inspärrad i det fängelse som inrättats i den f.d. radiostationen i Buonmathuot där han torterats.

| — | Den 27 februari 2003: Y-Put Hdok från den lilla byn Buon Cuor Knia i Buon Dondistriktet. Han har inte hörts av. |
| --- | --- |

—

Den 27 februari 2003: Y-Put Hdok från den lilla byn Buon Cuor Knia i Buon Dondistriktet. Han har inte hörts av.

Kan kommissionen mot bakgrund av dessa detaljerade uppgifter tala om

| 1. | vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta för att kontrollera riktigheten i dessa uppgifter och se till att de ansvariga för dessa grymheter mot personer tillhörande montagnardstammen åtalas och att offren för dessa grymheter frigivs snarast? |
| --- | --- |

1.

vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta för att kontrollera riktigheten i dessa uppgifter och se till att de ansvariga för dessa grymheter mot personer tillhörande montagnardstammen åtalas och att offren för dessa grymheter frigivs snarast?

| 2. | vad kommissionen anser om det förhållandet att den vietnamesiska regeringen betraktar det som en kriminell handling att en person utövar sin politiska rättighet att gå med i en icke-statlig organisation som det gränsöverskridande radikala partiet som har rådgivande status vid FN:s ekonomiska och sociala råd och som arbetar för respekten för mänskliga rättigheter i hela världen? |
| --- | --- |

2.

vad kommissionen anser om det förhållandet att den vietnamesiska regeringen betraktar det som en kriminell handling att en person utövar sin politiska rättighet att gå med i en icke-statlig organisation som det gränsöverskridande radikala partiet som har rådgivande status vid FN:s ekonomiska och sociala råd och som arbetar för respekten för mänskliga rättigheter i hela världen?

| 3. | kommissionen anser att de vietnamesiska myndigheternas beteende är förenligt med de samarbetsavtal som undertecknats av den vietnamesiska regeringen som ständigt beordrar sina säkerhetsstyrkor att fängsla, slå och tortera personer tillhörande montagnardstammen som försöker att utöva sina grundläggande rättigheter vad gäller religions-, åsikts-, och föreningsfriheten som är fastlagda i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter som Vietnam har ratificerat? |
| --- | --- |

3.

kommissionen anser att de vietnamesiska myndigheternas beteende är förenligt med de samarbetsavtal som undertecknats av den vietnamesiska regeringen som ständigt beordrar sina säkerhetsstyrkor att fängsla, slå och tortera personer tillhörande montagnardstammen som försöker att utöva sina grundläggande rättigheter vad gäller religions-, åsikts-, och föreningsfriheten som är fastlagda i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter som Vietnam har ratificerat?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/341 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/341

---

(2004/C 88 E/0347)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1182/03

från Marco Pannella (NI), Emma Bonino (NI), Marco Cappato (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI) och Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne:   Några individuella fall av personer tillhörande montagnardstammen (degarer) som blivit godtyckligt arresterade och torterade av de vietnamesiska myndigheterna

Den 15 mars 2003 meddelade Montagnard Foundation och Radio Australia ABC att säkerhetsagenter omkring kl. 7.00 den 24 februari 2003 arresterade följande personer som alla tillhör montagnardstammen (degarer) och som kommer från byn Buon Cuor Knia (Buon Dondistriktet i Dak Lacprovinsen) och som är medlemmar av det gränsöverskridande radikala partiet: Y-Phan Buon Krong (född 1950), Y-Be Nie (född 1945), Y-Pen Buon Ya (född 1970), Y-Glen Buon Krong (född 1976) och Y-Gun Hwing (född 1974). Dessa personer blev arresterade för att de misstänks för att stödja Montagnard Foundation, vara kristna och samla in namnen på degarer som vill ansluta sig till en icke-statlig organisation (det gränsöverskridande radikala partiet) som har rådgivande status i FN och som arbetar för respekten för mänskliga rättigheter i hela världen med fredliga medel. De arresterades, fick handbojor och blev svårt slagna med käppar och stenar inför ögonen på sina släktingar tills de svimmade och särskilt slog säkerhetsagenter upprepade gånger med en stor sten Y-Phan Buon Krongs och Y-Glen Buon Krongs knän. Därefter blev de arresterade och förda till fängelset i Buon Dondistriktet. De vietnamesiska agenterna som sedan torterade dem heter Nguyen Truong That och Pham Huu Nhat, och de är bägge utsända av myndigheterna i Hanoi till högslätterna i de centrala delarna i Vietnam.

Kan kommissionen mot bakgrund av dessa detaljerade uppgifter tala om

| 1. | vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta för att kontrollera riktigheten i dessa uppgifter och se till att de ansvariga för dessa grymheter mot personer tillhörande montagnardstammen åtalas och att offren för dessa grymheter frigivs snarast? |
| --- | --- |

1.

vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta för att kontrollera riktigheten i dessa uppgifter och se till att de ansvariga för dessa grymheter mot personer tillhörande montagnardstammen åtalas och att offren för dessa grymheter frigivs snarast?

| 2. | vad kommissionen anser om det förhållandet att den vietnamesiska regeringen betraktar det som en kriminell handling att en person utövar sin politiska rättighet att gå med i en icke-statlig organisation som det gränsöverskridande radikala partiet som har rådgivande status vid FN:s ekonomiska och sociala råd och som arbetar för respekten för mänskliga rättigheter i hela världen? |
| --- | --- |

2.

vad kommissionen anser om det förhållandet att den vietnamesiska regeringen betraktar det som en kriminell handling att en person utövar sin politiska rättighet att gå med i en icke-statlig organisation som det gränsöverskridande radikala partiet som har rådgivande status vid FN:s ekonomiska och sociala råd och som arbetar för respekten för mänskliga rättigheter i hela världen?

| 3. | kommissionen anser att de vietnamesiska myndigheternas beteende är förenligt med de samarbetsavtal som undertecknats av den vietnamesiska regeringen som ständigt beordrar sina säkerhetsstyrkor att fängsla, slå och tortera personer tillhörande montagnardstammen som försöker att utöva sina grundläggande rättigheter vad gäller religions-, åsikts-, och föreningsfriheten som är fastlagda i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter som Vietnam har ratificerat? |
| --- | --- |

3.

kommissionen anser att de vietnamesiska myndigheternas beteende är förenligt med de samarbetsavtal som undertecknats av den vietnamesiska regeringen som ständigt beordrar sina säkerhetsstyrkor att fängsla, slå och tortera personer tillhörande montagnardstammen som försöker att utöva sina grundläggande rättigheter vad gäller religions-, åsikts-, och föreningsfriheten som är fastlagda i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter som Vietnam har ratificerat?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-l 180/03, E-l 181/03 och E-1182/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(13 maj 2003)

Som ett led i Europeiska unionens politik för att uppmuntra och stödja den vietnamesiska regeringens fortsatta engagemang för att förbättra respekten för de mänskliga rättigheterna övervakar kommissionen, tillsammans med de medlemsstater som är företrädda i Vietnam, mycket noggrant utvecklingen när det gäller de mänskliga rättigheterna i landet, däribland enskilda fall av oroväckande slag och frågor som rör de etniska minoriteternas rättigheter, religions- och åsiktsfrihet. Kommissionen deltar också tillsammans med medlemsstaterna i den dialog som regelbundet förs med den vietnamesiska regeringen och i alla unionens démarcher till denna om frågor som rör de mänskliga rättigheterna. Det har hittills inte gått att få de påstådda fall av brott mot de mänskliga rättigheterna som parlamentsledamöterna hänvisar till i sina frågor bekräftade av oberoende källor.

Medlemsstaterna, såsom medlemmar i FN, och kommissionen, såsom observatör, stöder dessutom helt och hållet FN:s flyktingsekretariats verksamhet och samverkar aktivt med FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Kommissionen delar den oro som FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna uttryckt och dess sammanfattande kommentarer beträffande genomförandet av Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, som Vietnam är part i. Detta gäller i synnerhet kommentarerna med avseende på respekten för ursprungsbefolkningars rättigheter, yttrandefrihet i medierna och rätten att registrera och fritt driva politiska partier.

Kommissionen och medlemsstaterna har vid upprepade tillfällen enträget uppmanat Vietnams regering att förbättra respekten för politiska rättigheter och religionsfrihet och ytterligare stärka den ekonomiska och den sociala friheten. De upprepade detta krav i ett gemensamt uttalande vid den rådgivande gruppens möte i Hanoi i december 2002.

Det är hänvisningen till respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna i artikel 1 i samarbetsavtalet mellan gemenskapen och Vietnam som gör att kommissionen kan föra en dialog om de mänskliga rättigheterna med Vietnams regering, exempelvis i samband med möten i den gemensamma kommissionen.

Kommissionen kommer tillsammans med medlemsstaterna att fortsätta att noggrant följa situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i Vietnam, däribland de fall som parlamentsledamöterna nämner, och med den vietnamesiska regeringen ta upp frågor som inger särskild oro och vidta lämpliga åtgärder.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/342 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/342

---

(2004/C 88 E/0348)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1209/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(2 april 2003)

Ämne:   Utdelning av modersmjölksersättning i afrikanska länder

Världshälsoorganisationen (WHO) rekommenderar som ett led i främjandet av amning att modersmjölksersättning i pulverform för spädbarn inte skall marknadsföras. Mjölkproducenter och tillverkare av sådan mjölkersättning, exempelvis Nestle och Danone, bryter emellertid mot WHO:s koder genom att dela ut gratis pulvermjölk tillsammans med andra gåvor, exempelvis stetoskop till gravida, samtidigt som man hävdar att denna verksamhet syftar till att minska barnadödligheten. I reklambroschyrer som delas ut tillsammans med mjölken framhålls att denna mjölk är jämförbar med modersmjölk.

Eftersom denna företagsverksamhet strider mot WHO:s internationella kod för främjande av amning och eftersom företagen är av europeiskt intresse undrar jag vad kommissionen tänker göra för att ta itu med denna situation?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(21 maj 2003)

Kommissionen stöder helt och hållet Internationella överenskommelsen om regler för marknadsföring av modersmjölkersättningar, som antogs av Världshälsoförsamlingen 1981. Kommissionen är medveten om och oroad över att det fortfarande finns barnmatstillverkare som inte håller sig till överenskommelsen och regeringar som inte genomför bestämmelserna i denna. Kommissionen kommer att fortsätta uppmuntra den privata sektorn, i synnerhet de företag som parlamentsledamoten nämner, att rätta sig efter Internationella överenskommelsen om regler för marknadsföring av modersmjölkersättningar inom ramen för Europeiska unionens forum för företagens sociala ansvar (Corporate Social Responsibility Stakeholders Forum) och i dialoger och partnerskap med anknytning till detta forum.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/343 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/343

---

(2004/C 88 E/0349)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1247/03

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(2 april 2003)

Ämne:   Burmesiska flyktingar

Känner kommissionen till den svåra situationen för burmesiska flyktingar i Thailand?

Flera av mina väljare har uttryckt oro över den thailändska regeringens oförmåga att ta hand om flyktingarna, och dess önskan att stänga flyktinglägren och sända tillbaka flyktingarna över gränsen. Ger EU den thailändska regeringen eller flyktingarna något ekonomiskt eller diplomatiskt stöd i syfte att förhindra en människorättskatastrof?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 maj 2003)

Kommissionen är väl medveten om situationen för de burmesiska flyktingar, huvudsakligen tillhörande etniska minoriteter, som tagit sin tillflykt till läger vid gränsen mellan Thailand och Burma.

Kommissionen är för närvarande en av de viktigaste givarna av bistånd till den burmesiska flyktingbefolkningen i Thailand. Detta bistånd, som genomförs av europeiska icke-statliga organisationer, ges till övervägande del i form av livsmedel och grundläggande förnödenheter tillsammans med läkarvård och yrkesutbildning Kommissionen har under de senaste åren tillhandahållit mellan 7,0 och 7,5 miljoner euro per år till denna verksamhet.

Kommissionens delegation i Thailand följer mycket noggrant de burmesiska flyktingarnas situation genom konkreta besök i lägren och genom täta kontakter med icke-statliga organisationer och andra organisationer som stöder flyktingbefolkningen.

Kommissionen för dessutom fortlöpande en öppen dialog med de thailändska myndigheterna om situationen i flyktinglägren och om deras policy gentemot de burmesiska flyktingarna. Kommissionens oro beträffande behandlingen av de burmesiska flyktingarna och rapporterna om att de tvångsdeporteras av de thailändska myndigheterna har tagits upp vid bilaterala möten, exempelvis vid det möte mellan högre tjänstemän från EU och Thailand som ägde rum i Bryssel den 29 och 30 januari 2003.

Kommissionen kommer att fortsätta övervaka situationen och är ständigt beredd att vidta ytterligare åtgärder om situationen för de burmesiska flyktingarna allvarligt skulle försämras.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/343 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/343

---

(2004/C 88 E/0350)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1251/03

från Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) till kommissionen

(26 mars 2003)

Ämne:   Krisen inom den europeiska turismsektorn

I slutet av 2002 innebar möjligheten av en väpnad konflikt i Irak att reserverna för sommaren 2003 frystes och härigenom den lindriga återhämtning av turismsektorn som skett vid mitten av 2002. Nu när kriget i Irak har inletts har situationen blivit ännu mer akut.

Det osäkra läget kan medföra allvarliga negativa effekter för den europeiska turismsektorn vilket kan skada EU:s ekonomi.

Har kommissionen med tanke på detta vidtagit någon riktad åtgärd för att mildra krisen? Om så är fallet, vilka åtgärder har vidtagits? Om så inte är fallet, ämnar kommissionen vidta någon åtgärd på detta område?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(23 april 2003)

Kommissionen har inga belägg för att den pågående väpnade konflikten i Irak skulle innebära en allmän kris för den europeiska turistsektorn. Den är medveten om de svårigheter som i ökande omfattning noterats inom vissa delar av turistindustrin, i synnerhet bland stora researrangörer och deras traditionella resepaket. Det råder emellertid osäkerhet om i vilken utsträckning dessa företeelser skall hänföras till konflikten i Irak, till allmänna problem inom de nationella ekonomierna eller till snabba förändringar i turismkonsumenternas preferenser och det sätt på vilket turisterna uppskattar och köper produkterna. Kommissionen vill alltså inte utesluta att eventuella följder för turismkonsumenternas val av konflikten i Irak kan påverka vissa regionala resmål i Europa mer än andra. Det uppkomna läget kan därför inte behandlas med allmänna åtgärder utan kräver en bedömning med olika förfinade metoder.

Före den militära interventionen i Irak samrådde kommissionen med den europeiska turistindustrin om vilka åtgärder när det gällde turism som kommissionen skall vidta vid en sådan händelse. Den ställde även denna fråga i Världsturismorganisationens återhämtningskommitté (Recovery Committee) tidigt i mars 2003.

Den reaktion som erhölls från turistbranschen tydde på att ingen särskild åtgärd borde vidtas så länge den väpnade konflikten i Irak pågick. Inom sektorn rådde uppfattningen att det stöd som kunde behövas under denna tid var råd om resmål, uppgifter om att sektorn är förberedd för läget, nationella beredskapsplaner osv., något som emellertid inte faller inom gemenskapens kompetensområde. Den europeiska turistindustrin och de internationella organen inom sektorn ansåg dock att betydande åtgärder borde planeras efter det att den militära insatsen avslutats. Den anser emellertid också att dessa åtgärder i huvudsak bör inriktas på marknadsföring och främjande av europeisk turism, som är ett område inom vilket kommissionen hittills varken haft behörighet eller särskilda medel.

Med hänsyn till rådande ovisshet om hur länge den väpnade konflikten i Irak kommer att pågå enades kommissionen och den europeiska turistindustrin om att inom rimlig tid detaljstudera frågorna. Kommissionen kommer emellertid att noggrant följa utvecklingen inom turistindustrin och är förberedd för en noggrannare analys liksom efter den 11 september 2001.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/344 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/344

---

(2004/C 88 E/0351)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1287/03

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(31 mars 2003)

Ämne:   Makaber valmaskerad i Tjetjenien

Flera tidningar, bland annat The Financial Times, Le Monde och Libération samt närvarande vittnen bekräftar att den ”folkomröstning” om det tjetjenska folkets antagande av en ny ”konstitution” som ordnades av Kreml söndagen den 23 mars — och de ryska militärerna — arrangerats på ett totalt lagvidrigt sätt. Enligt de ryska myndigheterna deltog 65 procent av de röstberättigade i folkomröstningen och 95 procent av de röstande röstade för den ”konstitution” som föreslagits av Kreml. Enligt uppgifter från olika internationella korrespondenter skulle det däremot i vallokalerna ha lagts fram ”kompletterande röstningslistor” som möjliggjort all slags manipulation. En fransk journalist lyckades till och med registrera sig på röstningslistan och rösta vid röstningsbyrå 372. Enligt dessa vittnen skulle det dessutom ha ordnats busstransport för att transportera grupper av ”röstande” från en vallokal till en annan för att ge sken av en jämn ström av röstande och sannolikt för att förse de ”kompletterande röstningslistorna” med nya röstberättigade. Enligt en företrädare för OSSE, som understryker att han inte varit närvarande som observatör, ordnades och ägde röstningen rum långtifrån på ett idealt sätt.

Anser kommissionen att dess talesmans uttalanden enligt vilka det skulle kunna vara fråga om ett steg mot en ”tillfredsställande politisk lösning för majoriteten tjetjener” är förenliga med uppgifterna om att det inte var fråga om något annat än en makaber valmaskerad som ordnats av Kreml? Har kommissionen för avsikt att omgående rätta till dess talesmans oansvariga uttalanden och klart och tydligt meddela de ryska myndigheterna att kommissionen inte låter sig luras av handlingar som är både grova och främmande för demokratisk praxis och de villkor som utgör en förutsättning för ryska federationens medlemskap i Europarådet? Kommer kommissionen att ta betydande initiativ för att president Putin och president Maskhadov skall förhandla fram en politisk lösning på den rysk-tjetjenska tragedin?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 april 2003)

Enligt uppgifter från de ryska myndigheterna uppskattas röstdeltagandet i folkomröstningen om en ny författning, som hölls i Tjetjenien söndagen den 23 mars 2003, till 85 %. Av dessa röstade 95 % för förslaget till författning.

Kommission övervakade inte folkomröstningen. Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR) som skickade en expertgrupp till Ryssland vid tidpunkten för omröstningen drog också i förväg slutsatsen att det inte kunde övervaka omröstningen, bland annat till följd av säkerhetssituationen i Tjetjenien. ODIHR noterade dock att många invånare i Tjetjenien samt internt fördrivna personer hoppas att omröstningen skall leda till en politisk process och fred och stabilitet.

Kommissionen känner till rapporter om vissa oegentligheter under röstningen. Kommissionen hoppas trots det att omröstningen markerar ett första steg mot en politisk lösning på konflikten i Tjetjenien och återupprättandet av rättsstaten i republiken.

Såsom kommissionens talesman fastställde efter omröstningen kan detta endast uppnås om man på allvar tar itu med ett antal frågor som kommissionen vid upprepade tillfällen har tagit upp inom ramen för unionens politiska dialog med Ryssland. Kommissionens ståndpunkt är att Ryssland bör sträva efter en politisk, allomfattande lösning som måste respektera Rysslands suveränitet och territoriella integritet. Försvinnanden och brott mot de mänskliga rättigheterna måste omedelbart upphöra och därefter måste en ingående oberoende undersökning äga rum och de ansvariga ställas inför rätta. Ryssland bör också se till att internt fördrivna personer inte tvingas återvända och möjliggöra säker och effektiv leverans av humanitär hjälp. Denna ståndpunkt återspeglas i diskussionerna om en resolution om Tjetjenien vid det 59:e mötet i FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna, som för tillfället pågår i Genève.

Kommissionen kommer noggrant att följa utvecklingen under de kommande månaderna, i synnerhet Rysslands planer på att förhandla fram ett avtal mellan den federala regeringen och Tjetjenien, som skall klargöra Tjejeniens status i den Ryska federationen. Kommissionen har föreslagit att det skall hållas president- och dumaval för republiken.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/345 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/345

---

(2004/C 88 E/0352)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1290/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(4 april 2003)

Ämne:   Anti-dumpingbestämmelser för ferrolegeringsimporten och problemen för företaget Ferroatlántica i Cee, Dumbria, Costa da Morte, Galicien

Ferroatlántica, ett företag som tillverkar ferrolegeringar, är mycket viktigt för näringslivet i Costa da Morte i Galicien. Utvecklingen av företagets verksamhet hotas nu av att EU importerar dessa produkter till dumpade priser från länder som Kina, Kazakstan, Ryssland och Ukraina. Trots att denna import utgör ett exempel på illojal konkurrens, främjas den av vissa stålföretag vars orättfärdiga intressen gynnas, och ferrolegeringstillverkare såsom Ferroatlántica kräver därför att kommissionen skall inrätta kraftfulla anti-dumpingbestämmelser. Kommissionen har också vidtagit åtgärder för att anta bestämmelser mot prisdumpingen, men inte fått stöd av de europeiska ferrolegeringstillverkarna, eftersom bestämmelserna tycktes mest förmånliga för de företag inom stålindustrin som använder produkter som importerats till låga priser. Vad händer i denna fråga, som gäller Ferroatlánticas och liknande företags överlevnad?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(7 maj 2003)

Kommissionen ägnar särskild uppmärksamhet åt fall där gemenskapsindustrin lider skada till följd av illojala handelsmetoder, och inleder undersökningar och föreslår införande av åtgärder att avhjälpa problemen, förutsatt att de lagliga kraven uppfylls. När det gäller antidumpningsundersökningar kan rådet införa åtgärder om det visar sig att dumpningen vållar gemenskapsindustrin väsentlig skada, och att sådana åtgärder inte i ett övergripande perspektiv strider mot intressena hos de berörda ekonomiska aktörerna.

På grundval av väl grundade ansökningar från gemenskapens ferrolegeringsindustri har kommissionen under de tio senaste åren inlett 37 antidumpningsundersökningar rörande illojala handelsmetoder med avseende på ferrolegeringar. Detta har lett till att antidumpningsåtgärder införts i 30 fall, av vilka sju fortsättningsvis är föremål för åtgärder. Den senaste undersökningen, som inleddes i oktober 2002, gällde import av kiselmetall med ursprung i Ryssland — och samma månad inleddes en översyn av åtgärderna rörande samma produkt med ursprung i Kina. Undersökningarna fortsätter och väntas vara avslutade inom 15 månader efter inledningsdatum. Om de skulle bekräfta att illojala handelsmetoder förekommer kommer kommissionen att föreslå en förlängning av åtgärderna för de kinesiska produkterna med fem år och införande av åtgärder med avseende på ryska produkter, likaså för fem år.

Om några andra problem i anslutning till illojala handelsmetoder skulle förekomma är kommissionen liksom tidigare beredd att undersöka grundade anspråk från gemenskapsindustrin.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/346 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/346

---

(2004/C 88 E/0353)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1294/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   Venezuela (en demokratisk lösning på krisen

Enligt överenskommelsen mellan president Chávez och den venezuelanska oppositionen på initiativ av den förre amerikanske presidenten Jimmy Carter finns det två alternativ för att få slut på konflikten mellan de båda parterna: antingen ändrar man författningen så att presidentens mandatperiod förkortas eller så anordnar man en folkomröstning om att avsätta Chávez från presidentposten.

Enligt Carter är det lättare och mer genomförbart att ändra författningen. Det andra alternativet, folkomröstningen, som ingår i den nu gällande författningen, skulle kunna anordnas efter den 19 augusti i år, då Chávez suttit hälften av mandatperioden. Presidenten stöder det andra alternativet.

Förhandlingarna pågår fortfarande.

Enligt pressuppgifter har Rafael Alonso, medlem av den demokratiska samordningskommittén, meddelat att Chávez i sitt senaste TV-uppträdande klargjort att han tänker sitta på presidentposten fram till 2006, trots att han tidigare lovat att rätta sig efter resultatet från folkomröstningen den 19 augusti och till och med kritiserat oppositionen för att vara otålig.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om förhandlingarna? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om förhandlingarna?

| — | Hurdana samtal har kommissionen fört eller ämnar den föra med i synnerhet den venezuelanska presidenten, utgående från ett av de två alternativen och med avsikten att nå en demokratisk lösning, för att få slut på krisen som drabbar hela det venezuelanska samhället? |
| --- | --- |

—

Hurdana samtal har kommissionen fört eller ämnar den föra med i synnerhet den venezuelanska presidenten, utgående från ett av de två alternativen och med avsikten att nå en demokratisk lösning, för att få slut på krisen som drabbar hela det venezuelanska samhället?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Sedan förhandlingarna mellan företrädare för den venezuelanska regeringen och Coordinadora Democrática (den organiserade oppositionen) inleddes den 8 november 2002 har man enats om två avtal. Det första var pakten mot våld som slöts i februari 2003. Det andra lades fram av Amerikanska samarbetsorganisationens medlare den 11 april 2003 och skulle undertecknats den 22 april 2003. Detta preliminära avtal är inriktat på en omröstning som kan leda till att president Hugo Chávez mandat återkallas, i enlighet med författningen, så snart hälften av hans ämbetsperiod har gått den 19 augusti 2003. Det verkar som om oppositionen är redo att underteckna avtalet medan regeringen har lagt fram några ändringsförslag. Undertecknandet av avtalet sköts upp. Regeringen pressas dock internationellt, framför allt från medlemmar i gruppen Venezuelas vänner, att godkänna och underteckna avtalet.

Den huvudsakliga oenigheten under förhandlingarna om det preliminära avtalet har gällt huruvida den sittande presidenten kan delta i de kommande valen om hans mandat skulle återkallas genom folkomröstningen. Ett oppositionsparti har begärt ett förtydligande från högsta domstolen på den här punkten, men domstolen har ännu inte fattat beslut.

Det preliminära avtalet omfattar internationella aktörers roll och nämner FN:s utvecklingsprogram, Cartercentret och Amerikanska samarbetsorganisationen som internationella garanter. Gruppen Venezuelas vänner har uttryckt sin tillfredsställelse med den senaste utvecklingen och sin beredvillighet att bistå i den framtida processen.

Kommissionen och medlemsstaterna följer mycket uppmärksamt utvecklingen i Venezuela. Eftersom unionen är oroad över den tydliga uppdelningen av samhället mellan anhängare och motståndare till president Hugo Chávez har den i flera uttalanden (oktober och december 2002, januari 2003) uttryckt sitt fulla stöd för Amerikanska enhetsorganisationens och gruppen Venezuelas vänners insatser för att underlätta en nationella dialog mellan regeringen och Coordinadora Democrática samt andra relevanta sektorer av samhället. Unionen har betonat behovet av att krisen löses på fredlig, demokratisk och konstitutionell väg, och att lösningen innefattar ett utlysande av val. Två medlemsstater (Spanien och Portugal) ingår i gruppen Venezuelas vänner.

Kommissionen stöder dessutom Amerikanska enhetsorganisationen finansiellt i dess arbete att underlätta den pågående dialogen mellan parterna och genomförandet av eventuella överenskommelser på tre områden: fria och rättvisa val, inrättandet av en sanningskommission för att undersöka händelserna i april 2002 och avväpning av civilbefolkningen. Kommission är också beredd att skicka ett valövervakningsuppdrag i händelse av att väljarna tillfrågas och Venezuelas regering ber om ett sådant uppdrag.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/347 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/347

---

(2004/C 88 E/0354)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1296/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   Sammandrabbningar i södra Nigeria

Enligt massmedierna har stridigheter mellan armén och två militanta grupper förorsakat tiotals döda i södra Nigeria, i ett oljerikt område i Nigerdeltat. Invånare från området som flytt undan våldsamheterna som redan pågått i flera dagar berättar att soldaterna och rebellerna skjutit vilt omkring sig och att de förstört hela byar genom att bränna ner dem. Enligt uppgift är det två lokala grupper, Ijaw- och Itsekirigrupperna, som är inblandade i stridigheterna, och tusentals soldater har redan förflyttats till området. Ledare för Ijawgruppen berättar att 50 soldater skulle ha dött på torsdagen i strider med flottan och armén i byn Okorenkoro. De klagade över att deras byar belägrats av trupperna. De internationella oljebolag som verkar i området lyckades i slutet av veckan få ut hundratals invånare från området. Stridigheterna har redan lett till att tre av bolagen som verkar i området, ChevronTexaco, Shell och nigerianska National Petroleum Corporation, minskat sin produktion. Den nigerianska presidenten, Olusegun Obasanjo, har redan kraftigt varnat för att graden av våldsamheter kan äventyra valet som skall hållas nästa månad.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om händelserna? Anser kommissionen att det finns risk för att valet inte anordnas? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om händelserna? Anser kommissionen att det finns risk för att valet inte anordnas?

| — | Hur har kommissionen påverkat eller ämnar kommissionen påverka framför allt de nigerianska myndigheterna? |
| --- | --- |

—

Hur har kommissionen påverkat eller ämnar kommissionen påverka framför allt de nigerianska myndigheterna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(6 maj 2003)

Kommissionen följer säkerhetsläget i delstaten Delta i Södra Nigeria mycket noggrant. I februari och mars 2003 förekom våldsyttringar i stor skala i och kring Warri. I striderna mellan företrädare för folkgrupperna Urhobo och Itsekiri och därefter mellan Ijaw och Itsekiri dog tiotals människor och flera byar förstördes. En större militärkontingent sattes in i området i mars 2003 samtidigt som det rapporterades att säkerhetsstyrkorna utsatt Ijawbefolkningen för godtyckliga övergrepp som vedergällning för att fyra soldater dödats.

Våldet förefaller delvis ha utlösts av lokala politiska intressen inför valen i april 2003, då fördelningen av fullmäktigeplatser mellan de främsta etniska grupperna ledde till sammandrabbningar. Våldet har också sitt ursprung i frustrationen över bristen på utveckling trots de enorma oljefyndigheter som finns i området. Detta har lett till att oljeföretagens anläggningar angripits och att två oljeledningar nyligen sprängts, vilket gjort att företagen av säkerhetsskäl lagt ner produktionen och sänt hem personalen.

Situationen är fortsättningsvis instabil och spänd. Guvernören för delstaten Delta kungjorde att 7 000 poliser skulle sättas in för att bevaka 3 500 vallokaler. Den oberoende nationella valkommissionen meddelade att den krävde särskilda säkerhetsarrangemang för att valen skulle kunna hållas i delstaten Delta.

Valobservatörer sändes till Nigeria av såväl EU som flera andra organisationer. EU:s grupp på 111 valobservatörer sattes in enligt planerna, och den rapporterade om allvarliga oegentligheter i genomförandet av president- och guvernörsvalen i delstaten Delta. Deras observationer framgår i detalj av den andra preliminära rapport som utfärdades den 22 april 2003. Tillsammans med företrädare för medlemsstaterna övervakade kommissionens delegation säkerhetsläget i landet inför valen. De rekommenderade inte att någon speciell framställan till de nigerianska myndigheterna skulle göras med tanke på problemen i delstaten Delta.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/349 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/349

---

(2004/C 88 E/0355)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1310/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   Situationen för den nigerianske medborgaren Abubakir, som är aktiv kristen

Kommissionen känner säkert till situationen för Abubakir och hans båda döttrar Rakiya och Dije från byn Bilkawa i delstaten Kano i Nigeria. Det finns belägg för att de muslimska myndigheterna i Nigeria har utövat påtryckningar på de båda flickorna för att de skall konvertera till islam och gifta sig med muslimska män. Detta är särskilt viktigt med tanke på att de nigerianska myndigheterna har undertecknat den internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter.

Har kommissionen

| 1. | framfört sina synpunkter till den nigerianska regeringen beträffande Abubakirs situation? |
| --- | --- |

1.

framfört sina synpunkter till den nigerianska regeringen beträffande Abubakirs situation?

| 2. | planerat några andra åtgärder för att försöka se till att de nigerianska myndigheterna respekterar den kristna minoritetens rättigheter i sitt land? |
| --- | --- |

2.

planerat några andra åtgärder för att försöka se till att de nigerianska myndigheterna respekterar den kristna minoritetens rättigheter i sitt land?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(6 maj 2003)

Kommissionen har inte underrättats om Abubakirs och hans familjs situation, och har inte gjort någon framställning till de nigerianska myndigheterna i ärendet. Kommissionen har bett sin delegation i Abuja att göra efterfrågningar i ärendet hos de nigerianska federala myndigheterna och myndigheterna i den aktuella delstaten.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/349 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/349

---

(2004/C 88 E/0356)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1316/03

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   Papuas självstyre (Indonesien)

Vet kommissionen om, att Indonesiens regering i slutet av januari 2003 har förordat om att det skall gå snabbare med indelningen av provinsen Papua i tre delar?

Kan kommissionen ge besked om hur detta i och för sig förståeliga beslut förhåller sig till vad Indonesiens regering tidigare beslutat, nämligen att Papua skall få ett särskilt självstyre?

Är kommissionen beredd att ge mig besked om exakt vad som för närvarande ingår i detta särskilda självstyre och hur det utformats?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Kommissionen följer uppmärksamt hur situationen utvecklas i östra Indonesien, särskilt i Papua, och är i högsta grad medveten om det presidentdekret som frågeställaren nämner.

Indonesiens regering har på provinsiell och nationell nivå inlett överläggningar om hur beslutet om att dela upp provinsen i tre nya provinser skall kunna bringas i överensstämmelse med bestämmelserna i de lagar om särskild autonomi som parlamentet antog 2001. Hittills har dock inget slutgiltigt beslut offentliggjorts.

Kommissionen hänvisar frågeställaren till rådets slutsatser om Indonesien av den 14 april 2003, i vilka rådet betonar ”vikten av ett fullständigt genomförande både bokstavligen och i dess andemening av lagarna om särskild autonomi (SAL) i Aceh och Papua” samt ”behovet av att klargöra sambandet mellan dessa lagar och det nyligen utfärdade presidentdekretet”. Rådet uttryckte ”sin oro över förseningarna från Indonesiens sida när det gäller att godta internationellt stöd för genomförandet av lagarna om särskild autonomi”.

Eftersom lagarna ännu inte har börjat tillämpas är det för närvarande inte möjligt att lämna några närmare uppgifter om deras form och verkningar.

Gemenskapens delegation i Jakarta övervakar läget tillsammans med medlemsstaternas företrädare och kommer vid behov att lämna rekommendationer om eventuella åtgärder.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/350 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/350

---

(2004/C 88 E/0357)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1317/03

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   Genomförande av gemenskapsprogrammen i Slovakien

Kan kommissionen i detalj informera om hur medlen från Ispa, Phare och Sapard utnyttjats i Slovakien under åren 2000, 2001 och 2002 (sammanställning, genomförande och fördelning per region)?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 juni 2003)

Inom ramen för Pharebiståndet 2000-2002 gjordes åtaganden för nästan 240 miljoner euro för Slovakien. De sammanlagda anslagen i tabellen nedan innefattar bl.a. finansiering av det nationella programmet, program för gränsöverskridande samarbete, deltagande i gemenskapsprogram och i verksamheten vid gemenskapsorgan samt stöd för kärnsäkerhet (avveckling av kärnkraftverket Bohunice).

| År | Åtaganden | Kontrakterat | % |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 (1) | 78 818 979 | 76 800 648 | 97,44 |
| 2001 (2) | 80 500 000 | 14 307 444 | 17,77 |
| 2002 (3) | 79 100 000 | 7 497 800 | 9,48 |

År

Åtaganden

Kontrakterat

%

2000 (1)

78 818 979

76 800 648

97,44

2001 (2)

80 500 000

14 307 444

17,77

2002 (3)

79 100 000

7 497 800

9,48

Syftet med Pharebiståndet har varit att stödja Slovakiens ansträngningar att fullgöra landets åtaganden när det gäller tillnärmning av lagstiftningen och genomförandet av gemenskapens regelverk i enlighet med de åtaganden som gjorts i samband med förhandlingsprocessen. Handlingsplanen för förstärkande av den offentliga förvaltningens och rättsväsendets förmåga, som utarbetats i samarbete med de slovakiska myndigheterna, angav vilka åtgärder som skulle vidtas för att Slovakien skulle uppnå en tillräckligt hög nivå på den offentliga förvaltningens och rättsväsendets förmåga före anslutningen. De olika verksamheterna valdes så att de skulle motsvara prioriteringarna i partnerskapet för anslutning och ligga i linje med det slovakiska nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk.

Geografiskt fördelades Pharebiståndet 2000 och 2001 så att de projekt som finansierades inom ramen för den ekonomiska och sociala sammanhållningen (nationella program) gällde de regioner som den slovakiska regeringen angivit som de minst utvecklade områdena, dvs. Košice, Prešov och Banská Bystrica. Aren 2000 och 2001 allokerades 6,3 respektive 18,4 miljoner euro för åtgärder för ekonomisk och social sammanhållning.

Genom de gränsöverskridande samarbetsprogrammen erhåller ett visst antal infrastrukturprojekt (bl.a. på områdena miljö, transport och ekonomisk utveckling) inom följande bidragsberättigade regioner finansiering:

| — | Gränsöverskridande samarbete Slovakien/Ungern: Bratislava, Trnava, Nitra, Banská Bystrica och Košice. |
| --- | --- |

—

Gränsöverskridande samarbete Slovakien/Ungern: Bratislava, Trnava, Nitra, Banská Bystrica och Košice.

| — | Gränsöverskridande samarbete Slovakien/Polen: Zilina och Prešov. |
| --- | --- |

—

Gränsöverskridande samarbete Slovakien/Polen: Zilina och Prešov.

| — | Gränsöverskridande samarbete Slovakien/Österrike: Bratislava och Trnava. |
| --- | --- |

—

Gränsöverskridande samarbete Slovakien/Österrike: Bratislava och Trnava.

De relevanta anslagen för gränsöverskridande samarbete för referensperioden är följande:

| | 2000 | 2001 | 2002 | Totalt |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Slovakisk-ungerska gränsen | 2 | 2 | 2 | 6 |
| Slovakisk-polska gränsen | 4 | 4 | 4 | 12 |
| Slovakisk-österrikiska gränsen | 6 | 6 | 6 | 18 |
| Sammanlagt | 12 | 12 | 12 | 36 |

2000

2001

2002

Totalt

Slovakisk-ungerska gränsen

2

2

2

6

Slovakisk-polska gränsen

4

4

4

12

Slovakisk-österrikiska gränsen

6

6

6

18

Sammanlagt

12

12

12

36

Närmare uppgifter om genomförandet av Phareprogrammet finns i årsrapporterna för Phare 2000 och 2001 (http://europa.eu.int/comm/enlargement/pas/phare/publist.htm). Årsrapporten för 2002 antas senare i år.

Genom det strukturpolitiska föranslutningsinstrumentet (ISPA) har Slovakien tilldelats sammanlagt 278 miljoner euro under 2000, 2001 och 2002, av vilka 106 miljoner euro inom miljösektorn och 172 miljoner euro inom transportsektorn. Sammantaget med den nationella samfinansieringen motsvarar detta ett totalvärde för projekten på 511 miljoner euro.

Under ISPA:s tre första genomförandeår finansierades 11 miljöprojekt, vilka huvudsakligen var inriktade på att hjälpa Slovakien att följa dricks- och avloppsvattendirektiven. Geografiskt fördelades projekten jämnt över landet.

Projekten inom transportsektorn är tre järnvägsprojekt för att modernisera den internationella järnvägskorridoren mellan Bratislava och Zilina samt ett motorvägsprojekt i Bratislava. Närmare uppgifter om genomförandet av ISPA finns i årsrapporten för ISPA 2000 och 2001 (http://europa.eu.int/comm/ regional_policy/funds/ispa/docum_en.htm). Årsrapporten för 2002 antas senare i år.

Ytterligare uppgifter finns också på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/regional_policy/funds/ ispa/ispa_en.htm.

Inom ramen för det särskilda föranslutningsprogrammet för jordbruket och landsbygdens utveckling (Sapard) har sammanlagt 96 miljoner euro tilldelats Slovakien för åren 2000-2004. Programmet bygger på tre prioriteringar: i) effektivisering av sektorn för jordbruksproduktion, inbegripet livsmedelsindustrin, ii) en hållbar landsbygdsutveckling och iii) utveckling av de mänskliga resurserna.

Eftersom programförvaltningen och programgenomförandet är helt decentraliserat till kandidatländerna var de slovakiska myndigheterna tvungna att först skaffa ackreditering för landets genomförandeorgan (”Sapardorganet”) för att programmet skulle kunna inledas.

Ackrediteringsprocessen (4) slutfördes den 15 april 2002 genom kommissionens beslut att delegera förvaltningen av Sapardstöd till de slovakiska myndigheterna, och därmed kunde Slovakien inleda genomförandet av landets Sapardprogram från och med den dagen.

Sedan den första inbjudan att lämna projektförslag för finansiering genom Sapardprogrammet har genomförandeorganet godkänt 75 projekt (situationen i mitten av mars 2003).

Den regionala fördelningen av projekten är följande:

| Region | Inlämnade projekt | Godtagna projekt |
| --- | --- | --- |
| B. Bystrica | 11 | 6 |
| Kosice | 15 | 3 |
| Nitra | 35 | 16 |
| Presov | 12 | 9 |
| Trencin | 13 | 10 |
| Trnava | 35 | 10 |
| Zilina | 29 | 21 |
| Totalt | 150 | 75 |

Region

Inlämnade projekt

Godtagna projekt

B. Bystrica

11

6

Kosice

15

3

Nitra

35

16

Presov

12

9

Trencin

13

10

Trnava

35

10

Zilina

29

21

Totalt

150

75

Närmare uppgifter om genomförandet av Sapard finns i årsrapporterna för Sapard för 2000 (http://europa.eu.int/comm/agriculture/publi/reports/sapard2000/index_en.htm) och 2001 (http:// europa.eu.int/comm/agriculture/publi/reports/sapard2001/index_en.htm). Årsrapporten för 2002 antas senare i år.

Ytterligare uppgifter finns också på följande webbplats för jordbruksfrågor: http://europa.eu.int/comm/ agriculture/external/enlarge/countries/slovakia/index_en.htm.

Tilläggsinformation om genomförandet av de tre föranslutningsinstrumenten 2002 finns i den allmänna rapporten om föranslutningsstödet 2003, som överlämnades till Phareprogrammets förvaltningskommitté den 9 april 2003 och som inom kort kommer att finnas på webbplatsen för utvidgningsfrågor (http://europa.eu.int/comm/enlargement/docs/index.htm).

---

(1)  Kontraktperioden löper ut den 31 december 2002.

(2)  Kontraktperioden löper ut den 30 november 2003.

(3)  Kontraktperioden löper ut den 30 november 2004.

(4)  Slovakien slutförde i detta syfte det nationella ackrediteringsarbetet, vilket godkändes genom en ackrediteringsakt som utfärdades av den behöriga slovakiska myndigheten den 19 december 2001. De slovakiska myndigheterna underrättade kommissionen om ackrediteringsprocessen, och den 7 januari 2002 skickades ett heltäckande informationspaket till kommissionen. Kommissionen granskade grunderna för den nationella ackrediteringen och erhöll kompletterande uppgifter och klargöranden inom ramen för en detaljerad revision.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/352 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/352

---

(2004/C 88 E/0358)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1321/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(8 april 2003)

Ämne:   Angolaflyktingarnas återvändande

Enligt uppgifter i medierna har FN:s flyktingkommissarie kritiserat kränkningarna av angolanska flyktingars rättigheter, då dessa vill lämna Demokratiska republiken Kongo, Kongo och Zambia för att återvända till Angola.

Enligt samma källa har flyktingarna tvingats betala en olaglig skatt eller lämna ifrån sig vissa av sina ägodelar vid gränsposteringarna. Ryktena talar också om övergrepp på kvinnor och många diskriminerande handlingar.

Ester Benazri, ansvarig för flyktingarnas skydd, anser att situationen beror på det faktum att flyktingarna inte inväntat den officiella repatriering som skall inledas i maj. Då förväntas situationen förbättras genom att representanter för FN:s flyktingkommissariat och för det internationella samfundet kommer att vara på plats i gränsområdena.

Jag vill nu fråga kommissionen:

| — | Vilken information har kommissionen om detta ämne? |
| --- | --- |

—

Vilken information har kommissionen om detta ämne?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar den att vidta för att få de berörda länderna att försöka sätta stopp för dessa kränkningar av de mänskliga rättigheterna? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar den att vidta för att få de berörda länderna att försöka sätta stopp för dessa kränkningar av de mänskliga rättigheterna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Kommissionen känner till rapporterna om de övergrepp som påstås förekomma mot vissa angolanska flyktingar som frivilligt återvänder från angränsande länder. Dessa rapporter innehåller uppgifter om kränkande behandling, t.ex. trakasserier, rån, sexuellt utnyttjande och utpressning, i synnerhet vid gränsen mellan Demokratiska republiken Kongo och Angola. Dessa övergrepp skulle, om de beläggs, utgöra överträdelser av de trepartsavtal om återbördande av flyktingar som undertecknades i november och december 2002 av Angolas regering, FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) och regeringarna i Demokratiska republiken Kongo, Namibia, Republiken Kongo och Zambia.

Även om det i första hand åligger Angolas regering att ingripa för att sätta stopp för dessa övergrepp avser kommissionen att ta upp frågan med FN:s flyktingkommissariat mot bakgrund av dess roll som signatär av trepartsavtalen och särskilda mandat för flyktingfrågor. Vidare kommer kommissionen att granska dessa frågor inom ramen för en eventuell finansiering i framtiden av insatser när det gäller återbördande av flyktingar.

Om dessa påståenden skulle bekräftas och visa sig fortgå kommer kommissionen dessutom i nära samarbete med medlemsstaternas beskickningar i de berörda länderna att överväga att vidta lämpliga åtgärder gentemot de nationella myndigheterna i dessa länder.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/353 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/353

---

(2004/C 88 E/0359)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1336/03

från Ilka Schröder (GUE/NGL) till kommissionen

(2 april 2003)

Ämne:   Förföljelse av homosexuella i områdena med palestinskt självstyre

Under de senaste månaderna har det upprepade gånger rapporterats i pressen (bl.a. The New Republic den 19 augusti 2002, East Bay Voice den 19 september 2002, Ha'aretz den 6 mars 2003 och den 10 September 2001, Jerusalem Post den 5 juni 2001) och av människorättsgrupper (t.ex. Agudah, http://agudah.israel-live.de) om allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter som riktar sig mot homosexuella, transsexuella och transgenders inom områdena som förvaltas av den palestinska myndigheten (PA). Enligt rapporterna dödades år 2000 fyra palestinier på grund av sin homosexualitet och hundratals människor tvingades fly till Israel. Trakasserier av homosexuella lär i praktiken utgöra den palestinska myndighetens officiella politik. Ofta skall de berörda personerna ha betecknats som kollaboratörer och åtalats med anledning av detta. Under de senaste tre åren lär det också ha förekommit två fall där åtal uttryckligen väckts på grund av homosexualitet. Inom ramen för ”Al-Aqsa-intifadan” ska det dessutom ha inrättats Sharia-domstolar där homosexuella riskerar dödsstraff som verkställs genom stening, bålbränning eller hängning. Personer misstänkta för homosexualitet har dessutom förklarats fredlösa av dylika domstolar, så att mord på dessa personer kan ske utan straffrättsliga påföljder. Dessutom lär homosexuella dagligen utsättas för mycket grov tortyr av den palestinska myndighetens polis.

EU är en stor biståndsgivare i regionen. Sedan 1993 har över 1,4 miljarder euro överförts till PA:s områden, och sedan juni 2001 har EU fortlöpande ställt 10 miljoner euro per månad till PA:s förfogande genom ytterligare direkt budgetstöd. Dessutom överförs stora belopp inom ramen för Meda-programmet. Därför frågar jag kommissionen om den är medveten om ovannämnda fakta och om situationen för homosexuella av båda könen, transsexuella och transgenders inom PA:s områden? Förfogar kommissionen över ytterligare uppgifter? I så fall vilka? Vet kommissionen hur situationen ser ut för homosexuella i UNRWA:s flyktingläger som medfinansieras av EU? Har kommissionen redan vidtagit åtgärder för att skapa en förändring i denna oacceptabla situation? Anser kommissionen i annat fall och mot bakgrund av hur mycket EU understödjer PA att unionen kan kräva att PA respekterar sina människorättsliga åtaganden och att unionen även måste genomdriva detta krav? Skulle kommissionen i annat fall kunna stödja uppfattningen att EU och dess medlemsstater i detta fall omedelbart bör bevilja berörda personer asylrätt på obegränsad tid? Om så inte är fallet, varför inte?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 maj 2003)

Kommissionen känner till de rapporter i pressen som parlamentsledamoten hänvisar till och som rör påstådda förföljelser av homosexuella och även de informella rapporterna om brott mot de mänskliga rättigheterna i de palestinska områdena.

Dessa rapporter är oroväckande och kommissionen har därför tillsammans med internationella givare uppmanat den palestinska myndigheten att genomföra demokratiska reformer, att se till att rätts-tatsprincipen efterlevs och att respektera de grundläggande mänskliga rättigheterna.

Unionen spelar en aktiv roll i kvartetten och i den internationella arbetsgrupp för palestinska reformer som inrättades i juli 2002 för att övervaka och stödja genomförandet av de palestinska samhällsreformerna och vägleda det internationella givarsamfundet i dess understödjande av den palestinska reformagendan. I arbetsgruppen ingår Förenta staterna, Europeiska unionen, Ryska federationen, Förenta nationerna, Norge, Japan, Kanada, Världsbanken och Internationella valutafonden. Gruppen övervakar framstegen inom viktiga områden, såsom det civila samhället, den offentliga förvaltningen och rättsstaten och ger rekommendationer om de ytterligare åtgärder som behöver vidtas av den palestinska myndigheten.

Kommissionen känner inte till den särskilda situationen när det gäller homosexuella bland UNRWA:s flyktingar som parlamentsledamoten hänvisar till och har inte heller fått några rapporter om detta.

Kommissionen kommer inom ramen för unionens bilaterala förbindelser med den palestinska myndigheten och tillsammans med andra internationella givare att fortsätta att övervaka de framsteg som görs när det gäller reformarbetet.

När det gäller frågan om asyl önskar kommissionen påminna parlamentsledamoten om att asylansökningar bedöms från fall till fall av medlemsstaternas behöriga myndigheter och i enlighet med Genève-konventionen från 1951 om flyktingars rättsliga ställning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/354 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/354

---

(2004/C 88 E/0360)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1400/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(16 april 2003)

Ämne:   Säte för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

För några få dagar sedan meddelade de italienska tidningarna att den framtida Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) eventuellt skulle delas upp på två enheter med olika uppgift och funktion.

Enligt denna förmodan skulle en enhet förläggas till Helsingfors, där man skulle ägna sig åt sanitära och vetenskapliga aspekter samt studera olika livsmedelspolitiska åtgärder och frågan om genmodifierade organismer. Den andra enheten skulle förläggas till Parma, där man skulle ägna sig åt kvalitets- och ursprungskontroll av produkter, livsmedelsfrågor samt främja europeisk mat- och vinkultur.

Den kommitté som arbetat för att staden Parma skall bli säte för myndigheten (däribland kommunen, provinsen, bankinstitutionerna och universitetet) samt de flesta italienska jordbruksorganisationerna har uttryckt stor förvåning över denna eventuella uppdelning på två säten eftersom förordning (EG) nr 178/2002 (1) genom vilken myndigheten inrättas endast nämner ett. Dessutom skulle en uppdelning leda till ett långt och komplicerat lagstiftningsförfarande och försena den framtida verksamheten för den nya myndigheten.

Jordbrukskommissionär Franz Fischler har trots detta uttalat sig till förmån för en uppdelning på två enheter och förklarat att detta är tekniskt möjligt. Även den italienska jordbruksministern Giovanni Alemanno har bekräftat att de två enheterna kommer att vara likvärdiga och självständiga.

Kan kommissionen ange:

| 1. | vilka uppgifter de två framtida myndigheterna kommer att få och om det faktiskt kommer att bli möjligt att fördela funktionerna på det sätt som beskrivits ovan, |
| --- | --- |

1.

vilka uppgifter de två framtida myndigheterna kommer att få och om det faktiskt kommer att bli möjligt att fördela funktionerna på det sätt som beskrivits ovan,

| 2. | vilken lagstiftning och rättslig grund man stöder sig på när man ämnar inrätta en andra myndighet, dvs. den som skall förläggas till Parma, |
| --- | --- |

2.

vilken lagstiftning och rättslig grund man stöder sig på när man ämnar inrätta en andra myndighet, dvs. den som skall förläggas till Parma,

| 3. | tidsplanen för förverkligandet av de två framtida myndigheterna med tanke på att det i förordning (EG) nr 178/2002 bara nämns en enda myndighet? |
| --- | --- |

3.

tidsplanen för förverkligandet av de två framtida myndigheterna med tanke på att det i förordning (EG) nr 178/2002 bara nämns en enda myndighet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 juni 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas vänligen till kommissionens svar på den skriftliga frågan P-l395/03 från Joan Colom I Naval (2) om lokaliseringen av sätet för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA).

Vad gäller inrättandet av EFSA och fördelningen av uppgifter inom livsmedelssäkerhet och livsmedelskvalitet kan kommissionen ge följande information:

| — | Enligt förordning (EG) nr 178/2002 (3) om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet täcker myndighetens vetenskapliga uppdrag alla frågor som kan ha en direkt eller indirekt effekt på livsmedelssäkerhet, inklusive alla områden som gäller djurs hälsa och välbefinnande samt växtskydd. Myndigheten ska också utarbeta vetenskapliga yttranden om genetiskt modifierade organismer även om dessa inte är livsmedel eller föda. |
| --- | --- |

—

Enligt förordning (EG) nr 178/2002 (3) om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet täcker myndighetens vetenskapliga uppdrag alla frågor som kan ha en direkt eller indirekt effekt på livsmedelssäkerhet, inklusive alla områden som gäller djurs hälsa och välbefinnande samt växtskydd. Myndigheten ska också utarbeta vetenskapliga yttranden om genetiskt modifierade organismer även om dessa inte är livsmedel eller föda.

| — | Kvaliteten på och skyddet av livsmedels ursprung ingår följaktligen inte i EFSA:s uppgift och ansvarsområde. |
| --- | --- |

—

Kvaliteten på och skyddet av livsmedels ursprung ingår följaktligen inte i EFSA:s uppgift och ansvarsområde.

| — | Myndigheten är redan i drift. Dess styrelse påbörjade sitt arbete i september 2002 och i början av 2003 tillsattes en direktör och det rådgivande forumet började sitt arbete. Vetenskapliga kommittén och EFSA:s olika vetenskapliga paneler håller för närvarande på att inrättas. Slutligen har man också anställt en första kärngrupp i personalen, främst forskare, och ytterligare rekryteringar planeras inom snar framtid. |
| --- | --- |

—

Myndigheten är redan i drift. Dess styrelse påbörjade sitt arbete i september 2002 och i början av 2003 tillsattes en direktör och det rådgivande forumet började sitt arbete. Vetenskapliga kommittén och EFSA:s olika vetenskapliga paneler håller för närvarande på att inrättas. Slutligen har man också anställt en första kärngrupp i personalen, främst forskare, och ytterligare rekryteringar planeras inom snar framtid.

| — | Det finns för närvarande inga planer på att inrätta en myndighet för ursprungsbeteckningar, geografiska beteckningar och typintyg. |
| --- | --- |

—

Det finns för närvarande inga planer på att inrätta en myndighet för ursprungsbeteckningar, geografiska beteckningar och typintyg.

---

(1)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

(2)  EUT C 242 E, 9.10.2003, s. 228.

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet, EGT L 31, 1.2.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/356 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/356

---

(2004/C 88 E/0361)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1576/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(8 maj 2003)

Ämne:   EU-omfattande energibeskattning

Efter att man inom rådet nyligen nått fram till en överenskommelse om att det skall införas en minimibeskattning av energi runtom i EU, vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att denna överenskommelse omsätts i praktiken?

När avser kommissionen lägga fram förslag till de åtgärder som behövs och när hoppas kommissionen att dessa skall kunna genomföras runtom i EU?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 juni 2003)

Den 23 mars 2003 nådde rådet en enhällig politisk överenskommelse om utkastet till direktiv om energibeskattning. Rådet stödde kommissionens ståndpunkt och beslutade den 9 april 2003 att återigen höra Europaparlamentet. Motiveringen för detta var att den senaste kompromissen avviker väsentligt från det förslag som kommissionen lade fram 1997 (1). Det är följaktligen viktigt att Europaparlamentet får tillfälle att yttra sig om utkastet till direktiv.

Rådets formella beslut om antagande av direktivet om energibeskattning kommer inte att fattas förrän Europaparlamentet har avgett sitt yttrande.

Kommissionen har åtagit sig att hjälpa medlemsstaterna, de anslutande länderna och andra länder att införliva direktivet. Tekniska möten kommer att organiseras på tjänstemannanivå för att rationalisera införlivandeprocessen och sörja för att införlivandet sker snabbt och med hög kvalitet.

Direktivet kommer normalt att träda i kraft den 1 januari 2004, med undantag för ett fåtal artiklar som kommer att tillämpas retroaktivt från och med den 1 januari 2003.

---

(1)  EGT C 139, 6.5.1997.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/356 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/356

---

(2004/C 88 E/0362)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1580/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(8 maj 2003)

Ämne:   Analys av data om olagliga droger i EU

Med anledning av svaret på min skriftliga fråga E-0315/03 (1), anser kommissionen att den nu har gemensamma definitioner när det gäller insamlande av data och analyser av användning av olagliga droger i medlemsstaterna?

Om så inte är fallet, vilka åtgärder vidtas för att detta skall åstadkommas och när kommer det att vara klart?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(16 juni 2003)

Datainsamlingens karaktär kräver att det görs fortlöpande insatser både på gemenskapsnivå och på medlemsstatsnivå för att man ska kunna förbättra jämförbarheten och tillförlitligheten. I detta hänseende har arbete utförts inom ramen för folkhälsoprogrammen och av Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) i samarbete med det europeiska statistiska systemet (ESS). Dessa insatser kommer att fortsätta.

Därtill innehåller rådets rekommendation om förebyggande och begränsning av risker i samband med narkotikamissbruk, som är klar för antagande av rådet, en rad relevanta åtgärder, nämligen att

| — | utveckla och tillämpa lämpliga utvärderingsprotokoll för alla program för förebyggande av narkotikamissbruk och riskbegränsning, |
| --- | --- |

—

utveckla och tillämpa lämpliga utvärderingsprotokoll för alla program för förebyggande av narkotikamissbruk och riskbegränsning,

| — | införa och tillämpa kvalitetskriterier för utvärdering med hänsyn till de riktlinjer för utvärdering av förebyggande av narkotikamissbruk som utfärdats av ECNN, |
| --- | --- |

—

införa och tillämpa kvalitetskriterier för utvärdering med hänsyn till de riktlinjer för utvärdering av förebyggande av narkotikamissbruk som utfärdats av ECNN,

| — | organisera standardiserad datainsamling och informationsspridning i enlighet med ECNN:s rekommendationer genom de nationella kontaktpunkterna (Reitox) (2). |
| --- | --- |

—

organisera standardiserad datainsamling och informationsspridning i enlighet med ECNN:s rekommendationer genom de nationella kontaktpunkterna (Reitox) (2).

---

(1)  EUT C 51 E, 26.2.2004, s. 18.

(2)  Europeiska nätverket för information om narkotika och narkotikamissbruk (REITOX) består av en nationell kontaktpunkt i var och en av EU:s medlemsstater och i Norge samt en vid Europeiska kommissionen. I kontaktpunkternas uppgifter ingår samordning av de nationella informationscentrumen så att de uppfyller ECNN:s krav på en uppsättning grundläggande data, årliga nationella rapporter om narkotikasituationen i varje enskild medlemsstat och ett nationellt nätverk för information (http://www.emcdda.org/partners/nfp.shtml).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/357 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/357

---

(2004/C 88 E/0363)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1607/03

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(7 maj 2003)

Ämne:   Upprepade kränkningar av de mänskliga rättigheterna på Kuba

Under de första månaderna 2003 har den kommunistiska kubanska regimen försökt kväva den demokratiska oppositionen, genom att slå till mot journalister, oppositionella och människorättsaktivister. Den 18 mars arresterade Fidel Castros polis ett åttiotal personer som kritiserat avsaknaden av demokrati.

Den första april kapade elva dissidenter en färja för att fly till USA. Efter tio dagar sköts tre ungdomar som deltagit i aktionen till döds.

Under de senaste veckorna har kritiken ökat av de omänskliga villkor som råder för dem som sitter fängslade på Kuba. FN har begärt att få inspektera fängelserna på ön för att kontrollera hur de mänskliga rättigheterna efterlevs, men Castro har avslagit denna begäran utan vidare diskussion. Enligt den kubanska kommissionen för mänskliga rättigheter och försoning finns det nu ungefär trehundra politiska fångar på Kuba.

Vilka initiativ planerar Europeiska kommissionen för att bidra till försvaret av de mänskliga rättigheterna på Kuba?

Tänker kommissionens ordförande Romano Prodi ingripa direkt och fråga Fidel Castro om företrädare för kommissionen och Europaparlamentet kan få besöka landet för att kontrollera om och hur EU:s samarbetsfonder används?

Hur tänker kommissionen skydda rättigheterna för de europeiska medborgare som bor och arbetar på ön?

Tänker kommissionens ordförande Prodi uppfylla det önskemål som inkommit från 31 italienska Europaparlamentsledamöter om att underteckna ett samarbetsavtal mellan Europeiska unionen och diktatorn, utan att någon kontroll först görs av demokratin inom de kubanska institutionerna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(18 juni 2003)

Europeiska unionen reagerade snabbt och beslutsamt på det stora antalet gripanden av oliktänkande, de partiska rättegångarna och godtyckliga och hårda straffen mot dessa och avrättningarna av de tre kubanska medborgare som dömts för kapningen av en kubansk färja. Kommissionen har aktivt givit sitt fulla stöd till de åtgärder som vidtagits i detta sammanhang.

I en förklaring som offentliggjordes den 26 mars 2003 fördömde kommissionen och medlemsstaterna i kraftiga ordalag gripandena av de oliktänkande. I en de marsch i Havanna till de kubanska myndigheterna uppmanade unionen därpå dessa att omedelbart frige de gripna. En andra de marsch i Havanna ägde rum den 18 april, efter ett uttalande av utrikesministrarna den 14 april.

Ytterligare åtgärder har nyligen överenskommits, bl.a. inskränkningar av besök på hög nivå.

Kommissionen beslutade den 30 april 2003 att skjuta upp prövningen av Kubas ansökan om anslutning till Cotonouavtalet och framhävde därigenom att utvecklingen under den senaste tiden inte befrämjar samarbetet mellan unionen och Kuba.

De kubanska myndigheterna beslutade den 16 maj 2003 att återkalla sin ansökan.

Vad beträffar de medel som används för gemenskapens samarbetsprogram medför den omständigheten att en delegation nyligen öppnades i Havanna att det blir möjligt att närmare följa upp användningen av medel. Gemenskapens samarbetsprogram är sedan år 2000 inriktade på projekt för främjande av ekonomiska reformer och utveckling av det civila samhället. Sju av de av kommissionen finansierade projekten i Kuba var föremål för oberoende övervakning som kommissionen ingick kontrakt om under 2002 och ett nytt övervakningsuppdrag avses genomföras under tredje kvartalet 2003.

Det är de respektive nationella myndigheterna som är behöriga när det gäller frågor som rör rättigheterna för europeiska medborgare i Kuba.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/358 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/358

---

(2004/C 88 E/0364)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1629/03

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(14 maj 2003)

Ämne:   Främjande av rättvisemärkta produkter inom EU

Den 3 maj börjar det som i Finland kallas veckan för rejäl handel. Då går aktörerna inom det civila samhället ut med påminnelser om rättvisemärkta produkter och uppmanar bland annat församlingarna att i högre grad gå över till rättvisemärkt kaffe.

I det svar som kommissionsledamoten Pascal Lamy på kommissionens vägnar gav på min skriftliga fråga (P-3856/02 av den 24 januari 2003 (1)) konstateras det att det enda som på längre sikt sannolikt kommer att leda till omfattande prissänkningar på rättvisemärkta produkter är att efterfrågan på sådana produkter kontinuerligt fortsätter att öka bland Europas konsumenter.

Har EU någon möjlighet att främja efterfrågan på rättvisemärkta produkter genom att på ett åskådligt sätt föra fram en europeisk vecka för rättvisemärkta produkter (mellan den 3 och den 9 maj) och anknyta den till de tankegångar som uttalats redan vid den tidpunkt då Europeiska unionen upprättades och handlar om vilken stabiliserande inverkan ett gränsöverskridande ekonomiskt samarbete har (Schuman-dagen infaller ju också under den här veckan)?

Tänker kommissionen för egen del främja efterfrågan på rättvisemärkta produkter via offentlig upphandling för gemenskapens organ och inom medlemsstaterna?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(30 juni 2003)

Idén om en europeisk vecka för rättvisemärkta produkter för att sprida kunskap om dessa produkter hos en bredare publik är väl värd att utveckla vidare. Ett sådant initiativ verkar vid första anblicken passa väl in i kommissionens övergripande strategi för att öka medvetenheten om rättvisemärkta produkter genom finansiering av privata initiativ.

Det är svårt för EU att genom detta svar förbinda sig att genomföra ett sådant initiativ, eftersom det krävs ytterligare analys av hur ett sådant stöd praktiskt skulle utformas. Det vore därför lämpligt om initiativtagarna till den europeiska veckan för rättvisemärkta produkter kontaktade berörd avdelning vid kommissionen (GD (generaldirektoratet för) handel) för att undersöka vilket stöd de eventuellt kan få från kommissionen.

Det bör i detta sammanhang noteras att det kommer att genomföras särskilda stödåtgärder under veckan för rättvis handel i Belgien (6-9 oktober) tillsammans med en annonskampanj. Företag kommer att uppmuntras att i största möjliga utsträckning erbjuda rättvisemärkta produkter och fortsätta med detta så länge det finns efterfrågan.

Kommissionen hjälper en rad utvecklingsländer att främja handeln som ett sätt att åstadkomma ekonomisk tillväxt och minskad fattigdom: i detta sammanhang tas vederbörlig hänsyn till de principer som rättvis handel-konceptet vilar på. Såsom det anges i meddelandet om rättvis handel (2), ger rättvis handel utvecklingsländernas producenter större intäkter för deras varor och ökade möjligheter att hitta nya marknader. Rättvis handel är till särskild nytta för småproducenter, särskilt inom jordbruket och hantverkssektorn, eftersom småproducenter i utvecklingsländerna ofta lever i isolerade landsbygdsområden och inte framställer tillräckliga kvantiteter för att exportera direkt. I ett kommande arbetsdokument om ”Handeln med jordbruksprodukter, beroende och fattigdom” där man undersöker olika inslag i strategier som skulle kunna stödja varuproducerande jordbrukare i utvecklingsländer, framförs rättvis handel som en av vägarna att gå i den viktiga uppgiften att hjälpa producenter att nå nya marknadssegment.

Slutligen är kommissionen särskilt angelägen om att främja användningen av rättvisemärkta produkter och det är rättvisemärkt kaffe som serveras vid mötena i kommissionens byggnader. Dessutom håller kommissionen på att förhandla om användning och marknadsföring av rättvisemärkta produkter i Euro-Cityaffären i Bryssel och på samtliga försäljningsställen i kommissionens byggnader.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 26.

(2)  KOM(1999) 619 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/359 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/359

---

(2004/C 88 E/0365)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1631/03

från Carlos Coelho (PPE-DE) till kommissionen

(12 maj 2003)

Ämne:   Diskriminering på grund av nationalitet

Vår europeiska gemenskap har utvecklats till något mer än en strikt ekonomisk dimension. Idag är vi mer än 375 miljoner personer som inte endast är konsumenter på en enorm inre marknad, utan även medborgare i Europeiska unionen. Vi har rätt att röra oss fritt inom unionen och slå oss ner var som helst inom dess gränser, vare sig skälen är personliga eller yrkesmässiga, i förhoppning om att kunna bo var vi vill utan att bli föremål för någon form av diskriminering.

En portugisisk medborgare har berättat följande för mig: För ungefär två år sedan, då han gjorde internationell karriär inom Shell Accounting Service i Glasgow, måste han arbeta och bo i Storbritannien (Skottland). Han säger sig då ha blivit utsatt för diskriminering på grund av nationalitet av Halifaxbanken, tillhörande gruppen Royal Bank of Scotland, som vägrade att ”uppgradera” hans bankkonto med motiveringen att han för detta måste vara bosatt i landet sedan tre år. Men eftersom han är unionsmedborgare, måste han väl ha samma rättigheter och skyldigheter som en person med brittiskt medborgarskap?

I artikel 12 i EG-fördraget står följande: ”Inom detta fördrags tillämpningsområde och utan att det påverkar tillämpningen av någon särskild bestämmelse i fördraget, skall all diskriminering på grund av nationalitet vara förbjuden.” Kan inte Halifaxbankens politik anses diskriminerande, eftersom den angriper en grundförutsättning för Europeiska unionen och utgör en klar kränkning av fördragets princip om ickediskriminering?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(13 juni 2003)

En bank har i princip rätt att inom ramen för sin avtalsfrihet sluta avtalsenliga överenskommelser med en potentiell kund, både vad gäller om de överhuvudtaget har för avsikt att ingå avtal (dvs. exempelvis öppna ett konto) och vilka avtalsvillkor som i så fall skall gälla (t.ex. kontoavgifter, räntor, beviljande av checkkredit osv.).

Principiellt finns därför ingenting att invända mot att Halifaxbanken inte vill ge en kund bättre villkor därför att kunden måste ha bott minst tre år i landet för att få bättre villkor. Detta behöver inte vara diskriminering på grund av nationalitet. Avslaget kan i stället grunda sig på en konkret ekonomisk bedömning (riskbedömning, hur kontot har skötts tidigare, hur stora belopp som gått in och ut på kontot, betalningsmoral eller andra skäl som hänför sig till själva kunden). De uppgifter som anges är inte tillräckliga för att en entydig rättslig bedömning skall kunna göras.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/360 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/360

---

(2004/C 88 E/0366)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1640/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(16 maj 2003)

Ämne:   Brist på pengar för fortsatt förmånsutbetalning och för medfinansiering av projekt i medlemsstater som använder skattesänkningar som konkurrensfördelar

| 1. | Tycker sig kommissionen märka i en eller flera av de stater som skall gå med i EU mellan 2004 och 2007 att skatterna sänks, framför allt skatterna på högre inkomster och företagsvinster? |
| --- | --- |

1.

Tycker sig kommissionen märka i en eller flera av de stater som skall gå med i EU mellan 2004 och 2007 att skatterna sänks, framför allt skatterna på högre inkomster och företagsvinster?

| 2. | Görs dessa skattesänkningar utgående från en förväntning om att låga skatter i förening med bidrag ur EU:s fonder skall bli en ansenlig fördel inom konkurrensen, så att företag kommer att utlokaliseras från de nuvarande medlemsstaterna till de blivande medlemsstaterna? |
| --- | --- |

2.

Görs dessa skattesänkningar utgående från en förväntning om att låga skatter i förening med bidrag ur EU:s fonder skall bli en ansenlig fördel inom konkurrensen, så att företag kommer att utlokaliseras från de nuvarande medlemsstaterna till de blivande medlemsstaterna?

| 3. | Uppträder den här trenden också tillsammans med att minimilöner och stadganden om maximala arbetstider för arbetstagare avskaffas, anställningstryggheten tas bort och rättigheterna till social trygghet, pensioner och ersättning vid sjukdom kringskärs? |
| --- | --- |

3.

Uppträder den här trenden också tillsammans med att minimilöner och stadganden om maximala arbetstider för arbetstagare avskaffas, anställningstryggheten tas bort och rättigheterna till social trygghet, pensioner och ersättning vid sjukdom kringskärs?

| 4. | I vilka blivande medlemsstater är denna trend som mest markant? |
| --- | --- |

4.

I vilka blivande medlemsstater är denna trend som mest markant?

| 5. | Vilka av de blivande medlemsstaterna har valt att inte följa denna trend? |
| --- | --- |

5.

Vilka av de blivande medlemsstaterna har valt att inte följa denna trend?

| 6. | Finns det redan tecken som tyder på att sådana medlemsstater som sänker skatterna i framtiden inte kommer att ha tillräckligt med pengar för att kunna ha kvar och modernisera sina sociala förmåner och medfinansiera projekt som skall bekostas också med stöd ur EU:s fonder, så att dessa stater i stigande grad kommer att bli beroende av omfattande och långfristiga lån? |
| --- | --- |

6.

Finns det redan tecken som tyder på att sådana medlemsstater som sänker skatterna i framtiden inte kommer att ha tillräckligt med pengar för att kunna ha kvar och modernisera sina sociala förmåner och medfinansiera projekt som skall bekostas också med stöd ur EU:s fonder, så att dessa stater i stigande grad kommer att bli beroende av omfattande och långfristiga lån?

| 7. | Hur försöker kommissionen undvika att medlemsstater i förväntan på bidrag ur EU:s fonder skapar nya problem som kommer att få negativa konsekvenser för storleken på de ekonomiska medel som krävs och för möjligheten att faktiskt kunna omsätta dessa medel i form av medfinansiering? |
| --- | --- |

7.

Hur försöker kommissionen undvika att medlemsstater i förväntan på bidrag ur EU:s fonder skapar nya problem som kommer att få negativa konsekvenser för storleken på de ekonomiska medel som krävs och för möjligheten att faktiskt kunna omsätta dessa medel i form av medfinansiering?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(27 juni 2003)

När det gäller iakttagandet av gemenskapspolitiken i allmänhet påpekar kommissionen att kandidatländerna under anslutningsförhandlingarna åtog sig att på samtliga områden anpassa sin lagstiftning och sina förfaranden till gemenskapens regelverk före den 1 maj 2004, utom på de områden där övergångsbestämmelser beviljats. Kommissionen övervakar genomförandet av dessa åtaganden och informerar regelbundet rådet om hur arbetet framskrider. Kommissionen håller på att utarbeta en omfattande övervakningsrapport som kommer att lämnas till rådet och Europaparlamentet den 5 november 2003.

När det gäller skattenivåerna är sänkningen av de lagstadgade bolags- och inkomstskattesatserna sedan slutet av 1990-talet en utvecklingstendens inte endast i de anslutande länderna, utan även i de nuvarande medlemsstaterna. I de flesta fallen åtföljs sänkningen av den lagstadgade skattesatsen av ett bredare beskattningsunderlag, varigenom man kompenserar för eventuella budgetförluster. I vissa fall kan en höjning av mervärdesskattesatsen eller av andra indirekta skatter (särskilt ”gröna” skatter) ytterligare kompensera för de låga skattesatserna.

Sedan början av 1970-talet har de faktiska skatteintäkterna i förhållande till bruttonationalprodukten i princip ökat oavbrutet i större delen av OECD-området. Att döma av de preliminära inkomstsiffrorna för 2001 sker det nu en nedgång i flera av OECD-länderna (såväl i de nuvarande medlemsstaterna som i vissa anslutande länder), vilket tyder på att utvecklingstendensen skulle kunna vara på väg att brytas. Det bör emellertid noteras att nedgången delvis speglar den cykliska utvecklingen och den försämrade situationen på börsen på senare tid.

När det gäller de sociala frågor som parlamentsledamoten tar upp bör det påminnas om att gemenskapens arbetsmarknadslagstiftning utgör en väsentlig del av EU:s regelverk på det sociala området. Det omfattar 15 direktiv på olika områden såsom samråd med och information till anställda, arbetstid eller skydd av anställda med deltidsanställningar eller tidsbegränsade anställningar. I de flesta av dessa direktiv fastställs minimikrav, till exempel rörande arbetstid, viloperioder och semester, vilka måste införlivas av de anslutande länderna. Kommissionen följer noga genomförandeprocessen. Syftet med arbetsmarknads-direktiven är inte att harmonisera arbetsmarknadslagstiftningen i gemenskapen. Det finns i samtliga direktiv en balans mellan skyddet av arbetstagares rättigheter och flexibilitet. När det gäller individuella uppsägningar, minimilöner och kollektiva rättigheter finns det inga omfattande arbetsmarknadsdirektiv på europeisk nivå. Det är medlemsstaterna, såväl de nuvarande som de framtida, som beslutar om dessa frågor i överensstämmelse med sina egna traditioner och arbetsmarknadsstrukturer.

När det gäller gemenskapens fonder kan kommissionen meddela att den inom ramen för de förhandlingar om programdokumenten för strukturfonderna och sammanhållningsfonden som förts med såväl de nuvarande som de framtida medlemsstaterna noga undersöker om den gemenskapslagstiftning som rör genomförandet av fonderna (till exempel konkurrensreglerna) efterlevs, och att den ser till att de administrativa och finansiella arrangemang som de behöriga nationella eller regionala myndigheterna lägger fram för antagande är sunda och överensstämmer med gemenskapslagstiftningen. När programdokumenten godkänts genom ett kommissionsbeslut övervakar och utvärderar kommissionen genomförandet av dessa.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/362 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/362

---

(2004/C 88 E/0367)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1641/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(16 maj 2003)

Ämne:   Personer som 1991 varit bosatta i den dåvarande delrepubliken Slovenien och haft jugoslavisk nationalitet har förvägrats slovensk nationalitet

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att den blivande medlemsstaten Slovenien sedan självständighets-förklaringen 1991 avfört ett stort antal invånare ur folkbokföringen, så att dessa i dag inte har någon rätt till undervisning, arbete, bostad, hälsovård och pensioner? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att den blivande medlemsstaten Slovenien sedan självständighets-förklaringen 1991 avfört ett stort antal invånare ur folkbokföringen, så att dessa i dag inte har någon rätt till undervisning, arbete, bostad, hälsovård och pensioner?

| 2. | Kan kommissionen också bekräfta att invånare i Slovenien, vilka haft jugoslavisk nationalitet och av vilken orsak det vara må försummat att ansöka om slovensk nationalitet under de första sex månaderna av Sloveniens självständighet efter detta inte längre kunnat få denna nationalitet, annat än om de i egenskap av permanent bosatta haft rätt att ingå med en ny ansökan under en kort tid av 1998? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen också bekräfta att invånare i Slovenien, vilka haft jugoslavisk nationalitet och av vilken orsak det vara må försummat att ansöka om slovensk nationalitet under de första sex månaderna av Sloveniens självständighet efter detta inte längre kunnat få denna nationalitet, annat än om de i egenskap av permanent bosatta haft rätt att ingå med en ny ansökan under en kort tid av 1998?

| 3. | Har uppkomsten av en ny stat i Slovenien lett till att antalet människor utan nationalitet ökat? Vilka befolkningsgrupper har drabbats hårdast av detta? Är det då framför allt fråga om människor vilkas föräldrar tillhört de italienska, ungerska, tyska, bosniska och makedoniska minoriteterna och Romaminoriteten? |
| --- | --- |

3.

Har uppkomsten av en ny stat i Slovenien lett till att antalet människor utan nationalitet ökat? Vilka befolkningsgrupper har drabbats hårdast av detta? Är det då framför allt fråga om människor vilkas föräldrar tillhört de italienska, ungerska, tyska, bosniska och makedoniska minoriteterna och Romaminoriteten?

| 4. | Är de nya medlemsstaterna skyldiga att fortfarande bevilja sådana invånare som haft en förutvarande stats nationalitet en möjlighet att förvärva den nya nationaliteten under sådana betingelser att ingen till följd av tillfällig frånvaro, ovetskap, sjukdom eller andra omständigheter skall riskera att inte kunna göra bruk av denna rättighet i praktiken? Kommer sådana som missgynnats att få en ny möjlighet? |
| --- | --- |

4.

Är de nya medlemsstaterna skyldiga att fortfarande bevilja sådana invånare som haft en förutvarande stats nationalitet en möjlighet att förvärva den nya nationaliteten under sådana betingelser att ingen till följd av tillfällig frånvaro, ovetskap, sjukdom eller andra omständigheter skall riskera att inte kunna göra bruk av denna rättighet i praktiken? Kommer sådana som missgynnats att få en ny möjlighet?

| 5. | Har kommissionen hittills fört en politik som motverkat att fast bosatta invånare skall förlora sin nationalitet eller få sina normala rättigheter indragna? Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att förebygga att nya problem uppstår till följd av att det skapas en grupp stats- och rättslösa andra klassens medborgare? |
| --- | --- |

5.

Har kommissionen hittills fört en politik som motverkat att fast bosatta invånare skall förlora sin nationalitet eller få sina normala rättigheter indragna? Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att förebygga att nya problem uppstår till följd av att det skapas en grupp stats- och rättslösa andra klassens medborgare?

Källa: TV Nederland-2, aktualitetsprogrammet 2-Vandaag den 2 maj 2003.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 juni 2003)

I samband med Sloveniens självständighetsförklaring 1991 gavs jugoslaviska medborgare bosatta i Slovenien möjlighet att ansöka om slovenskt medborgarskap. En tidsfrist fastställdes för när ansökningarna skulle vara inlämnade och ett stort antal personer lämnade in ansökningar och beviljades slovenskt medborgarskap. Andra valde medborgarskap i någon av de andra stater som uppstod ur Jugoslavien, en del lämnade Slovenien för att bosätta sig i någon av dessa stater och andra stannade i Slovenien utan att ansöka om medborgarskap. De personer som inte ansökte om medborgarskap raderades från folkbokföringen. Enligt det slovenska inrikesministeriet rör det sig om 18 300 personer. Kommissionen har dock inte tillgång till några statistiska uppgifter om vilka befolkningsgrupper som drabbats.

En lag som antogs 1999 syftade till att reglera statusen för de före detta jugoslaviska medborgare som är bosatta i Slovenien (s.k. ”raderade” personer) genom att ge dem möjlighet att ansöka om permanent uppehållstillstånd inom tre månader. Enligt de slovenska myndigheterna mottogs ca 13 000 ansökningar om permanent uppehållstillstånd. I september 2002 hade 10 200 beslut fattats och av dessa var 9 800 positiva. Dessutom hade ett antal av de personer som ansökt om permanent uppehållstillstånd under tiden beviljats slovenskt medborgarskap.

I april 2003 meddelade författningsdomstolen att de tidsfrister för inlämnande av ansökningar som fastställts i lagen från 1999 var för korta och därför inte författningsenliga. Den uppmanade parlamentet att inom sex månader anpassa lagstiftningen på det här området till författningen.

Ändringarna i lagen om medborgarskap från oktober 2002 syftar också till att bidra till att lösa frågan om ”raderade” personer genom att föreskriva enklare förfaranden för att få slovenskt medborgarskap för statslösa personer.

Frågan om medborgarskap i stater som nyligen uppstått är mycket invecklad. Medborgarskap i en medlemsstat är enbart en fråga för den berörda medlemsstaten, vilket bekräftas av förklaringen om medborgarskap i en annan medlemsstat som bifogas Maastrichtfördraget (1). Det är därför upp till varje medlemsstat att, med hänsyn till gemenskapens lagstiftning, fastställa villkoren för förvärvande och förlust av medborgarskap (2). Kommissionen har dock uppmanat de slovenska myndigheterna att lösa denna fråga och har i sin årliga återkommande rapport under avsnittet om de politiska kriterierna följt upp de framsteg som gjorts.

---

(1)  Förklaring (nr 2) om medborgarskap i en annan medlemsstat, EGT C 191, 29.7.1992.

(2)  Se EG-domstolens dom av den 7 juli 1992 i mål C-369/90 REG 1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/363 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/363

---

(2004/C 88 E/0368)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1646/03

från María Rodríguez Ramos (PSE) till kommissionen

(16 maj 2003)

Ämne:   Tillämpning av skyddsklausulen på EU-import av konserverade satsumaklyftor med ursprung i Kina

I oktober framförde jag en skriftlig fråga (P-2956/02 (1)) till kommissionen om tillämpning av skyddsklausulen med anledning av den orimliga ökningen av importen av mandarinklyftor från Kina.

I sitt svar angav kommissionen att det åligger den spanska staten att lägga fram nödvändiga handlingar och att de uppgifter som hittills presenterats inte motsvarar de stränga kraven i WTO-bestämmelserna.

Kan kommissionen ange om den spanska förvaltningen nu har redovisat alla de uppgifter som krävs i detta sammanhang?

Om så är fallet, vad hindrar kommissionen att vidta de åtgärder som är fastställda i rådets förordning (EG) nr 2201/96 (2) när det gäller denna typ av ärende?

---

(1)  EUT C 161 E, 10.7.2003, s. 55.

(2)  EGT L 297, 21.11.1996, s. 29.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/363 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/363

---

(2004/C 88 E/0369)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1920/03

från Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) till kommissionen

(12 juni 2003)

Ämne:   Import av konserverade mandarinklyftor från Kina

Den 5 juni 2002 gjorde Spanien en begäran av brådskande karaktär, på grund av en massiv import av konserverade mandarinklyftor från Kina, om en tillämpning av förordning (EG) nr 2201/96 (1), särskilt artikel 22 avseende skyddsklausulen vid allvarliga störningar av gemenskapsmarknaden på grund av import.

Om kommissionen anser att det är tveksamt att tillämpa detta, på grund av Kinas inträde i WTO eller av andra skäl,

| — | varför har man inte tillämpat åtgärderna i förordning (EG) nr 3285/94 (2) om ”gemensamma bestämmelser för import” då man har fått alla relevant rapporter från Spanien, den senaste i mars 2003? |
| --- | --- |

—

varför har man inte tillämpat åtgärderna i förordning (EG) nr 3285/94 (2) om ”gemensamma bestämmelser för import” då man har fått alla relevant rapporter från Spanien, den senaste i mars 2003?

| — | Varför har man inte tillämpat rådets förordning (EG) nr 427/2003 (3) om en produktspecifik övergångsskyddsordning för import med ursprung i Folkrepubliken Kina? |
| --- | --- |

—

Varför har man inte tillämpat rådets förordning (EG) nr 427/2003 (3) om en produktspecifik övergångsskyddsordning för import med ursprung i Folkrepubliken Kina?

Gemenskapsmarknaden för mandarinklyftor som kommer nästan uteslutande från Spanien, är oåterkalleligt skadad och allvarligt störd. När tänker kommissionen vidta åtgärder för att skydda sin egen marknad?

---

(1)  EGT L 297, 21.11.1996, s. 29.

(2)  EGT L 349, 31.12.1994, s. 53.

(3)  EUT L 65, 8.3.2003, s. 1.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/364 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/364

---

(2004/C 88 E/0370)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1921/03

från Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) till kommissionen

(12 juni 2003)

Ämne:   Konserverade mandarinklyftor från Kina

Den spektakulära importökningen av konserverade mandarinklyftor har orsakat en allvarlig störning på gemenskapsmarknaden, vars produktion av konserverade mandarinklyftor är förlagd nästan helt och hållet till Spanien. Industriproduktionen av mandarinklyftor i Spanien har minskat med 36 procent mellan säsongerna 1998/1999 och 2001/2002.

Med hänsyn till skyddsklausulen i artikel 22 i rådets förordning (EG) nr 2201/96 (1), som slår fast att kommissionen vid allvarliga störningar av gemenskapsmarknaden på grund av import på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ skall fatta beslut om nödvändiga åtgärder senast de tre arbetsdagarna efter att man har tagit emot begäran.

Varför har inte kommissionen vidtagit någon åtgärd då man känner till den allvarliga situationen sedan den 5 juni 2002, det datum då Spanien begärde en omedelbar tillämpning av denna artikel?

Varför har inte kommissionen vidtagit några åtgärder på eget initiativ heller?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1646/03, E-1920/03 och E-1921/03

ingivet av Pascal Lamy för kommissionen

(25 juli 2003)

Kommissionen vill ta tillfället i akt för att informera parlamentsledamoten om att den nu har mottagit en fullständigt dokumenterad begäran från de spanska myndigheterna i enlighet med artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 427/2003 av den 3 mars 2003 om en produktspecifik övergångsskyddsordning för import med ursprung i Folkrepubliken Kina och om ändring av förordning (EG) nr 519/94 om gemenskapsregler för import från vissa tredje länder (2).

Kommissionen är medveten om denna begärans brådskande natur. Den håller redan på att undersöka begäran och en kopia har skickats till alla medlemsstater i syfte att hålla ett samråd.

---

(1)  EGT L 297, 21.11.1996, s. 29.

(2)  EUT L 65, 8.3.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/365 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/365

---

(2004/C 88 E/0371)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1677/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(19 maj 2003)

Ämne:   Kuba och Cotonou

Mot bakgrund av de tragiska händelserna de senaste veckorna har kommissionen meddelat att man skjuter upp analysen av Kubas ansökan om anslutning till Cotonouavtalet på obestämd tid. Detta beslut måste välkomnas även om det väl borde tagits tidigare, direkt efter de uppenbara signalerna på att situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna försämrats så mycket.

Vid invigningen av kommissionens representation i Havanna, sa kommissionens ledamot Poul Nielsen att han inte såg några hinder för Kubas anslutning till Cotonouavtalet.

Jag vill nu därför fråga kommissionen:

| — | Har kommissionen någon information om den faktiska situationen på Kuba, med tanke på vad som hänt under den senaste tiden? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen någon information om den faktiska situationen på Kuba, med tanke på vad som hänt under den senaste tiden?

| — | Utgör inte de fakta som man kände till redan vid invigningen av representationen, bland annat den kritik Oswaldo Payá framförde då Sacharovpriset delades ut (se min skriftliga fråga av den 12 mars 2003) redan i sig tillräckligt oroande uppgifter i fråga om den kubanska regimens karaktär? |
| --- | --- |

—

Utgör inte de fakta som man kände till redan vid invigningen av representationen, bland annat den kritik Oswaldo Payá framförde då Sacharovpriset delades ut (se min skriftliga fråga av den 12 mars 2003) redan i sig tillräckligt oroande uppgifter i fråga om den kubanska regimens karaktär?

| — | Vilka minimivillkor måste den kubanska regeringen uppfylla för att på nytt kunna få konventets förtroende? Slut på politiska förföljelser? Totalt frigivande av samtliga politiska fångar? Demokratisering av politiska strukturer och förfaranden? |
| --- | --- |

—

Vilka minimivillkor måste den kubanska regeringen uppfylla för att på nytt kunna få konventets förtroende? Slut på politiska förföljelser? Totalt frigivande av samtliga politiska fångar? Demokratisering av politiska strukturer och förfaranden?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(15 juli 2003)

Kommissionen har hela tiden noggrant följt läget på Kuba och har nu en ännu bättre utsiktspunkt för detta sedan delegationen i Havanna öppnades.

Under sitt besök i Havanna den 9-15 mars 2003 sammanträffade ledamoten av kommissionen med ansvar för bistånd och humanitärt bistånd med en grupp meningsmotståndare och fick direkt från dessa höra vad de anser om läget beträffande de mänskliga rättigheterna på Kuba. Vissa av dessa företrädare för det civila samhället på Kuba sade sig vara bekymrade över Kubas anslutning till Cotonouavtalet. Andra, bland andra Osvaldo Payá, beskrev det som ett historiskt tillfälle och sade att det skulle kunna bli det enda avtal med bindande bestämmelser om demokratisering och respekt för de mänskliga rättigheterna som undertecknats av den kubanska regeringen på 44 år.

Dessa handlingar fördömdes i ordförandeskapets uttalande av den 26 mars 2003 och i rådets slutsatser av den 14 april 2003 samt i Europaparlamentets resolution av den 10 april 2003, och det sades att de kommer att påverka EU:s förbindelser med Kuba och utsikterna för ökat samarbete. Vid sitt möte den 30 april 2003 framförde kommissionen på nytt sitt kraftiga fördömande av läget och ansåg att det fanns anledning att uppskjuta granskningen av Kubas ansökan om anslutning till Cotonouavtalet. Efter att ha konstaterat att Kuba på nytt valts in som ledamot av FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna ansåg kommissionen att villkoren för att tillhöra denna FN-kommission allvarligt borde ifrågasättas.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/366 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/366

---

(2004/C 88 E/0372)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1680/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(15 maj 2003)

Ämne:   Tortyr och omänsklig behandling av kvinnor i turkiska fängelser

Den 13 juni hålls den första rättegången i fallet med de två kvinnor — Naziye Tsogaltaf 22 år, och Sounai Yesildan, 28 år — som utsattes för tortyr då de satt i fängelse i Istanbul. De två kvinnorna greps den 23 september 2002, anklagade för att vara medlemmar i en illegal organisation. Under den tid de satt i fängsligt förvar utsattes de för tortyr, vilket bekräftats av rättsmedicinsk expertis. Kvinnorna misshandlades, utsattes för elektriska stötar och tvingades öppna munnen så att deras torterare kunde spotta i den och sedan tvinga dem att svälja saliven.

De barbariska förhållandena runt fängslandet av dessa två kvinnor i Turkiet strider mot grundläggande mänskliga rättigheter och är ett flagrant brott mot internationella konventioner och principerna om demokrati och frihet. Har kommissionen för avsikt att ingripa för att få slut på tortyren i fängelserna, göra kriminalvårdssystemet i kandidatlandet Turkiet mänskligare och se till att respekten för kvinnors mänskliga rättigheter prioriteras?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(10 juni 2003)

Kommissionen är medveten om problemen i Turkiet när det gäller tortyr (som huvudsakligen förekommer i samband med polisarrest i avvaktan på rättegång), våld mot kvinnor samt förhållandena under tiden för frihetsberövande. I 2002 års återkommande rapport för Turkiet (1) beskrev kommissionen de stösta svårigheterna på dessa områden. I det nyligen antagna reviderade partnerskapet för Turkiets anslutning fastställs vilka områden som skall prioriteras i detta avseende.

En av prioriteringarna är behovet av att vidta åtgärder för att förhindra utövande av tortyr, i enlighet med artikel 3 i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och med rekommendationerna från Europeiska kommittén för förhindrande av tortyr. En annan prioritering är behovet av att anta ytterligare åtgärder för att se till att åklagare snabbt och effektivt undersöker påstådda överträdelser och att domstolar utdömer adekvata straff för dem som har fällts för överträdelser. När det gäller förhållandena i häktena anges i partnerskapet för anslutning behovet av att Turkiet garanterar rätt i praktiken för frihetsberövade och fängslade personer att få träffa ett rättsligt ombud privat och att få släktingar underrättade om frihetsberövandet, från den tidpunkt frihetsberövandet sker, i linje med Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna. Turkiet uppmanas också att fortsätta att anpassa fängelseförhållandena till vad som är norm i EU:s medlemsstater.

Mot bakgrund av dessa prioriteringar kan kommissionen konstatera att vissa framsteg visserligen skett, men att det fortfarande krävs avsevärda förbättringar i genomförandet av lagstiftningen. Färska rapporter från FN:s kommitté mot tortyr, Amnesty International och Världsorganisationen mot tortyr tyder alla på att tortyr, inbegripet sexuellt och psykiskt våld mot kvinnor, i samband med häktning i avvaktan på rättegång fortfarande är ett stort problem i Turkiet.

Kommissionen noterar dock att Turkiet har gjort avsevärda framsteg när det gäller att reformera lagstiftningen för bekämpning av tortyr. Särskilt betydelsefullt är att Turkiet har hävt kravet på att tillstånd måste inhämtas hos en högre tjänstemän för att en undersökning av tortyranklagelser mot en polistjänsteman skall kunna undersökas, att en fängelsedom för tortyr numera inte kan omvandlas till böter, avstängning av den berörda polistjänstemannen eller någon annan åtgärd, samt att den som ställs inför en statlig säkerhetsdomstol numera, i likhet med alla andra åtalade, garanteras tillgång till ett rättsligt ombud från tidpunkten för frihetsberövandet.

I sin egenskap av kandidatland strävar Turkiet efter att uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna. Till dessa hör kravet att upphöra med alla former av tortyr och att garantera att hela befolkningen åtnjuter oinskränkta mänskliga rättigheter och grundläggande friheter i enlighet med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och de relevanta internationella och Europeiska instrument i vilka Turkiet är part. Kommissionen kommer fortsatt att följa utvecklingen i anslutning till anklagelser om tortyr i Turkiet samt i fråga om genomförandet av den nämnda lagstiftningen.

---

(1)  KOM(2002) 700 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/367 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/367

---

(2004/C 88 E/0373)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1708/03

från Emma Bonino (NI) till kommissionen

(19 maj 2003)

Ämne:   Mordet på Joyce Miamuna Katai, kommissarie för kvinnofrågor och social utveckling i den nigerianska delstaten Nasarawa

Joyce Miamuna Katai, kommissarie för kvinnofrågor och social utveckling i delstaten Nasarawa i centrala Nigeria, mördades den 5 maj 2003 i staden Toto. Ungefär vid samma tidpunkt mördades två av hennes assistenter. Endast den tredje av hennes assistenter, Phoebe Ayenajeh, lyckades undkomma massakern. Enligt en polistalesman var de tre morden, som begicks inne på en polisstation, regelrätta lynchningar.

Folk hade vänt sig till Joyce Maimuna Katai för att be om hjälp eller för att söka skydd från ett beväpnat gäng som försökte flytta undan valurnorna för att manipulera valresultatet. Kommissarien försökte att hjälpa till genom att dra in den lokala polisen, som dock inte ens kunde garantera hennes säkerhet.

Den institutionella roll som Joyce Katai hade såsom kommissarie för kvinnofrågor och social utveckling ingick i ett regeringsprogram som fastlagts av president Obasanjo och Abdullahi Adamu, guvernören för delstaten Nasarawa. I detta program var utbildning, yrkesutbildning och kvinnors frigörelse ett viktigt inslag i Nigerias övergång till demokrati.

Obasanjos presidentskap har medfört och medför alltjämt en ökad demokratisering av Nigeria, ett land som fram till 1999, då Obasanjo valdes, var drabbat av ständiga statskupper. När regeringen 2002, i samband med fallet Amina Lawal, förklarade att vissa delar av den islamiska lagen var oförenliga med grundlagen återuppväcktes spänningarna mellan muslimer och kristna. Dessa spänningar ledde även till en massaker på civila i samband med Miss World-tävlingen, som skulle ha hållits just i Nigeria.

Presidenthustrun Stella Obasanjo har stöttat presidentens politik till förmån för kvinnors rättigheter genom att uppmuntra dem att delta i universitetsutbildningar, att kandidera i val och att spela en aktiv roll i landets samhällsliv och politik. Hon har även givit sitt stöd till ett internationellt upprop mot könsstympningar, ett ingrepp som 40 procent av alla unga kvinnor och flickor i Nigeria fortfarande drabbas av.

Känner kommissionen till dessa allvarliga brott som inträffat i delstaten Nasarawa?

Har kommissionen, inför president Obasanjo och de höga företrädarna för de nigerianska demokratiska staterna, uttryckt sin upprördhet över vad som hände den 5 maj 2003?

Vilka åtgärder tänker kommissionen, med tanke på denna mycket allvarliga situation, vidta för att underlätta demokratiseringen av de nigerianska demokratiska staterna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(10 juli 2003)

Kommissionen känner till att kommissarie Joyce Miamuna Katai blev mördad av ungdomar i närheten av vallokalen i Rafin Kunama i Toto i delstaten Nasarawa den 3 maj 2003. Hon förefaller att ha ingripit för att förhindra valfusk och blev därvid angripen av ungdomarna. De jagade henne till den lokala polisstationen och mördade henne och två av hennes assistenter där.

Kommissionen har inte gjort någon särskild hänvändelse till myndigheterna i denna fråga. Den tog dock i en skrivelse till President Obasanjo, i vilken den gratulerade denne till att han blivit omvald, upp våldet i samband med valkampanjen och betonade vikten av att alla incidenter utreds noga och att de som gjort sig skyldiga till våldsdåd ställs inför rätta.

Kommissionen stöder demokratiseringsprocessen i Nigeria. I artikel 9 i det i Cotonou den 23 juni 2000 undertecknade partnerskapsavtalet mellan AVS och EU anges tre grundsatser för avtalet: respekt för de mänskliga rättigheterna, för demokratiska principer och för rättsstatsprincipen. Inom ramen för den landsstrategi för Nigeria som antogs den 16 juli 2002 (1) kommer det att ges direkt stöd till sådana åtgärder som syftar till att främja tillämpningen av dessa grundprinciper. Nigeria är också ett av de länder som står i centrum för det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (European Initiative for Democracy and Human Rights). I samband med de nyligen hållna valen understödde kommissionen lokala valobservatörer. Den satte också in en stor grupp internationella observatörer för att övervaka valen.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/development/body/csp_rsp/csp_en.cfm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/368 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/368

---

(2004/C 88 E/0374)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1746/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(20 maj 2003)

Ämne:   Arkeologiska fynd i Carrickmines Castle

Vilken ståndpunkt har kommissionen i frågan om dess undersökningar av de miljökonsekvensutvärderingar som utförs enligt direktiv 85/337/EEG (1), och särskilt dess försummelse att utvärdera konsekvenserna för det arkeologiska kulturarvet i Carrickmines? Med hänvisning till kommissionens svar på den muntliga frågan H-0649/02 (2): kan kommissionen ange när dess rapport om utredningen läggs fram, med tanke på att det brådskar, eftersom dessa arkeologiska skatter hotas av omedelbar förstörelse?

Kompletterande svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

I juli 2003 inhämtade kommissionen ett eget expertutlåtande om de arkeologiska aspekterna av den miljökonsekvensbedömning som gjordes av motorvägsprojekt M 50 i enlighet med rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (3). Kommissionen begärde ett yttrande i frågan från de irländska myndigheterna, vilket den också fick. Kommissionen har därefter skickat parlamentsledamoten en kopia av både expertutlåtandet och de irländska myndigheternas svar.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2)  Skriftligt svar den 22.10.2002.

(3)  EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/369 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/369

---

(2004/C 88 E/0375)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1750/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(27 maj 2003)

Ämne:   Samarbete med Angola — stabiliteten och de demobiliserade Unita-soldaterna

Det har kommit många nyheter om den bekymmersamma situation som de demobiliserade före detta Unita-soldaterna lever i. Unitas ledare har flera gånger uppvaktat Angolas regering, och även FN-organ har intresserat sig för detta ärende. Återintegrering av de före detta militärerna och deras familjer i yrkeslivet och det sociala livet ingår i de avtal som betydde att den långvariga militära konflikten upphörde. Dessutom är integreringen avgörande för landets stabilitet. Missnöje, rotlöshet, misär, svält och avsaknad av framtidsutsikter kan göra människor desperata och så farliga frön som kan växa till mycket allvarliga sociala problem och instabilitet på olika håll i landet.

Kanske kan situationen relativt sett sägas ha varit under kontroll (om än med stora svårigheter och brister) och godtagbar så länge dessa före detta Unita-soldater och deras familjer bodde i de ungefär trettio mottagnings- eller uppsamlingsläger som organiserades omedelbart efter det att de väpnade striderna upphört. Men situationen har snabbt försämrats på det mänskliga och det sociala planet då dessa läger utan förvarning stängts utan att man skapat några som helst nya system för att ta emot och återintegrera människorna i de områden de skall bo. Inte heller har man vidtagit några åtgärder i fråga om yrkesutbildning, återställande av jordbruket eller utvidgning av landsbygdsområdena.

På min fråga av den 4 mars 2003 (E-0608/03 (1)) gav kommissionens representant Poul Nielson ett välkommet svar, som bekräftade att gemenskapsstödet på lång sikt koncentreras till de sociala sektorerna (hälsa och utbildning) och till livsmedelssäkerhet, och att prioritering för tillfället ges åt finansiering av åtgärder som är nödvändiga för att stödja fredsprocessen och den nationella försoningen.

Jag vill fråga kommissionen:

| — | Vilka uppgifter förfogar kommissionen över när det gäller situationen för de demobiliserade Unita-soldaterna? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter förfogar kommissionen över när det gäller situationen för de demobiliserade Unita-soldaterna?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller tänker vidta i detta ärende? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller tänker vidta i detta ärende?

| — | Är kommissionen beredd att ur det belopp som planerats för samarbetsstrategin för 2002-2007 som godkändes den 28 januari 2003, bevilja ett särskilt anslag för att förbättra levnadsvillkoren för de före detta Unita-soldaterna, till exempel vad gäller befolkningens återanpassning, nya områden för landsbygden, hälsa, utbildning och yrkesutbildning, så att man direkt stöder förverkligandet av denna del av fredsavtalen och konkret bidrar till fred, försoning och stabilitet i Angola? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen beredd att ur det belopp som planerats för samarbetsstrategin för 2002-2007 som godkändes den 28 januari 2003, bevilja ett särskilt anslag för att förbättra levnadsvillkoren för de före detta Unita-soldaterna, till exempel vad gäller befolkningens återanpassning, nya områden för landsbygden, hälsa, utbildning och yrkesutbildning, så att man direkt stöder förverkligandet av denna del av fredsavtalen och konkret bidrar till fred, försoning och stabilitet i Angola?

| — | Är kommissionen i likhet med Världsbanken öppen för tanken att dessa särskilda program skulle kunna förvaltas av regeringen och Unita tillsammans? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen i likhet med Världsbanken öppen för tanken att dessa särskilda program skulle kunna förvaltas av regeringen och Unita tillsammans?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(18 juli 2003)

Demobilisering och återanpassning av före detta Unita-soldater är mycket viktigt för att fredsprocessen skall bli en framgång och det har mycket riktigt framförts klagomål gällande regeringens hantering av demobiliserings- och återanpassningsprocessen. I samband med den officiella stängningen av uppsamlingslägren den 31 mars 2003 skickades ett stort antal före detta Unita-soldater och deras familjer till genomgångsläger från vilka de skulle transporteras till sina nya bosättningsområden. Eftersom omständig- heterna i de nya områdena inte är de bästa har det dock skett förseningar och tusentals personer befinner sig fortfarande i dessa läger med otillräckliga resurser. Eftersom antalet före detta soldater (och familjemedlemmar) visat sig vara mycket högre än vad som förutsågs i samförståndsavtalet från april 2002 (cirka 105 000 i stället för 55 000 före detta soldater) har regeringen en giltig förklaring till några av de problem som man har stött på.

Kommissionen är övertygad om att krisprogrammet för demobilisering och återanpassning (Angolan Demobilisation and Re-Integration Programme, ADRP), på cirka 180 miljarder dollar, som regeringen har utarbetat och förhandlat om med Världsbanken kommer att ta itu med och lösa dessa problem. Såsom nämns i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1678/03 (2) deltar kommissionen i detta program genom ett bidrag på 20 miljoner euro till förvaltningsfonden med flera givare inom ramen för programmet för demobilisering och återanpassning som omfattar flera länder (Multi-country Demobilisation and Re-Integration Programme).

Förutom kommissionens deltagande i ADRP får före detta Unita-soldater och deras familjer också del av distributionen av utsäde, verktyg och livsmedelsbistånd från krisprogrammet till stöd för fredsplanen, omfattande 30 miljoner euro. Före detta Unita-soldater och deras familjer har också mottagit akut livsmedels- och hälso- och sjukvårdsbistånd som finansierats av gemenskapen. Kommissionens återuppbyggnadsprogram (Programa de Apoio a Reconstrução), som är det viktigaste återanpassnings- och återuppbyggnadsprogrammet för landsbygden i Angola (55 miljoner euro) och inriktat på att förbättra tillgången till grundläggande sociala tjänster i framför allt de centrala höglandstrakterna, kommer också att komma återvändande före detta Unita-soldater och deras familjer till godo. Kommission överväger för närvarande ett finansiellt bidrag från den nionde europeiska utvecklingsfonden (EUF) till fonden för socialt stöd (Fondo de Apoio Social). Målet för denna fond (som nu är inne i sin tredje fas) är förbättrad, utvidgad och hållbar användning av grundläggande sociala och ekonomiska tjänster och att stöda ett styrelsesystem där lokala myndigheter och samhällen är ömsesidigt ansvariga.

Till sist bör det nämnas att det i allmänhet inte är tillrådligt att särskilja mellan olika grupper (före detta soldater, internt fördrivna personer, återvändande flyktingar osv.) eftersom det troligen skapar spänningar mellan dessa grupper. Unita är dock ett speciellt fall och det går inte att undvika att de före detta soldaterna och deras familjer behandlas förmånligt i syfte att befästa fredsprocessen. Situationen är dock känslig och måste hanteras varsamt. Kommissionen är öppen för att regeringen och Unita gemensamt förvaltar programmen.

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 57.

(2)  Se s. 39.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/370 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/370

---

(2004/C 88 E/0376)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1751/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(27 maj 2003)

Ämne:   Venezuela — arbetslöshet och folkomröstning

Enligt uppgifter i Venezuelas massmedier uppgår arbetslösheten i landet nu till 22,6 procent. Förra året miste 792 811 personer jobbet.

Enligt nyheterna är den politiska situationen i landet fortfarande mycket obestämd och striderna mellan anhängarna till president Chávez och oppositionen fortsätter. Det finns uppgifter om att presidenten själv funderar på att organisera en folkomröstning för att avgöra om hans mandat skall upphävas.

Mot bakgrund av Europaparlamentets resolution av den 13 februari 2003 vill jag fråga kommissionen:

| — | Vilka uppgifter förfogar kommissionen över när det gäller Venezuelas politiska, ekonomiska och sociala situation? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter förfogar kommissionen över när det gäller Venezuelas politiska, ekonomiska och sociala situation?

| — | Hur kommer utvecklingen att se ut på medellång och lång sikt? |
| --- | --- |

—

Hur kommer utvecklingen att se ut på medellång och lång sikt?

| — | Har kommissionen på något sätt följt upp återverkningarna av den venezuelanska krisen bland de invandrade venezuelaner som finns i EU-medlemsstaterna? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen på något sätt följt upp återverkningarna av den venezuelanska krisen bland de invandrade venezuelaner som finns i EU-medlemsstaterna?

| — | Funderar kommissionen på att ge stöd åt de venezuelaner som nu är unionsmedborgare, och åt deras barn, om situationen skulle försämras ytterligare? |
| --- | --- |

—

Funderar kommissionen på att ge stöd åt de venezuelaner som nu är unionsmedborgare, och åt deras barn, om situationen skulle försämras ytterligare?

| — | Har kommissionen någon information om den venezuelanske presidenten och hans regerings agerande när det gäller att skapa verkliga förutsättningar för att genomföra en folkomröstning som skulle kunna innebära hans avgång? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen någon information om den venezuelanske presidenten och hans regerings agerande när det gäller att skapa verkliga förutsättningar för att genomföra en folkomröstning som skulle kunna innebära hans avgång?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 juli 2003)

Den politiska situationen i Venezuela är fortfarande instabil, och splittringen är stor mellan dem som är för och dem som är emot regeringen. Företrädare för regeringen och oppositionen undertecknade den 29 maj 2003 ett avtal. Avtalet innehåller tre huvudpunkter för dagordningen vid förhandlingsbordet, nämligen stöd till en vallösning, en undersökning av händelserna i april 2002 samt avväpning av civilbefolkningen. Med avtalet öppnas dörren för en folkomröstning enligt vad som föreskrivs i konstitutionen och därmed banas vägen för en konstitutionell, fredlig och demokratisk lösning, inbegripet en vallösning, vilket är något som det internationella samfundet, däribland unionen, har krävt.

Det är svårt att förutsäga hur situationen i Venezuela kommer att utvecklas. Enligt tågordningen skall det utses medlemmar i det nationella valrådet. De fem medlemmarna i detta skall utses av nationalförsamlingen, och där blir det antagligen inte lätt att nå en överenskommelse. Det är inte klart om det nationella valrådet, när det väl har inrättats, kommer att anse de namnunderskrifter giltiga som oppositionen samlade in i samband med att den försökte få till stånd en icke-bindande folkomröstning i februari 2003 om att President Hugo Chávez inte skulle få behålla sitt ämbete. Om så inte är fallet kommer oppositionen att bli tvungen att göra ett nytt försök att samla in de namnunderskrifter som behövs för att utlysa en folkomröstning. Dessa namnunderskrifter måste godkännas av det nya nationella valrådet som också måste bekräfta att procenttalet är korrekt (minst 20 % av de registrerade väljarna). President Hugo Chávez har förklarat att han kommer att respektera artikel 72 i konstitutionen och avtalet. Han står fast vid att folkomröstningen inte bör begränsas till valet av president utan även omfatta andra valda myndigheter. Att utlysa ett förtida val är en annan valmöjlighet för President Hugo Chávez.

Samtidigt genomgår ekonomin en allvarlig kris som har betydande sociala konsekvenser. Prognosen för 2003 tyder på en ekonomisk tillbakagång på 15 % och en betydande ökning av arbetslösheten som nu ligger på cirka 20 %.

Kommissionen följer uppmärksamt den politiska situationen. EU har gett sitt fulla stöd till Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS), trepartsgruppen, Förenta nationernas utvecklingsprogram (UNDP), Carter-centrumet (Carter Centre) och vänskapsgruppen (Group of Friends) i deras ansträngningar för att underlätta en nationell dialog. EU har i flera uttalanden framhållit behovet av en fredlig, demokratisk och konstitutionell lösning samt av en vallösning. I sitt senaste uttalande den 5 juni 2003 hälsade EU med tillfredsställelse att den venezuelanska regeringen och oppositionen undertecknat en politisk överenskommelse den 29 maj 2003 och uppmanade samtidigt alla parter att utan dröjsmål fortsätta det arbete som är nödvändigt för att genomföra avtalet. I uttalandet underströks också att unionen är beredd att hjälpa till med genomförandet av avtalet.

Kommissionen har som ett svar på den nuvarande krisen undertecknat ett projekt i syfte att bistå OAS i dess ansträngningar att genomföra eventuella avtal mellan parterna i den dialog som OAS medverkar till att få till stånd. Projektet är på 600 000 euro och innehåller de tre beståndsdelarna i avtalet: stöd till en vallösning, undersökning av händelserna i april 2002 och avväpning av civilbefolkningen. Venezuela är för övrigt upptaget på förteckningen över länder som av kommissionen föreslagits som prioriterade för valövervakning, i händelse av att väljarna konsulteras. Det slutgiltiga beslutet om att sända en valobservatörsgrupp kommer att fattas sedan en undersökningsdelegation bedömt huruvida en övervakning från EU:s sida är tillrådlig, lämplig och genomförbar. Beslutet om att sända ut en sådan undersöknings-delegation kommer att fattas när det väl står klart hur den fortsatta valprocessen kommer att förlöpa.

Det har inte vidtagits några särskilda åtgärder på unionsnivå för att skydda unionsmedborgare i Venezuela. Skydd av och stöd till dessa medborgare ombesörjs vanligtvis av deras ursprungsmedlemsstater.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/372 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/372

---

(2004/C 88 E/0377)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1767/03

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(28 maj 2003)

Ämne:   Förföljelser av kristna i Indonesien

Hela tiden kommer det in rapporter om förföljelser av kristna från muslimsk sida i Indonesien. I det här sammanhanget bör det påpekas att kristna trots detta gripits för att de uppviglat till sekteristiskt våld, såsom fallet var med de tre kristna som greps i Palu i mitten av Sulawesi (Celebes) i september 2000 och fälldes för brott belagda med dödsstraff. Under rättegången stod tusentals demonstranter och sjöng utanför domstolsbyggnaden och hotelser riktades mot både advokater och vittnen. Detta ledde till att endast ett av de 18 vittnen som ursprungligen varit beredda att vittna för försvaret och endast två av de fyra advokater som tänkte ställa upp för att försvara de åtalade gjorde det.

Kan kommissionen berätta om kommissionen känner till något om vad det blivit av dessa män och om kommissionen fört fallet med dem på tal, liksom också den förföljelse av kristna som pågår i olika delar av Indonesien? Känner kommissionen till något som skulle tyda på att det var myndigheterna själva som låg bakom dessa våldsyttringar eller att de fått något slags stöd från myndighetshåll och anser kommissionen att situationen är på väg att förbättras eller försämras?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 juni 2003)

Frågan tar upp fallet med Fabianus Tibo, Marianus Riwu och Dominggus da Silva, som av disktrikts-domstolen i Palu dömdes till döden i april 2001 för att ha deltagit i Poso-kravallerna i maj-juni 2000. Kravallerna krävde upp till 200 människors liv. I maj 2001 avslog Högsta domstolen i Sulawesi överklagandena om strafflindring. De tre försvarsadvokaterna ansökte i september 2002 om att fallet skulle granskas på nytt. Hittills har inget vidare beslut fattats.

Kommissionen har följt och kommer även i fortsättningen noggrant att följa situationen i centrala Sulawesi, inbegripet de rättsliga förfaranden som hänger samman med det våld som utövas i regionen. Kommissionen har också gett humanitärt bistånd till internt fördrivna personer och lokala samhällen genom Kontoret för humanitärt bistånd (ECHO) och genom stödprogram till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd.

Enligt motsvarigheter till gemenskapen samt andra internationella organisationer och internationella ickestatliga organisationer som arbetar i centrala Sulawesi har situationen i centrala Sulawesi stabiliserats under det senaste året. Malinoprocessen (1) har, trots att den också uppvisat vissa allvarliga brister, börjat inge hopp om att konflikten kan avslutas.

---

(1)  I december 2001 sammankallade den nationella regeringen under ledning av den samordnande ministern för social välfärd, Jusuf Kalla, 25 muslimska och 24 kristna ledare från Poso till ett tvådagars möte i staden Malino i södra Sulawesi. Regeringen fungerade också som medlare vid detta möte. Parterna kom överens om att avsluta konflikten och att samarbeta för att bevara freden i Poso i centrala Sulawesi, samt utfärdade en gemensam förklaring på tio punkter (den s.k. Malinoförklaringen). Regeringens främsta prioritering är att skilja de stridande samfunden åt och att återupprätta freden och ordningen, varefter Malinoförklaringen kommer att spridas till allmänheten. Extra säkerhetspersonal har utplacerats för att avväpna milis och kombattanter från båda sidorna. Regeringen tillhandahåller också finansiellt bistånd på upp till 100 miljarder rupier (10 miljoner US-dollar) för återanpassning av fördrivna personer och för återuppbyggnad. Sedan Malinomötet och de därpå följande insatserna har säkerhetsförhållandena i Poso förbättrats betydligt, transportnäten återupprättats och tusentals vapen lämnats in frivilligt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/373 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/373

---

(2004/C 88 E/0378)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1776/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(28 maj 2003)

Ämne:   Astma och allergier bland barn

Världshälsoorganisationen lade nyligen fram en rapport som visade att antalet fall av astma och allergier bland barn i Europa fördubblades mellan 1970-talet och 1990-talet.

Har kommissionen någon egen förklaring till detta och omfattar denna förklaring i så fall dålig luftkvalitet och effekten av syntetiska kemikalier i vatten och livsmedel?

Vad anser kommissionen om orsaken till att antalet fall av astma och allergier bland barn nu håller på att minska något i åtminstone två EU-länder, nämligen Förenade kungariket och Italien?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(19 juni 2003)

Enligt åtgärdsprogrammet avseende miljörelaterade sjukdomar (1) inom ramen för åtgärderna inom folkhälsoområdet (1999/2001), har kommissionen gett bidrag till flera projekt som rör förebyggande av astma och respiratoriska allergier. Förteckningen och sammanfattningen av dessa projekt återfinns på vår webbplats på följande adress: http://europa.eu.int/comm/health

Enligt många vetenskapliga studier beror ursprunget till astma och allergi på många olika faktorer. Det är därför mycket svårt att hantera dem.

Kommissionen har inte fått någon särskild information om en minskning av förekomsten av astma och allergi i Italien och Förenade kungariket.

Minskningen av antalet personer som påverkas av sådana sjukdomar är en av prioriteringarna i det nya folkhälsoprogrammet som antogs den 23 september 2002 (2). Dessutom anses förebyggande av astma och respiratoriska allergier även vara en prioritering i kommissionens meddelande ”En europeisk miljö- och hälsostrategi” som antogs den 11 juni 2003. Det återfinns på vår webbplats på följande adress: http://europa.eu.int/comm/press room/presspacks/health/pp health en.htm.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1296/1999/EG av den 29 april 1999 om antagande av ett åtgärdsprogram för gemenskapen avseende miljörelaterade sjukdomar inom ramen för åtgärderna på folkhälsoområdet (1999 till 2001), EGT L 155, 22.6.1999.

(2)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1786/2002/EG av den 23 september 2002 om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2003-2008) Kommissionens uttalanden, EGT L 271, 9.10.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/373 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/373

---

(2004/C 88 E/0379)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1800/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(28 maj 2003)

Ämne:   SARS och återanvändning av luft i flygplan

Vilka bestämmelser gäller för användning av ventilationsfilter (HEPA-filter) i flygplan i samband med flygtrafik inom EU? Hur ofta byts dessa filter? Hur lång livslängd har de? Varför måste passagerare över huvudtaget andas återanvänd luft? Vilka bestämmelser gäller i fråga om ventilation (dvs. med hur många minuters intervall byts hela luften ut i kabinen)? Om misstänkta SARS-fall upptäcks ombord, vilka åtgärder vidtas för att förhindra att andra passagerare i planet smittas? Anser kommissionen att befintliga åtgärder är tillräckliga i förhållande till riskfaktorerna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 juli 2003)

I alla flygplan byggda efter 1985 är luftcirkulationssystemet utrustat med Hepafilter som standard. Dessa filter är högeffektiva på att avlägsna damm och luftburna smittämnen, t.ex. droppar, bakterier och stora mikrober. Den normala livslängden är en C-Check, dvs. mellan 12 och 18 månaders driftstid. Effektiviteten försämras inte genom användningen förutsatt att komponenter byts ut med bestämda intervall.

Under flygningen förs frisk luft hela tiden in i kabinen. Beroende på flygplanstyp byts hela luftvolymen ut i kabinen varannan minut. Återcirkulerad luft bidrar till att sänka bränsleförbrukningen för luftkonditioneringssystemet. Mätningar som gjorts av europeiska flygplanstillverkare visar att på marken är den återcirkulerade luften renare än luften utanför.

Nätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen har ställt sig bakom den tekniska handledning som EU:s expertgrupp om Sars utarbetade: Recommendation by the European Community for airlines, flight personnel and ground medical personnel for measures to be taken before and during flights from countries with local transmission of SARS'. Handledningen innehåller rekommendationer om åtgärder som bör vidtas om misstänkta fall av Sars upptäcks ombord.

Handledningen innehåller också rekommendationer om vilka åtgärder som kabinpersonalen bör vidta om en passagerare skulle visa symptom som feber, hosta och andnöd eller om denne uppenbarligen är sjuk. Passageraren ska ombes att sätta på sig munskydd och de som betjänar passageraren ska bära en FFP2/3-mask. Om möjligt ska passageraren sitta avskilt, dvs. så långt som möjligt från de övriga passagerarna. Om passageraren uppvisar mycket tydliga symptom, t.ex. kraftig hosta, bör åtminstone de passagerare som sitter 2-3 meter (ca 2 rader) från de sjuke liksom hela besättningen bära munskydd.

Flygbolagen rekommenderas också att dela ut informationsmaterial om de potentiella riskerna till alla passagerare. De passagerare som sitter mindre än två meter från den sjuke passageraren, liksom besättningen, bör också få ett registreringskort (om de inte har fyllt i ett i samband med avresan) och ett informationsblad Important health information for passengers concerning possible contact with the severe acute respiratory syndrome (SARS). Det rekommenderas också att flygbolaget samlar in registreringskorten och håller dem tillgängliga för hälsomyndigheterna under 14 dagar efter landningen.

Ytterligare upplysningar om vilka åtgärder som bör vidtas i sådana situationer finns på webbplatsen Europa på http://europa.eu.int/comm/health/ph_threats/com/sars/keydo_sars_en.htm

Kommissionen diskuterar för närvarande med medlemsstaterna, de internationella lufttransportorganisationerna och flygplatsmyndigheterna om hur dessa rekommendationer ska tillämpas.

Enligt Världshälsoorganisationen (WHO) är risken för överföring av Sars i flygplan mycket liten. Hittills har troliga fall av Sars med symptomförekomst på fyra flygningar kunnat knytas till sannolik överföring ombord. Två av dessa flygningar skedde innan WHO utfärdade sina instruktioner för akuta situationer den 15 mars 2003. Sedan kontroll vid utresan infördes den 23 mars 2003 har inga ytterligare fall av Sars under flygning rapporterats.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/375 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/375

---

(2004/C 88 E/0380)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1806/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(23 maj 2003)

Ämne:   Slutlig utbetalning från den andra gemenskapsstödramen till medlemsstaterna

Eftersom förfarandet för slutbetalning av den andra gemenskapsstödramen inletts skulle jag vilja be kommissionen upplysa mig om följande:

| — | Vilka slutbelopp har varje medlemsstat ansökt om? |
| --- | --- |

—

Vilka slutbelopp har varje medlemsstat ansökt om?

| — | Hur stora anslag har var och en av medlemsstaterna avstått från? |
| --- | --- |

—

Hur stora anslag har var och en av medlemsstaterna avstått från?

| — | Hur stor andel av de totala avsatta anslagen har var och en av medlemsstaterna avstått från? |
| --- | --- |

—

Hur stor andel av de totala avsatta anslagen har var och en av medlemsstaterna avstått från?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(23 juni 2003)

Kommissionen vill hänvisa parlamentsledamoten till sitt svar på Emmanouil Mastorakis muntliga fråga H-0310/03 i samband med frågestunden under parlamentets junisession 2003 (1).

---

(1)  Skriftligt svar från den 3.6.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/375 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/375

---

(2004/C 88 E/0381)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1821/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(2 juni 2003)

Ämne:   Ingredienser i korv

Anser kommissionen att märkningen av ingredienserna i korv visar konsumenterna vad det är de äter, särskilt i fråga om fettinnehållet? Vilka åtgärder har vidtagits för att informera konsumenterna om att fettinnehållet i lågpriskorvar stigit nu när livsmedelsindustrin tagit fram nya produkter för att se till att fetterna håller ihop då de tillagas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 juli 2003)

Märkning av korv som i oförändrat tillstånd ska tillhandahållas konsumenterna omfattas av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 (1), ändrat framför allt genom kommissionens direktiv 2001/101/EG av den 26 november 2001 (2) och kommissionens direktiv 2002/86/EG av den 6 november 2002 (3).

I direktiv 2000/13/EG (artikel 7.2) föreskrivs att mängden av den ingrediens som kännetecknar livsmedel ska anges. När det gäller korv är det obligatoriskt att ange mängden kött.

Även om det inte är obligatoriskt att ange köttets eller den färdiga produktens fetthalt, finns det en övre gräns för fetthalten i kött som kan anges: t.ex. 30 % fett i fläskkött och 25 % fett i nötkött (bilagan till direktiv 2001/101/EG).

Om dessa maximigränser för fett överskrids måste kötthalten justeras neråt och ingrediensförteckningen innehålla uppgifter om innehåll av fett.

Enligt direktiv 2002/86/EG måste dessa produkter från och med den 1 juli 2003 vara märkta i överensstämmelse med ovannämnda bestämmelser.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel, EGT L 109, 6.5.2000.

(2)  Kommissionens direktiv 2001/101/EG av den 26 november 2001 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, EGT L 310, 28.11.2001.

(3)  Kommissionens direktiv 2002/86/EG av den 6 november 2002 om ändring av direktiv 2001/101/EG beträffande den dag från och med vilken det är förbjudet att handla med produkter som inte uppfyller kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, EGT L 305, 7.11.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/376 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/376

---

(2004/C 88 E/0382)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1931/03

från Horst Schnellhardt (PPE-DE) till kommissionen

(5 juni 2003)

Ämne:   Genomförande av de europeiska livsmedelsnormerna i kandidatländerna

Enligt pressuppgifter förekommer allvarliga problem i samband med genomförandet av de europeiska livsmedelsnormerna i kandidatländernas företag.

Kan kommissionen svara på följande frågor:

| 1. | Hur kritiskt bör dessa uppgifter bedömas? |
| --- | --- |

1.

Hur kritiskt bör dessa uppgifter bedömas?

| 2. | Hur många företag i Polen och Ungern har begärt övergångsperioder? Uttryckt i procent av samtliga företag? |
| --- | --- |

2.

Hur många företag i Polen och Ungern har begärt övergångsperioder? Uttryckt i procent av samtliga företag?

| 3. | Vilka åtgärder har Europeiska kommissionen vidtagit för att livsmedelsföretag på grund av bristande genomförande av hygienbestämmelserna skall tvingas stänga från och med den 1 maj 2004? |
| --- | --- |

3.

Vilka åtgärder har Europeiska kommissionen vidtagit för att livsmedelsföretag på grund av bristande genomförande av hygienbestämmelserna skall tvingas stänga från och med den 1 maj 2004?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 juni 2003)

Kommissionen övervakar noga livsmedelssäkerheten i de anslutande medlemsstaterna. Vid anslutningen måste alla nya medlemsstater tillämpa de höga europeiska normer som fastställs i gemenskapens regelverk.

I allmänhet har kandidatländerna redan gjort stora framsteg i fråga om livsmedelssäkerheten. Det råder inga tvivel om att anslutningen till unionen i betydande utsträckning kommer att förbättra livsmedelssäkerhetsnormerna i dessa länder.

Kommissionen kan noggrant följa utvecklingen i de anslutande medlemsstaterna genom regelbundna kontrollbesök som genomförs av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor, expertgranskningar och andra kontrollbesök kompletterade med en mängd olika övervakningsinstrument, såsom tabeller för övervakning och överensstämmelse. Respektive land har underrättats om alla problem som hittills påträffats. Om det vid anslutningstidpunkten skulle konstateras brister när det gäller livsmedelssäkerheten kommer lämpliga åtgärder, som kan inbegripa skyddsåtgärder, att vidtas för att skydda konsumenterna i unionen.

Ett begränsat antal livsmedelsföretag i Polen och Ungern beviljades övergångsperioder i samband med att anslutningsförhandlingarna avslutades i december 2002.I Polen beviljades 370 köttproducenter (inbegripet kyllager och anläggningar för beredning av fisk) sådana övergångsperioder. De utgör 13 % av det sammanlagda förväntade antalet polska köttproducenter vid tidpunkten för anslutningen. 169 polska mjölkproducenter beviljades också övergångsperioder vilket motsvarar 51 % av det sammanlagda förväntade antalet polska mjölkproducenter vid tidpunkten för anslutningen. För Polen gäller dessa övergångsperioder till den 31 december 2007. I Ungern har 44 köttproducenter med hög kapacitet beviljats övergångsperioder, vilket motsvarar 7 % av alla ungerska köttproducenter. För Ungern gäller dessa övergångsperioder till den 31 december 2006.

Under övergångsperioden skall alla produkter som kommer från anläggningar som omfattas av en övergångsåtgärd förses med en särskild märkning och endast säljas på den lokala marknaden. Följaktligen kommer det att vara förbjudet att släppa ut dem på den inre marknaden.

Till följd av den övervakning som kommissionen genomför kommer livsmedelsföretag som inte beviljats en övergångsperiod och som inte uppfyller unionens krav beträffande livsmedelssäkerhet att tvingas stänga vid tidpunkten för anslutningen. Kommissionen hjälper under tiden till med moderniseringen av livsmedelsföretag genom att tillhandahålla expertis via byrån för tekniskt bistånd och informationsutbyte (TAIEX) och genom expertgranskningar, utbildningsåtgärder och partnerprogram. Genom Phare och Sapard tillhandahåller den dessutom betydande ekonomiskt stöd.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/377 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/377

---

(2004/C 88 E/0383)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1933/03

från Dana S callon (PPE-DE) till kommissionen

(5 juni 2003)

Ämne:   Social utveckling

I kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om stöd för strategier och åtgärder avseende reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter i utvecklingsländerna (KOM(2002) 120 (1) och KOM(2003) 168) föreskrivs finansierad hälso- och sjukvård i utvecklingsländerna. Under lagstiftningsförfarandet blev det tydligt att kommissionen har för avsikt att använda den budget som anslås för detta program till att bland annat finansiera fri abort.

I gemenskapens behörighet för utvecklingspolitiken, artikel 177.1 i Fördraget, hänvisas till termen ”social utveckling”, vilken är öppen för tolkning. I artiklarna 136 och 145 i Fördraget förklaras innebörden av termen ”utveckling” inom socialpolitiken med avseende på den interna politiken. Det är helt klart att gemenskapen inte har behörighet att fastställa lagar om eller finansiera aborter i gemenskapen. Det skulle därför vara inkonsekvent om samma rättsliga term tolkades på ett annat sätt. Med beaktande av artikel 5.1 i Fördraget förefaller det därför lämpligt att tolka artikel 177.1 i Fördraget på samma sätt. Gemenskapen skulle alltså inte tillåtas att genomföra åtgärder som inte är juridiskt möjliga inom gemenskapen.

Tolkar kommissionen termen ”social utveckling” i artikel 177.1 i Fördraget som en rättslig grund för åtgärder som underlättar fri abort?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 juni 2003)

Den nyligen antagna förordningen om stöd för strategier och åtgärder avseende reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter i utvecklingsländerna (2) syftar till att finansiera innovativa insatser med avsikt att förbättra den reproduktīva och sexuella hälsan hos män och kvinnor i utvecklingsländerna. Parlamentsledamotens bedömning att förordningen kommer att användas till att finansiera abort på begäran är felaktig. Det fastställs klart och tydligt i förordningen att inget stöd enligt förordningen kommer att ges till åtgärder för att uppmuntra sterilisering eller abort som en metod för familjeplanering eller till otillbörlig testning av preventivmetoder i utvecklingsländer, och att de samarbetsåtgärder som genomförs noggrant bör följa de beslut som antas vid FN:s internationella konferens om befolkning och utveckling (ICPD), särskilt punkt 8.25 i ICPD-handlingsprogrammet (3), enligt vilken abort inte under några omständigheter får främjas som en metod för familjeplanering. Efter en abort bör tjänster såsom rådgivning, utbildning och hjälp med familjeplanering tillhandahållas omgående, vilket också kommer att bidra till att ytterligare aborter undviks.

I enlighet med vad som redan förklarats i kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3323/02 (4) fastställs gemenskapens behörighet på området för utvecklingssamarbete i avdelning XX i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Alla gemenskapens åtgärder i fråga om utvecklingssamarbete måste således överensstämma med de mål som fastställs i artikel 177 i EG-fördraget.

Kommissionen påminner om att det framgår av EG-domstolens dom i mål C-268/1994 (Portugal/kommissionen, [1996] Rättsfallssamlingen I-6177) att ett avtal för utvecklingssamarbete får innehålla bestämmelser inom särskilda områden utan att det är nödvändigt att använda andra rättsliga grunder eller att medlemsstaterna medverkar då avtalet sluts, i den mån avtalets syfte är att uppnå de mål som anges i artikel 177 och på villkor att de klausuler som rör särskilda områden inte medför skyldigheter av en sådan omfattning inom de områden som avses att skyldigheterna i själva verket kommer att utgöra mål som skiljer sig från dem som avser utvecklingssamarbetet.

Gemenskapen har således full behörighet på området för sexuell och reproduktiv hälsa i utvecklingsländerna. Gemenskapens utvecklingsbistånd ges alltid inom ramen för det berörda landets rättsliga ram.

---

(1)  EGT C 151 E, 25.6.2002, s. 260.

(2)  EUT L 224, 6.9.2003.

(3)  ICPD: internationell konferens om befolkning och utveckling.

(4)  EUT C 11 E, 15.1.2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/378 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/378

---

(2004/C 88 E/0384)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1948/03

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Folkomröstningen i Litauen

Skulle kommissionen kunna kommentera nedanstående grovt bedrägliga metoder som tycks ha tillämpats i folkomröstningskampanjen inför Litauens medlemskap i EU?

| — | Ja-kampanjen pågick närmare än 30 timmar före folkomröstningen, vilket strider mot den litauiska vallagen. |
| --- | --- |

—

Ja-kampanjen pågick närmare än 30 timmar före folkomröstningen, vilket strider mot den litauiska vallagen.

| — | Högt uppsatta statstjänstemän, kända personer och affärsmän användes för att föra ut ja-sidans centrala budskap i den statliga radion och tv:n under de 30 timmarna närmast före folkomröstningen och under den två dagar långa omröstningen. De använde centrala politiska budskap för att förmå väljarna att inte bara gå och rösta, utan också rösta ja. |
| --- | --- |

—

Högt uppsatta statstjänstemän, kända personer och affärsmän användes för att föra ut ja-sidans centrala budskap i den statliga radion och tv:n under de 30 timmarna närmast före folkomröstningen och under den två dagar långa omröstningen. De använde centrala politiska budskap för att förmå väljarna att inte bara gå och rösta, utan också rösta ja.

| — | Ja-sidans centrala budskap, att ”rösta för morgondagens unga”, kan inte endast tolkas som ett budskap för att öka medvetenheten. |
| --- | --- |

—

Ja-sidans centrala budskap, att ”rösta för morgondagens unga”, kan inte endast tolkas som ett budskap för att öka medvetenheten.

| — | Litauens största stormarknadskedja erbjöd varor — drycker, konfektyr och rengöringsmedel - till de personer som kunde bevisa att de hade röstat i folkomröstningen, vilket gjorde att väljarna strömmade till och att valdeltagandet översteg den nödvändiga nivån på 50 procent. |
| --- | --- |

—

Litauens största stormarknadskedja erbjöd varor — drycker, konfektyr och rengöringsmedel - till de personer som kunde bevisa att de hade röstat i folkomröstningen, vilket gjorde att väljarna strömmade till och att valdeltagandet översteg den nödvändiga nivån på 50 procent.

| — | Tillströmningen på över 300 000 väljare efter meddelandet om gratis varor för den som röstade kan direkt kopplas till detta ”särskilda erbjudande”, vilket gick ut i den statliga radion en gång i timmen, eftersom den enorma ökningen av antalet röster efter meddelandet inte överensstämde med röstmönstret under den första valdagen. |
| --- | --- |

—

Tillströmningen på över 300 000 väljare efter meddelandet om gratis varor för den som röstade kan direkt kopplas till detta ”särskilda erbjudande”, vilket gick ut i den statliga radion en gång i timmen, eftersom den enorma ökningen av antalet röster efter meddelandet inte överensstämde med röstmönstret under den första valdagen.

| — | Efter den första valdagen träffades högt uppsatta statstjänstemän som beslutade att de skulle satsa ännu mer på att främja ja-sidan, vilket är uttryckligen förbjudet i den litauiska vallagen. |
| --- | --- |

—

Efter den första valdagen träffades högt uppsatta statstjänstemän som beslutade att de skulle satsa ännu mer på att främja ja-sidan, vilket är uttryckligen förbjudet i den litauiska vallagen.

| — | De ovanliga insatser som gjordes av högt uppsatta statstjänstemän och affärsmän, framför allt gratis varor från stormarknadskedjan för den som röstade, påverkade påtagligt resultatet av folkomröstningen. |
| --- | --- |

—

De ovanliga insatser som gjordes av högt uppsatta statstjänstemän och affärsmän, framför allt gratis varor från stormarknadskedjan för den som röstade, påverkade påtagligt resultatet av folkomröstningen.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(18 juli 2003)

När det gäller de frågor som parlamentsledamoten tar upp är Litauen i sin egenskap av demokratisk och suverän stat ensam behörig. Det är också helt och hållet Litauens ansvar att i samband med folkomröstningen om anslutningen organisera informationskampanjer och bestämma vilka slagord som skall användas.

Folkomröstningen om Litauens anslutning till unionen ägde rum den 10 och den 11 maj 2003. Valdeltagandet uppgick till 63,3 % och 91,07 % röstade för en anslutning.

Folkomröstningen anordnades i enlighet med den litauiska folkomröstningslagen. Enligt denna skall alla klagomål rörande eventuella överträdelser av lagen, enligt vilken det inte får föras någon valkampanj 30 timmar före valdagen eller på de dagar då folkomröstningen äger rum, behandlas av Litauens centrala valkommitté. Efter folkomröstningen om Litauens anslutning till unionen lämnade ett antal litauiska medborgare in klagomål, vilka har behandlats av Litauens centrala valkommitté. Kommittén har kommit fram till att folkomröstningen genomfördes på ett lagenligt sätt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/379 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/379

---

(2004/C 88 E/0385)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1960/03

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Vägtransportledare

Anser kommissionen att en medlemsstat, för att korrekt genomföra rådets direktiv 96/26/EG (1) om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg [etc.], måste begära att vägtransportörer anställer en vägtransportledare i ordets strikta bemärkelse (dvs. har ett arbetsgivar-/arbetstagarförhållande i enlighet med nationell lag) i motsats till olika avtalsenliga förhållanden (som ett serviceavtal med en egenföretagare) som uppfyller alla krav i direktivet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 juli 2003)

I artikel 3.1 i rådets direktiv 96/26/EG av den 29 april 1996 om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg och om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för att främja ett effektivt utnyttjande av dessa transportörers etableringsrätt på området för nationella och internationella transporter fastställs att om sökanden är en fysisk person som inte uppfyller kravet på yrkesmässig kompetens, måste denne ha en utsedd transportledare som uppfyller direktivets krav på gott anseende och yrkesmässig kompetens och som varaktigt och reellt leder företagets transportverksamhet. Om transportören inte är en fysisk person måste kravet på gott anseende och yrkesmässig kompetens fortfarande uppfyllas av transportledaren som varaktigt och reellt leder företagets transport-verksamhet.

Kommissionen påpekar att transportledaren under alla omständigheter varaktigt och reellt måste leda företagets transportverksamhet. Det är gentemot detta kriterium som överensstämmelsen med direktivets krav skall bedömas. I direktivet sägs emellertid inget om huruvida detta kan uppnås genom att direkt anställa en transportledare eller genom en annan avtalsöverenskommelse och således utesluts inget alternativ automatiskt.

---

(1)  EGT L 124, 23.5.1996, s. 1.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/380 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/380

---

(2004/C 88 E/0386)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2011/03

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(17 juni 2003)

Ämne:   Tillämpning av gemenskapens regelverk på Cypern

Det är väl känt att tusentals infödda turkcyprioter efter 1974 har övergett den ockuperade norra delen av Cypern och att de i dag endast står för knappt 50 % av dem som bodde där före den turkiska invasionen (18 % av hela befolkningen enligt den officiella folkräkningen 1972), något som även ständigt framförs av den turkcypriotiska dagstidningen ”Afrika”, som utsätts för ständiga förföljelser av Denktash-regimen.

Enligt uttalanden från Cyperns president Papadopoulos till den statliga grekiska televisionen (NET) den 18 maj 2003 har Republiken Cyperns kontor för egendomsförteckning offentligt förtecknat andelen fast egendom under ockupation för turkcyprioternas del och uppgett denna till 12,9 % — före den turkiska arméns invasion. I samma intervju underströk president Papadopoulos också att embargot för fartyg som seglar under cypriotisk flagg att närma sig turkiska hamnar fortfarande gäller, oberoende av vem som äger dem.

Är bevarandet av detta embargo för fartyg från ett land som från den 1 maj 2004 kommer att vara en av EU:s medlemsstater förenligt med gemenskapslagstiftningen? Är förslagen i Annan-planen i enlighet med gemenskapens regelverk, dvs. de som säger att man skall begränsa ägandeandelen och andelen grekiska flyktingar som får återvända till de platser de kommer ifrån — på grundval av planen — och att de skall sättas under förvaltning av den turkcypriotiska ”component state”, som det står i planen? Hur kommenterar kommissionen Denktash huvudargument att det är nödvändigt att skilja turk- och grekcyprioter åt eftersom det finns risk för konflikter om de bor tillsammans, efter det att tusentals grekcyprioter och turkcyprioter har gått över den gröna linjen, utan att på något sätt råka i konflikt med varandra? Är det i enlighet med gemenskapens regelverk att 9 % av den infödda befolkningen i ett land (som äger 12,9 % av dess mark) skall ha 29,5 % av hela Cyperns mark under förvaltning, som det står i Annans förslag?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 juli 2003)

Såsom angavs vid Europeiska rådets möte i Luxemburg 1997 kan Cyperns problem endast kan lösas genom förhandlingar under ledning av Förenta nationerna (FN). Det är bara FN som har mandat att medla. FN:s generalsekreterare Kofi Annan lade nyligen (den 1 april 2003) fram en rapport om sitt medlings-uppdrag på Cypern i vilken han tar upp problem som konstaterats sedan hans mandat tog sin början 1999.

När det gäller restriktionerna för fartyg som för cypriotisk flagg att närma sig turkiska hamnar skulle en sådan bestämmelse inte vara förenlig med gemenskapens regelverk. Även om det inte finns någon skyldighet för Turkiet att tillämpa regelverket på detta område, har Turkiet i sin egenskap av kandidatland och inom ramen för associeringsavtalet vid flera tillfällen uppmanats att göra framsteg när det gäller att anta och genomföra gemenskapens lagstiftning. Restriktionerna verkar dessutom strida mot internationella bestämmelser, bland annat de som antagits av Världshandelsorganisationen (WTO) och Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD). Slutligen är restriktioner när det gäller sjötransporter rent principiellt i strid med EU:s politik som strävar efter att ytterligare liberalisera sektorn för sjöfartstjänster. Kommissionen kommer även i fortsättningen att ta upp denna fråga i sina bilaterala kontakter med Turkiet.

När det gäller frågan huruvida vissa förslag i Kofi Annans plan är förenliga med gemenskapslagstiftningen vill kommissionen erinra om att Europeiska rådet ett flertal gånger har framfört att EU är beredd att ge sitt samtycke till en lösning av Cyperns problem i linje med de principer som unionen vilar på. Kommissionen kan inte på förhand uttala sig om resultatet av förhandlingar som måste äga rum mellan de parter som berörs.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/381 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/381

---

(2004/C 88 E/0387)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2029/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 juni 2003)

Ämne:   Högre avgifter för transitviseringar som personer behöver för att i samband med resor mellan EU:s nuvarande och blivande medlemsstater kunna resa in i Serbien

| 1. | Känner kommissionen till att transitviseringar för personer på genomresa från andra europeiska länder till och med 2002 utfärdades vid gränserna till före detta Jugoslavien (Serbien och Montenegro) till ett pris av mellan 6 och 10 euro, varvid det kort som delades ut, ”Turisticka Propusnica” måste återlämnas till polisen vid utresan ur landet, utan att det gavs något intyg över betalningen? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att transitviseringar för personer på genomresa från andra europeiska länder till och med 2002 utfärdades vid gränserna till före detta Jugoslavien (Serbien och Montenegro) till ett pris av mellan 6 och 10 euro, varvid det kort som delades ut, ”Turisticka Propusnica” måste återlämnas till polisen vid utresan ur landet, utan att det gavs något intyg över betalningen?

| 2. | Känner kommissionen också till att systemet ändrades 2003 så att personer på genomresa först måste betala in 33 euro på en bank (till exempel Vojvodina Bank vid järnvägsstationen Šid vid kroatiska gränsen) och sedan, med det intyg de då fått, gå till ett av gränspolisens kontor, där de för all del numera får både ett intyg över betalningen och en visering, som klistras in i passet och stämplas? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att systemet ändrades 2003 så att personer på genomresa först måste betala in 33 euro på en bank (till exempel Vojvodina Bank vid järnvägsstationen Šid vid kroatiska gränsen) och sedan, med det intyg de då fått, gå till ett av gränspolisens kontor, där de för all del numera får både ett intyg över betalningen och en visering, som klistras in i passet och stämplas?

| 3. | Känner kommissionen till vilka orsaker som ligger bakom denna kraftiga avgiftshöjning och detta mera tidsödande förfarande? Är det frågan om att landet vill ha kompensation för de skador det lidit i samband med krigshandlingar 1999, är det ett tecken på att relationerna med omvärlden håller på att försämras eller är det ett motdrag mot nya viseringskrav från EU eller dess medlemsstater? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till vilka orsaker som ligger bakom denna kraftiga avgiftshöjning och detta mera tidsödande förfarande? Är det frågan om att landet vill ha kompensation för de skador det lidit i samband med krigshandlingar 1999, är det ett tecken på att relationerna med omvärlden håller på att försämras eller är det ett motdrag mot nya viseringskrav från EU eller dess medlemsstater?

| 4. | Hur länge väntar sig kommissionen att den här undantagssituationen skall fortsätta? Förekommer det några diskussioner mellan EU och Serbiens eller Serbiens-Montenegros regering om det här viserings-systemet och genomförandet av det? Om så inte är fallet: varför inte? |
| --- | --- |

4.

Hur länge väntar sig kommissionen att den här undantagssituationen skall fortsätta? Förekommer det några diskussioner mellan EU och Serbiens eller Serbiens-Montenegros regering om det här viserings-systemet och genomförandet av det? Om så inte är fallet: varför inte?

| 5. | Anser kommissionen att EU har intresse av att det skall bli lättare för personer att resa genom Serbien, eftersom väg- och järnvägsförbindelser mellan EU:s nuvarande och blivande medlemsstater går tvärs genom Serbien? |
| --- | --- |

5.

Anser kommissionen att EU har intresse av att det skall bli lättare för personer att resa genom Serbien, eftersom väg- och järnvägsförbindelser mellan EU:s nuvarande och blivande medlemsstater går tvärs genom Serbien?

| 6. | Vad kan kommissionen göra för att begränsa de långa väntetiderna för internationella tåg vid Serbiens yttre gränser, där de tågresande måste stiga av, såsom fallet är exempelvis vid stationerna Šid, Subotica, Dimitrovgrad och Preševo? |
| --- | --- |

6.

Vad kan kommissionen göra för att begränsa de långa väntetiderna för internationella tåg vid Serbiens yttre gränser, där de tågresande måste stiga av, såsom fallet är exempelvis vid stationerna Šid, Subotica, Dimitrovgrad och Preševo?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 juli 2003)

Kommissionen är glad att kunna underrätta frågeställaren om att ministerrådet i Serbien och Montenegro nyligen beslutade att bevilja EU-medborgare, medborgare i andra stater som ingick i Socialistiska förbundsrepubliken Jugoslavien samt medborgare i stater som är upptagna på Schengens ”vita lista” rätt till visumfri inresa till Serbien och Montenegro.

Samtidigt erkände Europeiska rådet vid sitt möte i Tessaloniki i juni 2003 den betydelse som folken på västra Balkan tillmäter utsikterna till en liberalisering av unionens viseringsordning gentemot dem. För att komma vidare med dessa frågor kommer kommissionen inom ramen för stabiliserings- och associerings-processen att föra överläggningar med varje enskilt land rörande de krav som måste uppfyllas i form av reformer på sådana områden som förbättrad rättssäkerhet, kamp mot organiserad brottslighet, korruption och illegal invandring samt förstärkt förmåga hos den offentliga förvaltningen när det gäller gränskontroller och dokumentsäkerhet.

Särskilt i Serbien och Montenegro ägnar kommissionen stor uppmärksamhet åt att hjälpa myndigheterna att modernisera tullväsendet och gränspolisen och förbättra den integrerade gränsförvaltningen. Över 50 miljoner euro ur Cards-programmet (gemenskapsbistånd för återuppbyggnad, utveckling och stabilisering), för vilka åtaganden skall ingås under perioden 2002-2004, kommer att användas för att reformera dessa inrättningar och förfaranden i syfte att nå upp till EU:s standard. Detta stöd kommer att hjälpa myndigheterna att underlätta rörligheten för personer och varor som transiteras genom landet och samtidigt garantera säkerheten för medborgarna inte bara i Serbien och Montenegro utan i hela Sydosteuropa och även i EU.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/382 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/382

---

(2004/C 88 E/0388)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2077/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(24 juni 2003)

Ämne:   Gemenskapens stöd till tortyroffer

Jag har nyligen erhållit oroväckande upplysningar från en grupp hjälporganisationer för tortyroffer enligt vilka de stödmedel som ursprungligen var avsedda att ställas till deras förfogande för hjälp till dessa offer under 2002 minskats med omkring 45 procent.

Till följd av denna nedskärning riskerar ungefär 30 rehabiliteringscentrum i cirka 20 olika länder att läggas ned eller drastiskt skära ned den hjälp de kan ge.

Enligt organisationerna beror denna nedskärning på att kommissionen har bestämt sig för att ändra sin politik och istället betona förebyggande arbete, på bekostnad av rehabiliteringsarbetet.

Kan kommissionen bekräfta dessa upplysningar?

Är kommissionen medveten om den skada som förändringen i inriktningen av dess politik orsakar?

Kan kommissionen upplysa om vilka medel som behövs för att de rehabiliteringsprojekt som gemenskapen finansierar skall kunna fortsätta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 augusti 2003)

I svaret på den skriftliga frågan E-1858/03 från Proinsias De Rossa (1) gavs en omfattande redogörelse för läget beträffande finansiering av rehabiliteringsåtgärder för tortyroffer 2002 och 2003.

Det kan ytterligare tilläggas att kommissionen för närvarande arbetar på programplaneringen för det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter för 2004 och därefter. Den 14 juli 2003 hölls ett särskilt seminarium för icke-statliga organisationer (i vilket även flertalet parlamentsledamöter deltog) i syfte att noga gå igenom deras synpunkter när det gäller den framtida finansieringens tematiska prioriteringar, däribland tortyr.

---

(1)  Se s. 48.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/383 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/383

---

(2004/C 88 E/0389)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2131/03

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(26 juni 2003)

Ämne:   Anläggning för mineralutvinning i Pergamon

Eurogolds anläggning för guldutvinning i Pergamonområdet i Turkiet, som ligger mittemot ön Lesbos, har öppnat igen och detta innebär risker för ekosystemet och folkhälsan i området. Experter har sammanställt uppgifter som visar på att 6,8 ton guld och 8,5 ton silver producerades under 2002 och att man vid utvinningen av dem använde 25 ton cyanid. Denna stora mängd giftigt avfall förvaras på ett avstånd om bara 25 kilometer från den grekiska ön Lesbos kust och staden Mytilini. Dessutom har en bassäng för giftigt avfall och cyanidsalter anlagts utanför byn Ovacik. Med tanke på områdets jordbävningskänslighet och risken för att giftigt cyanidavfall läcker ut i grundvattnet och i Egeiska havet så är det självklart att konsekvenserna av en större jordbävning skulle bli katastrofala.

Tänker kommissionen, mot bakgrund av att parlamentet har fördömt sådan verksamhet i en resolution (B4-0410/94) (1), be Turkiet om information i denna fråga i anslutning till landets ansträngningar att skapa nära förbindelser med Europa, och vidta de åtgärder som krävs för att undvika omfattande miljöskador både i Grekland och Turkiet?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(7 augusti 2003)

Kommissionen känner till de uppgifter parlamentsledamoten nämner. De företag som är involverade i mineralutvinning i Bergama dömdes den 10 januari 2002 av Izmirs förvaltningsdomstol för sin verksamhet. I enlighet med rättstatsprincipen, som ingår i Köpenhamnskriterierna, förväntas de turkiska myndigheterna till fullo rätta sig efter domstolarnas utslag. Gruvverksamhet av den sort som parlamentsledamoten nämner kan få allvarliga konsekvenser för miljöskyddet och människors hälsa om den inte utförs på rätt sätt. Som en del av dess anslutningsförberedelser har Turkiet åtagit sig att anta och genomföra gemenskapens regelverk.

Kommissionen kommer att fortsätta att noga övervaka situationen mot bakgrund av relevanta politiska kriterier och relevanta kriterier i gemenskapens regelverk.

---

(1)  EGT C 341, 5.12.1994, s. 169.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/383 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/383

---

(2004/C 88 E/0390)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2139/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(26 juni 2003)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten och rättsliga hinder för religionsutövandet i Vitryssland

Mikhail Balyk, evangelist i pingstkyrkan, vägrar betala en bot för att ha bedrivit yrkesmässig religiös aktivitet för ett religiöst samfund som inte är registrerat, en aktivitet som enligt vitrysk lag utgör ett brott.

Balyk understryker att de statliga myndigheterna har begått ett flertal administrativa överträdelse när de utarbetat rapporten över hans ärende. Man har i själva verket inte alls kontaktat honom medan han utövade den påstått olagliga aktiviteten, och inte heller förfogar myndigheterna över några bevis för att det bildats och bedrivs verksamhet i en icke registrerad religiös organisation.

Balyk och hans advokat Nina Shavtsova anser att lagstiftningen i ärendet bygger på ett cirkelresonemang.

I enlighet med den nya och mer restriktiva lagen om religionsutövning, som trädde i kraft i november förra året, gäller följande:

| a) | En organisation kan registrera sig och lagligt bedriva sin verksamhet om den har minst 20 medlemmar. Enligt gällande lag har emellertid inte en religiös organisation rätt att bedriva någon verksamhet om den inte först har registrerats. |
| --- | --- |

a)

En organisation kan registrera sig och lagligt bedriva sin verksamhet om den har minst 20 medlemmar. Enligt gällande lag har emellertid inte en religiös organisation rätt att bedriva någon verksamhet om den inte först har registrerats.

| b) | Endast de stora nationella religiösa organisationer — eller de som består av minst tio församlingar i minst fyra av de sex regioner som landet är indelat i — har rätt att grunda kloster, konvent eller andra utbildningsinstitutioner för utövandet av sin religiösa verksamhet. |
| --- | --- |

b)

Endast de stora nationella religiösa organisationer — eller de som består av minst tio församlingar i minst fyra av de sex regioner som landet är indelat i — har rätt att grunda kloster, konvent eller andra utbildningsinstitutioner för utövandet av sin religiösa verksamhet.

De nya organisationerna måste registreras och de som redan existerar har tid på sig till den 16 november för att anpassa sig till kraven i den nya lagen för att på så sätt fortsätta sin verksamhet.

Enligt artikel 19 i den nya lagen skall kloster, konvent och andra liknande institutioner bestå av minst tio medlemmar, medan utbildningsinstitutionerna skall ha kvalificerade lärare som dessutom är tvåspråkiga (ryska och vitryska).

För närvarande är det få vitryska organisationer som kan uppfylla lagens krav för att fortsätta bedriva sin religiösa verksamhet.

Mot bakgrund av de utmärkta relationerna när det gäller ekonomiskt och handelsmässigt samarbete mellan Europeiska unionen och Vitryssland ombeds kommissionen upplysa om följande:

| — | Om den känner till dessa uppgifter. |
| --- | --- |

—

Om den känner till dessa uppgifter.

| — | Vilka initiativ, inom ramen för samarbetsförbindelserna, skulle kunna utgöra ett seriöst och effektivt instrument för att förmå Vitryssland att respektera religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ, inom ramen för samarbetsförbindelserna, skulle kunna utgöra ett seriöst och effektivt instrument för att förmå Vitryssland att respektera religionsfriheten?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/384 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/384

---

(2004/C 88 E/0391)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2183/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(30 juni 2003)

Ämne:   Fortsatta kränkningar av församlingsfriheten och rättsliga hinder för religiös verksamhet i Vitryssland

På kvällen den 1 juni trängde en grupp beväpnade poliser in i en privat lägenhet i huvudstaden Minsk och avbröt en hinduisk meditationsritual.

Gruppens ledare, Natalya Solovyova, bekräftar att detta skedde exakt en vecka efter det att ett liknande meditationsmöte störts på annan plats i staden.

Den hinduiska församlingen bötfälldes för att ha samlats, men den hotades med ytterligare rättsliga åtgärder, bland annat fängelsestraff, eftersom polisen betraktade den som en sekt.

I inget av detta fall hänvisade myndigheterna till lagen som rättslig grund för att rättfärdiga sina åtgärder.

Gruppen hade utan framgång försökt registrera sig innan den restriktivare religionslagen trädde i kraft i november förra året.

Ingen tjänsteman med ansvar för nationella eller lokala religiösa frågor, bland andra Alla Ryabitseva, chef för avdelningen för etniska och religiösa frågor i Minsk, har lämnat någon förklaring till motiven för de väpnade tillslagen mot dessa möten.

Mot bakgrund av de mycket goda samarbetsförbindelserna mellan Europeiska unionen och Vitryssland när det gäller ekonomi och handel ombeds kommissionen besvara följande frågor:

| — | Är den medveten om de uppgifter som lämnas ovan? |
| --- | --- |

—

Är den medveten om de uppgifter som lämnas ovan?

| — | Vilka initiativ när det gäller samarbetsförbindelserna skulle kunna utgöra ett seriöst och effektivt instrument för att förmå Vitryssland att respektera religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ när det gäller samarbetsförbindelserna skulle kunna utgöra ett seriöst och effektivt instrument för att förmå Vitryssland att respektera religionsfriheten?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2139/03 och E-2183/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(28 juli 2003)

Inledningsvis bör det erinras om att rådet i september 1997 beslutade att EG och dess medlemsstater inte skulle ingå vare sig interimsavtalet eller partnerskaps- och samarbetsavtalet med Vitryssland och att genomförandet av gemenskapens och medlemsstaternas program för tekniskt bistånd skulle avbrytas, utom när det gäller humanitära och regionala projekt eller projekt som direkt stöder demokratiseringsprocessen.

Avbrytandet av ratificeringen av partnerskaps- och samarbetsavtalet och frysningen av interimsavtalet gör att handeln och de ekonomiska förbindelserna mellan unionen och Vitryssland är kraftigt begränsade.

Medlemsstaterna och kommissionen känner till den religionslag som infördes i Vitryssland i november 2002 och de är djupt oroade över vissa bestämmelser i denna lag och över dess tillämpning. Unionen har dessutom framfört sina synpunkter i denna fråga inom ramen för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), i vilken Vitryssland är medlem. Kommissionen är oroad över de två fall som frågeställaren tar upp.

Kommissionen önskar på nytt understryka att den fäster stor vikt vid religionsfrihet, åsiktsfrihet och yttrandefrihet. Unionen har vid upprepade tillfällen bekräftat att iakttagande av mänskliga rättigheter och demokratisering måste utgöra en integrerad del av all politisk dialog med tredjeland. Religionsfriheten är en av de grundläggande friheterna och denna, liksom religiösa minoriteters rättigheter behandlas således inom ramen för unionens bilaterala politiska dialoger (vid behov görs de marscher och offentliga förklaringar) och är även föremål för åtgärder från unionen sida inom forum såsom FN:s kommission om mänskliga rättigheter eller generalförsamlingens tredje kommitté.

Kommissionen står fortsatt bakom religionsfrihet och iakttagandet av de mänskliga rättigheterna i Vitryssland och har ett nära samarbete med medlemsstaterna, Europarådet, OSSE och FN i dessa frågor. Den kommer även i fortsättningen att ta upp dessa frågor med Vitryssland i alla möjliga forum. Kommissionen känner inte till några andra initiativ som, inom den givna samarbetsramen, skulle kunna utgöra ett verkligt och effektivt instrument när det gäller att få Vitryssland att iaktta religionsfriheten.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/385 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/385

---

(2004/C 88 E/0392)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2140/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(26 juni 2003)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Uzbekistan

I maj 203 misshandlades fyra Jehovas vittnen av företrädare för de lokala myndigheterna i polisstationen i Kagan, för att de hade förrättat bön på gatan. Ett av vittnena hade slagits medvetslös och ett annat drabbades, enligt en läkarrapport, av skador på kraniet på grund av de slag som utdelades. Polisen förnekar att de fyra varit utsatta för våld. Domstolen tvekar om den skall inleda ett brottmål eller ett administrativt förfarande mot de troende.

Två personer som tillhör Jehovas vittnen, Shukhrat Ashurov och Alisher Argeliyev, är föremål för en utredning på grund av administrativa förseelser, sedan polisen gjort husrannsakan i lägenheten hos en av de två och beslagtagit material som tillhör Jehovas vittnen (Koranen, Nya Testamentet och Bibeln). Ashurov hävdar att texterna förts in i Uzbekistan legalt, men Khusan Imanaliyev, tjänsteman vid avdelningen för antiterrorism i distriktet Gazalkent, rättfärdigar ingripandet med att de båda, även om de inte betraktas som terrorister, på grundval av det material som beslagtagits gjort sig skyldiga till värvningsförsök, något som är förbjudet enligt uzbekisk lag.

Sedan ett par år försöker Bakhtier Tuichiev, pingstpastor, få sin kyrka i Andijian registrerad hos de lokala myndigheterna. I februari 2002 erhöll Tuichiev tillstånd från sitt distrikt men med hjälp av upprepade och föga trovärdiga svepskäl skjuter den centrala administrationen upp registreringen av hans ansökan. I januari och april i år varnades Tuichiev för att administrativa åtgärder eventuellt skulle vidtas mot honom om han fortsatte att bedriva sin religiösa verksamhet utan tillstånd (som begärts, men inte beviljats). Poliser håller kyrkan under ständig och noggrann uppsikt.

I september förra året besökte dessutom en grupp personer, som presenterade sig som journalister från BBC och CNN, Tuichiev. Förmodligen rörde det sig emellertid om tjänstemän från den nationella säkerhetstjänsten (före detta KGB).

Mot bakgrund av de utmärkta relationerna när det gäller ekonomiskt och handelsmässigt samarbete mellan Europeiska unionen och Uzbekistan ombeds kommissionen upplysa om följande:

| — | Om den känner till dessa uppgifter. |
| --- | --- |

—

Om den känner till dessa uppgifter.

| — | Vilka initiativ, inom ramen för samarbetsförbindelserna, skulle kunna utgöra ett seriöst och effektivt instrument för att förmå Uzbekistan att respektera religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ, inom ramen för samarbetsförbindelserna, skulle kunna utgöra ett seriöst och effektivt instrument för att förmå Uzbekistan att respektera religionsfriheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 juli 2003)

Kommissionen är fullt medveten om de mycket svåra förhållanden som religiösa minoriteter i Uzbekistan lever under.

Partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EU och Uzbekistan utgör en lämplig ram för att diskutera sådana frågor.

Kommissionen fäster stor vikt vid rätten till religions-, tros- och yttrandefrihet. Detta utgör en grundläggande mänsklig rättighet och är som sådan befäst i ett antal internationella instrument, däribland den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter (artikel 18), den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (artikel 18) och Europeiska konventionen om skydd av de mänskliga rättigheterna (artikel 9). Dessutom görs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som vägleder kommissionens externa åtgärder på detta område, klart att ”var och en har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet” (artikel 10) och att ”unionen skall respektera den kulturella, religiösa och språkliga mångfalden” (artikel 22).

Europeiska unionen har upprepade gånger understrukit att mänskliga rättigheter och demokratisering måste utgöra en integrerad del av vår politiska dialog med tredje land. Religionsfrihet som en grundläggande rättighet och religiösa minoriteters rättigheter tas därför upp inom ramen för unionens bilaterala politiska förbindelser och, där så är lämpligt, genom de marscher och offentliga uttalanden, liksom i multilaterala forum som Förenta nationernas (FN:s) kommission för de mänskliga rättigheterna, FN:s generalförsamlings tredje kommitté och Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE).

Kommissionen kommer, närhelst tillfälle erbjuds, fortsatt att ta upp denna fråga med de uzbekiska myndigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/387 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/387

---

(2004/C 88 E/0393)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2146/03

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2003)

Ämne:   Kommissionens svar på rådets slutsatser i fråga om hälsofrågor

Vad gör GD Sysselsättning och socialpolitik för att komma med förslag som svar på rådets slutsatser av den 31 mars 2003 (kamp mot stigmatisering och diskriminering i samband med psykisk sjukdom), rådets slutsatser av den 18 mars 1999 om främjande av psykisk hälsa och rådets slutsatser av den 15 mars 2001 om kampen mot stress- och depressionsrelaterade problem?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(31 juli 2003)

Frågor som rör psykisk hälsa faller främst inom generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydds ansvarsområde.

När det gäller diskriminering i arbetslivet kan gemenskapen dock, enligt artikel 13 i EG-fördraget, inom ramen för sina befogenheter vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av t.ex. funktionshinder. Med dessa befogenheter som grund antog rådet den 27 november 2000 direktiv 2000/78/EG om inrättande av en allmän ram för likabehandling (1). I detta direktiv förbjuds all diskriminering, direkt eller indirekt, på grund av tro, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. I rådsdirektivet förbjuds diskriminering av personer med funktionshinder som i övrigt har de färdigheter eller den erfarenhet och utbildning eller andra krav som ställs för en tjänst och som, med eller utan rimliga anpassningsåtgärder, kan utföra de uppgifter ett visst jobb innebär. Personer med psykiska hälsoproblem skulle kunna utnyttja det skydd som direktivet ger.

Vad gäller funktionshinder sägs i direktivet att underlåtenhet att vidta rimliga anpassningsåtgärder på arbetsplatsen kan betraktas som diskriminering. Skyldigheten att göra sådan anpassning syftar till att avlägsna sådana hinder som hindrar personer med funktionshinder från att delta i arbetslivet. Avsikten är att arbetsgivarna ska vidta nödvändiga åtgärder för att personer med funktionshinder ska ha tillgång till, kunna delta i och vidareutvecklas i arbetslivet, eller genomgå utbildning, förutsatt att sådana åtgärder inte innebär en orimlig belastning för arbetsgivaren.

Vad gäller fattigdom och social utslagning så täcks frågor som gäller funktionshindrade personers situation av de gemensamma mål som man kom överens om vid Europeiska rådets möte i Nice i december 2000, särskilt genom mål 3, ”Agera för de mest utsatta”.

I den gemensamma rapporten om social integration, som utgår från en analys av de nationella handlingsplaner som medlemsstaterna utarbetade 2001, kartläggs ett antal återkommande risker och hinder som spelar en avgörande roll när det gäller att begränsa människors tillgång till de system som underlättar integrering i samhället. När det gäller personer med funktionshinder betecknas de av en majoritet av medlemsstaterna som en grupp som riskerar att drabbas av social utslagning, och det har därför definierats mer eller mindre sammanhängande strategier för att integrera dem.

Frågan om psykisk hälsa tas upp i de flesta av de nationella handlingsplanerna, och medlemsstaterna håller med om att det finns behov av att ta itu med frågor som rör psykisk ohälsa genom olika politiska åtgärder, särskilt större lokalt och regionalt samarbete, bättre uppsökande verksamhet och härbärgen/dagcenter samt särskild utbildning för anställda inom hälso-/sjukvårds- och socialförsäkringsorgan.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/388 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/388

---

(2004/C 88 E/0394)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2161/03

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(30 juni 2003)

Ämne:   Stöd till anslutnings- och AVS-länderna

Kommissionen känner säkert till att flera anslutningsländer (Ungern, Polen, Slovakien och Republiken Tjeckien) för att kunna uppfylla EU:s normer gällande djurhälsa, folkhälsa och växtskydd är tvungna att omedelbart modernisera inrättningar på livsmedelsområdet. Företag som inte kan uppfylla livsmedels-normerna riskerar att läggas ned. Kan kommissionen med siffror bekräfta att detta välbehövliga stöd ges dessa länder för att bistå dem i deras strävan att uppfylla EU:s normer?

Skulle kommissionen också kunna ange tydligt, i siffror, i vilken relation detta står till de medel som AVS-länderna kan beviljas? De står nu inför en ännu större utmaning om de skall kunna dra nytta av bättre tillträde till EU:s marknader.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 september 2003)

EU-bistånd till kandidatländerna

Kommissionen är väl medveten om att de anslutande länderna behöver modernisera sin livsmedelsindustri för att uppfylla unionens normer i fråga om djurhälsa, folkhälsa och växtskydd. Ett av de viktigaste målen med föranslutningsinstrumenten, särskilt Sapardprogrammet, är att bidra till att lösa dessa problem. Genom Sapardprogrammet tillhandahålls varje år 560 miljoner euro till de tio mottagarländerna, däribland Polen, Slovakien, Tjeckien och Ungern. I genomsnitt anslås 48 % av detta belopp för åtgärder som rör investeringar i jordbruksföretag (22 % ) och investeringar i bearbetning och marknadsföring av jordbruks-och fiskeriprodukter (26 %). I de enskilda programmen läggs stor vikt vid investeringar som syftar till att modernisera företagen i dessa sektorer så att de uppfyller unionens normer.

Dessa frågor behandlas mer utförligt i ”Rapport från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén Sapard årsrapport — år 2000” (1), särskilt sidorna 23-25 och bilaga 4 i denna.

Dessutom kan medel från Phareprogrammet användas som ett komplement till Sapardprogrammet i syfte att förbättra strukturerna för kvalitetskontroll, veterinär- och växtskyddskontroll, livsmedelskvalitet och konsumentskydd, inbegripet gränskontrollstationer. Större delen av investeringarna i den offentliga sektorn, som syftar till att sörja för överensstämmelse med gemenskapens regelverk, väntas komma från Phare och inte från Sapard, eftersom Sapardprogrammet endast stöder mindre insatser (mindre än 2 miljoner euro) på lokal nivå. I bilaga 1, som sänds direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets sekretariat, finns en tabell över de belopp i euro som tilldelats Phareprojekt på området för livsmedelssäkerhet och modernisering av livsmedelsindustrin.

Gemenskapsbistånd till länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS)

I kommissionens samarbetsprogram med AVS-länderna beaktas problem som rör moderniseringen av livsmedelsanläggningar tillhörande den industri i AVS-länderna som exporterar till EU-marknaden. Programmen behandlar också i ett vidare perspektiv alla problem i samband jordbruksexport från AVS-länderna till gemenskapsmarknaden, t.ex. problem som rör hälsoskyddslagstiftning, organisation av tillverkarna och exportörerna/importörerna osv.

Europeiska utvecklingsfondens (EUF) möjlighet att finansiera projekt som snabbt åtgärdar dessa problem begränsas emellertid av det faktum att AVS-EU-samarbetsprogrammen diskuteras och fastställs i partnerskap med det stödmottagande landet eller den stödmottagande regionen och att de ingår i programplaneringen för partnerskapsavtalet från Cotonou.

När det gäller växtskydd för exportgrödor har kommissionen haft ett nära samarbete med sina partnerländer eller partnerregioner på tre huvudområden (för närmare upplysningar se bilaga 2, som sänds direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets sekretariat).

I fråga om djurhälsa har kommissionens insatser främst gjorts i fråga om hygien vid hantering av fiskeriprodukter och bekämpning av boskapssjukdomar (för närmare upplysningar se bilaga 3, som sänds direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets sekretariat).

Kommissionen genomför i samband med den nya förordningen om livsmedels- och foderkontroller (som för närvarande behandlas i rådet och Europaparlamentet inom ramen för medbeslutandeförfarandet) en genomförbarhetsstudie för att bedöma följderna av den nya förordningen och fastställa vilket som är det mest kostnadseffektiva och hållbara sättet att stödja AVS-länderna. Dessutom kommer halvtidsöversynerna av strategierna för AVS-länderna och AVS-regionerna att ge tillfälle att bedöma om det inom ramen för de EUF-resurser som står till förfogande borde avsättas större medel till att sörja för att unionens normer rörande växtskydd och djurhälsa uppfylls.

---

(1)  KOM(2001) 341 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/389 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/389

---

(2004/C 88 E/0395)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2177/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(30 juni 2003)

Ämne:   Upphandling

Kommer kommissionen att uppdatera uppgifterna om hur stor andel av det årliga värdet av offentliga avtal — indelat i kapitalutgifter och löpande utgifter — som varje enskild medlemsstat ingått med företag utanför EU?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 augusti 2003)

Som svar på parlamentsledamotens tidigare skriftliga fråga E-0563/03 om offentlig upphandling (1) gav kommissionen skattningar av värdet av den direkta och indirekta importen mellan medlemsstaterna i procentandel av den totala upphandling under 1998 som framgår av en företagsundersökning.

Kommissionen angav också att den strävar efter att göra det möjligt att införa denna undersökning i det strukturella statistikprogram för företag som i samarbete med statistikorganen i medlemsstaterna genomförs av Eurostat. Statistikorganen i medlemsstaterna har inte visat sig villiga att införa en sådan undersökning i detta program och kommissionen har hittills inte sett sig i stånd att uppdatera dessa skattningar.

Alla tecken tyder på att antal och värde av direktimporten eller av de offentliga avtal på unionens marknad för offentlig upphandling som tilldelas företag utanför unionen förblir låga och på en nivå som är jämförbar med tidigare siffror. Det pågående arbete som bedrivs för kommissionens räkning bör ge några nya uppgifter när det gäller gränsöverskridande verksamhet, priser och små och medelstora företags deltagande på marknaderna för offentlig upphandling. Det framgår t. ex. av de inledande resultaten av en nyligen verkställd pilotpanelstudie, genomförd för kommissionens räkning, av såväl leverantörer till offentliga myndigheter som av de offentliga myndigheterna själva att den indirekta importen numera står för en ökning med ca 14 % av den totala offentliga upphandlingen. Om detta bekräftas innebär det en tydlig ökning jämfört med skattningen om 8,5 % 1998.

Av de preliminära resultaten av detta arbete, där detaljanalys och bekräftelse fortfarande återstår, framgår också att de utlandsägda dotterföretag som är betydande aktörer på många marknader för offentlig upphandling nått en grad av framgång när det gäller tilldelning av offentliga anbud som är jämförbar med inhemska leverantörers. Av resultaten framgår också ett fortsatt aktivt intresse från unionsföretagens sida för att lämna anbud för offentliga upphandlingsavtal i andra medlemsstater än i den egna.

Kommissionen vill gärna hålla parlamentsledamoten informerad om de slutgiltiga resultat av detta arbete som i oktober 2003 kommer att föreligga i tid för att ingå i den årliga rapporten om funktionen på gemenskapens varu- och kapitalmarknader.

---

(1)  EGT C 330 E, 21.11.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/390 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/390

---

(2004/C 88 E/0396)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2199/03

från Marco Pannella (NI) till kommissionen

(27 juni 2003)

Ämne:   Internering under omänskliga och förödmjukande förhållanden i kubanska fängelser av 75 kubanska systemkritiker som dömdes i en summarisk rättegång i april 2003, och särskilt målet mot Martha Beatriz Roque Cabello

Kommissionen ombes beakta följande:

| — | I april 2003 dömdes 75 systemkritiker, intellektuella och oberoende journalister i en summarisk rättegång. |
| --- | --- |

—

I april 2003 dömdes 75 systemkritiker, intellektuella och oberoende journalister i en summarisk rättegång.

| — | Det enda brott som dessa fångar har begått är, som människorättsorganisationen Human Rights Watch har påpekat, att förespråka idéer som är förbjudna på Kuba. |
| --- | --- |

—

Det enda brott som dessa fångar har begått är, som människorättsorganisationen Human Rights Watch har påpekat, att förespråka idéer som är förbjudna på Kuba.

| — | I gruppen ingår en 58-årig kvinna, Martha Beatriz Roque Cabello, direktör för det kubanska institutet för oberoende ekonomer ”Manuel Sánchez Herrero”, författare, ekonom och politisk aktivist. |
| --- | --- |

—

I gruppen ingår en 58-årig kvinna, Martha Beatriz Roque Cabello, direktör för det kubanska institutet för oberoende ekonomer ”Manuel Sánchez Herrero”, författare, ekonom och politisk aktivist.

| — | Martha Beatriz Roque Cabello dömdes till 27 års fängelse. Hon har internerats i Manto Negrofängelsets högsäkerhetsavdelning där hon hålls i en cell som mäter en och en halv gånger tre meter, saknar fönster och endast har ett hål i golvet som toalett. Cellen är upplyst dygnet runt, det finns råttor och kackerlackor och dricksvattnet är förorenat. |
| --- | --- |

—

Martha Beatriz Roque Cabello dömdes till 27 års fängelse. Hon har internerats i Manto Negrofängelsets högsäkerhetsavdelning där hon hålls i en cell som mäter en och en halv gånger tre meter, saknar fönster och endast har ett hål i golvet som toalett. Cellen är upplyst dygnet runt, det finns råttor och kackerlackor och dricksvattnet är förorenat.

| — | Martha Beatriz Roque Cabello lider svårt av reumatism och av magsår och högt blodtryck. Hela vänstra delen av hennes kropp är förlamad och hon har tappat 14 kilo sedan april. Sedan dess har hon förvägrats såväl adekvat läkarvård som den medicin hon behöver. |
| --- | --- |

—

Martha Beatriz Roque Cabello lider svårt av reumatism och av magsår och högt blodtryck. Hela vänstra delen av hennes kropp är förlamad och hon har tappat 14 kilo sedan april. Sedan dess har hon förvägrats såväl adekvat läkarvård som den medicin hon behöver.

| — | Martha Beatriz Roque Cabello är mycket känd bland systemkritiker på Kuba. År 2002 mottog hon Vetenskapsakademins i New York pris för att hedra vetenskapsmäns mänskliga rättigheter. Nyligen utnämndes hon till samvetsfånge av en rad internationella organisationer. Hon är sedan 1980-talet medlem i det transnationella radikala partiet. |
| --- | --- |

—

Martha Beatriz Roque Cabello är mycket känd bland systemkritiker på Kuba. År 2002 mottog hon Vetenskapsakademins i New York pris för att hedra vetenskapsmäns mänskliga rättigheter. Nyligen utnämndes hon till samvetsfånge av en rad internationella organisationer. Hon är sedan 1980-talet medlem i det transnationella radikala partiet.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund, besvara följande frågor:

| — | Känner kommissionen till dessa omständigheter? Om så är fallet, vilka initiativ har den redan tagit? Om inte, vilka initiativ tänker den ta för att förmå de kubanska myndigheterna att frige de 75 fångarna eller åtminstone se till att fängelseförhållandena lever upp till de grundläggande kraven för de mänskliga rättigheterna? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till dessa omständigheter? Om så är fallet, vilka initiativ har den redan tagit? Om inte, vilka initiativ tänker den ta för att förmå de kubanska myndigheterna att frige de 75 fångarna eller åtminstone se till att fängelseförhållandena lever upp till de grundläggande kraven för de mänskliga rättigheterna?

| — | Har kommissionen begärt tillstånd för delegationer från EU och vilken som helst annan kompetent och erkänd internationell organisation att besöka fångarna, åtminstone och omgående Martha Beatriz Roque Cabello? Om inte, tänker den göra det och i så fall när? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen begärt tillstånd för delegationer från EU och vilken som helst annan kompetent och erkänd internationell organisation att besöka fångarna, åtminstone och omgående Martha Beatriz Roque Cabello? Om inte, tänker den göra det och i så fall när?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(23 juli 2003)

I synnerhet genom sin delegation i Havanna följer kommissionen noggrant läget när det gäller de mänskliga rättigheterna på Kuba och, nu senast, fängslandet och avkunnandet av domar mot 75 oliktänkande och mot oberoende journalister, däribland Martha Beatriz Roque.

Den nyligen genomförda arresteringen i stor skala av oliktänkande, de orättvisa rättegångarna och de godtyckliga domar som avkunnats mot dessa föranledde en snabb, bestämd och ihärdig reaktion från unionens sida. Kommissionen har helhjärtat och aktivt ställt sig bakom de åtgärder som vidtagits i detta sammanhang.

Unionen har med skärpa fördömt denna typ av arresteringar i uttalanden, som offentliggjordes den 26 mars 2003 och den 5 juni 2003 och som i båda fallen följdes upp genom formella de marscher i Havanna med uppmaningar om omedelbar frigivning av alla politiska fångar. I sitt uttalande och i de marschen av den 5 juni 2003 riktade unionen dessutom en vädjan till de kubanska myndigheterna om att de fängslade fram till dess inte skulle utsättas för oberättigat lidande och inte skulle utsättas för omänsklig behandling.

Unionen har beslutat att vidta en rad politiska sanktioner mot Kuba, däribland begränsningar i besöksutbytet på hög nivå och en tidigarelagd översyn av unionens gemensamma ståndpunkt.

Kommissionen framförde den 30 april 2003 sin åsikt att behandlingen av Kubas ansökan om anslutning till Cotonouavtalet bör skjutas upp och gjorde därigenom klart att den senaste tidens händelser på Kuba inte är främjande för ett närmare samarbete mellan unionen och Kuba. De kubanska myndigheterna beslutade den 16 maj 2003 att dra tillbaka sin ansökan om anslutning till Cotonouavtalet.

Genom dessa åtgärder har de kubanska myndigheterna gjorts uppmärksamma på att fängslandet av personer av politiska skäl inte kan godtas och att unionen med eftertryck uppmanar Kuba att frige alla de som hålls fängslade på grund av sina åsikter eller sin politiska verksamhet. Vi kommer förvisso att ta upp Martha Beatriz Roques fall med de kubanska myndigheterna och noggrant följa fallet och samtidigt fortsätta att med politiska medel utöva tryck på de kubanska myndigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/391 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/391

---

(2004/C 88 E/0397)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2217/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 juli 2003)

Ämne:   Brott mot religionsfrihet i Slovenien

Med tanke på att:

| — | Sedan 1999 finns det en byrå för religiösa samfund i Slovenien (UCR); |
| --- | --- |

—

Sedan 1999 finns det en byrå för religiösa samfund i Slovenien (UCR);

| — | Natas Sivic, ledare för hinduerna, har väntat på att hennes grupp ska registreras sedan 21 mars 2002. Gruppen har inlämnat alla dokument och ändringar som begärts av verket. Efter ansökan har gruppen aldrig fått något skrivet svar; |
| --- | --- |

—

Natas Sivic, ledare för hinduerna, har väntat på att hennes grupp ska registreras sedan 21 mars 2002. Gruppen har inlämnat alla dokument och ändringar som begärts av verket. Efter ansökan har gruppen aldrig fått något skrivet svar;

| — | Sivic anklagar UCR:s direktör Drago Cepar för att hinduerna befinner sig i en olaglig situation. Sedan Cepar tillträdde för tre år sedan har inget religiöst samfund registrerats. En tjänsteman vid regeringen har bekräftat att så länge Cepar sitter kvar kommer ingen registrering att äga rum; |
| --- | --- |

—

Sivic anklagar UCR:s direktör Drago Cepar för att hinduerna befinner sig i en olaglig situation. Sedan Cepar tillträdde för tre år sedan har inget religiöst samfund registrerats. En tjänsteman vid regeringen har bekräftat att så länge Cepar sitter kvar kommer ingen registrering att äga rum;

| — | ett år och tre månader efter hinduernas ansökan till verket, och fem månader efter buddisternas ansökan, har inget samfund fått svar, och både hinduerna och buddisterna anklagar UCR:s direktör Drago Cepar för dödläget; |
| --- | --- |

—

ett år och tre månader efter hinduernas ansökan till verket, och fem månader efter buddisternas ansökan, har inget samfund fått svar, och både hinduerna och buddisterna anklagar UCR:s direktör Drago Cepar för dödläget;

| — | enligt buddistmunken Gelong Shenphen berör problemet alla samfund som väntar på registrering sedan 1999, och i Slovenien har verket inte befogenhet att ”döma” utan endast att registrera. ”Jag frågar mig hur en sådan diskriminering kan få förekomma i ett land som ska bli medlem i EU om ett år”, säger Shenphen; |
| --- | --- |

—

enligt buddistmunken Gelong Shenphen berör problemet alla samfund som väntar på registrering sedan 1999, och i Slovenien har verket inte befogenhet att ”döma” utan endast att registrera. ”Jag frågar mig hur en sådan diskriminering kan få förekomma i ett land som ska bli medlem i EU om ett år”, säger Shenphen;

| — | enligt Cepar är frågan ”komplicerad” och staten har inte fastställt kriterier för att avgöra när en grupp är ett religiöst samfund. Han har vidare sagt att regeringen arbetar ”intensivt” för att fylla denna ”juridiska lucka”. Men ”hur kan man tala om juridisk lucka när 31 religiösa samfund redan har registrerats”, svarar munken i buddistgruppen Dharmaling. |
| --- | --- |

—

enligt Cepar är frågan ”komplicerad” och staten har inte fastställt kriterier för att avgöra när en grupp är ett religiöst samfund. Han har vidare sagt att regeringen arbetar ”intensivt” för att fylla denna ”juridiska lucka”. Men ”hur kan man tala om juridisk lucka när 31 religiösa samfund redan har registrerats”, svarar munken i buddistgruppen Dharmaling.

Eftersom Slovenien om mindre än ett år kommer att vara medlem i EU frågar jag kommissionen:

| — | känner den till dessa fakta, och om ja, har den tagit några initiativ och i så fall vilka? |
| --- | --- |

—

känner den till dessa fakta, och om ja, har den tagit några initiativ och i så fall vilka?

| — | anser den inte att de slovenska myndigheterna bryter mot gemenskapsrätten? |
| --- | --- |

—

anser den inte att de slovenska myndigheterna bryter mot gemenskapsrätten?

| — | om inte frågan får en lösning, vilka formella åtgärder kan unionen vidta för att Slovenien ska respektera principen om religionsfrihet före inträdet i EU? |
| --- | --- |

—

om inte frågan får en lösning, vilka formella åtgärder kan unionen vidta för att Slovenien ska respektera principen om religionsfrihet före inträdet i EU?

Svar på fråga från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(22 augusti 2003)

Kommissionen följer kontinuerligt situationen i Slovenien när det gäller religionsfrihet, eftersom denna frihet utgör en viktig del av de politiska kriterier för anslutning som fastställdes i Köpenhamn. Kommissionen följer dessutom situationen på detta område genom sina kontakter med internationella organisationer för mänskliga rättigheter. Den har även rapporterat om denna fråga i sina återkommande rapporter om Sloveniens framsteg på vägen mot anslutning (den senaste av dessa offentliggjordes i oktober 2002 (1)).

Kommissionen känner till de förseningar som vissa religiösa samfund drabbats av när de ansökt om registrering av sitt samfund hos relevanta slovenska myndigheter. Denna fråga har även tagits upp av ombudsmannen i Slovenien. Enligt de uppgifter som kommissionen har tillgång till håller kontoret för religiösa samfund för närvarande på att utarbeta ny lagstiftning på detta område i syfte att aktualisera den gällande lagstiftningen och att avhjälpa problem i samband med tillämpningen av denna.

Kommissionen kommer att fortsätta att följa utvecklingen på detta område, inbegripet antagandet av ny lagstiftning.

---

(1)  KOM(2002) 700 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/392 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/392

---

(2004/C 88 E/0398)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2227/03

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(2 juli 2003)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Västra Sahara

Kan kommissionen uppge vilka åtgärder som vidtas för att skydda de mänskliga rättigheterna i Västra Sahara efter det att avdelningen i Sahara av den icke-statliga människorättsorganisationen ”Forum for Truth and Justice” (forum för sanning och rättvisa) upplöstes av domstolen i Layounne den 18 juni 2003?

Kommissionen är sannolikt medveten om att detta är inte den första åtgärden som vidtagits för att begränsa de mänskliga rättigheterna för Sahrawifolket och att det är viktigt att de som kämpar för de mänskliga rättigheterna själva skyddas så att de kan verka fritt.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(29 juli 2003)

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt att det är av största vikt att skydda handlingsfriheten för de människor som kämpar för mänskliga rättigheter, i enlighet med internationella normer.

Kommissionen känner till att Sahara-avdelningen av organisationen ”Forum for Truth and Justice” upplösts liksom att det förekommer envisa rykten om trakasserier och hot mot aktivister i det civila samhället i Västsahara. Kommissionen förstår att försvarsadvokater i detta speciella fall har tillkännagivit sin avsikt att överklaga beslutet i Layounne av den 18 juni 2003. Kommissionen följer ärendet med stor uppmärksamhet.

Förbindelserna mellan Marocko och EU regleras av associeringsavtalet, och såväl frågor i anslutning till de mänskliga rättigheterna som frågor rörande Västsahara tas bland annat upp inom ramen för den politiska dialogen (artikel 2) i samband med möten i associeringsrådet och associeringskommittén.

Den 22 maj 2003 offentliggjorde kommissionen ett meddelande (1) som syftar till att stärka EU:s åtgärder för mänskliga rättigheter och demokratisering i samarbete med Medelhavspartnerna, inom ramen för dialog och samarbete enligt associeringsavtalen mellan EU och Medelhavsländerna.

I detta meddelande anges riktlinjer för hur man bäst kan utnyttja de instrument som står till förfogande för EU och dess partner i Medelhavsområdet för att på ett effektivt sätt genomföra det gemensamma målet att främja demokratisering samt främja och skydda de allmänna mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. Meddelandet innehåller 10 konkreta rekommendationer till hur man kan förbättra dialogen mellan EU och dess partner i Medelhavsområdet, liksom EU:s finansiella samarbete i människorättsfrågor. Flera av rekommendationerna berör det civila samhällets vitala betydelse för att främja och skydda mänskliga rättigheter, och behovet av ett konstruktivt samarbete med partner för att på ett effektivt sätta säkra det civila samhällets handlingsfrihet i enlighet med internationella normer. Genomförandet kommer att främjas av att det finns komplementaritet på tre nivåer: mellan den politiska dialogen och det finansiella stödet, mellan Medaprogrammet och stödet från Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter samt, slutligen, mellan den nationella och den regionala dimensionen.

Meddelandet kommer att utgöra ytterligare en konkret bas för att få till stånd en fortlöpande dialog med partnerländerna i Medelhavsområdet, till exempel Marocko, om alla frågor som rör mänskliga rättigheter och demokratisering, inbegripet, när så är tillämpligt, frågor som rör särskilda fall.

I detta avseende kan kommissionen försäkra parlamentsledamoten att kommissionen även i fortsättningen kommer att ge högsta prioritet för att effektivt skydda de mänskliga rättigheterna i Västsahara.

---

(1)  KOM(2003) 294 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/393 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/393

---

(2004/C 88 E/0399)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2231/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(3 juli 2003)

Ämne:   Brott mot de mänskliga rättigheterna i Burma

Kommissionen är sannolikt medveten om de fortsatta brott mot de mänskliga rättigheterna som begås i Burma och särskilt fängslandet av Aung San Suu Kyi.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommissionen gjort framställningar till den burmesiska regeringen? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen gjort framställningar till den burmesiska regeringen?

| 2. | Har kommissionen några andra planer på att försöka förbättra den förfärliga situationen i Burma? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen några andra planer på att försöka förbättra den förfärliga situationen i Burma?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(31 juli 2003)

Kommissionen och medlemsstaterna har upprepade gånger yrkat på att Daw Aung San Suu Kyi och de tjänstemän och anhängare till National League for Democracy (nationella sammanslutningen för demokrati, NLD) som arresterats skall friges, att NLD:s kontor runt om i landet åter skall öppnas samt att alla universitet i Burma/Myanmar åter skall öppnas.

Den 16 juni 2003 beslutade EU också att utan dröjsmål tillämpa de strängare sanktioner som är särskilt riktade mot de militära ledarna och deras anhängare och som, enligt överenskommelsen i den gemensamma ståndpunkten om Burma/Myanmar (2003/297/CFSP) av den 28 april 2003 (1), ursprungligen var avsedda att träda i kraft senast den 29 oktober 2003.

Dessutom har EU intensifierat diskussionen om läget i Burma med sina samtalspartner i Asien, i syfte att uppmuntra dessa att använda sitt inflytande på Burmas regering för att Aung San Suu Kyi skall friges och att stödja framstegen rörande frågor som god samhällsstyrning och ekonomiska reformer. Den 17 juni 2003 riktade sammanslutningen av sydostasiatiska stater (ASEAN) en uppmaning utan motstycke till Burma om ”en fredlig övergång till demokrati”.

Kommissionen kommer fortsatt att samverka med alla EU:s samtalspartner för att säkerställa att det ökade internationella trycket på Burmas regering upprätthålls tills den burmesiska regeringen friger Daw Aung San Suu Kyi och alla hennes anhängare och tar kraftfulla steg på vägen mot nationell återförening och en återgång till demokrati.

---

(1)  EUT L 106, 29.4.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/394 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/394

---

(2004/C 88 E/0400)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2252/03

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(1 juli 2003)

Ämne:   Obundna och outnyttjade gemenskapsstöd i Sydafrika

Kan kommissionen bekräfta att de stöd som återtagits från Sydafrika kommer att gå förlorade eftersom de inte kan omfördelas? Möjligheten att tillämpa ett mer flexibelt förfarande måste snarast ses över så att en förlängning av viktiga projekt eventuellt kunde tillåtas. Detta förfarande skulle innebära en mindre risk för att allvarliga sociala och/eller politiska konsekvenser uppstår. Kan kommissionen ge sina synpunkter på detta?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(29 juli 2003)

Kommissionen bekräftar att, i fråga om externt bistånd som anslås ur den allmänna budgeten, medel som frigjorts under ett budgetår i princip inte kan återanvändas eller åter göras tillgängliga under senare budgetår. För dessa årliga budgettransaktioner gäller bindande rättsliga regler i budgetförordningen (1), vilken antagits av rådet och parlamentet. (Programplanering är i huvudsak ett arbetemed ett långsiktigt perspektiv för att fastställa huvudprioriteringar — det utgör inte något formellt finansiellt åtagande). Detta gäller inte bara för Sydafrika, utan även för andra länder som erhåller extent bistånd ur kommissionens allmänna budget. Kommissionen har under de senaste månaderna fört intensiva diskussioner med de sydafrikanska myndigheterna om denna fråga.

Kommissionen har alltid tillämpat ett stort mått av flexibilitet när det gäller förlängning av samarbetsprojekt med Sydafrika. Kommissionen har sedan det europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling med Sydafrika inleddes godkänt över 150 tilläggsavtal för att förlänga finansieringsavtal. Dessa förlängningar har tyvärr inte alltid gett det förväntade resultatet. Kommissionen är emellertid liksom tidigare öppen för fortsatta diskussioner med de sydafrikanska myndigheterna om en förlängning av projekt som haft problem under genomförandet. Omkring 14 projekt har valts ut för förlängning och anpassning under 2003.I själva verket söker kommissionen hantera problemet med att alltför många av de tidigare åtagandena och projekten startades utan att leva upp till samma normer avseende kvalitet och genomförbarhet som kommissionen i dag insisterar på — samtidigt som målsättningarna för dessa var, och är, bra och hållbara.

Efter kritik från parlamentet och rådet har kommissionen åtagit sig att söka få till stånd en bättre jämvikt mellan gjorda budgetåtaganden och faktiskt använda medel. Parlamentet och rådet enades vidare i budgetförordningen, som en del av ansträngningarna för att förbättra budgetgenomförandet, om att ett slutdatum för genomförandet skulle fastställas enligt principen om sund ekonomisk förvaltning. Således måste varje enskild ansökan om förlängning av projekt noggrant bedömas och en förlängning bara beviljas om den är vederbörligen motiverad av projektets relevans och med avseende på sund ekonomisk förvaltning.

---

(1)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 om budgetförordning som är tillämplig för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 16.9.2002. Se artikel 77 (3).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/395 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/395

---

(2004/C 88 E/0401)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2256/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(8 juli 2003)

Ämne:   Pingstvännernas religionsfrihet kränkt i Vitryssland

Kommissionen ombes beakta följande:

| — | Som ett utslag av den nya vågen av restriktioner mot religiösa möten hemma hos medlemmar av Pingströrelsen i städer och byar i västra Vitryssland har böter utdömts mot Aleksandr Tolochko enligt artikel 193 i civillagen som fördömer icke registrerad religiös verksamhet. |
| --- | --- |

—

Som ett utslag av den nya vågen av restriktioner mot religiösa möten hemma hos medlemmar av Pingströrelsen i städer och byar i västra Vitryssland har böter utdömts mot Aleksandr Tolochko enligt artikel 193 i civillagen som fördömer icke registrerad religiös verksamhet.

| — | Bland de personer som har fått böter i Baranovichi i Brest-regionen finns två kvinnor, en av dem handikappad och den andra pensionerad. Biskop Nikolai Kurkaev beskyller den nya religionslagen som trädde i kraft i november 2002. |
| --- | --- |

—

Bland de personer som har fått böter i Baranovichi i Brest-regionen finns två kvinnor, en av dem handikappad och den andra pensionerad. Biskop Nikolai Kurkaev beskyller den nya religionslagen som trädde i kraft i november 2002.

| — | Dessutom undertecknade regeringen ett avtal med den ortodoxa kyrkan den 12 juni i år, vilket enligt många andra religiösa samfund ytterligare kommer att begränsa deras rättigheter. |
| --- | --- |

—

Dessutom undertecknade regeringen ett avtal med den ortodoxa kyrkan den 12 juni i år, vilket enligt många andra religiösa samfund ytterligare kommer att begränsa deras rättigheter.

| — | Enligt biskop Khomich är polisens nattliga intrång olagliga eftersom den religiösa verksamheten ännu inte har påbörjats i byn Zheludok. |
| --- | --- |

—

Enligt biskop Khomich är polisens nattliga intrång olagliga eftersom den religiösa verksamheten ännu inte har påbörjats i byn Zheludok.

| — | Tjänstemannen Sergei Kasperchuk har felaktigt påstått att religionsutövare i samtliga europeiska länder måste registrera sig för att få hålla möten (Vitryssland är det enda europeiska land med sådana krav i strid med internationell lag om mänskliga rättigheter). |
| --- | --- |

—

Tjänstemannen Sergei Kasperchuk har felaktigt påstått att religionsutövare i samtliga europeiska länder måste registrera sig för att få hålla möten (Vitryssland är det enda europeiska land med sådana krav i strid med internationell lag om mänskliga rättigheter).

Europeiska unionen har ett utmärkt samarbete när det gäller ekonomi och handel med Vitryssland. Kan kommissionen mot bakgrund av detta meddela

| — | om den känner till dessa uppgifter, |
| --- | --- |

—

om den känner till dessa uppgifter,

| — | vilka åtgärder som, inom ramen för samarbetet mellan unionen och Vitryssland, skulle kunna utgöra ett allvarligt och effektivt medel för att förmå Vitryssland att respektera religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

vilka åtgärder som, inom ramen för samarbetet mellan unionen och Vitryssland, skulle kunna utgöra ett allvarligt och effektivt medel för att förmå Vitryssland att respektera religionsfriheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(8 augusti 2003)

I rådets resolution om Vitryssland från september 1997 fastslogs att EG och dess medlemsstater inte skulle ingå vare sig interimsavtalet eller partnerskaps- och samarbetsavtalet med Vitryssland och att genomförandet av gemenskapens och medlemsstaternas program för tekniskt bistånd skulle avbrytas, utom när det gäller humanitära eller regionala projekt eller projekt som direkt stöder demokratiseringsprocessen.

Kommissionen är mycket bekymrad när det gäller tillämpningen av lagen om religionsfrihet och frihet för religiösa organisationer i Vitryssland. EU har framfört detta inom ramen för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE).

Kommissionen önskar på nytt understryka att den fäster stor vikt vid religionsfrihet, trosfrihet och yttrandefrihet. EU har vid upprepade tillfällen framhållit att iakttagande av mänskliga rättigheter och demokratisering måste utgöra en integrerad del av all politisk dialog med tredjeländer. Religionsfriheten är en av de grundläggande mänskliga rättigheterna och denna, liksom religiösa minoriteters rättigheter, behandlas inom ramen för EU:s bilaterala politiska dialoger (vid behov görs de marscher och offentliga förklaringar) och är även föremål för åtgärder från unionen sida inom forum såsom FN:s kommission om mänskliga rättigheter eller generalförsamlingens tredje utskott.

Kommissionen står fortsatt bakom religionsfrihet och iakttagandet av de mänskliga rättigheterna i Vitryssland och har ett nära samarbete med medlemsstaterna, Europarådet, OSSE och FN i dessa frågor. Den kommer även i fortsättningen att ta upp dessa frågor med Vitryssland i alla möjliga forum.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/396 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/396

---

(2004/C 88 E/0402)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2262/03

från Mario Mastella (PPE-DE) till kommissionen

(1 juli 2003)

Ämne:   Den allvarliga politiska, sociala och ekonomiska krisen i Venezuela

Kommissionen ombes beakta följande:

| — | Den politiska krisen i Venezuela har fört landet in i en allvarlig ekonomisk och social kris. Under två månader har det varit generalstrejk. Dessutom har det varit importblockad i mer än 130 dagar i detta land, som importerar alla typer av varor. Regeringen har infört valutakontroll som ett politiskt vapen för att bestraffa dem som har anslutit sig till strejken. |
| --- | --- |

—

Den politiska krisen i Venezuela har fört landet in i en allvarlig ekonomisk och social kris. Under två månader har det varit generalstrejk. Dessutom har det varit importblockad i mer än 130 dagar i detta land, som importerar alla typer av varor. Regeringen har infört valutakontroll som ett politiskt vapen för att bestraffa dem som har anslutit sig till strejken.

| — | Tusentals företag har upphört med sin verksamhet, och arbetslösheten är 26 %, vilket motsvarar 56 % om man tar hänsyn till informella arbeten. |
| --- | --- |

—

Tusentals företag har upphört med sin verksamhet, och arbetslösheten är 26 %, vilket motsvarar 56 % om man tar hänsyn till informella arbeten.

| — | Från den 19 augusti 2003 kommer det att bli möjligt att genomföra en folkomröstning om presidentens mandat på grundval av konstitutionen och den överenskommelse som ingåtts mellan regeringen och den s.k. Coordinadora Democratica med hjälp av OSA. Regeringen försöker dock att försena folkomröstningen och på alla sätt förklara den olaglig. |
| --- | --- |

—

Från den 19 augusti 2003 kommer det att bli möjligt att genomföra en folkomröstning om presidentens mandat på grundval av konstitutionen och den överenskommelse som ingåtts mellan regeringen och den s.k. Coordinadora Democratica med hjälp av OSA. Regeringen försöker dock att försena folkomröstningen och på alla sätt förklara den olaglig.

| — | Med tanke på valet beviljar regeringen också medborgarskap för kubaner, kineser och colombianer. |
| --- | --- |

—

Med tanke på valet beviljar regeringen också medborgarskap för kubaner, kineser och colombianer.

| — | I Venezuela bor miljoner europeiska medborgare och ättlingar till dem, vilka är verksamma i små och medelstora företag som hamnat i svårigheter på grund av de ekonomiska åtgärderna. Dessa personers säkerhet är i fara på grund av det ökande våldet som har lett till 50 människors död under demonstrationer. 25 mord begås per dag på grund av kaoset och statens frånvaro. |
| --- | --- |

—

I Venezuela bor miljoner europeiska medborgare och ättlingar till dem, vilka är verksamma i små och medelstora företag som hamnat i svårigheter på grund av de ekonomiska åtgärderna. Dessa personers säkerhet är i fara på grund av det ökande våldet som har lett till 50 människors död under demonstrationer. 25 mord begås per dag på grund av kaoset och statens frånvaro.

Kommissionen ombeds därför att svara på följande frågor:

| 1. | Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att skydda de europeiska medborgarna i Venezuela och förhindra att de återvänder till Europa? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att skydda de europeiska medborgarna i Venezuela och förhindra att de återvänder till Europa?

| 2. | På vilket sätt avser kommissionen att bemöta de åtgärder som strider mot konstitutionen och överträdelserna av de mänskliga rättigheterna, vilka Venezuelas nuvarande regering anklagas för? |
| --- | --- |

2.

På vilket sätt avser kommissionen att bemöta de åtgärder som strider mot konstitutionen och överträdelserna av de mänskliga rättigheterna, vilka Venezuelas nuvarande regering anklagas för?

| 3. | Har Europeiska unionen för avsikt att sända internationella observatörer för att garantera att folkomröstningen genomförs på lagligt sätt och återspeglar Venezuelas befolknings åsikt? |
| --- | --- |

3.

Har Europeiska unionen för avsikt att sända internationella observatörer för att garantera att folkomröstningen genomförs på lagligt sätt och återspeglar Venezuelas befolknings åsikt?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 juli 2003)

Kommissionen följer noggrant det politiska läget i Venezuela. Unionen har helt och fullt stött Organisationen av amerikanska stater, Förenta nationernas utvecklingsprogram (UNDP) och Carter-centrumet i trepartsarbetsgruppen samt ”Group of Friends” i deras ansträngningar för att främja en nationell dialog. Unionen har i ett flertal uttalanden framhållit behovet av en fredlig, demokratisk, konstitutionell och valbaserad lösning. Unionen välkomnade i sitt senaste uttalande av den 5 juni 2003 att Venezuelas regering och oppositionen undertecknat en politisk överenskommelse den 29 maj 2003 och uppmanade alla parter att utan dröjsmål gå vidare med den uppföljning som krävs för att genomföra överenskommelsen. Den framhöll också att unionen är redo att bistå vid genomförandet av övrens-kommelsen, vilket omfattar stöd för en lösning baserad på val, utredning av händelserna i april 2002 och avväpning av civilbefolkningen.

I det syftet har kommissionen undertecknat ett projekt för att bistå Organisationen av amerikanska stater i dess ansträngningar för att genomföra överenskommelsen. Ett belopp av 600 000 euro har budgeterats.

I händelse av att väljarna konsulteras är kommissionen beredd att överväga eventuell valobservation. Ett slutligt beslut om huruvida en grupp valobservatörer skall sändas skulle fattas på grundval av en inbjudan från Venezuelas myndigheter, vilken skulle kunna göra det möjligt att sända en undersökningsgrupp för att bedöma om valobservation från unionens sida vore lämplig, nyttig och genomförbar.

Inga särskilda åtgärder för att skydda unionsmedborgare i Venezuela har vidtagits på unionsnivå. Skydd och stöd för dessa säkerställs normalt av de medlemsstater dessa kommer från.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/397 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/397

---

(2004/C 88 E/0403)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2286/03

från Ozan Ceyhun (PSE) till kommissionen

(7 juli 2003)

Ämne:   Tullbestämmelser vid gränsen till Serbien och Montenegro (före detta Jugoslavien)

Jag har av Turkiets generalkonsul i Frankfurt erhållit ett telefax, i vilket denne gör mig uppmärksam på gräns- och inresebestämmelserna i Serbien och Montenegro (före detta Jugoslavien). Hänvisningen gäller turkiska medborgare som lagligen uppehåller sig i unionen samt EU-medborgare av turkiskt ursprung. Jag har därefter även läst en artikeli den turkiska tidningen Millyet angående denna fråga. Där berättades att utlänningar som reser till Serbien och Montenegro i enlighet med dessa bestämmelser är skyldiga att för tullmyndigheterna uppge hur mycket utländsk valuta de har med sig, om denna överstiger 2 000 euro. I annat fall konfiskerar myndigheterna i Serbien och Montenegro den summa som överstiger 2 000 euro vid utresan ur landet. Ungefär en miljon euro från mer än 190 turkiska medborgare, som rest landvägen via Serbien och Montenegro till Turkiet, har hittills konfiskerats på detta vis. Återbetalningen av dessa pengar dröjer mellan två och fem år på grund av de långsamma byråkratiska och rättsliga förfarandena. Muntliga deklarationer av summor som överstiger 2 000 euro godtas inte. Det är helt nödvändigt att fylla i skriftliga blanketter.

Känner kommissionen till någonting om detta problem? För att få till stånd en lösning ombedes kommissionen att bidra med hjälp. Vilka åtgärder är kommissionen beredd att vidta för att lösa problemet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 augusti 2003)

Det är inte ovanligt med rapporteringsskyldighet och restriktioner för in- och utförsel av valuta i länder som försöker förhindra penningtvätt eller utöva kontroll över kapitalflödena.

Den 27 april 2002 trädde en ny valutalag i kraft i Jugoslavien (numera Serbien och Montenegro). När det gäller fysisk överföring av utländsk valuta finns det ett antal restriktioner, särskilt på in- och utförsel av valuta.

Tullförvaltningen kan vid gränsövergångar tillfälligt beslagta (mot utfärdande av ett intyg) dinarer och utländsk valuta i form av kontanter, checkar och värdepapper som överstiger det belopp som fastställts av den jugoslaviska centralbanken, oavsett om innehavaren är bosatt i landet eller ej.

Åtgärderna är inte riktade mot något visst lands medborgare. Enligt uppgift har även medborgare i andra medlemsstater i Europeiska unionen varit föremål för dessa åtgärder.

Kommissionen kommer att underrätta ministern för utrikeshandel, Branko Lukovac, om denna oroväckande situation, varvid den särskilt kommer att betona hur lång tid det tar (mellan 2 till 5 år) innan de beslagtagna medlen återbetalas. Kommissionen kommer dessutom att föreslå att det vid alla gränsövergångar lämnas så tydliga upplysningar som möjligt till de resande om vilka rapporteringskrav som gäller vid in- och utförsel av utländsk valuta i syfte att minska antalet fall där man glömmer att begära en skriftlig förklaring om införsel i landet av ett belopp som överstiger det högsta tillåtna beloppet (2 000 euro).

När det gäller bistånd från gemenskapen bidrar redan Cardsprogrammet (gemenskapens program för bistånd till återuppbyggnad, utveckling och stabilisering) (1) och andra gemenskapsinstrument inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen till den reformprocess som kommer att leda till att Serbien och Montenegros lagstiftning anpassas till gemenskapens regelverk. Detta kommer även att leda till liberaliseringar på medellång sikt när det gäller transaktioner i utländsk valuta.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 2666/2000 av den 5 december 2000 om bistånd till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Förbundsrepubliken Jugoslavien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt om upphävande av förordning (EG) nr 1628/96 och om ändring av förordningarna (EEG) nr 3906/89 och (EEG) nr 1360/90 och besluten 97/256/EG och 1999/311/EG (EGT L 306, 7.12.2000).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/398 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/398

---

(2004/C 88 E/0404)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2296/03

från Alejo Vidal-Quadras Roca (PPE-DE) till kommissionen

(11 juli 2003)

Ämne:   Regional skatt på lokaler som innehas av stormarknader

Den 31 oktober 2002 ställde författaren till denna fråga en parlamentsfråga till kommissionen (Skriftlig fråga P-3185/02 (1)) i samband med den allvarliga begränsningen av etableringsfriheten som den lag 16/2000 innebär som stiftats av den autonoma regionen Katalonien och som beskattar den yta som utnyttjas av stormarknaderna. I sitt svar i kommissionens namn av den 17 december 2002 försäkrade Monti att kommissionen på inget sätt hade för avsikt att tillåta att regler bibehölls som stod i konflikt med artikel 43 i EG-fördraget om etableringsfrihet.

Fram till dags dato är det dock inte känt att generaldirektoratet för den inre marknaden, som är behörigt i frågan, har vidtagit någon enda åtgärd mot den spanska staten i samband med de katalanska lagarna 16/2000 och 17/2000, vilka omöjliggör för företag inom gemenskapen att utnyttja etableringsfriheten.

Kommissionens passivitet skapar en uppenbart absurd situation eftersom man å ena sidan tillåter att detta slags regler får finnas kvar inom EU samtidigt som man å andra sidan kräver att de tas bort i de länder som håller på att anslutas.

| 1. | Har generaldirektoratet för den inre marknaden för avsikt att inleda något slag förfarande mot den spanska staten i samband med de katalanska lagarna 16/2000 och 17/2000? Om så är fallet, när planeras det att genomföras? |
| --- | --- |

1.

Har generaldirektoratet för den inre marknaden för avsikt att inleda något slag förfarande mot den spanska staten i samband med de katalanska lagarna 16/2000 och 17/2000? Om så är fallet, när planeras det att genomföras?

| 2. | Har generaldirektoratet för den inre marknaden för avsikt att genomföra någon slags allmän åtgärd mot den här typen av bestämmelser som förhindrar ett ändamålsenligt utövande av etableringsfriheten för stormarknaderna? Om så är fallet, när kan denna slags åtgärd komma att genomföras? |
| --- | --- |

2.

Har generaldirektoratet för den inre marknaden för avsikt att genomföra någon slags allmän åtgärd mot den här typen av bestämmelser som förhindrar ett ändamålsenligt utövande av etableringsfriheten för stormarknaderna? Om så är fallet, när kan denna slags åtgärd komma att genomföras?

| 3. | Är kommissionen medveten om att den måste handla med största skyndsamhet i avsikt att förhindra, inte bara ökningen av antalet åtgärder av detta slag som lägger hinder i vägen för etableringsfriheten, utan också tillämpningen av de redan existerande lagarna, exempelvis den katalanska lagen 16/2000 som redan förorsakar att investeringar på ett artificiellt sätt avvisas på ett oåterkalleligt sätt? |
| --- | --- |

3.

Är kommissionen medveten om att den måste handla med största skyndsamhet i avsikt att förhindra, inte bara ökningen av antalet åtgärder av detta slag som lägger hinder i vägen för etableringsfriheten, utan också tillämpningen av de redan existerande lagarna, exempelvis den katalanska lagen 16/2000 som redan förorsakar att investeringar på ett artificiellt sätt avvisas på ett oåterkalleligt sätt?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 september 2003)

Kommissionen vill främst bekräfta för parlamentsledamoten att den inte ämnar tillåta att man bibehåller normer som strider mot artikel 43 i EG-fördraget om etableringsfrihet, oavsett om normerna fastställts av medlemsstaterna eller anslutningsländerna.

Som parlamentsledamoten nämner avser kommissionen att göra en allmän insats mot åtgärder som förhindrar effektivt utövande av etableringsrätten för handelslokaler. Kommissionen har för övrigt nyligen av medlemsstaterna fått de nationella bestämmelser om etablering av stormarknader som den begärt. Den kan därför ta itu med en granskning av alla dessa normer för att bedöma huruvida de överensstämmer med principerna i EG-fördraget, särskilt med artikel 43 i detta beträffande etableringsfrihet. Vi vill påminna om att kommissionen inom ramen för sin strategi för den inre marknaden för tjänster (2) fäster särskild vikt vid att granska nationella bestämmelser som kan inverka på distributionsföretag, och särskilt åtgärder som gäller etablering av handelslokaler.

Vad beträffar de katalanska lagarna 16/2000 och 17/2000 vill kommissionen informera parlamentsledamoten om att dess avdelningar i mars 2003 mottog ett klagomål om detta och att det för närvarande behandlas. Kommissionens avdelningar ska inom kort sända ett brev till de spanska myndigheterna med begäran om ytterligare uppgifter, bland annat vad gäller motivering för och inverkan av åtgärderna i Katalonien. Om det skulle visa sig nödvändigt med ett överträdelseförfarande efter granskningen kommer detta att inledas utan onödigt dröjsmål.

---

(1)  EUT C 192 E, 14.8.2003, s. 102.

(2)  Rapport från kommissionen till rådet och parlamentet, ”Situationen på den inre marknaden för tjänster”, 30 juli 2002, dok. KOM(2002)441 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/399 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/399

---

(2004/C 88 E/0405)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2307/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(14 juli 2003)

Ämne:   Timor — massakrer 1999 — domar mot ansvariga. Indonesien — mänskliga rättigheter

Som svar på min fråga (E-0921/03 (1)) i detta ärende bekräftade kommissionsledamot Patten att unionen fortlöpande har följt domstolens (ad hoc-domstol inrättad för att döma brotten begångna på Östtimor) verksamhet och att den på nytt skulle kunna ta upp denna fråga så snart den sista domen, som förväntades komma i början av maj 2003, blivit känd och innan överklagandeförfarandet inleds.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Vilken information förfogar kommissionen för närvarande över när det gäller ad hoc-domstolens verksamhet? |
| --- | --- |

—

Vilken information förfogar kommissionen för närvarande över när det gäller ad hoc-domstolens verksamhet?

| — | Vilka slutsatser drar den av denna verksamhet? |
| --- | --- |

—

Vilka slutsatser drar den av denna verksamhet?

| — | Hur trovärdiga anser kommissionen domstolens beslut vara, i ljuset av rättsstatsprincipen och det fulla iakttagandet av internationella bestämmelser rörande mänskliga rättigheter? |
| --- | --- |

—

Hur trovärdiga anser kommissionen domstolens beslut vara, i ljuset av rättsstatsprincipen och det fulla iakttagandet av internationella bestämmelser rörande mänskliga rättigheter?

| — | Vilka program har inletts eller håller på att förberedas mellan EU och Indonesien avseende sunt styrelseskick, stärkande av rättsväsendet och respekt för de mänskliga rättigheterna? |
| --- | --- |

—

Vilka program har inletts eller håller på att förberedas mellan EU och Indonesien avseende sunt styrelseskick, stärkande av rättsväsendet och respekt för de mänskliga rättigheterna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 september 2003)

Kommissionen har genom sin delegation i Jakarta och tillsammans med medlemsstaternas representationer i Indonesien noga följt den särskilda domstolens verksamhet i Östtimor.

Efter den senaste domen som meddelades den 5 augusti 2003 gjorde Europeiska unionen ett uttalande där den uttryckte sin besvikelse och hävdade att bristerna i förfarandet har minskat domarnas trovärdighet.

Kommissionen har för avsikt att uppmana de behöriga myndigheterna att förbättra förfarandena för överklaganden så att de överensstämmer med internationella normer för rättskipning och ger garantier för att domarna är i proportion till hur allvarliga brott som begåtts.

Med hänsyn till bristerna i rättssystemet i Indonesien har kommissionen åtagit sig att stödja Partnership for Good Governance med 13 miljoner euro, ett program som genomförs av FN:s utvecklingsprogram UNDP. Kommissionen planerar också ett program för rättsligt stöd, Judiciary Support Programme, med en budget på 11 miljoner euro, inriktat på utbildning av domare och åklagare. Vidare håller kommissionen på att granska en begäran från National Commission on Human Rights KOMNAS HAM om särskilt tekniskt bistånd för utredningsmetoder i konfliktområden i Indonesien.

---

(1)  Se s. 337.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/400 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/400

---

(2004/C 88 E/0406)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2310/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(8 juli 2003)

Ämne:   Fängslade EU-medborgare i Japan

Kan kommissionen, med hänsyn till att den har rätt att delta i de månatliga möten som EU:s konsulära tjänstemän håller, ange hur många EU-medborgare från respektive medlemsstat som för närvarande sitter i fängelse i Japan?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(24 juli 2003)

Kommissionens delegation i Tokyo deltar i EU:s samrådsmöten om konsulära frågor enbart i den mån som kommissionen är specifikt behörig i de frågor som diskuteras. Fängelsebesök och omsorg om medborgare från medlemsstaterna som är i behov av konsulär hjälp ingår inte i kommissionens delegations behörighet. Under diskussionerna vid konsulatsmötet framkom det emellertid att det enligt de senaste uppgifterna skulle röra sig om 100 västerländska fångar enbart i Tokyo. Det är svårt att få fram exakta uppgifter, i synnerhet om EU-medborgare arresteras och hålls fängslade i lokala polisdistrikt. (I vissa fall innebär detta också skilda tolkningar av nationalitet, eftersom exempelvis Förenade kungarikets ambassad inte godtar att de japanska myndigheterna betraktar invånare i Hongkong som kinesiska medborgare). Flertalet fall rör överträdelser av lagar med anknytning till narkotika. Kommissionen har därför ingen möjlighet att lägga fram någon detaljerad uppställning över siffrorna för enskilda medlemsstater. En begäran om sådana uppgifter bör riktas till medlemsstaterna själva.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/401 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/401

---

(2004/C 88 E/0407)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2317/03

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(14 juli 2003)

Ämne:   Europeiska medborgares rätt till personlig integritet

Den 25 juni i år hölls ett toppmöte mellan EU och USA. Ett av ämnena på dagordningen var eller borde ha varit projektet TIA (ursprungligen Total Information Awareness, sedan ändrat till Terrorism Information Awareness) som i grunden är ett projekt för att upprätta en enorm apparat för insamling och analys av information från de mest skilda källor, från existerande databanker till affärstransaktioner, från förflyttningar till avlyssning av samtal. Enligt Stefano Rodotà, ansvarig på den italienska myndigheten för personlig integritet, håller en ny dimension av övervakningen på att utvecklas där statens makt stärks när det gäller att samla in alla former av personinformation på alla tänkbara sätt, och oberoende av det ursprungliga syftet med insamlingen. Europaparlamentet har också genom sin talman Pat Cox gjort klara och tydliga uttalanden om att vi inte kan tillåta USA att diktera lagar i Europa.

| 1. | Vilka blev resultaten från toppmötet mellan EU och USA den 25 juni i år när det gäller TIA? |
| --- | --- |

1.

Vilka blev resultaten från toppmötet mellan EU och USA den 25 juni i år när det gäller TIA?

| 2. | Anser inte kommissionen att sådana amerikanska lagar inte kan och bör ha extraterritoriell verkan och att det lämpligaste sättet att lösa sådana frågor i förekommande fall skulle vara internationella konventioner? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen att sådana amerikanska lagar inte kan och bör ha extraterritoriell verkan och att det lämpligaste sättet att lösa sådana frågor i förekommande fall skulle vara internationella konventioner?

| 3. | Har kommissionen försvarat principen enligt vilken det är oacceptabelt att Förenta staterna med alla medel insamlar information som uppstår genom fri kommunikation mellan europeiska medborgare? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen försvarat principen enligt vilken det är oacceptabelt att Förenta staterna med alla medel insamlar information som uppstår genom fri kommunikation mellan europeiska medborgare?

| 4. | Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att slå vakt om de europeiska medborgarnas rätt till personlig integritet? |
| --- | --- |

4.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att slå vakt om de europeiska medborgarnas rätt till personlig integritet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 september 2003)

| 1. | Kommissionen följer noggrant samtliga initiativ för bättre säkerhet som inletts av Förenta staterna sedan den 11 september 2001.
  Bland dessa initiativ återfinns projektet Terrorism Information Awareness, som parlamentsledamoten tar upp. Det har sedan början av 2003 genomförts ett flertal åtgärder i kongressen i syfte att se till att försvarsministeriet och det nya ministeriet för inre säkerhet slutar att använda tekniker för datautvinning utan kongressens medgivande och utan lämpligt skydd av de medborgerliga fri- och rättigheterna. I februari 2003 upphävde kongressen tills vidare finansieringen av programmet Total Information Awareness och krävde att försvarsministeriet skulle redogöra för dess konsekvenser för privatlivet och de medborgerliga fri- och rättigheterna. Kongressen begränsade också programmets tillämpning genom att fastslå att det inte fick tillämpas på amerikanska medborgare annat än om kongressen gett särskilt tillstånd till det. Denna text blev lag den 20 februari 2003, då Förenta staternas president undertecknade den. Den 20 maj 2003 offentliggjorde försvarsministeriets Advanced Research Projects Agency sin rapport. Programmets namn ändrades från ”Total” till ”Terrorism” Information Awareness project, vilket parlamentsledamoten också påpekar. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen följer noggrant samtliga initiativ för bättre säkerhet som inletts av Förenta staterna sedan den 11 september 2001.

Bland dessa initiativ återfinns projektet Terrorism Information Awareness, som parlamentsledamoten tar upp. Det har sedan början av 2003 genomförts ett flertal åtgärder i kongressen i syfte att se till att försvarsministeriet och det nya ministeriet för inre säkerhet slutar att använda tekniker för datautvinning utan kongressens medgivande och utan lämpligt skydd av de medborgerliga fri- och rättigheterna. I februari 2003 upphävde kongressen tills vidare finansieringen av programmet Total Information Awareness och krävde att försvarsministeriet skulle redogöra för dess konsekvenser för privatlivet och de medborgerliga fri- och rättigheterna. Kongressen begränsade också programmets tillämpning genom att fastslå att det inte fick tillämpas på amerikanska medborgare annat än om kongressen gett särskilt tillstånd till det. Denna text blev lag den 20 februari 2003, då Förenta staternas president undertecknade den. Den 20 maj 2003 offentliggjorde försvarsministeriets Advanced Research Projects Agency sin rapport. Programmets namn ändrades från ”Total” till ”Terrorism” Information Awareness project, vilket parlamentsledamoten också påpekar.

| 2. | Mot bakgrund av programmets natur och möjligheten att dess verksamhet kan komma att inverka på EU-medborgarnas rättigheter följer kommissionen noggrant utvecklingen på detta område och har redan tagit upp frågan inom ramen för de pågående diskussionerna med Förenta staterna när det gäller tillgång till personuppgifter som samlas in av flygbolag (bokningsnummer eller ”PNR-nummer”). Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt att Förenta staternas lagar om insamling av uppgifter inte bör ha extraterritoriell verkan. Den verksamhet som för närvarande undersöks är emellertid av sådan karaktär att det krävs internationellt samarbete för att finna lösningar på de områden som ger anledning till bekymmer. |
| --- | --- |

2.

Mot bakgrund av programmets natur och möjligheten att dess verksamhet kan komma att inverka på EU-medborgarnas rättigheter följer kommissionen noggrant utvecklingen på detta område och har redan tagit upp frågan inom ramen för de pågående diskussionerna med Förenta staterna när det gäller tillgång till personuppgifter som samlas in av flygbolag (bokningsnummer eller ”PNR-nummer”). Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt att Förenta staternas lagar om insamling av uppgifter inte bör ha extraterritoriell verkan. Den verksamhet som för närvarande undersöks är emellertid av sådan karaktär att det krävs internationellt samarbete för att finna lösningar på de områden som ger anledning till bekymmer.

| 3. | Trots att programmet inte officiellt fanns på dagordningen för toppmötet mellan Europeiska unionen och Förenta staterna den 25 juni 2003 togs den bredare frågan om uppgiftsskydd upp i samband med de ovan nämnda diskussionerna om bokningsnummer.
  Kommissionen är överens med parlamentsledamoten om att Förenta staternas olika lagar om insamling av uppgifter sannolikt kommer att inverka på EU-medborgarnas rättigheter, och kommer därför att fortsätta att följa utvecklingen och diskutera frågan med Förenta staterna för att finna tillfredsställande lösningar som garanterar att EU:s principer om uppgiftsskydd iakttas i största möjliga mån och att EU-medborgarnas rätt till privatliv skyddas. |
| --- | --- |

3.

Trots att programmet inte officiellt fanns på dagordningen för toppmötet mellan Europeiska unionen och Förenta staterna den 25 juni 2003 togs den bredare frågan om uppgiftsskydd upp i samband med de ovan nämnda diskussionerna om bokningsnummer.

Kommissionen är överens med parlamentsledamoten om att Förenta staternas olika lagar om insamling av uppgifter sannolikt kommer att inverka på EU-medborgarnas rättigheter, och kommer därför att fortsätta att följa utvecklingen och diskutera frågan med Förenta staterna för att finna tillfredsställande lösningar som garanterar att EU:s principer om uppgiftsskydd iakttas i största möjliga mån och att EU-medborgarnas rätt till privatliv skyddas.

| 4. | Kommissionen noterar parlamentsledamotens åsikt att det lämpligaste sättet att lösa denna typ av problem är genom ett internationellt fördrag, och kommer att beakta detta alternativ såväl vid interna överläggningar som vid diskussioner med Förenta staterna. Kommissionen kommer även i fortsättningen att underrätta Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter om hur dessa diskussioner framskrider och skulle välkomna ytterligare överläggningar om denna fråga i detta forum. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen noterar parlamentsledamotens åsikt att det lämpligaste sättet att lösa denna typ av problem är genom ett internationellt fördrag, och kommer att beakta detta alternativ såväl vid interna överläggningar som vid diskussioner med Förenta staterna. Kommissionen kommer även i fortsättningen att underrätta Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter om hur dessa diskussioner framskrider och skulle välkomna ytterligare överläggningar om denna fråga i detta forum.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/402 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/402

---

(2004/C 88 E/0408)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2357/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(17 juli 2003)

Ämne:   Kränkningar av religionsfriheten i Uzbekistan som drabbar muslimska medborgare

Kommissionen ombes beakta följande:

| — | Den 17 juni 2003 samlades cirka 50 kvinnor i Namangan för att kräva att deras makar friges. Männen är ”samvetsfångar” då de är skyldiga till att vara av muslimsk tro. |
| --- | --- |

—

Den 17 juni 2003 samlades cirka 50 kvinnor i Namangan för att kräva att deras makar friges. Männen är ”samvetsfångar” då de är skyldiga till att vara av muslimsk tro.

| — | Misor Ubaidulaeva, en av demonstranterna, protesterar mot de förhållanden under vilka hennes make hålls fången. Han blir slagen dagligen och har nu förlorat hörseln på grund av de slag han fått. |
| --- | --- |

—

Misor Ubaidulaeva, en av demonstranterna, protesterar mot de förhållanden under vilka hennes make hålls fången. Han blir slagen dagligen och har nu förlorat hörseln på grund av de slag han fått.

| — | Den lokala polisen nekar inte till att ha utövat påtryckningar på Misor Ubaidulaeva för att förmå henne att underteckna en skriftlig förklaring där hon avstår från att delta i andra ”olagliga sammankomster”. |
| --- | --- |

—

Den lokala polisen nekar inte till att ha utövat påtryckningar på Misor Ubaidulaeva för att förmå henne att underteckna en skriftlig förklaring där hon avstår från att delta i andra ”olagliga sammankomster”.

Beaktas bör också att Europeiska unionen har utmärkta förbindelser med Uzbekistan när det gäller ekonomiskt samarbete och handel.

| — | Skulle kommissionen kunna meddela om den känner till de fakta som presenterats ovan? |
| --- | --- |

—

Skulle kommissionen kunna meddela om den känner till de fakta som presenterats ovan?

| — | Vilka initiativ avser kommissionen att ta inom ramen för det nämnda samarbetet som ett seriöst och effektivt medel för att förmå Uzbekistan att respektera religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ avser kommissionen att ta inom ramen för det nämnda samarbetet som ett seriöst och effektivt medel för att förmå Uzbekistan att respektera religionsfriheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 augusti 2003)

Kommissionen är fullt medveten om de mycket svåra förhållandena som muslimer i Uzbekistan lever under. Den känner till mötet i Namangan och följer noga situationen.

Partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EU och Uzbekistan utgör en lämplig ram för att diskutera sådana frågor.

Kommission kommer att fortsätta att vid varje bilateralt möte ta upp frågan om religionsfrihet med de uzbekiska myndigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/403 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/403

---

(2004/C 88 E/0409)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2359/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(17 juli 2003)

Ämne:   Överträdelser av religionsfriheten i Kosovo

Kommissionen ombes beakta följande:

| — | Den 27 juni 2003 under ett besök i Pristina uppmanade Natos generalsekreterare George Robertson albanesiska kosovaner att vara tolerantare och redo att bygga ett multietniskt samhälle. |
| --- | --- |

—

Den 27 juni 2003 under ett besök i Pristina uppmanade Natos generalsekreterare George Robertson albanesiska kosovaner att vara tolerantare och redo att bygga ett multietniskt samhälle.

| — | Samma dag blev gravar skändade på den ortodoxa kyrkogården i Kosovska Vitina och i Prestina blev den ortodoxa kyrkan i St. Nicola överfallen, som skyddades av KFOR, Natos fredsbevarande styrka, fram tills i slutet av förra året. |
| --- | --- |

—

Samma dag blev gravar skändade på den ortodoxa kyrkogården i Kosovska Vitina och i Prestina blev den ortodoxa kyrkan i St. Nicola överfallen, som skyddades av KFOR, Natos fredsbevarande styrka, fram tills i slutet av förra året.

| — | Den 28 maj 2003 sköt okända personer på två spanska KFOR-soldater som vaktade det ortodoxa klostret i Gorioc nära Istok. |
| --- | --- |

—

Den 28 maj 2003 sköt okända personer på två spanska KFOR-soldater som vaktade det ortodoxa klostret i Gorioc nära Istok.

| — | Den 31 maj 2003 kastades en granat på en grekisk KFOR-kontrollpostering som skyddade kyrkan St. Czar Uros i staden Urosevac i södra delen av landet. |
| --- | --- |

—

Den 31 maj 2003 kastades en granat på en grekisk KFOR-kontrollpostering som skyddade kyrkan St. Czar Uros i staden Urosevac i södra delen av landet.

| — | FN:s delegation, UNMIK, och KFOR, är på jakt efter de ansvariga för dessa incidenter, men inte en enda person har arresterats som ansvarig för de hundratals liknande attacker mot ortodoxa kyrkor och kyrkogårdar. |
| --- | --- |

—

FN:s delegation, UNMIK, och KFOR, är på jakt efter de ansvariga för dessa incidenter, men inte en enda person har arresterats som ansvarig för de hundratals liknande attacker mot ortodoxa kyrkor och kyrkogårdar.

| — | Kosovo och Metohija har kriget bakom sig och det var fyra år sedan konflikten avslutades men ännu är det inte möjligt att återupprätta kristna heliga platser. |
| --- | --- |

—

Kosovo och Metohija har kriget bakom sig och det var fyra år sedan konflikten avslutades men ännu är det inte möjligt att återupprätta kristna heliga platser.

Beaktas bör också att Europeiska unionen har investerat mycket i Kosovo.

| — | Skulle kommissionen kunna meddela om den är medveten om de fakta som presenterats ovan? |
| --- | --- |

—

Skulle kommissionen kunna meddela om den är medveten om de fakta som presenterats ovan?

| — | Vilka initiativ skulle kunna utgöra ett seriöst och effektivt medel för att förmå den kosovanska administrationen att respektera religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ skulle kunna utgöra ett seriöst och effektivt medel för att förmå den kosovanska administrationen att respektera religionsfriheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 augusti 2003)

Världssamfundet oroar sig mycket för skyddet av serbisk-ortodoxa religiösa platser i Kosovo. Kommissionen fördömer starkt attackerna mot dessa platser och ser med tillfredsställelse på att den Nato-ledda fredsbevarande styrkan i Kosovo (KFOR) tillhandahåller betydande styrkor åt skyddet av de platser i Kosovo som tillhör kulturarvet.

Kommissionen stöder de insatser som görs av Förenta nationernas uppdrag i Kosovo för att upprätta demokratiska institutioner vilka borde bana väg för försoning mellan samtliga folkgrupper. Detta är den viktigaste metoden för att minska våldet och bygga upp ett multietniskt Kosovo som präglas av tolerans.

Mera specifikt har kommissionen uppmanat den internationella civila förvaltningen i Kosovo (Förenta nationernas uppdrag i Kosovo — Unmik) och övergångsorganen för självstyre att i Kosovos konsoliderade budget, till vilken gemenskapen bidrar, ta upp anslag för reparation av de skadade platserna som en av prioriteringarna för offentlig återuppbyggnad och offentliga investeringar. Detta skulle visa att denna fråga är viktig och att det politiska ledarskapet och Kosovos samhälle tar mera ansvar för detta problem.

Kommissionen avser således inte själv att med bidrag från gemenskapens budget återställa några religiösa byggnader i Kosovo. Det kan dock nämnas att kommissionen, på initiativ av ordförande Prodi och med stöd av kommissionsledamoten med ansvar för utbildning och kultur, samfinansierar en ”Integrerad plan för återuppbyggnadsprojekt (IRPP)/Gemensam åtgärd för undersökning av arkitekturarvet och det arkeologiska arvet (inklusive samtliga samfunds religiösa arv)” samt upprättandet av en prioriteringslista över monument och platser i Balkan vars bevarande eller återställande brådskar. Denna gemensamma åtgärd genomförs inom ramen för det regionala program för kultur- och naturarv i sydöstra Europa som Europarådet fastställt för perioden 2003-2005 och kommer att utgöra en mycket värdefull informationskälla som kan uppmuntra myndigheter, givare och internationella organ att göra insatser på detta område.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/404 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/404

---

(2004/C 88 E/0410)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2360/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(17 juli 2003)

Ämne:   Kränkningar av religionsfriheten och rättsliga hinder för att utöva religiös verksamhet i Slovakien

Kommissionen ombes beakta följande:

| — | Ledarna för små protestantiska kyrkor, troende muslimer och Hare Krishna-anhängare protesterar mot religionslagen från 1991 som förhindrar att religiösa samfund med mindre än 20 000 medlemmar får en rättslig status. |
| --- | --- |

—

Ledarna för små protestantiska kyrkor, troende muslimer och Hare Krishna-anhängare protesterar mot religionslagen från 1991 som förhindrar att religiösa samfund med mindre än 20 000 medlemmar får en rättslig status.

| — | Pastor Ivan Zustiak, ledare för den protestantiska kyrkan Brethren, har begärt att bli registrerad men religionsverket har nekat detta. |
| --- | --- |

—

Pastor Ivan Zustiak, ledare för den protestantiska kyrkan Brethren, har begärt att bli registrerad men religionsverket har nekat detta.

| — | Muhammed Safwan Hasna, en syrisk imam med slovakiskt medborgarskap, beklagar sig över att de avslagna ansökningarna om registrering och det omöjliga i att bygga moskéer är förödmjukande. De saknar en lämplig och fast plats där de kan samlas för att be, umgås och ge uttryck för muslimsk kultur. Hasna förvärvade en tomt i stadens historiska centrum för ungefär tre år sedan, men borgmästaren har aldrig beviljat byggnadslov. I Slovakien finns endast 5 000 muslimer varav de allra flesta finns i Bratislava. Trossamfundet i Bratislava, som har tvingats att registrera sig som en välgörenhetsorganisation, har i många år försökt att inrätta ett muslimskt centrum. |
| --- | --- |

—

Muhammed Safwan Hasna, en syrisk imam med slovakiskt medborgarskap, beklagar sig över att de avslagna ansökningarna om registrering och det omöjliga i att bygga moskéer är förödmjukande. De saknar en lämplig och fast plats där de kan samlas för att be, umgås och ge uttryck för muslimsk kultur. Hasna förvärvade en tomt i stadens historiska centrum för ungefär tre år sedan, men borgmästaren har aldrig beviljat byggnadslov. I Slovakien finns endast 5 000 muslimer varav de allra flesta finns i Bratislava. Trossamfundet i Bratislava, som har tvingats att registrera sig som en välgörenhetsorganisation, har i många år försökt att inrätta ett muslimskt centrum.

| — | Martin Huncar, biträdande pastor i den protestantiska kyrkan World of Life i Bratislava, hävdar att hans kyrka inte ens försökt att registrera sig eftersom man visste att det skulle vara lönlöst. Kyrkan har tvingats registrera sig vid inrikesministeriet som en organisation för social och kristen verksamhet till förmån för unga. De får inte använda ordet ”kyrka” i sina officiella dokument. Martin Huncar betonar att utan sådan registrering är det inte möjligt för kyrkan att anordna bröllop och begravningar med rättslig verkan och inte heller verka i skolor och fängelser. |
| --- | --- |

—

Martin Huncar, biträdande pastor i den protestantiska kyrkan World of Life i Bratislava, hävdar att hans kyrka inte ens försökt att registrera sig eftersom man visste att det skulle vara lönlöst. Kyrkan har tvingats registrera sig vid inrikesministeriet som en organisation för social och kristen verksamhet till förmån för unga. De får inte använda ordet ”kyrka” i sina officiella dokument. Martin Huncar betonar att utan sådan registrering är det inte möjligt för kyrkan att anordna bröllop och begravningar med rättslig verkan och inte heller verka i skolor och fängelser.

| — | Ragunatha Priya, ledare för Hare Krishna-församlingen i Abranovce i närheten av Prsov har sagt att de endast kunnat registrera sig som civil organisation. |
| --- | --- |

—

Ragunatha Priya, ledare för Hare Krishna-församlingen i Abranovce i närheten av Prsov har sagt att de endast kunnat registrera sig som civil organisation.

| — | På frågan om huruvida nekande att registrera nya religiösa grupper utgör diskriminering har Jan Juran, direktör för religionsverket inom kulturministeriet svarat ”att det sannolikt är sant, men att situationen är sådan. Hittills har det inte framförts någon kritik alls från det slovakiska parlamentet eller från Helsingforskommittén.” Jan Juran har nekat till att svara på om påtryckningarna att inte tillåta religiösa grupper att registrera sig kommer från den dominerande katolska kyrkan. |
| --- | --- |

—

På frågan om huruvida nekande att registrera nya religiösa grupper utgör diskriminering har Jan Juran, direktör för religionsverket inom kulturministeriet svarat ”att det sannolikt är sant, men att situationen är sådan. Hittills har det inte framförts någon kritik alls från det slovakiska parlamentet eller från Helsingforskommittén.” Jan Juran har nekat till att svara på om påtryckningarna att inte tillåta religiösa grupper att registrera sig kommer från den dominerande katolska kyrkan.

Skulle kommissionen kunna meddela om den känner till de fakta som presenterats ovan?

Anser kommissionen att lagen från 1991 är förenlig med de europeiska fördragen och internationellt erkända konventioner om och definitioner av religionsfrihet?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 augusti 2003)

Religionsfrihet är en universell och grundläggande personlig rättighet och står som sådan över den nationella jurisdiktionen.

Kommissionen följer regelbundet situationen beträffande religionsfrihet i Slovakien eftersom respekten för religionsfriheten är en viktig del av de politiska kriterier för anslutning som fastställdes i Köpenhamn. Rätten att fritt ge uttryck för sin religion eller tro i Slovakien säkerställs genom artikel 24 i den slovakiska författningen och regleras mer i detalj i lag nr 308/1991 saml. om religionsfrihet och kyrkors och trossamfunds ställning, med senare ändringar. Denna lag innehåller tillsammans med lag nr 192/1992, saml. om registrering av kyrkor och religiösa samfund, bestämmelser beträffande vissa villkor för registrering av kyrkor. För att en kyrka eller ett religiöst samfund skall erkännas måste det vara registrerat. Det är på denna rättsliga grund som de sammanslutningar som parlamentsledamoten nämner har nekats registrering som kyrka eller trossamfund. Kravet på registrering utgör dock inte en begränsning av de rättigheter och friheter som säkerställs genom artikel 24 i den slovakiska författningen. Den enskilde människans rätt att fritt ge uttryck för sin religion eller tro förblir intakt. Införandet av ”registrerade kyrkor” strider inte heller mot statens religiösa neutralitet (som också säkerställs genom den slovakiska författningen).

Detta har också bekräftats i Europarådets nyligen offentliggjorda rapport om Slovakien som antogs av ministerkommittén den 3 juli 2003 (CM/Monitor(2003)9). I rapporten betonas att religionsfrihet inte bör likställas med lika möjligheter till en viss benämning. När de registreras tilldelas kyrkorna rätten att kalla sig kyrka som ett erkännande från statens sida av deras socialt välgörande karaktär. I rapporten dras slutsatsen att kyrkor och trossamfund både enligt lagstiftningen och i verkligheten fritt kan bedriva sin verksamhet oberoende av om de är registrerade eller inte.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/405 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/405

---

(2004/C 88 E/0411)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2361/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(17 juli 2003)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Vitryssland genom ett nytt konkordat som ger större makt till den ortodoxa kyrkan

Kommissionen ombes beakta följande:

| — | Den 12 juni 2003 undertecknades ett konkordat mellan den ortodoxa kyrkan och staten där den ortodoxa kyrkan ges större inflytande över statsapparaten och tillåts att utveckla utvecklingsprogram med alla inflytelserika sektorer. |
| --- | --- |

—

Den 12 juni 2003 undertecknades ett konkordat mellan den ortodoxa kyrkan och staten där den ortodoxa kyrkan ges större inflytande över statsapparaten och tillåts att utveckla utvecklingsprogram med alla inflytelserika sektorer.

| — | Med detta konkordat godkänner staten att Vitryssland ges beteckningen ”kanoniskt territorium” för den ortodoxa kyrkan. |
| --- | --- |

—

Med detta konkordat godkänner staten att Vitryssland ges beteckningen ”kanoniskt territorium” för den ortodoxa kyrkan.

| — | Bland de tidigare sovjetrepublikerna har hittills enbart Georgien ingått ett konkordat med den lokala ortodoxa kyrkan på hög nivå. Den 14 oktober 2002 undertecknades ett ”konstitutionellt avtal” med den katolska patriarken Ilja II av president Eduard Sjevardnadze. |
| --- | --- |

—

Bland de tidigare sovjetrepublikerna har hittills enbart Georgien ingått ett konkordat med den lokala ortodoxa kyrkan på hög nivå. Den 14 oktober 2002 undertecknades ett ”konstitutionellt avtal” med den katolska patriarken Ilja II av president Eduard Sjevardnadze.

| — | Bestämmelserna i det georgiska konkordatet, som omfattar skatter och restitution av kyrklig egendom, motsvarar i hög grad religionslagarna i Ryssland. Men det nya vitryska konkordatet går ännu lägre genom att det i statens lagstiftningsterminologi införts ett antal nyckelteman som patriarken av Moskva propagerat för efter Sovjetunionens sammanbrott. |
| --- | --- |

—

Bestämmelserna i det georgiska konkordatet, som omfattar skatter och restitution av kyrklig egendom, motsvarar i hög grad religionslagarna i Ryssland. Men det nya vitryska konkordatet går ännu lägre genom att det i statens lagstiftningsterminologi införts ett antal nyckelteman som patriarken av Moskva propagerat för efter Sovjetunionens sammanbrott.

Beaktas bör också att Europeiska unionen har utmärkta förbindelser med Vitryssland när det gäller ekonomiskt samarbete och handel.

| — | Skulle kommissionen kunna meddela om den känner till de fakta som presenterats ovan? |
| --- | --- |

—

Skulle kommissionen kunna meddela om den känner till de fakta som presenterats ovan?

| — | Vilka initiativ avser kommissionen att ta inom ramen för det nämnda samarbetet som ett seriöst och effektivt medel för att förmå Vitryssland att respektera religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ avser kommissionen att ta inom ramen för det nämnda samarbetet som ett seriöst och effektivt medel för att förmå Vitryssland att respektera religionsfriheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

Vad beträffar förbindelserna med Vitryssland måste det påpekas att EU:s och medlemsstaternas agerande i Vitryssland är starkt begränsat i enlighet med rådets resolution från september 1997 där det fastställs flera restriktioner för politiska kontakter. Under dessa förhållanden kan de ekonomiska förbindelserna och handelsförbindelserna mellan gemenskapen och Vitryssland knappast beskrivas som ”utmärkta”.

Kommissionen vill på nytt understryka att den fäster stor vikt vid religionsfrihet, trosfrihet och yttrandefrihet. EU har vid upprepade tillfällen framhållit att iakttagande av mänskliga rättigheter och demokratisering måste utgöra en integrerad del av all politisk dialog med tredjeländer. Religionsfrihet, som är en av de grundläggande mänskliga rättigheterna, tas liksom religiösa minoriteters rättigheter upp i EU:s bilaterala politiska dialoger, och när så är lämpligt, i de marscher och offentliga uttalanden, och är även föremål för åtgärder från unionen sida inom forum såsom FN:s kommission för mänskliga rättigheter eller generalförsamlingens tredje utskott.

Kommissionen kommer fortsatt att verka för religionsfrihet och iakttagandet av de mänskliga rättigheterna i Vitryssland och har ett nära samarbete med medlemsstaterna, Europarådet, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och FN i dessa frågor.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/406 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/406

---

(2004/C 88 E/0412)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2370/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Gruppvåldtäkter mot kvinnor i Kenya begångna av brittiska soldater

Nyligen har anklagelser från 650 kvinnor i staden Isolio i östra Kenya kommit i dagen. Dessa kvinnor har utsatts för våldtäkter, i många fall gruppvåldtäkter, av brittiska soldater. I området finns ett brittiskt militärläger där det varje år hålls övningar. Enligt anklagelserna går de första våldtäkterna tillbaka till 1977, och trots att det brittiska försvarsdepartementet varit informerat har det aldrig ingripit. Till följd av dessa våldtäkter har många kvinnor fött blandbarn och lever nu på marginalen, förskjutna av sina familjer. Flertalet av kvinnorna har med ekonomiskt stöd från sitt land väckt talan och gör anspråk på skadestånd.

Det framkallar både vrede och indignation att

| — | de sexuella övergreppen mot dessa kvinnor begåtts som en form av nöje, och dessutom av europeiska medborgare, |
| --- | --- |

—

de sexuella övergreppen mot dessa kvinnor begåtts som en form av nöje, och dessutom av europeiska medborgare,

| — | det inte visats någon som helst respekt för kvinnornas fysiska och psykiska integritet, |
| --- | --- |

—

det inte visats någon som helst respekt för kvinnornas fysiska och psykiska integritet,

| — | kvinnorna och deras barn fått betala ett högt pris, marginaliserade och bortstötta av sina familjer, för någonting som de själva inte har någon skuld i. |
| --- | --- |

—

kvinnorna och deras barn fått betala ett högt pris, marginaliserade och bortstötta av sina familjer, för någonting som de själva inte har någon skuld i.

Med tanke på ovanstående undrar jag följande: Kommer kommissionen att ingripa för att detta fall skall redas ut, för att de kenyanska kvinnorna skall få moralisk och materiell upprättelse och för att det skall statueras exempel genom att förövarna straffas? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att liknande fall av våldtäkter och sexuella övergrepp skall undvikas, vilka utgör ett flagrant brott mot de drabbade kvinnornas mänskliga rättigheter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 augusti 2003)

Kommissionen har informerats om de gruppvåldtäkter som brittiska soldater skall ha begått mot kvinnor i Kenya. Kommissionen anser att det är den berörda medlemsstatens regering som bör följa upp och vidta lämpliga åtgärder i denna fråga. Kommissionen vill i detta sammanhang fästa uppmärksamheten på Amnesty internationals rapport ”Decades of Impunity: Serious allegations of Rape of Kenyan Women by UK Army Personnel” i vilken det noteras att den brittiska militärpolisens särskilda undersökningsavdelning i april 2003 inledde en undersökning beträffande ett antal av våldtäktsanklagelserna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/407 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/407

---

(2004/C 88 E/0413)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2371/03

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Associeringsavtal mellan EU och Egypten

Kan kommissionen garantera att man kommer att fästa avseende vid huruvida Egypten uppfyller kraven i artikel 2 vad gäller respekten för de mänskliga rättigheterna, när associeringsavtalet mellan EU och Egypten träder i kraft? Hur kommer kommissionen att bedöma om Egypten efterlever denna artikel och vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att se till att Egypten fullt ut lever upp till sina åligganden?

Finns det någon möjlighet till att Egypten ”i ett tidigt skede” kan dra vissa fördelar till följd av avtalet, och om så är fallet vilka fördelar skulle man kunna erbjuda och när? Är kommissionen vidare överens om att Egypten, ifall sådana fördelar medges, måste uppmanas till att vidta åtgärder vad gäller andra aspekter av avtalet, i synnerhet artikel 2?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 augusti 2003)

Iakttagandet av de mänskliga rättigheterna är av stor vikt för kommissionen, som oberoende av associeringsavtalet har följt situationen i Egypten noggrant. Parlamentsledamoten känner förmodligen till Europeiska unionens många insatser när det gäller människorätts- och demokratiseringsfrågor i Egypten. Diskussioner om de mänskliga rättigheterna ägde senast rum under ministermötet mellan unionen och Egypten den 16-17 juni 2003.

När associeringsavtalet träder i kraft kommer det enligt artikel 3 i avtalet att inledas en formell politisk dialog inom ramen för associeringsråden och associeringskommittéerna, bl.a. om mänskliga rättigheter och demokratisering. Dialogen kommer att lägga en stabil grund för utvecklingen av en djupare dialog och ett djupare samarbete med Egypten när det gäller mänskliga rättigheter och demokratisering.

Kommissionen har dessutom för avsikt att vidareutveckla den förstärkta dialogen och det förstärkta samarbetet genom att genomföra ett nyligen utarbetat initiativ. Kommissionen utfärdade den 22 maj 2003 ett meddelande om ”stärkande av EU:s åtgärder för mänskliga rättigheter och demokratisering i samarbete med Medelhavspartnerna” inom ramen för dialogen och samarbetet enligt associeringsavtalen mellan EU och partnerländerna i Medelhavsområdet. Meddelandet håller nu på att behandlas av rådet och Europaparlamentet.

Huruvida Egypten i ett tidigt skede skulle kunna dra vissa fördelar till följd av avtalet beror först och främst på när associeringsavtalet träder i kraft; avtalet måste ratificeras av varje medlemsstat. En provisorisk tillämpning av associeringsavtalet skulle omfatta handel och handelsrelaterade bestämmelser och skulle kräva att associeringsavtalets parter kom överens om ett sådant tillvägagångssätt. Det finns redan exempel på provisorisk tillämpning av associeringsavtal (t.ex. med Libanon). Fördelarna skulle i så fall vara de som fastställs i det associeringsavtal som undertecknades den 25 juni 2001. De skulle särskilt gälla avveckling av tullar för industriprodukter som importeras till Egypten och regler för jordbruksprodukter, fiskeriprodukter och bearbetade jordbruksprodukter. Industriprodukter med ursprung i Egypten har redan fritt tillträde till gemenskapen i enlighet med samarbetsavtalet från 1977.

För att uppnå målen med avtalet, särskilt inom ramen för den nya grannskapsstrategin, kommer kommissionen att se till att framsteg görs inom alla delar av avtalet, inbegripet artikel 3.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/408 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/408

---

(2004/C 88 E/0414)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2372/03

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Fängslade EU-medborgares förflyttning till ett fängelse i hemlandet

Enligt de uppgifter som givits av utrikesförvaltningen i republiken Finland finns det bara i Venezuela 500 EU-medborgare som avtjänar långa fängelsestraff, ofta under synnerligen omänskliga förhållanden. Som exempel kan nämnas ett fängelse där inte ens de mest grundläggande tjänsterna erbjuds utan fångarna är tvungna att själva betala 300 euro per månad för nödvändiga införskaffningar, bl.a. för dagliga måltider. Transporterna är långa och omänskliga.

Trots att Venezuela har anslutit sig till det internationella avtalet om avtjänande av straff i hemlandet (som Venezuela ratificerat i april) verkar det inte på individnivå vara möjligt att i praktiken få till stånd ett avtal för förflyttning av fången till hemlandet. Till och med enskilda EU-länder verkar stå maktlösa. En orsak till att förflyttningarna inte lyckas torde vara den utbredda korruptionen inom förvaltningen i Venezuela.

Är kommissionen redo att snarast ordna förhandlingar av engångskaraktär gällande förflyttning av samtliga EU-medborgare som sitter fängslade i Venezuela för att dessa skall få avtjäna resten av sitt straff i ett fängelse i hemlandet? Är det möjligt att för detta ändamål sammankalla en delegation på hög nivå, vilken under de närmaste månaderna skulle resa till Venezuela för att där diskutera detta ärende på en så hög nivå som möjligt inom förvaltningen i Venezuela?

Känner kommissionen till läget i övriga tredje länder? Borde EU utveckla ett system med hjälp av vilket man snabbare kunde ingripa för att åtminstone de EU-medborgare som hålls fängslade under de allra svåraste förhållandena skulle förflyttas och få avtjäna sitt straff i hemlandet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 augusti 2003)

Kommissionen känner till den allmänna situationen och villkoren i fängelserna i Venezuela.

Det konsulära skyddet för unionsmedborgare är en fråga för respektive medlemsstat och en fråga som ligger utanför gemenskapens behörighet. Genom deras respektive diplomatiska beskickningar följer medlemsstaterna noggrant situationen för enskilda fängslade unionsmedborgare. En del medlemsstater har särskilda stödarrangemang till förmån för de fängslade vilka de försöker utnyttja på bästa möjliga sätt. Häri ingår möjligheten till förflyttning till hemlandet liksom ekonomisk hjälp och hälsovård.

Utöver den internationella konventionen om att avtjäna straff i hemlandet har en del medlemsstater bilaterala avtal med Venezuela. Förfarandena enligt dessa avtal är dock omständliga och kan ta upp till två år.

Tre medlemsstater, Tyskland, Italien och Nederländerna, överlämnade i maj 2003 en de marsch till Venezuelas inrikesminister. Kommissionen är beredd att samråda med medlemsstaterna i syfte att överlämna en de marsch på EU-nivå till de venezuelanska myndigheterna. Syftet med denna skulle vara att uppmana de venezuelanska myndigheterna att efterkomma åtagandena enligt den internationella konventionen om att avtjäna straff i hemlandet liksom att begära en förbättrad tillämpning av relevanta bilaterala avtal med medlemsstaterna. De marschen kunde också fungera som en påminnelse för de venezuelanska myndigheterna om att de enligt internationell lag är ålagda att sörja för människovärdiga villkor för utländska fångar i landets fängelser.

Då gemenskapen inte har behörighet i frågan underrättas kommissionen inte systematiskt om situationen för unionsmedborgare som är fängslade i tredjeländer.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/409 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/409

---

(2004/C 88 E/0415)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2401/03

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne:   Momsbefrielse för välgörenhetsinrättningars portokostnader

Kommissionen har föreslagit att porton skall momsbeläggas, vilket kommer att medföra en stor ekonomisk belastning för välgörenhetsinrättningar som skaffar medel genom direkta postförsändelser och som inte är berättigade till momsåterbäring i samma utsträckning som vanliga företag.

Kan kommissionen upplysa om huruvida det kommer att vara möjligt för välgörenhetsinrättningar, som enligt irländsk skattelagstiftning inte har rätt till momsåterbäring, att undantas från denna EU-lagstiftning?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 september 2003)

Kommissionens förslag (1) till ändring av direktiv 77/388/EEG (2) beträffande mervärdesskatt på tjänster som tillhandahålls inom postsektorn skulle göra det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa en reducerad skattesats för de flesta posttjänster som utnyttjas av privata konsumenter. Den föreslagna reducerade skattesatsen skulle omfatta direktreklam som skickas av välgörenhetsorganisationer i syfte att samla in pengar. Enligt kommissionens beräkningar borde priserna inte stiga om Irland tillämpar en reducerad skattesats på 5 % för dessa posttjänster. Detta beror på att An Post för närvarande inte kan dra av den mervärdesskatt den betalar på sina kostnader, vanligtvis till standardskattesatsen 21 %. När förslaget antagits kommer postens kostnader att sjunka, eftersom den kommer att kunna dra av den mervärdesskatt den betalar på sina kostnader.

I samband med mervärdesbeskattningen tas hänsyn till det särskilda sociala intresset av välgörenhetsverksamhet genom att vissa leveranser av varor och tjänster som utförs av välgörenhetsorganisationer är befriade från mervärdesskatt. Däremot är leveranser som utförs av andra företag och köps av välgörenhetsorganisationer inte skattebefriade. Det är inte ändamålsenligt att införa ett system med olika mervärdesskattesatser för posttjänster beroende på vem som köper dessa tjänster. Ett sådant system skulle medföra att postoperatörernas kostnader för att efterleva bestämmelserna skulle bli enorma och vara svårt för skatteförvaltningarna att kontrollera.

---

(1)  KOM(2003) 234 slutlig.

(2)  Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund, EGT L 145, 13.6.1977.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/410 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/410

---

(2004/C 88 E/0416)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2420/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne:   Upprepade israeliska beskyllningar mot palestinska massmedier och läroböcker samt den fortsatta kampanjen mot betalningar från EU utgående från dessa beskyllningar

| 1. | Känner kommissionen till att den israeliska organisationen ”Palestinian Media Watch”, som sedan sex år tillbaka följer alla palestinska TV-sändningar, tidningar och läroböcker, anser att Israels judiska invånare också i sändningar på senaste tid beskrivs som tillfälliga koloniala intränglingar som inte har någon historisk anknytning till området, att städerna Jaffa (för närvarande en stadsdel i Tel Aviv) och Beersheba samt Gennesarets sjö (Yam Kinneret) definieras som delar av Palestina samt att ungdomar uppmanas offra sig som ”shahid” för martyrdöden? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att den israeliska organisationen ”Palestinian Media Watch”, som sedan sex år tillbaka följer alla palestinska TV-sändningar, tidningar och läroböcker, anser att Israels judiska invånare också i sändningar på senaste tid beskrivs som tillfälliga koloniala intränglingar som inte har någon historisk anknytning till området, att städerna Jaffa (för närvarande en stadsdel i Tel Aviv) och Beersheba samt Gennesarets sjö (Yam Kinneret) definieras som delar av Palestina samt att ungdomar uppmanas offra sig som ”shahid” för martyrdöden?

| 2. | Känner kommissionen också till att, enligt samma källa, en opinionsundersökning vid Bir Zeit-universitetet i augusti 2002 givit vid handen att 42 procent av alla palestinier vill ha en demokrati med flera partier och 42 procent vill ha en islamsk enpartistat, men att, till följd av den propaganda som riktats till ungdomen, 58 procent av de yngre mellan 18 och 25 år stöder tanken på en sådan islamsk enpartistat? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att, enligt samma källa, en opinionsundersökning vid Bir Zeit-universitetet i augusti 2002 givit vid handen att 42 procent av alla palestinier vill ha en demokrati med flera partier och 42 procent vill ha en islamsk enpartistat, men att, till följd av den propaganda som riktats till ungdomen, 58 procent av de yngre mellan 18 och 25 år stöder tanken på en sådan islamsk enpartistat?

| 3. | Känner kommissionen också till att dessa oroväckande uppgifter på nytt och på nytt används som argument för att EU skall upphöra med sitt ekonomiska stöd till de områden som styrs av den palestinska myndigheten och på det sättet bidrar till att motverka de ansträngningar som görs för att undervisning och ekonomi inom dessa områden så långt som möjligt skall fås upp till samma nivå som i Israel? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen också till att dessa oroväckande uppgifter på nytt och på nytt används som argument för att EU skall upphöra med sitt ekonomiska stöd till de områden som styrs av den palestinska myndigheten och på det sättet bidrar till att motverka de ansträngningar som görs för att undervisning och ekonomi inom dessa områden så långt som möjligt skall fås upp till samma nivå som i Israel?

| 4. | Är kommissionen, också efter den senaste tidens beskyllningar, fortfarande säker på att budgetstöd eller projektfinansiering från EU inte kan användas av de berörda parterna för att propagera för ensidiga och våldsamma lösningar på konflikten mellan Israel och Palestina? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen, också efter den senaste tidens beskyllningar, fortfarande säker på att budgetstöd eller projektfinansiering från EU inte kan användas av de berörda parterna för att propagera för ensidiga och våldsamma lösningar på konflikten mellan Israel och Palestina?

| 5. | Hur kan kommissionen, i samband med att stödet till Palestinas folk får fortsätta och utvidgas på önskvärt sätt, bidra till att klimatet för uppkomsten av en fullvärdig palestinsk stat och en fredlig samexistens med grannlandet Israel med erkända och säkra gränser inte omintetgörs? |
| --- | --- |

5.

Hur kan kommissionen, i samband med att stödet till Palestinas folk får fortsätta och utvidgas på önskvärt sätt, bidra till att klimatet för uppkomsten av en fullvärdig palestinsk stat och en fredlig samexistens med grannlandet Israel med erkända och säkra gränser inte omintetgörs?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

| 1. | Kommissionen känner till det arbete som bedrivs av den israeliska organisationen ”Palestinian Media Watch” och av andra organisationer som har utarbetat rapporter om innehållet i palestinsk media och läroplaner. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen känner till det arbete som bedrivs av den israeliska organisationen ”Palestinian Media Watch” och av andra organisationer som har utarbetat rapporter om innehållet i palestinsk media och läroplaner.

| 2. | Kommissionen känner också till den opinionsundersökning som åberopas. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen känner också till den opinionsundersökning som åberopas.

| 3. | Kommissionen känner till hur dessa uppgifter används. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen känner till hur dessa uppgifter används.

| 4. | Kommissionen har inga bevis för att gemenskapsfinansieringen till den palestinska myndigheten används till något annat än vad som är överenskommet. Om sådana bevis kom fram, skulle åtgärder vidtas omgående. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen har inga bevis för att gemenskapsfinansieringen till den palestinska myndigheten används till något annat än vad som är överenskommet. Om sådana bevis kom fram, skulle åtgärder vidtas omgående.

| 5. | Kommissionens stöd till palestinierna syftar till att lindra den ekonomiska och humanitära krisen och samtidigt till att bygga upp institutioner i en framtida självständig, demokratisk och livskraftig palestinsk stat, som lever sida vid sida med Israel i fred och säkerhet, enligt vad som fastställs i den senaste färdplanen för fred.
  En djupgående reform som hjälper befolkningen att klara av den ekonomiska krisen och gynnar principerna om gott styre och ömsesidig tolerans och förståele är den bästa strategin för att etablera fredlig samexistens mellan Israel och det palestinska folket. Dessa principer ligger sedan länge till grund för kommissionens program till stöd för palestinierna. Kommissionen har lagt tyngd bakom reformen genom att upprätta skräddarsydda program för institutionell uppbyggnad för den palestinska myndigheten (t.ex. på det domstolsområdet) och genom att knyta strikta reformvillkor till sitt stöd. Detta har redan gett positivt resultat, främst i de offentliga finanserna och vid antagandet av viktiga rättsakter.
  Den nya palestinska regeringen under premiärminister Abbas ledning har förpliktat sig att införa ett vittgående reformprogram, där bland annat konkreta åtgärder för att få stopp på provokationer ingår. Programmet utarbetades under mötet mellan Europeiska kommissionen och den Palestinska myndigheten den 26 juni 2003 i den gemensamma kommittén inom ramen för interimsavtalet om associering av handel och samarbete. Efterlevnaden av kraven i färdplanen för fred övervakas noga av det internationella samfundet.
  Kommissionen stöder de ansträngningar ett antal medlemsstater gör för att utveckla ett modernt palestinskt utbildningssystem grundat på tolerans och ömsesidig förståelse, och underlättar regelbundna kontakter med den palestinska myndigheten på detta område och en dialog med alla berörda parter.
  Till sist skulle kommissionen vilja upplysa parlamentsledamoten om att betydelsen av gemenskapens givarstöd, både för att hålla den palestinska ekonomin vid liv och för att stödja genomförandet av avgörande demokratiska reformer, har nått brett erkännande i det internationella samfundet, framförallt vid mötet i den särskilda sambandskommittén med internationella biståndsgivare (inbegripet Europeiska unionen, Förenta staterna, Norge och Världsbanken) den 18-19 februari 2003 i London. |
| --- | --- |

5.

Kommissionens stöd till palestinierna syftar till att lindra den ekonomiska och humanitära krisen och samtidigt till att bygga upp institutioner i en framtida självständig, demokratisk och livskraftig palestinsk stat, som lever sida vid sida med Israel i fred och säkerhet, enligt vad som fastställs i den senaste färdplanen för fred.

En djupgående reform som hjälper befolkningen att klara av den ekonomiska krisen och gynnar principerna om gott styre och ömsesidig tolerans och förståele är den bästa strategin för att etablera fredlig samexistens mellan Israel och det palestinska folket. Dessa principer ligger sedan länge till grund för kommissionens program till stöd för palestinierna. Kommissionen har lagt tyngd bakom reformen genom att upprätta skräddarsydda program för institutionell uppbyggnad för den palestinska myndigheten (t.ex. på det domstolsområdet) och genom att knyta strikta reformvillkor till sitt stöd. Detta har redan gett positivt resultat, främst i de offentliga finanserna och vid antagandet av viktiga rättsakter.

Den nya palestinska regeringen under premiärminister Abbas ledning har förpliktat sig att införa ett vittgående reformprogram, där bland annat konkreta åtgärder för att få stopp på provokationer ingår. Programmet utarbetades under mötet mellan Europeiska kommissionen och den Palestinska myndigheten den 26 juni 2003 i den gemensamma kommittén inom ramen för interimsavtalet om associering av handel och samarbete. Efterlevnaden av kraven i färdplanen för fred övervakas noga av det internationella samfundet.

Kommissionen stöder de ansträngningar ett antal medlemsstater gör för att utveckla ett modernt palestinskt utbildningssystem grundat på tolerans och ömsesidig förståelse, och underlättar regelbundna kontakter med den palestinska myndigheten på detta område och en dialog med alla berörda parter.

Till sist skulle kommissionen vilja upplysa parlamentsledamoten om att betydelsen av gemenskapens givarstöd, både för att hålla den palestinska ekonomin vid liv och för att stödja genomförandet av avgörande demokratiska reformer, har nått brett erkännande i det internationella samfundet, framförallt vid mötet i den särskilda sambandskommittén med internationella biståndsgivare (inbegripet Europeiska unionen, Förenta staterna, Norge och Världsbanken) den 18-19 februari 2003 i London.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/411 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/411

---

(2004/C 88 E/0417)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2471/03

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(24 juli 2003)

Ämne:   Italien och efterlevnaden av djurskyddsbestämmelserna

I tidningen ”The Independent” stod det nyligen att polisen i Italien hävdar att spöfiskare använder levande kattungar som agn vid fiske efter den jättelika fisken mal.

En polis i Mantua i Podalen vid namn Giuseppe Lagana säger att det första fallet av att kattungar använts upptäcktes i maj. Men Lagana, som också innehar en befälsfunktion inom Italiens frivilliga naturskyddskår Ampana, säger att det inte rörde sig om någon engångsföreteelse.

Kan kommissionen bekräfta huruvida Italien helt och fullt efterlever EU:s allmänna djurskyddsbestämmelser?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(11 september 2003)

Det är väl känt att kommissionen djupt beklagar djurplågeri i alla dess former och kommissionens ledamöter skulle bli mycket upprörda om levande kattungar används som bete vid fiske på det sätt som parlamentsledamoten uppger.

EU:s lagstiftning när det gäller djurs välfärd är emellertid begränsad i omfattning och omfattar enbart uppfödning av djur inom jordbruket och slakt av sådana djur, transport av alla sorters djur samt behandlingen av försöksdjur i laboratorier.

Att förhindra djurplågeri av husdjur som till exempel katter är uteslutande medlemsstaternas behörighet och det är därför de italienska myndigheternas uppgift att utreda sådana anklagelser som parlamentsledamoten tar upp.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/412 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/412

---

(2004/C 88 E/0418)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2476/03

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(24 juli 2003)

Ämne:   Nedsatt moms för hotell, restauranger och kaféer i Europeiska unionen

Hotelltjänster omfattas för närvarande av bilaga H i det sjätte momsdirektivet.

Enligt detta direktiv har 12 av de 15 medlemsstaterna beslutat att tillämpa en momssats på mindre än 15 procent för denna kategori av tjänster, men det är uppenbart att de vitt skilda momssatser som tillämpas i olika länder leder till en ojämlik behandling som kan snedvrida konkurrensen i denna näring, som är mycket känslig för alla skattepålagor.

Avser kommissionen att utnyttja sin initiativrätt och föreslå åtgärder för att rekommendera medlemsstaterna att ta hänsyn till alla de omständigheter som påverkar hotellnäringen så att en så låg momssats som möjligt tillämpas inom denna sektor?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 september 2003)

I sitt meddelande från år 2000 (1) fastställde kommissionen en strategi i syfte att förbättra mervärdes-skattesystemets funktion på den inre marknaden.

Någon ändring av mervärdesskattesatserna är inte planerad under den period då denna strategi genomförs. Av hänsyn till subsidiaritetsprincipen vill kommissionen inte blanda sig i medlemsstaternas behörighet på skatteområdet mer än vad som är nödvändigt för att den inre marknaden skall fungera. Detta gäller särskilt fastställandet av de mervärdeskattesatser som medlemsstaterna önskar tillämpa.

Det är emellertid kommissionens uppgift att för rådet lägga fram förslag till nödvändiga bestämmelser för att garantera att den inre marknaden fungerar bättre. Kommissionen har därför i syfte att komma närmare en lösning valt att koncentrera sina insatser till olikheterna i det nuvarande skattesatssystemet. Det är viktigt att sörja för en jämlikare behandling i alla medlemsstater, inbegripet de nya anslutande staterna, och få ett slut på den snedvridning som uppkommer genom att vissa stater kan tillämpa nedsatta skattesatser inom vissa områden, medan detta inte är möjligt inom andra.

Kommissionen antog mot bakgrund av detta den 23 juli 2003 ett förslag till direktiv avseende reducerade mervärdesskattesatser (2). Utöver tillhandahållandet av tjänster inom hotellbranschen är numera även restaurangtjänster upptagna på förteckningen över de varor och tjänster som är berättigade till nedsatta skattesatser. Att det skall vara frivilligt att använda nedsatta skattesatser ifrågasätts i alla händelser inte, och det är således upp till medlemsstaterna att bestämma inom vilka områden de vill tillämpa nedsatta skattesatser.

Det är nu rådets uppgift att enhälligt besluta inom vilka områden de framtida mervärdeskattesatserna skall tillämpas.

---

(1)  KOM(2000) 348 slutlig.

(2)  KOM(2003) 397 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/413 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/413

---

(2004/C 88 E/0419)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2478/03

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(24 juli 2003)

Ämne:   Kvinnors rättigheter i Afghanistan

Talibanernas maktövertagande 1996 gick hand i hand med en uppseendeväckande försämring av den afghanska kvinnans ställning. Kvinnorna utsattes för ett extremt psykiskt och fysiskt förtryck i och med att de helt eller delvis förvägrades medicinsk vård, undervisning, möjligheter att förtjäna sitt uppehälle och rörelsefrihet.

Många hade hoppats på att det skulle inträda en ny tid för kvinnorna i Afghanistan i och med att talibanepoken var förbi. I Europaparlamentets resolution av den 5 september 2002 (1) betonade ledamöterna av Europaparlamentet att absolut prioritet måste ges åt kvinnornas situation i Afghanistan. Dessutom påpekade parlamentet att den nya afghanska regeringen omgående bör anta och genomföra effektiva åtgärder för att främja kvinnornas villkor i landet. Europeiska unionen kommer själv att medverka till detta och föreskriver att en del av EU:s stöd till Afghanistan skall gå direkt till projekt som enkom är avsedda för kvinnor.

Men ett och ett halvt år efter konferensen i Bonn har kvinnornas situation på det hela taget inte förändrats särskilt mycket i positiv riktning. På landsbygden, där tre fjärdedelar av Afghanistans befolkning bor, har ännu ingenting förändrats för kvinnorna. Ledamöter av Europaparlamentet, vilka ingick i den parlaments-delegation som besökte Afghanistan, konstaterade att det endast är i Kabul som det gått framåt för kvinnornas rättigheter efter talibanernas fall och att endast 30 procent av det totala antalet flickor i hela landet går i skola.

Hur reagerar EU på de fortsatta kränkningarna av kvinnors rättigheter? Vilka projekt som enkom är avsedda för kvinnor stöds ekonomiskt av EU i Afghanistan? Har EU, utöver stödet till sådana projekt, ytterligare några åtgärder för att förbättra kvinnornas situation? Vilken del av EU:s budget för Afghanistan kommer oavkortat kvinnorna till godo?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 augusti 2003)

Kommissionen verkar för förändring genom sitt biståndsprogram för Afghanistan. Under 2002 finansierades särskilda projekt för kvinnor, däribland upprustning av badinrättningar för kvinnor och en park för kvinnor i Kabul. Kommissionen har även finansierat flera initiativ för att främja utvecklingen av det civila samhället och verka för att missgynnade gruppers och minoritetsgruppers, däribland kvinnors, intressen förespråkas.

I landstrategidokumentet för 2003-2004 betonas behovet av att sätta kvinnor i centrum för komissionens strategi för Afghanistan. Kommissionen kommer att fortsätta att finansiera projekt som är särskilt inriktade på kvinnor, till exempel badinrättningar för kvinnor i sex regionala städer utanför Kabul, och se till att deras särskilda behov integreras i alla projekt. Minst 2 % av kommissionens återuppbyggnadsprogram kommer att användas till projekt särskilt inriktade på kvinnor. Det är dock genom den generella integreringen av dessa frågor som det kommer att tillses till att kvinnor i betydande utsträckning kommer att dra nytta av gemenskapens insatser. Kommissionens hälso- och sjukvårdsprogram är i stor utsträckning inriktat på kvinnors hälso- och sjukvårdsbehov.

I ett vidare perspektiv måste kommissionen, sida vid sida med det internationella samfundet, se till att kvinnors rättigheter och kvinnans roll blir ett centralt inslag i återhämtningen och återuppbyggnaden. Det gäller alltifrån att underlätta deras tillträde till grundläggande hälso- och sjukvård samt utbildning till att driva på för att de skall inlemmas i politikutformningen på alla plan. Kommissionen är den främsta biståndsgivaren inom hälso- och sjukvården, där barn- och mödradödligheten samt frågor som rör reproduktiv hälsa hör till de viktigaste prioriteringarna.

Det internationella samfundet måste även samverka med regeringen för att se till att mänskliga rättigheter för alla, däribland kvinnor, förankras i den nya författningen och att det genom rättssystemet kontrolleras att dessa rättigheter kan göras gällande. Kommissionen bidrar till en fond för lag och ordning och anslår också medel på det rättsliga området. Detta kommer att bidra till finansieringen av en reform av rättsväsendet och till kontrollen av att lagarna verkligen efterlevs.

---

(1)  P5_TA(2002)0407.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/414 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/414

---

(2004/C 88 E/0420)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2486/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(25 juli 2003)

Ämne:   Kränkningar av religionsfriheten i Uzbekistan riktade mot adventister och medlemmar i den asiatiska protestantiska kyrkan

Kommissionen ombeds beakta följande:

| — | Fem månader efter razzian mot en liten församling i Nukus, huvudstad i Karakalpakstan, en autonom republik i nordvästra Uzbekistan, och mer än två månader efter att ha bötfällts, har en grupp adventister fått en kallelse att inställa sig inför rätta den 20 juli 2003. |
| --- | --- |

—

Fem månader efter razzian mot en liten församling i Nukus, huvudstad i Karakalpakstan, en autonom republik i nordvästra Uzbekistan, och mer än två månader efter att ha bötfällts, har en grupp adventister fått en kallelse att inställa sig inför rätta den 20 juli 2003.

| — | Åklagaren i Nukus, Sultan Ibragimov, vägrar att redogöra för skälen till denna kallelse. |
| --- | --- |

—

Åklagaren i Nukus, Sultan Ibragimov, vägrar att redogöra för skälen till denna kallelse.

| — | Nurula Jamalov, ansvarig tjänsteman för religiösa frågor, har medgivit att det material som beslagtagits i samband med razzian mot adventisterna inte skall distribueras i Uzbekistan. |
| --- | --- |

—

Nurula Jamalov, ansvarig tjänsteman för religiösa frågor, har medgivit att det material som beslagtagits i samband med razzian mot adventisterna inte skall distribueras i Uzbekistan.

| — | Den 21 juni 2003 förhördes Nelya Denisova, medlem i den asiatiska protestantiska kyrkan, i fyra timmar av en tjänsteman från den nationella säkerhetstjänsten (fd. KGB). Säkerhetstjänsten har förbjudit kvinnan att avslöja uppgifter från och om förhöret. |
| --- | --- |

—

Den 21 juni 2003 förhördes Nelya Denisova, medlem i den asiatiska protestantiska kyrkan, i fyra timmar av en tjänsteman från den nationella säkerhetstjänsten (fd. KGB). Säkerhetstjänsten har förbjudit kvinnan att avslöja uppgifter från och om förhöret.

| — | Den asiatiska protestantiska kyrkan har fortfarande inte lyckats göra den registrering som skulle göra den laglig då det i artikel 8 i den uzbekiska religionslagen krävs en särskild religionsutbildning för präster. |
| --- | --- |

—

Den asiatiska protestantiska kyrkan har fortfarande inte lyckats göra den registrering som skulle göra den laglig då det i artikel 8 i den uzbekiska religionslagen krävs en särskild religionsutbildning för präster.

Beaktas bör också de utmärkta förbindelserna mellan Europeiska unionen och Uzbekistan när det gäller ekonomiskt samarbete och handel.

| — | Skulle kommissionen kunna upplysa om den känner till de allvarliga och ihållande överträdelserna av religionsfriheten i Uzbekistan och de uppgifter som beskrivits ovan? |
| --- | --- |

—

Skulle kommissionen kunna upplysa om den känner till de allvarliga och ihållande överträdelserna av religionsfriheten i Uzbekistan och de uppgifter som beskrivits ovan?

| — | Vilka initiativ inom ramen för samarbetet skulle enligt kommissionens uppfattning kunna utgöra ett seriöst och effektivt medel för att förmå Uzbekistan att respektera religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ inom ramen för samarbetet skulle enligt kommissionens uppfattning kunna utgöra ett seriöst och effektivt medel för att förmå Uzbekistan att respektera religionsfriheten?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/414 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/414

---

(2004/C 88 E/0421)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2487/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(25 juli 2003)

Ämne:   Kränkningar av religionsfriheten i Turkmenistan och skydd av muslimska och rysk-ortodoxa trossamfund

Kommissionen ombeds beakta följande:

| — | Den 27 maj 2003 gjorde en operativ enhet från inrikesministeriets filial i staden Asjchabad en räd hos Gaurabhakta Devi Dasi, en kvinna som är Hare Krishna-anhängare och vars hus användes som samlingslokal för religiös verksamhet. |
| --- | --- |

—

Den 27 maj 2003 gjorde en operativ enhet från inrikesministeriets filial i staden Asjchabad en räd hos Gaurabhakta Devi Dasi, en kvinna som är Hare Krishna-anhängare och vars hus användes som samlingslokal för religiös verksamhet.

| — | I samband med räden arresterades två andra troende, Varshana Prabhu och Mishra Bhagavan Prabhu. Den senare slogs blodig då polisen försökte få fram information. |
| --- | --- |

—

I samband med räden arresterades två andra troende, Varshana Prabhu och Mishra Bhagavan Prabhu. Den senare slogs blodig då polisen försökte få fram information.

| — | De turkmeniska myndigheten fortsätter att neka församlingar som inte är muslimska eller rysk-ortodoxa möjligheten att registrera sig. |
| --- | --- |

—

De turkmeniska myndigheten fortsätter att neka församlingar som inte är muslimska eller rysk-ortodoxa möjligheten att registrera sig.

| — | I den turkmeniska grundlagen fastställs rätt till personlig integritet i den egna bostaden som enbart kan inskränkas i exceptionella fall och på grundval av en rättslig grund. Inget av dessa två krav var uppfyllda i samband med händelserna den 27 maj. |
| --- | --- |

—

I den turkmeniska grundlagen fastställs rätt till personlig integritet i den egna bostaden som enbart kan inskränkas i exceptionella fall och på grundval av en rättslig grund. Inget av dessa två krav var uppfyllda i samband med händelserna den 27 maj.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Skulle kommissionen kunna meddela om den känner till de allvarliga och ständiga överträdelserna av religionsfriheten i Turkmenistan och de fakta som avslöjats? |
| --- | --- |

—

Skulle kommissionen kunna meddela om den känner till de allvarliga och ständiga överträdelserna av religionsfriheten i Turkmenistan och de fakta som avslöjats?

| — | Vilka initiativ avser kommissionen att stödja eller begära för att utöva påtryckningar på myndigheterna i Turkmenistan så att religionsfriheten i landet kan garanteras? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ avser kommissionen att stödja eller begära för att utöva påtryckningar på myndigheterna i Turkmenistan så att religionsfriheten i landet kan garanteras?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/415 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/415

---

(2004/C 88 E/0422)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2543/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(30 juli 2003)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Armenien

Kommissionen ombeds beakta följande:

| — | I början av juli dömdes ett Jehovas vittne till ett och ett halvt år i arbetsläger och två andra anhängare arresterades och undergår för närvarande en domstolsprocess för att ha vägrat att göra militärtjänst. |
| --- | --- |

—

I början av juli dömdes ett Jehovas vittne till ett och ett halvt år i arbetsläger och två andra anhängare arresterades och undergår för närvarande en domstolsprocess för att ha vägrat att göra militärtjänst.

| — | Med denna dom stiger antalet Jehovas vittnen som dömts för att ha vägrat göra militärtjänst till 24, samtidigt som ytterligare åtta väntar på dom. |
| --- | --- |

—

Med denna dom stiger antalet Jehovas vittnen som dömts för att ha vägrat göra militärtjänst till 24, samtidigt som ytterligare åtta väntar på dom.

| — | De ca 7 500 Jehovas vittnen som finns i Armenien har förvägrats rätten att registrera sig som religiös organisation. |
| --- | --- |

—

De ca 7 500 Jehovas vittnen som finns i Armenien har förvägrats rätten att registrera sig som religiös organisation.

| — | Genom en förordning fastställdes det i december 2002 att endast medlemmar av den armeniska apostoliska kyrkan får ingå i poliskåren. För anhängarna av andra religiösa samfund föreskrivs det en ”förklarande och undervisande verksamhet i syfte att få dem att spontant avstå från medlemskap i sådana religiösa organisationer”. Om en sådan ”förklarande och undervisande” verksamhet inte skulle vara tillräcklig föreskrivs det att den som redan ingår i poliskåren skall avskedas och att andra personer som önskar söka sig till denna kår skall förvägras tillträde. |
| --- | --- |

—

Genom en förordning fastställdes det i december 2002 att endast medlemmar av den armeniska apostoliska kyrkan får ingå i poliskåren. För anhängarna av andra religiösa samfund föreskrivs det en ”förklarande och undervisande verksamhet i syfte att få dem att spontant avstå från medlemskap i sådana religiösa organisationer”. Om en sådan ”förklarande och undervisande” verksamhet inte skulle vara tillräcklig föreskrivs det att den som redan ingår i poliskåren skall avskedas och att andra personer som önskar söka sig till denna kår skall förvägras tillträde.

Kommissionen ombeds beakta följande:

| — | I januari 2001, i samband med att Armenien blev medlem av Europarådet, förband sig Armenien att anta en lag om alternativ militärtjänstgöring och att frige vapenvägrarna. Hittills har det varken antagits någon lag eller gjorts några frigivanden. |
| --- | --- |

—

I januari 2001, i samband med att Armenien blev medlem av Europarådet, förband sig Armenien att anta en lag om alternativ militärtjänstgöring och att frige vapenvägrarna. Hittills har det varken antagits någon lag eller gjorts några frigivanden.

| — | Den 13 december 2002 bedömde europeiska kommissionen mot rasism och intolerans (ECRI) de armeniska myndigheternas uppträdande mot Jehovas vittnen som ”otillfredsställande”. |
| --- | --- |

—

Den 13 december 2002 bedömde europeiska kommissionen mot rasism och intolerans (ECRI) de armeniska myndigheternas uppträdande mot Jehovas vittnen som ”otillfredsställande”.

Europeiska unionen har ett utmärkt samarbete när det gäller ekonomi och handel med Armenien.

Känner kommissionen till dessa uppgifter?

Vilka åtgärder, inom ramen för samarbetet mellan unionen och Armenien, skulle kunna utgöra ett allvarligt och effektivt medel för att förmå Armenien att respektera religionsfriheten?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2486/03, E-2487/03 och E-2543/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(22 augusti 2003)

Kommissionen är bekymrad över de ökade kränkningarna av religionsfriheten i södra Kaukasien och i Centralasien. Den är fullständigt medveten om den situation som adventisterna, medlemmarna av den asiatiska protestantiska kyrkan, muslimska och ryskortodoxa samfund i Turkmenistan samt Jehovas vittnen i Armenien befinner sig i.

Eftersom Uzbekistan, Kazakstan, Armenien och Georgien har partnerskaps- och samarbetsavtal med EU, tar kommissionen vid varje möte inom ramen för dessa avtal upp frågor som rör kränkningar av religionsfriheten och, mera allmänt, kränkningar av de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna. Trots att partnerskaps- och samarbetsavtalet med Turkmenistan ännu inte har ratificerats tar kommissionen upp dessa frågor även vid varje bilateralt möte med de turkmenska myndigheterna.

Kommissionen skulle på nytt vilja påpeka att den fäster stor vikt vid att religionsfriheten, trosfriheten och yttrandefriheten respekteras. Unionen har vid upprepade tillfällen hävdat att de mänskliga rättigheterna och demokratisering måste utgöra en integrerad del av den politiska dialogen med tredjeland. Enligt kommissionens meddelande från maj 2001 rörande Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land (1) förbinder sig kommissionen att integrera frågor som rör mänskliga rättigheter och demokrati i alla gemenskapens biståndsprogram.

Utöver sitt Tacisbistånd finansierar kommissionen inom ramen för Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter en rad verksamheter till stöd för religionsfriheten och demokratiseringsprocessen i södra Kaukasien och i Centralasien.

---

(1)  KOM(2001) 252 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/416 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/416

---

(2004/C 88 E/0423)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2500/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(25 juli 2003)

Ämne:   Export av nötkött

Kan kommissionen räkna upp vilka länder som fortfarande vägrar att acceptera export av nötkött från en eller flera EU-medlemsstater? Kan kommissionen också ange skälen till denna vägran? Vilka av dessa länder utgjorde tidigare viktiga marknader för EU:s export av nötkött? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att öppna dessa marknader för EU-export igen? Hur många av dessa länder tillhör Samväldet?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(5 september 2003)

Kommissionen blir delaktig när enskilda medlemsstater och/eller industrier inom unionen gör den uppmärksam på ett importförbud.

Kommissionen undersöker då om åtgärden från tredjelands sida är förenlig med överenskommelserna inom Världshandelsorganisationen (WTO), och om det det kan anses röra sig om ett brott mot WTO-avtalen om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder, har kommissionen en rad möjliga åtgärder att välja bland. Detta förlopp äger rum i samråd med medlemsstaterna.

För tillfället (augusti 2003) känner kommissionen till följande importförbud mot nötkött från en eller flera EU-medlemsstater:

| — | Mul- och klövsjuka: Sydkorea har ännu inte hävt den restriktion som infördes gentemot Förenade kungariket till följd av krisen 2001. Sydorea har dock underrättat kommissionen om att den snart kommer att hävas.
  På grund av ett tidigare importförbud med avseende på bovin spongiform encefalopati (BSE), vilket fortfarande är i kraft, kommer det emellertid även fortsättningsvis att vara förbjudet att importera nötkött från Förenade kungariket. |
| --- | --- |

—

Mul- och klövsjuka: Sydkorea har ännu inte hävt den restriktion som infördes gentemot Förenade kungariket till följd av krisen 2001. Sydorea har dock underrättat kommissionen om att den snart kommer att hävas.

På grund av ett tidigare importförbud med avseende på bovin spongiform encefalopati (BSE), vilket fortfarande är i kraft, kommer det emellertid även fortsättningsvis att vara förbjudet att importera nötkött från Förenade kungariket.

| — | BSE: Nästan alla länder i världen har infört förbud mot import av nötkött från ett eller flera av EU.s medlemsländer, huvudsakligen från Förenade kungariket.
  För marknadsandelarna är importförbuden i samband med BSE av stor betydelse. Även i de fall inga förbud har införts, finns det ofta ytterligare restriktioner (djurens ålder, ursprungsbesättning m.m.) som går utöver de skyddsåtgärder unionen har vidtagit i förhållande till BSE. Dessa restriktioner begränsar också exportmöjligheterna för medlemsstaterna, särskilt till tidigare viktiga marknader i Nordafrika och Mellanöstern. Med hänsyn till den långa tid som restriktionerna i samband med BSE har varit för handen och till mellanliggande skeenden (utvecklingen på världsmarknaden för nötkött m.m.), är det svårt att fastställa i vilken grad BSE har bidragit till förlusten av marknadsandelar.
  Kommissionen skickar direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat en tabell över den totala nötköttsexporten från Europeiska unionen (kött och levande djur) i ton slaktviktsekvivalent för de senaste åren (1999-2002).
  Det är värt att notera att unionens nötköttsmarknad för närvarande är förhållandevis stabil, med balans mellan tillgång och efterfrågan. |
| --- | --- |

—

BSE: Nästan alla länder i världen har infört förbud mot import av nötkött från ett eller flera av EU.s medlemsländer, huvudsakligen från Förenade kungariket.

För marknadsandelarna är importförbuden i samband med BSE av stor betydelse. Även i de fall inga förbud har införts, finns det ofta ytterligare restriktioner (djurens ålder, ursprungsbesättning m.m.) som går utöver de skyddsåtgärder unionen har vidtagit i förhållande till BSE. Dessa restriktioner begränsar också exportmöjligheterna för medlemsstaterna, särskilt till tidigare viktiga marknader i Nordafrika och Mellanöstern. Med hänsyn till den långa tid som restriktionerna i samband med BSE har varit för handen och till mellanliggande skeenden (utvecklingen på världsmarknaden för nötkött m.m.), är det svårt att fastställa i vilken grad BSE har bidragit till förlusten av marknadsandelar.

Kommissionen skickar direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat en tabell över den totala nötköttsexporten från Europeiska unionen (kött och levande djur) i ton slaktviktsekvivalent för de senaste åren (1999-2002).

Det är värt att notera att unionens nötköttsmarknad för närvarande är förhållandevis stabil, med balans mellan tillgång och efterfrågan.

Kommissionen har ofta tagit upp de oproportionerliga ordningar med handelsrestriktioner, som tredjeland har infört i förhållande till BSE i samband med bilaterala och multilaterala kontakter med länderna i fråga — t.ex. i WTO:s sanitära och fytosanitära kommitté, och yrkat på att importrestriktioner måste vara vetenskapligt grundade och förenliga med internationella normer. Kommissionen är också ansvarig för att samordna medlemsstaternas ståndpunkter till föreslagna ändringar av de allmänna reglerna för djurhälsa utfärdade av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar, däribland kapitlet om BSE. I detta avseende är unionens arbete inriktat på att säkerställa att de senaste vetenskapliga rönen ligger till grund för den internationella normen. I denna norm ingår vetenskapligt berättigade åtgärder som importerande länder bör tillämpa när de importerar nötkreatur och produkter av dessa. Den syftar till att handeln skall ske under säkra förhållanden. Dessutom säkerställer kommissionen att de tio anslutande medlemsstaterna fullt ut kommer att genomföra gemenskapslagstiftningen på området för djurhälsa och livsmedelssäkerhet, däribland BSE-åtgärderna. Detta kommer att öppna nya marknader för nötköttsexport från alla de nuvarande medlemsstaterna, eftersom de anslutande medlemsstaterna kommer att vara tvungna att häva befintliga restriktioner om de inte är förenliga med de tillämpliga gemenskapsreglerna. Slutligen fortsätter kommissionen i sina bilaterala överläggningar med tredjeland att arbeta för ett erkännande av att den befintliga uppsättningen skyddsåtgärder är tillräcklig för att tillåta handel med nötkött- och nötkötts-produkter från alla medlemsstater.

Kommissionen har inte ingått något formellt handelsavtal med Samväldet. Det är emellertid rimligt att anta att de flesta av länderna i Samväldet har kvar förbud eller restriktioner vad gäller BSE i samband med nötköttsexport från Europeiska unionen. Kommissionen förhandlar för närvarande med Nya Zeeland om ett antal åtgärder, som om de genomförs leder till att dess marknad öppnas för import från unionen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/417 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/417

---

(2004/C 88 E/0424)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2507/03

från Paolo Bartolozzi (PPE-DE) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Skatter i turismsektorn

Den allt närmare samhörigheten mellan EU:s medlemsstater bör finna ett uttryck i den fria rörligheten för personer och varor inom EU.

Schengenavtalet innebär fri rörlighet för europeiska medborgare utan nationella bindningar på EU:s territorium.

I några regioner i Italien (t ex Toscana) tar många kommuner ut en inreseskatt för turister, och skapar därmed de facto en begränsning av den fria och kostnadsfria rörligheten för personer.

Instämmer kommissionen i att EU inom sitt ansvarsområde borde ingripa för att garantera fri, gratis och trygg rörlighet för personer på EU:s territorium, och uppmana medlemsstaterna att undanröja dessa aktuella svårigheter?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 september 2003)

Kommissionen kan på grundval av de upplysningar som lämnas i den skriftliga frågan inte göra någon klar och utförlig bedömning av det problem som parlamentsledamoten tar upp.

Kommissionen kan rent allmänt erinra om att EG-domstolen i sin dom av den 16 januari 2003 i mål C-388/01 fastställde att (mellan utländska och inhemska turister) diskriminerande förmånliga inträdesavgifter (till minnesmärken m.m.) som inte har något direkt samband med behovet av att skydda allmän ordning, säkerhet eller hälsa (jfr. artikel 46 i EG-fördraget) eller med andra tvingande hänsyn till allmänintresset är oförenliga med gemenskapslagstiftningen (jfr. artiklarna 12 och 49 i EG-fördraget).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/418 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/418

---

(2004/C 88 E/0425)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2571/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(6 augusti 2003)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Azerbajdzjan

I betänkande av följande:

| — | Den 13 juli avbröt polisen en religiös baptistgudtjänst i en privat lägenhet i Gyanja i Azerbajdzjan med hänvisning till att den var illegal och beslagtog all religiös litteratur, inbegripet biblar och psalmböcker, samt arresterade två personer. |
| --- | --- |

—

Den 13 juli avbröt polisen en religiös baptistgudtjänst i en privat lägenhet i Gyanja i Azerbajdzjan med hänvisning till att den var illegal och beslagtog all religiös litteratur, inbegripet biblar och psalmböcker, samt arresterade två personer.

| — | De två arresterade personerna, Ismailov och Musayev, filmades medan de fördes till polisstationen, under det tre timmar långa förhöret och medan de fråntogs sina identitetshandlingar. Denna film sändes sedan på en lokal TV-kanal. |
| --- | --- |

—

De två arresterade personerna, Ismailov och Musayev, filmades medan de fördes till polisstationen, under det tre timmar långa förhöret och medan de fråntogs sina identitetshandlingar. Denna film sändes sedan på en lokal TV-kanal.

| — | Ismailov dömdes enligt artikel 299 i förvaltningslagen för ”brott mot bestämmelserna om skapande och drift av religiösa organisationer” att betala 65 000 manats. |
| --- | --- |

—

Ismailov dömdes enligt artikel 299 i förvaltningslagen för ”brott mot bestämmelserna om skapande och drift av religiösa organisationer” att betala 65 000 manats.

| — | Musayev, som nyligen återvänt från Ryssland till Azerbajdzjan, dömdes enligt artikel 300 i förvaltningslagen för ”religiös propaganda bland utlänningar” att betala 165 000 manats. |
| --- | --- |

—

Musayev, som nyligen återvänt från Ryssland till Azerbajdzjan, dömdes enligt artikel 300 i förvaltningslagen för ”religiös propaganda bland utlänningar” att betala 165 000 manats.

| — | Baptistkyrkan i Gyanja tillhör det internationella rådet för protestantiska kristna kyrkor och baptistkyrkor. Rådet avvisar principiellt registreringen av religiösa organisationer hos myndigheterna i de före detta Sovjetstaterna, eftersom en sådan procedur innebär en inblandning av staten som leder till oacceptabla begränsningar av organisationernas verksamhet. |
| --- | --- |

—

Baptistkyrkan i Gyanja tillhör det internationella rådet för protestantiska kristna kyrkor och baptistkyrkor. Rådet avvisar principiellt registreringen av religiösa organisationer hos myndigheterna i de före detta Sovjetstaterna, eftersom en sådan procedur innebär en inblandning av staten som leder till oacceptabla begränsningar av organisationernas verksamhet.

| — | Myndigheterna tillåter de troende att organisera ”privata möten”, men insisterar på att sådana möten är olagliga om de inte registreras, även om det enligt lagarna om religionsutövning inte är obligatoriskt med sådan registrering. |
| --- | --- |

—

Myndigheterna tillåter de troende att organisera ”privata möten”, men insisterar på att sådana möten är olagliga om de inte registreras, även om det enligt lagarna om religionsutövning inte är obligatoriskt med sådan registrering.

| — | Azerbajdzjans internationella åtaganden när det gäller mänskliga rättigheter gör det inte möjligt att begränsa religions- och mötesfriheten. |
| --- | --- |

—

Azerbajdzjans internationella åtaganden när det gäller mänskliga rättigheter gör det inte möjligt att begränsa religions- och mötesfriheten.

Med tanke på de utmärkta samarbetsförbindelserna mellan Europeiska unionen och Azerbajdzjan, kan kommissionen ange om den har kännedom om dessa uppgifter och vilka åtgärder som inom ramen för samarbetet mellan unionen och Azerbajdzjan skulle kunna utgöra ett allvarligt och effektivt medel för att förmå Azerbajdzjan att respektera religionsfriheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 september 2003)

Kommissionen känner till att Zaur Ismailov och Magomet Musayev har arresterats.

Kommissionen anser att den dialog som förs med Azerbajdzjan inom ramen för partnerskaps- och samarbetsavtalet är det bästa forumet för att ta upp de frågor som parlamentsledamoten hänvisar till. Kommissionen föreslår därför att den övergripande frågan om trosfrihet tas upp med de azerbajdzjanska myndigheterna vid första bästa tillfälle.

Kommissionen samverkar aktivt med OSSE:s (Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa) kontor för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna i Azerbajdzjan.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/419 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/419

---

(2004/C 88 E/0426)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2576/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(6 augusti 2003)

Ämne:   ”Enlargement Weekly” endast på engelska

Kommissionens webbplats ägnar med rätta uppmärksamhet åt den utvidgningsprocess som unionen för närvarande genomgår. Utvidgningen har rentav ägnats en särskild sida, där det bland annat finns en ”Enlargement Weekly”. Efter vad det står i detta nyhetsblad skall det ge en översikt av den aktuella situationen i fråga om Europeiska unionens utvidgning, tala om vem som gör vad inom EU, inom institutionerna och kandidatmedlemsstaterna och redogöra för hur de viktigaste problemen åtgärdas.

I motsats till resten av webbplatsen, vilken helt som sig bör sammanställts på unionens alla officiella språk, finns emellertid ”Enlargement Weekly” att tillgå endast på engelska.

Vad ligger till grund för denna begränsning?

Har kommissionen några planer på att detta nyhetsblad skall översättas? Om så är fallet: när kommer denna text att finnas tillgänglig på de övriga officiella språken i EU?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(15 september 2003)

Att förstärka GD Utvidgnings webbplats mångspråkiga karaktär har varit en prioritet alltsedan webbplatsen relanserades under 2002. Man inriktade sig i första hand på att tillhandahålla de viktigaste sidorna och texterna och de delar av webbplatsen som inte är föremål för kontinuerlig översyn — något som dock är fallet när det gäller en stor del av utvidgningsprocessen — på samtliga officiella språk. Detta arbete pågår fortlöpande. Det nyhetsbrev som parlamentsledamoten hänvisar till (Enlargement Weekly Newsletter) är inte ett officiellt kommissionsdokument, utan ett dokument som kommissionen gör tillgängligt för allmänheten som en del av sin kommunikationsstrategi för utvidgningen (vilket anges längst ned på den berörda webbsidan). Nyhetsbrevet sammanställs varje måndag, i syfte att tillhandahålla en löpande och snabbt tillgänglig redogörelse för de viktigaste frågorna i utvidgningsprocessen. En sammanfattning av de viktigaste punkterna skickas följande dag med e-post till ca 20 000 abonnenter runt om i världen. Nyhetsbrevet måste följaktligen kunna framställas snabbt. Att framställa mer än en språkversion skulle medföra fördröjningar och ökade kostnader. Det är enbart av dessa skäl som nyhetsbrevet framställs på ett enda språk.

Det finns inga planer på att framställa nyhetsbrevet på andra språk.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/420 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/420

---

(2004/C 88 E/0427)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2590/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(4 augusti 2003)

Ämne:   Situationen i Liberia

På vilket sätt är EU engagerat i de nuvarande händelserna i Liberia när det gäller närvaro av företrädare för kommissionen eller EU:s höge representant för GUSP Javier Solana?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(9 september 2003)

Huvudmålet med Europeiska unionens politik i regionen är att ge ett strategiskt bidrag till fred, säkerhet och stabilitet. Unionen deltar därför genom Hans Dahlgren, som är EU-ordförandeskapets representant i Mano River Union, och genom kommissionen i den internationella kontaktgruppen för Liberia.

Ordförandeskapet och kommissionen deltar som observatörer i de fredssamtal för Liberia som äger rum i Accra under ledning av Ecowas (Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap). Ytterligare politiskt stöd till samtalen ges i unionens uttalanden av den 13 juni 2003, 23 juni 2003, 21 juli 2003 och 28 juli 2003. Gemenskapen bidrar finansiellt till samtalen med ett belopp på 390 000 euro och håller på att behandla en begäran om ytterligare finansiering. Kommissionen undersöker de rättsliga och finansiella möjligheterna att bidra till fredsprocessen. Vid ett faktainsamlingsbesök i Accra och Abuja (1-8 augusti 2003) föreslog kommissionen att det i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet skulle ges brådskande stöd till vissa delar av Ecowas fredsuppdrag i Liberia genom en omprogrammering av Europeiska utvecklingsfondens (EUF) bistånd till Liberia. Ett finansieringsförslag håller på att utarbetas. Vidare tillhandahåller kommissionens kontor för humanitärt bistånd (ECHO) humanitärt bistånd i form av projekt i Liberia som rör hälsa, livsmedelsförsörjning, skydd samt vatten och sanitära frågor.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/420 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/420

---

(2004/C 88 E/0428)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2617/03

från Emma Bonino (NI) till kommissionen

(25 augusti 2003)

Ämne:   Lagbrott i Libanon

I betänkande av följande:

| — | Den 8 augusti 2003 arresterades den 64-årige advokaten Muhammed Mugraby i Beirut. Mugraby har gjort sig känd som försvarare av mänskliga rättigheter och ett oberoende domstolsväsende. |
| --- | --- |

—

Den 8 augusti 2003 arresterades den 64-årige advokaten Muhammed Mugraby i Beirut. Mugraby har gjort sig känd som försvarare av mänskliga rättigheter och ett oberoende domstolsväsende.

| — | Den 17 januari 2003 beslutade disciplinnämnden vid advokatförbundet i Beirut att utesluta honom ur förbundet av politiska skäl. |
| --- | --- |

—

Den 17 januari 2003 beslutade disciplinnämnden vid advokatförbundet i Beirut att utesluta honom ur förbundet av politiska skäl.

| — | Ovannämnda beslut är inte definitivt förrän den anklagade har utnyttjat alla möjligheter att överklaga (artiklarna 553, 563, 111 i den libanesiska civillagen och artikel 28 i FN:s grundprinciper om advokaternas roll). |
| --- | --- |

—

Ovannämnda beslut är inte definitivt förrän den anklagade har utnyttjat alla möjligheter att överklaga (artiklarna 553, 563, 111 i den libanesiska civillagen och artikel 28 i FN:s grundprinciper om advokaternas roll).

| — | Mugrabys besvär mot disciplinförfarandet handläggs fortfarande (besvär nr 222/2003). |
| --- | --- |

—

Mugrabys besvär mot disciplinförfarandet handläggs fortfarande (besvär nr 222/2003).

| — | Trots detta har advokatförbundet beskyllt Mugraby för missbruk av advokattitel. |
| --- | --- |

—

Trots detta har advokatförbundet beskyllt Mugraby för missbruk av advokattitel.

| — | Domaren har, utan tillstånd att vidta rättsliga åtgärder, gett order om att Mugraby skall anhållas. |
| --- | --- |

—

Domaren har, utan tillstånd att vidta rättsliga åtgärder, gett order om att Mugraby skall anhållas.

| — | Åtgärderna mot Mugraby verkar ha vidtagits av politiska orsaker och syftar till att försvåra hans verksamhet som försvarare av lag och rätt. |
| --- | --- |

—

Åtgärderna mot Mugraby verkar ha vidtagits av politiska orsaker och syftar till att försvåra hans verksamhet som försvarare av lag och rätt.

| — | Republiken Libanon deltar i Europa-Medelhavspartnerskapet och har undertecknat slutförklaringen från ministerkonferensen mellan EU och Medelhavsländerna i Barcelona den 27-28 november 1995, i vilken parterna förbinder sig att upprätta en rättsstat och införa demokrati inom ramen för sina politiska system. |
| --- | --- |

—

Republiken Libanon deltar i Europa-Medelhavspartnerskapet och har undertecknat slutförklaringen från ministerkonferensen mellan EU och Medelhavsländerna i Barcelona den 27-28 november 1995, i vilken parterna förbinder sig att upprätta en rättsstat och införa demokrati inom ramen för sina politiska system.

| — | Förbindelserna mellan Republiken Libanon och Europeiska gemenskapen fastställs i ett bilateralt avtal som ratificerades i december 2002. Detta avtal bygger på ”respekten för de demokratiska principer och de människans grundläggande rättigheter som finns i den allmänna deklarationen om de mänskliga rättigheterna” (artikel 2) och på artikel 59, i vilken det understryks hur viktigt det är att rättsstaten respekteras och att institutionerna fungerar korrekt samt att det finns ett oberoende domstolsväsende och en kompetent juristkår. |
| --- | --- |

—

Förbindelserna mellan Republiken Libanon och Europeiska gemenskapen fastställs i ett bilateralt avtal som ratificerades i december 2002. Detta avtal bygger på ”respekten för de demokratiska principer och de människans grundläggande rättigheter som finns i den allmänna deklarationen om de mänskliga rättigheterna” (artikel 2) och på artikel 59, i vilken det understryks hur viktigt det är att rättsstaten respekteras och att institutionerna fungerar korrekt samt att det finns ett oberoende domstolsväsende och en kompetent juristkår.

Kommissionen uppmanas att mot ovanstående bakgrund svara på följande frågor:

| — | Är kommissionen medveten om de allvarliga brott som för närvarande begås inom det libanesiska rättsväsendet? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen medveten om de allvarliga brott som för närvarande begås inom det libanesiska rättsväsendet?

| — | Anser inte kommissionen att dessa brott är oförenliga med de avtal som gäller för förbindelserna mellan Europeiska unionen och Republiken Libanon med hänsyn till artiklarna 2 och 59 i nämnda avtal? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att dessa brott är oförenliga med de avtal som gäller för förbindelserna mellan Europeiska unionen och Republiken Libanon med hänsyn till artiklarna 2 och 59 i nämnda avtal?

| — | Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta i enlighet med artikel 86.2 i avtalet mellan EU och Libanon för att se till att respekten för lag och korrekta förfaranden återupprättas i linje med de strategier och förpliktelser som Europeiska kommissionen själv antar i punkt 6.6 i strategidokumentet 2002-2006 för Libanon, i vilket huvudlinjerna för EG:s politik för länderna som ingår i Europa-Medelhavspartnerskapet skisseras upp? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta i enlighet med artikel 86.2 i avtalet mellan EU och Libanon för att se till att respekten för lag och korrekta förfaranden återupprättas i linje med de strategier och förpliktelser som Europeiska kommissionen själv antar i punkt 6.6 i strategidokumentet 2002-2006 för Libanon, i vilket huvudlinjerna för EG:s politik för länderna som ingår i Europa-Medelhavspartnerskapet skisseras upp?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 september 2003)

Kommissionen känner väl till att den libanesiska människorättsadvokaten, doktor Muhammad Mugraby, arresterades den 8 augusti 2003. Han har nu frigivits i avvaktan på att hans fall skall avgöras. Kommissionen följer fallet nära, i samarbete med medlemsstaterna.

Kommissionen ser mycket allvarligt på överträdelser av rättsstatsprincipen och av principerna om mänskliga rättigheter och demokrati, principer som den libanesiska regeringen har anslutit sig till i det nyligen undertecknade associeringsavtalet.

Det är av detta skäl som kommissionen nyligen lade fram ett meddelande till Europaparlamentet och rådet med titeln Stärkande av EU:s åtgärder för mänskliga rättigheter och demokratisering i samarbete med Medelhavspartnerna — Strategiska riktlinjer (1). Förslagen i detta meddelande innebär att unionen kan fördubbla sina insatser när det gäller att föra en dialog i människorättsfrågor med de länder som undertecknat Barcelonaförklaringen och att den kan ställa ökade medel till förfogande för samarbete inom områden såsom rättsväsende, rättsstat och stärkande av det civila samhället. Kommissionen anser att ett konstruktivt, stimulansbaserat tillvägagångssätt är det mest effektiva och fruktbara sättet att hjälpa partnerländerna att när det gäller tillämpningen av rättsstatsprincipen uppnå nivåer som är förenliga med Barcelonaförklaringen och med artikel 59 i associeringsavtalet. De tio åtgärder som anges i meddelandet har formen av klara och tydliga, handlingsinriktade åtgärder som kommissionen och unionen avser att vidta för att befästa och intensifiera den politiska dialogen och samarbetet om mänskliga rättigheter och demokrati med Libanon och de andra partnerländerna i Europa-Medelhavsområdet, utan att detta påverkar unionens rätt att uttala sig om specifika fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna närhelst sådana inträffar.

Kommissionen kommer att fortsätta att ha ett nära samråd med ordförandeskapet och medlemsstaterna när det gäller det libanesiska advokatsamfundets åtgärder och de libanesiska myndigheternas fortsatta agerande när det gäller anklagelserna mot doktor Mugraby.

---

(1)  KOM(2003) 294 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/422 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/422

---

(2004/C 88 E/0429)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2620/03

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Brott mot de mänskliga rättigheterna i Colombia

Paramilitära styrkor i Colombia har dödat civila, bland annat Rosemary Serrano Rojas och Jorge Ivan Carvajal Angarita som fördes bort från sitt hem i Cucuta och mördades framför ögonen på sin fyraårige son, och utövat påtryckningar på regeringen för att den inte skall låta utreda brotten. Vad gör kommissionen för att få presidenten att dra tillbaka dessa paramilitära grupper? Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att dessa paramilitära grupper skall ställas inför rätta för sina brott?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(24 september 2003)

Kommissionen har vid upprepade tillfällen givit uttryck för sin oro över läget när det gäller de mänskliga rättigheterna i Colombia och enträget uppmanat den colombianska regeringen att skärpa sina insatser på detta område, samt att vidta effektiva åtgärder mot den straffrihet som de halvmilitära grupperna åtnjuter och den samverkan som råder mellan dessa och företrädare för de statliga styrkorna. Kommissionen stöder såväl rekommendationerna i dessa frågor från representationskontoret i Bogotá för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter som dess synpunkter av den 28 augusti 2003 om det lagförslag rörande ”återanpassning av medlemmar av olagliga väpnade grupper” som den colombianska regeringen överlämnade till landets parlament den 21 augusti 2003.

Bekämpningen av straffriheten är en av prioriteringarna i det ekonomiska och tekniska samarbetet mellan kommissionen och den colombianska regeringen. 10,5 miljoner euro har öronmärkts för en reform av rättsväsendet i den vägledande fleråriga programplaneringen för den berörda budgetposten (B7-310), med tyngdpunkt på bekämpning av straffrihet. Ett program rörande detta torde komma att utformas under 2004.

Åtgärder för att bekämpa kränkningar av de mänskliga rättigheterna vidtas också genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (budgetpost B7-701), inom vilket Colombia är ett av målländerna. 19 projekt pågår eller är på väg att inledas till ett sammanlagt belopp av 14 810 844 euro, i vilka 19 lokala icke-statliga organisationer, sju europeiska icke-statliga organisationer, två universitet och representationskontoret i Bogotá för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter deltar. Däribland kan nämnas ett program för mikroprojekt, med ett årligt anslag på 500 000 euro, som är avsett att förstärka det civila samhället på lokal nivå och har som huvudsaklig inriktning att på fredlig väg förebygga och lösa konflikter och att tillhandahålla stöd och bistånd till offren för kränkningar av de mänskliga rättigheterna till följd av konflikten.

Den halvmilitära organisationen Autodefensas unidas de Colombia (Colombias förenade självförsvars-styrkor) fördes även in i EU:s förteckning över terrorister den 2 maj 2002 (på kommissionens förslag (1) antog rådet den 27 december 2001 gemensam ståndpunkt 2001/931/GUSP (2) och förordning (EG) nr 2580/2001 (3) rörande upprättandet av en förteckning över personer, grupper och enheter vilkas penningmedel och andra finansiella tillgångar skall frysas i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1373(2001)).

---

(1)  EGT C 332 E, 27.11.2001.

(2)  EGT L 344, 28.12.2001.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 2580/2001 av den 27 december 2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism (EGT L 344, 28.12.2001).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/423 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/423

---

(2004/C 88 E/0430)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2621/03

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Bättre konsumentsäkerhet genom extra privat certifiering

Europeiska kommissionen lade nyligen fram ett förslag för översynen av ”den nya metoden”. I det sammanhanget vidtar kommissionen ytterligare åtgärder för att främja användningen av CE-märkning.

CE-märkningen sköts av tillverkaren som intygar att produkten uppfyller kraven i gällande EU-direktiv. För att skydda konsumenten från felaktiga eller till och med farliga produkter måste detta system med ”självcertifiering” bygga på tillräcklig marknadsövervakning i medlemsstaterna. Efter flera diskussioner i frågan har jag fått intrycket att det inte är säkert att marknadsövervakningen är lika bra i hela det nu växande EU.

Är kommissionen beredd att med tanke på dagens situation främja användningen av olika väletablerade privata märkningar, som görs av en oberoende tredje part efter en rad tester och produktionskontroller och som visar att produkten fungerar som den skall och är säker att använda?

Om så är fallet, varför visar sig det inte i översynen av ”den nya metoden” där kraven för extra privat certifiering är ännu högre? I många fall kommer inte europeiska privata certifieringsorgan att få använda sin märkning trots att det på grund av en bristande marknadsövervakning finns ett stort behov av expertis för att trygga konsumenternas säkerhet.

Vet kommissionen om att den nuvarande metoden kommer att leda till märkbar diskriminering mot europeiska privata certifieringsorgan, eftersom konkurrenterna i USA (t.ex. UL) eller andra länder utanför Europa fortfarande kommer att kunna använda sin märkning på produkter avsedda för den europeiska marknaden?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(7 oktober 2003)

CE-märkningen visar att en produkt uppfyller de krav som ställs på tillverkarna enligt gällande harmoniserade bestämmelser i de relevanta direktiven enligt den nya metoden (1). CE-märkningen innebär att tillverkaren försäkrar att produkten uppfyller alla tillämpliga gemenskapsbestämmelserna och att lämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse följts. Märkningen är obligatorisk och ska ske innan en produkt som omfattas av systemet släpps ut på marknaden och tas i bruk, utom i de fall där särskilda direktiv ställer andra krav. Det är dock inte tillåtet att CE-märka en produkt som inte omfattas av ett direktiv som föreskriver att CE-märkning ska ske. Kommissionen har på grundval av ett brett samråd före publiceringen av meddelandet fastställt att det finns ett stort behov av att förtydliga och öka kunskaperna om vad CE-märket innebär och att belysa vilken ställning det har i förhållande till frivilliga produktmärken.

Enligt den övergripande metoden för certifiering och provning (”Global Approach to certification and testing”) (2) har särskilda moduler utarbetats för de olika faserna av förfarandena för bedömning av överensstämmelse. Med undantag för modul A, som avser en försäkran från tillverkaren, innebär alla moduler att en oberoende tredje part (”notified body”) måste delta i minst en fas i förfarandet. De svar som inkommit under samrådet har bekräftat effektiviteten hos detta särskilda system för förhandsbedömning som syftar till att säkerställa både flexibilitet för tillverkarna och säkerhet för användare och konsumenter när det gäller de produkter som omfattas av dessa bestämmelser.

Kommissionen har alltid betraktat effektiv marknadsövervakning som ett nödvändigt verktyg för genomförandet av direktiven enligt den nya metoden och har vid upprepade tillfällen framhållit betydelsen av att ha ett effektivt och samstämmigt system för marknadsövervakning i hela unionen. Vilken balans man bör ha mellan kontroller före respektive efter det att en produkt släpps ut på marknaden (förfaranden för bedömning av överensstämmelse respektive marknadsövervakning) beror på förutsättningarna inom de olika produktsektorerna. Det måste dock betonas att de erfarenheter som gjorts utanför EU tydligt visar att marknadsövervakningen sker oberoende av det system för bedömning av överensstämmelse som tillämpas och att det är lika nödvändigt även om man har ett system med allmän och obligatorisk certifiering som utförs av tredje part.

I direktiven enligt den nya metoden och direktivet om allmän produktsäkerhet (3) ställs krav på att medlemsstaterna vidtar alla åtgärder som behövs för att se till att produkterna kan släppas ut på marknaden och användas endast om de inte innebär någon fara för människors hälsa och säkerhet eller andra intressen som omfattas av de tillämpliga direktiven, när de konstruerats, installerats och underhålls på rätt sätt och används för det avsedda ändamålet. Detta innebär att medlemsstaterna är skyldiga att organisera och genomföra marknadsövervakning på ett effektivt sätt och i tillräcklig omfattning för att man ska kunna upptäcka produkter som inte följer bestämmelserna. Kommissionen har varit mycket aktiv på detta område och har uppmanat medlemsstaterna att stärka det administrativa samarbetet mellan berörda nationella tillsynsorgan och anpassa kontrollen av efterlevnaden. Kommissionen har också stött initiativ som syftar till att göra informationsutbytet effektivare och har inlett projekt om marknadsövervakning över gränserna där såväl medlemsstaterna som kandidatländerna deltar.

Beträffande förhållandet mellan CE-märkning och ytterligare frivilliga märken anser kommissionen fortfarande att frivilliga märken kan användas om de har en annan funktion än CE-märkningen, om man inte riskerar att skapa förvirring avseende CE-märkets innebörd eller form och om de inte gör CE-märket mindre läsbart eller synligt. CE-märket är inte ett kommersiellt kvalitetsmärke för konsumenten, utan ett administrativt märke som riktar sig till de nationella tillsynsorganen. Det är tänkt att fungera som ett ”EU-pass” för produkter som uppfyller alla krav enligt gällande harmoniserade bestämmelser i de tillämpliga direktiven enligt den nya metoden, i syfte att garantera fri rörlighet för dessa varor inom och utanför EES-området (där CE-märkningen är erkänd). Kommissionen har inte fått kännedom om något fall där privata certifieringsorgan nekats att använda sina märken.

När det gäller privata frivilliga certifieringsmärken som kan accepteras jämte CE-märket på de villkor som anges ovan har kommissionen alltid ansett att man i princip måste låta marknaderna avgöra om det finns efterfrågan på sådana märken. Kommissionen anser inte att det finns en tillräcklig rättslig grund eller ett särskilt behov av att ”främja användningen” av frivilliga märken. Förekomsten av en mängd olika nationella privata certifieringsmärken förefaller vara ett tydligt tecken på att certifieringsorganen tillgodoser behoven på de olika marknaderna i detta avseende. Kommissionen överväger nu att inleda en undersökning om privata frivilliga märken inom ramen för dess strategi för den inre marknaden.

---

(1)  Rådets direktiv 89/686/EEG av den 21 december 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om personlig skyddsutrustning, EGT L 399, 30.12.1989 Rådets direktiv 90/384/EEG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om icke-automatiska vågar, EGT L 189, 20.7.1990. Rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter, EGT L 169, 12.7.1993. Rådets direktiv 96/48/EG av den 23 juli 1996 om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg, EGT L 235, 17.9.1996. Europaparlamentets och rådets direktiv 98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik, EGT L 331, 7.12.1998.

(2)  Rådets resolution av den 21 december 1989 om en övergripande metod för bedömning av överensstämmelse, EGT C 10, 16.1.1990.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG av den 3 december 2001 om allmän produktsäkerhet, EGT L 11, 15.1.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/425 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/425

---

(2004/C 88 E/0431)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2646/03

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(28 augusti 2003)

Ämne:   Tullklassificering av artiklar för stomiopererade

Stämmer det att Europeiska kommissionen föreslår en omklassificering av artiklar för stomiopererade under tulltaxenummer 3926 i KN (allmänna plaster) i stället för tulltaxenummer 9021 i KN (artiklar som kompenserar ett handikapp)?

Är kommissionen medveten om att detta i praktiken skulle innebära att artiklar för stomiopererade blir dyrare på grund av importtullar? En klassificering under tulltaxenummer 9021 i KN befriar däremot dessa artiklar från moms.

Är kommissionen medveten om att ifall den föreslagna klassificeringen tas i bruk inom Världstull-organisationen kommer det att bli mycket svårt och dyrt för stomiopererade i Östeuropa och i utvecklingsländer att få tillgång till sådana produkter på grund av höga importtullar i dessa länder?

Vilka organisationer konsulterade Europeiska kommissionen innan den bestämde sig för att föreslå denna omklassificering?

Håller kommissionen med om att artiklarna för stomiopererade fyller samma funktion som den bortopererade delen av tarmen eller urinvägarna?

Kunde de inte betraktas som ”artiklar som är avsedda att bäras av användaren, att hållas i handen eller att inplanteras i kroppen för att kompensera en defekt eller ett handikapp” (tulltaxenummer 9021 i KN)?

Vad ämnar kommissionen göra för att garantera att handikappade personer (stomiopererade) i EU och utvecklingsländer inte berörs av denna tullklassificering?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 september 2003)

Nej. Kommissionen föreslår inte att stomiartiklar skall omklassificeras. Kommissionen har vidtagit åtgärder för att tillrättalägga klassificeringen av de båda huvudsakliga komponenter i artiklar för stomiopererade som föreligger separat, nämligen den självhäftande basplattan och stomipåsen. Därför antog kommissionen 1999 beslut 2000/41/EG (1) där ett antal beslut från medlemsstater ogiltigförklaras, så kallade bindande klassificeringsbesked, där vissa komponenter i stomiartiklar klassificeras felaktigt enligt KN-nummer 9018 90 85 och 9021 90 90. Dessutom offentliggjorde kommissionen 2002 en förklarande anmärkning till Kombinerade nomenklaturen (2) där betydelsen av uttrycket ”för att kompensera en defekt eller ett handikapp” klargörs. Resultatet av detta är att den självhäftande basplattan och stomipåsen inte skall klassificeras enligt rubrik 9021 i Harmoniserade systemet (HS), utan efter det material de består av.

Ja. Kommissionen är medveten om de ekonomiska konsekvenser det får att produkterna klassificeras på ett riktigt sätt. Klassificeringsbeslut fattas emellertid inte mot bakgrund av de ekonomiska konsekvenser de har, utan för att se till att Kombinerade nomenklaturen tillämpas på ett riktigt och enhetligt sätt inom unionen.

När den tillämpliga tullsatsen fastställs måste man först identifiera den korrekta rubrik i nomenklaturen som används i Gemensamma tulltaxan (3) i enlighet med de allmänna bestämmelserna för tolkning av Kombinerade nomenklaturen. Dessa bestämmelser finns i inledningen till Gemensamma tulltaxan. Det bör noteras att tullsatserna i fråga är resultatet av förhandlingar om tullar grundade på HS-nomenklaturen inom Världshandelsorganisationen/Allmänna tull- och handelsavtalet (WTO/GATT).

Ja. Kommissionen är medveten om att några av de parter som undertecknat konventionen beträffande Harmoniserade systemet, såsom Förenta staterna och Norge, klassificerar de båda komponenterna i stomiartiklar, nämligen den självhäftande basplattan och stomipåsen, enligt HS-rubrik 3962 när de är tillverkade av plast.

Inga. När kommissionen antar klassificeringsåtgärder görs det för att se till att Gemensamma tulltaxan tillämpas enhetligt inom unionen, enligt artikel 23 i den konsoliderade versionen av EG-fördraget. När kommissionen antar dessa åtgärder tillämpar den reglerna för hur nomenklaturen skall tolkas för produkten i fråga mot bakgrund av tillgänglig dokumentation, däribland laboratoriekontroller.

De produkter som skall klassificeras är den självhäftande basplattan och stomipåsen. Parlamentsledamoten hittar svaret i nämnda förklarande anmärkning.

Kommissionen planerar följande två typer av åtgärder på internationell nivå:

Den första löser en del av själva klassificeringsproblemet genom att det föreslås att den självhäftande basplattan förs över från kapitel 39 till kapitel 30. En överföring av produkter från en HS-rubrik till en annan kommer olyckligtvis inte att lösa alla ekonomiska frågor som uppkommer genom klassificeringen av produkterna.

Därför planeras en ytterligare åtgärd när tullarna för alla produkter skall ses över, inom ramen för nästa förhandlingsrunda om multilateralt marknadstillträde för industriprodukter, för att ta hänsyn till kraven från den europeiska industrin.

---

(1)  Kommissionens beslut 2000/41/EG av den 29 december 1999 om giltigheten av vissa bindande tulltaxeupplysningar, EGT L 13.19.2000.

(2)  EGT C 256, 23.10.2002.

(3)  Gemensamma tulltaxan för 2003 offentliggörs i Europeiska gemenskapens officiella tidning, L 290, 28.10.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/426 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/426

---

(2004/C 88 E/0432)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2661/03

från Ian Hudghton (Verts/ALE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Saknade personer på Cypern

I en situation där Cypern förbereder sig inför medlemskap i EU nästa år och Turkiet är ett ansökarland är frågan om saknade personer på Cypern vilka antas ha dödats eller arresterats vid tidpunkten för Turkiets invasion av ön 1974 fortfarande olöst.

Kan kommissionen, med hänvisning till kommissionens svar av den 2 maj 2001 på fråga E-0506/01 (1), där det framhölls att ”frågan kan vidare tas upp inom ramen för unionens förstärkta politiska dialog med Turkiet”, ge besked om vilka framsteg som gjorts på denna punkt?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(1 oktober 2003)

Glafcos Clerides och Rauf Denktash sammanträffade i juni och juli 2002 för att utbyta förslag i frågan rörande saknade personer. Detta utbyte skedde på grundval av det avtal som ingicks dem emellan den 31 juli 1997. På den grekcypriotiska sidan fortsatte programmet med gravöppningar och identifieringar på områden under dess kontroll. Utredningar genomförs av institutet för neurologi och genetik (Institute for Neurology and Genetics) som omfattar båda befolkningsgrupperna och finansieras av Förenta staterna. På den turkcypriotiska sidan har det ännu inte utsetts några vetenskapsmän som skulle kunna samarbeta med detta institut. I FN försöker man för närvarande att återuppta arbetet inom kommissionen för saknade personer (Committee on missing persons).

Bland de olika åtgärder beträffande turkcyprioterna som den cypriotiska regeringen antog den 30 april 2003 meddelades en rad åtgärder rörande släktingar till saknade och dödade turkcyprioter (tillägg E). Dessa åtgärder innebär bl.a. att det ges tillgång till information, anordnas möten mellan släktingar till saknade personer och statstjänstemän, genomförs förberedande utgrävningar av begravningsplatser och arrangemang för upprättandet av ett DNA-register. En förteckning över 500 turkcypriotiska ärenden som överlämnats till kommissionen för saknade personer offentliggjordes av den cypriotiska regeringen i turkcypriotiska dagstidningar den 14 juni 2003. Kommissionen har också erfarit att de statliga myndigheterna på officiell väg har överlämnat uppgifter rörande 201 saknade turkcyprioter till Internationella rödakorskommittén.

---

(1)  EGT C 261 E, 18.9.2001, s. 130.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/427 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/427

---

(2004/C 88 E/0433)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2667/03

från Jean Lambert (Verts/ALE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Olaglig handel med timmer (Indonesien) och FLEGT

I maj 2003 lanserade Europeiska kommissionen en handlingsplan för att komma till rätta med olaglig skogsavverkning och den därmed sammanhängande handeln, nämligen ”handlingsplanen för skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (FLEGT)”.

Avsikten med denna plan är att den skall försöka motverka olaglig skogsavverkning och handel med virke från sådan avverkning. Bland de åtgärder som skisseras upp i planen märks stöd till bättre styrelseformer i de virkesproducerande länderna, frivilliga partnerskap med virkesproducerande länder för att endast sådant timmer som avverkats på laglig väg skall komma in på marknaden i EU samt arbete för att utveckla det internationella samarbetet för bekämpning av handeln med olagligen avverkat timmer.

Av de tropiska skogar som återstår i världen finns 10 procent i Indonesien och landet genomgår nu en kris till följd av olaglig avverkning. Över 80 procent av all avverkning i Indonesien sker på olaglig väg. EU ger ekonomiskt bistånd till Indonesien och försöker nå fram till ett undertecknat avtal för att åtgärda detta problem.

Trots detta fortsätter den olagliga handeln med raminträ från Indonesien. Raminträ från Indonesien får ta omvägen via Malaysia — det enda landet i världen förutom Indonesien där det också växer ramin — för att det skall se ut som om det avverkats på laglig väg och det fortsätter att komma in på marknaden i EU. Beslag av olagligt raminträ har gjorts i Italien och Förenade kungariket.

Varför har Europeiska kommissionen dröjt med att föra upp raminträ i bilaga B (såsom den indonesiska regeringen begärt)? Kommer Europeiska kommissionen att föra upp raminträ i bilaga B vid första tillfälle som yppar sig, vilket kommer att vara det sammanträde som hålls av Europeiska unionens kommitté för Cites-konventionen?

Stödjer kommissionen principen om att det bör införas lagstiftning för att i lag förbjuda import av olagligt avverkat timmer till EU?

Har kommissionen planer på att lägga fram lagstiftningsförslag enligt medbeslutandeförfarandet till stöd för handlingsplanen och på det sättet försöka införa strängare straff för dem som handlar med olagligt avverkat timmer och olagliga trävaruprodukter inom EU?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 oktober 2003)

Kommissionen och medlemsstaterna är ännu inte övertygade om att ett ensidigt upptagande av raminträ i bilaga B till rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (1) (genom vilken CITES-konventionen genomförs i gemenskapen) skulle vara mera effektivt än att bibehålla den nuvarande ordningen, enligt vilken raminträ förtecknas i bilaga III till CITES-konventionen och motsvarande bilaga C till förordningen. Enligt de nuvarande bestämmelserna måste importörer av raminträ uppvisa ett exporttillstånd — om sändningen kommer från Indonesien — eller ett ursprungscertifikat från exportlandet om träet har sitt ursprung i ett annat land. Det enda ytterligare krav som skulle följa av att förteckna raminträ i bilaga B till förordning (EG) nr 338/97 är att importören, förutom det exporttillstånd som utfärdats av exportlandet, även skulle behöva uppvisa ett importtillstånd som utfärdats av den berörda medlemsstaten. Nyttan av detta skulle vara tämligen marginell och det skulle förmodligen vara mera effektivt att uppmuntra tullförvaltningarna att bättre kontrollera den gällande lagstiftningens efterlevnad.

Stora insatser har redan gjorts på unionsnivå för att se till att den nuvarande lagstiftningen efterlevs och flera beslag har gjorts i medlemsstaterna. Eftersom Malaysia har stora tillgångar på eget raminträ måste under alla omständigheter det landets synpunkter beaktas innan gemenskapen överväger ytterligare åtgärder beträffande raminträ. Kommissionen skickade en skrivelse till Malaysias myndigheter i juni 2003 och väntar på ett svar från dem. Oavsett vilket beslut som slutligen fattas på unionsnivå är emellertid det bästa tillvägagångssättet att Indonesiens regering ansöker om ett upptagande av raminträ i bilaga II till CITES-konventionen vid den 13:e konferens mellan parterna i CITES-konventionen som äger rum i oktober 2003. Om detta går igenom skulle handeln med raminträ kunna kontrolleras bättre, inte endast inom unionen utan även globalt.

— Kommissionen stöder principen att unionen inte bör utgöra en marknad för olagligt avverkat timmer. I den FLEGT-handlingsplan (2) som avses i frågan föreslås att lagstiftning införs för att stödja upprättandet av frivilliga avtal mellan gemenskapen och tredjeländer i syfte att förhindra import av olagligt avverkat timmar från sådana länder. Ett allmänt förbud mot import av olagligt avverkat timmer väcker ett antal frågeställningar, varför kommissionen föreslår att det alternativet undersöks ytterligare och att kommissionen lämnar en rapport om detta 2004. I allmänhet föredrar kommissionen multilaterala åtgärder framför ensidiga åtgärder.

— I FLEGT-handlingsplanen föreslår kommissionen att lagstiftning införs för att stödja genomförandet av föreslagna frivilliga FLEGT-partnerskapsavtal enligt artikel 133 i EG-fördraget — på grundval av att detta skulle omfattas av kapitlet om den gemensamma handelspolitiken. Lagstiftning enligt den artikeln omfattas i allmänhet inte av medbeslutandeförfarandet.

---

(1)  EGT L 61, 3.3.1997.

(2)  KOM(2003) 251 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/428 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/428

---

(2004/C 88 E/0434)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2674/03

från María Rodríguez Ramos (PSE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Tillämpning av skyddsklausulen på import till EU av konserverade satsumas i klyftor från Kina

I sitt svar på fråga E-1646/03 (1) medger kommissionen att begäran om tillämpning av skyddsklausulen på import av konserverade satsumas från Kina är av brådskande natur och bekräftar att den nyligen har mottagit en begäran från den spanska regeringen med all erforderlig dokumentation.

Spanien begärde i början av juni 2002 att klausulen skulle tillämpas och kommissionen motiverade den 12 november 2002, i sitt svar på fråga E-2956/02 (2), sin passivitet med att begäran från de spanska myndigheterna inte uppfyllde de fastställda kraven. Därför måste den berörda sektorn få veta de verkliga orsakerna till varför handläggningen av detta ärende har försenats med över ett år.

I juli 2003 använder kommissionen begreppet ”nyligen”. Kan kommissionen emellertid ange exakt vilket datum de spanska myndigheterna insände tillräcklig information avseende arten och omfattningen av störningarna av handeln och deras konsekvenser för berörda gemenskapsproducenter, i enlighet med WTO:s bestämmelser?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(23 oktober 2003)

Kommissionen har, som den klargjorde i sitt svar (3) på parlamentsledamotens skriftliga frågor E-1646/03, E-1920/03 och E-1921/03, mottagit en fullständigt dokumenterad begäran från de spanska myndigheterna om införande av skyddsåtgärder enligt förordningen om den produktspecifika övergångsskyddsord-ningen (4). Begäran mottogs den 10 juni 2003. Spanien har även ingivit en begäran om införande av skyddsåtgärder enligt de allmänna förordningarna (5) med bestämmelser om skyddsåtgärder. Den begäran mottogs den 20 juni 2003.

Efter analys av Spaniens framställningar och samråd med medlemsstaterna inledde kommissionen den 11 juli 2003 (6) undersökningsförfaranden enligt såväl de allmänna förordningarna med bestämmelser om skyddsåtgärder som förordningen om den produktspecifika övergångsskyddsordningen. Undersökningarna pågår fortfarande. Medlemsstaterna hålls noga underrättade om utvecklingen.

Vad beträffar den omständigheten att det hann förflyta mer än ett år från det att Spanien först kontaktade kommissionen till det att kommissionen inledde en undersökning önskar kommissionen meddela parlamentsledamoten att den tiden var nödvändig för att kommissionen skulle kunna klargöra ett flertal rättsliga frågor rörande ärendet och förvissa sig om att Spaniens framställningar uppfyllde de höga kraven i Världshandelsorganisationens och gemenskapens regler. Att samla in och bedöma erforderliga uppgifter och hålla samråd med alla berörda parter är, som parlamentsledamoten säkert förstår, tidskrävande steg, men de är samtidigt absolut nödvändiga för att arten och omfattningen av den skada som påståtts ha vållats skall kunna fastställas.

Kommissionen kan för övrigt meddela att det rör sig om den första undersökningen inom ramen för förordningen om den produktspecifika övergångsskyddsordningen.

---

(1)  Se s. 363.

(2)  EUT C 161 E, 10.7.2003, s. 55.

(3)  Se s. 363.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 427/2003 av den 3 mars 2003 om en produktspecifik övergångsskyddsordning för import med ursprung i Folkrepubliken Kina och om ändring av förordning (EG) nr 519/94 om gemenskapsregler för import från vissa tredje länder (EUT L 65, 8.3.2003).

(5)  Rådets förordning (EG) nr 3285/94 av den 22 december 1994 om gemensamma importregler och om upphävande av förordning (EG) nr 518/94 (EGT L 349, 31.12.1994) och rådets förordning (EG) nr 519/94 av den 7 mars 1994 om gemenskapsregler för import från vissa tredje länder och om upphävande av förordningarna (EEG) nr 1765/82, 1766/82 och 3420/83 (EGT L 67, 10.3.1994).

(6)  EUT C 162, 11.7.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/429 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/429

---

(2004/C 88 E/0435)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2676/03

från Ulrich Stockmann (PSE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Tillträde för DHL-Airways till marknaden i Förenta staterna

Efter att Deutsche Post World Net övertagit den internationella kurirfirman DHL försöker UPS och FEDEX på mångahanda sätt att hålla DHL borta från den amerikanska marknaden. UPS och FEDEX behärskar marknaden för paketförsändelser i Förenta staterna i form av ett slags duopol som innehar 80 procent av marknadsandelen, medan DHL:s andel av marknaden där uppgår till 0,9 procent. Såsom juridiskt och politiskt verktyg för att avskärma marknaden i Förenta staterna från utländska konkurrenter använder UPS och FEDEX en bestämmelse som säger att flygbolag kan anses vara amerikanska endast om minst 75 procent av rösterna på bolagsstämman och 51 procent av kapitalet finns i händerna på amerikanska medborgare. Bäggedera stämmer in på DHL-Airways i Förenta staterna, efter det att land- respektive lufttransportverksamheten delats upp på två olika bolag efter det att DPAG köpt upp DHL, och DHL-International äger endast 25 procent av DHL-Airways. Detta har också konstaterats av Förenta staternas transportministerium (DOT) som därmed tillbakavisat flera inlagor från UPS och FEDEX. Den 16 april 2003 genomdrevs dock ett tillägg till krigsbudgeten så att flygbolag som inte effektivt kontrolleras av amerikanska medborgare, får mer än 50 procent av sin omsättning från ett utländskt företag eller tillhör en främmande stat inte kan få några militära uppdrag med stöd av de budgetmedel som nu ställts till förfogande. Denna bestämmelse drabbar endast DHL-Airways och innebär alltså en iögonenfallande diskriminering av ett enda företag, eftersom Pentagon och Förenta staternas utrikesministerium är stora kunder hos DHL-Airways. Den konkurrensfientliga inställningen hos UPS och FEDEX står i bjärt kontrast till de möjligheter UPS har att fritt bedriva verksamhet i Europa. Medan UPS enbart i Förenta staterna har en marknadsandel på omkring 64 procent mot bara 0,9 procent för DHL uppgår marknadsandelen för Deutsche Post (inklusive DHL) på den av hård konkurrens kännetecknade tyska marknaden till 23 procent samt för UPS till 8 procent.

Känner kommissionen till den problematik som det redogjorts för här? Vad ämnar kommissionen göra mot denna diskriminering? Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta, också just mot bakgrund av att det pågår förhandlingar mellan Förenta staterna och EU om ett avtal om fri luftfart (open sky-avtal), för att garantera tillträde till marknaden i Förenta staterna och driva igenom full ömsesidighet?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(14 oktober 2003)

Kommissionen följer noggrant utvecklingen rörande europeiska företags tillträde till marknaden i Förenta staterna.

Frågan gäller expresstjänstföretaget DHL:s tillträde till marknaden i Förenta staterna. I den amerikanska lagstiftningen har det nyligen införts en ny begränsning i form av ett ägandekrav för att flygbolag skall kunna ingå avtal med militären. I avsnitt 2710 i Emergency Wartime Supplemental Appropriations Act (lag om tilläggsanslag vid nödsituationer i krigstid) från 2003 nämns uttryckligen att inte några medel enligt den lagen eller någon annan lag får avsättas eller utbetalas för någon transport som utförs av ett flygbolag som inte faktiskt kontrolleras av amerikanska medborgare och att ett flygbolag inte skall anses faktiskt kontrolleras av amerikanska medborgare om 50 procent eller mer av flygbolagets intäkter från den löpande verksamheten under den senaste treårsperioden kommit från en person som inte är amerikansk medborgare och denna person, direkt eller indirekt, antingen har rösträtt i flygbolaget eller ägs av ett utländskt offentligt organ.

Enligt kommissionen går dessa bestämmelser tvärt emot EU:s och i synnerhet DHL:s intressen. DHL måste anlita amerikanska fraktflygbolags tjänster för lufttransportdelen av sina leveranser. Eftersom en enorm del av dessa flygbolags intäkter från den löpande verksamheten kommer från DHL skulle de förlora möjligheten att ingå avtal med militären enligt Wartime Supplemental Appropriations Act.

Kommissionen noterar dock att försvarsministern enligt avsnitt 2710 kan frångå denna begränsning. Om försvarsministern konstaterar att det inte finns något flygbolag med certifikat enligt avsnitt 41102 som kan och vill tillhandahålla sådana transporter, får försvarsministern ingå avtal om tillhandahållande av transporter med flygbolag utan certifikat. Såvitt kommissionen vet utför DHL för närvarande postutdel-ningstjänster för Förenta staternas försvarsdepartement både i Irak och i Afghanistan.

Det bör hur som helst noteras att DHL har sålt sitt 25-procentiga innehav i DHL Airways till investerare i Förenta staterna. DHL Airways har bytt namn till AStar Air Cargo och ägs nu till 100 % av amerikanska medborgare.

Kommissionen är medveten om att amerikanska fraktflygbolag har rätt att utföra flygningar inom EU, medan fraktflygbolag från EU inte har rätt att utföra inrikesflygningar inom Förenta staterna. Denna obalans kommer att tas upp i kommande förhandlingar om ett öppet luftfartsområde mellan EU och Förenta staterna. Förhandlingarna syftar till att öppna marknaden för inrikesflyg i Förenta staterna för flygbolag från EU och vice versa. Ett centralt element i samband med detta är att de särskilda begränsningar som för närvarande gäller utländskt ägande och kontroll av flygbolag avskaffas.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/431 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/431

---

(2004/C 88 E/0436)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2677/03

från Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Strängare gränsvärden för avgaser kringgås genom olämplig typindelning

Tunga fordon av typ stadsjeepar (SUV) används företrädesvis såsom personbilar (klass M1). Till följd av deras vikt på över 2,5 ton blir tendensen att typgodkänna dem som lätta nyttofordon uppenbarligen allt starkare.

Innebär inte detta att man kringgår de gränsvärden Euro III/Euro IV, som i direktiv 98/69/EG (1) fastställts för personbilar? Hur planerar kommissionen tackla detta problem?

När tänker kommissionen framlägga förslag om ändring av direktiv 70/156/EEG (2) om typgodkännande respektive direktiv 70/220/EEG (3) i dess utformning 98/69/EG (tabell i bilaga I, punkt 13, avsnitt 5.3.1.4, fotnot 2) för att detta i fortsättningen inte skall bli möjligt?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(8 oktober 2003)

Direktiv 70/220/EEG (4) innehåller sedan en tid tillbaka möjligheten för fordon i kategori M1 vars maximala vikt överstiger 2 500 kg att bli typgodkända enligt de lägre gränsvärden för utsläpp som tillämpas för fordon i kategori N1.. Denna möjlighet följdes också upp i ett avtal mellan lagstiftarna i det förlikningsförfarande som resulterade i direktiv 98/69/EG (5). I det direktivet beviljas också sådana fordon i kategori M1 ett extra år för att uppfylla de relevanta gränsvärdena Euro III eller Euro IV.

Kommissionen kan för närvarande inte ange hur många personbilar vars maximala vikt överstiger 2 500 kg, inklusive terränggående fordon (t.ex. fyrhjulsdrivna fordon eller stadsjeepar) som registreras i kategori N1.. Den kan heller inte ange om terränggående fordon avsiktligt utformas så att de hamnar över tröskelvärdet på 2 500 kg och därmed kan uppfylla mindre stränga gränsvärden.

När det gäller typgodkännanden beror kategorin på den maximala fordonsvikt som tillverkaren anger. Fordonstillverkare bestämmer kategori för sina fordonstyper utifrån deras konstruktionsegenskaper och i överensstämmelse med bestämmelserna i bilaga II till direktiv 70/156/EEG (6).

Den 14 juli 2003 antog kommissionen ett förslag (7) till omarbetning av direktiv 70/156/EEG som syftar till att utvidga gemenskapens typgodkännanden till alla fordonskategorier. Det föreslås att gemenskapens typgodkännanden ska vara obligatoriska för nya typer av kompletta fordon i kategori N1 från den 1 januari 2007.

Kommissionen är medveten om att det finns oro över att tunga personbilar typgodkänns i enlighet med gränsvärdena för kategori N1 och därmed inte behöver uppfylla lika stränga krav som de annars skulle ha behövt. Därför kommer kommissionen inom ramen för dess framtida förslag till strängare utsläppskrav (ett förslag till Euro V) att undersöka huruvida det är lämpligt att ta bort åtskillnaden mellan fordon i kategori M1 som väger mer och mindre än 2 500 kg.

---

(1)  EGT L 350, 28.12.1998, s. 1

(2)  EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.

(3)  EGT L 76, 6.4.1970, s. 1.

(4)  Rådets direktiv 70/220/EEG av den 20 mars 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon.

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/69/EG av den 13 oktober 1998 om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon och om ändring av rådets direktiv 70/220/EEG.

(6)  Rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.

(7)  KOM(2003) 418 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/432 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/432

---

(2004/C 88 E/0437)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2690/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   De schweiziska kantonernas befogenhet att självständigt utvecklas till att bli skatteparadis för internationella företag

| 1. | Känner kommissionen till att beskattning av företag som är registrerade i Schweiz är en fråga för de olika kantonerna och inte för ”Confederatio Helvetia”, som alla kantorer tillhör, och att storleken på företagsbeskattningen kan skilja sig från kanton till kanton? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att beskattning av företag som är registrerade i Schweiz är en fråga för de olika kantonerna och inte för ”Confederatio Helvetia”, som alla kantorer tillhör, och att storleken på företagsbeskattningen kan skilja sig från kanton till kanton?

| 2. | Känner kommissionen också till att denna skattekonkurrens mellan schweiziska kantoner har lett till att kantonen Schwyz blivit officiellt säte för internationellt verksamma företag eller deras dotterbolag, och att de endast har ett litet kontor och en postbox där, och att framför allt den nordliga delen av denna kanton som ligger i Zürichområdet, framför allt distriktet Höfe med orterna Pfäffikon (Sz) vid Zürichsjön, Schindellegi och Feusisberg, nu har blivit en attraktiv plats för företag att etablera sitt säte? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att denna skattekonkurrens mellan schweiziska kantoner har lett till att kantonen Schwyz blivit officiellt säte för internationellt verksamma företag eller deras dotterbolag, och att de endast har ett litet kontor och en postbox där, och att framför allt den nordliga delen av denna kanton som ligger i Zürichområdet, framför allt distriktet Höfe med orterna Pfäffikon (Sz) vid Zürichsjön, Schindellegi och Feusisberg, nu har blivit en attraktiv plats för företag att etablera sitt säte?

| 3. | Känner kommissionen till hur många företag som huvudsakligen bedriver verksamhet i EU och inte i Schweiz men som ändå har flyttat sitt officiella säte för företaget eller sina dotterbolag till kantonen Schwyz? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till hur många företag som huvudsakligen bedriver verksamhet i EU och inte i Schweiz men som ändå har flyttat sitt officiella säte för företaget eller sina dotterbolag till kantonen Schwyz?

| 4. | För kommissionen överläggningar direkt med kantonen Schwyz, och inte bara med den övergripande ”Confederatio Helvetia”, som ett led i strävan efter att begränsa skattekonkurrens inte bara inom EU utan också i de närmaste grannländerna? |
| --- | --- |

4.

För kommissionen överläggningar direkt med kantonen Schwyz, och inte bara med den övergripande ”Confederatio Helvetia”, som ett led i strävan efter att begränsa skattekonkurrens inte bara inom EU utan också i de närmaste grannländerna?

| 5. | Om fråga 4 besvaras jakande, vad har dessa överläggningar hittills lett fram till? Om fråga 4 besvaras nekande, när kommer sådana överläggningar att inledas? |
| --- | --- |

5.

Om fråga 4 besvaras jakande, vad har dessa överläggningar hittills lett fram till? Om fråga 4 besvaras nekande, när kommer sådana överläggningar att inledas?

| 6. | Skulle sanktioner som riktas mot regeringen i kantonen Schwyz och som inte drabbar Schweiz som helhet vara möjliga som påtryckningsmedel? Har kommissionen för avsikt att i förekommande fall utnyttja sådana möjligheter? |
| --- | --- |

6.

Skulle sanktioner som riktas mot regeringen i kantonen Schwyz och som inte drabbar Schweiz som helhet vara möjliga som påtryckningsmedel? Har kommissionen för avsikt att i förekommande fall utnyttja sådana möjligheter?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 oktober 2003)

Kommissionen är medveten om att företagsskatt enligt Schweiz federala system kan tas ut på federal nivå, kantonnivå och kommunal nivå och att de olika kantonerna tillämpar olika företagsskattesatser. De skillnader i skattesatser mellan olika kommuner i Schweiz som detta leder till har under många år varit föremål för inhemsk politisk debatt i Schweiz. Kommissionen besitter inte någon särskild information om följderna av skattekonkurrensen mellan Schweiz kantoner och inte heller om hur många företag som huvudsakligen bedriver sin verksamhet i EU men har sitt säte i den schweiziska kantonen Schwyz.

Parlamentsledamoten verkar med sina frågor vilja antyda att kantonen Schwyz drar till sig passiva investeringar, utan att det sker någon verklig ekonomisk verksamhet där, eller utan att någon verklig ekonomisk närvaro förs över dit. Det bör dock noteras att medlemsstaternas skattelagstiftning och deras bilaterala skatteavtal med Schweiz innehåller särskilda bestämmelser som begränsar möjligheterna till skatteplaneringsstrukturer med så kallade ”brevlådeföretag”. Flertalet medlemsstater har också i sin nationella lagstiftning vidtagit särskilda åtgärder mot missbruk för att förebygga aggressiva skatte-planeringsstrukturer som bygger på att passiva investeringar artificiellt lokaliseras i skattejurisdiktioner med låg skatt.

När det gäller skattekonkurrensen är kommissionen av den uppfattningen att rättvis skattekonkurrens kan ha positiva effekter, t.ex. genom en minskning av onödig skattebelastning och en ökning av EU:s konkurrenskraft. Orättvis skattekonkurrens med avsevärd inverkan på var affärsverksamhet lokaliseras men utan någon övergripande positiv inverkan är dock skadlig. Detta är anledningen till att kommissionen aktivt deltar i arbetet mot skadlig skattekonkurrens i det utvidgade EU, framför allt genom arbetet med en uppförandekodex. Av samma skäl deltar kommissionen också aktivt i OECD:s (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) arbete mot skadliga beskattningsmetoder, som innebär att man genom en global strategi försöker ändra beteendet hos både skatteparadis (tax havens) och OECD:s medlemsstater (däribland Schweiz) i den utsträckning de medverkar till skadlig skattekonkurrens.

Hittills har diskussionerna, både på EU-nivå och på andra håll (bland annat inom OECD), endast förts med Schweiz eftersom det är förbundsmyndigheterna som ansvarar för landets internationella förbindelser. Enligt folkrätten måste gemenskapen respektera den konstitutionella maktfördelningen i Schweiz och samråda med den förbundsregeringen.

Även om kommissionen inte vill utesluta en annan strategi i framtiden är den övertygad om att ovan nämnda strategi för närvarande är den bästa för att uppnå rättvis skattekonkurrens på global nivå och vill i detta skede inte spekulera om några andra åtgärder.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/433 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/433

---

(2004/C 88 E/0438)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2700/03

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Undersökning av kidnappningen av Peter Shaw

Kan kommissionen ge en tydlig och ingående redogörelse för om några framsteg gjorts av myndigheterna i Georgien i utredningen av omständigheterna kring kidnappningen av Peter Shaw?

Anser kommissionen att det är oacceptabelt att det föreligger så knappa upplysningar och att Peter Shaw har all rätt att förvänta sig att en fullständig och omfattande undersökning genomförs?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(3 oktober 2003)

Sedan Peter Shaw släpptes fri i november 2002 har kommissionen tagit varje tillfälle i akt att för Georgiens regering framhäva vilken vikt den fäster vid att kidnapparna ställs inför rätta. Kommissionen anser detta vara ett viktigt tecken på att det görs ansträngningar för att stärka rättsstaten i Georgien. Det förestående samarbetsrådet mellan EU och Georgien kommer att vara ytterligare ett tillfälle att diskutera i vilket läge utredningen befinner sig.

Kommissionen har genom sin delegation och i samarbete med Förenade kungarikets ambassad i Georgien regelbundet begärt information från Georgiens riksåklagare om vilka framsteg som gjorts i utredningen. Riksåklagaren informerade nyligen kommissionen om att fallet fortfarande är föremål för undersökning. Enskilda som varit involverade i kidnappningen av Peter Shaw har identifierats, men det krävs mer bevisning innan de kan arresteras och ställas inför rätta. Sjota Tjitjiasjvili, georgisk medborgare, efterlyst i Georgien för flera kidnappningar, bl.a. av Peter Shaw, har arresterats i Moskva.

Kommissionen beklagar djupt att de förövare som kidnappade Peter Shaw nästan ett år efter det att han släpptes fri ännu inte ställts inför rätta och att den misstänkte, som arresterats i Moskva, ännu inte utlämnats.

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt att mer information borde göras tillgänglig och har från de georgiska myndigheterna begärt en detaljerad skriftlig rapport om läget i utredningen. Kommissionen är alltjämt fast besluten om att göra allt i sin makt för att fullfölja detta fall.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/434 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/434

---

(2004/C 88 E/0439)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2701/03

från Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Stöd till skydd av barn i Bulgarien

När det gäller föranslutningsmedel till Bulgarien, vilka summor har projekt för skydd av barn och deras välfärd erhållit, och vilka förslag har lagts fram för att detta område skall erhålla större resurser?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 september 2003)

Såsom beskrivs i kommissionens återkommande rapport 2002 (1) om Bulgariens framsteg på vägen mot anslutning måste Bulgarien öka sina insatser för att reformera barnomsorgssystemet och se till att FN:s konvention om barnets rättigheter till fullo respekteras, med barnens bästa för ögonen, samt att barn endast placeras i institutioner som en sista utväg.

Kommissionen stöder Bulgariens ansträngningar på det här området genom stöd inför anslutningen. Ett Phare-projekt för reform av barnomsorgen (Child Welfare Reform), som får 3,5 miljoner euro från Phare och 0,5 miljoner euro genom samfinansiering från Bulgarien, håller redan på att genomföras, till stor del genom partnersamverkan. Syftet med projektet är att hjälpa myndigheterna att förbättra sin strategi när det gäller socialt marginaliserade barn (bland annat ett stort antal romska barn och barn med funktionshinder). Genom projektet ges stöd och utbildning till relevanta instanser på nationell och regional nivå. Det söker också främja utvecklingen av alternativa former för barnomsorg och stödja reformer av barnskötsel och barnavård i ett antal utvalda barnhem.

Ett annat projekt har i princip godkänts inom ramen för det stöd inför anslutningen som tillhandahållits under 2003, nämligen projektet för förbättrad livskvalitet för personer med psykiska funktionshinder (Improvement of quality of life of people with mental disabilities) (Phareprogrammets budget: 2 miljoner euro, bulgarisk samfinansiering: 0,67 miljoner euro). Detta projekt syftar till att stödja utveckling och förbättring av alternativa tjänster när det gäller vård, sociala frågor och utbildning för både barn och vuxna med psykiska funktionshinder.

Genom ett antal projekt ges indirekt stöd till skydd av barn i Bulgarien t.ex. genom projektet för integrering av den romska befolkningen (Roma Population Integration) (Phareprogrammets budget: 1,65 miljoner euro). Målet med detta projekt är att öka romska barns närvaro i skolan genom att avlägsna ekonomiska och kulturella hinder på för- och grundskolenivå, öka antalet utbildade lärare som arbetar i en multikulturell miljö och införa en rikstäckande läroplan med ett multikulturellt innehåll. Det finns också projekt med anknytning till det civila samhället, som innehåller projektverksamhet inriktade på social integration av utsatta grupper.

Ytterligare stöd inför anslutningen planeras inom ramen för den fleråriga programplaneringen för 2004-2006. De bulgariska myndigheterna väntas inom kort lämna in relevanta förslag.

Kommissionen kommer att fortsätta att noggrant följa utvecklingen på detta område i nära samarbete med andra större givare och internationella organ såsom Världsbanken och FN:s utvecklingsprogram.

---

(1)  KOM(2002) 700 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/435 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/435

---

(2004/C 88 E/0440)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2723/03

från Francisca Sauquillo Pérez del Arco (PSE) till kommissionen

(3 september 2003)

Ämne:   Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter och ursprungsbefolkningarna

Ett av de mest prioriterade områdena inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter bör enligt kommissionen vara att bekämpa rasism, främlingsfientlighet och diskriminering av etniska minoriteter och ursprungsbefolkningar. Även rådet har vid flera tillfällen bekräftat sitt åtagande att bistå ursprungsbefolkningar (rådets slutsatser från juni 2001 och november 2002). Det finns emellertid uppgifter om att 2004 års budget för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter inte innehåller något omnämnande av ursprungsbefolkningarna.

Kan kommissionen bekräfta att man i det programplaneringsdokument för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter som för närvarande håller på att utarbetas kommer att ta hänsyn till ursprungsbefolkningarna genom att nämna dem i en särskild budgetpost i enlighet med rådets, kommissionens och Europaparlamentets riktlinjer?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 september 2003)

Som en uppföljning av sina åtaganden när det gäller ursprungsbefolkningars rättigheter bidrar unionen genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter till att uppnå dessa mål genom att ge tillträde till finansiering av projekt som genomförs av organisationer som företräder ursprungsbefolkningar eller samverkar med dessa. Det fastställs i programplaneringsdokumentet för detta initiativ under perioden 2002-2004 att ursprungsbefolkningarna skall sättas i stånd att främja sina rättigheter och att respekten för dessa folks rättigheter skall stärkas på det internationella planet så att de kan ges särskilt stöd. I programplaneringsdokumentet anges för perioden 2002-2004 ett preliminärt anslag på 15 miljoner euro för stöd till projekt på dessa områden. På grundval av denna fleråriga programplanering och inom ramen för de fastställda målen kommer man vid uppdateringen av programplaneringen för 2004 inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter att kunna fortsätta att finansiera projekt till stöd för ursprungsbefolkningars rättigheter på det internationella och regionala planet samt inom enskilda målländer.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/435 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/435

---

(2004/C 88 E/0441)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2726/03

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Skolor för den ryska minoriteten i Lettland

Språk är en del av Europas rikedom. Flera internationella stadgor erkänner medborgarnas rätt att upprätthålla och utveckla sina egna språk.

I Lettland kämpar den stora rysktalande befolkningsgruppen mot regeringens avsikter att slopa utbildningssystemet för minoriteter. Europaparlamentet uppmanade i sin resolution om Lettlands framsteg i anslutningsprocessen (2002) att man skulle undersöka möjligheten att bibehålla mellanstadieundervisning på minoritetsspråk.

Anser kommissionen denna inställning vara förenlig med europeiska värden om grundläggande rättigheter samt kulturell och språklig mångfald? Har kommissionen begärt mera information i denna fråga av de lettiska myndigheterna?

Anser kommissionen att ett medborgarnas Europa skall främja skyddandet och utvecklingen av alla språk? Kan kommissionen tänka sig att understöda projekt som läggs fram av organisationer som arbetar för det ryska språket och andra minoritetsspråk i Lettland?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(25 september 2003)

Sedan 1997 års yttrande om Lettlands ansökan om medlemskap har kommissionen vid upprepade tillfällen bekräftat att Lettland fortsatt uppfyller de politiska kraven för medlemskap, nämligen respekt för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och skyddet av minoriteter. Denna ståndpunkt delas av de internationella människorättsorganisationerna och har fått stöd från medlemsstaterna i utvidgnings-sammanhang.

Kommissionen fäster stor vikt vid att minoriteter integreras i det lettiska samhället, i full överensstämmelse med de europeiska normerna för nationella minoriteters rättigheter, bland annat den planerade övergången till tvåspråkig undervisning i minoritetsskolor, och följer noggrant denna utveckling. Kommissionen känner inte till att Lettland skulle ha för avsikt att avskaffa minoriteternas undervisningssystem. Tvärtemot ger Lettland, som ett multikulturellt land, stöd till undervisning i åtta minoritetsspråk, däribland ryska. Den undervisningsreform från 1998 enligt vilken tvåspråkig undervisning gradvis skall införas betraktas dessutom som ett viktigt led i utvecklingen av ett integrerat samhälle i Lettland.

OSSE:s (Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa) kommissarie för nationella minoriteter, som är djupt involverad i frågan om en undervisningsreform för minoritetsskolorna, har bekräftat detta och gjort klart att ett land har laglig rätt att främja sitt officiella språk samtidigt som minoriteterna har rätt att bevara sitt modersmål och sin kulturella identitet.

Kommissionen tror att det ligger i alla ungdo mars långsiktiga sociala och ekonomiska intresse i Lettland att tala både det officiella språket och sitt modersmål och att detta kommer att främja integreringen ytterligare.

Sedan 2002 års återkommande rapport (1) har kommissionen tagit varje tillfälle i akt att framhäva att det i övergångsfasen bör finnas tillräckligt med flexibilitet i minoritetsskolorna för att dessa skall få samma undervisningsmöjligheter och att det bör föras en tät dialog med minoritetsgrupperna.

Med stöd från OSSE har Lettland vidtagit ett antal åtgärder för att underlätta övergångsprocessen 2004 när det gäller den gradvisa ändringen av läroplanen för sekundärskolan, enligt vilken undervisningen från och med tionde klass i 60 % av ämnena skall ske på lettiska eller på båda språken och 40 % på minoritetsspråket. Lettland har också infört ändringar i lagstiftningen i detta sammanhang.

Särskild uppmärksamhet ägnas åt att upprätthålla en systematisk dialog med alla inblandade parter (minoritetsskolor, lärare, elever, föräldrar osv.). Bland annat ges särskilt stöd för att de skall kunna förbättra sin tvåspråkighet så att övergångsfasen underlättas. Lettlands minister för samhällelig integrering, som är före detta ledare för en människorättsorganisation för minoriteter och övervakar det arbete som utförs av fonden för samhällelig integrering (Sabiedrbas integrcijas fonds) och dess stödprogram är djupt involverad i denna process.

Det finns naturligtvis praktiska svårigheter, vilket framgår av oron hos dem som är involverade i den krävande övergångsprocessen för undervisningsreformen för etniska minoriteter i Lettland. Det är mot denna bakgrund som de lettiska myndigheterna bekräftat sin avsikt att tillämpa individuella tidsplaner för de skolor som står inför särskilda svårigheter i samband med övergångsprocessen.

Den samhälleliga integreringen följs på nära håll och har genom Pharemedel erhållit stöd från kommissionen sedan 1996, t.ex. gavs nyligen stöd till organisationer som verkar för framför allt de ryskspråkiga minoriteternas intressen (sedan 2000).

Kommissionen för slutligen en allmän politik för att främja regionala språk och minoritetsspråk samt användningen av dem i både de nuvarande och de framtida medlemsstaterna. Till följd av detta offentliggjordes nyligen handlingsplanen ”Främjande av språkinlärning och språklig mångfald”. Språklig mångfald är en av beståndsdelarna i det övergripande målet kulturell mångfald (2), vilket framgår av EG-fördraget (artikel 151).

---

(1)  KOM(2002) 700 slutlig.

(2)  KOM(2003) 449 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/437 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/437

---

(2004/C 88 E/0442)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2727/03

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Telekom Serbia

Piero Fassino, Italiens före detta biträdande utrikesminister och nuvarande partisekreterare i Vänsterdemokraterna, har sagt att EU uppmuntrade investeringar i diktatorn Milosevics Serbien.

Kan kommissionen bekräfta detta?

Vilken EU-institution har uppmuntrat europeiska företag att investera i Serbien under diktatorn Milosevics styre? På vilket sätt skedde detta?

Vilken EU-institution har rätt att ge ”grönt ljus” åt investeringar utanför unionens gränser och i detta fall i före detta Jugoslavien?

Känner kommissionen till att FN:s utredningsmaterial om Slobodan Milosevics hemliga tillgångar, som överlämnats till domstolen i Haag, innehåller uppgifter om inbetalningar av cirka 500 miljoner euro från Italien till ett utlandsbaserat företag med säte i Cypern?

Känner kommissionen till att FN:s utredare betraktar dessa inbetalningar som en del av Telekom Italias betalning för förvärvet av en andel av Telekom Serbia (29 procent)?

Har kommissionen några nya uppgifter om efterforskningarna av de ekonomiska källorna till Milosevics hemliga tillgångar?

Vad tänker kommissionen göra för att bringa klarhet i denna fråga?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 oktober 2003)

Om Europeiska gemenskapen inte har infört ekonomiska och finansiella sanktioner på grundval av en gemensam EU-ståndpunkt rörande ett visst tredje land, står det europeiska företag fritt att investera i landet i fråga. Det bör noteras att Förbundsrepubliken Jugoslavien under den period som parlamentsledamoten förefaller hänföra sig till inte var föremål för något i kraft av gemenskapslagstiftning infört investerings-förbud. Det är rent allmänt inte EU-institutionernas sak att ge ”grönt ljus” eller ”tillstånd” för — eller ”uppmuntran” till — investeringar utanför unionen.

Kommissionen är inte i stånd att yttra sig om enskilda aspekter av de utredningar som den internationella tribunalen för förbrytelser i forna Jugoslavien (International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia, ICTY) och andra rättsinstanser företar i de specifika ärenden som parlamentsledamoten tar upp, detta trots att kommissionen upprätthåller nära förbindelser med de berörda institutionerna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/438 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/438

---

(2004/C 88 E/0443)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2741/03

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Kroatien

När kommissionen behandlar Kroatiens ansökan om medlemskap i Europeiska unionen, tänker kommissionen då ta sig en titt på situationen i Krajina i fråga om vilka möjligheter de invånare som blivit fördrivna av den kroatiska armén 1995 nu har att återvända till sina hem? Anser kommissionen att tvångsfördrivnas möjligheter att återvända hem samt behandlingen av minoriteter är frågor som omfattas av Köpenhamnskriterierna för medlemskap i Europeiska unionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 september 2003)

När kommissionen behandlar Kroatiens ansökan om medlemskap i Europeiska unionen kommer den att studera i vilken utsträckning Kroatien respekterar de principer som fastställs i artiklarna 49 och 6 i Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen, vilka även ingår i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993. Enligt ”Köpenhamnskriterierna” måste en blivande medlem i) vara en stabil demokrati, respektera de mänskliga rättigheterna, garantera rättssäkerhet och skydd av minoriteter, ii) ha en fungerande marknadsekonomi liksom förmåga att hantera det konkurrenstryck och de marknadskrafer som råder inom unionen och iii) anta de gemensamma regler, normer och den politik som utgör gemenskapslagstiftningen.

Därför kommer översynen av hur minoriteter i och flyktingar som återvänder till Kroatien behandlas att vara avgörande för utvärderingen av om staten uppfyller Köpenhamnskriterierna, vilka kommissionen utgår från när den avger sin rekommendation till rådet om huruvida anslutningsförhandlingar skall påbörjas med Kroatien våren 2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/438 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/438

---

(2004/C 88 E/0444)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2796/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(19 september 2003)

Ämne:   Osäkerhet rörande nödvändigheten av ekonomisk kompensation från nationella myndigheter till regionala projekt som inte längre kommer att bekostas av EU:s regionalfonder efter 2006

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att man snart måste göra ett val mellan två möjligheter när det gäller EU:s strukturfonder:






  a) | De nuvarande mottagande regionernas preferens för en stark tillväxt för att dels kunna behålla de nuvarande bidragen och dels kunna starta stora projekt i de nya medlemsstaterna och |
| --- | --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att man snart måste göra ett val mellan två möjligheter när det gäller EU:s strukturfonder:

a)

De nuvarande mottagande regionernas preferens för en stark tillväxt för att dels kunna behålla de nuvarande bidragen och dels kunna starta stora projekt i de nya medlemsstaterna och

| b) | vissa medlemsstaters preferens för att låta bidragen ligga kvar på nuvarande nivå, och framöver koncentrera dem på solidaritet och internt utvecklingsstöd till de regioner som är mest missgynnade i nuvarande och kommande medlemsstater och som har lägst BNP/invånare. |
| --- | --- |

b)

vissa medlemsstaters preferens för att låta bidragen ligga kvar på nuvarande nivå, och framöver koncentrera dem på solidaritet och internt utvecklingsstöd till de regioner som är mest missgynnade i nuvarande och kommande medlemsstater och som har lägst BNP/invånare.

| 2. | Känner kommissionen till att det i Nederländerna, redan innan detta val, finns meningsmotsättningar mellan de nordöstra provinserna, som räknar med att kunna fortsätta att utnyttja strukturfonderna efter 2006, och regeringen, vars utgångspunkt är att det är troligt och önskvärt att sådana områden i rikare medlemsstater då inte längre kommer att kunna komma i fråga för stöd? Känner kommissionen till om det finns flera områden inom EU där osäkerheten rörande strukturfondernas omfattning och hur de kommer att utnyttjas efter 2006 leder till sådana meningsmotsättningar och problem vid planeringen av projekt? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att det i Nederländerna, redan innan detta val, finns meningsmotsättningar mellan de nordöstra provinserna, som räknar med att kunna fortsätta att utnyttja strukturfonderna efter 2006, och regeringen, vars utgångspunkt är att det är troligt och önskvärt att sådana områden i rikare medlemsstater då inte längre kommer att kunna komma i fråga för stöd? Känner kommissionen till om det finns flera områden inom EU där osäkerheten rörande strukturfondernas omfattning och hur de kommer att utnyttjas efter 2006 leder till sådana meningsmotsättningar och problem vid planeringen av projekt?

| 3. | Instämmer kommissionen i att det är önskvärt att medlemsstaterna och deras regionala eller lokala myndigheter vid utarbetandet av sina fleråriga ekonomiska planer och sina politiska mål för projekt under och efter 2006 i god tid får information om den framtida medfinansieringen från EU och om nödvändigheten av att kompensera EU-bidrag som faller bort med ekonomiskt stöd från nationella myndigheter (”åternationalisering”)? |
| --- | --- |

3.

Instämmer kommissionen i att det är önskvärt att medlemsstaterna och deras regionala eller lokala myndigheter vid utarbetandet av sina fleråriga ekonomiska planer och sina politiska mål för projekt under och efter 2006 i god tid får information om den framtida medfinansieringen från EU och om nödvändigheten av att kompensera EU-bidrag som faller bort med ekonomiskt stöd från nationella myndigheter (”åternationalisering”)?

| 4. | Hur tänker kommissionen för alla berörda myndigheter snarast möjligt skapa klarhet avseende omfattningen av och fördelningsnyckeln för de framtida struktur- och sammanhållningsfonderna samt vilka regioner i de nuvarande medlemsstaterna som efter 2006 kan eller inte kan räkna med att få fortsatta bidrag ur dessa fonder? |
| --- | --- |

4.

Hur tänker kommissionen för alla berörda myndigheter snarast möjligt skapa klarhet avseende omfattningen av och fördelningsnyckeln för de framtida struktur- och sammanhållningsfonderna samt vilka regioner i de nuvarande medlemsstaterna som efter 2006 kan eller inte kan räkna med att få fortsatta bidrag ur dessa fonder?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(22 oktober 2003)

Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta förslag för en reform av regional- och sammanhållningspolitiken för perioden efter 2006. Dessa förslag kommer att läggas fram i tredje sammanhållnings-rapporten, som bör antas i slutet av 2003. Förslagen kommer att ligga i linje med de övergripande förslagen till en ny budgetplan för samma period, om vilken beslut ännu inte fattats. Det är därför för tidigt att spekulera om hur kommissionens förslag inom regional- och sammanhållningspolitiken kommer att se ut, även om man kan säga att möjligheterna i framtiden inte är begränsade till de två som parlamentsledamoten nämner.

Kommissionen är medveten om den debatt som pågår i Nederländerna och i de andra medlemsstaterna. Det är utan tvivel viktigt med en stabil ram för planeringen av regionalpolitiken, vilket är skälet till att förslagen om framtiden utarbetas för att kunna läggas fram för Europaparlamentet och rådet så tidigt som möjligt.

Målet är att fatta beslut om de nya förordningarna så pass tidigt att medlemsstaterna, de regionala och lokala myndigheterna hinner utarbeta en ny generation av program som skall börja genomföras i början av 2007.

Besluten om vilka regioner som är stödberättigade och besluten om fördelningen av budgetmedel kan inte fattas förrän de nya förordningarna antagits. I den mån besluten faller inom kommissionens ansvarsområde kommer de att fattas så snabbt som möjligt och resultaten kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/439 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/439

---

(2004/C 88 E/0445)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2843/03

från Astrid Thors (ELDR) till kommissionen

(25 september 2003)

Ämne:   Placeringen av barn på institution i Lettland

Rådet fäster mycket stor vikt vid att kandidatländerna respekterar de politiska anslutningskriterierna som fastställdes av Europeiska rådet i Köpenhamn, framför allt de som avser demokrati, rättsstaten, mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter (H-0350/03 skriftligt svar från rådet 4.6.2003).

Har kommissionen i något skede uppmärksammat situationen för barnen på barnhem i Lettland, särskilt med beaktande av att kommissionen aktivt försökt skapa motsvarande strategier i andra ansökarländer?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(22 oktober 2003)

Alltsedan ståndpunkten 1997 har kommissionens slutsats i de årliga återkommande rapporterna varit att Lettland fortsätter att uppfylla de s.k. politiska kriterierna från Köpenhamn, dvs. respekt för demokrati, rättsstatliga principer, mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter. Lettland har fortsatt att ta itu med de frågor som återstår att lösa på detta område.

När det gäller barns rättigheter har Lettland ratificerat flera konventioner, såsom Europarådets konvention om utövande av barns rättigheter (maj 2001) och Europarådets konvention om erkännande och verkställighet av avgöranden rörande vårdnad om barn samt om återställande av vård av barn (april 2002). Lettland fortsätter inom ramen för de budgetbegränsningar som är kännetecknande för ett övergångsland att göra investeringar i syfte att förbättra samhällsinstitutionerna, inbegripet barnhemmen.

Det är Lettland självt som i första hand har ansvaret för sin barnpolitik. Kommissionen har emellertid inom ramen för det övergripande Access-programmet gett stöd till projekt via icke-statliga organisationer verksamma på detta område i syfte att stödja barnens situation och barnhemmen i Lettland. Stödet har gått till barnavårdsinstitutioner, såsom barnhem, skolor för barn i riskzonen, dagcentrum för barn som lever under ogynnsamma förhållanden och till familjer med socio-psykologiska problem och återanpassnings-problem, samt barn som i socialt och hälsomässigt hänseende är utsatta för fara, inbegripet barn som lever på gatan respektive utsatts för övergrepp.

Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka situationen i Lettland fram till anslutningen. Den gynnsamma utvecklingen i fråga om ekonomisk och social sammanhållning och möjligheten att ansöka om stöd från strukturfonderna kommer säkerligen också att bidra till ytterligare förbättringar av samhällsinstitutionerna, inbegripet av barnhemmen i Lettland.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/440 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/440

---

(2004/C 88 E/0446)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2856/03

från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen

(26 september 2003)

Ämne:   Det turkiska språkets ställning

Kan kommissionen ange vilken ställning det turkiska språket kommer att få efter Cyperns anslutning till Europeiska unionen den 1 maj 2004 i förhållande till gaeliskans och luxemburgiskans ställning?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(21 oktober 2003)

Om ingen uppgörelse nås före den 1 maj 2004 kommer turkiskan inte att erhålla status som officiellt språk eller arbetsspråk för EU:s institutioner, eftersom anslutningsfördraget inte innehåller någon sådan bestämmelse. I protokoll nr 10 till anslutningsfördraget fastställs i detta fall i stället att tillämpningen av gemenskapens regelverk tillfälligt ställs in i de delar av Cypern där Cyperns regering inte utövar faktisk kontroll.

Kommissionen fortsätter att uppmana alla parter att före den 1 maj 2004 finna en lösning på frågan om Cypern. Nämnda protokoll nr 10 innehåller därför en bemyndigandeklausul som gör det möjligt att anpassa bestämmelserna rörande Cyperns anslutning till EU med hänsyn till den turkcypriotiska befolkningen. Sådana anpassningar kan också avse turkiskans status.

Kommissionen har beslutat att sätta av 3 miljoner euro till översättning av relevanta delar av gemenskapens regelverk till turkiska för att förbereda och underlätta processen med att föra Cyperns norra del närmare EU. Genomförandet av detta projekt pågår för närvarande.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/441 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/441

---

(2004/C 88 E/0447)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2857/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(26 september 2003)

Ämne:   Seychellerna

Är kommissionen medveten om de mord som på senare tid begåtts i Seychellerna och som allmänt anses att ha skett på uppdrag av regeringen?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit i frågan?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 november 2003)

Kommissionen känner till och är bekymrad över ökningen i antalet våldsbrott i Seychellerna, vilken åtminstone delvis förefaller att ha att göra med försämringen i de samhällsekonomiska förhållandena. Den känner också till påståendena om att regeringens säkerhetsstyrkor är inblandade, men har ingen förstahandsinformation som stöder detta.

Om kommissionen får bevis för att regeringen har något att göra med sådana brott eller om det visar sig att situationen i landet när det gäller de mänskliga rättigheterna försämras, kommer den att se över sina förbindelser med Seychellerna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/441 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/441

---

(2004/C 88 E/0448)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2859/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(26 september 2003)

Ämne:   Omfattning av EU:s stöd till palestinska islamiska fundamentalister inom Hamas

Europeiska unionen ger öppet bidrag till den palestinska nationella myndigheten. Vid det senaste toppmötet i Riva del Garda gav man definitivt klartecken till att den palestinska organisationen Hamas skulle föras upp på listan över terroristorganisationer och bidragen till Hamas frysas. Kan kommissionen informera om omfattningen av det europeiska stöd som hittills direkt eller indirekt utbetalats till Hamas?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(17 november 2003)

Unionen har inte ingått några kontrakt med Hamas och har varken direkt eller indirekt beviljat något finansiellt stöd till den organisationen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/441 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/441

---

(2004/C 88 E/0449)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2904/03

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(1 oktober 2003)

Ämne:   Cards-programmet

Inom ramen för Cards regionala program (Gemenskapsbistånd till återuppbyggnad, utveckling och stabilisering) främjar EU respekten för rättsstaten, gott styre, offentlig redovisningsskyldighet och yttrandefrihet i länderna på västra Balkan. Inom ramen för detta regionala program offentliggjorde Europeiska kommissionen 2002 en förslagsinfordran ”Att förstärka rättsstaten, främja gott styre, offentlig redovisningsskyldighet och yttrandefrihet” (114716/C/G/multi).

Från före detta Jugoslavien kom minst tre kvinnocenter (Women's Studies Center i Belgrad, Women's Studies Center i Zagreb och Alternative Academic Network-Belgrade) in med var sitt projektförslag. Trots att främjandet av män och kvinnors lika deltagande i demokratiseringsprocessen är en av prioriteringarna för Cards-programmet för demokratisering och stabilisering 2002 fick inget av dessa tre center EU-stöd till projektfinansiering.

Finns det andra organisationer som verkar för lika chanser mellan män och kvinnor och som via förslagsinfodran 114716/C/G/multi får stöd till sina projekt? I så fall vilka organisationer?

Varför beaktades inte förslagen från Women's Studies Center i Belgrad, Women's Studies Center i Zagreb och Alternative Academic Network-Belgrade?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

Kommissionen ägnar mycken uppmärksamhet åt att se till att jämställdhetsfrågor integreras i alla Europeiska gemenskapens allmänna stödprogram. Urvalet av de projekt som deltar i förslagsinfordringar inom ramen för gemenskapens biståndsprogram för återuppbyggnad, utveckling och stabilisering (Cards) sker med hjälp av mycket stränga utvärderingsförfaranden, i syfte att välja ut de bästa förslagen för finansiering med befintliga resurser.

När det gäller den förslagsinfordran som frågeställaren nämner, bör det påpekas att av totalt 130 inlämnade förslag från de sex mottagarländerna på västra Balkan har endast nio valts ut. Urvalet skedde uteslutande på grundval av projektens kvalitet med avseende på faktorer som förvaltningskapacitet och bärkraft. De tre organisationer som frågeställaren nämner fick tyvärr inte ett tillräckligt gott utvärderingsresultat för att erhålla finansiering. Det kan dock vara av intresse för frågeställaren att den icke-statliga organisationen Woman Kind World-Wide kommer att få ett bidrag för att i samarbete med lokala partner utarbeta ett ledarskapsprogram för albanska kvinnor.

Främjande av kvinnors och mäns lika deltagande i demokratiseringsprocessen i Serbien och Montenegro är även en av prioriteringarna för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR). Genom det EIDHR-program för 2000 mikroprojekt som kommer att avslutas i december 2003 har stöd givits till fyra lokala kvinnoorganisationer i Serbien (kvinnocentret i Novi Sad, SOS-jourtelefonen, centrumet för flickor, den multietniska kvinnogruppen Seleus och det autonoma kvinnocentrumet) och två lokala kvinnoorganisationer i Montenegro (sammanslutningen för montenegrinska kvinnliga väljare och kvinnoforumet). Kommissionen kommer att fortsätta att ägna särskild uppmärksamhet åt jämställdhets-frågor inom både Cards- och EIDHR-programmen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/442 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/442

---

(2004/C 88 E/0450)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2956/03

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Mera pengar till FN:s befolkningsfond

Trots att Förenta staternas utrikesministerium nyligen rentvått FN:s befolkningsfond från anklagelserna om aborter och påtvingade steriliseringar beslutade Förenta staternas representanthus tisdagen den 23 juli att Förenta staterna inte längre skulle bidra till denna fond. Detta kommer att leda till att fonden under 2004 och 2005 kommer att ha brist på inemot 100 miljoner dollar.

Fonden hjälper utvecklingsländerna att ordna med god gynekologisk hälsovård och spelar en viktig roll i kampen mot befolkningsexplosionen och andra demografiska trender som skapar fattigdom. Fonden arbetar då bland annat med preventivmedelsrådgivning. Följden av att Förenta staternas bidrag bortfallit blir att två miljoner oönskade graviditeter och 800 000 aborter per år inte kommer att kunna förhindras. Uppskattningar ger vid handen att tusentals barn och mödrar i barnsäng årligen kommer att dö till följd av bristen på resurser.

Hur ser Europeiska kommissionen på denna åtgärd från Förenta staternas sida och har kommissionen också tillkännagivit sin ståndpunkt för de styrande i Förenta staterna?

Är Europeiska kommissionen beredd att (i framtiden) ge ytterligare stöd till FN:s befolkningsfond, så att otaliga människors liv skall kunna räddas?

Om så är fallet: hur mycket ytterligare stöd tänker kommissionen ge?

Om inte: varför inte?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(19 november 2003)

Kommissionen är mycket besviken över att det amerikanska representanthuset beslutat att upphöra med bidragen till FN:s befolkningsfond (UNFPA). Kommissionen stöder helhjärtat politiken i det handlingsprogram som antogs vid Internationella konferensen om befolkning och utveckling i Kairo 1994. Kommissionen anser att det amerikanska representanthusets senast fattade beslut äventyrar genomförandet av programmet.

Kommissionen har vid en rad tillfällen stött projekt inom ramen för UNFPA. Förra året finansierade kommissionen ett projekt för stöd till UNFPA på 20 miljoner euro som en del i ett paket på 32 miljoner euro avsett för åtgärder på området för sexuell och reproduktiv hälsa som överenskommits efter tidigare nedskärningar av det amerikanska stödet. Ytterligare 12 miljoner euro har avsatts för en fortsättning av detta program. Kommissionen är även beredd att se över eventuella förslag från UNFPA i samband med den förslagsinfordran som utlysts enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1567/2003 av den 15 juli 2003 om stöd för strategier och åtgärder avseende reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter i utvecklingsländerna (1). I det preliminära budgetförslaget för 2004 har anslaget till denna budgetpost höjts till 17,8 miljoner euro för att tillgodose de ökade behoven på detta område.

---

(1)  EUT L 224, 6.9.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/443 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/443

---

(2004/C 88 E/0451)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2972/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   EU-medlens användning i Kenya

Hur har man använt de EU-medel som Kenya och framförallt underregionen Gitaru erhållit och hur kan dessa EU-medel spåras? Vilka metoder finns för att övervaka EU-medlens användning? Om några sådana metoder inte finns ombeds kommissionen förklara varför. Kommissionen uppmanas även att redogöra för källorna till finansiering av gymnasieskolor i Kenya och i underregionen Gitaru.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(24 oktober 2003)

Samarbetet mellan gemenskapen och Kenya bygger på landstrategidokumentet, som innehåller ett vägledande program. Landstrategidokumentet har förhandlats fram med Kenyas regering med avsikten att det skall stödja den sektoriella och makroekonomiska politiken. Det landstrategiprogram inom ramen för den nionde Europeiska utvecklingsfonden som godkändes av kommissionen den 16 september 2003 (215 miljoner euro i programplanerat bistånd för 2003-2007) är huvudsakligen inriktat på allmänt budgetstöd, landsbygdsutveckling och vägtransporter. Utbildning är inte en prioriterad sektor inom samarbetet med gemenskapen. Ett exemplar av landstrategidokumentet sänds direkt till frågeställaren och till Europaparlamentets sekretariat.

Alla åtgärder som finansieras av gemenskapen bedöms noggrant för att åtgärdernas mål, mottagare och resultat klart skall kunna fastställas. Det finns även övervakningssystem, anpassade till olika typer av verksamhet, med vilkas hjälp man kan löpande erhålla uppgifter rörande det praktiska arbetet och finansiella uppgifter. Bedömningen kan även inbegripa extern övervakning. För att man skall kunna dra lärdom av åtgärderna och förbättra resultaten är gemenskapsprogrammen i allmänhet föremål för en utvärdering efter halva tiden och en slututvärdering.

När det gäller de finansiella aspekterna kan det konstateras att man allt mer använder extern revision för att kontrollera att medlen använts enligt föreskrifterna. Användningen av medel övervakas likaså av finans-och kontraktsavdelningen på delegationen i Kenya (delegerad sedan april 2002).

Även om utbildning inte är ett prioriterat område för gemenskapens stöd till Kenya har ett antal enskilda skolor erhållit bistånd via Community Development Trust Fund (CDTF), som har som syfte att stödja program som är inriktade på självhjälp. En förteckning över skolor på högstadie- och gymnasienivå som får stöd av CDTF sänds direkt till frågeställaren och Europaparlamentets sekretariat. Hittills har CDTF inte stött några projekt i underregionen Gitaru.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/444 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/444

---

(2004/C 88 E/0452)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2990/03

från Professor Sir Neil MacCormick (Verts/ALE) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Benesdekreten (oktober 2002)

På grundval av de underlagsrapporter och utlåtanden från experter som sammanställts i samband med kommissionens officiella ställningstagande när det gäller Benešdekreten (oktober 2002) skulle jag vilja ha svar på följande frågor:

| 1. | Vilka källor användes? |
| --- | --- |

1.

Vilka källor användes?

| 2. | Vilka var de viktigaste frågorna? |
| --- | --- |

2.

Vilka var de viktigaste frågorna?

| 3. | Har kommissionens förvaltning fört överläggningar? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionens förvaltning fört överläggningar?

| 4. | Om ja, med vem? |
| --- | --- |

4.

Om ja, med vem?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(24 oktober 2003)

Dokumentet ”The Czechoslovak presidential decrees in the light of the acquis communautaire — Summary Findings of the Commission Services” (De tjeckoslovakiska presidentdekreten i ljuset av gemenskapens regelverk — en sammanfattning av kommissionens slutsatser), av den 14 oktober 2002, har gjorts tillgängligt för parlamentet och för allmänheten. Ytterligare exemplar av dokumentet sänds nu direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

| 1. | De viktigaste källorna vid sidan av de berörda ursprungliga tjeckoslovakiska rättsakterna och europeisk och internationell rätt var domar från tjeckiska domstolar, särskilt konstitutionsdomstolen och högsta domstolen, och handlingar som lagts fram av tjeckiska tjänstemän. Samtliga källor finns upptagna i bilagorna 1-3 till dokumentet av den 14 oktober 2002. Kommissionen använde sig även av ett flertal juridiska utlåtanden, från sin egen rättstjänst och från oberoende experter. |
| --- | --- |

1.

De viktigaste källorna vid sidan av de berörda ursprungliga tjeckoslovakiska rättsakterna och europeisk och internationell rätt var domar från tjeckiska domstolar, särskilt konstitutionsdomstolen och högsta domstolen, och handlingar som lagts fram av tjeckiska tjänstemän. Samtliga källor finns upptagna i bilagorna 1-3 till dokumentet av den 14 oktober 2002. Kommissionen använde sig även av ett flertal juridiska utlåtanden, från sin egen rättstjänst och från oberoende experter.

| 2. | De viktigaste frågorna tas upp i dokumentet av den 14 oktober 2002. Den huvudfråga som dokumentet skulle ge svar på var huruvida dekreten i ljuset av gemenskapens regelverk utgjorde ett hinder för Tjeckiens anslutning till unionen. Slutsatsen av kommissionens undersökning var att så inte var fallet. |
| --- | --- |

2.

De viktigaste frågorna tas upp i dokumentet av den 14 oktober 2002. Den huvudfråga som dokumentet skulle ge svar på var huruvida dekreten i ljuset av gemenskapens regelverk utgjorde ett hinder för Tjeckiens anslutning till unionen. Slutsatsen av kommissionens undersökning var att så inte var fallet.

| 3. och 4. | Kommissionen noterade vederbörligen de rättsliga ståndpunkterna hos samtliga parter i diskussionen. I de tillgängliga juridiska utlåtandena varierar slutsatserna och rekommendationerna i fråga om dekreten betydligt. Samtidigt som kommissionen noga beaktade ståndpunkter som är kritiska till dekreten när den gjorde sin bedömning, ansåg den det lika väsentligt att företa en noggrann undersökning, på basis av det faktiska rättsläget och den rådande rättspraxisen i Tjeckien, i syfte att skaffa fram fakta i ärendet. |
| --- | --- |

3. och 4.

Kommissionen noterade vederbörligen de rättsliga ståndpunkterna hos samtliga parter i diskussionen. I de tillgängliga juridiska utlåtandena varierar slutsatserna och rekommendationerna i fråga om dekreten betydligt. Samtidigt som kommissionen noga beaktade ståndpunkter som är kritiska till dekreten när den gjorde sin bedömning, ansåg den det lika väsentligt att företa en noggrann undersökning, på basis av det faktiska rättsläget och den rådande rättspraxisen i Tjeckien, i syfte att skaffa fram fakta i ärendet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/445 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/445

---

(2004/C 88 E/0453)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2997/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Dubbelbeskattning i Finland och i Förenade kungariket

I min valkrets har jag två personer som är födda i Finland men som nu är bosatta i Förenade kungariket. Mannen erhåller pension från Finland. Innan pensionen utbetalas gör skattemyndigheten i Helsingfors ett avdrag på 17 procent för kommunalskatt. Avdraget skall täcka kostnader för brandväsendet, gatubelysning, bibliotek, statliga bidrag till kvällskurser i Helsingfors o.s.v.

Är det riktigt att dessa 17 procent dras av från pensionen eftersom denna person numera är bosatt i Förenade kungariket och följaktligen inte kan nyttja någon av dessa tjänster?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

Det står i allmänhet medlemsstaterna fritt att bestämma om hur beskattningsrätten skall fördelas dem emellan. Såsom EG-domstolen konstaterade i fallet Gilly (mål nr C-336/96 punkt 24) har medlemsstaterna själva behörighet att avgöra enligt vilka kriterier inkomst skall beskattas i syfte att genom ingående av bilaterala skatteavtal avskaffa dubbelbeskattning.

Tillämpningen av det bilaterala skatteavtalet mellan Finland och Förenade kungariket är i princip en angelägenhet för de berörda medlemsstaterna. I enlighet med det skatteavtalet har Finland ensamrätt att beskatta pensioner som betalas från Finland enligt den finska socialförsäkringslagstiftningen. Den ger också Finland ensamrätt att beskatta pensioner som betalas av den finska staten för tjänster som utförts för Finlands räkning, om pensionen betalas till finska medborgare. Skatteavtalet omfattar uttryckligen den finska ”kommunalskatten”. Privata pensioner som utbetalas från Finland till Förenade kungariket är endast beskattningsbara i Förenade kungariket. Huruvida tillämpningen av skatteavtalet är korrekt eller inte är därför beroende av vilken typ av pension parlamentsledamotens väljare innehar.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/446 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/446

---

(2004/C 88 E/0454)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3006/03

från Joachim Wuermeling (PPE-DE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Undantag från skatteplikt i Tjeckien

| 1. | Känner kommissionen till att skattelagstiftningen i Tjeckien medger såväl undantag från bolags-beskattning under tio år för förstagångsinvesteringar i en produktionssektor, som en minskning av beräkningsunderlaget för inkomstskatt med 10-15 % i samband med inköp av ny utrustning? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att skattelagstiftningen i Tjeckien medger såväl undantag från bolags-beskattning under tio år för förstagångsinvesteringar i en produktionssektor, som en minskning av beräkningsunderlaget för inkomstskatt med 10-15 % i samband med inköp av ny utrustning?

| 2. | Är dessa skattelättnader förenliga med stödordningen i associeringsavtalet och kommer de att överensstämma med EG-fördragets bestämmelser om statligt stöd? |
| --- | --- |

2.

Är dessa skattelättnader förenliga med stödordningen i associeringsavtalet och kommer de att överensstämma med EG-fördragets bestämmelser om statligt stöd?

| 3. | Om så inte är fallet, ämnar kommissionen vidta åtgärder för att förmå Tjeckien att ändra sina skatteregler? |
| --- | --- |

3.

Om så inte är fallet, ämnar kommissionen vidta åtgärder för att förmå Tjeckien att ändra sina skatteregler?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 december 2003)

| 1. | Kommissionen känner till de stödordningar som parlamentsledamoten tar upp i sin skriftliga fråga. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen känner till de stödordningar som parlamentsledamoten tar upp i sin skriftliga fråga.

| 2. | Tjeckien förbinder sig i ett i juli 1998 antaget protokoll till Europaavtalet att anpassa sin lagstiftning om statligt stöd till gemenskapsrätten. Landet har i syfte att uppfylla detta åtagande antagit en lag om statligt stöd, som trädde i kraft den 1 maj 2000. I kraft av den lagen har byrån för skydd av ekonomisk konkurrens utsetts som landets tillsynsmyndighet för statligt stöd. Under perioden före anslutningen, medan Tjeckiens regler om statligt stöd anpassas till gemenskapens regler på det området, ligger ansvaret för genomdrivandet av reglerna om statligt stöd följaktligen hos byrån för skydd av ekonomisk konkurrens. Enligt investeringsstödordningen måste varje enskilt stöd som beviljas inom ramen för den stödordningen anmälas till byrån för skydd av ekonomisk konkurrens. Byrån bedömer huruvida de enskilda skattelättnaderna är förenliga med gemenskapens regelverk, särskilt med gemenskapens riktlinjer för nationellt stöd för regional utveckling.
  Kommissionen står inom ramen för Europaavtalet kontinuerligt i kontakt med byrån för skydd av ekonomisk konkurrens och med andra myndigheter i Tjeckien för att se till att skattelättnader och andra investeringsfrämjande åtgärder är förenliga med gemenskapens regler om statligt stöd. Tjeckien har till följd av dessa kontakter företagit ändringar i sin lagstiftning om investeringsfrämjande åtgärder, i syfte att ytterligare anpassa dessa till EU:s praxis.
  Efter anslutningen måste alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder anmälas till kommissionen, enligt artikel 88.3 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

2.

Tjeckien förbinder sig i ett i juli 1998 antaget protokoll till Europaavtalet att anpassa sin lagstiftning om statligt stöd till gemenskapsrätten. Landet har i syfte att uppfylla detta åtagande antagit en lag om statligt stöd, som trädde i kraft den 1 maj 2000. I kraft av den lagen har byrån för skydd av ekonomisk konkurrens utsetts som landets tillsynsmyndighet för statligt stöd. Under perioden före anslutningen, medan Tjeckiens regler om statligt stöd anpassas till gemenskapens regler på det området, ligger ansvaret för genomdrivandet av reglerna om statligt stöd följaktligen hos byrån för skydd av ekonomisk konkurrens. Enligt investeringsstödordningen måste varje enskilt stöd som beviljas inom ramen för den stödordningen anmälas till byrån för skydd av ekonomisk konkurrens. Byrån bedömer huruvida de enskilda skattelättnaderna är förenliga med gemenskapens regelverk, särskilt med gemenskapens riktlinjer för nationellt stöd för regional utveckling.

Kommissionen står inom ramen för Europaavtalet kontinuerligt i kontakt med byrån för skydd av ekonomisk konkurrens och med andra myndigheter i Tjeckien för att se till att skattelättnader och andra investeringsfrämjande åtgärder är förenliga med gemenskapens regler om statligt stöd. Tjeckien har till följd av dessa kontakter företagit ändringar i sin lagstiftning om investeringsfrämjande åtgärder, i syfte att ytterligare anpassa dessa till EU:s praxis.

Efter anslutningen måste alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder anmälas till kommissionen, enligt artikel 88.3 i EG-fördraget.

| 3. | Kommissionen kommer antingen inom ramen för det ”interimsförfarande” som föreskrivs i anslutningsfördraget eller i enlighet med de normala, efter anslutningen tillämpliga reglerna att se till att de tjeckiska reglerna om skattelättnader till fullo står i överensstämmelse med gemenskapens regelverk. Den står därför kontinuerligt i kontakt med de tjeckiska myndigheterna för att se till att landets lagstiftning om investeringsfrämjande åtgärder är till fullo förenlig med gemenskapens regler om statligt stöd. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen kommer antingen inom ramen för det ”interimsförfarande” som föreskrivs i anslutningsfördraget eller i enlighet med de normala, efter anslutningen tillämpliga reglerna att se till att de tjeckiska reglerna om skattelättnader till fullo står i överensstämmelse med gemenskapens regelverk. Den står därför kontinuerligt i kontakt med de tjeckiska myndigheterna för att se till att landets lagstiftning om investeringsfrämjande åtgärder är till fullo förenlig med gemenskapens regler om statligt stöd.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/446 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/446

---

(2004/C 88 E/0455)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3020/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Rumänien — Barnbröllop bland romer

Dramat med den 12-åriga Ana-Maria Cioaba, den unga zigenarprinsessan i Rumänien som tvingades ingå äktenskap trots förtvivlade protester från henne själv, har ställt allvarliga kränkningarna av mänskliga rättigheter i full dager i ett land som kandiderar för medlemskap i Europeiska unionen 2007.

Romernas fasthållande vid sina traditioner utgör i ett fall som detta en uppenbar kränkning av de unga romernas mänskliga rättigheter. Det är inte nog med att de unga inte ens tillfrågas om de vill gifta sig och med vem, utan de tvingas också med våld finna sig i det val som deras manliga släktingar gör för dem. Allt detta sker med regeringens goda minne, även om regeringen inte sanktionerar denna sed i rättslig mening. Den väljer dock i ett sådant här fall att inte tillämpa den lag och rätt som gäller i landet, i synnerhet inte när det är fråga om romerna. Det är karaktäristiskt för situationen att laglig ålder för ingående av äktenskap i Rumänien är 18 år och att undantag under vissa villkor beviljas vid 16. Men när det gäller romerna blundar myndigheterna, vilket gör att ovan nämnda praxis med tvångsäktenskap tillåts leva vidare.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att se till att den rumänska regeringen garanterar skydd för de minderåriga zigenarbarnens mänskliga rättigheter, inte minst mot bakgrund av det faktum att Rumäniens kandidatur för anslutning till Europeiska unionen kräver att landet gör ansenliga framsteg när det gäller skyddet av de mänskliga rättigheterna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(24 oktober 2003)

Kommissionen känner till det traditionella romska bröllop mellan två minderåriga som nyligen ägde rum i Rumänien. Äktenskapet är inte rättsligt bindande, eftersom parterna inte har uppnått den enligt rumänsk lagstiftning erforderliga åldern för äktenskap.

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att den myndighet som handhar skyddet av barn i den provins där det traditionella bröllopet ägde rum har nått en överenskommelse med de berörda föräldrarna. Båda barnen har till följd därav återvänt till sina föräldrars hem. De kommer att gå i skola samt ges rådgivning hos barnskyddsmyndigheten tills de uppnår den enligt lagstiftningen erforderliga åldern för äktenskap.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/447 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/447

---

(2004/C 88 E/0456)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3023/03

från Anders Wijkman (PPE-DE) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Bekämpning av meningit i Afrika

Meningitepidemier är vanliga i Afrika och förorsakar tusentals människors död eller invalidisering. Uppkomsten av en ny stam av meningitbakterien — W135 — har lett till att det traditionella vaccinet är otillräckligt om inte rent av oanvändbart. Inom ramen för ett offentligt-privat samarbete har man under WHO:s ledning på rekordtid lyckats framställa ett vaccin mot den nya stammen. För att man skall kunna vidta effektiva motåtgärder i fall av ett troligt utbrott av epidemin i vissa delar av Afrika i början av 2004, måste flera miljoner doser av det nya vaccinet finnas till hands. Kostnaden för ett effektivt beredskaps-program uppskattas till 8,5 miljoner euro. Största delen av dessa pengar måste användas genast och inte först när en epidemi har brutit ut.

Vilken roll kommer EU att spela i ansträngningarna att förhindra en allvarlig meningitepidemi i länderna i det så kallade meningitbältet i den närmaste framtiden?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(18 november 2003)

Europeiska kommissionen är medveten om att läget är oroande när det gäller meningitepidemier i Afrika, särskilt i och med att den nya bakteriestammen W-135 har uppkommit.

I västra Afrika, som är den region som drabbats hårdast, ger Europeiska gemenskapen stöd till det regionala program som arbetar för att stärka oberoende vaccinering i Afrika (d'Appui au reinforcement de l’Independence Vaccinale en Afrique). Genom det här programmet stärks i samarbete med Världshälsoorganisationen samordningen av förvaltning och mobilisering av vaccinlager mellan länder i regionen. Detta program har i samarbete med ECHO visat sig vara mycket effektivt vid de senaste gulfeberepidemierna i regionen, och skulle också kunna ge stöd åt liknande verksamhet vid meningitepidemier.

För närvarande håller kommissionen inom ramen för den regionala strategin för västra Afrika på att upprätta ett program för hälso- och sjukvårdssektorn (omfattar 15 miljoner euro). Vi undersöker nu möjligheterna med beredskap inför (där ingår lager av vaccin), tidig upptäckt av och reaktion på de största epidemierna (däribland meningit) i regionen. Sjukdomsspridningen skulle kunna förebyggas på ett effektivare sätt om trivalent vaccin erbjöds endemiska länder genom sådana strategier som de som stöds av bland annat den globala vaccinationsalliansen (GAVI) i regionen, men tekniska svårigheter är fortfarande förenade med detta vaccin och dess immunogenicitet hos barn, och därmed även med upptagandet av vaccinet i det utvidgade vaccinationsprogrammet. Europeiska gemenskapen stöder också forskningen efter mer effektiva och lämpliga meningitvaccin.

Europeiska gemenskapen har också en tydlig strategi för katastrofberedskap och katastrofförebyggande åtgärder. Det finns behov av att öka stödet från vår ordinarie programplanering till katastrofberedskap och katastrofförebyggande åtgärder (A- eller B-anslag) allt efter våra partnerländers prioriteringar.

Under förra året finansierade Europeiska gemenskapen genom ECHO ingripanden vid fall av meningit i Afrika på sammanlagt 920 000 euro. Huvuddelen av detta bidrag gick till inköp av omkring 600 000 doser meningitvaccin; huvudsakligen Trivalent ACW (däribland de klassiska serumtyperna A och C, och den nya resistenta bakteriestammen W-135). För närvarande upprättar ECHO ett ettårigt program för att snabbare kunna reagera vid epidemier i regionen. Kommissionen bidrar också till nödvändiga åtgärder inom ramen för förebyggande verksamhet och omvårdnad, vilka kommer att ligga till grund för den långsiktiga förmågan att tidigt varna för, spåra och reagera vid epidemier i regionen.

Inom ramen för humanitära insatser som utförs av Kontoret för humanitärt bistånd (ECHO) kan som regel inga ekonomiska medel ges för att på förhand upprätta lager när en möjlig humanitär kris förutses. ECHO:s policy är att gripa sig an fastställda behov vid en konstaterad humanitär kris och att som svar på operationella förslag från humanitära organisationer snabbt mobilisera resurser genom sina samarbetspartner när katastrofer utbryter. ECHO finansierar de kostnader som dessa samarbetspartner har under verksamhetsperioden och kan också åta sig att stå för kostnader för produkter som köpts in och lagerförts innan avtalet om att bevilja stöd har undertecknats och som distribueras senare, förutsatt att dessa lager används inom kontraktsperioden och inom ramen för den insats som finansieras av ECHO.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/448 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/448

---

(2004/C 88 E/0457)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3057/03

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Människorättssituationen i Guatemala, särskilt Rogoberto Dueñas Morales situation

| 1. | Känner kommissionen till att Rogoberto Dueñas Morales, biträdande generalsekreterare för Unión Autónoma de Campesinos och biträdande generalsekreterare för Central General de Trabajadores de Guatemela, har försvunnit? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att Rogoberto Dueñas Morales, biträdande generalsekreterare för Unión Autónoma de Campesinos och biträdande generalsekreterare för Central General de Trabajadores de Guatemela, har försvunnit?

| 2. | Känner kommissionen till att försvinnandet förmodligen hänger samman med att man uppmärk-sammat regeringsanknuten korruption inom Guatemalas socialförsäkringssystem, vilken regeringen är medansvarig till? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att försvinnandet förmodligen hänger samman med att man uppmärk-sammat regeringsanknuten korruption inom Guatemalas socialförsäkringssystem, vilken regeringen är medansvarig till?

| 3. | Är kommissionen beredd att uttala sin oro över försvinnandet och att utöva nödvändiga påtryckningar för att se till att det bringas klarhet i Dueñas Morales öde? |
| --- | --- |

3.

Är kommissionen beredd att uttala sin oro över försvinnandet och att utöva nödvändiga påtryckningar för att se till att det bringas klarhet i Dueñas Morales öde?

| 4. | Vilken uppfattning hyser kommissionen, bl.a. med tanke på detta försvinnande, om situationen för de mänskliga rättigheterna i Guatemala? |
| --- | --- |

4.

Vilken uppfattning hyser kommissionen, bl.a. med tanke på detta försvinnande, om situationen för de mänskliga rättigheterna i Guatemala?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 november 2003)

Kommissionen känner till fallet Rigoberto Duenãs Morales i Guatemala. Den försöker få tag i mer utförliga upplysningar och utbyter synpunkter med medlemsstaterna i ärendet, i syfte att besluta vilka åtgärder som kan vidtas. Den har även tagit kontakt med José Pinzón, generalsekreterare för Central General de Trabajadores de Guatemala.

Kommissionen är bekymrad över den allmänna försämringen av situationen i Guatemala när det gäller de mänskliga rättigheterna och över straffriheten i landet. Lokala och internationella organisationer som verkar för de mänskliga rättigheterna, bl.a. FN:s kontrolluppdrag i Guatemala (United Nations Verification Mission in Guatemala, Minugua) och den till Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS) hörande interamerikanska kommissionen för de mänskliga rättigheterna (Inter-American Human Rights Commission), har nyligen rapporterat om detta. Kommissionen är särskilt oroad över den uppbyggnad av spänningen och de kontinuerliga kränkningar av de mänsliga rättigheterna som skett under perioden före valen. Dessa frågor har behandlats även i uttalanden från unionens ordförandeskap och Europeiska rådet (av den 22 augusti 2003 respektive den 18 oktober 2003).

Europeiska kommissionen och medlemsstaterna har bett företrädare för rättsväsendet i Guatemala, bl.a. ordföranden i högsta domstolen, att intensifiera sina ansträngningar för att utreda kränkningar av de mänskliga rättigheterna och bekämpa straffriheten. Vad beträffar de kommande valen har unionen haft en grupp valobservatörer utplacerad i hela landet sedan i slutet av september i år, för att övervaka hela valprocessen fram till i början av januari 2004. Gruppen skall avge en utförlig rapport om och rekommendationer rörande valprocessen och strävar även efter att stärka de guatemalanska väljarnas förtroende för valprocessen och minska spänningen och våldet i landet.

Det bör även betonas att kommissionen verkar i Guatemala via samarbetsprogram — t.ex. det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (European Initiative for Democracy and Human Rights, EIDHR) — som har till syfte att uppmuntra lokala partner och myndigheter att göra framsteg på områden såsom de mänskliga rättigheterna och rättsväsendet.

Ett av kommissionens huvudsakliga mål efter mötet i Guatemala City i maj 2003 i den rådgivande gruppen är att få de guatemalanska myndigheterna och andra aktörer i det guatemalanska samhället att påskynda genomförandet av det under 1996 undertecknade fredsavtalet och främja de mänskliga rättigheterna och kampen mot straffrihet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/449 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/449

---

(2004/C 88 E/0458)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3080/03

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Vattenförsörjningen i Palestina

Världshälsoorganisationen har fastställt den lägsta vattenförbrukningen för hushållen till 100 liter per person och dag. Av uppgifter framgår att vattenförbrukningen för palestinska hushåll fär närvarande endast uppgår till 57-76 liter per person och dag, medan förbrukningen i Israel är fyra gånger så stor.

Vidtar EU några åtgärder för att främja en rättvisare fördelning av denna resurs? Om så inte är fallet, av vilken anledning?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/450 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/450

---

(2004/C 88 E/0459)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3081/03

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Avloppssystem i Palestina

Endast 37,5 procent av de palestinska bostäderna är anslutna till ett avloppssystem, vilket utgör en allvarlig miljöfara.

Känner kommissionen till vilka effekter detta har på palestiniernas hälsa? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att ta itu med detta problem?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/450 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/450

---

(2004/C 88 E/0460)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3082/03

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Påstådd israelisk dumpning av giftigt avfall i Palestina

Känner kommissionen till att Israel anklagas för dumpning av giftigt avfall vid palestinska bosättningar, vilket utgör en kränkning av Oslo Il-avtalet mellan Palestina och Israel? Har kommissionen för avsikt att vidta några åtgärder mot Israel för att förhindra ytterligare kränkningar av detta avtal? Om så inte är fallet, av vilken anledning?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3080/03, E-3081/03 och E-3082/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(21 november 2003)

Kommissionen svarar tillsammans med medlemsstaterna för nästan hälften av allt finansiellt bistånd till palestinierna och är den enskilt största givaren. Målet med biståndet är att stärka institutionerna i en framtida palestinsk stat samtidigt som man vidtar åtgärder avseende de mest brådskande behoven hos Palestinas befolkning.

I nära samarbete med andra internationella givare vidtar kommissionen åtgärder såväl avseende problemen rörande grundläggande hälsa, utbildning, nödhjälp och sociala tjänster som genom ett antal projekt på plats beträffande otillräcklig vattenförsörjning och rening och avlopp. Genom att exempelvis bidra med c:a 60 miljoner euro per år till den ordinarie budgeten till FN:s hjälporganisation för Palestinaflyktingar (UNRWA) stöder kommissionen denna organisations arbete för flyktingarna när det gäller lokala och regionala funktioner för vattenförsörjning, avlopp och avfallshantering.

Dessutom hjälper kommissionen till att återställa grundläggande offentliga tjänster på Västbanken och Gaza genom sitt krisprogram på 30 miljoner euro till stöd för palestinska samhällen. Projekt som genomförs inom ramen för det programmet är till exempel utbyte av vattenledningsrör i Betlehem, återställande av vägar och bygge av ett nytt avloppssystem i Gaza.

Vidare anser kommissionen att vattenförsörjning är en viktig del i fredsprocessen i Mellanöstern. Den har ekonomiskt och politiskt stött det arbete som utförs av EU:s särskilda representant för vattenfrågor och deltar aktivt i en av rådets arbetsgrupper när det gäller den frågan. Kommissionen har även initierat ett regionalt projekt för en vattendatabank (RWDB) som innefattar israeliska, jordanska och palestinska offentliga vattenmyndigheter i syfte att utveckla ett övervakningssystem i realtid avseende vattenresurser för att förbättra möjligheterna att förhindra och åtgärda kritiska förändringar i avrinningsområden och flodbäddar.

Kommissionen är medveten om att rapporter gör gällande att Israel har släppt ut stora mängder av miljöfarligt obehandlat avfall på Västbanken och Gaza. Vi är också medvetna om bristen på infrastruktur för att handha och separera miljöfarligt avfall i de palestinska områdena. Kommissionen har varit i kontakt med FN:s miljöprogram angående dess studie från januari 2003 rörande miljön i de ockuperade palestinska områdena. Studien behandlade frågan om påstådd dumpning men kom inte fram till någon slutsats. Den rekommenderade en fältstudie i syfte att samla bevis rörande denna fråga.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/451 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/451

---

(2004/C 88 E/0461)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3110/03

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Indragning av gemenskapsstödet till Juan XXIII-projektet i Alicante (Spanien)

Det spanska finansministeriet meddelade nyligen kommunfullmäktige i Alicante att Europeiska kommissionen formellt beslutat att inte längre bevilja medel genom ERUF för rehabiliteringen av Juan XXIII-kvarteret i kommunen Alicante.

Kan kommissionen ange varför man dragit in gemenskapsstödet till detta projekt?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(11 november 2003)

Det projekt som parlamentsledamoten hänvisar till har inte varit föremål för ett till kommissionen riktat förslag om medfinansiering från gemenskapens sida inom ramen för strukturfonderna.

De till det spanska finansministeriet hörande myndigheter som har ansvaret för förvaltningen av ERUF (Europeiska regionala utvecklingsfonden) i Spanien har bekräftat för kommissionen att projektet i fråga av skäl som har med iakttagandet av gemenskapsreglerna om offentlig upphandling att göra har uteslutits från en eventuell medfinansiering från gemenskapens sida inom ramen för det lokala operativa programmet för perioden 2000-2006.

Kommissionen erinrar parlamentsledamoten om att medlemsstaterna i enlighet med subsidiaritetsprincipen har exklusiv behörighet såväl när det gäller urvalet av de enskilda projekt inom varje program vilka föreslås för medfinansiering inom ramen för strukturfonderna som när det gäller genomförandet av projekt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/451 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/451

---

(2004/C 88 E/0462)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3132/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Kuba — Sakharovinitiativet

Den 4 september 2003, under månadens plenarsammanträde i Strasbourg, antog parlamentet med överväldigande majoritet en resolution om Kuba. Punkt 12 i denna resolution lyder enligt följande:

| | 12. Europaparlamentet anser att Osvaldo Payá Sardiñas, mottagare av Sacharovpriset 2002, snarast bör få en officiell inbjudan att träffa företrädare för EU:s ordförandeland, den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, kommissionens ordförande och behöriga kommissionsledamöter. Parlamentet stöder det beslut som fattats av dess utskott för utrikesfrågor, gemensam säkerhet och försvarspolitik om att inbjuda Osvaldo Payá samt uppmanar de kubanska myndigheterna att inte förhindra detta besök. |
| --- | --- |

12. Europaparlamentet anser att Osvaldo Payá Sardiñas, mottagare av Sacharovpriset 2002, snarast bör få en officiell inbjudan att träffa företrädare för EU:s ordförandeland, den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, kommissionens ordförande och behöriga kommissionsledamöter. Parlamentet stöder det beslut som fattats av dess utskott för utrikesfrågor, gemensam säkerhet och försvarspolitik om att inbjuda Osvaldo Payá samt uppmanar de kubanska myndigheterna att inte förhindra detta besök.

Denna del av resolutionen utgör uppföljningen av vad jag har kallat Sakharovinitiativet och som jag själv har arbetat för inom parlamentet. Redan har 205 ledamöter med sina underskrifter givit sitt stöd till detta initiativ, något som jag har framhävt i mina brev av den 28 maj, 3 juli och 24 september 2003 till i första hand kommissionens ordförande.

Under tiden har det framkommit att Osvaldo Payá Sardiñas har inlämnat till Kubas parlament en framställning med 14 000 underskrifter till stöd för det s.k. Varelaprojektet. Med tanke på den mycket svåra situation som personer som förespråkar demokrati i Kuba befinner sig i är detta en synnerligt viktig utveckling.

Har kommissionen ännu vidtagit några åtgärder för att genomföra Sakharovinitiativet i enlighet med punkt 12 i parlamentets gemensamma resolution om Kuba av den 4 september 2003, och i så fall vilka?

Mot bakgrund av den framställning med 14 000 underskrifter som Osvaldo Payá Sardiñas har inlämnat till Kubas parlament, och den stora uppmärksamhet som medierna har ägnat denna händelse, anser inte kommissionen att detta är rätta ögonblicket att agera i enlighet med parlamentets initiativ?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Kommissionen har tagit del av Europaparlamentets resolution om Kuba som antogs den 4 september 2003, särskilt punkt 12 som handlar om Oswaldo Payá. Kommissionen är väl medveten om Oswaldo Payás situation och beklagar de kubanska myndigheternas beslut att inte låta honom åka till Bryssel för att delta i mötet med utskottet för utrikesfrågor, mänskliga rättigheter, gemensam säkerhet och försvarspolitik den 1 december 2003.

Unionen beslutade den 5 juni 2003 att vidta en rad åtgärder som svar på de kubanska myndigheternas handlande mot medlemmar av oppositionen och mot oberoende journalister. Händelserna i Kuba ledde också till att rådet omvärderade sin gemensamma ståndpunkt om Kuba (1) den 21 juli 2003 (2), nästan sex månader innan tidsfristen löpte ut.

Kommissionen och medlemsstaterna fortsätter uppmärksamt att följa utvecklingen i Kuba, i synnerhet i fråga om personer i oppositionen som Oswaldo Payá. Kommissionen hoppas kunna ge dem ett så fullständigt stöd som möjligt i den situation som råder. Detta kräver naturligtvis att hänsyn tas till de svåra förhållanden som de lever i.

Kommissionen stöder helt och fullt ansträngningarna för att demokratisera Kuba och kommissionens ordförande och berörda ledamöter ser fram emot att träffa Oswaldo Payá när han kommer till Bryssel.

---

(1)  Gemensam ståndpunkt 96/697/GUSP av den 2 december 1996 om Kuba utfärdad av rådet på grundval av artikel J 2 i Fördraget om Europeiska Unionen (EGT L 322, 12.12.1996).

(2)  http://europa.eu.int/abc/doc/off/bull/sv/200307/pl06154.htm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/452 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/452

---

(2004/C 88 E/0463)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3147/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Den senaste tidens ökade israeliska attacker i Mellanöstern

Vid ett besök i Palestina som jag nyligen gjorde tillsammans med andra parlamentsledamöter kunde jag konstatera att den israeliska regeringen, trots kritik och protester, fortsätter att

| — | bygga kolonier på Västbanken, ockupera områden militärt, förstöra infrastrukturer (som i många fall konstruerats med gemenskapsmedel), jordbruk, byggnader och annan utrustning, |
| --- | --- |

—

bygga kolonier på Västbanken, ockupera områden militärt, förstöra infrastrukturer (som i många fall konstruerats med gemenskapsmedel), jordbruk, byggnader och annan utrustning,

| — | utföra selektiva mord och bryta mot det palestinska folkets mest grundläggande rättigheter genom en verklig statsterror, |
| --- | --- |

—

utföra selektiva mord och bryta mot det palestinska folkets mest grundläggande rättigheter genom en verklig statsterror,

| — | bygga en oacceptabel mur som FN:s specialutsände med ansvar för de mänskliga rättigheterna i de ockuperade palestinska områdena kommenterade med att det är tid att fördöma som en olaglig annektering, på samma sätt som Israels annektering av östra Jerusalem och Golanhöjden fördömdes. |
| --- | --- |

—

bygga en oacceptabel mur som FN:s specialutsände med ansvar för de mänskliga rättigheterna i de ockuperade palestinska områdena kommenterade med att det är tid att fördöma som en olaglig annektering, på samma sätt som Israels annektering av östra Jerusalem och Golanhöjden fördömdes.

Israel har, för första gången sedan 1974, ökat de militära attackerna och angripit Syrien.

Mot basis av dessa fakta är det inte tillräckligt att uttrycka sin ”oro”. Ännu mindre acceptabelt är det, såsom Förenta staterna anser, att jämställa Israels och Palestinas ansvar. I det fallet blandar man samman angripare och angripna. Inte heller kan man helt cyniskt lägga fram kravet att de palestinska myndigheterna skall kontrollera terroristhandlingar samtidigt som Israel omintetgör de palestinska möjligheterna till kontroll.

I ljuset av de palestinska myndigheternas upprepade vädjanden skulle jag vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Vilka initiativ ämnar kommissionen ta så att FN:s resolutioner om Mellanöstern tillämpas? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ ämnar kommissionen ta så att FN:s resolutioner om Mellanöstern tillämpas?

| — | Anser inte kommissionen att det redan en tid funnits skäl till att upphäva associeringsavtalet mellan EU och Israel såsom krävdes i Europaparlamentets resolution om Mellanöstern den 10 april 2002? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att det redan en tid funnits skäl till att upphäva associeringsavtalet mellan EU och Israel såsom krävdes i Europaparlamentets resolution om Mellanöstern den 10 april 2002?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 december 2003)

Europeiska unionen erkänner Israels oåterkalleliga rätt att leva i fred och säkerhet inom internationellt erkända gränser. EU fortsätter att försöka förmå den palestinska myndigheten, i sin egenskap av legitimt styrande organ inom de palestinska territorierna, att göra allt som står i dess makt för att förhindra terroristattacker, föra förövarna inför domstol och avväpna alla terroristnätverk. Samtidigt fordrar EU att en demokratisk och livskraftig suverän palestinsk stat upprättas. EU:s regeringschefer har gett sitt stöd till färdplanen för fred och har i enlighet med förslagen i denna och med relevanta FN-resolutioner om denna fråga upprepade gånger uppmanat Israel att dra tillbaka sina militära styrkor och avbryta ockupationen, få stopp på avrättningar utan rättslig prövning, ändra säkerhetsmurens sträckning, häva spärrar och andra restriktioner som införts på det palestinska folket, avväpna utposterna i bosättningarna och avbryta all utvidgning av bosättningarna.

När det gäller frågan om att upphäva associeringsavtalet med Israel förstår kommissionen att de som anser att saker och ting har förvärrats ytterligare under de senaste tre åren kan känna stor frustration. Sammantaget är emellertid kommissionen av den uppfattningen, som också framkom vid utrikesministrarnas möte i rådet (yttre förbindelser), att om avtalet upphävs skulle de israeliska myndigheterna i detta skede vara ännu mindre mottagliga för det internationella samfundets ansträngningar för att främja en varaktig lösning på konflikten.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/453 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/453

---

(2004/C 88 E/0464)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3179/03

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Den låsta situationen i Kambodja

Har kommissionen kontaktat myndigheterna i Kambodja för att erbjuda hjälp att lösa det konstitutionella dödläge som landet befinner sig i för nuvarande, särskilt med tanke på den oro och det våld som har präglat landets historia?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

Kommissionen och de medlemsstater som är företrädda i Phnom Penh har noga följt den politiska utvecklingen i Kambodja under den senaste tiden. Företrädare för kommissionen har vid ett flertal tillfällen uppmanat alla politiska partier att göra sitt yttersta för att på fredlig väg nå en överenskommelse om bildandet av en ny regering som återspeglar väljarkårens önskemål.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/454 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/454

---

(2004/C 88 E/0465)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3181/03

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(27 oktober 2003)

Ämne:   Att skicka observatörer från EU till folkomröstningen om Chavez

Den politiska, ekonomiska och institutionella krisen i Venezuela förvärras för var dag som går. Sedan Chavez 1998 valdes till republikens president har en serie händelser lett till allvarliga motsättningar mellan olika grupper i Venezuela.

Den våldsamma populismen hos Chavez, som förklarar att han skall genomföra en spöklik ”Bolivariansk” revolution, har lett till en lång rad nyval som enbart har resulterat i hårda konfrontationer på gator och torg, månader av strejk, döda och skadade. Medlingsinsatserna från Förenta staternas före detta president Carter och ordföranden för Organisationen för de amerikanska staterna Gaviria har inte räckt för att dämpa känslorna. Chavez har knutit nära band med Castro, vars politiska och sociala system han säger sig vilja införa i Venezuela. Tidigare har det inte heller fattats ett besök hos diktatorn Saddam Hussein. Mycket omstridda är Chavez förbindelser med FARC, Colombias blodbesudlade narko-kommunistiska gerillarörelse. Under ett av sina senaste sammanträden har Socialistinternationalen uttryckt ett tydligt och hårt fördömande av den politik och de metoder som tillämpas av president Ugo Chavez. Det är mot denna bakgrund man samlat en bred opinion bestående av fackföreningar, företagare, traditionella politiska partier och massmedier. Dessa krafter, med ett klart och tydligt stöd från katolska kyrkan, har samlats i ”Coordinatora Democratica”. Organisation har efter ett misslyckat försök i augusti begärt hos den nationella valbyrån att få inleda formaliteterna för att samla in namnteckningar för en folkomröstning som skall genomföras inom tre månader. Enligt den venezuelanska konstitutionen finns möjligheten att utlysa en folkomröstning om att upphäva mandatet efter halva mandatperioden, om 20 procent av väljarna kräver det.

Vilka initiativ tänker Europeiska kommissionen ta för att skydda venezuelanernas demokratiska rättigheter? Vad tänker Europeiska kommissionen göra för att lugna och skydda de stora italienska, spanska och portugisiska minoriteterna i Venezuela?

Tänker ordförande Prodi ta direkt kontakt med Chavez för att utverka ett besök av företrädare för kommissionen för att kontrollera om och hur bidragen från EU:s samarbetsfonder utnyttjas?

Har Europeiska kommissionen för avsikt att verka för att det skickas observatörer från EU för att övervaka insamlingen av namnteckningar inför folkomröstningen och dess demokratiska genomförande?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 december 2003)

Kommissionen följer noggrant den politiska utvecklingen i Venezuela. EU har gett sitt fulla stöd till Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS), Förenta nationernas utvecklingsprogram (UNDP) och Carter-centrumet (Carter Centre) i trepartsgruppen, samt vänskapsgruppen (Group of Friends) i deras arbete att främja en nationell dialog. EU har i ett flertal uttalanden framhållit behovet av en fredlig, demokratisk och författningsenlig lösning grundad på allmänna val. Dessutom har kommissionen erbjudit ekonomiskt och tekniskt stöd till genomförandet av den överenskommelse som ingicks mellan regeringen och oppositionen den 29 maj 2003. I detta syfte har kommissionen undertecknat ett projekt för att bistå Amerikanska samarbetsorganisationen i dess ansträngningar att genomföra överenskommelsen. Däri ingår stöd till en lösning grundad på demokratiska val, utredning av händelserna i april 2002 och avväpning av civilbefolkningen. Budgeten för detta uppgår till 600 000 euro. Kommissionen arbetar med Amerikanska samarbetsorganisationen för att se till att projektet genomförs utan dröjsmål.

Dessutom följer kommissionen utvecklingen noggrant när det gäller den folkomröstning eller det allmänna val som eventuellt kommer att hållas. Kommissionen är redo att överväga att ge sitt stöd — däribland eventuellt skicka valobservatörer — om myndigheterna i Venezuela inbjuder den att göra det. Ett beslut om att skicka valobservatörer från EU kommer att vara beroende av de rekommendationer som görs i samband med ett sonderande undersökningsuppdrag angående huruvida förhållandena i landet lämpar sig för att valobservatörer skickas ut och av behov, tidpunkt och ekonomiska möjligheter. Under alla omständigheter kan en folkomröstning eller ett nyval endast komma till stånd om det antal underskrifter samlas in som krävs enligt Venezuelas författning. När det gäller insamlingen av underskrifter för att kräva en folkomröstning om att avsätta president Chavez har den nationella valkommittén (CNE) bjudit in Amerikanska samarbetsorganisationen, Förenta nationernas utvecklingsprogram och Carter-centrumet som observatörer, men inte EU.

På unionsnivå har det inte vidtagits några särskilda åtgärder för att skydda EU-medborgare i Venezuela. Normalt sett är det deras hemländer som står för skydd och stöd.

När det gäller det bilaterala utvecklingssamarbetet övervakar kommissionens delegation i Caracas projektens genomförande. Representanter från kommissionen, stationerade i Bryssel, besöker regelbundet landet och har inte upplevt någon svårighet att få tillgång till kommissionsprojekt. Varken de eller kommissionens delegation i Caracas har sett några tecken på att samarbetsfonderna används på ett oriktigt sätt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/455 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/455

---

(2004/C 88 E/0466)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3190/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 oktober 2003)

Ämne:   Befordran av piloten som orsakade katastrofen i Cermis

Den 3 februari 1998 lyfte ett flygplan tillhörande Förenta staternas marinkår, förlagt till Avianobasen, på ett i förväg planerat träningsuppdrag som gällde navigering på låg höjd och som ingick i operation Deliberate Guard. Kort därefter flög planet in i kablarna till linbanan som från byn Cavalese i Trento leder upp till berget Cermis, och som vid den aktuella punkten befann sig på en höjd ovanför dalen av cirka 300-400 fot, medan passagerarkabinen, som var på väg upp, befann sig på ett avstånd av cirka 300 meter från slutstationen.

Påflygningen gjorde att de bärande och dragande kablarna omedelbart brast och kabinen störtade till marken. Samtliga de tjugo personer som transporterades avled.

Domstolsprocessen för att pröva skuldfrågan ansågs hamna inom jurisdiktionen för en militärdomstol i Förenta staterna, som beslutade att inte pröva eller driva frågan om eventuell skuld för de överordnade till de fyra militärer som utgjorde planets besättning. Torsdagen den 4 mars 1999 frikände de åtta ledamöterna av krigsrätten i Camp Lejeune, samtliga officerare i marinkåren, även flygplanets pilot. Domen väckte förvåning, bestörtning och upprördhet i Italien och i andra europeiska länder, eftersom den verkar strida mot fakta i målet och tillåta att en så grym tragedi kunde få ske i samband med en övningsflygning i fredstid, utan några tekniska fel som skulle kunna förklara den bristande kontrollen av flygplanet och utan att något straffrättsligt ansvar utkrävdes.

Enligt italienska tidningar har kapten Chandler Seagrave, som var pilot under uppdraget i Cermis, och som redan dömts som ansvarig för massakern av en italiensk parlamentarisk kommission som undersökte händelsen, inte bara undgått påföljd för den tragedi han orsakade, utan han har nyligen av det amerikanska försvaret befordrats till major.

Med tanke på den allvarliga kränkning av de tjugo offrens minne och den förolämpning mot deras familjer som detta innebär, uppmanas kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har Europeiska unionen för avsikt att göra ett uttalande om det allvarliga som inträffat? |
| --- | --- |

1.

Har Europeiska unionen för avsikt att göra ett uttalande om det allvarliga som inträffat?

| 2. | Vilka möjligheter har Europeiska unionen att undersöka fakta och på ett effektivt sätt visa Förenta staternas försvar sin bestörtning över detta beslut? |
| --- | --- |

2.

Vilka möjligheter har Europeiska unionen att undersöka fakta och på ett effektivt sätt visa Förenta staternas försvar sin bestörtning över detta beslut?

| 3. | Har unionen några möjligheter att göra någon form av ingripande för att förhindra att de ansvariga för denna tragedi förblir ostraffade? |
| --- | --- |

3.

Har unionen några möjligheter att göra någon form av ingripande för att förhindra att de ansvariga för denna tragedi förblir ostraffade?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 november 2003)

Den fråga parlamentsledamoten tagit upp skall avgöras av berörda domstolar i Förenta Staterna och Italien. Kommissionen har inget underlag för att uttrycka någon åsikt i frågan.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/456 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/456

---

(2004/C 88 E/0467)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3247/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(28 oktober 2003)

Ämne:   Den årliga rapporten om Turkiet

Kommer kommissionen att ta upp följande brådskande frågor i den årliga rapport som skall läggas fram den 5 november om Turkiets framsteg när det gäller att uppfylla EU:s anslutningskriterier?

| 1. | Bryter värdregeringens avtal om en oljeledning mellan Baku, Tbilisi och Ceyhan mot Turkiets anslutningspartnerskap, genom att avlägsna sig från gemenskapens regelverk och utsikterna att Köpenhamnskriterierna skall uppfyllas? |
| --- | --- |

1.

Bryter värdregeringens avtal om en oljeledning mellan Baku, Tbilisi och Ceyhan mot Turkiets anslutningspartnerskap, genom att avlägsna sig från gemenskapens regelverk och utsikterna att Köpenhamnskriterierna skall uppfyllas?

| 2. | Kan projektet eventuellt kränka de mänskliga rättigheterna och rättigheterna hos den minoritetsbefolkning som bor i det område i Turkiet där oljeledningen skall anläggas, till exempel genom att mark exproprieras utan korrekt ersättning? |
| --- | --- |

2.

Kan projektet eventuellt kränka de mänskliga rättigheterna och rättigheterna hos den minoritetsbefolkning som bor i det område i Turkiet där oljeledningen skall anläggas, till exempel genom att mark exproprieras utan korrekt ersättning?

| 3. | Vilka följder för miljön kan projektet få, och har det gjorts någon riktig miljökonsekvensbedömning? |
| --- | --- |

3.

Vilka följder för miljön kan projektet få, och har det gjorts någon riktig miljökonsekvensbedömning?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/456 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/456

---

(2004/C 88 E/0468)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3249/03

från Richard Howitt (PSE), Jean Lambert (Verts/ALE) och Renate Sommer (PPE-DE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Årsrapport om Turkiet

Ämnar kommissionen ta upp följande angelägna frågor i sin årsrapport om Turkiets framsteg på vägen för att uppfylla EU:s anslutningskriterier som skall vara klar den 5 november?

| 1. | Strider värdregeringens avtal om oljeledningen Baku-Tbilisi-Ceyhan mot villkoren i Turkiets partnerskap för anslutning genom att fjärma sig från det gemensamma regelverket och utsikterna att uppfylla Köpenhamnskriterierna? |
| --- | --- |

1.

Strider värdregeringens avtal om oljeledningen Baku-Tbilisi-Ceyhan mot villkoren i Turkiets partnerskap för anslutning genom att fjärma sig från det gemensamma regelverket och utsikterna att uppfylla Köpenhamnskriterierna?

| 2. | Kränker det här projektet eventuellt mänskliga rättigheter och minoritetsrättigheter för de människor som lever längs sträckan för oljeledningen i Turkiet, till exempel genom att mark exproprieras utan någon ordentlig ersättning? |
| --- | --- |

2.

Kränker det här projektet eventuellt mänskliga rättigheter och minoritetsrättigheter för de människor som lever längs sträckan för oljeledningen i Turkiet, till exempel genom att mark exproprieras utan någon ordentlig ersättning?

| 3. | Vilka potentiella miljökonsekvenser har projektet och har en ordentlig utredning av miljökonsekvenserna gjorts? |
| --- | --- |

3.

Vilka potentiella miljökonsekvenser har projektet och har en ordentlig utredning av miljökonsekvenserna gjorts?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-3247/03 och E-3249/03

ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(19 november 2003)

I sin återkommande rapport om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning, som offentliggjordes den 5 november 2003 (1), gör kommissionen en bedömning av händelseutvecklingen under det senaste året och av det allmänna läget beträffande de mänskliga rättigheterna och skyddet av minoriteters rättigheter.

När det gäller de särskilda frågor som parlamentsledamoten tar upp i samband med oljeledningsprojektet mellan Baku, Tbilisi och Ceyhan måste alla eventuella kränkningar av de mänskliga rättigheterna eller eventuellt bristande skydd av minoriteters rättigheter som uppstår i samband med genomförandet av oljeledningsprojektet bedömas mot bakgrund av de politiska Köpenhamnskriterierna. Turkiet är i detta skede inte bundet av gemenskapens regelverk på miljöområdet, men kommissionen känner till att det har gjorts miljökonsekvensbedömningar för detta projekt, t.ex. för att uppfylla de villkor som internationella låneinrättningar ställer.

---

(1)  KOM(2003) 676 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/457 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/457

---

(2004/C 88 E/0469)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3253/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Somalia: den interna situationen, flyktingar och terrorism

Somaliska flyktingar, vanligtvis från Mogadishu, har drunknat eller dött av hunger och umbäranden när de närmat sig Italiens kuster. Dessa händelser påminner oss om de tusentals somalier som sedan 1991 omkommit i Adenviken vid Röda havet i Indiska oceanen och som alla varit på desperat flykt från ett totalitärt system. Detta system har starka band till den islamiska fundamentalism som bär skulden för den kvinnliga missionären Tonellis och två brittiska S.O.S-biståndsarbetares död och som företräds av terroristorganisationer som al-Ittihad och al-Islah.

Den provisoriskt tillsatta president Salad Hassan, vars mandat gick ut för flera månader sedan och som enligt förteckningen över internationella terroristorganisationer var ledare för al-Islah, har lämnat Nairobikonferensen som varat mer än ett år. Det sägs att han krävde att allt det som företrädarna för de somaliska staterna kommit överens om i Nairobi i närvaro av internationella observatörer skulle upphävas och i stället förslog en ny förlikningskonferens i Mogadishu — en stad som somalierna flyr från även med risk för livet.

Presidenten för den nationella övergångsregeringen har lanserat ett upprop mot de somaliska ledare som inför kenyaner och amerikaner anger de ”muslimska bröder” som anklagas för terrorism. Han har krävt att 8,5 miljoner dollar, tillhöriga det ekonomiska nätverket al-Barakaat, skall frisläppas och hävdar att det är privata medel, däribland hans egna.

I Somalia fortsätter morden på och avrättningarna av de milissoldater som gör uppror mot fundamentalismen och terrorismen och det förefaller som om Jumale — nummer ett inom al-Barakaat — som tidigare utvisats från Arabemiraten ingår i den ”nya koalitionen” i Mogadishu.

| 1. | Kan kommissionen ingripa energiskt på det diplomatiska planet för att se till att Nairobikonferensen slutförs och för att tillförsäkra Somalia en federal regering som tar nödvändiga initiativ för att anordna demokratiska val? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ingripa energiskt på det diplomatiska planet för att se till att Nairobikonferensen slutförs och för att tillförsäkra Somalia en federal regering som tar nödvändiga initiativ för att anordna demokratiska val?

| 2. | Kan kommissionen engagera sig aktivt för att få ett slut på terrorismen och isolera dem som under alla dessa år mer eller mindre öppet har accepterat och skyddat terroristorganisationer som är knutna till al-Quaida och som bland annat är ansvariga för attentaten i Nairobi, Dar-es-Salaam och Mombasa? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen engagera sig aktivt för att få ett slut på terrorismen och isolera dem som under alla dessa år mer eller mindre öppet har accepterat och skyddat terroristorganisationer som är knutna till al-Quaida och som bland annat är ansvariga för attentaten i Nairobi, Dar-es-Salaam och Mombasa?

| 3. | Kan kommissionen på eget initiativ eller i samverkan med Förenta nationerna ta initiativ till en humanitär biståndsplan för befolkningen? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen på eget initiativ eller i samverkan med Förenta nationerna ta initiativ till en humanitär biståndsplan för befolkningen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(12 december 2003)

Kommissionen har aktivt stött den fredskonferens som i Kenya anordnats av den mellanstatliga samarbetsorganisationen för utveckling (IGAD), alltsedan konferensen inleddes i oktober 2002. Kommissionen har lämnat ett avsevärt finansiellt bidrag till processen (5,6 miljoner euro) och deltar i den internationella observatörsgruppen som är närvarande vid konferensen.

Kommissionen har också deltagit i flera av EU-trojkans besök på olika nivåer vilka syftat till att fästa väsentliga internationella intressenters uppmärksamhet på Somalias situation och uppmana dem att stödja den fredsprocess som drivs av IGAD.

Den rättsliga grunden för Europas kamp mot terrorismen, vilket är ett prioriterat strategiskt mål för unionen, återfinns i den s.k. tredje pelaren, nämligen i bestämmelserna om polissamarbete och straffrättsligt samarbete. Kommissionen har i detta sammanhang lagt fram flera förslag för att underlätta polisiärt och rättsligt samarbete innefattande en europeisk arresteringsorder och en gemensam definition av terrorism. Därutöver har kommissionen tillsammans med medlemsstaterna spelat en aktiv roll i kampen mot finansiering av terrorism, bland annat i genomförandet av Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 1373/2001, som gäller frysning av tillgångar, och 1390/2002, som gäller sanktioner mot Talibanregimen.

Kommissionen erinrar vidare om att den strikt föjer säkerhetsrådets bestämmelser rörande den lista som fastställts enligt resolutionerna 1267/1999 och 1333/2000 och avser enskilda personer och organisationer som tillhör eller står i samband med Talibanregimen och Al-Qaida, också i Somalia.

Trots den svåra situationen i Somalia har kommissionen ständigt varit närvarande i landet där det har en ledande roll som givare. För år 2003 förutses 25 miljoner euro i utbetalningar som sträcker sig från humanitärt bistånd till understöd, återuppbyggnad och utveckling. Detta kommer att upprätthållas under kommande år med genomförandet av det särskilda hjälpprogrammet till Somalia vilket har gjort 199 miljoner euro tillgängliga för perioden 2002-2007. Därtill kommer kommissionen att fortsätta att ta i anspråk medel från sina egna budgetlinjer och bland annat lämna humanitärt bistånd genom Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/458 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/458

---

(2004/C 88 E/0470)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3270/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(4 november 2003)

Ämne:   Framsteg i Kamerun

Vilka rapporter om framsteg mot demokrati, rättssäkerhet och respekt för de mänskliga rättigheterna i Kamerun har kommissionen erhållit inför det planerade givarmötet om Kamerun den 29 oktober 2003? Har kommissionen för övrigt förvissat sig om att nödvändiga reformer håller på att genomföras så att fria och rättvisa presidentval kan anordnas i oktober 2004?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(10 december 2003)

I samband med det av brittiska samväldet subventionerade ”Mötet med Kameruns internationella partners” som ägde rum den 31 oktober 2003 i London mottog kommissionen rapporten ”Strengthening the Electoral Process in Cameroon” (Förstärkning av valprocessen i Kamerun). I denna rapport som har gjorts av ett antal experter från samväldet, betonas de organisatoriska bristerna vid tidigare val i Kamerun och föreslås konkreta åtgärder för att rätta till situationen. Vid själva mötet rapporterade de kamerunska myndigheterna om planerna för omfattande reformer inom valadministration, mänskliga rättigheter, rättssäkerhet, decentralisering och domstolarnas oberoende. Mer konkret åtog sig de kamerunska myndigheterna att vid parlamentsmötena i mars 2004 och juni 2004 lägga fram lagstiftning om en reform av den nationella kommissionen för mänskliga rättigheter och friheter och det nationella valövervakningsorganet för att öka dessa organs oberoende samt decentralisering.

Beträffande valadministrationen beklagar kommissionen att de nödvändiga reformerna ännu inte har börjat genomföras. Både kommissionen och andra givare som var närvarande vid mötet i London uppmanade regeringen att påskynda åtgärderna och betonade behovet av a) en klar och offentligt tillgänglig tidsplan för de olika processerna och förfarandena inför presidentvalet 2004, b) utarbetande av nya röstlängder, c) antagande av det föreslagna utkastet till lag rörande valövervakningsorganet så snart som möjligt för att möjliggöra dess tillämpning i god tid före valet, och d) säkerställande av fullständigt samråd och fullständig öppenhet rörande alla aspekter av valprocessen.

Kommissionen kommer att noggrant följa de konkreta åtgärder som regeringen vidtar.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/459 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/459

---

(2004/C 88 E/0471)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3277/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(5 november 2003)

Ämne:   Nya förbindelser med Libyen

I och med att EU har lyft det embargo som infördes på grund av Libyens stöd till terrorism bör det nu finnas utrymme för nya förbindelser med landet i fråga. Här spelar bland annat den politik för Medelhavsområdet som parlamentet sedan något år eftersträvar en viss roll.

Kommissionen ombes, mot denna bakgrund, besvara följande frågor:

| 1. | Kan kommissionen ge besked om huruvida den redan vidtagit åtgärder i syfte att inlemma förbindelserna med Libyen i Medelhavspolitiken? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ge besked om huruvida den redan vidtagit åtgärder i syfte att inlemma förbindelserna med Libyen i Medelhavspolitiken?

| 2. | Inom ramen för eventuella förhandlingar om ekonomiskt utbyte och handel, har kommissionen för avsikt att ta sig an problemet med den ersättning för konfiskerad egendom som tillkommer de 20 000 italienska medborgare som den libyska regeringen har utvisat under föregående år liksom den ersättning som tillkommer de italienska och europeiska företag som utfört arbeten i Libyen men som av den libyska regeringen hittills varken erhållit betalning eller kompenserats för detta? |
| --- | --- |

2.

Inom ramen för eventuella förhandlingar om ekonomiskt utbyte och handel, har kommissionen för avsikt att ta sig an problemet med den ersättning för konfiskerad egendom som tillkommer de 20 000 italienska medborgare som den libyska regeringen har utvisat under föregående år liksom den ersättning som tillkommer de italienska och europeiska företag som utfört arbeten i Libyen men som av den libyska regeringen hittills varken erhållit betalning eller kompenserats för detta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(1 december 2003)

Hävandet av FN:s sanktioner den 12 december 2003 är verkligen ett viktigt steg för att återföra Libyen till det internationella samfundet. Detta var en förutsättning för att Libyen skulle få ansluta sig till Barcelonaprocessen vilken är unionens ramverk beträffande förbindelserna med Medelhavsområdet. Libyen erbjuds fullt medlemskap i Barcelonaprocessen så snart som Libyen till fullo har accepterat dess regelverk.

Libyens tillträde till Barcelonaprocessen förblir unionens huvudsakliga policy gentemot detta land. Samtidigt utvecklas möjliga samarbetsprojekt på särskilda områden som exempelvis rörande illegal invandring.

När det gäller utvidgningen av unionen bör man överväga hur denna skulle kunna innefatta Libyen i den politik som förs mot grannländer, med respekt för gemensamma värderingar som grund.

Frågan om kompensation för de tillgångar som har konfiskerats från italienare som utvisats av regimen i Libyen är en bilateral fråga som inte skall avgöras på EU nivå.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/460 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/460

---

(2004/C 88 E/0472)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3319/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(10 november 2003)

Ämne:   Minor och flyktingar vid den grekisk-turkiska gränsen

Under de senaste åren har många flyktingar mist livet då de försökt passera den grekisk-turkiska gränsen. Nyligen sprängdes sju pakistanier till döds i ett försök att passera gränsen via ett minfält. Enligt uppgifter från den grekiska arméns generalstab dödades under 1999 sammanlagt 31 illegala flyktingar av minor sedan de på olaglig väg försökt ta sig in i Grekland från Turkiet.

Med tanke på att den grekisk-turkiska gränsen även utgör yttre gräns för EU undrar jag följande:

| 1. | Hur tolkar kommissionen denna situation mot bakgrund av parlamentets resolution om truppminor (B5-0802/2000) (1), i vilken EU uppmanas att engagera sig i kampen för ett totalt avskaffande av truppminor? |
| --- | --- |

1.

Hur tolkar kommissionen denna situation mot bakgrund av parlamentets resolution om truppminor (B5-0802/2000) (1), i vilken EU uppmanas att engagera sig i kampen för ett totalt avskaffande av truppminor?

| 2. | EU:s framträdande roll i kampen mot minor har erkänts av det internationella samfundet, och EU främjar minbekämpningsåtgärder i samtliga berörda länder. Vilka åtgärder tänker kommissionen med tanke på detta vidta för att få till stånd en röjning av minfälten vid EU:s yttre gränser (den grekisk-turkiska gränsen)? |
| --- | --- |

2.

EU:s framträdande roll i kampen mot minor har erkänts av det internationella samfundet, och EU främjar minbekämpningsåtgärder i samtliga berörda länder. Vilka åtgärder tänker kommissionen med tanke på detta vidta för att få till stånd en röjning av minfälten vid EU:s yttre gränser (den grekisk-turkiska gränsen)?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 december 2003)

Den 25 september 2003 anslöt sig Grekland och Turkiet formellt till konventionen om förbud mot användning, lagring, produktion och överföring av antipersonella minor (truppminor) samt om deras förstöring (Ottawakonventionen). Kommissionen hoppas att detta kommer att leda till ett slut på det lidande som orsakas av truppminor vid gränsen mellan de två länderna.

Grekland och Turkiet har dessutom som ett led i de förtroendeskapande åtgärder som länderna har kommit överens om inom ramen för sina bilaterala förbindelser förbundit sig att röja sina gränsområden från landminor, vilket nämndes i 2001 års återkommande rapport från kommissionen (2).

Åtgärderna inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1725/2001 av den 23 juli 2001 (om åtgärder mot antipersonella landminor i andra tredje länder än utvecklingsländer (3)) tillämpas inte i medlemsstaterna.

---

(1)  EGT C 197, 12.7.2001, s. 193.

(2)  KOM(2001) 700 slutlig.

(3)  EGT L 234, 1.9.2001.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/461 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/461

---

(2004/C 88 E/0473)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3347/03

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(13 november 2003)

Ämne:   Utvidgningen och förmånerna inom ramen för social trygghet

När EU utvidgas och EU-medborgarnas fria rörlighet utsträcks till nya områden, då uppstår det nya slag av problem. Som exempel på dessa kan nämnas att nivån på folkhälsan är olika i de gamla respektive de nya medlemsländerna. I Estland förekommer det till exempel sjukdomar som är starkt resistenta mot antibiotika och som i och med att nya länder blir medlemmar lättare kan föras över från ett land till ett annat. Estland har lika många bärare av HIV som Finland trots att Estlands invånarantal inte ens är en tredjedel av Finlands. Eftersom vården av HIV-bärare kostar mycket pengar och de nuvarande EU-länderna har en bättre standard på den högt prissatta vården än de nya medlemsländerna kan det bli ett problem att sjuka människor flyttar till andra EU-länder i hopp om att få bättre vård. Anser kommissionen det är möjligt att hindra att personer som är bärare av farliga sjukdomar fritt flyttar över från ett land till ett annat i sitt sökande efter bättre vård? Hur långt har man hunnit med planerna på en myndighet för smittsamma sjukdomar och finns det några planer på var denna myndighet skall förläggas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 december 2003)

Parlamentsledamoten har tagit upp en rad olika teman. Det första avser spridning av överförbara sjukdomar från ett land till ett annat. EU har i syfte att tillhandahålla en mekanism för att övervaka mönster för sjukdomsutveckling och vidta åtgärder med avseende på dessa bildat ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG av den 24 september 1998 (1). Med denna mekanism införs kontinuerlig övervakning av sjukdomar som innebär ett allvarligt hot mot folkhälsan samt ett varnings-och reaktionssystem som gör det möjligt för behöriga nationella myndigheter att snabbt utbyta relevant information. Anslutningsländerna har gjort betydande framsteg när det gäller att vidta åtgärder för att följa bestämmelserna i det beslutet.

Frågan om rörlighet för patienter mellan medlemsstaterna behandlas nu vid de diskussioner som förs på hög nivå avseende patientrörlighet och utvecklingen inom hälso- och sjukvården i EU.

Det sista diskussionsmötet ägde rum den 8 december 2003. Kommissionen planerar att vidta åtgärder på grundval av de utfärdade rekommendationerna genom ett meddelande som kommer att publiceras i början av 2004. När det gäller den mer specifika frågan om vem som ska stå för sjukvårdskostnader som uppkommer i en annan medlemsstat bör det påpekas att domstolen i en rad domar (2) har erkänt patienters rätt att få vård i en annan medlemsstat och att få ersättning för kostnaderna. Domstolen har också förtydligat de villkor som ska uppfyllas för att denna rätt ska kunna åberopas, särskilt i syfte att garantera den ekonomiska balansen i medlemsstaternas socialförsäkringssystem och säkerställa en god folkälsa.

Beträffande de framsteg som gjorts när det gäller att inrätta ett europeiskt organ för överförbara sjukdomar antog kommissionen i juli 2003 förslaget till förordning om inrättande av ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar (3). Förslaget syftar till att inrätta ett europeiskt centrum som kan tillhandahålla en strukturerad och systematisk strategi för bekämpning av överförbara sjukdomar och andra allvarliga hot mot människors hälsa som drabbar EU-medborgarna. Inrättandet av ett sådant europeiskt centrum som ett oberoende EU-organ skulle mobilisera och i betydande utsträckning stärka synergieffekterna mellan de nuvarande nationella centrumen för bekämpning av sjukdomar. Centrumet planeras inleda sin verksamhet 2005. Kommissionen har inte lagt fram något förslag om organets lokalisering, eftersom denna fråga kommer att behandlas av institutionerna när man enats om innehållet i förslaget.

---

(1)  EGT L 268, 3.10.1998.

(2)  Kohll-domen av den 28 april 1998 i mål C-155/96, REG. 1998, s. I-1931, Decker-domen av den 28 april 1998 i mål C-120/95, REG. 1998, s. I-1831, Smits- och Peerbooms-domen av den 12 juli 2001 i mål C-157/99, REG. 2001, s. I-05473, Vanbraekel-domen av den 12 juli 2001 i mål C-368/98, REG. 2001, s. I-05363, dom av den 13 maj 2003 i mål C-385/99, V.G. Müller-Fauré mot Onderlinge Waarborgmaatschappij O.Z Zorkverzekeringen UA och E.E. M. Van Riet mot Onderlinge Waarborgmaatschappij ZAO Zorkverzekeringen (ännu ej offentliggjord), dom av den 23 oktober 2003 i mål C-56/01, Patricia Inizan mot Caisse Primaire d'Assurance Maladie des Hauts de Seine (ännu ej offentliggjord).

(3)  KOM(2003)441 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/462 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/462

---

(2004/C 88 E/0474)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3369/03

från Cees Bremmer (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2003)

Ämne:   Internering av EU-medborgare i Thailand

Känner kommissionen till att en EU-medborgare, nederländaren Machiei Kuijt, dömts till livstids internering för påstådd narkotikahandel, efter att Thailands allmänna åklagarmyndighet hänvänt sig till högre instans efter att Machiei Kuijt redan i mars 2002 frikänts inför thailändsk domstol och att varken Machiei Kuijt eller hans advokat Geert-Jan Knoops hittills fått ta del av domarens motivering?

Känner kommissionen till under vilka ytterst omänskliga förhållanden Machiei Kuijt sedan 1997 suttit inspärrad i fängelset Klong Prem i Bangkok, där man har en mördande disciplin med offentliga prygelstraff, där mord och våldtäkter är vardagsmat, där vatten är en bristvara och där familjemedlem mars besök hittills varit tillåtna bara två gånger om året?

Instämmer kommissionen med att det ovansagda innebär en allvarlig kränkning av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (framför allt artiklarna 10 och 14), en konvention som Thailand varit part i sedan den 29 januari 1997?

Har kommissionen för avsikt att så snart som möjligt utöva påtryckningar på de thailändska myndigheterna för att därmed verka till förmån för en öppen och opartisk rättegång och för att få slut på de omänskliga förhållanden under vilka Machiel Kuijt hålls internerad?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 december 2003)

Kommissionen har via sin delegation i Bangkok följt fallet Machiel Kuijt i nära kontakt med den nederländska ambassaden i Thailand.

Kommissionen känner till den senaste rättsliga utvecklingen av detta fall och de förhållanden, som parlamentsledamoten hänvisar till, under vilka Machiel Kuijt sitter fängslad.

Kommissionen ingriper inte i ärenden av konsulär karaktär och tar inte heller ställning till sådana, om det inte sker inom ramen för en med medlemsstaterna på förhand överenskommen de marsch från unionen.

Enligt kommissionens uppfattning är det i första hand de nederländska myndigheterna som är behöriga att ingripa i Machiel Kuijts fall, vilket kommissionen också anger i sitt skriftliga svar till fråga E-2775/03 (1).

Kommissionen föreslår därför att parlamentsledamoten i första hand tar upp ärendet med den nederländska statsförvaltningen.

---

(1)  Se s. 114.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/463 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/463

---

(2004/C 88 E/0475)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3476/03

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Försvunnen egyptisk f.d. samordnare av EU-stöd

Amanti Abdisa Jigi var chef för utvecklingsavdelningen för Oromo Relief Association (ORA) innan det etiopiska kontoret tvingades stänga och alla tillgångar 1996 beslagtogs av den etiopiska regeringen. ORA var en officiellt erkänd biståndsorganisation som bland sina givare räknade Norwegian People's Aid, Comic Relief, Christian Aid och Europeiska kommissionen. Abdisa överklagade stängningen av kontoret inför domstol men utan resultat. När Abdisa den 20 augusti 2000, på väg till en konferens i Kenya, mellanlandade på Addis Abebas flygplats leddes han av planet och anhölls av den etiopiska regeringens säkerhetsagenter. Den 25 januari 2003 sågs Abdisa föras bort från Bole-området nära Addis Abebas flygplats till en plats som tros vara Shoa Robit-fängelset. Hans anhållande strider både mot internationell lag och den etiopiska konstitutionen som säger att en anhållen person skall ställas inför domstol inom 48 timmar och ges en snabb och rättvis rättegång i enlighet med internationella regler.

Kommissionen har utlovat 500 miljoner euro till sitt program i Etiopien för de kommande fyra åren. Känner kommissionen, med tanke på detta, till Abdisas försvinnande? Kommer kommissionen att göra efterfrågningar på olika nivåer inom den etiopiska regeringen för att få information om kontrollen av fängelser, dvs. om var Abdisa befinner sig och vad han officiellt är åtalad för? ORA täcker området för Oromos befrielsefront i Oromoregionen som omfattar cirka 40 procent av Etiopiens totala befolkning. Problem i denna region får konsekvenser för EU eftersom det finns ett ORA-kontor i Tyskland som hjälper etiopiska flyktingar.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(10 december 2003)

Kommissionen har flera gånger förgäves försökt att spåra Amanti Abdisa Jigi. Justitieministeriet och den nationella fängelsemyndigheten säger sig inte ha några uppgifter om var han befinner sig. Med anledning av att parlamentsledamoten meddelade att Amanti Abdisa Jigi kan befinna sig i Shoa Robit-fängelset har kommissionens delegation i Addis Abeba via en medlemsstat begärt att den nationella fängelsemyndigheten skall kontrollera handlingarna i det fängelset. Kommissionen kommer att hålla parlamentsledamoten underrättad om eventuella framsteg.

Kommissionen välkomnar alla ytterligare uppgifter som kan vara till hjälp i efterforskningarna efter Amanti Abdisa Jigi. Den är av den uppfattningen att justitieministeriet och den nationella fängelsemyndigheten är hjälpsamma när det gäller att tillhandahålla uppgifter — även i potentiellt känsliga fall — bara relevanta handlingar finns att tillgå. Kommissionen är rädd att det av ett flertal skäl helt enkelt inte finns några sådana handlingar rörande Amanti Abdisa Jigi. Ingen av de organisationer i Etiopien som kommissionen har varit i kontakt med har några uppgifter om honom.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/463 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/463

---

(2004/C 88 E/0476)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3496/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Colombia — Gisslan tagen av Ejército de Liberación Nacional (ELN)

På en videoupptagning som publicerats av nyhetsbyrån Reuters visade den colombianska gerillarörelsen ELN att de sju turister som togs som gisslan den 12 september i år, då de besökte några indianruiner, fortfarande är vid liv.

Av de sju gisslanmedlemmarna är tre unionsmedborgare (en spanjor, en britt och en tyska) och fyra kommer från Israel.

Gerillan har gått med på att stegvis släppa gisslan, efter ett besök av en humanitär kommission som bekräftar de svåra levnadsförhållandena för invånarna i Sierra Nevada, men hotade med att döda dem om den colombianska regeringen försöker ingripa för att rädda dem.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Kan kommissionen bekräfta att gisslanmedlemmarna lever och är vid god hälsa? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen bekräfta att gisslanmedlemmarna lever och är vid god hälsa?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta gentemot ELN eller humanitära organisationer i syfte att bidra till gisslans frisläppande? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta gentemot ELN eller humanitära organisationer i syfte att bidra till gisslans frisläppande?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit visavi den colombianska regeringen för att göra den medveten om gisslans situation och i avsikt att skydda deras liv och få dem frisläppta? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit visavi den colombianska regeringen för att göra den medveten om gisslans situation och i avsikt att skydda deras liv och få dem frisläppta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 december 2003)

Sedan frågan ställdes har gerillarörelsen ELN frigivit två av de tre kidnappade europeiska medborgarna, efter medling av katolska kyrkan med stöd av Förenta nationerna. En europeisk medborgare hålls fortfarande fången av ELN, som har lovat att frige honom och de fyra andra i gisslan, som är israeler, före jul.

Enligt de personer som redan frigivits blev de inte illa behandlade av sina tillfångatagare.

Kommissionen fördömer starkt denna och alla andra kidnappningar i Colombia och kräver ett omedelbart och ovillkorligt frigivande av den europeiska medborgaren och de andra i gisslan. Kidnapparna är ansvariga för deras hälsa och säkerhet.

Kommissionen har inte tagit kontakt med vare sig den colombianska regeringen, humanitära organisationer eller ELN. Diplomatiskt och konsulärt skydd hör till medlemsstaternas behörighetsområde, inte gemenskapens. I artikel 20 i EG-fördraget fastställs endast att varje unionsmedborgare inom ett tredjelands territorium, där den medlemsstat i vilken han är medborgare inte är representerad, skall ha rätt till skydd av varje medlemsstats diplomatiska eller konsulära myndigheter på samma villkor som medborgarna i den staten.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/464 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/464

---

(2004/C 88 E/0477)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3497/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Georgien — parlamentsval

Enligt uppgifter i media anklagar den politiska oppositionen i Georgien regionala regeringsansvariga för manipulation av resultaten av de nyligen hållna parlamentsvalen. Tusentals personer deltog.

Oppositionsledare i Georgien kräver att president Sjevardnadze skall ställas inför rätta om han inte avsätter de ansvariga för de påstådda valbedrägerierna.

Enligt de första delresultaten, efter att 60 procent av rösterna räknats och enligt officiella källor, skulle regeringskoalitionen ha ett försprång på 2 procent av rösterna över oppositionen.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Vilka uppgifter förfogar kommissionen över när det gäller valen i Georgien? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter förfogar kommissionen över när det gäller valen i Georgien?

| — | Hur trovärdiga är de officiella resultat som redan offentliggjorts? |
| --- | --- |

—

Hur trovärdiga är de officiella resultat som redan offentliggjorts?

| — | Hur ser kommissionen på utvecklingen av den politiska situationen i Georgien? |
| --- | --- |

—

Hur ser kommissionen på utvecklingen av den politiska situationen i Georgien?

| — | På vilket sätt skulle denna situation kunna inverka på stabiliteten i området? |
| --- | --- |

—

På vilket sätt skulle denna situation kunna inverka på stabiliteten i området?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att garantera säkerheten för unionsmedborgare i detta land? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att garantera säkerheten för unionsmedborgare i detta land?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 december 2003)

Det förefaller som om situationen i Georgien, som den beskrivs i parlamentsledamotens fråga, saknar aktualitet.

Gemenskapen är medveten om behovet av att säkerställa att de förestående valen i Georgien avseende presidentval och parlamentsval sker enligt internationella normer och överväger hur man bäst skall samarbeta med Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa/kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter samt det internationella samfundet för att möjliggöra detta.

Gemenskapen får påminna parlamentsledamoten om att delegationen i Georgien inte har konsulärt ansvar för unionsmedborgare. Medlemsländernas ambassader i landet svarar för unionsmedborgarnas säkerhet och kommissionens delegation står i nära kontakt med dessa.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/465 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/465

---

(2004/C 88 E/0478)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3500/03

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Kroatiens anslutning till EU

I juni 2004 kommer tio nya stater att ansluta sig till vår union och 2007 kommer kandidatländerna Bulgarien och Rumänien att ansluta sig, under förutsättning att de uppfyller unionens krav.

Vad gör kommissionen för att förbereda Kroatien på att tillsammans med Bulgarien och Rumänien ansluta sig till EU?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 januari 2004)

Kroatien lämnade in sin ansökan om medlemskap i februari 2003, och i april 2003 anmodade rådet kommissionen att utarbeta ett yttrande om denna ansökan. Kommissionen planerar att lägga fram sitt yttrande under våren 2004 och håller för närvarande på att utvärdera om Kroatien uppfyller Köpenhamnskriterierna. Det är därför för tidigt att spekulera om innehållet i yttrandet och om rådets beslut på grundval av yttrandet.

Enligt slutsatserna från Europeiska rådets möte den 12 december 2003 kan anslutningsförhandlingarna för Rumänien och Bulgarien framgångsrikt slutföras 2004 på sakliga grunder, och anslutningsfördraget kan undertecknas så snart som möjligt 2005. Dessa båda länder har således redan hunnit långt i anslutningsförhandlingarna.

Kroatien kommer att anslutas till EU så snart landet är redo för anslutning, dvs. när det uppfyller de nödvändiga kriterierna och har avslutat anslutningsförhandlingarna. Reformtakten i Kroatien kommer att vara avgörande för hur snabbt förhandlingarna framskrider.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/466 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/466

---

(2004/C 88 E/0479)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3517/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(25 november 2003)

Ämne:   Rättvis handel

Kan det enligt EU:s lagstiftning om offentlig upphandling anses diskriminerande att kräva att rättvisemärkta produkter måste användas i offentliga upphandlingar för restaurangtjänster?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(8 januari 2004)

När en upphandlande myndighet har tagit ställning till innehållet i inköpsavtalet för sina restaurangtjänster (dvs. vilken typ av produkter som ska köpas in), har den sin fulla frihet att utforma de tekniska specifikationerna för dessa produkter. Kraven måste emellertid gälla produkternas egenskaper eller prestanda (t.ex. glas eller tallrikar framställda av återvunnet material) eller det sätt på vilket produkterna har framställts (t.ex. ekologiskt odlade produkter).

En upphandlande myndighet som önskar använda rättvisemärkta produkter (dvs. produkter som har certifierats med hjälp av normer uppställda av internationella organisationer som verkar för rättvis handel) för restaurangtjänster måste ange produkternas tekniska specifikationer i relation till de sociala eller miljömässiga resultat som ligger till grund för rättvisemärkningen. Även om den upphandlande myndigheten anger att de rättvisemärkta produkterna uppfyller de tekniska specifikationerna, måste den också tillåta de ekonomiska aktörerna att på andra sätt bevisa att produkterna uppfyller de tekniska specifikationerna. Det kan endast avgöras från fall till fall vilka av de olika normerna för rättvisemärkning (eller delar av dessa) som beskriver egenskaperna eller prestandan hos de produkter som ska köpas in.

Upphandlande myndigheter som köper in varor måste respektera de grundläggande gemenskapsprinciperna, inklusive principen om likabehandling, dit principen om icke-diskriminering hör. Det följer av EG-domstolens fasta rättspraxis att inte bara diskriminerande behandling på grundval av upphandling är förbjuden enligt EG-fördragen, utan också handlingar som utgör ett större hinder för utländska medborgare än för statens egna medborgare (diskriminering i praktiken).

På grund av de många olika normer som finns för rättvisemärkning och det stora urval av produkter som finns inom restaurangnäringen, är det endast möjligt att från fall till fall avgöra om en upphandlande myndighet kränker principen om icke-diskriminering, under hänsynstagande till alla de omständigheter som rör inköpet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/466 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/466

---

(2004/C 88 E/0480)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3521/03

från Anne Van Lancker (PSE) till kommissionen

(25 november 2003)

Ämne:   Kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Förenta staterna

Fernando González, Rene González, Gerardo Hernández, Ramón Labanino och Antonio Guerrero är fem kubaner som sitter i fängelse i Förenta staterna efter att de dömts för bl. a. sammansvärjning för att spionera och sammansvärjning för att begå mord. De hade i själva verket innästlats i kubanska organisationer i Miami för att förhindra terrordåd mot Kuba. Rättegången mot de fem kubanerna hölls i Miami. Med tanke på att denna stad har en befolkningsgrupp av exilkubaner som till övervägande delen är fientligt inställda till de kubanska myndigheterna kan staden inte anses som en neutral plats att hålla en sådan rättegång på. Att rättegången hållits där innebär följaktligen ett brott mot det femte och sjätte tillägget till Förenta staternas konstitution. De ovannämnda personerna dömdes utan bevis. Utgående från dessa omständigheter har 105 ledamöter av Förenade kungarikets parlament skrivit på en framställan om resning i målet mot dem. Dessutom får hustrurna till två av de dömda, vilka redan suttit fem år i fängelse (Gerardo Hernández och Rene González) inte ens i dag besöka sina män. Amnesty International har redan påtalat detta nekande av besöksrätt.

Känner kommissionen redan till detta fall? Har kommissionen för avsikt att inom ramen för förbindelserna med Förenta staterna rikta de amerikanska myndigheternas uppmärksamhet på fallet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 januari 2004)

Europeiska unionen har inte tagit ställning i det specifika fall som parlamentsledamoten hänvisar till. I allmänhet ingriper inte EU i enskilda rättsfall, utom när det är tal om dödsstraff, och när ett fall omfattas av riktlinjerna i rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 juni 1998.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/467 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/467

---

(2004/C 88 E/0481)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3550/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(28 november 2003)

Ämne:   Zimbabwe — censur och förtryck

Under de senaste veckorna har president Mugabes regerande parti ZANU-FP stängt Zimbabwes enda oberoende dagstidning — ”Daily News” — och ökat förtrycket mot oppositionsmedlemmar och politiska dissidenter. Tidningens advokater vände sig till den lokala förvaltningsdomstolen för att få stängnings-beslutet upphävt. Beslutet hävdes genom domen av den 24 oktober i år, i vilken det erkändes att regeringsutskottet för media och information inte hade någon laglig rätt att stoppa tidningens utgivning.

Efter att en enda upplaga utkommit stängde polisen på nytt tidningen med utgångspunkt i en överklagan som regeringen inlämnat till högsta domstolen som upphävde det tidigare domslutet. Det kan ta år för Zimbabwes högsta domstol, vars ordförande för närvarande är domare Godfrey Chidyausiku, f.d. minister i Mugabes regering, att behandla denna överklagan.

Mot bakgrund av detta våldsamma och hotfulla klimat har oppositionspartiet Movement for Democratic Change (MDC) uppenbarligen redan omorganiserat sig så att det kan verka i det fördolda.

Enligt John Makumbe, professor i statsvetenskap vid University of Zimbabwe i Harare, kommer nästa måltavla att bli de icke-statliga organisationerna eftersom parlamentet i landet håller på att förbereda lagar som kräver att dessa organisationer registreras och som föreskriver möjligheten att upplösa deras styrelser.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Vilka uppgifter förfogar kommissionen över när det gäller den nya vågen av kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Zimbabwe? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter förfogar kommissionen över när det gäller den nya vågen av kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Zimbabwe?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att utöva påtryckningar mot myndigheterna i Zimbabwe så att de upphör med denna typ av verksamhet? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att utöva påtryckningar mot myndigheterna i Zimbabwe så att de upphör med denna typ av verksamhet?

| — | Kan kommissionen bekräfta att det snart kommer att antas lagar som angriper pressens och de ickestatliga organisationernas frihet och oberoende att verka i detta land? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen bekräfta att det snart kommer att antas lagar som angriper pressens och de ickestatliga organisationernas frihet och oberoende att verka i detta land?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen nyligen vidtagit gentemot det civila samhället och oppositionen i Zimbabwe för att undersöka och främja det bästa sättet för att bemöta dagens politiska och sociala situation i Zimbabwe? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen nyligen vidtagit gentemot det civila samhället och oppositionen i Zimbabwe för att undersöka och främja det bästa sättet för att bemöta dagens politiska och sociala situation i Zimbabwe?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(9 januari 2004)

Kommissionen är medveten om de förhållanden som parlamentsledamoten nämner och följer med oro händelserna i Zimbabwe mycket noga. Unionen har omedelbart reagerat på de senaste angreppen på grundläggande rättigheter som gjorts av regeringen i Zimbabwe.

Eftersom kommissionen är djupt oroad över försämringen av situationen har kommissionen till fullo stött de båda senaste uttalandena som presidentskapet gjort rörande dessa frågor: den 18 september 2003 om pressfriheten i Zimbabwe, genom vilken unionen fördömde stängningen av Daily News och nyligen, den 28 november 2003, där presidentskapet uttryckte oro över den aktuella situationen i Zimbabwe och uppmanade Zimbabwes regering att respektera grundläggande friheter och att påbörja en aktiv och meningsfull dialog med berörda parter i landet för att lösa den aktuella krisen.

Kommissionen kan inte bekräfta den information parlamentsledamoten återger om pressens och de ickestatliga organisationernas frihet och oberoende i Zimbabwe.

Kommissionen avser att fortsätta att hjälpa aktörer i det civila samhället i syfte att stödja mänskliga rättigheter och program eller aktiviteter för demokratisering samt att ge dem möjlighet att öka sin förmåga att främja en intern dialog.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/468 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/468

---

(2004/C 88 E/0482)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3560/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(1 december 2003)

Ämne:   Al-Qaida — internationella finansieringsnät

Enligt uppgifter som publicerades i den brittiska tidningen ”Financial Times” den 11 november 2003 har en FN-rapport visat att al-Qaida och dess finansiärer, trots ”avsevärda framsteg”, fortsätter att agera på de internationella finansmarknaderna.

Det internationella system som har inrättats för att hejda flödet av finansiella resurser till al-Qaida äventyras allvarligt av många medlemsstaters bristande samarbete, rättsliga kryphål och av bristen på politisk vilja att ta tag i detta mycket allvarliga problem.

FN-rapporten ifråga hänvisar särskilt till Youssef Nada och Ahmed Idris Nasreddin, förvaltare av finansgruppen al-Taqwa som av Förenta staterna betraktas som terroristorganisationen al-Qaidas viktigaste finansieringskälla. Europeiska och nordamerikanska forskare anser att gruppen utgör kärnan i ett flertal nät för finansiering av terroristverksamhet och att den stöds av flera muslimska finansorganisationer och till och med välgörenhetsorganisationer.

Det hävdas att de två männen fortfarande har intressen och egendom i Schweiz och Italien trots att de klassificerats som ”terroristfinansiärer” och deras bankkonton har frysts.

Användandet av off-shorebolag och investmentbolag verkar vara den vanligaste formen för att dölja sådana finansiella flödens ägarskap och ursprung.

Youssef Nada skall i januari ha begett sig till Liechtenstein för att ändra registreringen av två företag med kopplingar till gruppen al-Taqwa, vilket strider mot det förbud som införts av FN.

Al-Qaida, talibanerna och deras medarbetare och bundsförvanter har enligt rapporten fortfarande kapacitet att erhålla, begära, mottaga, överföra och distribuera avsevärda belopp.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Vilken information har kommissionen om dessa uppgifter? |
| --- | --- |

—

Vilken information har kommissionen om dessa uppgifter?

| — | Känner kommissionen till transaktioner i Europeiska unionen i vilka terrorister är inblandade? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till transaktioner i Europeiska unionen i vilka terrorister är inblandade?

| — | Vad vet kommissionen om gruppen al-Taqwas verksamhet i gemenskapen respektive i länder med vilka EU har särskilda förbindelser, såsom övriga länder i EES? |
| --- | --- |

—

Vad vet kommissionen om gruppen al-Taqwas verksamhet i gemenskapen respektive i länder med vilka EU har särskilda förbindelser, såsom övriga länder i EES?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att främja respekten för FN:s resolutioner och förhindra cirkulationen av kapital avsett att finansiera terroristorganisationer? Vilken typ av nyskapande åtgärder och förbättringar föreslår kommissionen? Försöker kommissionen redan tillämpa sådana förbättringar inom EU? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att främja respekten för FN:s resolutioner och förhindra cirkulationen av kapital avsett att finansiera terroristorganisationer? Vilken typ av nyskapande åtgärder och förbättringar föreslår kommissionen? Försöker kommissionen redan tillämpa sådana förbättringar inom EU?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 januari 2004)

Kommissionen har tagit del den andra rapport som förberetts av en övervakningsgrupp i FN under ordförandeskap av Michael Chandler som rapporterar till kommittén för sanktioner mot al- Qaida och talibanerna inom FN:s säkerhetsråd (nedan kallad FN- kommittén). Denna rapport, som utfärdades den 1 december 2003 och uppenbarligen i förväg hade gjorts tillgänglig för Financial Times, gäller genomförandet av inskränkningar riktade mot Usama bin Laden och nätverket al-Qaida vilka vidtagits av FN:s säkerhetsråd genom ett antal resolutioner som är grundade på kapitel VII i FN-stadgan.

Kommissionen anser att det framförallt är en fråga för FN-kommittén och för FN:s säkerhetsråd att ompröva huruvida informationen i övervakningsgruppens rapport berättigar till införande av några ytterligare åtgärder eller ändringar av gällande åtgärder. Säkerhetsrådet kommer att ompröva de berörda resolutionerna i januari 2004.

Vad beträffar de gällande åtgärderna bör det noteras att rådets förordning (EG) nr 881/2002 (1) föreskriver frysning av medel och finansiella tillgångar hos personer, grupper och enheter vilka av FN-kommitten har ansetts uppfylla de kriterier som anges i resolution 1267/1999 eller resolution 1390/2002. Förordningen förbjuder också att man ställer medel och finansiella tillgångar till förfogande för sådana personer, grupper eller enheter.

Förordning (EG) nr 881/2002 begränsar användningen av medel och finansiella tillgångar som ägs av berörda personer, grupper och enheter. Det bör noteras att dessa åtgärder inte är liktydiga med konfiskation och att dessa personer, grupper och enheter således fortsätter att uppbära ränta och inneha egendom till dess att en behörig myndighet beslutar annorlunda i överensstämmelse med tillämpligt (straffrättsligt eller annat) förfarande i medlemsstaterna

Övervakningsgruppens andra rapport beskriver några av Youssef Nada och Ahmed Idris Nasreddins aktiviteter som ett exempel på fortsatt användning av skalbolag och utlandsbaserade förvaltningsbolag av personer, grupper och enheter som FN-kommittén förtecknat. Anledningen till att övervakningsgruppen valde ut dessa personer för en ”fördjupad undersökning”, som det kallas i punkt 70 i rapporten, är inte fullständigt klar. Exemplet visar emellertid att ett effektivt förhindrande av finansiering av terrorism kräver att adekvata registreringskrav tillämpas när det gäller juridiska personer eller enheter. Endast sådana krav kommer att göra det möjligt för myndigheterna att spåra de verkliga ägarna av juridiska personer eller enheter.

Tredje länder som Schweiz och Liechtenstein har inte informerat kommissionen om Youssef Nadas och bolaget Al Taqvas eventuella förehavanden i gemenskapen. Det åvilar medlemsstaterna att undersöka om bestämmelserna i förordning (EG) nr 881/2002 har kränkts och om juridiska personer eller enheter har förbindelser med personer, grupper eller enheter som av FN-kommittén redan har befunnits uppfylla kriterierna i resolution 1267/1999 eller resolution 1390/2002. När så är lämpligt bör medlemsstaterna föreslå att FN-kommittén fattar ett liknande beslut beträffande en undersökt juridisk person eller enhet.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 881/2002 av den 27 maj 2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med Usama bin Ladin, nätverket al-Qaida och talibanerna associerade personer och enheter och om upphävande av förordning (EG) nr 467/2001 om förbud mot export av vissa varor och tjänster till Afghanistan, skärpning av flygförbudet och förlängning av spärrandet av tillgångar och andra finansiella medel beträffande talibanerna i Afghanistan, EGT L 139, 29.5.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/470 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/470

---

(2004/C 88 E/0483)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3567/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(2 december 2003)

Ämne:   Vatten för liv

Den 3 september 2002 startade Europeiska unionen sitt stora globala vatteninitiativ i syfte att inrätta strategiska partnerskap för att uppnå målen, från världstoppmötet om hållbar utveckling, om rent vatten och sanitära anläggningar. Målet var att andelen människor utan tillgång till rent dricksvatten och sanitära anläggningar skulle minska till 2015 med hälften.

| 1. | Hur många ”strategiska partnerskap” har nu inrättats och hur många människor har till följd av dem hittills dragit nytta av att de fått tillgång till rent dricksvatten och förbättrade sanitära anläggningar? |
| --- | --- |

1.

Hur många ”strategiska partnerskap” har nu inrättats och hur många människor har till följd av dem hittills dragit nytta av att de fått tillgång till rent dricksvatten och förbättrade sanitära anläggningar?

| 2. | EU gjorde klart att det var berett att öka de ekonomiska resurserna till över de 1,4 miljarder euro per år som då investerades i vattenrelaterat bistånd. Med hur mycket har de ökat? |
| --- | --- |

2.

EU gjorde klart att det var berett att öka de ekonomiska resurserna till över de 1,4 miljarder euro per år som då investerades i vattenrelaterat bistånd. Med hur mycket har de ökat?

| 3. | Med tanke på att 10 procent av den tid som behövs för att nå målen till 2015 redan gått, hur bedömer kommissionen framstegen hittills och hur sannolikt anser den det att målen kommer att förverkligas? |
| --- | --- |

3.

Med tanke på att 10 procent av den tid som behövs för att nå målen till 2015 redan gått, hur bedömer kommissionen framstegen hittills och hur sannolikt anser den det att målen kommer att förverkligas?

| 4. | Vilka åtgärder måste ett utvecklingsland vidta för att kunna dra nytta av EU:s löfte att öka de ekonomiska resurserna för vattenrelaterat utvecklingsbistånd? |
| --- | --- |

4.

Vilka åtgärder måste ett utvecklingsland vidta för att kunna dra nytta av EU:s löfte att öka de ekonomiska resurserna för vattenrelaterat utvecklingsbistånd?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(28 januari 2004)

| 1. | Efter lanseringen av EU:s vatteninitiativ vid världstoppmötet för hållbar utveckling i Johannesburg 2002 har det gjorts betydande framsteg. Två strategiska partnerskap, dels för Afrika, dels för tolv länder i Östeuropa, Kaukasien och Centralasien (EECCA-länderna) har inrättats. Ytterligare två komponenter på geografisk grund, som omfattar Medelhavsområdet respektive Latinamerika, är för närvarande under utarbetande.
  När det gäller Afrika har europeiska och afrikanska partner haft ett omfattande tekniskt utbyte efter det att det strategiska partnerskapet ingicks vid Johannesburgtoppmötet. Det har skett i form av fortsatt dialog under vattenveckan i Stockholm i augusti 2003, det tekniska mötet för afrikanska ministerrådet för vatten i Ouagadougou i oktober 2003 och den panafrikanska vattenkonferensen i Addis Abeba i december 2003. Utbytet har lett till följande viktiga resultat:






  — | Antagandet av en gemensam förklaring om genomförandet av det strategiska partnerskapet mellan EU och Afrika om vattenfrågor och sanitet. |
| --- | --- | --- |

1.

Efter lanseringen av EU:s vatteninitiativ vid världstoppmötet för hållbar utveckling i Johannesburg 2002 har det gjorts betydande framsteg. Två strategiska partnerskap, dels för Afrika, dels för tolv länder i Östeuropa, Kaukasien och Centralasien (EECCA-länderna) har inrättats. Ytterligare två komponenter på geografisk grund, som omfattar Medelhavsområdet respektive Latinamerika, är för närvarande under utarbetande.

När det gäller Afrika har europeiska och afrikanska partner haft ett omfattande tekniskt utbyte efter det att det strategiska partnerskapet ingicks vid Johannesburgtoppmötet. Det har skett i form av fortsatt dialog under vattenveckan i Stockholm i augusti 2003, det tekniska mötet för afrikanska ministerrådet för vatten i Ouagadougou i oktober 2003 och den panafrikanska vattenkonferensen i Addis Abeba i december 2003. Utbytet har lett till följande viktiga resultat:

—

Antagandet av en gemensam förklaring om genomförandet av det strategiska partnerskapet mellan EU och Afrika om vattenfrågor och sanitet.

| — | Antagandet av ett utkast till arbetsprogram med riktlinjer för de framtida utvecklingsfaserna för EU:s vatteninitiativ för Afrika. |
| --- | --- |

—

Antagandet av ett utkast till arbetsprogram med riktlinjer för de framtida utvecklingsfaserna för EU:s vatteninitiativ för Afrika.

| — | Urval av de första avrinningsområden som kommer att erhålla inledande stöd från EU (10 miljoner euro). |
| --- | --- |

—

Urval av de första avrinningsområden som kommer att erhålla inledande stöd från EU (10 miljoner euro).

| — | Förhandsurval av de första länder som skall delta i den landsspecifika dialogen om vattenförsörjning och sanitet. |
| --- | --- |

—

Förhandsurval av de första länder som skall delta i den landsspecifika dialogen om vattenförsörjning och sanitet.

I fråga om tillvägagångssättet kan nämnas att två arbetsgrupper tillsatts för att behandla tillhandahållandet av vatten och sanitära anläggningar (under ledning av Danmark och Lesotho), respektive integrerad förvaltning av vattenresurser för bl.a. gränsöverskridande avrinningsområden (under ledning av Frankrike och Tanzania). Ett utkast till finansiell strategi har likaså utarbetats (under ledning av Förenade kungariket). Alla relevanta berörda parter är företrädda i dessa grupper, som utvecklar verksamheten på nationell och regional nivå. Härvid kommer vatteninitiativets målsättningar att tillämpas (dvs. att stärka det politiska egenansvaret, öka efterfrågan på grundval av nationella strategier och planer för bekämpande av fattigdomen, stärka samordningen och effektiviteten i utvecklingsbiståndet och främja sådana partnerskap som beaktar samtliga aktörer). Detta kommer att ske i de länder och avrinningsområden som först väljs ut av afrikanska ministerrådet för vatten. Ett mer detaljerat program för hur den afrikanska komponenten i EU:s vatteninitiativ skall utvecklas kommer att utarbetas gemensamt under de närmaste månaderna. Det innehåller även särskilda åtgärder, vilka grundar sig på de resultat som uppnåtts i fråga om de enskilda programmålen och i de enskilda arbetsgrupperna.

Under Danmarks ledning har betydande framsteg gjorts när det gäller att utveckla det strategiska partnerskapet på vattenområdet för hållbar utveckling mellan EU och EECCA-länderna, efter det att det lanserades som en del av EU:s vatteninitiativ vid världstoppmötet för hållbar utveckling i september 2002. Den femte paneuropeiska miljöministerkonferensen som Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa arrangerade i Kiev i maj 2003 utgjorde ett viktigt steg. Deltagare från de 55 länder som var företrädda uttryckte — såsom framgår av ministerförklaringen — ett synnerligen stort intresse för EECCA-komponenten i EU:s vatteninitiativ, och man antog ett programdokument om den fortsatta utvecklingen och genomförandet av det strategiska partnerskapet på vattenområdet mellan EU och EECCA-länderna. I nästa fas kommer man att ta ytterligare steg i riktning mot konkreta åtgärder på fältet på grundval av den förteckning över ”byggstenar” som gjorts upp, så att man kan bidra till att de internationella målen i fråga om vatten och sanitet uppnås i EECCA-länderna.

I Medelhavsområdet har man under Greklands ledning i det närmaste blivit klar med utarbetandet av en komponent i vatteninitiativet för denna region. Spanien och Portugal har, i nära samarbete med Mexiko, likaså i det närmaste avslutat arbetet i fråga om den latinamerikanska komponenten i vatteninitiativet.

Med hänsyn till de finansiella frågornas betydelse har en arbetsgrupp för finansiella resurser tillsatts, vilken leds av Förenade kungariket. Kommissionen leder ett forskningsinitiativ. Dessutom håller övervaknings-instrument på att utvecklas, både av internationella institutioner och inom ramen för EU:s vatteninitiativ, och de bör göra det möjligt att granska de framsteg som görs i riktning mot ett uppnående av målen på vatten- och sanitetsområdet.

| 2. | EU:s vatteninitiativs inriktning på ökad samordning och ett effektivare utnyttjande av de befintliga instrumenten tillämpas på de särskilda projekt och program som genomförs inom ramen för gemenskapens och medlemsstaternas utvecklingsprogram (t.ex. pågår vattenprojekt med gemenskapsstöd i över 20 länder i Afrika, och vatten är en prioriterad sektor i 12 länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet). Gemenskapen står redan nu för ett stöd på 10 miljoner euro till gränsöverskridande avrinningsområden i Afrika.
  Förutom att stärka utnyttjandet av de befintliga instrumenten och att erkänna behovet av att utnyttja det offentliga utvecklingsbiståndet som en hävstång när det gäller att skaffa fram andra finansiella resurser (genom finansiella institut, privata och inhemska institutioner osv.) har kommissionen föreslagit att den villkorade miljarden inom ramen för den nionde europeiska utvecklingsfonden skulle kunna avsättas för att inrätta en mekanism för vatteninvesteringar i AVS-staterna. Denna mekanism för vatteninvesteringar skulle utgöra ett innovativt och flexibelt instrument som bygger på det egenansvar som de afrikanska partnerna gett prov på inom vatten- och sanitetssektorn (dvs. i afrikanska ministerrådet för vatten samt det nya partnerskapet för Afrikas utveckling). En resolution till stöd för inrättandet av mekanismen lades fram av det afrikanska ministerrådet vid den panafrikanska vattenkonferensen i december 2003. För närvarande utarbetas ett meddelande om ramarna för inrättandet av denna EU-mekanism för vatteninvesteringar i AVS-staterna, vilket skall läggas fram för godkännande av EU-medlemsstaterna och därefter av AVS-EU-ministerrådet. |
| --- | --- |

2.

EU:s vatteninitiativs inriktning på ökad samordning och ett effektivare utnyttjande av de befintliga instrumenten tillämpas på de särskilda projekt och program som genomförs inom ramen för gemenskapens och medlemsstaternas utvecklingsprogram (t.ex. pågår vattenprojekt med gemenskapsstöd i över 20 länder i Afrika, och vatten är en prioriterad sektor i 12 länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet). Gemenskapen står redan nu för ett stöd på 10 miljoner euro till gränsöverskridande avrinningsområden i Afrika.

Förutom att stärka utnyttjandet av de befintliga instrumenten och att erkänna behovet av att utnyttja det offentliga utvecklingsbiståndet som en hävstång när det gäller att skaffa fram andra finansiella resurser (genom finansiella institut, privata och inhemska institutioner osv.) har kommissionen föreslagit att den villkorade miljarden inom ramen för den nionde europeiska utvecklingsfonden skulle kunna avsättas för att inrätta en mekanism för vatteninvesteringar i AVS-staterna. Denna mekanism för vatteninvesteringar skulle utgöra ett innovativt och flexibelt instrument som bygger på det egenansvar som de afrikanska partnerna gett prov på inom vatten- och sanitetssektorn (dvs. i afrikanska ministerrådet för vatten samt det nya partnerskapet för Afrikas utveckling). En resolution till stöd för inrättandet av mekanismen lades fram av det afrikanska ministerrådet vid den panafrikanska vattenkonferensen i december 2003. För närvarande utarbetas ett meddelande om ramarna för inrättandet av denna EU-mekanism för vatteninvesteringar i AVS-staterna, vilket skall läggas fram för godkännande av EU-medlemsstaterna och därefter av AVS-EU-ministerrådet.

| 3. | Trots dessa viktiga steg återstår fortfarande mycket att göra för att åstadkomma påtagliga resultat. För att uppnå målen i fråga om dricksvatten och sanitet behöver vi se till att ytterligare 120 000 personer får tillgång till dricksvatten och ytterligare 240 000 personer får tillgång till sanitära anläggningar — för varje dag som går fram till år 2015.
  Detta kräver ytterligare åtgärder med förnyad betoning på följande:






  — | Förbättra samarbetet och samordningen för att utveckla och genomföra insatser på vattenområdet så att effektiviteten hos de nuvarande och framtida åtgärderna maximeras. |
| --- | --- | --- |

3.

Trots dessa viktiga steg återstår fortfarande mycket att göra för att åstadkomma påtagliga resultat. För att uppnå målen i fråga om dricksvatten och sanitet behöver vi se till att ytterligare 120 000 personer får tillgång till dricksvatten och ytterligare 240 000 personer får tillgång till sanitära anläggningar — för varje dag som går fram till år 2015.

Detta kräver ytterligare åtgärder med förnyad betoning på följande:

—

Förbättra samarbetet och samordningen för att utveckla och genomföra insatser på vattenområdet så att effektiviteten hos de nuvarande och framtida åtgärderna maximeras.

| — | Utveckla en integrerad strategi, och i synnerhet bättre förvaltningsmetoder, där alla berörda parter beaktas. I detta sammanhang är det av största vikt att vidareutveckla den process som satts igång för att genomföra vatteninitiativet med medverkan av flera berörda parter. |
| --- | --- |

—

Utveckla en integrerad strategi, och i synnerhet bättre förvaltningsmetoder, där alla berörda parter beaktas. I detta sammanhang är det av största vikt att vidareutveckla den process som satts igång för att genomföra vatteninitiativet med medverkan av flera berörda parter.

| — | Skaffa fram ytterligare finansiering. Initiativet skulle stärkas på ett betydande sätt om rådet enligt kommissionens förslag godkände tilläggsanslaget på en miljard euro för genomförandet av vatten-mekanismen för AVS-länderna. |
| --- | --- |

—

Skaffa fram ytterligare finansiering. Initiativet skulle stärkas på ett betydande sätt om rådet enligt kommissionens förslag godkände tilläggsanslaget på en miljard euro för genomförandet av vatten-mekanismen för AVS-länderna.

| 4. | Utvecklingsländerna måste styra denna process genom att i högre grad betona vatten och sanitet i sina nationella strategier för bekämpande av fattigdom och för hållbar utveckling, vilket utgör den viktigaste faktorn när det gäller tillgången till utvecklingsbistånd. Det är också viktigt att en nationell politik fastställs på de berörda områdena och att den institutionella miljön förbättras så att man kan skaffa fram ytterligare resurser, i huvudsak från privata investerare, för infrastruktur i vatten- och sanitetssektorn. |
| --- | --- |

4.

Utvecklingsländerna måste styra denna process genom att i högre grad betona vatten och sanitet i sina nationella strategier för bekämpande av fattigdom och för hållbar utveckling, vilket utgör den viktigaste faktorn när det gäller tillgången till utvecklingsbistånd. Det är också viktigt att en nationell politik fastställs på de berörda områdena och att den institutionella miljön förbättras så att man kan skaffa fram ytterligare resurser, i huvudsak från privata investerare, för infrastruktur i vatten- och sanitetssektorn.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/472 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/472

---

(2004/C 88 E/0484)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3570/03

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Inrättandet av rörliga tullkontrollgrupper i Förbundsrepubliken Tyskland efter Tjeckiens anslutning till Europeiska unionen

I bilaga V till anslutningsakten förbjuds exporten av vissa jordbruksprodukter från företag som först efter en övergångstid måste uppfylla de strukturella kraven i Europeiska unionens veterinärlagstiftning. Förbundsrepublikens tullväsen har därför i uppgift att övervaka efterlevnaden av exportförbudet och kommer att sköta denna uppgift med hjälp av så kallade rörliga tullkontrollgrupper, i och med att varukontrollerna vid gränserna faller bort den 1 maj 2004. De tyska myndigheterna påpekar i detta sammanhang att det inte får inrättas hur många rörliga tullkontrollgrupper som helst.

Kan kommissionen ge besked om huruvida det från kommissionens sida uppställts några begränsningar för många rörliga tullkontrollgrupper det får finnas eller hur nära inpå varandra de får vara placerade? Dessutom frågar jag kommissionen om vilka normer som bör tillämpas i fråga om hur ofta dessa rörliga tullkontrollgrupper bör ingripa. Denna fråga står i samband med att anslutningsfördraget tillåter medlemsstaterna att inom ramen för det allmänna systemet för innehav, transport och kontroll av konsumtionsskattepliktiga varor utföra de kontroller som behövs, så länge dessa inte blir till hinder för den inre marknadens friktionsfria funktion.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 januari 2004)

Som framhållits av parlamentsledamoten får varor som härrör från företag som beviljats en övergångsperiod avseende vissa strukturella krav endast saluföras på den nationella marknaden (hemmamarknaden) och får följaktligen inte sändas till andra medlemsstater.

Bilaga V i Anslutningsakten hänvisar till vissa företag i Tjeckien och fastställer regler för att garantera denna begränsning i saluföringen. Därutöver förbereder kommissionen nu detaljerade genomförande-bestämmelser för kontroll och saluföring av dessa varor. Det övergripande ansvaret för att säkerställa att gemenskapens regler respekteras vilar på ursprungslandet. Vad beträffar destinationslandet kommer de generella reglerna enligt rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 rörande veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden (1) att vara tillämpliga. I detta sammanhang tillämpas bestämmelserna i kapitel 2 artikel 5. 1 a i direktivet. Bestämmelsen lyder som följer:

| | Den behöriga myndigheten får på destinationsorten för varorna genom icke-diskriminerande veterinära stickprov kontrollera att de krav som uppställs i artikel 3 har uppfyllts. Provtagning får ske samtidigt. |
| --- | --- |

Den behöriga myndigheten får på destinationsorten för varorna genom icke-diskriminerande veterinära stickprov kontrollera att de krav som uppställs i artikel 3 har uppfyllts. Provtagning får ske samtidigt.

| | När den behöriga myndigheten i den medlemsstat genom vilken varorna avsänts har fått uppgifter som ger anledning till misstanke om att gällande bestämmelser överträtts, får kontroller som innefattar kontroll av transportsättet också utföras under transporten av varor till medlemsstatens territorium. |
| --- | --- |

När den behöriga myndigheten i den medlemsstat genom vilken varorna avsänts har fått uppgifter som ger anledning till misstanke om att gällande bestämmelser överträtts, får kontroller som innefattar kontroll av transportsättet också utföras under transporten av varor till medlemsstatens territorium.

Ingripande från rörliga tullkontrollgrupper är möjligt men måste vara i överensstämmelse med direktivet. Beträffande kontroller som avser saluföringen punktskattepliktiga varor pålägger inte kommissionen några inskränkningar eller normer för frekvensen. Den frågan faller under subsidiaritetsprincipen. Icke desto mindre måste när dessa kontroller genomförs medlemsstaterna säkerställa att principrna för den inre marknaden iakttas.

---

(1)  EGT L 395, 30.12.1989.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/473 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/473

---

(2004/C 88 E/0485)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3591/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Elfenbenskusten — kriget tar ny fart

De rebellstyrkor som kontrollerar norra delen av Elfenbenskusten utlyste igår katastroftillstånd i de områden där de verkar och anklagade president Laurent Gbagbo för att förbereda sig för en upptrappning av kriget, som avbröts i början av året.

Meningsskiljaktigheterna kring en nationell enhetsregering har gjort att båda parter är beredda att inleda nya strider fyra månader efter att konflikten officiellt avslutats.

Politiker från andra västafrikanska länder har försökt rädda fredsprocessen, men rebellerna som i september övergav övergångsregeringen anklagar nu presidenten för att planera att angripa städerna Man och Bouaké.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Följer kommissionen upptrappningen av konflikten i Elfenbenskusten? Vilka konsekvenser kommer återupptagandet av konflikten att få för stabiliteten i detta område? |
| --- | --- |

—

Följer kommissionen upptrappningen av konflikten i Elfenbenskusten? Vilka konsekvenser kommer återupptagandet av konflikten att få för stabiliteten i detta område?

| — | Har kommissionen tagit kontakt med parterna i konflikten? Hur avser kommissionen att utöva påtryckningar mot dem för att få ett slut på denna situation och främja en överenskommelse mellan dem? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen tagit kontakt med parterna i konflikten? Hur avser kommissionen att utöva påtryckningar mot dem för att få ett slut på denna situation och främja en överenskommelse mellan dem?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att skydda säkerheten för de unionsmedborgare som är bosatta i detta land? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att skydda säkerheten för de unionsmedborgare som är bosatta i detta land?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(15 januari 2004)

Kommissionen följer noggrant utvecklingen av den politiska situationen i Elfenbenskusten, både från Bryssel och genom sin delegation i Abidjan. Förutom den dagliga uppföljningen i Bryssel sammanträder en arbetsgrupp för Elfenbenskusten regelbundet under ledning av kommissionens direktör för Väst- och Centralafrika. Arbetsgruppen består av företrädare för alla berörda generaldirektorat inom kommissionen. I Abidjan har en politisk rådgivare nyligen utnämnts vid delegationen, och delegationschefen är en av de 13 medlemmarna i den kommitté som inrättats för att övervaka Marcoussisavtalet och som sammanträder minst en gång i veckan.

Genom övervakningskommittén upprätthåller kommissionen kontakter med båda parterna i konflikten. Dessutom besökte kommissionens ordförande Romano Prodi Abidjan den 13 november 2003. Han träffade då president Laurent Gbagbo, premiärminister Seydou Diarra och medlemmar av dennes regering, övervakningskommittén samt företrädare för de tio politiska grupperingar som undertecknat Marcoussis-avtalet. Romano Prodi framhöll det nödvändiga i att parterna kan nå en överenskommelse sinsemellan och förklarade att EU var villigt att betala ut bistånd till landet, men dock endast efter det att fred uppnåtts, vilket innebär att nedrustningsprocessen måste inledas och landet återförenas. Han uppmanade grupperingen Forces Nouvelles att återinträda i ministerrådet och uppmanade president Gbagbo och regeringen att till fullo genomföra Marcoussisavtalet.

Denna fråga faller inom medlemsstaternas behörighetsområde. Kommissionen har inte logistiska medel till sitt förfogande för att trygga säkerheten för EU-medborgare i tredjeländer.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/474 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/474

---

(2004/C 88 E/0486)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3674/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Textil- och konfektionsindustrin

Förenta staterna har beslutat att vidta skyddsåtgärder mot import av olika artiklar, bland annat stickade tyger och underkläder från Kina, till följd av klagomål från olika branschorganisationer inom den amerikanska textilindustrin.

Samtidigt har importen till EU av textil- och konfektionsartiklar från Kina ökat betydligt under 2002, framför allt produkter där avreglering skett. Textil- och konfektionsassociationen i Portugal anför som exempel att Kina har ökat sin marknadsandel från 20 procent 2001 till över 50 procent 2002 för anoraker och träningsoveraller samtidigt som priserna har sjunkit med cirka 40 procent.

De amerikanska skyddstullarna kan medföra att handeln styrs om till Europa, vilket skulle orsaka ytterligare tryck på gemenskapsmarknaden och därmed hota industrier i länder som Portugal, särskilt i områden där textil- och konfektionssektorn är den dominerande näringen.

Kan kommissionen redogöra för hur den övervakar denna situation och vilka åtgärder som den avser att vidta för att skydda industrin, sysselsättningen och den regionala utvecklingen i områden som Vale do Ave, Vale do Cávado, Beiras och andra ställen där dessa sektorer är huvudnäring?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Kommissionen känner mycket väl till de problem som parlamentsledamoten tar upp i fråga om den kinesiska exportpotentialen och det faktum att den kinesiska andelen av EU-marknaden redan ökat. Värdeökningen på kinesisk export är högre än i något annat land. Under perioden från 1994 till tredje kvartalet 2003 ökade Kinas del av EU:s importmarknad från 6,6 % till 11,5 % för tyg, från 13,8 % till 19,3 % för kläder och från 11,4 % till 17,7 % för både tyg och kläder. Kina var under hela denna period den största leverantören till EU.

Utöver Världshandelsorganisationens (WTO) gällande allmänna skyddsbestämmelser, som används för att motverka marknadsstörningar, är Kina föremål för särskilda skyddsåtgärder som är tillämpliga i enlighet med Kinas protokoll om anslutning till WTO. Förenta staterna (USA) har mycket riktigt vidtagit åtgärder enligt de särskilda textilskyddsåtgärderna som gäller från och med den 24 december 2003. Åtgärderna gäller tre produkter, nämligen stickade tyger, morgon- och badrockar samt behåar. Naturligtvis kan det finnas en risk för omläggning av handeln men USA:s åtgärder får förmodligen enbart en begränsad effekt, vilket inte enbart beror på att den amerikanska tillverkningen av ifrågavarande varor är liten. Åtgärderna kommer inte att medföra minskad export från Kina till USA utan snarare bromsa dess tillväxt, något som automatiskt begränsar risken för omläggning av handeln. Vad beträffar påverkan på EU, verkar inte risken för en omorientering av handeln med stickade tyger och behåar vara särskilt stor då de flesta typer av dessa varor fortfarande är kvoterade. Effekterna kan bli större i fråga om morgonrockar på grund av avsaknaden av EU-kvoter. Trots att Kina redan är den största leverantören har EU-importen på detta område ökat väsentligt under de senaste åren.

Kommissionen håller med om att det kommer att bli nödvändigt att noga övervaka effekterna av de amerikanska åtgärderna, däribland risken för omläggning. Även EU kan dock komma att använda sig av handelsbegränsande åtgärder i enlighet med WTO-överenskommelserna och bestämmelserna i Kinas protokoll om anslutning till WTO.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/475 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/475

---

(2004/C 88 E/0487)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3851/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Ratificering av internationella konventioner om mänskliga rättigheter

Kan kommissionen ge en lägesrapport (med uppgifter för varje enskilt land) över de 25 nuvarande och framtida medlemsstaternas undertecknande och ratificering av samtliga konventioner från FN, OECD och Europarådet samt andra internationella konventioner om mänskliga rättigheter, jämlikhet, skydd av minoriteter och förbud mot diskriminering?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 januari 2004)

Det finns flera FN-konventioner om mänskliga rättigheter, jämlikhet, skydd av minoriteter och förbud mot diskriminering. Samtliga

25 nuvarande och blivande medlemsstater är parter i de grundläggande konventionerna på följande områden:

| — | Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter |
| --- | --- |

—

Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter

| — | Internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter |
| --- | --- |

—

Internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter

| — | Konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning |
| --- | --- |

—

Konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning

| — | Konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor |
| --- | --- |

—

Konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor

| — | Internationella konventionen om avskaffandet av alla former av rasdiskriminering |
| --- | --- |

—

Internationella konventionen om avskaffandet av alla former av rasdiskriminering

| — | Konventionen om barnets rättigheter |
| --- | --- |

—

Konventionen om barnets rättigheter

| — | 1951 års konvention angående flyktingars rättsliga ställning |
| --- | --- |

—

1951 års konvention angående flyktingars rättsliga ställning

Inom ramen för Europarådet har det antagits flera konventioner och protokoll som rör mänskliga rättigheter, jämlikhet, skydd av minoriteter och förbud mot diskriminering. De två viktigaste konventionerna är Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och Europeiska konventionen till förhindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Samtliga 25 nuvarande och blivande medlemsstater är parter i dessa.

I frågan nämns också Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD). Enligt vad kommissionen känner till finns det inga konventioner om mänskliga rättigheter, jämlikhet, skydd av minoriteter och förbud mot diskriminering inom ramen för OECD. När det gäller Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) deltar samtliga 25 nuvarande och blivande medlemmar i unionen i denna. Därigenom ansluter de sig till OSSE:s politiska åtaganden på områden som mänskliga rättigheter, jämlikhet, skydd av minoriteter och förbud mot diskriminering. Eftersom OSSE är en politisk organisation har den inga rättsligt bindande texter på dessa områden.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/476 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/476

---

(2004/C 88 E/0488)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3859/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Finansiering av små projekt inom ramen för programmet Tacis

Andelen medel som inom ramen för programmet Tacis beviljas för små projekt steg under 2002 med 15 procent. Kan kommissionen ange hur många små projekt som har erhållit finansiering och beloppen för dessa? Har en utvärdering gjorts av projektresultaten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Kommissionen utgår från att parlamentsledamoten avser de två huvudkategorierna av ”småskaliga projekt” inom ramen för Tacis, dvs. de som finansieras via instrumentet för småskaliga projekt inom programmet för gränsöverskridande samarbete och de som finansieras via komponenten för stöd till det civila samhället och lokala initiativ inom partnerskapsprogrammet för institutionell uppbyggnad. Vad beträffar instrumentet för småskaliga projekt inom programmet för gränsöverskridande samarbete anslogs ett belopp på 6,7 miljoner euro inom ramen för 2002 års Tacisåtgärdsprogram för gränsöverskridande samarbete: sammanlagt rekommenderades 32 småskaliga projekt för finansiering och kontrakt har ingåtts för dessa och dessutom har det ingåtts kontrakt för 12 mikroprojekt (dvs. projekt för ett belopp på högst 50 000 euro per projekt). Den sista bedömningsomgången för mikroprojektkomponenten avslutades för kort tid sedan: kontrakten för de utvalda mikroprojekten kommer att ingås under de nästkommande veckorna.

Vad beträffar komponenten för stöd till det civila samhället och lokala initiativ inom partnerskaps-programmet för institutionell uppbyggnad anslogs ett belopp på 11,7 miljoner euro inom ramen för 2002 års Tacisåtgärdsprogram för institutionell uppbyggnad: sammanlagt rekommenderades 62 projekt för finansiering och kontrakt för 61 av dessa hade ingåtts i slutet av december 2003.

Projekten i de båda projektkategorierna började genomföras först helt nyligen och det är följaktligen för tidigt att göra en bedömning av resultaten. Delegationerna kommer att övervaka genomförandet av projekten.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/477 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/477

---

(2004/C 88 E/0489)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3881/03

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Miljöförorätter mot våtmarken Almira i Xanthis län

Sedan mitten av 1980-talet har en intensiv byggverksamhet pågått i Xanthis kustområde, vilket lett till att stora delar av dess våtmarker gått förlorade.

Dessutom har man under de senaste åren olagligt och på konstgjord väg låtit våtmarken Almira torka ut. Almira omfattas av Ramsarkonventionen. Delar av den här våtmarken har klassats som särskilt skyddade områden (enligt direktiv 79/409/EEG (1)). I andra delar av våtmarken har antika fynd och lämningar påträffats.

De arbeten som inleddes 1997 omfattar ett område på ca 25 hektar. Enligt planerna skall man uppföra höghus på detta område. Fram till dags dato har inga offentliga åtgärder för att ge upprättelse åt miljön vidtagits.

Känner kommissionen till detta? Om så är fallet, vilka åtgärder ämnar den vidta för att återupprätta våtmarken Almira?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Lokala icke-statliga organisationer har informerat kommissionen om situationen i våtmarken Almira i prefekturen Thrakien och den oro som uttryckts om skyddet av området. De flesta frågor som tagits upp gäller planering av bostäder i området, frågor beträffande ägande och bristande genomförande av lagstiftningen rörande bestämmelser om byggnation av tätorter. Gemenskapen har dock ingen befogenhet i sådana frågor. De nationella myndigheterna har dessutom redan vidtagit lämpliga rättsliga åtgärder i detta hänseende (återkallande av tillstånd, införande av påföljder).

Den allmänna frågan rörande lämpligt skydd av området ”Limnes kai Limnothalasses Thrakis-Evryteri perioxi kai paraktia zoni”, som har föreslagits som ett område av gemenskapsintresse i enlighet med livsmiljödirektivet, rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (kod GR113009) (2) mot bakgrund av målen att bevara det, har ännu inte lösts. Efter undersökningen av klagomålen noterade kommissionen att det gemensamma ministerbeslutet 5796/1999, i vilket områdena kring Nestosdeltat och sjöarna Vistonida och Ismarida utnämns till nationalparker, inte längre gällde. I enlighet med grekisk lag utgörs den nödvändiga rättsliga ramen, vilken är inriktad på att skydda områdena och uppfylla de mål som fastställs i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar och rådets direktiv 92/43/EEG, av en godkänd förvaltningsplan (särskild miljöstudie), ett gemensamt ministerbeslut och ett förvaltningsorgan.

Enligt de tillgängliga uppgifterna har de grekiska myndigheterna antagit lagen 3044/2002, i vilken det föreskrivs att 25 förvaltningsorgan skall upprättas i ett antal områden som Grekland redan har föreslagit skall införlivas i nätverket Natura 2000. Genom denna lag inrättades förvaltningsorganet för området Nestosdeltat-Vistonida-Ismarida och den följdes av det gemensamma ministerbeslutet 125208/394/30.1.2003, i vilket sammansättningen av förvaltningsorganets styrelse fastställdes. Arbetet med att inrätta förvaltningsorganets styrelse och planera full verksamhet för det tycks inte ha slutförts ännu. När organet inrättats fullständigt förväntas det bidra till målen att bevara dessa områden, genomförandet av godkända förvaltningsplaner och effektivt skydd.

Eftersom den nationella rättsliga ramen inte hade införts inledde kommissionen dock ett överträdelse-förfarande i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget mot bakgrund av att Grekland inte hade inrättat en lämplig rättslig ram som garanterade skydd och bevarande av det särskilda skyddsområdet. Kommissionen försäkrar ledamoten om att den inte kommer att tveka att vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att gemenskapens miljölagstiftning tillämpas korrekt.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/478 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/478

---

(2004/C 88 E/0490)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3967/03

från Gian Gobbo (NI) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Ersättning för egendom i Kroatien som konfiskerats från flyktingar från Istrien

Anser inte kommissionen att det med tanke på rådets kommande beslut att inleda förhandlingar med Kroatien vore önskvärt och tillbörligt att ta upp den smärtsamma frågan om de exproprieringar som italienska och europeiska medborgare föll offer för då de nyinrättade jugoslaviska myndigheterna efter andra världskriget tvingade dem att avstå från sin mark och egendom?

Strider inte den lagstiftning som de kroatiska myndigheterna åberopar för sin vägran att återställa egendomen till de istriska flyktingarna mot EU:s principer och de principer som fastställs i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

Frågan om exproprieringar efter andra världskriget är en öppen bilateral fråga mellan de berörda länderna och kommissionen har ingen juridisk behörighet i ärendet.

Kommissionen har dock, utifrån principen om goda grannskapsrelationer, vid flera tillfällen rekommenderat Kroatien att försöka hitta en acceptabel lösning på problemet med hjälp av en dialog med de berörda parterna. Problemet behandlas i den senaste stabiliserings- och associeringsrapporten om Kroatien från april 2003 och även i de återkommande mötena mellan kommissionen och den kroatiska regeringen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/478 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/478

---

(2004/C 88 E/0491)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3977/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Medling i Nepal

Situationen med inbördeskrig i Nepal har förvärrats kraftigt under de senaste åren. En rad icke-statliga organisationer, vissa baserade i Nepal, andra i Europa, har nyligen besökt Europaparlamentet och redogjort för det bekymmersamma läget.

Något av det mest oroande är krigets katastrofala effekter på barnen, som antingen tvingas att medverka i gerillans verksamhet eller också misstänks för att göra det och behandlas därefter av myndigheterna.

Anser inte kommissionen att Europeiska unionen skulle kunna göra en nyttig insats som medlare i konflikten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att våldet i Nepal är en mycket viktig fråga. När maoisterna avbröt vapenvilan och fredsförhandlingarna den 27 augusti 2003 gav detta upphov till en ny våg av instabilitet, gerillakrig i tätorterna och ett stort antal offer.

Kommissionen, vars främsta syfte med samarbete är fattigdomsbekämpning, har avsatt projektmedel för att mildra konfliktens effekter. I det nya landstrategidokument som kommissionen antog den 18 december 2003 fäster man särskild vikt vid fattigdomslindring, goda styrelseformer och befästande av demokratin, i synnerhet i landets mellanvästliga delar, förbättring av levnadsvillkoren för lokala bönder och minskning av maoisternas inflytande. Kommissionen är också starkt engagerad i aktiviteter för konfliktlindring med det civila samhället, media och lokala samhällen.

Ett annat handlingsområde som EU prioriterar i Nepal är mänskliga rättigheter. Konflikten har gett upphov till en oroande försämring av förhållandena för de mänskliga rättigheterna. Genom det Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter har kommissionen åtagit sig att trappa upp stödet till projekt som främjar mänskliga rättigheter, däribland barns och ungdo mars rättigheter i Nepal. Initiativet stöder särskilt kommissionen för mänskliga rättigheter och under 2003 inleddes ett system för mikroprojekt i Nepal. EU har även åtagit sig rollen som valobservatör om och när val äger rum.

Enligt kommissionens uppfattning kan konflikten inte lösas med våld. Det är istället ytterst viktigt att en ny vapenvila utlyses. För tillfället verkar det dock inte finnas något utrymme för extern medling. Trots att landet står inför en konstitutionell kris och ett politiskt dödläge har de nepalesiska myndigheterna inte bett om medling utifrån. Kommissionen fokuserar idag på att främja förtroendeskapande åtgärder i syfte att återetablera en nödvändig nivå av tillit hos lokala politiska grupper och på att främja det civila samhällets deltagande i fredsprocessen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/479 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/479

---

(2004/C 88 E/0492)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3982/03

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(6 januari 2004)

Ämne:   Politiska rättigheter för den makedoniska minoriteten i Grekland

Den makedoniska minoriteten i Grekland är genom partiet Rainbow (ouranio toxo) företrädd i den politiska gruppen Europeiska fria alliansen.

Till följd av olika våldshandlingar och hotelser har partiet av grekiska fascistanstuckna organisationer rent konkret hindrats att hålla sin förberedande stämma inför valen till Europaparlamentet.

Trots åtskilliga framställningar till de grekiska myndigheterna, både på det lokala och det riksomfattande planet, har detta fått pågå obehindrat. Den kongress som partiet skulle hålla och som var beramad först till den 30 november och sedan senarelagts till den 7 december, har uppskjutits på obestämd tid till följd av de risker som denna föranstaltning för med sig.

Känner kommissionen till detta angrepp på minoriteters politiska rättigheter?

Känner kommissionen till varför de grekiska myndigheterna förhållit sig så passiva i denna fråga?

Kompletterande svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(27 maj 2004)

Såsom hade utlovats i det preliminära svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3982/03 (1) vände sig kommissionen den 17 februari 2004 till de grekiska myndigheterna för upplysningar om de uppgifter parlamentsledamoten tagit upp.

I de grekiska myndigheternas svar, som kommissionen mottog den 30 mars 2004, påpekas följande:

| — | Ingen tredje part eller organisation har hindrat det politiska partiet Rainbow från att hålla kongress. Den 7 december 2003 genomfördes en liten protest marsch mot det planerade genomförandet av kongressen i de centrala delarna i staden Edessa. Denna marsch förorsakade inga problem eller hot mot den allmänna ordningen, och den polisstyrka som fanns på plats behövde inte ingripa. Demonstranterna marscherade inte mot den plats där kongressen hade planerats att hållas. |
| --- | --- |

—

Ingen tredje part eller organisation har hindrat det politiska partiet Rainbow från att hålla kongress. Den 7 december 2003 genomfördes en liten protest marsch mot det planerade genomförandet av kongressen i de centrala delarna i staden Edessa. Denna marsch förorsakade inga problem eller hot mot den allmänna ordningen, och den polisstyrka som fanns på plats behövde inte ingripa. Demonstranterna marscherade inte mot den plats där kongressen hade planerats att hållas.

| — | På de två utsatta datumena det vill säga den 30 november 2003 och den 7 december 2003 hade poliskåren vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att garantera att partiet Rainbow skulle kunna hålla väl fungerande kongresser. I båda fallen hade lämpliga åtgärder vidtagits dagen innan kongressen för att förhindra eventuella protester. |
| --- | --- |

—

På de två utsatta datumena det vill säga den 30 november 2003 och den 7 december 2003 hade poliskåren vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att garantera att partiet Rainbow skulle kunna hålla väl fungerande kongresser. I båda fallen hade lämpliga åtgärder vidtagits dagen innan kongressen för att förhindra eventuella protester.

| — | Att partiet Rainbow har uppskjutit sin kongress beror därför inte på några risker i anknytning till kongressen, eller på att de grekiska myndigheterna skulle ha vidtagit otillräckliga åtgärder för att kunna garantera en väl fungerande kongress. Tidigare har partiet Rainbow, utan minsta incident, organiserat möten och demonstrationer i staden Florina. |
| --- | --- |

—

Att partiet Rainbow har uppskjutit sin kongress beror därför inte på några risker i anknytning till kongressen, eller på att de grekiska myndigheterna skulle ha vidtagit otillräckliga åtgärder för att kunna garantera en väl fungerande kongress. Tidigare har partiet Rainbow, utan minsta incident, organiserat möten och demonstrationer i staden Florina.

| — | I själva verket lär uppskjutandet av kongressen ha berott på meningsskiljaktigheter av kommersiell art som uppstått med hotell- och turistföretag avseende den slutliga kostnaden för att organisera kongressen. |
| --- | --- |

—

I själva verket lär uppskjutandet av kongressen ha berott på meningsskiljaktigheter av kommersiell art som uppstått med hotell- och turistföretag avseende den slutliga kostnaden för att organisera kongressen.

Kommissionen anser att förklaringarna från de grekiska myndigheterna är tillfredsställande.

Vidare informerar kommissionen parlamentsledamoten om att de grekiska myndigheterna protesterar mot användningen av uttrycket makedonisk minoritet. De understryker att det i Grekland inte existerar någon minoritet med ett sådant namn. De hävdar att det i västra Makedonien kunnat konstateras att det finns personer som, utöver grekiska, också pratar en lokal slavisk dialekt. Bara några av dessa personer vill ha en ställning som nationell minoritet. Användningen av termen makedonier för att beskriva dessa personer är en källa till semantisk och kulturell förväxling, eftersom denna term enbart används för att beskriva de greker, ungefär två miljoner personer, som har sitt ursprung i Makedonien.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 888.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/480 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/480

---

(2004/C 88 E/0493)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4010/03

från Reino Paasilinna (PSE) till kommissionen

(8 januari 2004)

Ämne:   Tryggandet av elförsörjningen

Direktivet om gemensamma regler för den inre marknaden för el (2003/54/EG (1)) utfärdades den 26 juni 2003. I ingressen, särskilt i punkterna 23, 24 och 26, understryks att försörjningstryggheten skall tryggas, sårbara kunder skyddas och kraven på allmännyttiga tjänster respekteras.

Vilka konkreta åtgärder har kommissionen vidtagit för att se till att medlemsstaterna lever upp till ovan nämnda skyldigheter? Försörjningstryggheten är något som, i synnerhet vintertid, föranleder en hel del bekymmer. De utbredda och långvariga avbrott i elförsörjningen under detta år har visat hur sårbara de befintliga näten är.

På vilket sätt ämnar kommissionen se till att en fullbordad inre marknad för elnätens del inte leder till ökad osäkerhet beträffande försörjningen?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

Försörjningstryggheten är en avgörande fråga för att den inre marknaden verkligen skall fungera. Detta gäller i lika mått för upprätthållandet och ökningen av nivån på tillhandahållandet av allmännyttiga tjänster och för skyddet av sårbara kunder. Dessa frågor får därför en stor uppmärksamhet i det nya eldirektivet 2003/54/EG (2) enligt vilket medlemsstaterna skall bevaka balansen mellan tillgång och efterfrågan i sina elsystem och tillhandahålla nödvändiga reservmekanismer som kan tas i bruk om marknaden inte kan garantera försörjningstryggheten.

Medlemsstaterna håller nu på att genomföra detta direktiv i sin nationella lagstiftning. När de nationella lagstiftningarna anmäls till kommissionen kommer den att utvärdera huruvida medlemsstaterna har uppfyllt sina skyldigheter i dessa frågor. Om en medlemsstat inte genomför direktivet på ett korrekt sätt inleder kommissionen ett överträdelseförfarande. Kommissionen förväntar sig dock att medlemsstaterna kommer att införliva direktivet fullt ut. Kommissionen kommer att under alla omständigheter genomföra riktmärkning och jämförelse av de förfaranden som medlemsstaterna använder för att främja bästa praxis.

Kommissionen offentliggjorde dessutom den 10 december 2003 ett förslag till direktiv om åtgärder för att trygga elförsörjning och infrastrukturinvesteringar (3). Förslaget har som syfte att se till att medlemsstaterna på förhand fastställer klara riktlinjer för försörjningstryggheten för att garantera stabila ramar och en klar fördelning av ansvar. Direktivet har även som syfte att garantera de nödvändiga investeringarna i gränsöverskridande infrastruktur, för att garantera både försörjningstryggheten och en fullt utvecklad konkurrens på hela den inre marknaden.

---

(1)  EUT L 176, 15.7.2003, s. 37.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 96/92/EG — Uttalanden om verksamheter som rör nedläggning och avfallshantering.

(3)  KOM(2003) 740 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/481 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/481

---

(2004/C 88 E/0494)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4027/03

från Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Skatteavdrag för kapitalvinster

När man beräknar den reavinstskatt som skall betalas på inkomsterna efter försäljning av en privatbostad kan man i Frankrike dra av de kostnader man haft för att förbättra fastigheten från den totala skatten.

Gäller detta även om arbetet för att förbättra fastigheten utförs av en brittisk firma och betalas i brittiska pund?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 februari 2004)

Detta är en fråga för den franska regeringen, inte för kommissionen. Det finns ingen harmonisering av direkt beskattning i Europeiska unionen och medlemsstaterna är fria att fastställa sin egen skattelagstiftning — naturligtvis under förutsättning att den är förenlig med de grundläggande fri- och rättigheter som garanteras genom Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen.

En sådan fri- och rättighet är tillhandahållandet av tjänster. En skatteregel som inte tillåter avdrag för kostnader för arbete som utförs av ett företag etablerat i en annan medlemsstat förefaller att ge upphov till diskriminering på grund av tjänsteleverantörens nationalitet eller etableringsort. Som sådan skulle den sannolikt strida mot EG-fördraget. Kommissionen har emellertid ingen anledning att tro att det finns en sådan regel i Frankrike.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/482 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/482

---

(2004/C 88 E/0495)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0008/04

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Cyperns anslutning: invandring

I anledning av valen i den turkiska delen av Cypern nyligen uttalade oppositionspartier sin oro över att turkiska medborgare i omfattande utsträckning uppförts på vallängderna. Banden mellan å ena sidan ”presidenten” Rauf Denktash (och de politiska krafterna kring honom) och å andra sidan Turkiet är mycket starka. Detta kan eventuellt föranleda ett antal problem efter Cyperns anslutning. Det råder till exempel en reell risk för att Turkiet kommer att missbruka den ockuperade delen av Cypern som genomgångsområde för att turkar skall kunna invandra till andra medlemsstater av Europeiska unionen. På det sättet kan invandringsstoppet till de flesta medlemsstater av Europeiska unionen kringgås. Cyperns regering stimulerar ju den fria rörligheten för personer över hela ön.

Vilka åtgärder överväger kommissionen för att tackla detta problem? Har det redan hållits samråd om detta med de cypriotiska myndigheterna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Cypern är i praktiken delat, genom FN:s buffertzon. Skiljelinjen mellan den norra delen och de områden som kontrolleras av den cypriotiska regeringen kan passeras endast på fyra platser.

Enligt Republiken Cyperns regerings politik tillåts passage av linjen för alla medborgare i Republiken Cypern, unionsmedborgare och medborgare i tredjeland som lagligen uppehåller sig i norra delen av Cypern samt för alla unionsmedborgare och tredjelandsmedborgare som rest in via de regerings-kontrollerade områdena. Tredjelandsmedborgare som rest in via den norra delen får alltså inte passera över till de regeringskontrollerade områdena.

Om en lösning på Cypernfrågan nås före den 1 maj 2004, kommer frågan om villkoren för passering av linjen att behandlas inom ramen för Annanplanen, som i så fall kommer att utgöra grunden i samband med att Europeiska unionen utformar mer utförliga regler.

Om det inte nås en lösning på Cypernfrågan före den 1 maj 2004, kommer rådet i enlighet med artikel 2 i protokoll nr 10 till anslutningsakten att fastställa villkoren för passering av linjen. Kommissionen utarbetar ett förslag till rådsförordning på grundval av den artikeln.

Eftersom de nya medlemsstaterna kommer att integreras i Schengenområdet endast stegvis, finns det ingen risk för illegal invandring via Cypern till de andra medlemsstaterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/483 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/483

---

(2004/C 88 E/0496)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0027/04

från Marco Pannella (NI) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Nya fall av avrättningar och tortyr i Vietnam: 41-årige Nih, kristen medlem av PRT, föll offer för vietnamesiska regeringstjänstemän den 13 december 2003 i Dak Doa.

Den 13 december 2003 grep den vietnamesiska paramilitära polisstyrkan Nih, 41 år, och So, 44 år, båda två kristna och anhängare av MFI (Montagnard Foundation Inc.) och PRT (det gränsöverskridande radikala partiet). Gripandena skedde i byn Plei O Dot i kommunen Ia Bang som ligger i Dak Doa-distriktet i provinsen Gia Lai.

Nih var registrerad som nummer 338 och So som nummer 373 på MFI:s och PRT:s medlemslistor. Dessa listor är tillgängliga för nationella och internationella myndigheter som vill utreda händelsen.

Båda två transporterades till fängelset i Dak Doa där de blev misshandlade och torterade med elchocker. Då Nih vägrade att svara på frågorna eller att avsäga sig sin religion blev han knivhuggen i bröstet och fick till slut halsen avskuren av major Tuan från Dak Doas poliskår.

Den 15 december 2003 överlämnade polisen Nihs kropp till hans familj i Plei O Pot för att visa vad som händer den som opponerar sig mot regeringen. Familjen förbjöds att hålla likvaka och man vet ännu inte om kroppen överhuvudtaget begravts.

Nih var jordbrukare och lekmannapredikant i bykyrkan som alltid stått emot regeringens kontroll av de religiösa aktiviteterna. Han avrättades för att ha hjälpt montagnardflyktingar som lever gömda i djungeln i gränsområdet mellan Vietnam och Kambodja och försett dem med mat. Nih efterlämnar hustru och tre barn som även de utsatts för hot och diskriminering.

Känner kommissionen till de förhållanden som beskrivs ovan, och om inte, vilka åtgärder kommer den att vidta för att garantera att de ansvariga för dessa ohyggliga brott ställs inför rätta och att de som utsatts för övergrepp genast friges? Kommissionen har upprepade gånger lovat att uppmärksamma situationen i Vietnam, men hittills har den inte fördömt den vietnamesiska regeringen eller krävt gottgörelse.

Vad tycker kommissionen om det faktum att Vietnams regering anser att det är ett brott att utöva sina politiska rättigheter genom att gå med i det gränsöverskridande radikala partiet? PRT är en icke-statlig organisation med rådgivande ställning i FN-organet Ecosoc och arbetar med fredliga metoder för att de mänskliga rättigheterna skall respekteras.

Bör inte kommissionen inom ramen för samarbetsavtalen begära att en europeisk delegation får besöka den centrala högslätten i Vietnam?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 januari 2004)

Kommissionen känner till rapporterna om händelserna i provinsen Gia Lai men har inte kunnat få dem bekräftade, eftersom det fortfarande är svårt att från oberoende källor erhålla och kontrollera uppgifter om läget på det centrala höglandet.

Såsom parlamentsledamoten känner väl till följer unionen noggrant frågor som rör de mänskliga rättigheterna i Vietnam och uppmärksamheten riktas särskilt mot läget på det centrala höglandet.

När det gäller läget på det centrala höglandet har unionen oavbrutet uppmanat den vietnamesiska regeringen att ge ökat tillträde till regionen för besök av såväl delegationer från EU som FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) samt andra organ inom och företrädare för FN för att det skall kunna göras en fullständig och oberoende förstahandsbedömning av läget på platsen. Den vietnamesiska regeringen har givit unionen tillstånd att genomföra ledsagade trojka-besök i regionen, nu senast i december 2003. Tillträde sker emellertid fortfarande under kontroll.

Unionen har fortlöpande uttryckt sin oro över konstaterade kränkningar av de mänskliga rättigheterna, bl.a. i fall där enskilda personer förföljs för att under fredliga former ha givit uttryck för sina personliga åsikter. Kommissionen vill i det sammanhanget hänvisa parlamentsledamoten till sitt gemensamma svar på de skriftliga frågorna E-3001/03-E-3003/03 (1) om rapporterade kränkningar av de mänskliga rättigheterna på det centrala höglandet, vilket i full utsträckning fortfarande gäller.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 190.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/484 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/484

---

(2004/C 88 E/0497)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0089/04

från Astrid Thors (ELDR) till kommissionen

(21 januari 2004)

Ämne:   Hantering av kärnavfall i Ryssland

Betydande framsteg gjordes ifjol för att få fart på en ansvarsfull hantering av det kärnavfall som finns i Ryssland; särskilt avfall från atomubåtar i nordvästra delen av landet. Miljöpartnerskapet inom den nordliga dimensionen har möjligheter till en betydande finansiering (över 160 miljoner euro till förfogande) och det sk MNEPR avtalet om ansvars- och skattefrågor med Ryssland om kärnavfallet är undertecknat, men dock ej ratificerat. Det saknas dock en handlingsplan för hur avfallet skall hanteras och slutlagras och samordningen mellan olika donatorer kunde också förbättras. Vidare framgick det vid ett seminarium den 26.11.2003 mellan Ryska duman och Europaparlamentet att många frågor om övervakning är öppna.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller känner kommissionen till som vidtagits för att alla parter som bidrar till uppstädningen och finansieringen skulle kunna enas om en handlingsplan? Vilka garantier har kommissionen för att uppstädningsprojekten av avfall leder till en högre säkerhetsnivå och att använt bränsle inte går till nytt militärt bruk?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

Kommissionen har alltid insett vidden av det problem som kärnavfallet utgör i Ryssland, i synnerhet i den nordvästra delen av landet. Kommissionen har alltid förespråkat ett gemensamt tillvägagångssätt som stärker samordningen mellan de olika givarna och Ryssland. I och med att det multilaterala miljöprogrammet inom kärnenergisektorn i Ryska federationen ratificerades av duman den 28 november 2003 och av Federationsrådet den 10 december 2003 öppnades vägen för att partnerskapet för miljön inom den nordliga dimensionen skulle kunna tillämpas på avfallshantering inom kärnenergiområdet. Under perioden 2003-2004 kommer kommissionen att bidra med sammanlagt 50 miljoner euro till fonden, varav 40 miljoner euro kommer att anslås till kärnenergisektorn.

Kommissionen har stött inrättandet av en arbetskommitté på kärnenergiområdet (Nuclear Operating Committee) i syfte att sörja för en handfast samordning av inte enbart den verksamhet som finansieras av fonden utan också av de program som omfattar ett stort antal bilaterala givare, av vilka nästan alla är företrädda i denna kommitté. Kommitténs första möte hölls den 2 februari 2004. Vid detta möte enades man om ett projekt om att utarbeta en strategisk förvaltningsplan för radioaktivt avfall i nordvästra Ryssland. Detta projekt kommer att genomföras inom de närmaste månaderna och utgöra en solid grund för samordning och urval av projekt som skall ges stöd.

Projekturvalet kommer att behöva göras enligt kriterier som innebär att det läggs stor vikt vid kärnsäkerhet, kostnadseffektivitet och miljöfördelar. Inom ramen för partnerskapet för miljön inom den nordliga dimensionen kommer endast verksamhet i syfte att garantera säker hantering och lagring av kärnavfall (använt kärnbränsle och radioaktivt avfall) i nordvästra Ryssland att finansieras.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/485 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/485

---

(2004/C 88 E/0498)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0091/04

från Ilka Schröder (GUE/NGL) till kommissionen

(21 januari 2004)

Ämne:   Följderna av att Hamas uppförts på förteckningen över terroristiska organisationer

Sedan september 2003 betecknar EU den palestinska organisationen Hamas i dess helhet som en terroristisk organisation (gemensam ståndpunkt 2003/651/GUSP (1)). Detta har redan sedan december 2001 gällt Hamas' militära gren Izz al-Din al-Qassem. Enligt den gemensamma ståndpunkten 2001/931/GUSP (2) innebär detta att det råder krav på spärrande av finansiella tillgångar och ekonomiska resurser, gemensamt bistånd och polissamarbete och straffrättsligt samarbete vid bekämpande av terrorism. Enligt förordning (EG) nr 2580/2001 (3) spärras alla finansiella tillgångar och ekonomiska resurser för de personer och organisationer som finns med på förteckningen och dessutom får inga ytterligare resurser ställas till förfogande för dem (med undantag för av humanitära skäl).

Enligt kommissionsledamoten Pattens uppfattning innebär förteckningen att medlemsstaterna med hjälp av polissamarbete och straffrättsligt samarbete skall bistå varandra i största möjliga utsträckning i kampen mot terrorismen och att de finansiella restriktionerna i förordningen skall tillämpas (jfr hans svar på skriftliga frågan E-2774/2003 (4) från Theresa Villiers).

| 1. | Vilka konkreta åtgärder har medlemsstaterna vidtagit sedan december 2001, såväl för att spärra tillgångar och resurser som för att bedriva polissamarbete och straffrättsligt samarbete? a) Hur stora är de tillgångar och resurser som spärrats? b) Hur ser ”största möjliga bistånd” ut i praktiken? |
| --- | --- |

1.

Vilka konkreta åtgärder har medlemsstaterna vidtagit sedan december 2001, såväl för att spärra tillgångar och resurser som för att bedriva polissamarbete och straffrättsligt samarbete? a) Hur stora är de tillgångar och resurser som spärrats? b) Hur ser ”största möjliga bistånd” ut i praktiken?

| 2. | Med hjälp av vilka åtgärder har kommissionen a) rättsligt b) administrativt genomfört rådets beslut från september 2003? |
| --- | --- |

2.

Med hjälp av vilka åtgärder har kommissionen a) rättsligt b) administrativt genomfört rådets beslut från september 2003?

| 3. | I fråga om Hamas: täcker rådets beslut också nätverk som omfattar inrättningar för sociala tjänster och drivs av Hamas-funktionärer? I vilka av unionens medlemsstater är det tillåtet med insamlingar a) för Hamas b) för Hamas' sociala nätverk, också efter rådets beslut från september 2003? |
| --- | --- |

3.

I fråga om Hamas: täcker rådets beslut också nätverk som omfattar inrättningar för sociala tjänster och drivs av Hamas-funktionärer? I vilka av unionens medlemsstater är det tillåtet med insamlingar a) för Hamas b) för Hamas' sociala nätverk, också efter rådets beslut från september 2003?

| 4. | I vilka medlemsstater har de flesta eller de mest vittgående åtgärderna vidtagits? Vilka medlemsstater har inte vidtagit några åtgärder? |
| --- | --- |

4.

I vilka medlemsstater har de flesta eller de mest vittgående åtgärderna vidtagits? Vilka medlemsstater har inte vidtagit några åtgärder?

| 5. | Vilken framgång i kampen mot terrorismen har kunnat uppnås till följd av förteckningen? |
| --- | --- |

5.

Vilken framgång i kampen mot terrorismen har kunnat uppnås till följd av förteckningen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen påpekar att beslutet att föra upp Hamas i sin helhet på förteckningen var ett enhälligt beslut av rådet. Eftersom detta beslut skett på grundval av Fördraget om Europeiska unionen (artiklarna 15 och 34) är medlemstaterna skyldiga att se till att deras nationella politik överensstämmer med den gemensamma ståndpunkten.

Kommissionen är medveten om att parlamentsledamoten också har ställt ovanstående fråga till rådet (skriftlig fråga E-0090/04) och hänvisar till rådets svar för information om medlemsstaternas åtgärder för polissamarbete och rättsligt samarbete, inbegripet information om beslut om frysning av tillgångar av rättslig myndighet. Det kan emellertid tilläggas att rådets beslut 2003/48/RIF av den 19 december 2002 om genomförande av särskilda åtgärder avseende polissamarbete och rättsligt samarbete i syfte att bekämpa terrorism (5) antogs för att komplettera artikel 4 i rådets gemensamma ståndpunkt 2001/931/GUSP. Detta beslut skall förbättra polissamarbetet och det rättsliga samarbetet vad gäller terroristbrott där personer, grupper eller enheter i förteckningen är inblandade och framför allt se till att Europol och Eurojust får den information de behöver för att utföra sina uppgifter. Medlemsstaterna uppmanas också i beslutet att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att kunna inrätta gemensamma utredningsgrupper om terroristbrott i vilka någon person, grupp eller enhet som återfinns i förteckningen har deltagit och för att se till att efterfrågan på ömsesidig hjälp, erkännande och verkställighet av domar i sådana fall behandlas skyndsamt.

Rådets förordning (EG) nr 2580/2001 av den 27 december 2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism är direkt tillämplig i alla medlemsstater och förbjuder bland annat bidrag till Hamas (artikel 2.1 b). Förordningen förbinder också alla under gemenskapens jurisdiktion att frysa penningmedel och tillgångar som tillhör Hamas. Kommissionen har emellertid inte mottagit någon rapport om att ett konto som tillhör Hamas har påträffats i gemenskaps-området.

I förordning (EG) nr 2580/2001 krävs inte frysning av penningmedel och tillgångar som eventuellt tillhör individer som har förbindelser med Hamas, såvida inte sådana individer finns i den relevanta förteckningen. Det är emellertid värt att notera att denna förordning förbjuder att penningmedel och ekonomiska resurser ställs till förfogande för, eller görs tillgängliga till förmån för, personer, grupper eller enheter i förteckningen, som till exempel Hamas. Detta förbud gäller också när medel ställs till förfogande indirekt. Förordningen förbjuder dessutom deltagande i aktiviteter för att kringå detta förbud.

Kommissionen är medveten om att vissa medlemsstater för närvarande undersöker om de ekonomiska restriktionerna i förordning (EG) nr 2580/2001 också bör riktas mot ett antal personer, grupper och enheter som kan kopplas till Hamas, i syfte att begränsa finansieringen av Hamas terroristverksamhet på ett mer effektivt sätt. Kommissionen inser att dessa undersökningar skulle äventyras om några namn offentliggörs i detta skede.

---

(1)  EUT L 229, 13.9.2003, s. 42.

(2)  EGT L 344, 28.12.2001, s. 93.

(3)  EGT L 344, 28.12.2001, s. 70.

(4)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 140.

(5)  EUT L 16, 22.1.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/486 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/486

---

(2004/C 88 E/0499)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0097/04

från Jean Lambert (Verts/ALE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Miljöstöd till Saint Lucia

Får Saint Lucia anslag från EU, bland dem anslag till ett gemenskapsbaserat program för naturarvsturism? Vilket värde belöper sig överenskommelsen till? Exakt hur redovisas det för utgifterna? Vilket värde har programmen ur miljöns synvinkel betraktat?

Är kommissionen medveten om att Jane Tipson nyligen blivit mördad? Hon var en av dem som grundade Eastern Caribbean Coalition for Environmental Awareness och samordnare för det regionala programmet på Saint Lucia.

Är kommissionen också medveten om att det påstås vara vanligt med korruption och försnillning av EU-medel på Saint Lucia samt att det hävdas att pengar som uttryckligen varit avsedda för miljöprojekt inte används på åsyftat sätt? Om så är fallet: vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att se till att medlen används för sitt rätta ändamål?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Saint Lucia får, som en av staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS), bidrag såväl från Europeiska utvecklingsfonden (EUF) under Cotonou-avtalet som från särskilda budgetposter till exempel den särskilda ramen för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer. Gemenskapsstödet till Saint Lucia har sedan 1985 uppgått till totalt 98 miljoner euro, inklusive 58 miljoner euro från överföringar av Stabex-medel (Stabex var ett system under Lomékonventionen som skulle kompensera AVS-länderna för fall i exportintäkterna för vissa av deras viktigaste grödor) och 24,2 miljoner euro i lån och riskkapital från Europeiska investeringsbanken (EIB).

Ett projekt för gemenskapsbaserad kultur- och naturarvsturism finansierades och genomfördes med Stabex-medel. Projektet slutfördes under 2003. Värdet på projektet var 2 miljoner euro. En nationalpark som är öppen för allmänheten upprättades som ett resultat av projektet. Dessutom främjade projektet ekoturism inom den privata sektorn.

Genomförandet följde det normala EUF-förfarandet inom ramen för Stabex. Detaljerade arbetsplaner utarbetades, grundat på de stöd som erbjöds. Slutrapporten för projektet, även all ekonomisk information och räkenskaper, mottogs av delegationen den 18 februari 2004 och analyseras för närvarande noggrant. En särskild revision för det ovannämnda projektet planeras och förväntas börja i början av mars 2004. Dessutom pågår för närvarande en detaljerad och utförlig revision av alla Stabex-programmen. Den genomförs av externa revisorer och bör vara färdig till mitten av 2004.

Kommissionen och Saint Lucias regering tar anklagelserna om missbruk av medel på stort allvar. Regeringen, å sin sida, gör också ingående undersökningar i ärendet.

Jane Tipson var medlem i östra västindiens koalition för miljöupplysning (Eastern Caribbean Coalition for Environmental Awareness, ECCEA). Denna organisation mottog ett bidrag som finansierades under budgetposten för miljö (B7 6200) för ett projekt för regionalt initiativ för främjande av lokalt baserad naturturism, miljöutbildning och bevaring av öarnas ekosystem i östra Västindien. Detta projekt startade i april 2000 och avslutades den 31 december 2003. Projektkostnaden uppgick till 1,7 miljoner euro och av detta bidrog kommissionen med 1,4 miljoner euro. Inom detta projekt med regional räckvidd genomfördes viss verksamhet i Saint Lucia, inklusive vissa insatser för kommunikation och främjande av ekoturism och sund miljöledning i östra Västindien.

Kommissionen beklagar djupt Jane Tipsons död. En mordmisstänkt har arresterats och normalt rättsligt förfarande följs.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/487 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/487

---

(2004/C 88 E/0500)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0113/04

från Raina Echerer (Verts/ALE) och Eurig Wyn (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Det maltesiska språket under nästa valperiod för Europaparlamentet

Språken är en av Europas största tillgångar och därför är det av yttersta vikt att EU-institutionerna skyddar och främjar mångfalden av språk och kulturer i Europa. Både Europaparlamentet och kommissionen har alltid fäst stor vikt vid att ha tillgång till ordentliga arbetsverktyg för att översätta och tolka till Europeiska unionens samtliga officiella språk. Det har dock kommit till vår kännedom att det förmodligen kommer att uppstå en brist på översättare och tolkar i det maltesiska språket. Därför föreligger det en stor risk för att maltesiska parlamentsledamöter och tjänstemän inte kommer att kunna använda maltesiskan i någon EU-institution från den 1 maj 2004.

Som en del av utvidgningsprocessen skulle Malta ha tillhandahållit tillräckligt med tolkar och översättare för att maltesiskan skulle kunna bli ett officiellt språk inom EU-institutionerna. Den aktuella universitetskursen för dessa vetenskapsgrenar vid Maltas universitet har dock för första gången startat i år, och på deltid, vilket medfört att ett tillräckligt antal yrkesutövare inom detta område inte kunnat tillhandahållas.

| 1. | Känner kommissionen till varför denna del av utvidgningsprocessen inte respekterats? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till varför denna del av utvidgningsprocessen inte respekterats?

| 2. | Skulle det vara möjligt för kommissionen att ta itu med denna situation genom att erbjuda ekonomiskt stöd till Maltas universitet så att den ovannämnda kursen kan genomföras på heltid och därmed göra det möjligt att på kortare tid få fram kvalificerade tolkar och översättare i maltesiska? |
| --- | --- |

2.

Skulle det vara möjligt för kommissionen att ta itu med denna situation genom att erbjuda ekonomiskt stöd till Maltas universitet så att den ovannämnda kursen kan genomföras på heltid och därmed göra det möjligt att på kortare tid få fram kvalificerade tolkar och översättare i maltesiska?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Kommissionen delar uppfattningen att mångfalden av språk och kulturer är en tillgång för unionen som bör skyddas. Erkännandet av maltesiskan som ett officiellt EU-språk återspeglar denna princip.

De nationella myndigheterna är ansvariga för organisationen av och innehållet i utbildning. Inom ramen för förberedelserna för utvidgningen har kommissionen under de senaste två åren vid ett antal tillfällen varit i kontakt med de maltesiska myndigheterna och berörda parter beträffande utbildning av tolkar och översättare. Vid dessa diskussioner betonades behovet av att lämpliga förberedelser görs i tid för att säkerställa tillgången av kvalificerade översättare och i synnerhet tolkar, eftersom det inte fanns någon tradition av tolkning inom maltesiskan.

Hur allvarlig bristen på kvalificerade översättare och tolkar för det maltesiska språket var blev först helt klart för kommissionen när den utlyste tjänsterna i mitten av 2003. De begränsade antalet behöriga ansökningar som inkom utgjorde ett konkret bevis för denna brist som naturligtvis har att göra med att den maltesiska befolkningen är mycket liten. Samtidigt åtog kommissionen sig att inrätta ett översättningskontor på plats på Malta i syfte att hjälpa de maltesiska myndigheterna att finna en lösning på problemet.

Kommissionen överväger för närvarande att ekonomiskt stödja de maltesiska myndigheterna att organisera kurser för tolkar och översättare. Kommissionens erfarenhet visar emellertid att dessa kurser måste organiseras med omsorg och till fullo uppfylla de yrkesmässiga kraven för att de utbildade översättarna och tolkarna skall kunna uppnå de kvalifikationer som krävs av EU-institutionerna. Kommissionen arbetar tillsammans med de maltesiska myndigheterna för att så snart som möjligt uppnå detta resultat.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/488 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/488

---

(2004/C 88 E/0501)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0202/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Oklara riktlinjer för uteslutning av anbudsgivare för EU-finansierade arbeten

Riktlinjerna ”Practical Guide to contract procedures financed from the General Budget of the European Communities in the context of external actions” anger hur det skall förfaras vid anbudsinfordringar och urval i samband med EU-finansierade arbeten.

Trots att det gjordes en översyn av dessa riktlinjer 2003 är de dels för strikta och dels lämnar de alltför stort utrymme för olika tolkningar beträffande anbuden från företag och experter. Som exempel på detta kan nämnas punkt 2.3.6 i riktlinjerna (”conflict of interest”), enligt vilken det kan anses föreligga en intressekonflikt och företag därför uteslutas, om de fått delta i någon av de inledande etapperna av ett projekt. Detta gäller alla företag inom företagskonsortier, också internationella sådana, oavsett delägandeförhållandena, även om delägandet omfattar endast 1 procent. Det kunde dock mycket väl tänkas att just sådana anbudsgivare skulle ha de bästa erbjudandena att komma med.

Dessutom leder de oklara formuleringarna till att många bestämmelser tolkas olika av olika delegationer, vilket leder till missförstånd vid urvalet och således till att arbetet inte nödvändigtvis blir utfört på bästa möjliga sätt.

Har kommissionen befattat sig med alla juridiska konsekvenser av riktlinjerna samt med att de tolkas korrekt på alla språk? Om inte: vad tänker kommissionen då göra för att få bort dessa oklarheter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 mars 2004)

Principerna på vilka de praktiska anvisningarna är grundade fastställs i artikel 89 första stycket av budgetförordningen av den 25 juni 2002 som hänför sig till Europeiska Gemenskapernas allmänna budget (1). Alla offentliga kontrakt som helt eller delvis finansieras genom budgeten skall omfattas av principerna om öppenhet, proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering. Enligt artikel 94 a i budgetförordningen får kontrakt inte tilldelas anbudssökande och anbudsgivare som i samband med upphandlingsförfarandet befinner sig i ”intressekonflikt”.

Dessa principer har när det gäller åtgärder avseende tredje land tillämpats på följande sätt:

| — | Enligt artiklarna 237 och 238 i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 (2) om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, beslutas genomförandet av upphandlingsförfarandet avseende tredje land av kommissionen. Kommissionens beslut ”Regler och förfaranden för leveranskontrakt, kontrakt för bygg- och anläggningsarbete, och kontrakt om tjänster som är finansierade från den allmänna budgeten”, antogs den 25 mars 2003 (3). Detta beslut som med medlemsstaternas enhälliga samtycke antogs av kommissionen (4) ersätter handboken från 1999. |
| --- | --- |

—

Enligt artiklarna 237 och 238 i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 (2) om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, beslutas genomförandet av upphandlingsförfarandet avseende tredje land av kommissionen. Kommissionens beslut ”Regler och förfaranden för leveranskontrakt, kontrakt för bygg- och anläggningsarbete, och kontrakt om tjänster som är finansierade från den allmänna budgeten”, antogs den 25 mars 2003 (3). Detta beslut som med medlemsstaternas enhälliga samtycke antogs av kommissionen (4) ersätter handboken från 1999.

| — | Enligt kommissionens nya beslut definieras ”intressekonflikt” som varje händelse som vid någon tidpunkt kan påverka en kandidat, anbudsgivare eller avtalspart att framföra en objektiv och opartisk yrkesmässig åsikt eller kan förhindra att företräde ges åt den upphandlande myndighetens intressen. Varje konflikt med andra aktuella åtaganden eller åtaganden i det förflutna eller med hänsyn till eventuella framtida kontrakt när det gäller en kandidat, anbudsgivare eller avtalspart. Dessa restriktioner tillämpas också på underleverantörer och anställda hos kandidaten, anbudsgivare eller avtalspart. Det måste understrykas att samma definition förekom redan i handboken. |
| --- | --- |

—

Enligt kommissionens nya beslut definieras ”intressekonflikt” som varje händelse som vid någon tidpunkt kan påverka en kandidat, anbudsgivare eller avtalspart att framföra en objektiv och opartisk yrkesmässig åsikt eller kan förhindra att företräde ges åt den upphandlande myndighetens intressen. Varje konflikt med andra aktuella åtaganden eller åtaganden i det förflutna eller med hänsyn till eventuella framtida kontrakt när det gäller en kandidat, anbudsgivare eller avtalspart. Dessa restriktioner tillämpas också på underleverantörer och anställda hos kandidaten, anbudsgivare eller avtalspart. Det måste understrykas att samma definition förekom redan i handboken.

| — | På grundval av detta nya beslut av kommissionen, har EuropeAid antagit den praktiska guiden. Översättningen till spanska, portugisiska och engelska av denna guide har utförts av de berörda avdelningarna inom kommissionen. |
| --- | --- |

—

På grundval av detta nya beslut av kommissionen, har EuropeAid antagit den praktiska guiden. Översättningen till spanska, portugisiska och engelska av denna guide har utförts av de berörda avdelningarna inom kommissionen.

| — | När det gäller bestämmelsen om ”intressekonflikt” i avsnitt 2.3.6 i denna praktiska guide anges: Konkurrens på lika villkor: För att undvika varje intressekonflikt, måste varje företag (innefattande företag inom samma företagsgrupp, andra medlemmar av samma konsortium, och underleverantörer) eller expert som medverkat i förberedelsen av ett projekt uteslutas från deltagande i anbud som grundas på detta förberedande arbete. Den bestämmelse rörande ”intressekonflikt” som parlamentsledamoten hänvisar till är följaktligen rättsligt bindande på grundval av kommissionens beslut. |
| --- | --- |

—

När det gäller bestämmelsen om ”intressekonflikt” i avsnitt 2.3.6 i denna praktiska guide anges: Konkurrens på lika villkor: För att undvika varje intressekonflikt, måste varje företag (innefattande företag inom samma företagsgrupp, andra medlemmar av samma konsortium, och underleverantörer) eller expert som medverkat i förberedelsen av ett projekt uteslutas från deltagande i anbud som grundas på detta förberedande arbete. Den bestämmelse rörande ”intressekonflikt” som parlamentsledamoten hänvisar till är följaktligen rättsligt bindande på grundval av kommissionens beslut.

| — | Förbudet mot att anlita ett företag eller en expert som deltagit i förberedelsen av ett projekt härrör bl.a. från kritik från revisionsrätten i dess särskilda rapport 16/2000 om anbudsförfaranden vid upphandling av tjänster inom Phare- och Tacisprogrammen. Denna bestämmelse är önskvärd från konkurrenssynpunkt för att undvika oegentligheter.av det slag som tidigare inträffat. Därtill är den proportionell och nödvändig för sitt huvudsakliga syfte, att undvika bedrägeri och otillbörlig anbudsgivning. Kommissionen strävar efter att undvika samverkan mellan anbudsgivare. Med hänsyn till de multinationella koncernernas komplexa natur måste förbudet för att vara effektivt vara mycket brett och inte kunna kringgås genom utnyttjande av närstående företag. |
| --- | --- |

—

Förbudet mot att anlita ett företag eller en expert som deltagit i förberedelsen av ett projekt härrör bl.a. från kritik från revisionsrätten i dess särskilda rapport 16/2000 om anbudsförfaranden vid upphandling av tjänster inom Phare- och Tacisprogrammen. Denna bestämmelse är önskvärd från konkurrenssynpunkt för att undvika oegentligheter.av det slag som tidigare inträffat. Därtill är den proportionell och nödvändig för sitt huvudsakliga syfte, att undvika bedrägeri och otillbörlig anbudsgivning. Kommissionen strävar efter att undvika samverkan mellan anbudsgivare. Med hänsyn till de multinationella koncernernas komplexa natur måste förbudet för att vara effektivt vara mycket brett och inte kunna kringgås genom utnyttjande av närstående företag.

| — | Denna bestämmelse har nu tillämpats i mer än tre år avseende projekt om bistånd till tredje land. Den uppgjordes för att beakta det rättsliga sammanhanget såväl som de olika aktörernas intressen. Kommissionens huvudsakliga bekymmer har varit att harmonisera alla sina upphandlingsförfaranden för att göra bestämmelserna mer öppna och för att rationalisera styrningen. På grundval av vunna erfarenheter kommer den särskilda frågan om intressekonflikt att undersökas nästa gång bestämmelserna ses över. Kommissionen kommer naturligtvis att fortsätta att framhålla principerna om rättvis och opartisk behandling när det gäller anbud och kontrakt samt att tillämpa den öppenhet, som är grundläggande för upphandlingsförfarandet avseende gemenskapens bistånd till tredje land. |
| --- | --- |

—

Denna bestämmelse har nu tillämpats i mer än tre år avseende projekt om bistånd till tredje land. Den uppgjordes för att beakta det rättsliga sammanhanget såväl som de olika aktörernas intressen. Kommissionens huvudsakliga bekymmer har varit att harmonisera alla sina upphandlingsförfaranden för att göra bestämmelserna mer öppna och för att rationalisera styrningen. På grundval av vunna erfarenheter kommer den särskilda frågan om intressekonflikt att undersökas nästa gång bestämmelserna ses över. Kommissionen kommer naturligtvis att fortsätta att framhålla principerna om rättvis och opartisk behandling när det gäller anbud och kontrakt samt att tillämpa den öppenhet, som är grundläggande för upphandlingsförfarandet avseende gemenskapens bistånd till tredje land.

---

(1)  EGT L 248, 16.9.2002.

(2)  EGT L 357, 31.12.2002.

(3)  SEC(2003) 387.

(4)  Beslut SEC(1999) 1801/2.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/490 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/490

---

(2004/C 88 E/0502)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0226/04

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Stärkelsefabriker och utvecklingsländer

Vid ett studiebesök i Veendam gjordes jag uppmärksam på möjligheterna att producera stärkelse av kassava i utvecklingsländerna samt på de faktorer som lägger hinder i vägen för att projekt på detta område förverkligas. Kassava är ofta en inhemsk gröda i många utvecklingsländer och den trivs utmärkt väl i den naturliga miljön och kan med fördel användas för produktion av stärkelse. Stärkelse är en råvara för livsmedels-, textil- och pappersindustrin. En stärkelsefabrik kan erbjuda många arbetstillfällen på landsbygden i utvecklingsländerna, där arbetslösheten ofta är hög. Det kommer att leda till många arbetstillfällen inom jordbruk, industri och de små och medelstora företagen. Att bygga en sådan fabrik kostar mellan 4 och 5 miljoner euro. Detta är en investering av försumbar storlek som snabbt kan ge en positiv kick åt det lokala näringslivet i utvecklingsområden. Privata investerare är intresserade av att delta med riskkapital i sådana projekt, men det räcker inte med detta för att projekten skall kunna bli av. Bankerna måste också delta genom att bevilja lån, men från deras sida är samarbetsviljan inte så stor. De banker som deltar vill ha säkerheter för de belopp som de lånar ut. Det vore mycket värdefullt om Europeiska unionen skulle ställa bankgarantier till förfogande för sådana projekt och detta skulle förmå bankerna att ställa upp på projekten. Detta skulle innebära ett klartecken för avsevärda småskaliga investeringar med väldiga ekonomiska återverkningar för det lokala näringslivet i utvecklingsländerna.

| 1. | Känner kommissionen till vilka möjligheter stärkelseindustrin erbjuder för sysselsättningen i utvecklingsländerna och har kommissionen redan noterat problemet med bankgarantier? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till vilka möjligheter stärkelseindustrin erbjuder för sysselsättningen i utvecklingsländerna och har kommissionen redan noterat problemet med bankgarantier?

| 2. | Erkänner kommissionen att avsaknaden av bankgarantier är den faktor som blockerar dessa värdefulla projekt? |
| --- | --- |

2.

Erkänner kommissionen att avsaknaden av bankgarantier är den faktor som blockerar dessa värdefulla projekt?

| 3. | Är kommissionen beredd att ge ett bidrag till en eventuell lösning på problemet? Till exempel genom att ställa bankgarantier till förfogande? |
| --- | --- |

3.

Är kommissionen beredd att ge ett bidrag till en eventuell lösning på problemet? Till exempel genom att ställa bankgarantier till förfogande?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

| 1. | Stärkelseindustrin är i allmänhet en kapitalintensiv sektor. Produktionen av kassava bidrar emellertid inte bara till den ekonomiska utvecklingen i de landsbygdsområden där produktionen sker, utan är också en värdefull källa till sysselsättning. Kommissionen har inte någon särskild erfarenhet av stärkelseindustrin i utvecklingsländer, men ett av våra viktigaste instrument för utveckling inom den privata sektorn, Center for Enterprise Development (centret för företagsutveckling), har arbetat med några projekt inom denna sektor. Kontaktperson vid centret är herr Touré (tfn: (0032-2) 679 19 05, e-post: cto@cde.int) |
| --- | --- |

1.

Stärkelseindustrin är i allmänhet en kapitalintensiv sektor. Produktionen av kassava bidrar emellertid inte bara till den ekonomiska utvecklingen i de landsbygdsområden där produktionen sker, utan är också en värdefull källa till sysselsättning. Kommissionen har inte någon särskild erfarenhet av stärkelseindustrin i utvecklingsländer, men ett av våra viktigaste instrument för utveckling inom den privata sektorn, Center for Enterprise Development (centret för företagsutveckling), har arbetat med några projekt inom denna sektor. Kontaktperson vid centret är herr Touré (tfn: (0032-2) 679 19 05, e-post: cto@cde.int)

| 2. och 3. | Kommissionen är medveten om att avsaknaden av bankgarantier ofta är ett problem för investeringsprojekt i AVS-länder (Afrika, Västindien, Stilla havet). Bland annat av den anledningen ser kommissionen för närvarande över möjligheterna att tillhandahålla garantier. Detta sker på två olika håll. För det första har det viktigaste instrumentet för utveckling av den privata sektorn, dvs. det investerings-anslag på 2,2 miljarder euro som Europeiska investeringsbanken (EIB) förvaltar, möjlighet att ställa garantier till banker. EIB har i en nyligen genomförd undersökning bekräftat behovet av att utveckla lokala finansmarknader och möjligheten att använda garantier i detta syfte. Kommittén för investeringsanslaget skall under kommande månader diskutera om och på vilket sätt EIB skulle kunna ställa bankgarantier. För det andra genomför kommissionen tillsammans med AVS-sekretariatet för närvarande en undersökning av det internationella garantisystemet. Målet med undersökningen är att analysera om det finns behov av garantiinstrument i AVS-länder som inte omfattas av det befintliga garantisystemet. Kommissionen kommer att se till att frågan om bankgarantier i vederbörlig ordning ingår i denna studie och att rekommendationerna från denna studie följs upp på ett lämpligt sätt. |
| --- | --- |

2. och 3.

Kommissionen är medveten om att avsaknaden av bankgarantier ofta är ett problem för investeringsprojekt i AVS-länder (Afrika, Västindien, Stilla havet). Bland annat av den anledningen ser kommissionen för närvarande över möjligheterna att tillhandahålla garantier. Detta sker på två olika håll. För det första har det viktigaste instrumentet för utveckling av den privata sektorn, dvs. det investerings-anslag på 2,2 miljarder euro som Europeiska investeringsbanken (EIB) förvaltar, möjlighet att ställa garantier till banker. EIB har i en nyligen genomförd undersökning bekräftat behovet av att utveckla lokala finansmarknader och möjligheten att använda garantier i detta syfte. Kommittén för investeringsanslaget skall under kommande månader diskutera om och på vilket sätt EIB skulle kunna ställa bankgarantier. För det andra genomför kommissionen tillsammans med AVS-sekretariatet för närvarande en undersökning av det internationella garantisystemet. Målet med undersökningen är att analysera om det finns behov av garantiinstrument i AVS-länder som inte omfattas av det befintliga garantisystemet. Kommissionen kommer att se till att frågan om bankgarantier i vederbörlig ordning ingår i denna studie och att rekommendationerna från denna studie följs upp på ett lämpligt sätt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/491 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/491

---

(2004/C 88 E/0503)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0254/04

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Programmet Global TB Drug Facility

Har kommissionen för avsikt att ge ett bidrag till tuberkulosbekämpningsprogrammet Global TB Drug Facility? Vilket belopp skulle den i så fall föreslå?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

Kommissionen är medveten om att den internationella organisationen Global TB Drug Facility spelar en viktig roll i partnerskapet Stop TB för att öka tillgängligheten till och tillgången på tuberkulosläkemedel av hög kvalitet och för att underlätta utökningen av det internationella DOTS-programmet (korttids-behandling under direktövervakning) för bekämpning av tuberkulos världen över.

Kommissionen har inte för avsikt att ge direkt stöd till Global TB Drug Facility. Dess stöd lämnas inom ramen för handlingsprogrammet för påskyndade insatser mot hiv/aids (humant immunbristvirus/förvärvat immunbristsyndrom), malaria och tuberkulos som led i fattigdomsbekämpningen, i vilket en bred och samstämmig EU-strategi fastställs för 2001-2006. EU:s planerade stödåtgärder för bekämpning av hiv/aids, malaria och tuberkulos kommer med hjälp av olika finansiella instrument att uppgå till totalt 1,2 miljarder euro (dvs. i genomsnitt 300 miljoner euro per år) för perioden 2003-2006. I denna siffra ingår även stöd till den globala fonden för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria. Kommissionen har betalat ut 120 miljoner euro till fonden under 2002 och har planerat ett stöd på 340 miljoner euro för åren 2003-2006. 17 % av de anslag som fördelades i den första omgången gick till projekt för bekämpning av tuberkulos. Genom dessa projekt räknar man med att 2,8 miljoner patienter kommer att omfattas av DOTS-programmet jämfört med 830 000 under 2002. Vidare är 46 % av anslagen för alla sjukdomarna avsedda för att tillhandahålla läkemedel och basprodukter. Dessutom kan nämnas att så gott som alla kommissionens bilaterala hälso- och sjukvårdsprogram bygger på ett integrerat synsätt när det gäller att förbättra tillhandahållandet av primärvård. Detta inbegriper diagnos och lämplig behandling av tuberkulos, och man ser härvid till att läkemedlen mot tuberkulos används effektivt så att man kan undvika uppkomsten av ytterligare resistens mot dessa läkemedel.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/492 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/492

---

(2004/C 88 E/0504)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0266/04

från John McCartin (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   Import av fjäderfäkött till EU

Skulle kommissionen kunna redogöra för dels hur stor mängd fjäderfäkött som enligt tillgänglig importstatistik har importerats till EU under det senaste halvåret, dels huruvida ett förbud mot sådan import skulle få någon större inverkan på EU:s köttmarknad?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Under de första sex månaderna 2003 importerades 411 000 ton fjäderfäkött (levande fjäderfä och fjäderfäköttprodukter) till EU. Importen var 26 % större än under motsvarande period 2002.

Man uppskattar att 800 000 ton fjäderfäkött importerades till EU under 2003, vilket motsvarar 9 % av det fjäderfäkött som konsumeras inom EU och 2 % av allt kött som konsumeras inom EU.

De huvudsakliga leverantörerna av fjäderfäkött till EU under 2003 var Brasilien (cirka 400 000 ton), Thailand (cirka 190 000 ton) och länderna i Central- och Östeuropa.

Ett totalförbud mot fjäderfäimport till EU kan betraktas som något av en hypotetisk fråga. Även om ett förbud kan innebära att tillgången på fjäderfäkött minskar för konsumenterna inom EU skulle minskningen i så fall bli mindre än de 9 % som anges ovan. Detta beror på att den minskade importen åtminstone delvis skulle kompenseras av fjäderfäkött och griskött från Europa. Man bör hålla i åtanke att EU exporterade cirka 1 000 000 ton fjäderfäkött under år 2003 och fick ett handelsöverskott på 200 000 ton av detta kött.

Ju kortare period förbudet tillämpas desto mindre blir förbudets eventuella inverkan proportionellt sett. Dessutom skulle en eventuell minskning av tillgången på kött i EU:s femton medlemsstater efter den 1 maj 2004 kompenseras av en större tillgång på kött från de nya medlemsstaterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/492 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/492

---

(2004/C 88 E/0505)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0302/04

från Christa Randzio-Plath (PSE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Arbetsvillkoren för kvinnliga blomsterarbetare i Afrika, Asien och Latinamerika

Tyskland är den största importmarknaden för snittblommor från Latinamerika, Asien och Afrika. Majoriteten av dem som arbetar på plantagerna i dessa regioner är kvinnor. Ofta har de ytterst låga löner och osäkra anställningsvillkor. På grund av de undermåliga arbetsvillkoren och användningen av, i Europa ofta förbjudna bekämpningsmedel utan lämplig skyddsklädsel eller annan skyddsutrustning, utsätts dessa kvinnor för stora hälsorisker som cancer, luftvägsbesvär samt missfall och barn födda med missbildningar. Kvinnliga arbetare som organiserar sig i fackföreningar diskrimineras eller utsätts för press från arbetsledningens sida och följaktligen är det svårt att få till stånd en förbättring av villkoren av egen kraft.

| 1. | I vad mån anser Europeiska kommissionen att det finns politiska och tekniska möjligheter till att efterskänka importtullen på produkter från företag som producerar enligt ekologiskt och socialt acceptabla förhållanden? Vilka andra instrument bedömer kommissionen kan användas för positiv diskriminering av blommor som producerats och sålts under rimliga villkor? |
| --- | --- |

1.

I vad mån anser Europeiska kommissionen att det finns politiska och tekniska möjligheter till att efterskänka importtullen på produkter från företag som producerar enligt ekologiskt och socialt acceptabla förhållanden? Vilka andra instrument bedömer kommissionen kan användas för positiv diskriminering av blommor som producerats och sålts under rimliga villkor?

| 2. | Vilka övriga instrument, t.ex. handels- och samarbetsavtal, samt medel för utvecklingssamarbete utnyttjar EU för att påverka arbets- och hälsoförhållandena i tredje världen? |
| --- | --- |

2.

Vilka övriga instrument, t.ex. handels- och samarbetsavtal, samt medel för utvecklingssamarbete utnyttjar EU för att påverka arbets- och hälsoförhållandena i tredje världen?

| 3. | Den 23 november 2003 inträffade en av de svåraste kemiolyckorna överhuvudtaget inom blomster-industrin på plantagen Aposentos Flowers i Bogotà, med ett stort antal skadade kvinnliga arbetare. I vad mån avser kommissionen reagera på detta och vilka åtgärder avser man vidta? |
| --- | --- |

3.

Den 23 november 2003 inträffade en av de svåraste kemiolyckorna överhuvudtaget inom blomster-industrin på plantagen Aposentos Flowers i Bogotà, med ett stort antal skadade kvinnliga arbetare. I vad mån avser kommissionen reagera på detta och vilka åtgärder avser man vidta?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Respekt för de mänskliga rättigheterna, även grundläggande arbetsnormer, är en prioritet för EU. EU förespråkar, i sin handelspolitik, effektiv tillämpning av grundläggande arbetsnormer (enligt definition i ILO:s konventioner) genom uttryckliga ordningar och framför allt genom det allmänna preferenssystemet (GSP). I detta system kan ett land få extra tullförmåner om det följer överenskomna internationella grundläggande arbetsnormer (ILO:s grundläggande konventioner) eller om det uppfyller de viktigaste punkterna i internationellt erkända standarder och riktlinjer för hållbar förvaltning av tropiska regnskogar. I många av gemenskapens befintliga bilaterala avtal hänvisas också till respekt för grundläggande arbetsnormer, till exempel Cotonouavtalet och avtalet med Chile. Den kompletterande rollen som tekniskt stöd spelar i detta sammanhang är viktigt.

| 1. | Användningen av tullförmåner och förmånshandelsordningar, som det allmänna preferenssystemet (GSP), i syfte att stimulera handel med sådana produkter som producerats under önskvärda förhållanden skapar inte desto mindre både tekniska och politiska svårigheter.
  Den tekniska svårigheten är att själva produkten kan vara omöjlig att urskilja från de produkter som producerats under förhållanden som inte lever upp till de standarder som EU vill främja, samtidigt som importtullar måste avse produkter som kan skiljas åt, så att tulltjänstemännen kan ta ut lämplig tull.
  Den politiska svårigheten ligger i att det ännu inte finns något avtal mellan WTO:s medlemmar som säger att det är befogat att behandla en produkt annorlunda beroende på det sätt den producerats på. Suveräna stater ser det som sin befogenhet att välja och driva igenom sin egen ordning för sociala angelägenheter och miljö. Eftersom EU måste respektera restriktionerna i de fördrag som dessa länder kan ha undertecknat, har unionen inte befogenhet att föreskriva dessa villkor utanför sina egna gränser, annat än enligt avtal som köpare av varor. WTO-medlemmar har emellertid möjlighet att vidta frivilliga åtgärder för positiv särbehandling av varor som producerats och saluförts på rättvist sätt (till exempel genom att ge stöd åt ett märke). |
| --- | --- |

1.

Användningen av tullförmåner och förmånshandelsordningar, som det allmänna preferenssystemet (GSP), i syfte att stimulera handel med sådana produkter som producerats under önskvärda förhållanden skapar inte desto mindre både tekniska och politiska svårigheter.

Den tekniska svårigheten är att själva produkten kan vara omöjlig att urskilja från de produkter som producerats under förhållanden som inte lever upp till de standarder som EU vill främja, samtidigt som importtullar måste avse produkter som kan skiljas åt, så att tulltjänstemännen kan ta ut lämplig tull.

Den politiska svårigheten ligger i att det ännu inte finns något avtal mellan WTO:s medlemmar som säger att det är befogat att behandla en produkt annorlunda beroende på det sätt den producerats på. Suveräna stater ser det som sin befogenhet att välja och driva igenom sin egen ordning för sociala angelägenheter och miljö. Eftersom EU måste respektera restriktionerna i de fördrag som dessa länder kan ha undertecknat, har unionen inte befogenhet att föreskriva dessa villkor utanför sina egna gränser, annat än enligt avtal som köpare av varor. WTO-medlemmar har emellertid möjlighet att vidta frivilliga åtgärder för positiv särbehandling av varor som producerats och saluförts på rättvist sätt (till exempel genom att ge stöd åt ett märke).

| 2. | Det är därför som kommissionen med intresse har iakttagit utvecklingen av en rörelse för rättvis handel med blommor och utvecklingen av program för rättvis och etisk handel i allmänhet. Genom dessa kan kunder påverka produktionsförhållandena genom att endast välja produkter som lever upp till hans eller hennes förväntningar och önskningar. Kommissionen har för avsikt att övervaka följderna av de aktuella programmen och överväger aktivt om några intiativ på europeisk nivå kan göra dem mer effektiva.
  Hälsosituationen för jordbruksarbetare är en viktig punkt när det gäller utvecklingssamarbetet. Särskilda program utarbetas alltid i samarbete med mottagarländerna. Ett exempel på ett program inom detta område är bekämpningsmedelsprogrammet, en verksamhet i alla AVS-länderna med en budget på 29,12 miljoner euro. Den leds av COLEACP (se www.coleacp.org) och ett av dess huvudmål är säkerhet vid användning av bekämpningsmedel.
  Mer generellt utförs en hållbarhetsbedömning för varje avtal som förhandlas för att bedöma potentiell handelsrelaterad inverkan på miljön, den sociala utvecklingen och ekonomierna. Fattigdom, jämställdhet mellan könen och hälsa är sociala dimensioner som värderas i varje bedömning. Till slut integreras bedömningsresultaten i politiken för att hjälpa till att garantera sammanhållning mellan handels- och utvecklingspolitikerna och dämpa negativa effekter för eftersatta sociala grupper.
  Kommissionen är också aktivt engagerad i utvecklingen av företagens sociala ansvar med fokus på utvecklingsländer. Utöver att förespråka ett antal etablerade instrument för socialt ansvarstagande, upprättade kommissionen år 2002 Europeiska forumet om företagens sociala ansvar med deltagande av flera berörda aktörer till följd av sitt meddelande om företagens sociala ansvar (1). Forumets rundabords-möte om utvecklingsfrågor granskade ett antal frågor om hållbar utveckling och stärkande av sociala standarder och miljöstandarder i utvecklingsländer. Där ingick rollen för världsomfattande normer och kodexar för företags sociala ansvar, möjligheten att utveckla sektorspecifika insatser för företagens sociala ansvar, behovet av att utveckla medvetande om företagens sociala ansvar på lokal och regional nivå och vikten av att se till att metoder för det sociala ansvarstagandet gäller genom hela leveranskedjan i utvecklingsländer. |
| --- | --- |

2.

Det är därför som kommissionen med intresse har iakttagit utvecklingen av en rörelse för rättvis handel med blommor och utvecklingen av program för rättvis och etisk handel i allmänhet. Genom dessa kan kunder påverka produktionsförhållandena genom att endast välja produkter som lever upp till hans eller hennes förväntningar och önskningar. Kommissionen har för avsikt att övervaka följderna av de aktuella programmen och överväger aktivt om några intiativ på europeisk nivå kan göra dem mer effektiva.

Hälsosituationen för jordbruksarbetare är en viktig punkt när det gäller utvecklingssamarbetet. Särskilda program utarbetas alltid i samarbete med mottagarländerna. Ett exempel på ett program inom detta område är bekämpningsmedelsprogrammet, en verksamhet i alla AVS-länderna med en budget på 29,12 miljoner euro. Den leds av COLEACP (se www.coleacp.org) och ett av dess huvudmål är säkerhet vid användning av bekämpningsmedel.

Mer generellt utförs en hållbarhetsbedömning för varje avtal som förhandlas för att bedöma potentiell handelsrelaterad inverkan på miljön, den sociala utvecklingen och ekonomierna. Fattigdom, jämställdhet mellan könen och hälsa är sociala dimensioner som värderas i varje bedömning. Till slut integreras bedömningsresultaten i politiken för att hjälpa till att garantera sammanhållning mellan handels- och utvecklingspolitikerna och dämpa negativa effekter för eftersatta sociala grupper.

Kommissionen är också aktivt engagerad i utvecklingen av företagens sociala ansvar med fokus på utvecklingsländer. Utöver att förespråka ett antal etablerade instrument för socialt ansvarstagande, upprättade kommissionen år 2002 Europeiska forumet om företagens sociala ansvar med deltagande av flera berörda aktörer till följd av sitt meddelande om företagens sociala ansvar (1). Forumets rundabords-möte om utvecklingsfrågor granskade ett antal frågor om hållbar utveckling och stärkande av sociala standarder och miljöstandarder i utvecklingsländer. Där ingick rollen för världsomfattande normer och kodexar för företags sociala ansvar, möjligheten att utveckla sektorspecifika insatser för företagens sociala ansvar, behovet av att utveckla medvetande om företagens sociala ansvar på lokal och regional nivå och vikten av att se till att metoder för det sociala ansvarstagandet gäller genom hela leveranskedjan i utvecklingsländer.

| 3. | Kommissionen hörde om kemikalieolyckan på Aposentos-plantagen i november 2003 och beklagar denna. Det är utanför kommissionens befogenheter att vidare reagera på en sådan situation som uppstår i tredje land, men EU:s samarbetsprogram är inriktade på att undvika situationer som den i Bogotás blomsterindustri. I Colombia stöder kommissionen till exempel den nationella fackföreningsskolan (Escuela Nacional Sindical) som ska främja respekten för sociala och ekonomiska rättigheter i landet. Dessutom kommer sociala frågor att vara centrala på det kommande toppmötet mellan EU, Latinamerika och Västindien i Guadalajara, Mexiko, den 28 maj. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen hörde om kemikalieolyckan på Aposentos-plantagen i november 2003 och beklagar denna. Det är utanför kommissionens befogenheter att vidare reagera på en sådan situation som uppstår i tredje land, men EU:s samarbetsprogram är inriktade på att undvika situationer som den i Bogotás blomsterindustri. I Colombia stöder kommissionen till exempel den nationella fackföreningsskolan (Escuela Nacional Sindical) som ska främja respekten för sociala och ekonomiska rättigheter i landet. Dessutom kommer sociala frågor att vara centrala på det kommande toppmötet mellan EU, Latinamerika och Västindien i Guadalajara, Mexiko, den 28 maj.

---

(1)  KOM(2002) 347 av den 2 juli 2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/494 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/494

---

(2004/C 88 E/0506)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0306/04

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Säkerhetsvakter på flyg

De amerikanska myndigheterna kräver att europeiska flygbolag som en säkerhetsåtgärd skall ha beväpnade säkerhetsvakter ombord på vissa transatlantiska flygningar. Vissa medlemsstater är beredda att använda beväpnade säkerhetsvakter, andra intar en strängt avvisande inställning.

En avgörande fråga gäller vilken typ av ammunition som de beväpnade säkerhetsvakterna skall använda, eftersom det inte är möjligt att använda konventionell ammunition på grund av dess stora anslagskraft.

Kommissionen ombeds besvara följande frågor:

| 1. | Vilken typ av ammunition använder de beväpnade säkerhetsvakterna? |
| --- | --- |

1.

Vilken typ av ammunition använder de beväpnade säkerhetsvakterna?

| 2. | Är denna typ av ammunition förenlig med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna? |
| --- | --- |

2.

Är denna typ av ammunition förenlig med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna?

| 3. | Vilka ytterligare åtgärder avser kommissionen att vidta? |
| --- | --- |

3.

Vilka ytterligare åtgärder avser kommissionen att vidta?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen har inte några uppgifter om vilken typ av vapen och ammunition de beväpnade säkerhetsvakterna ombord på flygplanen har och vilka interventionstekniker de använder sig av. Med hänsyn till uppdragens art är sådana uppgifter konfidentiella. Det är upp till de enskilda medlemsstaterna att besluta om vilka metoder deras poliser skall använda, dock med respekt för Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna.

Med hänsyn till de krav som USA har ställt på flera medlemsstaters flygbolag om att beväpnade poliser skall finnas ombord på vissa riskutsatta flygningar, kommer det i framtiden att bli nödvändigt med gemensamma åtgärder för att organisera samarbetet med de amerikanska myndigheterna på ett mer balanserat sätt. För kommissionen är frågan om beväpnade poliser ombord på flygplan bara en aspekt av den mer generella frågan om att vidta optimala säkerhetsåtgärder för transatlantiska och inomeuropeiska flygningar. Kommissionen håller på att förbereda en omfattande diskussion med medlemsstaterna där de skillnader som finns kommer att beaktas.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/495 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/495

---

(2004/C 88 E/0507)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0318/04

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Personer med psykiska besvär i Ryssland

Är kommissionen medveten om det bristfälliga rättsliga skydd som personer med psykiska besvär har i Ryssland?

Kan kommissionen precisera och klarlägga vilka åtgärder som vidtagits för att hjälpa dessa människor och huruvida denna fråga tagits upp med myndigheterna på högsta möjliga nivå?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över behandlas frågan om diskriminering av funktions-hindrade personer inte i direkta ordalag i den ryska författningen. Lagar med förbud mot diskriminering finnes, men dessa förefaller inte alltid tillämpas på adekvat vis.

Kommissionen har under flera år inom ramen för Tacisprogrammet arbetat för att förbättra behandlingen av funktionshindrade personer i Ryssland. Projektet Partnership in health, education and social assistance (partnerskap för hälsovård, utbildning och socialvård) kan nämnas som ett exempel. Det genomfördes i samarbete med det ryska utbildningsministeriet, som en del av 1999 års Tacisåtgärdsprogram för Ryssland, och dess syfte var att främja tidig upptäckt av funktionshinder och bättre behandling av barn i flera regioner i Ryssland.

Andra projekt som skall genomföras i samarbete med ryska institutioner, t.ex. ministeriet för arbetsmarknadsfrågor och social utveckling, håller på att förberedas.

Projekten syftar bl.a. till att

| — | förbättra den nuvarande lagstiftningen, |
| --- | --- |

—

förbättra den nuvarande lagstiftningen,

| — | utveckla mekanismer för samarbetet mellan offentliga inrättningar och organisationer som har att göra med funktionshindrade barn, |
| --- | --- |

—

utveckla mekanismer för samarbetet mellan offentliga inrättningar och organisationer som har att göra med funktionshindrade barn,

| — | utveckla program för social integrering av funktionshindrade barn och ge stöd till deras familjer, |
| --- | --- |

—

utveckla program för social integrering av funktionshindrade barn och ge stöd till deras familjer,

| — | förbättra utbildningen av socialarbetare, vårdpersonal och lärare, och |
| --- | --- |

—

förbättra utbildningen av socialarbetare, vårdpersonal och lärare, och

| — | förbättra andra människors kännedom om funktionshindrade barns och deras familjers rättigheter, om de problem de möter och om de bidrag de kan ge samhället. |
| --- | --- |

—

förbättra andra människors kännedom om funktionshindrade barns och deras familjers rättigheter, om de problem de möter och om de bidrag de kan ge samhället.

I syfte att främja bättre förståelse för och behandling av funktionshindrade, särskilt barn, har kommissionen även tillhandahållit stöd till ett antal icke-statliga organisationer, välgörenhetsorganisationer, föräldraföreningar och religiösa organisationer, via sitt program för det civila samhället.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/496 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/496

---

(2004/C 88 E/0508)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0341/04

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   ”Made in EU”

Enligt uppgift leker kommissionen med tanken att införa en märkning av typen ”made in EU”.

Stämmer detta? När kommer i så fall ett konkret förslag att läggas fram?

Vad kan en sådan EU-märkning ha för mervärde i förhållandet till medlemsstaternas nationella märkning?

Har samråd redan skett med representativa företrädare för näringslivet? Hur ser de i så fall på saken?

Kommer EU-märkningen att kunna kombineras med en nationell märkning?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

Med anledning av att vissa industrisektorer och medlemsstater på nytt har visat intresse för tanken på att ta fram gemenskapsregler om ursprungsmärkning har kommissionen i syfte att sätta igång en diskussion om denna fråga utarbetat ett arbetsdokument med en redogörelse för vad ett sådant märknings system innebär. Dokumentet lades fram för artikel 133-kommittén den 19 december 2003. Kommissionen har ännu inte lagt fram några konkreta förslag till åtgärder. Den har i stället uppmanat medlemsstaterna till interna överläggningar om denna fråga.

Dokumentet finns tillgängligt på webbplatsen för kommissionens generaldirektorat för handel (dvs. webbplatsen External Trade). I dokumentet ges en överblick över fördelarna och nackdelarna med en ”Made in the EU”-ursprungsmärkning och anges de alternativ som bör beaktas:

| — | Frivillig ursprungsmärkning av både importerade varor och varor som tillverkas i EU. |
| --- | --- |

—

Frivillig ursprungsmärkning av både importerade varor och varor som tillverkas i EU.

| — | Obligatorisk ursprungsmärkning av importerade varor och frivillig ursprungsmärkning av varor som tillverkas i EU (dvs. ett blandat system). |
| --- | --- |

—

Obligatorisk ursprungsmärkning av importerade varor och frivillig ursprungsmärkning av varor som tillverkas i EU (dvs. ett blandat system).

| — | Obligatorisk ursprungsmärkning av både importerade varor och varor som tillverkas i EU. |
| --- | --- |

—

Obligatorisk ursprungsmärkning av både importerade varor och varor som tillverkas i EU.

Frågan om de nationella systemen för ursprungsmärkning tas inte upp i dokumentet och det bör betonas att det inte har lagts fram några förslag i vilka fortsatt användning av de systemen ifrågasätts. Det är upp till alla berörda parter på nationell nivå och EU-nivå att ta ställning till huruvida de har intresse av att det tas fram gemenskapsregler om ursprungsmärkning (här ingår frågan om det ligger ett mervärde i att en ”Made in the EU”-ursprungsmärkning anges på varor) och, om de önskar att åtgärder skall vidtas, till vilken typ av rättsakt som bör användas och räckvidden för denna.

Kommissionen har kontaktat företrädare för näringsliv och konsumenter och dessa inkommer med synpunkter och förslag. Med tanke på hur långt överläggningarna har kommit kommer kommissionen troligen att kunna lägga fram resultatet av dessa för Europaparlamentet och rådet i slutet av mars i år, men eventuellt kommer det att krävas längre tid.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/497 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/497

---

(2004/C 88 E/0509)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0352/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Parmalataffären och dess återverkningar för mejerinäringen i Lazio

Verkningarna av den omtalade skandalen kring Parmalat har varit särskilt kännbara för producenterna i Lazio eftersom företaget hade förvärvat Centrale del latte di Roma och i praktiken kontrollerade 70 procent av marknaden i Lazio. Detta har medfört allvarliga återverkningar för den nationella färskmjölksektorn, som är starkt koncentrerad till regionen. Av färsk statistik framgår att Lazio ligger på femte plats i Italien när det gäller produktionen av färsk mjölk med 33 procent av produktionen i landet som helhet och på första plats när det gäller konsumtionen, medan konsumenterna i övriga Italien hellre köper hållbarhets-behandlad eller mikrofiltrerad mjölk.

Jordbruksföretagen i Lazios mejerisektor har därför drabbats i dubbelt hänseende, dels när det gäller riskerna i samband med den redan pågående krisen vid Centrale del latte di Roma, dels när det gäller producenternas utestående fordringar på Parmalat, vilkas mjölk når företaget via föreningar och kooperativ.

Det italienska jordbruksministeriet ha redan inlett åtgärder för att införa ”sektorskontrakt”, som går ut på att stötta uppfödarna för att de i samförstånd skall genomföra en rationalisering av systemet inom varje livsmedelssektor och på så sätt öka effektiviteten och produktionen. Åtgärden kommer att göra det möjligt att på nationell nivå reparera en del av de skador som vållats av krisen vid Parmalat.

Kan kommissionen, med tanke på nödvändigheten att intervenera särskilt i regionen Lazio av de orsaker som redovisats ovan och med beaktande av att den regionala jordbrukspolitiken omfattas av Europeiska unionens fulla befogenheter, svara på följande frågor:

| 1. | Planerar EU program för att intervenera regionalt och införa stimulansåtgärder för hanteringen av krisen inom jordbrukssektorn? |
| --- | --- |

1.

Planerar EU program för att intervenera regionalt och införa stimulansåtgärder för hanteringen av krisen inom jordbrukssektorn?

| 2. | Kan regionen Lazio utnyttja någon fond för stöd till jordbruksföretagen i liknande fall? |
| --- | --- |

2.

Kan regionen Lazio utnyttja någon fond för stöd till jordbruksföretagen i liknande fall?

| 3. | Om inte, kan kommissionen ge upplysningar om hur företagen skall kunna utnyttja andra fonder som står till förfogande för sektorn, genom att de används för dessa ändamål? |
| --- | --- |

3.

Om inte, kan kommissionen ge upplysningar om hur företagen skall kunna utnyttja andra fonder som står till förfogande för sektorn, genom att de används för dessa ändamål?

Svar från Franz Fischler kommissionens vägnar

(6 april 2004)

I regionen Lazio bidrar Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till samfinansieringen av landsbygdsutvecklingsplanen 2000/2006 för Lazio och till Leader+-programmet. I dessa två program föreskrivs inga särskilda åtgärder i samband med krissituationer inom jordbrukssektorn, men de innehåller en samling interventionsåtgärder för att främja utvecklingen inom jordbruksföretagen och bearbetningen/saluföringen av jordbruksprodukter samt för att främja utvecklingen av Lazios landsbygdsområden. Eftersom det här rör sig om negativa följder av Parmalatskandalen erbjuder rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar (1) inga lämpliga åtgärder som kan användas till förmån för de små mjölkproducenter som blivit lidande på grund av Parmalatkrisen.

Det bör understrykas att det är de italienska nationella och regionala myndigheterna som har ansvaret för genomförandet av stöd som samfinansieras på gemenskapsnivå inom ramen för ovannämnda program. Kommissionen står för uppföljning och kontroll av programmen, men är inte ansvarig för förvaltningen av de olika åtgärderna ute på fältet.

Därmed är det ”Assesorato all'Agricoltura” (ansvarig för programförvaltningen i regionen Lazio) som har möjlighet att tillhandahålla särskilda uppgifter om vem som har rätt att omfattas av stöd.

När det gäller parlamentsledamotens tredje fråga föreskrivs det olika marknadsstödåtgärder inom ramen för organisationen av den gemensamma marknaden, såsom kvotsystem, exportbidrag, åtgärder för avyttring av smör och pulver samt intervention. Ingen av dessa åtgärder kan emellertid användas för att bidra till en eventuell lösning i samband med Parmalataffären.

Kommissionen har behörighet när det gäller godkännandet av sådana statliga stöd som Italien beviljar jordbrukssektorn i enlighet med artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget. Jordbrukare inom mjölksektorn kan eventuellt utnyttja de existerande nationella och regionala stöd som redan har godkänts av kommissionen samt de nya stöd som kan anmälas enligt artikel 88 i EG-fördraget eller som omfattas av undantag enligt kommissionens förordning (EG) nr 1/2004 av den 23 december 2003 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag som är verksamma inom produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter (2).

När de statliga stöden till jordbrukssektorn anmälts granskar kommissionens deras förenlighet med den gemensamma marknaden i enlighet med ovannämnda förordning samt med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd inom jordbrukssektorn. Stöden till företag i svårigheter granskas med hänsyn till gemenskapens riktlinjer för stöd som syftar till att rädda eller omorganisera företag i svårigheter.

För närvarande undersöker kommissionen huruvida bestämmelserna enligt det italienska dekret nr 16 av den 27 januari 2004 är förenliga med reglerna för statligt stöd. Dekretet innehåller angelägna bestämmelser på områdena jordbruk och fiske och det föreskrivs stödåtgärder för de mjölkbönder som inte har fått betalt för sina produkter.

---

(1)  EGT L 160, 26.6.1999.

(2)  EUT L 1, 3.1.2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/498 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/498

---

(2004/C 88 E/0510)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0403/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Konkurrenssnedvridning som går ut över miljö och mänskligt arbete när halvfabrikatet primäraluminium billigproduceras på Island

| 1. | Känner kommissionen till att det på Island, som är associerat med EU, förutom de två nuvarande aluminiumsmältverken, av vilka det ena ägs av det kanadensiska företaget Alcan och ligger invid Hafnarfjörður (årsproduktion 173 000 ton) och det andra ägs av det amerikanska företaget Norderal och ligger norr om Reykjavik (årsproduktion 90 000 ton) skall byggas ett tredje aluminiumsmältverk? Detta sistnämnda skall tillhöra det amerikanska företaget Alcoa och ligga i Reyðarfjörður. Byggarbetena skall inledas 2005 och från och med 2007 kommer årsproduktionen av halvfabrikatet primäraluminium att uppgå till 295 000 ton. |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det på Island, som är associerat med EU, förutom de två nuvarande aluminiumsmältverken, av vilka det ena ägs av det kanadensiska företaget Alcan och ligger invid Hafnarfjörður (årsproduktion 173 000 ton) och det andra ägs av det amerikanska företaget Norderal och ligger norr om Reykjavik (årsproduktion 90 000 ton) skall byggas ett tredje aluminiumsmältverk? Detta sistnämnda skall tillhöra det amerikanska företaget Alcoa och ligga i Reyðarfjörður. Byggarbetena skall inledas 2005 och från och med 2007 kommer årsproduktionen av halvfabrikatet primäraluminium att uppgå till 295 000 ton.

| 2. | Känner kommissionen till att Alcoas etablering beror av projektet Karahnjukur som drivs av Islands nationella energiföretag Landsvirkjun? Projektet går ut på att det skall anläggas ett vattenmagasin med en yta på 57 kvadratkilometer och ett djup på flera tiotals meter, samt en rad dammar, av vilka den största skall bli 750 meter lång och 190 meter hög, så att den unika kanjondalen Hafrahvammergjufur tillsammans med livsmiljöer för olika djur kommer att försvinna under vatten. |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att Alcoas etablering beror av projektet Karahnjukur som drivs av Islands nationella energiföretag Landsvirkjun? Projektet går ut på att det skall anläggas ett vattenmagasin med en yta på 57 kvadratkilometer och ett djup på flera tiotals meter, samt en rad dammar, av vilka den största skall bli 750 meter lång och 190 meter hög, så att den unika kanjondalen Hafrahvammergjufur tillsammans med livsmiljöer för olika djur kommer att försvinna under vatten.

| 3. | Känner kommissionen till att den italienska byggkoncernen Impregilo, som gått in med ett mycket förmånligare anbud än sina danska, engelska och tyska konkurrenter, i strid med sin avtalsfästa skyldighet att följa alla isländska bestämmelser, tar in arbetstagare från Rumänien och Portugal, med hjälp av ett annat italienskt företag som mellanhand, och betalar dem mycket lägre löner och ger dem sämre förmåner? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att den italienska byggkoncernen Impregilo, som gått in med ett mycket förmånligare anbud än sina danska, engelska och tyska konkurrenter, i strid med sin avtalsfästa skyldighet att följa alla isländska bestämmelser, tar in arbetstagare från Rumänien och Portugal, med hjälp av ett annat italienskt företag som mellanhand, och betalar dem mycket lägre löner och ger dem sämre förmåner?

| 4. | Är den energi som skall levereras från vattenkraftverket till Alcoa prissatt på ett sådant sätt att det täcker kostnaderna? Eller är det omöjligt att fastställa detta, eftersom priset är hemligt? |
| --- | --- |

4.

Är den energi som skall levereras från vattenkraftverket till Alcoa prissatt på ett sådant sätt att det täcker kostnaderna? Eller är det omöjligt att fastställa detta, eftersom priset är hemligt?

| 5. | Innebär ett sådant arbetssätt att vårdslöshet i relation till miljö och arbetskraft är en etableringsfaktor som också andra företag kan ta efter? |
| --- | --- |

5.

Innebär ett sådant arbetssätt att vårdslöshet i relation till miljö och arbetskraft är en etableringsfaktor som också andra företag kan ta efter?

| 6. | Har detta projekt med allt vad det innebär av miljöförstöring och snedvridningar av konkurrensen varit föremål för överläggningar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet? Har kommissionen för avsikt att uppmärksamma det i förhandlingar med Islands regering? |
| --- | --- |

6.

Har detta projekt med allt vad det innebär av miljöförstöring och snedvridningar av konkurrensen varit föremål för överläggningar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet? Har kommissionen för avsikt att uppmärksamma det i förhandlingar med Islands regering?

Källa: den nederländska tidningen ”NRC-Handelsblad” av den 29 januari 2004.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

| 1. | Kommissionen är medveten om att ett aluminiumsmältverk skall byggas på östra Island. Projektet är kopplat till investeringen i kraftverket i Kárahnjúkar och också till hamnanläggningen som skall byggas i Reyðarfjörður. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen är medveten om att ett aluminiumsmältverk skall byggas på östra Island. Projektet är kopplat till investeringen i kraftverket i Kárahnjúkar och också till hamnanläggningen som skall byggas i Reyðarfjörður.

| 2. | Både industriministeriet och energibolaget (Landsvirkjun) har försäkrat att dammen skulle byggas på ett lavafält med endast myskmalva och inget annat liv. I ett utslag av den 24 januari 2004 rörande kraftverkets inverkan på miljön bekräftade den isländska högsta domstolen alla argument som lagts fram av det statliga energibolaget (Landsvirkjun) i dess miljökonsekvensbedömning och konstaterade att konsekvensbedömningen hade utförts på ett professionellt och lagenligt sätt. |
| --- | --- |

2.

Både industriministeriet och energibolaget (Landsvirkjun) har försäkrat att dammen skulle byggas på ett lavafält med endast myskmalva och inget annat liv. I ett utslag av den 24 januari 2004 rörande kraftverkets inverkan på miljön bekräftade den isländska högsta domstolen alla argument som lagts fram av det statliga energibolaget (Landsvirkjun) i dess miljökonsekvensbedömning och konstaterade att konsekvensbedömningen hade utförts på ett professionellt och lagenligt sätt.

| 3. | Komissionen skulle vilja betona att bilaga XVIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbets-rådet, ändrad genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 37/89 av den 30 april 1998, utvidgar den geografiska räckvidden för Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (1) till EES-länder som inte är medlemmar i EU. Därav följer att företag skall garantera att arbetstagare på isländsk mark, oavsett vilken lag som gäller för deras anställningförhållanden, arbetar på de anställningsvillkor som gäller på Island i följande frågor: längsta arbetstid och kortaste vilotid, minsta antal betalda semesterdagar per år, minimilön (inbegripet övertidsersättning), villkor för att ställa arbetstagare till förfogande, säkerhet, hälsa och hygien på arbetsplatsen, skyddsåtgärder med hänsyn till arbets- och anställningsvillkor för barn och unga, lika behandling av kvinnor och män samt andra bestämmelser om icke-diskriminerande behandling. Det är de nationella myndigheterna i de berörda EES-medlemsstaterna som ser till att enskilda arbetsgivare följer dessa regler.
  Kommissionen är, enligt befintliga uppgifter, medveten om att Impreglio har anställda från Portugal och Rumänien, bland andra nationaliteter. Inga formella klagomål har framförts till isländska myndigheter om överträdelser av isländsk lagstiftning, även om förbundet för isländska fackförbund har uttryck en allmän oro över arbetarnas arbetsvillkor och löner i det italienska företaget. Isländsk nationell lagstiftning innehåller bestämmelser rörande minimirättigheter och minimilön för arbetare av alla nationaliteter som arbetar i landet (2). En tvist mellan isländska myndigheter och Impreglio rörande löner och arbetsvillkor har precis lösts (oktober 2003). Enligt det isländska fackförbundet ASI är det ett par meningsskiljaktigheter om arbetsvillkoren kvar att förhandla om och lönerna är också i enlighet med isländsk lag. |
| --- | --- |

3.

Komissionen skulle vilja betona att bilaga XVIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbets-rådet, ändrad genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 37/89 av den 30 april 1998, utvidgar den geografiska räckvidden för Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (1) till EES-länder som inte är medlemmar i EU. Därav följer att företag skall garantera att arbetstagare på isländsk mark, oavsett vilken lag som gäller för deras anställningförhållanden, arbetar på de anställningsvillkor som gäller på Island i följande frågor: längsta arbetstid och kortaste vilotid, minsta antal betalda semesterdagar per år, minimilön (inbegripet övertidsersättning), villkor för att ställa arbetstagare till förfogande, säkerhet, hälsa och hygien på arbetsplatsen, skyddsåtgärder med hänsyn till arbets- och anställningsvillkor för barn och unga, lika behandling av kvinnor och män samt andra bestämmelser om icke-diskriminerande behandling. Det är de nationella myndigheterna i de berörda EES-medlemsstaterna som ser till att enskilda arbetsgivare följer dessa regler.

Kommissionen är, enligt befintliga uppgifter, medveten om att Impreglio har anställda från Portugal och Rumänien, bland andra nationaliteter. Inga formella klagomål har framförts till isländska myndigheter om överträdelser av isländsk lagstiftning, även om förbundet för isländska fackförbund har uttryck en allmän oro över arbetarnas arbetsvillkor och löner i det italienska företaget. Isländsk nationell lagstiftning innehåller bestämmelser rörande minimirättigheter och minimilön för arbetare av alla nationaliteter som arbetar i landet (2). En tvist mellan isländska myndigheter och Impreglio rörande löner och arbetsvillkor har precis lösts (oktober 2003). Enligt det isländska fackförbundet ASI är det ett par meningsskiljaktigheter om arbetsvillkoren kvar att förhandla om och lönerna är också i enlighet med isländsk lag.

| 4. | Ett kontrakt har skrivits under mellan Landsvirkjun och Fjarðaál (ägt av Alcoa). Kontraktets löptid är 40 år och energipriset för de senare 20 åren kommer att omförhandlas efter halva löptiden. Moderbolaget Alcoa skrev under kontraktet med avseende på att garantera köp av elektricitet och att ansvara för slutförande av byggnaden av aluminiumfabriken. Enligt planen skall elektricitet levereras från den 1 april 2004. Fjarðaál måste betala fullt pris för 85 % av den avtalade mängden energi, oavsett användning. |
| --- | --- |

4.

Ett kontrakt har skrivits under mellan Landsvirkjun och Fjarðaál (ägt av Alcoa). Kontraktets löptid är 40 år och energipriset för de senare 20 åren kommer att omförhandlas efter halva löptiden. Moderbolaget Alcoa skrev under kontraktet med avseende på att garantera köp av elektricitet och att ansvara för slutförande av byggnaden av aluminiumfabriken. Enligt planen skall elektricitet levereras från den 1 april 2004. Fjarðaál måste betala fullt pris för 85 % av den avtalade mängden energi, oavsett användning.

| 5. | Enligt kommissionens uppgifter är miljöbestämmelserna och arbetsvillkoren i enlighet med isländsk lagstiftning. |
| --- | --- |

5.

Enligt kommissionens uppgifter är miljöbestämmelserna och arbetsvillkoren i enlighet med isländsk lagstiftning.

| 6. | När det gäller konkurrensrelaterade åtgärder har Europeiska frihandelssammanslutningens (Efta) övervakningsmyndighet godkänt de åtgärder som de isländska myndigheterna vidtagit för att ge statligt stöd till projektet från och med mars 2003. Ett mindre fall rörande statligt stöd är ännu inte avgjort av Eftas övervakningsmyndighet, vars uppgift, enligt EES-avtalet, är att kontrollera att reglerna för den inre marknaden efterlevs i EES- och Eftaländerna. |
| --- | --- |

6.

När det gäller konkurrensrelaterade åtgärder har Europeiska frihandelssammanslutningens (Efta) övervakningsmyndighet godkänt de åtgärder som de isländska myndigheterna vidtagit för att ge statligt stöd till projektet från och med mars 2003. Ett mindre fall rörande statligt stöd är ännu inte avgjort av Eftas övervakningsmyndighet, vars uppgift, enligt EES-avtalet, är att kontrollera att reglerna för den inre marknaden efterlevs i EES- och Eftaländerna.

---

(1)  EGT L 18, 21.1.1997.

(2)  Isländska lagar om utländska arbetares rättsliga status inbegriper akt nr 55/1980 rörande arbetares löner och arbetsvillkor och obligatorisk pensionsförsäkring, där artikel 1 innehåller rätt till minimilön, övertidsersättning, rätt till semester, längsta arbetstid och kortaste viloperiod, akt nr 46/1980 rörande arbetsmiljö, hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, akt nr 95/2000 rörande föräldraledighet och akt nr 30/1987 rörande semesterersättning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/500 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/500

---

(2004/C 88 E/0511)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0406/04

från Jules Maaten (ELDR) och Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Nederländsk äggproducent missgynnad i Polen

| 1. | Känner kommissionen till den artikel som publicerades den 3 februari 2004 i den nederländska tidningen De Telegraaf (sidan 5), där man skildrar den i Polen etablerade äggproducenten Hans Goenses öde? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till den artikel som publicerades den 3 februari 2004 i den nederländska tidningen De Telegraaf (sidan 5), där man skildrar den i Polen etablerade äggproducenten Hans Goenses öde?

| 2. | Delar kommissionen den uppfattningen att framgången för Europeiska unionens utvidgning bland annat beror på företagare som Hans Goense, som vill etablera sig i de nya medlemsstaterna? Och att det finns risk för att dessa företagare låter sig nedslås av sådana här exempel? |
| --- | --- |

2.

Delar kommissionen den uppfattningen att framgången för Europeiska unionens utvidgning bland annat beror på företagare som Hans Goense, som vill etablera sig i de nya medlemsstaterna? Och att det finns risk för att dessa företagare låter sig nedslås av sådana här exempel?

| 3. | Delar kommissionen den ståndpunkten att den situation som beskrivs i artikeln väcker frågor om hur de polska myndigheterna fungerar? |
| --- | --- |

3.

Delar kommissionen den ståndpunkten att den situation som beskrivs i artikeln väcker frågor om hur de polska myndigheterna fungerar?

| 4. | Är kommissionen slutligen beredd att ta upp affären Hans Goense med de polska myndigheterna? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen slutligen beredd att ta upp affären Hans Goense med de polska myndigheterna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Kommissionens svar på de tre första punkterna i parlamentsledamöternas skriftliga fråga är jakande.

Det aktuella ärendet ger upphov till frågor vad beträffar det sätt som de organ i Polen som skall upprätthålla lag och ordning fungerar på och, i ett vidare sammanhang, vad beträffar samexistensen mellan polacker och utlänningar och integreringen av de senare i det polska samhället. Ärendet visar dessutom tydligt av vilken betydelse det är för att utländska investeringar skall kunna lyckas i Polen att de ekonomiska och rättsliga ramvillkoren går att lita på och att rätts- och polisorganisationen är opartisk och effektiv. Exempel som detta kan få negativa återverkningar för det allmänna investeringsklimatet i Polen.

Kommissionen ser allvarligt på ärendet. Den kan som parlamentsledamöterna känner till dock inte ingripa i pågående rättsprocesser.

Den nederländske medborgaren skulle parallellt med de rättsliga åtgärder som han vidtar kunna lägga fram sitt ärende för den polska ombudsmannen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/501 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/501

---

(2004/C 88 E/0512)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0446/04

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Pressfrihet i Ryssland

Flera oberoende organisationer har belyst de allt oftare förekommande grova kränkningarna av pressfriheten under Putins tid som president. Det handlar om lagar som riktar sig mot den fria pressen, mord och fängslande av journalister samt stängning av och hot mot medier.

Kränkningarna har i första hand riktats mot journalister och medier som arbetar med förhållandena i Tjetjenien, korruption, maktmissbruk och som stöder Putins politiska motståndare.

Regeringen Putin har nu också gjort angrepp mot pressfriheten till en del av sin visumpolitik.

Den danska journalisten Vibeke Sperling, som sedan i början av 1980-talet varit korrespondent i Sovjetunionen och Ryssland för Danmarks radio och flera rikstidningar (senast för tidningen Politiken), har nekats visum till Ryssland. Varken den ryske utrikesministern eller den ryske ambassadören i Köpenhamn har velat ange orsaken till varför hennes visumansökan avslagits. Den demokratiska utvecklingen i Ryssland de senaste åren är djupt oroande.

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den tänker vidta med anledning av att den ryska regeringen i allt högre grad inskränker pressfriheten i Ryssland och bland annat vägrar att bevilja visum till korrespondenter som europeiska medier vill sända till Ryssland?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Kommissionen är oroad över rapporter om brott mot pressfriheten i Ryssland och följer noggrant utvecklingen, bland annat med hänsyn till Vibeke Sperlings särskilda fall, vilket kommissionen känner till. Även om beslutet att bevilja ett visum eller inte ligger under Rysslands befogenhet, är det beklagligt att landet har valt att agera på ett så inskränkande och oklart sätt. I detta sammanhang erinrar kommissionen om EU:s offentliga uttalande beträffande dess oro för mediefriheten från juli 2003.

I sitt nyligen offentliggjord meddelande om förbindelserna med Ryssland betonade kommissionen behovet för EU att föra en öppen och rättfram dialog för att fordra att Ryssland respekterar de värderingar som landet har förbundit sig att följa i egenskap av medlem av Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och Europarådet, däribland respekt för de mänskliga rättigheterna och mediefrihet. Dessa frågor tas ofta upp i den politiska dialog som EU för med de ryska myndigheterna.

Kommissionens verksamhet är inte begränsad till den politiska dialogen. Med anledning av sin oro beträffande mediefriheten anser kommissionen att det är ännu viktigare att stödja utvecklingen av oberoende och pluralistiska medier i Ryssland. I inbjudan att lämna förslag, inom ramen för det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter 2004 har till exempel mediefrihet fastställts som en tematisk prioritering. Kommissionen avser att inrikta sig på ett antal åtgärder, bland annat att stödja utökad yttrandefrihet och oberoende media, särskilt på regional nivå, att främja professionalism och etik i rysk journalistik, att främja den rättsliga och institutionella ramen för skydd av pressfrihet, att möjliggöra för journalister att försvara sina rättigheter, att förbättra kvaliteten på förvaltningen av medierna med syfte att garantera ekonomisk lönsamhet, efterlevnad av skattelagstiftningen och slutligen oberoende, att ge stöd till lokala oberoende samhällsmedier och att främja kvaliteten och bevakningen av frågor om mänskliga rättigheter i medier.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/502 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/502

---

(2004/C 88 E/0513)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0449/04

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Monolitiska klippkyrkor i Lalibela, Etiopien

Samlingen av monolitiska klippkyrkor från 1 000-talet i Lalibela, Etiopien, utgör en beaktansvärd och unik skatt. Tyvärr leder bristen på medel för att investera i bevarandet av dem till ett snabbt och begynnande förfall av dessa ovärderliga och unika byggnader.

Stämmer det att EU, i samarbete med FN, år 2000 åtog sig att investera i bevarandet av dessa kyrkor? Om så är fallet, hur har pengarna använts, och hur stor budget har avsatts för detta värdiga projekt?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen har beslutat att ge stöd till bevarande och konservering av kyrkorna i Lalibela. En finansieringsöverenskommelse på ett belopp av 9 100 000 euro undertecknades i maj 2002. Projektet omfattar framför allt konstruktion av nya skydd åt kyrkorna. Dessa skydd, som skall ersätta de befintliga skydden, kommer att bevara kyrkorna bättre tills ett omfattande konserveringsprogram har utformats och genomförts.

Projektet kompletterar tidigare verksamhet som finansierats av kommissionen. I verksamheten ingår utformning av skydden och registrering av kulturskatter.

Kommissionen har samarbetat med FN i detta sammanhang, tidigare framför allt i förberedelserna inför den internationella arkitekttävlingen för utformning av skydd.

Genomförandet av projektet kan sammanfattas på följande sätt:

| — | Ett öppet internationellt anbudsförfarande offentliggjordes i juli 2002 för att välja den byggare som skall bygga skydden. Förfarandet fick avbrytas eftersom inga anbud inlämnades. |
| --- | --- |

—

Ett öppet internationellt anbudsförfarande offentliggjordes i juli 2002 för att välja den byggare som skall bygga skydden. Förfarandet fick avbrytas eftersom inga anbud inlämnades.

| — | Anbudsförfarandet kommer att offentliggöras igen efter djupgående diskussioner med de etiopiska myndigheterna för att fastställa orsakerna till det första anbudsförfarandets dåliga resultat. |
| --- | --- |

—

Anbudsförfarandet kommer att offentliggöras igen efter djupgående diskussioner med de etiopiska myndigheterna för att fastställa orsakerna till det första anbudsförfarandets dåliga resultat.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/502 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/502

---

(2004/C 88 E/0514)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0461/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Zimbabwe — Resolution i Europaparlamentet

I ett brev av den 26 januari 2004 gav Republiken Zimbabwes ambassad och delegation för Europeiska gemenskaperna landets svar till Europaparlamentets ledamöter på den resolution som parlamentet antog den 15 januari 2004 (P5_TA-PROV(2004)0033).

I detta svar betecknar den zimbabwiska regeringen resolutionen som ett ”uppenbart propagandastycke”, ”besmittad av hyckleri och arrogans”, full av ”önsketänkande” och ”verklighetsförfalskning”, som innehåller ”ogrundade”, ”anakronistiska”, ”lättsinniga” och ”tendentiösa” påståenden. Den anklagar till och med Europaparlamentet för att ”underblåsa splittring och uppmuntra konfrontation” och att ”inte bry sig om de svarta zimbabwierna”, utan bara ”om återlämnandet av mark till de vita plantageägarna” och vissa europeiska regeringar för att ”följa en strategi för att göra sig av med den zimbabwiska regeringen”.

Svaret innehåller också frågor med klara insinuationer: ”Vem har när allt kommer omkring saboterat den zimbabwiska ekonomin? Vem är ansvarig för de svårigheter som zimbabwierna står inför?”

Därför frågar jag kommissionen:

Känner kommissionen till detta svar?

Hur betecknar den det, formellt och materiellt?

Vilka kommentarer anser den att anklagelserna mot Europaparlamentet och medlemsstaternas regeringar förtjänar?

Har den för avsikt att svara Zimbabwes regering? Har den redan gjort det? På vilket sätt och genom vilka kanaler?

Är den fortfarande övertygad om att valen i landet inte var fria och rättvisa? Vilken trovärdighet anser den att de påstådda ”händelserna” som åberopas och anklagelserna Zimbabwes regering riktar mot Europaparlamentet har?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen känner till det svar som parlamentsledamoten nämner eftersom Zimbabwes ambassad skickade en kopia till kommissionen av sin skrivelse till Europaparlamentets talman, där svaret på Europaparlamentets resolution bifogades.

Genom en verbalnot av den 20 februari 2004 bekräftade kommissionen att den mottagit skrivelsen utan att vidare kommentera innehållet i svaret från Zimbabwes regering.

Kommissionen instämmer inte i de zimbabwiska myndigheternas analys.

Kommissionen har inte ändrat sin uppfattning om genomförandet av presidentvalet i mars 2002 som kännetecknades av systematiskt våld, hotelser och manipulering i samband med valet, och som ledde till EU:s slutsats att resultatet inte helt och fullt återspeglade det zimbabwiska folkets vilja.

Kommissionens kritiska uppfattning om den aktuella situationen är ingen hemlighet. Den ligger till grund för det förslag från kommissionen som nyligen lades fram om att förlänga åtgärderna mot Zimbabwe med ytterligare tolv månader. Förslaget godkändes av rådet. Dessutom har kommissionen tagit varje tillfälle i akt att framföra sin oro över den aktuella situationen till Zimbabwes regering. Kommissionen hänvisar till EU:s uttalande inför strejken av den 3 juni 2003, uttalandet om pressfrihet av den 18 september 2003, de uttalanden som gjordes den 28 november 2003 och det senaste uttalandet av den 10 februari om de senaste händelserna i Zimbabwe. I dessa uttalanden uppmanas Zimbabwes regering att iaktta de grundläggande rättigheterna och att inleda en aktiv och meningsfull dialog med berörda parter i landet som ett steg på vägen mot en lösning av den aktuella krisen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/503 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/503

---

(2004/C 88 E/0515)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0492/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Moçambique — Eventuell handel med organ — Hot mot europeiska medborgare

Fem missionärer från ”Servas de Maria”, varav fyra är medborgare från Europeiska unionen (spanska medborgare) och en från Brasilien, som arbetar i Nampularegionen sedan trettio år har fått ta emot dödshot för att de har påtalat den existerande handeln med mänskliga organ och att barn och ungdomar har dödats i denna region. Dessa hot har nyligen tagits upp och kritiserats i massmedia.

Deras kloster ligger precis mellan den egendom dit offren förs och flygplatsen dit man misstänker att organen skickas. De religiösa hävdar att de har vittnesmål från personer som har lyckats undkomma kidnappningsförsöken och tagit skydd i klostret, samt flera handlingar med bevis. Syster Maria Elilda dos Santos, den som först varnade för denna situation, gjorde vissa undersökningar i Nampula och fann framför allt ett lik där ögonen, hjärtat och njurarna hade plockats ut.

Efter att de har gått ut med dessa makabra uppgifter, har de blivit föremål för en mängd hot och fyra bakhåll från vilka de mirakulöst nog lyckats undkomma. De religiösa fruktar för sin säkerhet och anklagar personer hos de lokala myndigheterna som hittills inte har gjort någonting för att verkligen bekämpa de brott som anmälts och som är väl kända. De religiösa kräver att ”internationell massmedia skall trycka på för att få ett slut på denna situation”.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Känner kommissionen till dessa fakta som omfattar främst fyra europeiska medborgare? Vilka upplysningar har den angående dessa religiösas säkerhet och vilka åtgärder har den vidtagit eller tänker vidta för att garantera deras säkerhet? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till dessa fakta som omfattar främst fyra europeiska medborgare? Vilka upplysningar har den angående dessa religiösas säkerhet och vilka åtgärder har den vidtagit eller tänker vidta för att garantera deras säkerhet?

| — | Har kommissionen tagit kontakt eller tänker ta kontakt med de moçambikiska myndigheterna för att kräva att säkerheten garanteras och att misstankarna om organhandel i denna region utreds fullständigt? Är den beredd att bidra, och på vilket sätt, till att dessa religiösa skall kunna åtnjuta den frihet och säkerhet som de behöver för att kunna fortsätta sitt arbete, och även att ge stöd och hjälp till de drabbade befolkningarna samt få ett fullständigt klargörande av försvinnandet av personer i den nämnda regionen? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen tagit kontakt eller tänker ta kontakt med de moçambikiska myndigheterna för att kräva att säkerheten garanteras och att misstankarna om organhandel i denna region utreds fullständigt? Är den beredd att bidra, och på vilket sätt, till att dessa religiösa skall kunna åtnjuta den frihet och säkerhet som de behöver för att kunna fortsätta sitt arbete, och även att ge stöd och hjälp till de drabbade befolkningarna samt få ett fullständigt klargörande av försvinnandet av personer i den nämnda regionen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Alltsedan de påstådda avskyvärda brotten rapporterades följer kommissionen, såsom anges i dess svar på frågeställarens tidigare skriftliga frågor E-0143/04 och E-0072/04 (1), noggrant situationen tillsammans med EU:s delegationschefer, ordföranden för människorättsförbundet LDH och regeringen.

Moçambiques regering har genom landets allmänna åklagare inlett undersökningar tillsammans med en interinstitutionella grupp som består av företrädare för bl.a. riksåklagarämbetet, kriminalpolisen och LDH:s Nampula-avdelning. Utredningen pågår och har till syfte att närmare undersöka de rapporterade fallen, även om det inte kunnat fastställas några bevis för att det förekommer olaglig handel med mänskliga organ utifrån de 14 påstådda fallen. Dessutom finns det en politisk vilja i Moçambique att ställa de personer som är ansvariga för dessa brott inför rätta.

Kommissionen är medveten om problemet med nunnans säkerhet och även om detta faller utanför kommissionens behörighet och bäst kan hanteras genom insatser från EU-ländernas respektive ambassader, kommer kommissionen att inom ramen för EU-samordningen och den politiska dialogen mellan EU och Moçambique undersöka det lämpligaste sättet att ta upp denna fråga med regeringen.

Frågeställaren kan vara förvissad om att kommissionen, inom ramen för sina befogenheter, kommer att fortsätta hjälpa Moçambiques regering i dess insatser för att förbättra förmågan i landet att utreda brott, så att rättvisa kan råda i landet.

---

(1)  Se s. 169.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/505 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/505

---

(2004/C 88 E/0516)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0493/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Nedläggning av Panasqueiragruvorna i Portugal

Gruvarbetarna i Panasqueiragruvorna i Portugal hotas återigen av arbetslöshet. Den nuvarande förvaltaren av gruvan, Primary Metal Incorporated, ett till största delen kanadensiskägt multinationellt företag, hotar att stänga gruvan och motiverar det med ekonomiska svårigheter, nedvärderingen av dollarn, de låga priserna på gruvprodukter, den kinesiska konkurrensen och USA:s eventuella försäljning av 1 500 ton volfram från sitt försvarsstrategiska lager.

Därigenom hotas 220 gruvarbetare och deras familjer, i ett bergsområde i det inre Portugal där det inte finns några alternativa sysselsättningar, av arbetslöshet och fattigdom på grund av den europeiska monetära politiken och konkurrenspolitiken, bristen på socialt ansvar hos de multinationella företagen samt avregleringen av den globala marknaden (WTO).

Jag ber därför kommissionen att upplysa mig om de åtgärder den tänker vidta för att tillsammans med den portugisiska regeringen garantera dessa arbetstagares rättigheter och stödja en normal verksamhet i Panasqueiragruvorna.

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Kommissionen vill påminna parlamentsledamoten om att den, enligt gemenskapsrätten, inte har några befogenheter att förhindra eller skjuta upp nedläggningen av ett företag. Detta är ett beslut som skall fattas av företagets ägare enligt tillämpliga förfaranden.

I det hänseendet påpekar kommissionen att det i flera gemenskapsdirektiv fastställs förfaranden för information till och samråd med arbetstagares företrädare, vilka kan visa sig vara tillämpliga vid nedläggning av företag, särskilt rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (1), och rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (2). Parlamentet och rådet antog också ytterligare ett direktiv den 11 mars 2002 i syfte att komplettera kommissionens mekanism i frågan (direktiv 2002/14/EG om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (3)). De första två direktiven har införlivats i medlemsstaternas nationella lagstiftning (det tredje skall införlivas först den 23 mars 2005). Det är de behöriga nationella myndigheterna (särskilt domstolarna) som i varje enskilt fall skall bedöma om direktiven tillämpas korrekt och effektivt.

Det är viktigt att komma ihåg att det i direktiv 98/59/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar fastslås att en arbetsgivare som överväger att vidta kollektiva uppsägningar i god tid skall inleda överläggningar med arbetstagarrepresentanterna i syfte att söka nå en överenskommelse. Dessa överläggningar skall i varje fall omfatta olika möjligheter att undvika kollektiva uppsägningar eller att minska antalet berörda arbetstagare samt att lindra konsekvenserna av uppsägningarna genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder, i synnerhet i syfte att bistå med omplacering eller omskolning av övertaliga arbetstagare.

---

(1)  EGT L 225, 12.8.1998.

(2)  EGT L 254, 30.9.1994.

(3)  EGT L 80, 23.3.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/506 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/506

---

(2004/C 88 E/0517)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0500/04

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Skydd för arabiska kvinnors värdighet

Den saudiske muftins, schejk Abdul-Aziz al Sheijs fördömande av den största saudiarabiska kvinnliga företagaren Lubna al Olayan, för att ha vågat ge en föreläsning utan slöja inför män i staden Yeda, har överraskat massmedia i Europeiska unionen.

Al Olayan, som deltog i det ekonomiska forumet, varnades av den store muftin för de allvarliga konsekvenser som detta hennes skymfliga beteende kunde leda till.

Kommer detta fördömande från den store muftin, när man i denna värld som är så nära förbunden som vår utan uppehåll försöker kämpa för att kvinnors mest autentiska mänskliga värdighet skall erkännas fullt jämställd med mannens, att leda till någon särskild reaktion från kommissionens sida?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning om vikten av att garantera grundläggande mänskliga rättigheter för kvinnor, och i synnerhet när det gäller jämställdhetsprincipen och att ingen diskriminering förekommer någonstans i hela världen.

Situationen för kvinnor i Saudiarabien är, som parlamentsledamoten väl känner till, av en särskild natur. Det särskilda fallet med Lubna Al Olayan visar att en betydelsefull nationell debatt för närvarande pågår i landet om kvinnors rättigheter och kvinnors roll i samhället. Det som har stått att läsa i pressen har förvisso bidragit till att öka den europeiska medvetenheten om situationen och har följaktligen lett till en positiv utveckling. Kommissionen anser att det är viktigt att fortsätta att noggrant följa den nationella debatten och begynnnande reformer i Saudiarabien och vissa andra länder i området i syfte att fortsatt stödja principen om de mänskliga rättigheternas allmängiltighet och odelbarhet, särskilt när det gäller kvinnors rättigheter. Kommissionen kommer att fortsätta göra detta genom den delegation som precis inrättats i Riyadh.

Dessutom förhandlar kommissionen för närvarande om ett frihandelsavtal med Gulfstaternas samarbetsråd som kommer att innehålla en klausul om mänskliga rättigheter som en väsentlig beståndsdel för att uppmuntra att de mänskliga rättigheterna främjas och respekteras. De mänskliga rättigheter är dessutom en viktig beståndsdel i den politiska dialogen mellan EU och Gulfstaternas samarbetsråd, både på minister-och direktörsnivå. I detta sammanhang har EU:s oro över den specifika situationen för kvinnor i området ideligen tagit upp. Kommissionen kommer inte att tveka att ta upp detta ämne igen vid tillfälle.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/506 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/506

---

(2004/C 88 E/0518)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0516/04

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Olagliga transplantationer av organ från barn i Albanien med länder i EU som mottagare av organen

I den albanska pressen har uppgifter publicerats där man med hänvisning till information från italienska myndigheter uppger att man på en klinik i staden Fieri i Albanien från barn avlägsnar organ som förs vidare till Italien och Frankrike för transplantation. Enligt uppgifterna i den albanska pressen är italienska och albanska läkare inblandade i ärendet. Läkarna engagerar albanska kriminella nätverk som finner barnen och, genom att ersätta föräldrarna, ser till att transplantaten blir tillgängliga. Slutligen uppges att 39 barn från Albanien har försvunnit utan att lämna något spår efter sig och att inte ens deras familjer har eftersökt dem.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att utöva påtryckningar såväl på Albaniens regering för att den direkt skall förhindra dessa allvarliga förhållanden, som på EU:s medlemsstater för att de skall förbättra sitt rättsliga och polisiära samarbete?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen känner till påståendena om att en klinik i Fieri (Albanien) är inblandad i handel med organ från barn till EU. Kommissionen har varit i kontakt med EU:s polisuppdrag i Albanien och följer noga de albanska myndigheternas reaktion i ärendet. EU:s polisuppdrag har bekräftat att albanska och italienska polisen håller på att utreda fallet. De albanska myndigheterna har hittills uttryckt tvivel om att den här kliniken verkligen existerar. De hävdar att såvitt de vet finns varken den teknik eller specialistkunskap som krävs för att operera ut och transportera organ att tillgå i Albanien.

Parallellt med resultaten av utredningen av det här speciella fallet är människohandel, även med barn, fortfarande ett problem i Albanien. Kommissionen utövar ständigt påtryckningar på de albanska myndigheterna, framför allt inom ramen för de pågående förhandlingarna för ett stabiliserings- och associeringsavtal med Albanien, för att de skall göra ytterligare ansträngningar så att problemet hanteras på lämpligt sätt. Även om rapporter ger vid handen att Albanien har kommit en bit på vägen i och med att man lyckats minska den illegala migration och människohandel som sker över Adriatiska havet, krävs det mer beslutsamma åtgärder för att lösa problemet.

För att framgångsrikt bekämpa människohandel krävs det både regionalt och internationellt samarbete. Det pågår samarbete mellan Albanien och EU inom detta område av rättsliga och inrikes frågor men kommissionen har vid varje tillfälle som givits betonat att samarbetet måste fördjupas ytterligare, särskilt mellan Albanien och dess grannländer, för att bekämpningen av denna typ av kriminialitet skall ge bättre resultat. Kommissionen har också framhållit vikten av att Albanien vidtar de åtgärder som krävs för att förbereda ett avtal med Europol, eftersom detta i hög grad skulle bidra till att stärka samarbetet beträffande bekämpningen av organiserad brottslighet. I detta sammanhang är det viktigt att notera att Europols mandat har utsträckts till att omfatta olaglig handel med mänskliga organ och vävnader med verkan från den 1 januari 2002, och att Europol för närvarande håller på att samla in uppgifter från medlemsstaterna om situationen inom EU i denna fråga.

Mot bakgrund av situationen inom EU har ett betydande antal åtgärder vidtagits för att förbättra samarbetet mellan medlemsstaternas polis- och tullmyndigheter och för att förstärka de yttre gränserna. När det gäller handeln med mänskliga organ lade Grekland i februari 2003 fram ett förslag till rådets rambeslut om förebyggande och bekämpande av olaglig handel med mänskliga organ och vävnader. Syftet med förslaget är att fastställa vilka typer av brottslighet som skall vara straffbara i alla medlemsstater och vilka minimistraff som skall gälla. Kommissionen var i princip nöjd med det grekiska förslaget och har försökt stödja det genom att uppmuntra ansökningar om bidrag för ytterligare projekt inom det här området inom ramen för sitt 2004 AGIS-program för polissamarbete och straffrättsligt samarbete.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/507 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/507

---

(2004/C 88 E/0519)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0518/04

från Elena Paciotti (PSE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Kränkning av en EU-medborgares grundläggande rättigheter från Förenta staternas sida

Den italienske medborgaren Marco Fornari, som är son till karriärdiplomater och av den anledningen född i Jidda i Saudiarabien, där fadern tjänstgjorde, studerade vid Suffolks universitet i Boston och vid Lubbockuniversitetet i Texas. Efter attackerna den 11 september uppfördes hans namn på listan över misstänkta personer på grund av födelseorten. Efter ett flertal förhör meddelade myndigheterna i Dallas honom att hans situation hade klarlagts. Marco Fornari återvände till Italien för att fira jul. Vid återkomsten till flygplatsen i Dallas blev han stoppad, belagd med handbojor, fastkedjad tillsammans med andra fängslade, inspärrad i en kall cell utan att kunna meddela någon och dagen därpå placerad på första planet till Europa, med destination Stuttgart. Samma öde drabbade en svensk affärsman, som spärrades in i samma cell. Marco Fornari är förbjuden att återvända till Förenta staterna, har förlorat en termins studier men måste fortsätta betala hyran för sin lägenhet där hans böcker och personliga tillhörigheter finns kvar.

Detta är en absurd, förnedrande och uppseendeväckande kränkning av de europeiska medborgarnas mest elementära rättigheter.

Kan kommissionen därför förklara vad den tänker göra för att skydda våra medborgares rättigheter gentemot Förenta staterna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

EU-uttalanden efter händelserna den 11 september 2001 EU, framför allt i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och FN:s generalförsamlings tredje utskott, har ständigt betonat att kampen mot terrorism måste anpassas efter de mänskliga rättigheterna och inte tvärtom.

Kommissionen tackar därför parlamentsledamoten för att ha uppmärksammat den om omständigheterna kring kvarhållandet av den italienska medborgaren i USA. Kommissionen är visserligen inte behörig att ingripa i detta fall, men det är givetvis av grundläggande betydelse att de internationella åtagandena för att garantera rättsligt skydd efterlevs av alla länder.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/508 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/508

---

(2004/C 88 E/0520)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0536/04

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Colombia

| 1. | Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att hjälpa den colombianska regeringen att se till att dess nationella säkerhetspolitik är förenlig med internationella lagar och åtaganden för de mänskliga rättigheterna? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att hjälpa den colombianska regeringen att se till att dess nationella säkerhetspolitik är förenlig med internationella lagar och åtaganden för de mänskliga rättigheterna?

| 2. | Är kommissionen medveten om att FN:s dåvarande högkommissarie för mänskliga rättigheter, Mary Robinson, uttryckte oro över avvecklandet av enheten för de mänskliga rättigheterna vid det colombianska justitiedepartementet, och kommer kommissionen att diskutera med den colombianska regeringen hur de skall garantera ett fortsatt effektivt genomförande av oberoende utredningar om de mänskliga rättigheterna samt, i förekommande fall, rättsliga åtgärder? |
| --- | --- |

2.

Är kommissionen medveten om att FN:s dåvarande högkommissarie för mänskliga rättigheter, Mary Robinson, uttryckte oro över avvecklandet av enheten för de mänskliga rättigheterna vid det colombianska justitiedepartementet, och kommer kommissionen att diskutera med den colombianska regeringen hur de skall garantera ett fortsatt effektivt genomförande av oberoende utredningar om de mänskliga rättigheterna samt, i förekommande fall, rättsliga åtgärder?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

| 1. | Kommissionen har i sina kontakter med den colombianska regeringen uttryckt djup oro över det allvarliga läge som fortfarande råder i fråga om de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt i Colombia och uppmanat regeringen att åtgärda situationen omedelbart.
  Dessutom använder kommissionen alla samarbetsinstrument som den har till sitt förfogande för att hjälpa den colombianska regeringen att förbättra situationen i detta hänseende. Alla kommissionens prioriteter för användningen av samarbetsinstrumenten enligt Colombias landstrategidokument (1), har som slutligt mål att förbättra respekten för de mänskliga rättigheterna och den humanitära situationen.
  Följande mål omfattas:






  — | Stöd till pågående colombiansk verksamhet för fred. |
| --- | --- | --- |

1.

Kommissionen har i sina kontakter med den colombianska regeringen uttryckt djup oro över det allvarliga läge som fortfarande råder i fråga om de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt i Colombia och uppmanat regeringen att åtgärda situationen omedelbart.

Dessutom använder kommissionen alla samarbetsinstrument som den har till sitt förfogande för att hjälpa den colombianska regeringen att förbättra situationen i detta hänseende. Alla kommissionens prioriteter för användningen av samarbetsinstrumenten enligt Colombias landstrategidokument (1), har som slutligt mål att förbättra respekten för de mänskliga rättigheterna och den humanitära situationen.

Följande mål omfattas:

—

Stöd till pågående colombiansk verksamhet för fred.

| — | Riktade insatser mot konflikternas bakomliggande orsaker. |
| --- | --- |

—

Riktade insatser mot konflikternas bakomliggande orsaker.

| — | Humanitär hjälp till offren för konflikten. |
| --- | --- |

—

Humanitär hjälp till offren för konflikten.

År 2004 kommer kommissionen till exempel att ett program att utformas, tillsammans med den colombianska regeringen, till ett värde av 10,5 miljoner euro som skall minska graden av straffrihet genom att förbättra Colombias rättsliga system.

| 2. | På mötet rörande internationellt stöd till Colombia i London den 10 juli 2003 uttalade kommissionen, tillsammans med de andra representanterna för det internationella samfundet, sitt stöd för det arbete som utförs av FN:s kommissionär för de mänskliga rättigheterna i Colombia. Tillfredsställelse noterades över den colombianska regeringens löfte att genomföra rekommendationerna från kommis-sionären för de mänskliga rättigheterna och den colombianska regeringen uppmanades att genomföra dessa rekommendationer snarast.
  Bland dessa rekommendationer ingår följande:






  a) | Att riksåklagaren skall lägga fram ett lagförslag till kongressen om att upprätta en karriärstruktur för tjänstemän och anställda på riksåklagarämbetet, med syfte att främja institutionens oberoende och opartiskhet. |
| --- | --- | --- |

2.

På mötet rörande internationellt stöd till Colombia i London den 10 juli 2003 uttalade kommissionen, tillsammans med de andra representanterna för det internationella samfundet, sitt stöd för det arbete som utförs av FN:s kommissionär för de mänskliga rättigheterna i Colombia. Tillfredsställelse noterades över den colombianska regeringens löfte att genomföra rekommendationerna från kommis-sionären för de mänskliga rättigheterna och den colombianska regeringen uppmanades att genomföra dessa rekommendationer snarast.

Bland dessa rekommendationer ingår följande:

a)

Att riksåklagaren skall lägga fram ett lagförslag till kongressen om att upprätta en karriärstruktur för tjänstemän och anställda på riksåklagarämbetet, med syfte att främja institutionens oberoende och opartiskhet.

| b) | Att garantera och främja oberoende för enheten för mänskliga rättigheter och internationell humanitär lag på riksåklagarämbetet, för att garantera personalens säkerhet och ge enheten de nödvändiga medlen för att genomföra sina utredningar. |
| --- | --- |

b)

Att garantera och främja oberoende för enheten för mänskliga rättigheter och internationell humanitär lag på riksåklagarämbetet, för att garantera personalens säkerhet och ge enheten de nödvändiga medlen för att genomföra sina utredningar.

| c) | Att inrätta en grupp inom riksåklagarämbetets enhet för mänskliga rättigheter och internationell humanitär lag som är specialiserad på utredningar av möjliga förbindelser mellan medlemmar av militären, polisen och paramilitära grupper. |
| --- | --- |

c)

Att inrätta en grupp inom riksåklagarämbetets enhet för mänskliga rättigheter och internationell humanitär lag som är specialiserad på utredningar av möjliga förbindelser mellan medlemmar av militären, polisen och paramilitära grupper.

Under kontakter på hög nivå nyligen mellan kommissionen och den colombianska regeringen (besök avlagt av kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser i Colombia den 21-22 januari 2004, besök avlagt av president Uribe i Bryssel och Strasbourg den 9-10 februari 2004) uttryckte kommissionen sitt starka stöd för dessa rekommendationer.

Den rapport som utarbetats av FN:s kommissionär för de mänskliga rättigheterna om genomförandet av dessa rekommendationer kommer att diskuteras vid den förestående sextionde sessionen i FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna i Genève. Vid detta tillfälle kommer EU att utarbeta ordförandens uttalande om Colombia.

Utöver att ge sitt politiska stöd för det arbete som utförs av kontoret för FN:s kommissionär för de mänskliga rättigheterna i Colombia och för dess rekommendationer, har kommissionen också finansierat vissa av dess aktiviteter genom Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter (budgetkapitel 19 04).

| — | 783 536 euro har tilldelats ett projekt till förmån för kommunala ombudsmän för perioden 2002-2004. |
| --- | --- |

—

783 536 euro har tilldelats ett projekt till förmån för kommunala ombudsmän för perioden 2002-2004.

| — | 600 000 euro har tilldelats ett program med syfte att förstärka landets straffinrättningar för perioden 2003-2005. |
| --- | --- |

—

600 000 euro har tilldelats ett program med syfte att förstärka landets straffinrättningar för perioden 2003-2005.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/external_relations/colombia/csp/index.htm.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/509 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/509

---

(2004/C 88 E/0521)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0539/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Genomförande av strukturfonderna i Portugal

Kan kommissionen upplysa om hur många och vilka specifika program ur 3:e GSR, som fortfarande pågår i Portugal, som har en genomförandegrad understigande 30 %? Och vilka är programmen som har utbetalningar understigande 15 % av den samlade finansieringen?

Kan kommissionen också upplysa om för vilka redan avslutade program den begärt återbetalning av bidrag eller vägrat att betala ut hela beloppet? Vilka är skälen till detta ställningstagande?

Vilka belopp och vilka program inom strukturfonderna för Portugal påverkas vid utgången av 2003 av regeln N+2? Vilket är det samlade belopp för strukturfondsprogram för Portugal som hittills påverkats av regeln N+2?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Genomförandet av strukturfondsprogrammen i Portugal utförs på ett i huvudsak tillfredsställande sätt, särskilt med beaktande av de ansträngningar som gjordes under 2003 för att avsluta huvuddelen av programmen från perioden 1994-1999.

Genomförandet av de operativa programmen inom den tredje gemenskapsstödramen pågår fortfarande. De täcker i själva verket hela perioden 2000-2006, vilket är anledningen till att ingen av dessa insatser ännu har avslutats.

Vad beträffar förhållandet mellan gjorda utbetalningar och programplanerade anslag för perioden 2000-2004 uppgick vid februari månads slut genomförandegraden av gemenskapsstödramen till 64 %, med följande fördelning: Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) 63 %, Europeiska socialfonden (ESF) 75 %, Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) 49 % och Fonden för fiskets utveckling, 60 %.

Vad beträffar ERUF, ESF och EUGFJ har för närvarande inget program en genomförandegrad under 30 %. När det gäller Fonden för fiskets utveckling finns det två operativa program som har en genomförandenivå under 30 %, nämligen de operationella programmen Alentejo och Centro. Det finns inte något program som har en genomförandegrad under 15 %.

På grundval av de uppskattningar som kommissionen nyss har meddelat de portugisiska myndigheterna, är bara programmen Ekonomi (ESF), med ett belopp om 2 009 015, 59 euro och Tekniskt bistånd med ett belopp om 2 634 957, 55 euro (ERUF) och 901 971 euro (ESF), berörda av tillämpningen av regeln n+2 under 2003. Fram till 2003 hade användningen av regeln n+2 i Portugal bara haft någon inverkan på det operativa programmet Hälsa (ESF), med ett belopp om 1 069 113,50 euro. Åtgärderna som avser Fonden för fiskets utveckling i de regionala programmen åtnjuter ett undantag med anledning av det sena godkännandet av stödordningarna inom fiskeområdet.

Avslutandet av perioden 1994-1999 gäller 50 program. Vid ett sådant anslutande behöver kommissionen ofta anpassa de av medlemsstaten begärda beloppen mot bakgrund av olika parametrar såsom resultatet av de revisioner som genomförts av nationella kontrollmyndigheter eller gemenskapsmyndigheter. Dessa avdrag, som är marginella i förhållande till den beviljade delfinansieringen, har gällt flera program. Beträffande andra program såsom Hälsa och social integration, Bases do Conhecimento e Inovação (Grunder för kunskap och innovation), Infraestruturas de Apoio ao Desenvolvimento (Infrastrukturer för stöd till utvecklingen), Modernização do Tecido Económico (Modernisering av den ekonomiska strukturen), Alentejo och IMIT har handläggningen av begäran om utbetalning av de återstående beloppen ännu inte avslutats. För vissa av dessa program, har kommissionen emellertid gjort en första utbetalning avseende en del av det begärda återstående beloppet. Kommissionen har för närvarande inte vidtagit några åtgärder för att kräva tillbaka utbetalade belopp.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/510 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/510

---

(2004/C 88 E/0522)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0571/04

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Beaktande av funktionshindrade personers behov i utvecklingssamarbete som finansieras av EU

Även om EU engagerat sig för att minska fattigdom i FN:s utvecklingsmål för det nya årtusendet, ett mål som inte kan nås om man inte tar hänsyn till funktionshindrade personers behov, omfattas funktionshindrade personer fortfarande inte i tillräckligt hög grad i utvecklingssamarbete som finansieras av EU.

Enligt kommissionens svar av den 16 september 2003 till parlamentets fråga E-2162/03 (1) har kommissionen utfärdat en informationsskrivelse om funktionshinder och utveckling för EU:s delegationer och avdelningar i syfte att ge vägledning i hur frågor som gäller funktionshinder skall behandlas på ett effektivt sätt inom utvecklingssamarbetet. Denna informationsskrivelse torde ha spritts i stor omfattning i de olika tjänsterna och i den betonas vikten av att integrera frågor om funktionshinder i den politiska debatten och nationella program. Svaret hänvisade också till riktlinjerna för halvtidsöversynen av AVS-länderna som då förbereddes och med vilka man avsåg att undersöka i vilken utsträckning nationella program tar hänsyn till funktionshindrade personers behov.

| 1. | I hur stor utsträckning är berörda kommissionens avdelningar för närvarande medvetna om informationsskrivelsen om funktionshinder? Enligt våra uppgifter är flera avdelningar för närvarande helt omedvetna om informationsskrivelsen. |
| --- | --- |

1.

I hur stor utsträckning är berörda kommissionens avdelningar för närvarande medvetna om informationsskrivelsen om funktionshinder? Enligt våra uppgifter är flera avdelningar för närvarande helt omedvetna om informationsskrivelsen.

| 2. | Hur avser kommissionen säkerställa och granska att informationsskrivelsen faktiskt leder till resultat? |
| --- | --- |

2.

Hur avser kommissionen säkerställa och granska att informationsskrivelsen faktiskt leder till resultat?

| 3. | Vilket är det aktuella läget beträffande den ovannämnda halvtidsöversynen av AVS-länderna? |
| --- | --- |

3.

Vilket är det aktuella läget beträffande den ovannämnda halvtidsöversynen av AVS-länderna?

| 4. | Vet man redan i hur stor utsträckning funktionshindrade personers behov beaktats i de nationella programmen och hur kommer man att säkerställa att funktionshindrade personer i framtiden omfattas i de nationella programmen i allmänhet och i de nationella strategierna i synnerhet? |
| --- | --- |

4.

Vet man redan i hur stor utsträckning funktionshindrade personers behov beaktats i de nationella programmen och hur kommer man att säkerställa att funktionshindrade personer i framtiden omfattas i de nationella programmen i allmänhet och i de nationella strategierna i synnerhet?

| 5. | Om det inte ännu finns konkret information, när förväntar sig kommissionen att ha sådan information? |
| --- | --- |

5.

Om det inte ännu finns konkret information, när förväntar sig kommissionen att ha sådan information?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

| 1. | Informationsskrivelsen rörande funktionshinder och utveckling utarbetades efter samråd inom kommissionen. Skrivelsen har distribuerats till delegationscheferna i kommissionens samtliga delegationer i utvecklingsländerna. Den har också distribuerats internt inom GD Bistånd och har sänts till Byrån för samarbete EuropeAid och GD Yttre förbindelser för intern distribution. Anvisningarna har nu översatts till spanska, franska and portugisiska och kommer att tryckas och göras tillgängliga för vidare distribution. |
| --- | --- |

1.

Informationsskrivelsen rörande funktionshinder och utveckling utarbetades efter samråd inom kommissionen. Skrivelsen har distribuerats till delegationscheferna i kommissionens samtliga delegationer i utvecklingsländerna. Den har också distribuerats internt inom GD Bistånd och har sänts till Byrån för samarbete EuropeAid och GD Yttre förbindelser för intern distribution. Anvisningarna har nu översatts till spanska, franska and portugisiska och kommer att tryckas och göras tillgängliga för vidare distribution.

| 2. | Informationsskrivelsen har redan lett till visst gensvar och till frågor från delegationerna. Kommissionen förväntar sig också att halvtidsöversynen av de landsvisa strategiska dokumenten för länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet skall ge ytterligare information om i vilken omfattning de riktlinjer som ges i skrivelsen har använts och tillämpats i praktiken. Kommissionen letar också efter möjligheter för att bättre integrera frågor om funktionshinder i utvecklingssamarbetet genom utbildning av kommissionspersonal — både i Bryssel och i delegationerna. Det bör också noteras att aktuella ansträngningar för att öka medvetenheten bland kommissionstjänstemän om frågor rörande funktionshinder i utvecklingssamarbetet har innefattat en presentation av representanter från Europeiska handikappforumet om denna fråga vid ett möte med kommissionens samrådsgrupp för mänskliga rättigheter den 30 januari 2004. |
| --- | --- |

2.

Informationsskrivelsen har redan lett till visst gensvar och till frågor från delegationerna. Kommissionen förväntar sig också att halvtidsöversynen av de landsvisa strategiska dokumenten för länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet skall ge ytterligare information om i vilken omfattning de riktlinjer som ges i skrivelsen har använts och tillämpats i praktiken. Kommissionen letar också efter möjligheter för att bättre integrera frågor om funktionshinder i utvecklingssamarbetet genom utbildning av kommissionspersonal — både i Bryssel och i delegationerna. Det bör också noteras att aktuella ansträngningar för att öka medvetenheten bland kommissionstjänstemän om frågor rörande funktionshinder i utvecklingssamarbetet har innefattat en presentation av representanter från Europeiska handikappforumet om denna fråga vid ett möte med kommissionens samrådsgrupp för mänskliga rättigheter den 30 januari 2004.

| 3. | Halvtidsöversynen rörande länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet pågår och väntas vara avslutad vid mitten av 2005. |
| --- | --- |

3.

Halvtidsöversynen rörande länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet pågår och väntas vara avslutad vid mitten av 2005.

| 4. och 5. | I de flesta landsvisa strategiska dokument behandlas inte frågor om funktionshinder på ett fullständigt sätt. När funktionshinder faktiskt förekommer i dokumenten är det i de flesta fall nämnt i analysen men sällan översatt till konkret handling. Kommissionen tror att det bästa sättet att åtgärda detta är genom utbildning av kommissionspersonal, öka medvetenheten om frågor om funktionshinder i kommissionens dialog med utvecklingsländerna och genom att inkludera organisationer för människor med funktionshinder i dialogen på nationell nivå. Uppgifter om funktionshinder och dess betydelse för fattigdom borde tas fram på nationell nivå genom en allmän förstärkning av systemen för informationsinsamling och statistik. |
| --- | --- |

4. och 5.

I de flesta landsvisa strategiska dokument behandlas inte frågor om funktionshinder på ett fullständigt sätt. När funktionshinder faktiskt förekommer i dokumenten är det i de flesta fall nämnt i analysen men sällan översatt till konkret handling. Kommissionen tror att det bästa sättet att åtgärda detta är genom utbildning av kommissionspersonal, öka medvetenheten om frågor om funktionshinder i kommissionens dialog med utvecklingsländerna och genom att inkludera organisationer för människor med funktionshinder i dialogen på nationell nivå. Uppgifter om funktionshinder och dess betydelse för fattigdom borde tas fram på nationell nivå genom en allmän förstärkning av systemen för informationsinsamling och statistik.

---

(1)  Se s. 70.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/512 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/512

---

(2004/C 88 E/0523)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0572/04

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Psykiatriska sjukhus i Tjeckien

Kan kommissionen redogöra för Tjeckiska republikens löften som givits före EU-anslutningen om förbättrade bestämmelser för mentalvård och som gäller t.ex. Bohnice psykiatriska sjukhus i Prag?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Bestämmelser om patienträttigheter i Tjeckien finns idag i en rad olika lagar och författningar, främst lag nr 20/1966 om hälso- och sjukvård som har ändrats flera gånger. I lagen ingår t.ex. bestämmelser om behandling utan godkännande, rätten att klaga och begära prövning samt skadeersättning.

Kommissionen har informerats om att man håller på att utarbeta ett förslag till ny hälso- och sjukvårdslag som innehåller ett särskilt kapitel om patienträttigheter. Socialförsäkringslagen kommer också att ändras så att det införs ett förbud mot användning av sängar med järngaller eller nät på institutioner för människor med mentala funktionshinder och psykatriska sjukhus. Metodanvisningar som beaktar detta håller på att utarbetas, och man kommer att genomföra ett pilotprojekt som ska visa personalen hur sådana tvångsmetoder kan ersättas med moderna metoder.

Tjeckien har åtagit sig att respektera och främja mänskliga rättigheter och grundläggande friheter och har inrättat institutioner för att skydda och övervaka genomförandet av dessa rättigheter. Detta ger en god grund för att bedöma och utveckla patienternas ställning och rättigheter. Ökad medvetenhet bland allmänheten och ett engagemang från icke-statliga organisationer bör också bidra till att arbetet med frågor som rör patienträttigheter drivs vidare. Genomförandet av patienträttigheter påverkas också av det allmänna läget inom hälso- och sjukvården när det gäller resurser, utbildning och övervakning av vårdgivare och ansvariga myndigheter.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/512 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/512

---

(2004/C 88 E/0524)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0577/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Kuba — Sacharovinitiativet

I det svar som kommissionsledamot Nielson nyligen lämnade på min fråga P-3132/03 (1) av den 17 oktober 2003 om genomförandet av Sacharovinitiativet bekräftade han följande: ”Kommissionen ger sitt fulla stöd till demokratiprocessen i Kuba. Kommissionens ordförande och behöriga kommissionsledamöter skulle säkert bli glada att få träffa Oswaldo Payá om han kommer till Bryssel.”

Även kommissionens ordförande, rådets generalsekreterare och den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (framför allt i en skrivelse av den 9 januari 2004) och det dåvarande ordförandelandet Italien har skriftligen meddelat att de ville träffa Payá.

Som ni redan vet har Oswaldo Payá bestämt sig för att komma till Bryssel. Problemet är att de kubanska myndigheterna inte låter honom lämna landet. De förbjuder honom att resa och håller honom mot hans vilja kvar i Havanna.

Fidel Castros regim förhindrade inte enbart Oswaldo Payá att åka till det sammanträde som utskottet för utrikesfrågor, gemensam säkerhet och försvarspolitik anordnade den 1 december 2003, vilket redan kommenterades i min tidigare fråga och i svaret på frågan. Regimen förbjöd på nytt, i slutet på januari, Oswaldo Payá att resa till Bryssel för att delta i ceremonin där 2003 års Sacharovpriset överlämnades till hans efterföljare Kofi Annan och Förenta nationerna, till minnet av Sérgio Vieira de Mello.

Detta ledde till att Europaparlamentet sände ”en öppen inbjudan” till Oswaldo Payá så att han kan komma så fort som det är möjligt.

Jag vet att kommissionens delegation i Havanna vidtagit ett flertal åtgärder och gjort stora ansträngningar, men jag frågar mig samtidigt om det finns något mer vi kan och bör göra till följd av att Payá hålls kvar i Kuba mot sin vilja.

Hur mycket resurser kan användas för att få Oswaldo Payás önskan att resa till Europa tillgodosedd? Vilka konkreta åtgärder har kommissionen redan vidtagit i frågan, framför allt i samarbete med kommissionen och medlemsstaterna?

Anser kommissionen att det kan ansluta sig till Europaparlamentets ”öppna inbjudan” så att Oswaldo Payá kan besöka EU och dess institutioner när han får tillfälle till det?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommissionen står genom sin delegation i Havanna i regelbunden kontakt med Oswaldo Payá. Vår ”chargé d'affaires” har ofta möten med honom och frågan om hur Payás besök till parlamentet och andra EU-institutioner kan underlättas är ett återkommande ämne i diskussionerna.

Det har tillsammans med Payá beslutats att han skall ta kontakt med delegationen i Havanna så fort han har fått parlamentets öppna inbjudan. Om det behövs och om det är vad Oswaldo Payás önskar, är kommissionen, genom sin representation i Havanna, beredd att hjälpa till med de nödvändiga administrativa förfaranden som de kubanska myndigheterna kräver i samband med ansökan om visum. Det är emellertid viktigt att i detta samband komma ihåg att kommissionens delegation för närvarande är ”diplomatiskt frusen” och att den därför inte kan föra en politisk diskussion med myndigheterna i detta ämne.

Alla åtgärder för de mänskliga rättigheterna som kommissionen vidtar i Kuba samordnas noggrant och överenskommes i förväg av dess medlemsstater, både i Bryssel och i Havanna.

Kommissionen stöder parlamentets initiativ och skulle uppskatta om de kubanska myndigheterna lät Oswaldo Payá besöka EU:s institutioner, givetvis bland annat kommissionens behöriga avdelningar. Kommissionärer med ansvar för utveckling, humanitärt bistånd och yttre förbindelser har upprepade gånger bekräftat sitt intresse att ta emot Payá vid ett sådant tillfälle.

---

(1)  Se s. 451.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/513 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/513

---

(2004/C 88 E/0525)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0584/04

från Nirj Deva (PPE-DE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   EU:s stödpengar till Zimbabwe

Mot bakgrund av de iakttagelser som revisionsrätten gjort i sin årsrapport för 2002, närmare bestämt i avsnittet i kapitel V i ”Rapport om verksamheten under den sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden” med rubriken ”Ett särskilt fall:”Allmänna frågor”och valutasituationen i Zimbabwe” (1), skulle jag vilja fråga om kommissionen avser att starta en officiell revision avseende genomförandet av dess ekonomiska stöd till Zimbabwe, som gjort det möjligt för svartlistade medlemmar av Mugaberegimen — i enlighet med rådets förordning (EG) nr 310/2002 (2) om vissa restriktiva åtgärder mot Zimbabwe, artikel 2 och bilaga 1 — att profitera på EU-pengar genom att tillämpa en växelkurs ”frikopplad från den verkliga valuta-marknaden som under 2002 minskade värdet på EUF-medlen med 89 procent på bekostnad av den befolkning som stödet riktades till” (se revisionsrättens årsrapport för 2002, kapitel V, punkt 68 A)?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen godtar inte revisionsrättens analys av situationen på grund av följande:

| — | Det var olagligt för banker i Zimbabwe att använda den parallella växelkursen vid officiella transaktioner (se kommissionens svar på punkt 62 i revionsrättens rapport). I själva verket har centralbanken vid flera tillfällen hotat att åtala banker som handlade på svarta marknaden. Det är skälet till att delegationen ombads att använda den officiella växelkursen när den satte in medel på projektkontona, i avvaktan på resultatet av diskussionerna med regeringen och bankerna. |
| --- | --- |

—

Det var olagligt för banker i Zimbabwe att använda den parallella växelkursen vid officiella transaktioner (se kommissionens svar på punkt 62 i revionsrättens rapport). I själva verket har centralbanken vid flera tillfällen hotat att åtala banker som handlade på svarta marknaden. Det är skälet till att delegationen ombads att använda den officiella växelkursen när den satte in medel på projektkontona, i avvaktan på resultatet av diskussionerna med regeringen och bankerna.

| — | När det gäller bistånd från Europeiska utvecklingsfonden var kommissionen under 2002 bunden av förfarandena i Lomé-konventionen, som gav den nationella utanordnaren tydliga befogenheter i fråga om förvaltningen av medlen, och genomförandebestämmelserna för dem. Eftersom den officiella växelkursen faller helt inom stats suveräniteten, är enda möjligheten att använda en annan kurs att ge sig in i förhandlingar med den nationella utanordnaren och med landets banker. Det är vad kommissionen gjorde när den officiella kursen blev orealistisk. |
| --- | --- |

—

När det gäller bistånd från Europeiska utvecklingsfonden var kommissionen under 2002 bunden av förfarandena i Lomé-konventionen, som gav den nationella utanordnaren tydliga befogenheter i fråga om förvaltningen av medlen, och genomförandebestämmelserna för dem. Eftersom den officiella växelkursen faller helt inom stats suveräniteten, är enda möjligheten att använda en annan kurs att ge sig in i förhandlingar med den nationella utanordnaren och med landets banker. Det är vad kommissionen gjorde när den officiella kursen blev orealistisk.

| — | Kommissionen anser framför allt att talet på 89% värdeminskning, som revisionsrätten använder för betalningar som uppgår till 4,5 miljoner euro (mindre än 5% av gemenskapens sammanlagda bistånd till Zimbabwe 2002), inte återspeglar den faktiska situationen eller de omständigheter som kommissionen ställdes inför, när den ville att betalningarna skulle vara lagliga och regelmässiga. |
| --- | --- |

—

Kommissionen anser framför allt att talet på 89% värdeminskning, som revisionsrätten använder för betalningar som uppgår till 4,5 miljoner euro (mindre än 5% av gemenskapens sammanlagda bistånd till Zimbabwe 2002), inte återspeglar den faktiska situationen eller de omständigheter som kommissionen ställdes inför, när den ville att betalningarna skulle vara lagliga och regelmässiga.

| — | Kommissionen och delegationen har förhandlat om en ”blandkurs” för att motverka effekterna av skillnaden mellan den officiella och den parallella växelkursen. Dessutom har de vidtagit följande viktiga åtgärder:






  — | Utbetalningarna i lokal valuta har minskats till ett minimum. |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionen och delegationen har förhandlat om en ”blandkurs” för att motverka effekterna av skillnaden mellan den officiella och den parallella växelkursen. Dessutom har de vidtagit följande viktiga åtgärder:

—

Utbetalningarna i lokal valuta har minskats till ett minimum.

| — | När det har varit möjligt har utbetalningarna utanför landet gjorts i euro (t.ex. genom att nästan uteslutande inrikta hälsoprogrammet på att skaffa läkemedel). |
| --- | --- |

—

När det har varit möjligt har utbetalningarna utanför landet gjorts i euro (t.ex. genom att nästan uteslutande inrikta hälsoprogrammet på att skaffa läkemedel).

| — | Man har försäkrat sig om att eurodelar har införts i de lokala projektprogrammens förskottskonton. |
| --- | --- |

—

Man har försäkrat sig om att eurodelar har införts i de lokala projektprogrammens förskottskonton.

Gemenskapens sammanlagda bistånd till Zimbabwe uppgick till 94 miljoner euro 2002, av vilka endast 8 miljoner användes inom landet. Livsmedel, insatsvaror i jordbruket och läkemedel m.m. köptes från grannländerna.

Därför anser kommissionen att det inte är motiverat att genomföra en revision.

---

(1)  EUT C 286, 28.11.2003, s. 355 ff.

(2)  EGT L 50, 21.2.2002, s. 4.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/515 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/515

---

(2004/C 88 E/0526)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0606/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(27 februari 2004)

Ämne:   Tillämpningen av additionalitetsprincipen då spanska regeringen använder medel från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden

Har kommissionen under de senaste två åren gjort någon speciell undersökning av hur spanska staten tillämpar additionalitetsprincipen då den använder medel från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden? Vad kom man fram till i undersökningen? Kommer kommissionen att undersöka om det finns något samband mellan den nollunderskottspolitik som den spanska regeringen bedriver och tillämpningen av additionalitetsprincipen, så att man kan garantera att offentliga nya investeringar görs vid sidan av de gemenskapsmedel som beviljas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Som det föreskrivs i artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1) måste kommissionen efter halva tiden genomföra en kontroll av additionalitetsprincipen i de medlemsstater och regioner som erhåller stöd från strukturfonderna. Additionalitetsprincipen tillämpas inte för Sammanhållningsfonden.

När det gäller Spanien visar resultaten för budgetåret att Spanien har iakttagit additionalitetsprincipen. De nationella offentliga utgifterna har nämligen ökat med i genomsnitt 3,61 % per år under perioden 2000-2002 jämfört med den nivå som de spanska myndigheterna fastställde i början av perioden och som kommissionens avdelningar samtyckt till.

Iakttagande av additionalitetsprincipen — enligt vilken gemenskapsmedel inte får ersätta nationella medel — är inte automatiskt oförenligt med en sund budgetpolitik. Makroekonomisk stabilitet är nödvändig för att skapa förutsättningar för ekonomisk tillväxt. Erfarenheterna från sammanhållningsländerna visar att en sträng budget går att förena med en fortsatt hög investeringsnivå för väl avgränsade prioriteringar som främjar de minst gynnade regionerna.

---

(1)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/515 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/515

---

(2004/C 88 E/0527)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0609/04

från Ulrich Stockmann (PSE) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Tullar och utvidgningen

Efter utvidgningen den 1 maj 2004 blir den europeiska inre marknaden större. En följd av detta är att tulltjänstemännens arbetsuppgifter minskar.

Inom flera politiska områden har man kommit överens om övergångsperioder för gemenskapens regelverk. Har liknande övergångsperioder också införts för tullfrågor, tullbehandling och tulltjänster? Med vilka länder har man kommit överens om övergångsperioder? Vad exakt ingår i överenskommelserna? Vilka ändringar gäller för tulltjänstemännen från och med den 1 maj 2004?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Från och med anslutningens första dag kommer tullförvaltningarna i de nya medlemsstaterna att behöva ha kontroll över sina gränser, som då kommer att vara EU:s yttre gränser, i EU-befolkningens och handelsidkarnas bästa intresse.

Två övergångsperioder har beviljats i kapitlet om tullunionen. Båda gäller tillämpningen av den gemensamma yttre tulltaxan efter anslutningen.

Malta har beviljats en övergångsperiod på fem år för import av kamgarnsvävnader av ull och fina djurhår (KN-nummer 5112 11 10), denim (KN-nummer 5209 42 00), garnvävnader av regenatfilament (KN-nummer 5408 22 10)och andra konfektionerade tillbehör till kläder (KN-nummer 6217 10 00) med en progressiv tidsplan för genomförandet som inbegriper en maximal årlig importkvot och en ökande värdetull.

Ungern har beviljats en övergångsperiod på tre år för import av olegerad aluminium (KN-nummer 7601 10 00) med en progressiv tidsplan för genomförandet som inbegriper en minskande importkvot och en ökande värdetull.

Det har inte beviljats någon övergångsperiod för den resterande delen av gemenskapens regelverk på tullområdet, vilken bland annat innefattar gemenskapens tullkodex och dess genomförandebestämmelser — den kombinerade nomenklaturen och annan tullrelaterad lagstiftning utanför tullkodexens räckvidd, såsom lagstiftningen om varumärkesförfalskade och piratkopierade varor, narkotikaprekursorer och export av kulturföremål. Bilaga 4-5 i anslutningsakten innehåller några specifika tekniska bestämmelser för att hantera övergången från 11 olika tullområden (EU-15 + 10) till ett utvidgat tullområde (EU-25), när varor till exempel kan gå in i förfarandet i ett område och lämna det i ett annat, uteslutande som ett resultat av utvidgningen. Bilagan behandlar också tillstånds giltighet. Några särskilda bestämmelser gäller också för Förenade kungariket suveräna basområden i Cypern och dessa finns i protokoll 3 som är bilaga till anslutningsfördraget.

Resultaten av förhandlingarna innebär att de nya medlemsstaterna kommer att integreras i gemenskapens tullområde och kommer att tillämpa alla tullförfaranden full ut, liksom de nuvarande medlemsstaterna. Handel med och mellan nya medlemsstater kommer att betraktas som transaktioner inom gemenskapen och skall inte genomgå tullformaliteter och -kontroller, vilket redan är fallet på den inre marknaden. Varor som omsätts fritt i en ny eller nuvarande medlemsstat vid anslutningen kommer att omsättas fritt i den utvidgade unionen. Detta kommer att påverka tulltjänstemännen på två sätt: å ena sidan kommer formaliteterna och förfarandena att vara desamma i alla 25 medlemsstaterna och å andra sidan kommer deras tjänster inte att behövas för den nya handeln inom gemenskapen.

Ett informationsdokument om anslutningsaktens övergångsåtgärder för tullarna finns tillgängligt för allmänheten på Generaldirektoratet för skatter och tullars hemsida på ”Europa”. (http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/customs/customs.htm).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/516 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/516

---

(2004/C 88 E/0528)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0616/04

från Klaus Hänsch (PSE) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Tilldelning av EU-medel

Kan kommissionen svara på följande frågor avseende tilldelningen av EU-medel till distriktet Mettmann och städerna Duisburg, Düsseldorf, Neuss, Remscheid, Solingen och Wuppertal (i Nordrhein-Westfalen):

| 1. | Hur mycket uppgår strukturmedlen från EU till och hur fördelar de sig på enskilda fonder och olika gemenskapsprogram och gemenskapsinitiativ? |
| --- | --- |

1.

Hur mycket uppgår strukturmedlen från EU till och hur fördelar de sig på enskilda fonder och olika gemenskapsprogram och gemenskapsinitiativ?

| 2. | Hur stora är de EU-medel från andra budgetposter som sedan 1999 gått till pilotprojekt eller i form av direkta bidrag till universitet, forskningsorgan, företag och andra mottagare i de ovannämnda städerna och distriktet Mettmann? |
| --- | --- |

2.

Hur stora är de EU-medel från andra budgetposter som sedan 1999 gått till pilotprojekt eller i form av direkta bidrag till universitet, forskningsorgan, företag och andra mottagare i de ovannämnda städerna och distriktet Mettmann?

| 3. | Hur många arbetsplatser har skapats eller bevarats med hjälp av detta stöd? |
| --- | --- |

3.

Hur många arbetsplatser har skapats eller bevarats med hjälp av detta stöd?

Kompletterande svar avgivet på kommissionens vägnar av Prodi

(15 juni 2004)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/517 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/517

---

(2004/C 88 E/0529)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0620/04

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Export av krigsmateriel som jakttillbehör till afrikanska länder

Enligt uppgifter från olika erkända icke-statliga organisationer (Oxfam, Amnesty International, Greenpeace) och ”Escuela de Cultura de Paz” vid det autonoma universitetet i Barcelona (UAB) har den spanska staten exporterat krigsmateriel som om det varit frågan om jakttillbehör till afrikanska länder som Ghana, Guinea, Centralafrikanska republiken, Mauretanien, Elfenbenskusten, Guinea-Bissau, Angola, Burkina Faso och Kamerun.

Enligt dessa uppgifter framgår det av den spanska statens tullregister att de exporterade patronerna i genomsnitt vägde 40 kg och att det genomsnittliga priset uppgick till ett belopp på 120 euro per enhet.

Det förefaller osannolikt att det skulle existera jakttillbehör av denna storlek.

Denna export av ammunition uppgick till ett belopp på lite över 4 miljoner euro år 2002.

Känner kommissionen till denna export från den spanska statens sida?

Om så är fallet, har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta någon åtgärd i detta ärende?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Kommissionen känner inte till exporten i fråga och inte heller har den befogenhet eller medel att bekräfta eller förneka att oriktiga uppgifter eventuellt lämnats beträffande den slutliga användningen av sådana exportvaror.

Det fulla ansvaret för licensiering av vapenexport ligger på de nationella regeringarna. Följaktligen är det inte kommissionens sak att kommentera medlemsstaternas rutiner på detta område.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/518 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/518

---

(2004/C 88 E/0530)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0626/04

från Juan Ferrández Lezaun (Verts/ALE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Alternativa projekt till den spanska vattenplanen

Den spanska regeringen har lagt fram sin ansökan om finansiering med europeiska medel till ett projekt avseende överflyttning av vatten från floden Ebro inom ramen för den spanska vattenplanen. Som kommissionen redan har sagt vid flera tillfällen kommer den på grund av projektets stora betydelse att genomföra en allmän bedömning av det.

Om kommissionens yttrande i denna allmänna bedömning är negativt, är det då så att de förutsedda gemenskapsmedlen inte kan beviljas detta projekt?

Vet kommissionen om den spanska regeringen har alternativa projekt om den inte beviljas gemenskapsfinansiering för det projekt med vattenöverföring från Ebro som har lagts fram?

Vad händer i så fall med de medel som var avsedda för Spanien?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

En förutsättning för finansieringen av stora projekt med hjälp av de båda viktigaste finansieringsinstrument i gemenskapen som står till Spaniens förfogande, nämligen Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Sammanhållningsfonden, är att man följer relevanta förordningar och de programdokument som antagits för fondernas genomförande.

Kommissionen fattar sina beslut om medfinansiering av stora projekt i enlighet med gemenskapens förordningar om fonderna och i full överensstämmelse med gällande gemenskapslagstiftning och gemenskapsstrategier.

Kommissionen är i färd med att analysera de föreslagna projekten. Ett beslut om en eventuell tilldelning av gemenskapsmedel till projekten kan inte fattas förrän samtliga uppgifter har granskats ingående. Det är därför för tidigt för att säga något om resultaten.

Kommissionen vet inte om de spanska myndigheterna har alternativa projekt för det fall att det inte skulle beviljas någon finansiering för de föreslagna projekten.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/518 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/518

---

(2004/C 88 E/0531)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0627/04

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Spanien följer inte gemenskapslagstiftningen avseende gränsöverskridande veterinär kontroll.

Genom ett instruktionsförfarande (1) ålägger statssekreterarämbetet för extern hälsovård och veterinärmedicin (Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria — SGSEV), under det spanska hälsovårds-och konsumentministeriet, de statliga veterinärerna vid gränskontrollstationerna att tillåta direkt landning av partier med fiskprodukter som inte uppfyller kraven för direkt landning enligt gällande gemenskapsbestämmelser, och till och med göra undantag från de obligatoriska veterinärkontrollerna (och alltså från skyldigheten att betala vederbörliga avgifter) för vissa produkter som inte normalt är undantagna från dessa bestämmelser. Denna myndighet tillåter också att kaptenen på ett fiskefartyg — en av de parter som har intressen i handelsoperationen — kan gå längre än att skriva under en enkel deklaration, och utan att ha teknisk behörighet för detta skriva under hälsovårdsintyg avseende ursprung, som företrädare för behörig myndighet i ursprungslandet.

Med hänsyn till bestämmelserna i direktiv 97/78/EG (2) om veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen, i direktiv 91/493/EEG (3) om fastställande av hygienkrav för produktion och utsläppande på marknaden av fiskprodukter, beslut 93/13/EEG (4) (ändrat och utökat genom förordning (EG) nr 136/2004 (5)) beträffande intyg på veterinärkontroller av produkter från tredje länder, och i förordning (EG) nr 1093/94 (6) om fastställande av på vilka villkor fiskefartyg från tredje land får direktlanda och avsätta sina fångster i gemenskapens hamnar,

| — | kan kommissionen lämna garantier för att detta agerande som nu praktiseras av SGSEV sker i enlighet med gemenskapslagstiftningen för skydd av folkhälsan, djurhälsan och konsumenternas och medborgarnas rättigheter i allmänhet? |
| --- | --- |

—

kan kommissionen lämna garantier för att detta agerande som nu praktiseras av SGSEV sker i enlighet med gemenskapslagstiftningen för skydd av folkhälsan, djurhälsan och konsumenternas och medborgarnas rättigheter i allmänhet?

| — | Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna dessutom gynnar vissa importföretags verksamhet, eftersom dessa slipper undan flera hälsokrav och ekonomiska villkor för att avsätta sina produkter från tredje land, framför producenter från gemenskapsländer? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna dessutom gynnar vissa importföretags verksamhet, eftersom dessa slipper undan flera hälsokrav och ekonomiska villkor för att avsätta sina produkter från tredje land, framför producenter från gemenskapsländer?

---

(1)  Utredning från Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria av den 1 oktober 2003 om dokumentkontroll av direktlandade fiskprodukter.

(2)  EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.

(3)  EGT L 298, 24.9.1991, s. 15.

(4)  EGT L 9, 15.1.1993, s. 33.

(5)  EUT L 21, 28.1.2004, s. 11.

(6)  EGT L 121, 12.5.1994, s. 3.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/519 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/519

---

(2004/C 88 E/0532)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0628/04

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Oegentligheter i handlingar beträffande tillstånd för tredje lands produkter vid den spanska gränskontrollen

Genom ett instruktionsförfarande (1) ålägger statssekreterarämbetet för extern hälsovård och veterinärmedicin (Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria — SGSEV), under det spanska hälsovårds-och konsumentministeriet, de statliga veterinärerna vid gränskontrollstationerna att tillåta direkt landning av partier med produkter som inte uppfyller gällande gemenskapsbestämmelser för intyg och identifiering av produkten. Denna myndighet har konkret ålagt inspektörer, vars uppgift är att kontrollera importvillkoren, att inte stoppa produkter från länder utanför gemenskapen även om det finns problem vid deras ankomst till hamnen, till exempel brister beträffande originalen till hälsointyg från ursprungslandet (man accepterar en enkel faxkopia).

Inspektörerna har också fått instruktioner om att i handlingarna inte beakta till exempel den officiella benämningen ”behörigt land” för ursprungslandet — från och med när produkten lämnar hamn och inte när den ankommer —, avsaknad av skriftlig anmälan inom angiven tid av de brister på produkten som observerats — något man brukar ersätta med en edsvuren deklaration från handelsagenten —, brist på uppgifter om parti, kod, tillverkningsdatum, överskridande av mängd gods osv.

Med hänsyn till bestämmelserna i beslut 93/13/EEG (2) (ändrat och utökat genom förordning (EG) nr 136/2004 (3)) och direktiv 97/78/EG (4):

| — | Anser kommissionen att de spanska myndigheterna agerar som de bör när det gäller att ge tillstånd för produkter från tredje land som kommer till gemenskapen via de spanska hamnarna? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att de spanska myndigheterna agerar som de bör när det gäller att ge tillstånd för produkter från tredje land som kommer till gemenskapen via de spanska hamnarna?

| — | Anser inte kommissionen att denna sänkning av hälsokraven i handlingar och intyg för produkter från tredje land innebär en ojämlik behandling av de gemenskapsprodukter som underställs en fullständig tillämpning av bestämmelserna? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att denna sänkning av hälsokraven i handlingar och intyg för produkter från tredje land innebär en ojämlik behandling av de gemenskapsprodukter som underställs en fullständig tillämpning av bestämmelserna?

| — | Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna, när det gäller ohjälpliga brister som avsaknad av originalhandlingar för hälsointyg vid ankomst i hamn, borde avvisa dessa varor i enlighet med direktiv 97/78/EG? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna, när det gäller ohjälpliga brister som avsaknad av originalhandlingar för hälsointyg vid ankomst i hamn, borde avvisa dessa varor i enlighet med direktiv 97/78/EG?

| — | Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna genom denna instruktion tvingar de statliga veterinärerna vid de spanska gränskontrollstationerna att inte följa gemenskapsbestämmelserna om skydd för folk- och djurhälsan? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna genom denna instruktion tvingar de statliga veterinärerna vid de spanska gränskontrollstationerna att inte följa gemenskapsbestämmelserna om skydd för folk- och djurhälsan?

Gemensamt kompletterande svar

på de skriftliga frågorna E-0627/04 och E-0628/04

ingivet av David Byrne för kommissionen

(17 juni 2004)

Kommissionen har varit i kontakt med de spanska myndigheterna och införskaffat ett exemplar av de interna spanska instruktioner som frågorna avser.

Instruktionerna är utförliga och ger vägledning i ett antal praktiska situationer som kan uppkomma vid gränskontrollstationer i de medlemsstater som tar emot produkter av animaliskt ursprung, och innehåller även instruktioner för landning av fisk och fiskeriprodukter.

Kommissionen anser att många av de frågor med anknytning till veterinärkontroller som tas upp faller under den officielle veterinärens ansvar på gränskontrollstationen.

När det gäller fiskimport och veterinärkontroller finns det några delar av instruktionerna där de spanska myndigheternas tolkning av EU:s certifieringskrav bör förtydligas ytterligare. Kommissionen har redan diskuterat instruktionerna med en företrädare för de spanska myndigheterna mot bakgrund av den senaste utvecklingen inom lagstiftningen på området. De spanska myndigheterna har gått med på att förtydliga instruktionerna för att undvika eventuella missförstånd av inspektörer vid gränskontrollstationerna.

Kommissionen håller med om att om inget hälsointyg i original uppvisas med en sändning produkter för införsel, måste sändningen enligt EU:s lagstiftning vägras införsel.

Det finns ingenting i instruktionerna som medger införsel av produkter från andra länder än de godkända och från godkända anläggningar i de länderna. Ur hygiensynpunkt finns det inget som tyder på att produkter från länder utanför EU behandlas mer släpphänt än produkter från medlemsstaterna.

Kommissionen anser därför att instruktionerna överensstämmer med gemenskapens lagstiftning och att de inte innebär orättvis behandling av gemenskapens produkter eller ett krav för spanska veterinärer att bortse från gemenskapens bestämmelser.

---

(1)  Instruktion från Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria av den 11 april 2002 om korrigerbara brister i varukontrollen.

(2)  EGT L 9, 15.1.1993, s. 33.

(3)  EUT L 21, 28.1.2004, s. 11.

(4)  EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/520 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/520

---

(2004/C 88 E/0533)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0715/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Höjd moms på citrusfrukter i Polen

Nyligen antogs ett lagförslag om beskattning av varor och tjänster i Polens parlament. Detta lagförslag innebär påtagligt högre skatter på konsumtion och berör särskilt citrusfrukter och andra importvaror. Detta utkast förutser konkret en moms på 22 procent på citrusfrukter jämfört med övriga frukter och grönsaker producerade i Polen som momsbeläggs med 7 procent.

Enligt gemenskapslagstiftningen får alla livsmedelsprodukter ligga på lägsta momsavgift, men det är varje medlemsstats sak att bestämma den skattesats som skall tillämpas för dessa produkter.

Detta lagförslag utgör emellertid en allvarlig konkurrenssnedvridning då den gynnar vissa produkter, de flesta av lokal produktion, till förfång för andra produkter, de flesta från andra länder i Europeiska unionen exempelvis när det gäller citrusfrukter och annan importerad frukt. Den nuvarande situationen som direkt påverkar gemenskapens odling av citrusfrukter, diskriminerar faktiskt redan citrusfrukterna genom en moms på 7 procent jämfört med de 3 procent som läggs på ersättningsprodukter. Detta är ett fullständigt godtycke med tanke på de likartade kostnaderna för citrusfrukterna jämfört med de övriga produkterna med liknande egenskaper som inte berörs av åtgärden.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta mot Polens möjliga skattediskriminering gentemot citrusfrukter importerade från andra medlemsstater i förhållande till den polska nationella produktionen av andra liknande produkter för att skydda principerna om fri konkurrens på den inre marknaden?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/521 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/521

---

(2004/C 88 E/0534)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0822/04

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Konkurrenssnedvridning från Polens sida avseende andra EU-produkter

Jag har tagit del av information om att den polska regeringen har lagt fram ett förslag om ändring av momsen som innebär en förändring av skattesatsen för citrusfrukter från nuvarande 7 procent till 22 procent. Detta polska lagförslag (utkast 1874 till lagförslaget), och särskilt dess artikel 36, innebär att beskattningen av konsumtion av citrusfrukter och andra importprodukter blir betydligt högre. Detta lagförslag som väntar på att stadfästas av den polska senaten, innebär en allvarlig konkurrenssnedvridning till förmån för de lokala produkterna framför andra produkter från övriga gemenskapsländer, som när det gäller citrusfrukter som faktiskt redan är diskriminerade eftersom man för närvarande tillämpar en skattesats på 7 procent för citrusfrukter från andra EU-länder jämfört med den på 3 procent för andra liknande produkter av lokal produktion. Med tanke på att Polen snart kommer att ansluta sig till Europeiska unionen:

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta mot detta land för att undvika en möjlig överträdelse av gemenskapens konkurrenslagstiftning?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0715/04 och P-0822/04

ingivet av Frits Bolkestein för kommissionen

(5 april 2004)

Enligt artikel 12 i sjätte momsdirektivet (1) måste medlemsstaterna tillämpa normalskattesatser på minst 15 %, och de får tillämpa enstaka reducerade skattesatser på minst 5 %. I princip ska dessa reducerade skattesatser enbart gälla för tillhandahållande av de kategorier varor och tjänster som anges i bilaga H till direktivet. Den första kategorin i bilagan omfattar livsmedel och foder.

I enlighet med anslutningsfördraget har Polen fått tillstånd att tillämpa en reducerad skattesats på 3 % till och med den 30 april 2008. Polen kan naturligtvis tillämpa denna skattesats men måste alltid göra det i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen. Framför allt måste Polen följa principerna till grund för momssystemet och bestämmelserna i EG-fördraget.

Kommissionen har redan fått information om att utkastet till polsk momslag innehåller bestämmelser om en starkt reducerad skattesats på 3 % (som kommer att öka till 7 % senast den 30 april 2008) för frukt i allmänhet, utom kiwi, papaya och andra ”sydländska frukter”. Dessa omfattar vissa typer av frukt som inte odlas i Polen och som importeras till landet från vissa medlemsstater (det gäller särskilt citrusfrukter). De kommer att omfattas av normalskattesatsen (som är på 22 % i Polen enligt utkastet till lag).

En sådant system skulle kunna strida mot gemenskapsrätten.

Därför har kommissionen redan sänt en skrivelse till de polska myndigheterna där den framhåller följande:

| i) | Systemet förefaller strida mot gemenskapsrätten, särskilt neutralitetsprincipen som ligger till grund för mervärdesskattesystemet och artikel 90 i EG-fördraget, på grund av sin protektionistiska effekt. Enligt artikel 90 får inte någon medlemsstat lägga högre skattesatser på varor från andra medlemsstater än på liknande eller konkurrerande inhemska varor. |
| --- | --- |

i)

Systemet förefaller strida mot gemenskapsrätten, särskilt neutralitetsprincipen som ligger till grund för mervärdesskattesystemet och artikel 90 i EG-fördraget, på grund av sin protektionistiska effekt. Enligt artikel 90 får inte någon medlemsstat lägga högre skattesatser på varor från andra medlemsstater än på liknande eller konkurrerande inhemska varor.

| ii) | Enligt kommissionens uppgifter har arbetet med att utarbeta ett utkast till momslag kommit långt i lagstiftningsprocessen, och därför bör frågan behandlas så snart som möjligt. |
| --- | --- |

ii)

Enligt kommissionens uppgifter har arbetet med att utarbeta ett utkast till momslag kommit långt i lagstiftningsprocessen, och därför bör frågan behandlas så snart som möjligt.

| iii) | Kommissionen står till de polska myndigheternas förfogande om de vill skicka ytterligare information eller diskutera frågan. |
| --- | --- |

iii)

Kommissionen står till de polska myndigheternas förfogande om de vill skicka ytterligare information eller diskutera frågan.

Kommissionen förutsätter att de polska myndigheterna kommer att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att utkastet till momslag ska vara förenligt med gemenskapslagstiftningen.

---

(1)  Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, 13.6.1977), senast ändrat genom rådets direktiv 2004/15/EG av den 10 februari 2004 (EUT L 52, 21.2.2004).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/522 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/522

---

(2004/C 88 E/0535)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0725/04

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Lettlands anslutning

Lettland kommer den 1 maj i år att gå med i unionen. Som kommissionen vet bor det i Lettland många befolkningsgrupper, bland dem också den ryska. I och med att Lettland går med i EU kommer gemenskapslagstiftningen att gälla där, vilket innebär att Lettland inte får ha några diskriminerande bestämmelser i sin lagstiftning.

| 1. | Finns det fortfarande nationella bestämmelser som är diskriminerande mot vissa befolkningsgrupper, till exempel i fråga om resefriheten? |
| --- | --- |

1.

Finns det fortfarande nationella bestämmelser som är diskriminerande mot vissa befolkningsgrupper, till exempel i fråga om resefriheten?

| 2. | Om så är fallet: vilka åtgärder avser kommissionen då vidta? |
| --- | --- |

2.

Om så är fallet: vilka åtgärder avser kommissionen då vidta?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Såsom kommissionen angivit i sina återkommande rapporter rörande Lettlands förberedelser inför anslutningen till Europeiska unionen uppfyller Lettland de politiska kriterierna för anslutning till unionen. Till dessa hör skyddet för minoriteter.

I den heltäckande övervakningsrapporten (1) från 2003 rörande Lettlands förberedelser för medlemskap togs kvarstående restriktioner (bl.a. beträffande medborgarskaps- och språkkrav) på området för de fyra friheterna upp. Kommissionen betonade att rättsliga krav på språkkunskaper till fullo måste vara förenliga med principen om berättigat intresse, proportionalitetsprincipen och principen om icke-diskriminering och endast får göras gällande i enskilda fall under exceptionella omständigheter. Lettland har, såsom den uppföljande övervakningen visat, efter offentliggörandet av rapporten ytterligare anpassat sin lagstiftning till gemenskapens regelverk. Så t.ex. har restriktioner för säkerhetstjänster och advokater undanröjts.

Vad beträffar lagstiftningen om icke-diskriminering (likabehandling) har Lettland tagit itu med de kvarstående bristerna på det området, bl.a. genom att företa ytterligare anpassningar av lagstiftningen och genom att inrätta ett ”likabehandlingsorgan” (equality body). Lettland har förbundit sig att fullfölja anpassningen i fråga om de kvarstående bristerna före anslutningen.

Vad särskilt beträffar de etniska minoriteterna uppmanades Lettland i den heltäckande övervakningsrapporten att främja integreringen av den ryska minoriteten, i synnerhet genom att ytterligare påskynda naturaliseringsförfarandena och genom att vidta andra åtgärder för att öka takten i naturaliseringen. Lettland har sedan dess vidtagit ett flertal mått och steg för att underlätta processen och antalet ansökningar om naturalisering har fördubblats.

Vad beträffar resefriheten (för personer i Lettland som inte är lettiska medborgare) är det upp till medlemsstaterna att besluta huruvida innehavare av icke-lettiska pass skall befrias från visumkrav eller ej. Även efter Lettlands anslutning kommer medlemsstater att ha möjlighet att undanta innehavare av ickelettiska pass från visumkrav. Så snart Lettland har börjat delta i Schengensamarbetet kommer personer som inte är lettiska medborgare att kunna resa i Schengenområdet med stöd av sitt pass och uppehållstillstånd, utan att behöva ansöka om visum.

---

(1)  Se KOM(2003) 675 slutlig och SEC(2003) 1203 final.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/523 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/523

---

(2004/C 88 E/0536)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0728/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Ansaldo-Breda: eventuell kontroll av finansiering från EU

I det möte som ägde rum i Bryssel i förra veckan med fackliga representanter och företrädare för de anställda vid Ansaldo-Breda framkom att företaget tidigare hade fått bidrag för produktion i eftersatta regioner av landet, i enlighet med vad som anges i den italienska lagen nr 488/92, via medfinansiering från EU. Framför allt verkar det som om företaget beviljats bidrag för att byta ut Eternittaket på fabriken för att anpassa arbetsplatsen till de europeiska bestämmelserna när det gäller arbetarskydd.

Däremot verkar det inte som om man begärt bidrag för att skydda miljön i området, trots att det finns viktiga vattenbärande lager i närheten av anläggningen.

Kommissionen ombeds mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| 1. | Har Ansaldo-Breda erhållit finansiering och i så fall av vilken typ? |
| --- | --- |

1.

Har Ansaldo-Breda erhållit finansiering och i så fall av vilken typ?

| 2. | Vilka instrument kan tillämpas för att kontrollera om finansieringarna som eventuellt beviljats Ansaldo-Breda verkligen har utnyttjats? |
| --- | --- |

2.

Vilka instrument kan tillämpas för att kontrollera om finansieringarna som eventuellt beviljats Ansaldo-Breda verkligen har utnyttjats?

Kompletterande svar från Jacques Barrot på kommissionens vägnar

(22 juni 2004)

Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) har under programperioderna 1994-1999 och 2000-2006 medfinansierat åtgärder enligt den italienska lagen 1488/92 som har till syfte att förstärka den industriella strukturen i stödberättigade italienska områden.

I detta sammanhang har ERUF medfinansierat investeringar som gjorts av de företag som frågeställaren nämner och som haft till syfte att omstrukturera, modernisera eller utöka industrianläggningar i regionerna Basilicata, Puglia, Campania och Sicilien (en tabell med detaljerade uppgifter från de italienska myndigheterna kommer att sändas både till frågeställaren och till parlamentets generalsekretariat).

Ansaldo Breda deltar dessutom i fyra forskningsprojekt inom ramen för femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (ekonomiskt bidrag med 867 617 euro), och i två forskningsprojekt inom ramen för sjätte ramprogrammet (ekonomiskt bidrag med 822 115 euro).

Den italienska förvaltningen är förvaltningsmyndighet för programmet (näringslivsministeriet) och ansvarar för genomförandet av dessa åtgärder samt för urval och uppföljning av projekt. Det är följaktligen till denna förvaltning som frågeställaren bör vända sig för närmare upplysningar i denna fråga.

När det gäller gemenskapsåtgärder med decentraliserad förvaltning genomför kommissionen normalt sett endast systemkontroller och stickprovskontroller på plats.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/524 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/524

---

(2004/C 88 E/0537)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0733/04

från Giuseppe Di Lello Finuoli (GUE/NGL) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Europeisk samfinansiering av spårvägen ”Gazzi — Annunziata” i Messina inom de operativa flerfondsprogrammen gällande programperioden 1994 — 1999

Av uttalanden från politiker och personer som deltagit i projektet som återgivits av sicilianska tidningar framgår att gemenskapsmedlen avsedda till bygget av spårvägen inte har förlorats eftersom bygget avslutats före den 31 mars 2002.

Efter att bygget av spårvägen avslutats den 31 mars 2002 har flera reparationer krävts innan den kunnat tas i bruk, och fortfarande är vissa stadslinjer inte helt färdigställda. Med rätten till information om offentliga arbeten, ställer jag följande frågor:

| — | Kan kommissionen bekräfta att en europeisk samfinansiering skett? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen bekräfta att en europeisk samfinansiering skett?

| — | Kan kommissionen svara på hur den ser på den betydande avvikelsen från tidsplanen för projektet? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen svara på hur den ser på den betydande avvikelsen från tidsplanen för projektet?

| — | Kan kommissionen bekräfta att den accepterar domen från den regionala administrativa domstolen i Catania där Messinas kommun den 6 juli 2001 väckte talan mot tvånget att presentera en bedömning av miljöeffekterna och de ansvariga myndigheterna ålades att lösgöra europeiska medel för regionalt stöd? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen bekräfta att den accepterar domen från den regionala administrativa domstolen i Catania där Messinas kommun den 6 juli 2001 väckte talan mot tvånget att presentera en bedömning av miljöeffekterna och de ansvariga myndigheterna ålades att lösgöra europeiska medel för regionalt stöd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Kommissionen bekräftar finansieringen av det projekt som parlamentsledamoten nämner inom ramen för det operativa flerfondsprogrammet för Sicilien 1994-1999. En av de faktorer som gör det möjligt för kommissionen att samfinansiera ett projekt är faktiskt att projektet avslutas och är i drift vid det slutdatum som fastställts i beslutet om antagandet av programmet. Förvaltningsmyndigheten har i slutrapporten för det operativa flerfondsprogrammet för Sicilien förklarat att subsidiaritetsprincipen har respekterats.

Enligt subsidiaritetsprincipen är det de nationella myndigheterna som i första hand är skyldiga att se till att gemenskapslagar och gemenskapsregler respekteras. Regionen Sicilien var ansvarig för urval och uppföljning vid genomförandet av de projekt som finansierades inom ramen för det operativa flerfondsprogrammet för Sicilien 1994-1999.

Kommissionen har följt domen av den 6 juli 2001 i den regionala förvaltningsdomstolen (Tribunale Administrativo Regionale — TAR) som fastslår att det inte är nödvändigt för projektet att undergå en bedömning av miljökonsekvenser.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/525 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/525

---

(2004/C 88 E/0538)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0740/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Byrån för bekämpning av skattebedrägerier

Skattebedrägerierna i Europeiska unionen berövar medlemsstaterna stora inkomster. Bara på momsområdet utgör skattebedrägeriet, enligt uppskattningar, tio procent av inkomsterna, vilket motsvarar 70 miljarder euro.

Har kommissionen övervägt att föreslå inrättandet av en byrå för bekämpning av skattebedrägerier, i likhet med den mängd oberoende byråer som redan finns i unionen?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Momsbedrägerier är ett stort problem i gemenskapen, eftersom det påverkar medlemsstaternas momsintäkter, snedvrider konkurrensen and äventyrar laglig handel. Även om uppbörden och kontrollen av moms först och främst är en fråga för medlemsstaterna, är kommissionens roll att se till att en effektiv rättslig ram finns som gör det möjligt för medlemsstaternas myndigheter att samarbeta över gränserna och som gör medlemsstaternas åtgärder för bekämpning av transnationella momsbedrägerier effektiva. Kommissionen lade därför fram ett förslag om utökat ömsesidigt bistånd och informationsutbyte, särskilt när det gäller bedrägerifall, som antogs av rådet den 8 oktober 2003 och som trädde i kraft den 1 januari 2004. Denna förordning (1) har förbättrat den rättsliga ramen för administrativt samarbete mellan medlemsstaterna betydligt och är därför ett viktigt redskap för medlemsstaterna i kampen mot momsbedrägeri. I detta hänseende kommer kommissionen snart att lägga fram en rapport för rådet och Europaparlamentet om användning av administrativt samarbete i kampen mot momsbedrägerier. Eftersom den nya förordningen om administrativt samarbete var en förutsättning för att förbättra medlemsstaternas samarbete i kampen mot momsbedrägeri var det dessutom nödvändigt att följa upp detta lagstiftningsinitiativ med konkreta åtgärder för att stärka samarbetet mellan de olika skattemyndigheterna och deras tjänstemän. Som parlamentsledamoten vet, antogs därför Fiscalisprogrammet 2003-2007 (2) av rådet och Europaparlamentet för att stärka det dagliga samarbetet mellan medlemsstaternas tjänstemän.

Ytterligare ett viktigt steg är att kommissionen håller på att förbereda ett förslag till en ny förordning om ömsesidigt administrativt bistånd för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen mot bedrägeri och annan olaglig verksamhet. Förslaget kommer att omfatta bland annat transnationellt momsbedrägeri och därmed sammanhängande penningtvätt. Det tar upp informationsutbytet mellan medlemsstaterna och kommissionen och har som syfte att förse kommissionen med en förbättrad plattform både för att koordinera bekämpningen av transnationellt momsbedrägeri och därtill hörande riskanalyser och underrättelseverksamhet.

Det skulle vara svårt att inrätta en gemenskapsbyrå för att bekämpa skattebedrägeri, enligt parlamentsledamoten förslag, eftersom flera medlemsstater skulle vara ovilliga att ge upp sin suveränitet på området uppbörd och kontroll av skatter. Dessutom anser inte kommissionen att ett sådant steg är berättigat för närvarande. Kommissionen kommer att fortsätta att, när så är nödvändigt och lämpligt, tillhandahålla både en lämplig stabil rättslig grund och ett utökat administrativt samarbetssystem för att medlemsstaterna skall kunna samarbeta effektivt med varandra och med kommissionen för att bekämpa transnationellt momsbedrägeri.

Slutligen vill kommissionen upplysa parlamentsledamoten om att Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) redan har en momsavdelning som bistår medlemsstaterna med samordning vid fall av gränsöverskridande momsbedrägerier inom ramen för artikel 280 i EU-fördraget. OLAF:s direktorat för underrättelseverksamhet och åklagarenhet ger också stöd till medlemsstaterna under utredningen och den rättsliga fasen av den operativa verksamheten.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1798/2003 av den 7 oktober 2003 om administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt och om upphävande av förordning (EEG) nr 218/92, EUT L 264, 15.10.2003.

(2)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 2235/2002/EG av den 3 december 2002 om antagande av ett gemenskapsprogram för att förbättra beskattningssystemens funktion på den inre marknaden (Fiscalisprogrammet 2003-2007), EGT L 341, 17.12.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/526 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/526

---

(2004/C 88 E/0539)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0742/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Regional påverkan av tillväxtinitiativet

Syftet med ”Ett europeiskt initiativ för tillväxt”, som Europeiska rådet antog i december 2003, är att närma den europeiska ekonomin till målen för Lissabonstrategin, det vill säga att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsekonomi före 2010.

Hur kan de regionala regeringarna bidra till strukturreformerna för att uppnå en större konkurrenskraft, främja full sysselsättning och möta miljöutmaningarna? Har man tagit hänsyn till denna regionala dimension vid planeringen av ”Ett europeiskt initiativ för tillväxt”?

Har kommissionen gjort en utvärdering region för region av betydelsen av ”Ett europeiskt initiativ för tillväxt”? Om så är fallet, hur ser situationen ut för Valenciaregionen i Spanien?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Syftet med det europeiska initiativet för tillväxt är att bidra till att målen för Lissabonstrategin kan uppfyllas, närmare bestämt genom att stimulera investeringar i såväl transeuropeiska transport- och energinätverk som i ett kunskapsbaserat samhälle. Därför har kommissionens definierat de nödvändiga projekten, programmen och tekniska lösningarna i sitt meddelande ”Europeiska unionens initiativ för tillväxt — Investeringar i nätverk och kunskap för tillväxt och sysselsättning” (1).

Kommissionen har inte gjort någon regionbaserad bedömning av den effekt tillväxtinitiativet antagligen kommer att ha. Vad gäller projekt och program inom ramen för de transeuropeiska transport- och energinätverken är målet dels att förbättra förbindelserna mellan medlemsstaterna och öka nätens kapacitet, dels att ta itu med befintliga eller potentiella flaskhalsar. Dessutom skall alla regioner i Europa anslutas till dessa nätverk.

De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, strategin för den inre marknaden samt riktlinjerna och rekommendationerna för sysselsättningspolitiken pekar alla på flera områden där ytterligare strukturreformer skulle ge fler och bättre arbetstillfällen, ökad produktivitet och därmed högre tillväxt. Regionala styrelseorgan kan bidra till processen, i synnerhet genom att omdirigera sin offentliga medel och investeringar till projekt som främjar tillväxt och sysselsättning, säkerställa ett effektivt genomförande av egna investeringsprogram och genom att eftersträva en större hävstångseffekt av offentliga medel som satsas i privata investeringar.

För ett stort antal regionala styrelseorgan är investeringsprogram delvis finansierade tillsammans med EU:s strukturfonder. Nuvarande halvtidsutvärdering erbjuder en möjlighet till omfördelning av resurser och kvalitetsförbättring. Styrningen skulle kunna förbättras genom den kommande reformen av strukturfonderna och Europeiska socialfonden som syftar till att stärka Lissabon- och Göteborgsstrategierna. Detta är tänkt att ske genom fokusering på konkurrenskraft, hållbar utveckling och sysselsättning, vilket kommissionen föreslår i sitt meddelande ”Bygga en gemensam framtid — Politiska utmaningar och budgetmedel i ett utvidgat EU 2007-2013” (2).

---

(1)  KOM(2003) 690 slutlig.

(2)  KOM(2004) 101 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/527 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/527

---

(2004/C 88 E/0540)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0744/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Främjande av de små och medelstora företagens deltagande i innovationsprojekt samt forsknings-och utvecklingsprojekt

Har kommissionen några upplysningar om antal projekt och finansieringsnivåer för de projekt där de europeiska små och medelstora företagen deltar och som gäller innovations- samt forsknings- och utvecklingspolitik, sedan det sjätte ramprogrammet för forskning och utveckling startade?

Hur hög procent av det totala antalet har haft deltagare från spanska små och medelstora företag?

Vilken skulle, enligt kommissionen, vara den lämpligaste politiken att föra i Europa för att främja de små och medelstora företagens deltagande i innovations- och forskningsprojekt för att därmed minska skillnaderna till företagen från Förenta staterna?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Små och medelstora företags deltagande i det sjätte ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration 2002-2006 uppmuntras starkt, främst på två sätt. Utöver de övergripande verksamheterna för små och medelstora företag (som har en budget på 430 miljoner euro) kommer minst 15 % av budgeten för de sju prioriterade tematiska områdena (cirka 1 700 miljoner euro) att anslås till små och medelstora företag. Eftersom man vet att små och medelstora företag är ytterst viktiga dels för att Europa skall kunna göra banbrytande framsteg inom vetenskap och teknik, dels för att omvandla forskningsresultat till framgångsrika produkter och tjänster, stimuleras deltagande av små och medelstora företag, liksom universitet och större företag, i hela det särskilda programmet ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet”. Detta sker både genom integrerade projekt och genom andra forskningsinstrument.

Mot bakgrund av den första ansökningsomgången (sista dagen för att lämna in projektförslag var den 24 juni 2003) för de sju prioriterade tematiska områdena i sjätte ramprogrammets särskilda program ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet” som genomförs genom fyra huvudsakliga instrument (integrerade projekt, särskilda stödåtgärder, samordnade åtgärder och särskilda målinriktade forskningsprojekt), kan följande vägledande information lämnas:

| — | 21,0 % av deltagarna i de inlämnade förslagen var små och medelstora företag (12 503 små och medelstora företag) och dessa står för 17,4 % (3 122 miljoner euro) av det totala stöd som begärts. |
| --- | --- |

—

21,0 % av deltagarna i de inlämnade förslagen var små och medelstora företag (12 503 små och medelstora företag) och dessa står för 17,4 % (3 122 miljoner euro) av det totala stöd som begärts.

| — | 19,0 % av deltagarna i de kortlistade förslagen (de förslag som valts ut för stöd) var små och medelstora företag (2 158 små och medelstora företag) och dessa står för 14,4 % (449 miljoner euro) av det totala stöd som begärts. Denna siffra blir 13 % om det andra instrumentet expertnätverk räknas med. |
| --- | --- |

—

19,0 % av deltagarna i de kortlistade förslagen (de förslag som valts ut för stöd) var små och medelstora företag (2 158 små och medelstora företag) och dessa står för 14,4 % (449 miljoner euro) av det totala stöd som begärts. Denna siffra blir 13 % om det andra instrumentet expertnätverk räknas med.

| — | 7,4 % av deltagarna i de inlämnade förslagen kommer från Spanien (3 754 spanska deltagare) varav 24,5 % är små och medelstora företag. Dessa 919 spanska små och medelstora företag står för 19,5 % (232,8 miljoner euro) av det totala stöd som de spanska deltagarna har begärt. |
| --- | --- |

—

7,4 % av deltagarna i de inlämnade förslagen kommer från Spanien (3 754 spanska deltagare) varav 24,5 % är små och medelstora företag. Dessa 919 spanska små och medelstora företag står för 19,5 % (232,8 miljoner euro) av det totala stöd som de spanska deltagarna har begärt.

| — | 6,2 % av deltagarna i de kortlistade förslagen kommer från Spanien (577 spanska deltagare) varav 18,2 % är små och medelstora företag. Dessa 105 spanska små och medelstora företag står för 13,4 % (26,3 miljoner euro) av det totala stöd som de spanska deltagarna har begärt. |
| --- | --- |

—

6,2 % av deltagarna i de kortlistade förslagen kommer från Spanien (577 spanska deltagare) varav 18,2 % är små och medelstora företag. Dessa 105 spanska små och medelstora företag står för 13,4 % (26,3 miljoner euro) av det totala stöd som de spanska deltagarna har begärt.

Det bör noteras att dessa siffror endast är preliminära och grundar sig på de inlämnade projektförslagen. Slutgiltiga uppgifter kommer att bli tillgängliga efter att förhandlingarna om kontrakten för de utvalda förslagen har slutförts.

Åtgärderna på området för ekonomisk och teknisk information skall främja innovation inom små och medelstora företag och göra det lättare för dessa företag att delta i sjätte ramprogrammet. I vissa prioriterade tematiska områden har integrerade projekt som är särskilt inriktade på små och medelstora företag organiserats. Med hjälp av de övergripande programmen inklusive kooperativ och kollektiv forskning stimuleras slutligen små och medelstora företag med begränsad forskningskapacitet att delta i forskningsprojekt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/528 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/528

---

(2004/C 88 E/0541)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0747/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Skyddsklausul mot import av satsumas

I november 2002 införde EU en tillfällig skyddsklausul för att begränsa importen av konserverade mandariner från tredje land, speciellt Kina, efter att ha registrerat en oerhörd ökning av importen de senaste åren, vilket allvarligt skadar gemenskapsproduktionen.

Europeiska unionen införde en kvot på 11 389 ton för konserver från Kina och 906 ton för import från andra länder.

Utöver dessa kvantiteter måste man för export till gemenskapsmarknaden betala en extra tullavgift, som har visat sig otillräcklig eftersom sändningarna redan med råge har överstigit de fastställda kvoterna. Skyddsklausulen upphör dessutom den 10 april.

Har kommissionen för avsikt att förlänga klausulen efter detta datum och införa nödvändiga justeringar så att det blir ett effektivt instrument för att skydda gemenskapsmarknaden?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Efter att ha samrått med medlemsstaterna antog kommissionen den 7 april 2004 ett förslag om att införa slutgiltiga skyddsåtgärder beträffande import av konserverade satsumas till gemenskapen. De tillfälliga skyddsåtgärderna slutade att gälla den 10 april 2004 och för att undvika ett avbrott i det skydd som gemenskapsproducenterna åtnjuter träder de slutgiltiga skyddsåtgärderna i kraft den 11 april 2004 och gäller till och med den 8 november 2007. Gemenskapsindustrin får på så sätt det andrum som krävs för en strukturomställning.

Med hänsyn till den fortsatt stora importen under de sista månaderna av 2003 och importörernas lagerhållning före införandet av tillfälliga åtgärder samt svängningarna i växelkursen, är tullsatsen (301euro/ton) enligt de slutgiltiga åtgärderna avsevärt högre än den tullsats som tillämpades enligt de tillfälliga åtgärderna (155 euro/ton).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/529 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/529

---

(2004/C 88 E/0542)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0760/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Genomförandet av handlingsplanen för finansiella tjänster i de nya medlemsstaterna

Planerar kommissionen några kompletterande åtgärder för genomförandet av handlingsplanen för finansiella tjänster i de anslutande länderna, vilka i allt väsentligt inte deltagit i utarbetandet av de huvudsakliga direktiv som tillkommit som en följd av denna handlingsplan?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

De av åtgärderna i handlingsplanen för finansiella tjänster som skall ha genomförts före den 1 maj 2004 kommer att utgöra en del av det regelverk som alla anslutande länder måste ha överfört och genomfört anslutningsdatumet.

I de fall tidsfristen för genomförande av åtgärderna i handlingsplanen löper ut senare än i maj 2004 gäller denna längre tidsfrist även för de anslutande länderna. För att dessa länder skall få fullständig information om åtgärderna, har delegater från länderna fungerat som observatörer i alla berörda förberedande och föreskrivande institutionella kommittéer under det senaste året (2003).

Kommissionen påminner om att det i anslutningsakten föreskrivs övergångsåtgärder, för en begränsad tid och av begränsad omfattning, när det gäller vissa direktiv i sektorn för finansiella tjänster. Dessa övergångsåtgärder gäller för den lokala marknaden; det kommer inte att vara möjligt att dra nytta av ett direkt tillträde till den europeiska inre marknaden om endast mindre stränga krav uppfylls. Alla övergångsåtgärder kommer att upphöra senast i slutet av 2007. Åtgärderna rör minimikraven på kapital för kooperativa kreditinstitut enligt bankdirektivet (1) (Cypern, Ungern, Polen och Slovenien) och systemen för garanti av insättningar och för ersättning till investerare (2) (Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Polen och Slovakien).

Slutligen har kommissionen under en tid fört en intensiv dialog med de anslutande länderna när det gäller finansiella tjänster, framför allt i anslutning till granskningar som gjorts av experter från EU-15. Detta har lett till att de anslutande länderna har utarbetat rekommendationer och handlingsplaner för att se till att regelverket på detta område i praktiken genomförs, bland annat de åtgärder i handlingsplanen som redan antagits.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, EGT L 126, 26.5.2000.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 94/19/EG av den 30 maj 1994 om system för garanti av insättningar, EGT L 135, 31.5.1994.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/529 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/529

---

(2004/C 88 E/0543)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0772/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Österrike

Med beaktande av

| — | artikel 6 i EU-fördraget, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-fördraget,

| — | artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen,

| — | Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artiklarna 9 och 14), |
| --- | --- |

—

Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artiklarna 9 och 14),

| — | den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och |
| --- | --- |

—

den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och

av följande skäl:

| — | Den österrikiska evangeliska alliansen, som samlar de kristna organisationer som inte är erkända i landet, har informerat om förseningar när det gäller att få visum för de religiöst arbetande. |
| --- | --- |

—

Den österrikiska evangeliska alliansen, som samlar de kristna organisationer som inte är erkända i landet, har informerat om förseningar när det gäller att få visum för de religiöst arbetande.

| — | Medlemmar av Jehovas vittnen fick inte visum för en tolk från språket tagalog för att genomföra en gudstjänst för den filippinska gruppen. |
| --- | --- |

—

Medlemmar av Jehovas vittnen fick inte visum för en tolk från språket tagalog för att genomföra en gudstjänst för den filippinska gruppen.

| — | Lagen om religiösa organisationers status från 1998 gjorde det möjligt för tolv tidigare erkända religiösa organisationer att behålla sin status, men den införde nya kriterier för de religiösa grupper som vill försöka uppnå denna status. Många grupper som inte har erkänts av regeringen har, i likhet med vissa experter i religionsrätt, klagat över att tilläggskriterierna för att erkännas som religiöst samfund utgör ett hinder för ansökningarna om erkännande och låser de icke erkända grupperna i en andra klassens status. Vissa experter har ifrågasatt om lagen är författningsenlig. |
| --- | --- |

—

Lagen om religiösa organisationers status från 1998 gjorde det möjligt för tolv tidigare erkända religiösa organisationer att behålla sin status, men den införde nya kriterier för de religiösa grupper som vill försöka uppnå denna status. Många grupper som inte har erkänts av regeringen har, i likhet med vissa experter i religionsrätt, klagat över att tilläggskriterierna för att erkännas som religiöst samfund utgör ett hinder för ansökningarna om erkännande och låser de icke erkända grupperna i en andra klassens status. Vissa experter har ifrågasatt om lagen är författningsenlig.

| — | Flera österrikiska provinser har därtill subventionerat kontor som har förmedlat information om sekter och kulter. Webbsidan för Niederösterreichs familjekontor innehöll en presentation som beskrev många religiösa grupper på ett negativt sätt, även Jehovas vittnen trots deras status som religiös organisation. |
| --- | --- |

—

Flera österrikiska provinser har därtill subventionerat kontor som har förmedlat information om sekter och kulter. Webbsidan för Niederösterreichs familjekontor innehöll en presentation som beskrev många religiösa grupper på ett negativt sätt, även Jehovas vittnen trots deras status som religiös organisation.

Känner kommissionen till de fakta som beskrivs här? Om man har granskat och bedömt dem, vilka är slutsatserna av bedömningen?

Anser kommissionen att det beskrivna agerandet är en kränkning av de grundläggande friheterna enligt artiklarna 10 och 22 i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, och att det därmed rör huvudinnehållet i dessa, som uttryckligen skyddas av artikel 52 i samma rättsakt?

Anser kommissionen likaså att dessa händelser står i motsättning till artikel 6 i EU-fördraget och därmed de principer som är gemensamma för alla medlemsstater om respekt för de mänskliga och grundläggande rättigheterna?

Kan kommissionen ge upplysningar om på vilket sätt man avser att avråda Österrike från detta agerande som står i motsättning till religionsfriheten?

Om kommissionen inte uttryckligen fördömer det beskrivna agerandet, på vilka rättsliga principer stöder man en sådan ståndpunkt?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Vad gäller den vägran att bevilja inresevisering som de österrikiska myndigheterna tillämpar för vissa religiösa grupper, vill kommissionen erinra om att varje medlemsstat, på grundval av de bestämmelser om utfärdande av enhetliga viseringar som gäller på territoriet i de länder som anslutit sig till Schengenkonventionen, prövar viseringsansökningar utifrån ett antal kriterier som anges i de gemensamma konsulära anvisningarna. Beslut om att bevilja eller vägra denna typ av visering fattas dock självständigt av varje medlemsstat. Enligt de gemensamma konsulära anvisningarna behöver medlemsstaterna inte motivera en eventuell vägran att utfärda visering.

När det gäller frågan om beviljade av ett särskilt arbetstillstånd för tredjelandsmedborgare som tillhör vissa religiösa grupper, erinrar kommissionen om att det för närvarande inte finns några gemenskapsbestämmelser om tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i syfte att arbeta och att alla beslut på detta område hör till medlemsstaternas egen behörighet.

Kommissionen är inte heller behörig att ingripa mot eventuella brott mot grundläggande rättigheter, i detta fall religionsfriheten, om inte överträdelserna sker inom ramen för gemenskapsrätten och dess tillämpning.

Slutligen bör det påpekas att om en person anser att hans eller hennes grundläggande rättigheter har kränkts finns alltid möjligheten att vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, efter det att alla interna rättsmedel har uttömts.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/531 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/531

---

(2004/C 88 E/0544)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0775/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Tyskland

Med beaktande av

| — | artikel 6 i EU-fördraget, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-fördraget,

| — | artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen,

| — | Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artikel 9), |
| --- | --- |

—

Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artikel 9),

| — | den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och |
| --- | --- |

—

den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och

av följande skäl:

| — | Den tyska regeringen erkänner inte Scientologikyrkan som en religion och dess betraktande av kyrkan som ett potentiellt hot mot den demokratiska ordningen har lett till diskriminering i arbets- och affärslivet mot dess medlemmar inom den offentliga och privata sektorn. |
| --- | --- |

—

Den tyska regeringen erkänner inte Scientologikyrkan som en religion och dess betraktande av kyrkan som ett potentiellt hot mot den demokratiska ordningen har lett till diskriminering i arbets- och affärslivet mot dess medlemmar inom den offentliga och privata sektorn.

| — | Regeringen har vägrat utfärda besöksvisum åt ledarna för Enighetskyrkans ärevördige Sun Myung Moon och hans hustru Hak Ja Har Moon. |
| --- | --- |

—

Regeringen har vägrat utfärda besöksvisum åt ledarna för Enighetskyrkans ärevördige Sun Myung Moon och hans hustru Hak Ja Har Moon.

| — | Regeringarna i Bayern och Hamburg har föreslagit nya åtgärder för att begränsa Scientologikyrkans verksamhet, och den lutherska kyrkan har fortsatt sin informationskampanj mot denna och andra förmodade ”sekter”. |
| --- | --- |

—

Regeringarna i Bayern och Hamburg har föreslagit nya åtgärder för att begränsa Scientologikyrkans verksamhet, och den lutherska kyrkan har fortsatt sin informationskampanj mot denna och andra förmodade ”sekter”.

| — | Olika förbundsstater har publicerat broschyrer där de noggrant skriver om minoritetsreligionernas ideologi och praktiska verksamhet, och vissa grupper är rädda för att det skulle kunna skada deras rykte om de förekommer i en rapport över farliga rörelser eller sekter. Dessa åtgärder har bidragit till en negativ inställning till medlemmar av minoritetsreligioner. |
| --- | --- |

—

Olika förbundsstater har publicerat broschyrer där de noggrant skriver om minoritetsreligionernas ideologi och praktiska verksamhet, och vissa grupper är rädda för att det skulle kunna skada deras rykte om de förekommer i en rapport över farliga rörelser eller sekter. Dessa åtgärder har bidragit till en negativ inställning till medlemmar av minoritetsreligioner.

| — | I den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet uttrycker man oro över kränkningar av individuella rättigheter på grund av den religion man utövar, och på grund av den potentiella diskrimineringen på den internationella marknaden mot utländska företag för att de eventuellt är anslutna till scientologerna. |
| --- | --- |

—

I den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet uttrycker man oro över kränkningar av individuella rättigheter på grund av den religion man utövar, och på grund av den potentiella diskrimineringen på den internationella marknaden mot utländska företag för att de eventuellt är anslutna till scientologerna.

Känner kommissionen till de beskrivna händelserna?

Anser kommissionen att det beskrivna agerandet är en kränkning av de grundläggande friheterna enligt artiklarna 10 och 22 i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, och att det därmed rör huvudinnehållet i dessa, som uttryckligen skyddas av artikel 52 i samma rättsakt?

Anser kommissionen likaså att dessa händelser står i motsättning till artikel 6 i EU-fördraget och därmed de principer som är gemensamma för alla medlemsstater om respekt för de mänskliga och grundläggande rättigheterna?

Kan kommissionen ge upplysningar om på vilket sätt man avser att avråda Tyskland från detta agerande som kränker religionsfriheten?

Om kommissionen inte uttryckligen fördömer det beskrivna agerandet, på vilka rättsliga principer stöder man en sådan ståndpunkt?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Kommissionen känner inte till de förhållanden som parlamentsledamoten redogör för.

Angående de tyska myndigheternas vägran att utfärda viseringar till ledaren för Enhetskyrkan, pastor Moon, och hans hustru, vill kommissionen erinra om följande. Enligt bestämmelserna om utfärdande av enhetliga viseringar som gäller i alla länder som anslutit sig till Schengenkonventionen skall varje medlemsstat pröva en ansökan om visering utifrån ett antal kriterier som finns angivna i de gemensamma konsulära anvisningarna. Beslutet att bevilja eller avslå viseringsansökan fattas dock av medlemsstaten på grundval av dess egen bedömning. De gemensamma konsulära anvisningarna kräver inte att medlemsstaterna motiverar ett avslag.

Enligt kommissionens mening omfattas frågorna om scientologikyrkans och andra religiösa samfunds ställning i Tyskland av förklaringen om kyrkors och konfessionslösa organisationers ställning, som fogats till Amsterdamfördraget. Förklaringen lyder: ”Europeiska unionen respekterar och ingriper inte i kyrkors och religiösa sammanslutningars och samfunds ställning i medlemsstaterna. Europeiska unionen respekterar även filosofiska och konfessionslösa organisationers ställning.”

Kommissionen får för övrigt endast ingripa mot eventuella kränkningar av de grundläggande rättigheterna, bland andra religionsfriheten, om kränkningarna sker inom EG-rättens ram och tillämpning.

Tyskland måste i likhet med alla andra medlemsstater sedan den 2 december 2003 tillämpa rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000, som förbjuder diskriminering på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning vid anställning och inom arbetslivet (1).

Kommissionen har granskat hur medlemsstaterna tillämpar direktivet och i detta sammanhang riktat en formell underrättelse till Tyskland därför att landet inte har anmält genomförandebestämmelser för direktivet.

Slutligen skall det påpekas att om en person anser att hans eller hennes grundläggande rättigheter har kränkts, kan han eller hon väcka talan vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna när alla inhemska rättsmedel har uttömts.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/532 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/532

---

(2004/C 88 E/0545)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0776/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Grekland

Med beaktande av

| — | artikel 6 i EU-fördraget, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-fördraget,

| — | artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

artiklarna 10 och 22 om religionsfrihet och den kulturella och religiösa mångfalden i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen,

| — | Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artiklarna 9 och 14), |
| --- | --- |

—

Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna från 1950 (särskilt artiklarna 9 och 14),

| — | den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och |
| --- | --- |

—

den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och

av följande skäl:

| — | De icke-ortodoxa grupperna i Grekland stöter på administrativa hinder eller rättsliga restriktioner för att utöva sin religion. Ledare för vissa icke-ortodoxa religiösa grupper hävdar att alla skatter på religiösa organisationer är diskriminerande eftersom regeringen subventionerar den ortodoxa kyrkan, medan övriga grupper finansierar sig själva. |
| --- | --- |

—

De icke-ortodoxa grupperna i Grekland stöter på administrativa hinder eller rättsliga restriktioner för att utöva sin religion. Ledare för vissa icke-ortodoxa religiösa grupper hävdar att alla skatter på religiösa organisationer är diskriminerande eftersom regeringen subventionerar den ortodoxa kyrkan, medan övriga grupper finansierar sig själva.

| — | Flera religiösa grupper har informerat om svårigheter när det gäller administrativa frågor, och att privilegierna och de rättsliga förmånerna för den grekisk-ortodoxa kyrkan inte gäller för andra erkända religioner. |
| --- | --- |

—

Flera religiösa grupper har informerat om svårigheter när det gäller administrativa frågor, och att privilegierna och de rättsliga förmånerna för den grekisk-ortodoxa kyrkan inte gäller för andra erkända religioner.

| — | Medlemmarna i Jehovas vittnen har trakasserats genom godtyckliga identitetskontroller, svårigheter att begrava sina avlidna samt motstånd från kommunala tjänstemän mot att låta dem bygga kyrkor. |
| --- | --- |

—

Medlemmarna i Jehovas vittnen har trakasserats genom godtyckliga identitetskontroller, svårigheter att begrava sina avlidna samt motstånd från kommunala tjänstemän mot att låta dem bygga kyrkor.

| — | Vissa religiösa grupper, som mormoner och utländska judar, har berättat om svårigheter vid visumförnyelse för sina präster och rabbiner som inte är EU-medborgare eftersom regeringen inte har någon typ av visum för specifikt religiöst arbete. |
| --- | --- |

—

Vissa religiösa grupper, som mormoner och utländska judar, har berättat om svårigheter vid visumförnyelse för sina präster och rabbiner som inte är EU-medborgare eftersom regeringen inte har någon typ av visum för specifikt religiöst arbete.

| — | Icke-ortodoxa medborgare drabbas av problem vid befordring inom armén, polisen, brandkåren eller som statsanställda på grund av sin religion. I armén får i allmänhet bara medlemmar av den ortodoxa kyrkan bli officerare, vilket tvingar vissa medlemmar från andra religioner att bekänna sig till den ortodoxa kyrkan. Det finns också rapporter om påtryckningar mot ortodox militär personal, under hot om att inte befordras, för att de inte skall gifta sig enligt sina makors icke-ortodoxa ceremonier. |
| --- | --- |

—

Icke-ortodoxa medborgare drabbas av problem vid befordring inom armén, polisen, brandkåren eller som statsanställda på grund av sin religion. I armén får i allmänhet bara medlemmar av den ortodoxa kyrkan bli officerare, vilket tvingar vissa medlemmar från andra religioner att bekänna sig till den ortodoxa kyrkan. Det finns också rapporter om påtryckningar mot ortodox militär personal, under hot om att inte befordras, för att de inte skall gifta sig enligt sina makors icke-ortodoxa ceremonier.

| — | Den ortodoxa kyrkan har publicerat en lista på religiösa riter och religiösa grupper som betraktas som vanhelgande. Den ortodoxa kyrkans ledare har erkänt att de vägrar föra dialog med de religiösa grupper som betraktas som skadliga för ortodoxa utövare, och de har till och rått de ortodoxa grekerna att undvika medlemmar av dessa samfund. |
| --- | --- |

—

Den ortodoxa kyrkan har publicerat en lista på religiösa riter och religiösa grupper som betraktas som vanhelgande. Den ortodoxa kyrkans ledare har erkänt att de vägrar föra dialog med de religiösa grupper som betraktas som skadliga för ortodoxa utövare, och de har till och rått de ortodoxa grekerna att undvika medlemmar av dessa samfund.

Känner kommissionen till de fakta som beskrivs här? Om man har granskat och bedömt dem, vilka är slutsatserna av bedömningen?

Anser kommissionen att detta agerande är en kränkning av de grundläggande friheterna enligt artiklarna 10, 22 och 52 i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, och att de också är i strid med artikel 6 i EU-fördraget?

Om kommissionen inte uttryckligen fördömer det beskrivna agerandet, på vilka rättsliga principer stöder man en sådan ståndpunkt?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Parlamentsledamoten hänvisar till förhållanden eller handlingssätt av mycket skilda slag, som enligt hans uppfattning innebär kränkningar av religionsfriheten i Grekland. Dessa förhållanden har inte kommit till kommissionens kännedom tidigare.

Den bedömning kommissionen kan göra och eventuella initiativ som vi kan ta beror på kopplingen till gemenskapens rättsordning.

Vissa av förhållandena omfattas inte alls av EG-rätten och då kan kommissionen inte handla. Så är fallet med tillstånd för tredjelandsmedborgare som tillhör andra samfund än den ortodoxa kyrkan att bedriva religiöst arbete, eftersom det inte finns några EG-regler om tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för arbetsändamål; det är medlemsstaterna som är behöriga att fatta alla beslut inom det området.

En del handlingssätt förefaller omfattas av förklaringen om kyrkors och konfessionslösa organisationers ställning, som fogats till Amsterdamfördraget. Enligt förklaringen respekterar EU kyrkors och religiösa sammanslutningars och samfunds ställning i medlemsstaterna. Detta gäller för de administrativa villkoren för religionsutövare utanför den ortodoxa kyrkan och för de skatter för religiösa sammanslutningar och samfund, som parlamentsledamoten talar om.

Listan över religiösa riter och grupper som betraktas som ”vanhelgande” av den ortodoxa kyrkan och de följder det kan få påverkar bara förhållandet mellan privatpersoner och ger därför inte anledning till några kommentarer.

Vad beträffar eventuell diskriminering av personer när det gäller tillträde till anställning och tjänsteförmåner inom den offentliga sektorn erinrar kommissionen om att Grekland är skyldigt att tillämpa rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000, som förbjuder diskriminering på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning vid anställning och inom arbetslivet (1). Direktivet skall tillämpas av alla medlemsstater sedan 2 december 2003.

Kommissionen har granskat hur medlemsstaterna tillämpar direktivet och i detta sammanhang riktat en formell underrättelse till Grekland därför att landet inte har anmält genomförandebestämmelser för direktivet.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/534 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/534

---

(2004/C 88 E/0546)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0786/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Polissamarbete och mänskliga rättigheter

Det irländska ordförandeskapet har prioriterat bättre samarbete mellan polis-, tull- och säkerhetsmyndigheterna i alla medlemsstater, i syfte att skärpa kampen mot gränsöverskridande terrorism och organiserad brottslighet.

Kan kommissionen garantera att åtgärderna för samarbete mellan de brottsbekämpande myndigheterna i medlemsstaterna följer de internationella standarderna för mänskliga rättigheter och bästa metoder? Tänker kommissionen insistera på att bestämmelser om ansvarsskyldighet skall ingå så att de berörda myndigheterna kan garantera att de mänskliga rättigheterna skyddas till fullo?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Allt samarbete mellan brottsbekämpande myndigheter på grundval av instrument som antagits med stöd av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen prövas noggrant med avseende på förenligheten med artikel 6 i de gemensamma bestämmelserna i samma fördrag.

Kommissionen har alltid varit synnerligen medveten om behovet av att förena en ökad säkerhet och trygghet med full respekt för grundläggande fri- och rättigheter och rättsstatsprincipen. Att rättsstatsprincipen och de grundläggande rättigheterna respekteras är en nödvändig förutsättning för att det allmännas åtgärder skall vara lagliga. Kommissionens uppgift är att sträva efter att denna balans upprätthålls i hela EU, vid behov genom lagstiftningsåtgärder, för att uppnå EU:s viktiga målsättning att skapa och främja ett område med frihet, säkerhet och rättvisa.

EU:s lagstiftningsåtgärder iakttar alltid de principer som erkänns i artikel 6 i EU-fördraget och som kommer till uttryck i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. Vissa rambeslut innehåller, när det är relevant, en särskild hänvisning till de mänskliga rättigheterna i skälen. Det gäller till exempel rambeslutet om en europeisk arresteringsorder och rambeslutet om bekämpande av terrorism, båda från den 13 juni 2002.

Alla nuvarande och framtida medlemsstater har dessutom anslutit sig till Europarådets ministerkommittés rekommendation (2001)10 av den 19 september 2001 om europeiska etiska regler för polisen (1). Där framhålls behovet av att införa gemensamma europeiska principer och riktlinjer, bland annat för polisens skyldighet att slå vakt om säkerhet och individuella rättigheter i demokratiska samhällen där rättsstatsprincipen gäller. Principen om polisens ansvar preciseras i punkterna 15 och 16: medlemsstaterna är skyldiga att utöva oberoende tillsyn över polisen i enlighet med de principer som fastställts.

Medlemsstaterna och deras brottsbekämpande myndigheter måste vid genomförandet av EU-lagstiftning respektera de grundläggande rättigheter som erkänns i artikel 6 i EU-fördraget och som kommer till uttryck i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna och internationella instrument, vilka i egenskap av allmänna rättsprinciper är en del av EU-rätten och skyddade av den.

---

(1)  http://www.supremecourt.ge/english/Annex2.pdf.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/535 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/535

---

(2004/C 88 E/0547)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0788/04

från Giacomo Santini (PPE-DE) till kommissionen

(5 mars 2004)

Ämne:   Dumpad import av kopparsulfat

Produktionen av kopparsulfat får en allt större betydelse i världen för tillverkningen av djurfoder, behandlingar inom jordbruket (såsom skydd av vete från angrepp av skadedjur), samt för elektronik och galvanisering. Som en följd av massimporten från tredje länder (Uzbekistan, Ukraina, Ryssland, Makedonien, Serbien och Kina) har den europeiska tillverkningen av kopparsulfat gått ner så kraftigt att situationen börjar bli kritisk. Den största tillverkaren i Europa är italienska Manica Spa (Rovereto-Italia) som kontrollerar marknaden med ett fåtal bolag som överlevt i Italien, Spanien och Frankrike. Huvudorsaken till krisen är den dumpade importen av en alltför stor mängd kopparsulfat (50 000-60 000 ton/år) från tredje länder. Det motsvarar mer än två tredjedelar av den europeiska marknaden. Den importerade kopparsulfatens låga kvalitet ger upphov till oro eftersom den är en fara för djurens hälsa och för miljön. Genom kommissionens nya förordning (EG) nr 133/2003 (1) införs stora begränsningar av användandet av vissa salter, däribland kopparsulfat, i foder till bland annat grisar. Skälet är avföringens effekt på mark och vatten.

Denna begränsning skadar ytterligare den europeiska exporten och kan leda till att de få anläggningar som finns kvar i Europa läggs ned med allvarliga konsekvenser för produktens kvalitet och för sysselsättningen.

| 1. | Hur avser kommissionen att med hjälp av tullar bromsa den dumpade importen enligt rådets förordning (EG) nr 384/96 (2)? |
| --- | --- |

1.

Hur avser kommissionen att med hjälp av tullar bromsa den dumpade importen enligt rådets förordning (EG) nr 384/96 (2)?

| 2. | Vilka initiativ tänker kommissionen ta för att försvara den inre marknaden, de europeiska tillverkarna och produktkvaliteten? |
| --- | --- |

2.

Vilka initiativ tänker kommissionen ta för att försvara den inre marknaden, de europeiska tillverkarna och produktkvaliteten?

| 3. | Vilka kontroller tänker kommissionen genomföra för att verifiera om en stor del av importen från ovan nämnda länder har producerats på ett olagligt sätt eller har okänt ursprung? |
| --- | --- |

3.

Vilka kontroller tänker kommissionen genomföra för att verifiera om en stor del av importen från ovan nämnda länder har producerats på ett olagligt sätt eller har okänt ursprung?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

| 1. | Parlamentsledamoten kan vara förvissad om att kommissionen alltid är beredd att skydda europeisk industri mot otillåten och skadlig import under förutsättning att de erforderliga kraven enligt gemenskapens internationella förpliktelser och Europeiska unionens lagstiftning (3) är uppfyllda.
  Enligt de relevanta bestämmelserna kräver genomförandet av antidumpningsåtgärder ett formellt förfarande vilket inleds med ett klagomål som inges på uppdrag av gemenskapsindustrin, endera i dess helhet eller av en betydande del av denna. Detta följs av en undersökning som genomförs av antidumpningsenheterna inom kommissionens generaldirektorat för handel vilken kan leda till ett förslag om att kommissionen skall införa antidumpningsåtgärder (t.ex. införande av en antidumpningstull) som måste antas av ministerrådet.
  Kommissionen är beredd att ge de berörda gemenskapstillverkarna all den information och hjälp som behövs för ingivandet av ett sådant klagomål. Kommissionen vill i det sammanhanget fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/trade/policy/dumping/compl.htm där en ”Vägledning för upprättande av klagomål om dumpning” återfinns. |
| --- | --- |

1.

Parlamentsledamoten kan vara förvissad om att kommissionen alltid är beredd att skydda europeisk industri mot otillåten och skadlig import under förutsättning att de erforderliga kraven enligt gemenskapens internationella förpliktelser och Europeiska unionens lagstiftning (3) är uppfyllda.

Enligt de relevanta bestämmelserna kräver genomförandet av antidumpningsåtgärder ett formellt förfarande vilket inleds med ett klagomål som inges på uppdrag av gemenskapsindustrin, endera i dess helhet eller av en betydande del av denna. Detta följs av en undersökning som genomförs av antidumpningsenheterna inom kommissionens generaldirektorat för handel vilken kan leda till ett förslag om att kommissionen skall införa antidumpningsåtgärder (t.ex. införande av en antidumpningstull) som måste antas av ministerrådet.

Kommissionen är beredd att ge de berörda gemenskapstillverkarna all den information och hjälp som behövs för ingivandet av ett sådant klagomål. Kommissionen vill i det sammanhanget fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/trade/policy/dumping/compl.htm där en ”Vägledning för upprättande av klagomål om dumpning” återfinns.

| 2. | När det gäller skyddet av EU:s marknad och de europeiska tillverkarna tar kommissionen alla initiativ som är lämpliga och som framgår av svaret ovan. Det handelsskydd som bygger på rådets förordning (EG) nr 384/96 avser emellertid inte skydd av produktkvalitet.
  Användningen av kopparsulfat för växtskyddsändamål regleras genom rådets direktiv 91/414/EEG (4). Detta föreskriver att ett ämne endast kan användas om kommissionen, på grundval av en bedömning av ärendet, har antagit ett direktiv som förtecknar ämnet i bilaga 1 av direktiv 91/414/EEG. När det gäller ämnen som fanns på marknaden redan 1993 (inklusive kopparsulfat), fortsätter nationella bestämmelser att tillämpas i avvaktan på kommissionens beslut. Ett ärende som industrin lade fram 2002 till stöd för koppar bedöms för närvarande på gemenskapsnivå. Beslut väntas fattas före eller under 2006. Skulle beslutet bli negativt måste all användning av koppar i växtskyddsmedel upphöra. Skulle beslutet bli positivt kommer det att innefatta minimiregler för kopparns renhet (inklusive kopparsulfat) för användning i växtskyddsmedel. Detta beslut kommer att vara bindande i hela gemenskapen. |
| --- | --- |

2.

När det gäller skyddet av EU:s marknad och de europeiska tillverkarna tar kommissionen alla initiativ som är lämpliga och som framgår av svaret ovan. Det handelsskydd som bygger på rådets förordning (EG) nr 384/96 avser emellertid inte skydd av produktkvalitet.

Användningen av kopparsulfat för växtskyddsändamål regleras genom rådets direktiv 91/414/EEG (4). Detta föreskriver att ett ämne endast kan användas om kommissionen, på grundval av en bedömning av ärendet, har antagit ett direktiv som förtecknar ämnet i bilaga 1 av direktiv 91/414/EEG. När det gäller ämnen som fanns på marknaden redan 1993 (inklusive kopparsulfat), fortsätter nationella bestämmelser att tillämpas i avvaktan på kommissionens beslut. Ett ärende som industrin lade fram 2002 till stöd för koppar bedöms för närvarande på gemenskapsnivå. Beslut väntas fattas före eller under 2006. Skulle beslutet bli negativt måste all användning av koppar i växtskyddsmedel upphöra. Skulle beslutet bli positivt kommer det att innefatta minimiregler för kopparns renhet (inklusive kopparsulfat) för användning i växtskyddsmedel. Detta beslut kommer att vara bindande i hela gemenskapen.

| 3. | Som parlamentsledamoten säkert känner till finns det för närvarande inga antidumpningstullar på kopparsulfat. Därför finns det inga uppenbara skäl att misstänka bedräglig handel. För att antidumpnings-tullar skall kunna införas måste de industrier i gemenskapen som påverkas av situationen först inge ett klagomål om dumpning som angivits i svarets första del. |
| --- | --- |

3.

Som parlamentsledamoten säkert känner till finns det för närvarande inga antidumpningstullar på kopparsulfat. Därför finns det inga uppenbara skäl att misstänka bedräglig handel. För att antidumpnings-tullar skall kunna införas måste de industrier i gemenskapen som påverkas av situationen först inge ett klagomål om dumpning som angivits i svarets första del.

---

(1)  EUT L 22, 25.1.2003, s. 18.

(2)  EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 461/2004 av den 8 mars 2004, EUT L 77, 13.3.2004 (”grundförordningen”).

(4)  Rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden, EGT L 230, 19.8.1991.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/536 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/536

---

(2004/C 88 E/0548)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0806/04

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Tremontilagen — Mediaset

Genom italiensk lag 8.8.1994 nr 489 (i det följande kallad Tremontilagen) har Mediaset, ett företag verksam inom informations- och mediasektorn, beviljats skattelättnader motsvarande minst 243 miljarder lire. Dessa lättnader har gjort det möjligt för Mediaset att avsevärt stärka sin redan marknadsledande position, täcka ansenliga förluster i sin balansräkning och låta sig börsnoteras. I det förfarande varigenom denna lag infördes spelade företagets ägare, i egenskap av landets premiärminister, en avgörande roll. Det råder alltså inget tvivel om att en intressekonflikt föreligger. Rent faktiskt är Mediaset i stort sett det enda företag inom den avgränsade del av mediemarknaden som televisionssektorn utgör som vunnit fördel av denna åtgärd. Det är givet att ett företag som har fördel av en bestämmelse eller åtgärd och som medverkar i utformningen av denna ägnar sig åt grov illojal konkurrens, särskilt då denna medverkan — såsom bevisligen är fallet här — är av en sådan omfattning att den är att betrakta som avgörande för utformningen av bestämmelsen eller åtgärden i fråga (förslag till avgörande av generaladvokat Jacobs föredraget den 21 mars 1991, Extramet).

Det är också en fråga om grov illojal konkurrens då företaget, genom egna representanter, agerar för att påskynda att bestämmelser införs som stärker företagets ledande position genom att tredje parter utesluts från marknaden (appellationsdomstolen i Milano, beslut av den 9-13 juli 1998 och domar av den 22 mars-16 juni 2000). Detta har bevisligen skett i föreliggande fall. Därtill kommer att de strukturer vari dessa intressekonflikter kommer till uttryck rubbas på ett allvarligt sätt.

Kan kommissionen förklara varför den ännu inte har vidtagit några som helst åtgärder för att skydda konkurrensen i den italienska marknaden för analoga medier? Konkurrensen i denna marknad har lidit en allvarlig snedvridning som följd av dessa uppenbara fall av illojal konkurrens. Därtill kommer att kommissionens underlåtenhet att agera i detta fall riskerar att skapa precedens för liknande fall av illojal konkurrens, med betydliga skador som följd för marknaden och för gemenskaps- och statsfinanserna.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen har redan haft denna fråga uppe till bedömning med anledning av ett klagomål. Den kom fram till att det saknades tillräckliga skäl för att göra en fördjupad undersökning av ärendet, eftersom det inte fanns några tecken på en överträdelse av gemenskapens konkurrenslagstiftning.

Frågeställaren hävdar att företagets medverkan i lagstiftningsförfarandet utgör en överträdelse av gemenskapens konkurrenslagstiftning på grund av att det föreligger en intressekonflikt. Kommissionen vill i denna fråga anföra följande: Gemenskapens konkurrenslagstiftning innehåller inte någon hänvisning till intressekonflikter och därför har kommissionen inte några lagliga medel för att behandla en situation med en intressekonflikt i sig, oberoende av vilka effekter den har på marknaden. Kommissionen kan emellertid behandla en situation med missbruk av en dominerande ställning eller statligt stöd.

Det faktum att Mediaset enligt lag nr 489 av den 8 augusti 1994 dragit fördel av skattelagstiftning som inte är riktad mot enbart Mediaset, eller ens mot enbart radio- och TV-bolag, kan inte beskrivas som ett missbruk av en dominerande ställning.

Intressekonflikten i detta ärende påstås ha snedvridit konkurrensen genom en lagstiftning som beviljar skattelättnader. Snedvridningar av konkurrensen till följd av fördelar som ges av statliga medel bedöms enligt reglerna för statligt stöd i fördraget. Det är fast rättspraxis att det i artikel 87 ”inte görs åtskillnad mellan orsakerna till eller målen för de statliga ingripandena, vilka i stället bedöms mot bakgrund av resultatet”. Vad kommissionen skall bedöma är om åtgärden uppfyller fördragets definition av statligt stöd. De förhållanden som parlamentsledamoten tar upp visar inte att så är fallet i detta ärende och den eventualiteten att en intressekonflikt kan ha spelat en roll i utarbetandet av åtgärden ändrar inte denna bedömning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/537 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/537

---

(2004/C 88 E/0549)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0810/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Mozambique — Nampula — mord på en missionär

Den 24 februari hittades den brasilianska missionären Doraci Edinger, 53 år gammal och verksam inom den evangelisk-lutherska kyrkan, mördad i sin lägenhet i Nampula. Hon deltog i arbetet med att bygga skolor och sjukhus samt borra brunnar för vattenförsörjningen i detta område.

Så snart det hade fastställts att mordmotivet inte tycks ha varit rån uppstod det rykten om att denna barbariska händelse eventuellt skulle ha att göra med den organhandel som pågår i området.

Obduktionen visade att missionären mördades med en hammare. Fem personer har redan häktats misstänkta för detta mord.

Inom den religiösa församlingen, i synnerhet bland de katolska nunnor som protesterade mot förekomsten av organhandeln, växer nu rädslan för repressalier.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Vilken information har kommissionen om det inträffade? |
| --- | --- |

—

Vilken information har kommissionen om det inträffade?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser den att vidta för att garantera säkerheten för missionärer och andra människor med anknytning till kyrkan som arbetar i Nampula, i synnerhet unionsmedborgare? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser den att vidta för att garantera säkerheten för missionärer och andra människor med anknytning till kyrkan som arbetar i Nampula, i synnerhet unionsmedborgare?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommissionen känner till mordet på den brasilianska nunnan Doraci Edinger och kontaktade den brasilianska ambassaden angående detta. Ambassaden anser med stöd av tillgängliga uppgifter att det inte finns något samband med misstänkta fall av olaglig handel med mänskliga organ.

Frågan om nunnornas säkerhet faller utanför kommissionens behörighet och kan bäst hanteras genom ingripanden från respektive medlemsstats ambassad, men kommissionen kommer, inom ramen för EU:s samordning och den politiska dialogen mellan EU och Moçambique, att undersöka det lämpligaste sättet att ta upp frågan med regeringen i Moçambique.

Parlamentsledamoten kan vara förvissad om att kommissionen, inom ramen för sin behörighet, kommer att hålla kontakt med den allmänna åklagarmyndigheten och människorättsförbundet i Moçambique (Ligas Moçambicana dos Direitos Humanos) och följa framstegen i utredningen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/538 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/538

---

(2004/C 88 E/0550)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0813/04

från Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket

Den 5 februari 2004 var jag värd för en konferens om program för miljöåtgärder inom jordbruket som anordnades av Internationella naturvårdsunionen (IUCN) kring temat hur man kan förbättra miljöåtgärderna inom jordbruket när det gäller biologisk mångfald och hållbar användning.

Under konferensen kritiserades beräkningen av bidragen för miljöåtgärder inom jordbruket, vilken grundas på de nuvarande bestämmelserna i förordningen om landsbygdsutveckling (EG) nr 1257/1999 (1).

| 1. | Anser kommissionen att den nuvarande beräkningsgrunden för bidragen för miljöåtgärder inom jordbruket enligt förordningen om landsbygdsutveckling (EG) nr 1257/1999 är tillfredsställande på alla områden? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att den nuvarande beräkningsgrunden för bidragen för miljöåtgärder inom jordbruket enligt förordningen om landsbygdsutveckling (EG) nr 1257/1999 är tillfredsställande på alla områden?

| 2. | Har kommissionen tänkt föreslå att bidragen för miljöåtgärder inom jordbruket i framtiden skall grunda sig på tillhandahållandet av kollektiva nyttigheter? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen tänkt föreslå att bidragen för miljöåtgärder inom jordbruket i framtiden skall grunda sig på tillhandahållandet av kollektiva nyttigheter?

| 3. | Har kommissionen övervägt några åtgärder beträffande detta i samband med utarbetandet av den nya förordningen om landsbygdsutveckling och i WTO-förhandlingarna om bestämmelserna för den så kallade ”green box” i överenskommelsen om jordbruk? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen övervägt några åtgärder beträffande detta i samband med utarbetandet av den nya förordningen om landsbygdsutveckling och i WTO-förhandlingarna om bestämmelserna för den så kallade ”green box” i överenskommelsen om jordbruk?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Den konferens som parlamentsledamoten var värd för har verkligen bidragit till många nyttiga reflektioner över den nuvarande utformningen av miljöåtgärder inom jordbruket och möjliga metoder för en framtida utvärdering av dem. Kommissionen har noterat de åsikter som framfördes vid konferensen, även de kritiska anmärkningarna. När det gäller åtgärder med en så bred spridning inom en lång rad olika mål och regionala/lokala villkor kan det förväntas att brister förekommer och kan observeras.

| 1. | Bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket beviljas för de frivilliga åtaganden som går utöver så kallad god jordbrukssed. Referensnivån för god jordbrukssed återspeglar åtminstone de lagstadgade krav som jordbrukarna förväntas uppfylla utan att få betalt. Den nuvarande grunden för bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket är artikel 24 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar. Bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket beräknas utifrån inkomstbortfall, extrakostnader till följd av en jordbrukares åtagande och — där det anses nödvändigt för att underlätta en tillräcklig spridning av åtgärden bland jordbrukarna — en stimulansdel som täcker överföringskostnaderna. Dessa beräkningar återspeglar genomsnittliga kostnads-/inkomstförhållanden i ett område som omfattas av ett program, och inte situationen i ett enskilt jordbruksföretag. |
| --- | --- |

1.

Bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket beviljas för de frivilliga åtaganden som går utöver så kallad god jordbrukssed. Referensnivån för god jordbrukssed återspeglar åtminstone de lagstadgade krav som jordbrukarna förväntas uppfylla utan att få betalt. Den nuvarande grunden för bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket är artikel 24 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar. Bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket beräknas utifrån inkomstbortfall, extrakostnader till följd av en jordbrukares åtagande och — där det anses nödvändigt för att underlätta en tillräcklig spridning av åtgärden bland jordbrukarna — en stimulansdel som täcker överföringskostnaderna. Dessa beräkningar återspeglar genomsnittliga kostnads-/inkomstförhållanden i ett område som omfattas av ett program, och inte situationen i ett enskilt jordbruksföretag.

| 2. | Kommissionen anser att dess politik för ett miljövänligt jordbruk utgör ett rimligt och väl underbyggt sätt att uppmuntra jordbrukarna att tillhandahålla offentliga miljövänliga varor. Genom att grunda bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket på ovan nämnda princip för att beräkna jordbrukares kostnader/inkomstbortfall kan man uppnå önskat resultat när det gäller leverans av offentliga varor till lägsta möjliga kostnad. De konstaterade bristerna och svårigheterna i det praktiska genomförandet håller för närvarande på att undersökas, och kommissionen kommer utifrån denna undersökning att lägga fram förslag till hur ett miljövänligt jordbruk kan utformas i framtiden inom ramen för landsbygdens utveckling. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen anser att dess politik för ett miljövänligt jordbruk utgör ett rimligt och väl underbyggt sätt att uppmuntra jordbrukarna att tillhandahålla offentliga miljövänliga varor. Genom att grunda bidrag för miljöåtgärder inom jordbruket på ovan nämnda princip för att beräkna jordbrukares kostnader/inkomstbortfall kan man uppnå önskat resultat när det gäller leverans av offentliga varor till lägsta möjliga kostnad. De konstaterade bristerna och svårigheterna i det praktiska genomförandet håller för närvarande på att undersökas, och kommissionen kommer utifrån denna undersökning att lägga fram förslag till hur ett miljövänligt jordbruk kan utformas i framtiden inom ramen för landsbygdens utveckling.

| 3. | Principen överensstämmer till fullo med WTO-avtalen om stöd inom ramen för ”Green Box”. Alla planerade förändringar av metoder måste övervägas noggrant mot denna bakgrund. |
| --- | --- |

3.

Principen överensstämmer till fullo med WTO-avtalen om stöd inom ramen för ”Green Box”. Alla planerade förändringar av metoder måste övervägas noggrant mot denna bakgrund.

---

(1)  EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/539 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/539

---

(2004/C 88 E/0551)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0815/04

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Massarrestering av evangeliska kristna i Eritrea

Känner kommissionen till den förföljelse av evangeliska kristna som sker i Eritrea? Vid ett tillslag som de eritreanska myndigheterna nyligen gjorde arresterades 51 evangeliska kristna. Detta innebär att sammanlagt 347 medborgare har arresterats och fängslats på nio platser i Eritrea på grund av sin religiösa övertygelse.

I Eritrea erkänns bara ortodoxa, katolska, evangelisk lutherska och muslimska trosriktningar som officiella religioner, alla andra är ”olagliga”. Sedan i maj 2002 har därför alla evangeliska kyrkor i Eritrea tvingats stänga och det har blivit förbjudet att hålla gudstjänst både på offentliga platser och i hemmen. Enligt Europeiska unionens övertygelse är rätten att utöva sin religion i fred och utan förföljelse en grundläggande mänsklig rättighet. Det framgår tydligt att den eritreanska regeringen allvarligt kränker dessa mänskliga rättigheter.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att alla de 347 religiösa fångarna i Eritrea skall friges? Vilka åtgärder kan kommissionen vidta för att förbättra toleransen för olika religioner i Eritrea och för att avskaffa förbudet mot alla så kallade icke-officiella religioner?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Kommissionen är medveten om att det förekommer förföljelse på grundval av religiös övertygelse i Eritrea. Kommissionen vill påminna om att religionsfriheten föreskrivs i Eritreas grundlag. Landets regering begränsar dock denna rättighet i praktiken. Endast de fyra religiösa grupper som har regeringens godkännande, nämligen ortodoxa kristna, muslimer, katoliker och medlemmar av den evangeliska kyrkan i Eritrea (som är knuten till Lutherska världsförbundet), tillåts mötas fritt.

I maj 2002 utfärdade Eritreas informationsminister ett dekret om att alla religiösa grupper utom de fyra godkända grupperna skulle registreras. Övriga grupper underrättades om att religiös verksamhet eller gudstjänster inte fick äga rum förrän ansökningarna om registrering hade godkänts. Hittills har inga tillstånd beviljats.

Enligt olika rapporter har förföljelserna tilltagit sedan dess. Regeringen har trakasserat, arresterat och kvarhållit medlemmar av icke-godkända protestantiska grupper som lokalt går under den kollektiva benämningen ”Pentes”, reformrörelser som utgått från eller verkar inom den koptiska kyrkan, Jehovas vittnen och anhängare av Bahai. Enligt rapporterna har polisen vid vissa tillfällen misshandlat arresterade personer fysiskt och vissa av dessa har för att släppas fria blivit tvungna att skriftligen avsäga sig sin tro eller gå med på att inte utöva den. Dessa förhållanden uppges ha berört hundratals personer.

Medlemmar i samfundet Jehovas vittnen förefaller att särskilt ha utsatts för förföljelse på grund av deras vägran att utföra nationell militärtjänst. Många har vräkts från eller inte tillåtits bo i statsägda bostäder, vägrats pass och utresevisum, och några har vägrats id-kort eller fått dem indragna. I slutet av 2003 uppges uppskattningsvis 11 medlemmar i samfundet Jehovas vittnen ha kvarhållits i häkte utan att vara åtalade. I Eritrea är nationell militärtjänst obligatorisk för alla män mellan 18 och 45 år och för alla kvinnor mellan 18 och 28 år, och regeringen erbjuder inga icke-militära alternativ.

Kommissionen instämmer i att de ovan beskrivna förhållandena utgör ett brott mot de grundläggande mänskliga rättigheterna och följer situationen noggrant i samarbete med medlemsstaterna. Frågan kommer att tas upp inom ramen för den politiska dialog som föreskrivs i artikel 8 i Cotonouavtalet. Dialogen återupptogs 2003, efter att ha avbrutits till följd av att regeringen i slutet av 2001 vidtog kraftåtgärder mot oppositionen och massmedierna. Under den första fasen av dialogen visade det sig svårt att behandla dessa känsliga politiska frågor. En andra fas skall dock börja inom kort. EU har tagit emot försäkringar om att det kommer att vara möjligt att diskutera medborgerliga, politiska, religiösa, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/540 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/540

---

(2004/C 88 E/0552)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0821/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Undertecknande av Agadiravtalet

Den 25 februari 2004 närvarade kommissionsledamot Chris Patten vid ceremonin för undertecknande av frihandelsavtalet mellan Jordanien, Egypten, Tunisien och Marrocko, det så kallade Agadiravtalet. Det var nämligen i denna stad som dessa länder i maj 2001 avgav en politisk förklaring om att ingå ett sådant avtal. Avtalet är en del av det mer omfattande målet för partnerskapet mellan EU och länderna i Medelhavsområdet inom ramen för Barcelonaprocessen, som inleddes 1995, om att skapa ett frihandels-område som omfattar hela EU och Medelhavsområdet fram till 2010.

Vilka effekter anser kommissionen att denna process kommer att få för de gemenskapsprodukter som kommer från Medelhavsområdet, i synnerhet Portugal? Närmare bestämt, vilka effekter anser kommissionen att detta kommer att få för frukt- och grönsakssektorn samt för konservindustrin, inbegripet fiskindustrin (sardiner, tonfisk m.m.), i första hand i Portugal?

Svar från Chrisopher Patten på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Agadiravtalet, som undertecknades den 25 februari 2004, är ett frihandelsavtal mellan fyra partner i Medelhavsområdet, nämligen Marocko, Tunisien, Egypten och Jordanien. EU är därför inte part i detta avtal, även om EU starkt uppmuntrat länderna att ingå avtalet. Vart och ett av dessa fyra länder har inom ramen för Europa-Medelhavspartnerskapet ingått associeringsavtal med EU som innehåller frihandels-bestämmelser. Avtalen med Marocko, Tunisien och Jordanien har redan trätt i kraft. Avtalet med Egypten borde träda i kraft inom den närmaste framtiden, även om avtalets bestämmelser om handel och handelsrelaterade frågor har varit i kraft sedan den 1 januari 2004. Agadiravtalet borde därför inte ha någon direkt effekt på näringslivssektorer i EU.

Kommissionens politik går ut på att främja ingåendet av frihandelsavtal mellan partnerna i södra Medelhavsområdet, så att den ekonomiska nord-syd-dimensionen i Europa-Medelhavsavtalet kompletteras med en syd-syd-dimension med ytterligare investeringar och ökad handel mellan partnerna som mål. Agadiravtalet ligger i linje med detta mål och utgör ett positivt steg i riktning mot ett stegvis upprättande av ett frihandelsområde mellan EU och Medelhavsområdet. Avtalet borde få positiva verkningar på handelsförbindelserna mellan de fyra berörda länderna och på utvecklingen av förbindelserna i fråga om ekonomi och handel i hela Europa-Medelhavsregionen. Kommissionen följer mycket nära vilka verkningar och resultat som genomförandet av frihandeln leder till i regionen, och finansierar en konsekvensanalys av frihandelsområdets effekter med avseende på hållbar utveckling. Avsikten är att analysen, som nu befinner sig i sin första fas, skall resultera i en övergripande utvärdering av frihandelns konsekvenser för hållbarheten i Europa-Medelhavsregionen i ekonomiskt, socialt och miljömässigt hänseende.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/541 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/541

---

(2004/C 88 E/0553)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0833/04

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Momssats på antingen 0 % eller 5 % på alla talböcker

Kan kommissionen ange om den skulle ha något emot, och i så fall på vilka grunder, att den brittiska regeringen tillämpar en reducerad momssats på 0 % eller 5 % på alla talböcker? Detta skulle bringa sådana böcker mer i linje med den 0-sats på tryckta böcker som tillämpas i Förenade kungariket och garantera att synskadade inte missgynnas av att de hellre utnyttjar talböcker än tryckta böcker. Sådana åtgärder stöds av de synskadades organisation Royal National Institute of the Blind Scotland samt andra organisationer av och för synskadade.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Enligt gällande gemenskapslagstiftning har Storbritannien ingen rättslig grund för att tillämpa en reducerad mervärdesskattesats på 0 % eller 5 % på talböcker.

Upprätthållandet av nollskattesatser godkändes enligt rådets direktiv 92/77/EEG (1) som ett tillfälligt undantag under en övergångsperiod före införandet av ett slutligt mervärdesskattesystem med beskattning i ursprungslandet. Det tillåts under förutsättning att dessa skattesatser var i kraft den 1 januari 1991. Storbritannien tilläts under dessa förutsättningar att tillämpa nollskattesats för böcker, men inte för talböcker. Detta slag av avvikelse är ett undantag från de normala reglerna, enligt vilka den normala mervärdesskattesatsen skall tillämpas på alla beskattningsbara transaktioner och medlemsstaterna får till-lämpa en reducerad mervärdesskattesats endast på de varor och tjänster som är förtecknade i bilaga H (förteckning på varor och tjänster som kan bli föremål för reducerad mervärdesskattesats) i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG (2). Talböcker omfattas som sådana inte av bilaga H, så för dessa gäller normalskattesatsen.

Fördelarna med att utvidga tillämpningsområdet för reducerade mervärdesskattesatser till nya områden har undersökts noggrant. Av historiska skäl tillämpas den reducerade skattesatsen för böcker i tolv medlemsstater och nollskattesatsen i två medlemsstater (Danmark tillämpar en enda skattesats på 25 % på alla varor och tjänster). Å andra sidan tillämpar alla 15 medlemsstaterna för närvarande den normala mervärdesskattesatsen när det gäller hörhjälpmedel.

Förslaget till direktiv avseende reducerade mervärdesskattesatser (3) av den 23 juli 2003 syftar i huvudsak till att förbättra den inre marknadens funktionssätt genom att rationalisera medlemsstaternas användning av reducerade mervärdesskattesatser för att undvika potentiella snedvridningar och genom att ge medlemsstaterna samma möjligheter att tillämpa reducerade skattesatser.

När det gäller att rationalisera den nuvarande situationen har kategori 6 i bilaga H inte ändrats genom kommissionens förslag och reducerade skattesatser för böcker kan tillämpas också fortsättningsvis. Kommissionen föreslår dessutom att följande varor innefattas i kategori 4:

| | ”Leverans av medicinsk utrustning, hjälpmedel och andra apparater som normalt är avsedda att lindra eller behandla funktionshinder, för den funktionshindrades uteslutande personliga bruk samt leverans av elektriska, elektroniska eller andra apparater, elektrisk, elektronisk eller annan utrustning eller transportmedel, avsedda för eller särskilt utformade för funktionshindrade. Reparationer av de ovan nämnda varorna.” |
| --- | --- |

”Leverans av medicinsk utrustning, hjälpmedel och andra apparater som normalt är avsedda att lindra eller behandla funktionshinder, för den funktionshindrades uteslutande personliga bruk samt leverans av elektriska, elektroniska eller andra apparater, elektrisk, elektronisk eller annan utrustning eller transportmedel, avsedda för eller särskilt utformade för funktionshindrade. Reparationer av de ovan nämnda varorna.”

Om detta förslag skulle antas skulle hör- och synhjälpmedel och andra hjälpmedel som särskilt utformats för funktionshindrade kunna omfattas av reducerade mervärdesskattesatser. Eftersom det inte finns någon annan definition på gemenskapsnivå, kommer medlemsstaterna att få avgöra om talböcker skall anses tillhöra denna kategori även om också allmänheten kan köpa och använda dem.

Kommissionen är medveten om det problem som parlamentsledamoten hänvisat till och den kommer att beakta frågan vid förhandlingarna rörande kommissionens förslag av den 23 juli 2003, vilket för närvarande behandlas av rådet.

Det är nu en fråga för rådet att mot bakgrund av parlamentets åsikt enhälligt fatta beslut om den framtida räckvidden för reducerad mervärdesskattesats. En mera målinriktad lösning av detta speciella problem kan möjligen återfinnas utanför mervärdes skattesystemet genom ett nationellt garantisystem eller återbetalningssystem för att kompensera för erlagd mervärdesskatt. Denna fråga faller inom Storbritanniens ansvarsområde.

---

(1)  Rådets direktiv 92/77/EEG av den 19 oktober 1992 med tillägg till det gemensamma systemet för mervärdesskatt och med ändring av direktiv 77/388/EEG (harmonisering av mervärdesskattesatser), EGT L 316, 31.10.1992.

(2)  Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund, EGT L 145, 13.6.1977.

(3)  KOM(2003) 397 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/542 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/542

---

(2004/C 88 E/0554)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0852/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Byggprojekt i Östafrika

Östafrika sträcker sig öster om den centralafrikanska gravsänkan mellan Etiopien och Rovuma och omfattar länderna Uganda, Kenya, Rwanda, Burundi och Tanzania. Länderna kännetecknas av svaga och dåligt finansierade statliga institutioner som ofta inte kan utföra viktiga uppgifter som kommer an på den statliga förvaltningen. Alltså kan de uppfylla endast ytterst få av de krav som främjar en hållbar utveckling. Följderna blir fattigdom och social underutveckling. Till detta kommer att det fortfarande är sällsynt med rinnande vatten, el och välfungerande infrastrukturer samt att bristen på undervisningsinrättningar och det dåliga hälsotillståndet lägger hinder i vägen för framsteg.

Eftersom regionerna inte förfogar över egna medel för att motverka de dåliga förhållandena är de hänvisade till överföringar av kapital från utlandet samt till utvecklingssamarbete.

Med hänvisning till det prekära läget i Östafrika ombeds kommissionen upplysa

| — | om det redan finns några byggprojekt i Östafrika som får stöd från kommissionen och omfattar alla tekniska sektorer inom byggnadsverksamhet och arkitektur, eller |
| --- | --- |

—

om det redan finns några byggprojekt i Östafrika som får stöd från kommissionen och omfattar alla tekniska sektorer inom byggnadsverksamhet och arkitektur, eller

| — | om det planeras några sådana. |
| --- | --- |

—

om det planeras några sådana.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Unionens strategi för utvecklingspolitiken utgår sedan november 2000 från kampen mot fattigdom. Den är inriktad på tre prioriterade samarbetsområden: ekonomisk utveckling, social och mänsklig utveckling och regionalt samarbete.

Inom ramen för denna strategi har prioriteringarna fastställts land för land och principen om koncentration av resurserna på en eller två huvudsektorer är ett centralt inslag i samarbetet. Byggnadsverksamhet spelar en mer eller mindre betydande roll i detta samarbete, beroende på fallet, men det är inte möjligt att beräkna värdet på all vår byggnadsverksamhet, eftersom den ingår i mer omfattande program.

När det gäller byggprojekten ingår de flesta i två prioriteringsområden, hälsovård och utbildning, men andra områden får också stöd för att återuppbyggnad av infrastrukturer som en kompletterande åtgärd till större program. Europeiska utvecklingsfonden finansierar byggnadsverksamhet och återuppbyggnad av flera infrastrukturer för hälso- och sjukvården, från små vårdcentraler till remissjukhus. Det gäller också på utbildningsområdet, där Europeiska utvecklingsfonden ger stöd till byggnadsverksamhet och återuppbyggnad av primärklasser, tekniska högskolor och universitet. Biståndet endast för årtiondet 1990-2000 för att uppföra infrastrukturer för hälso- och sjukvård är i storleksordningen 150 miljoner euro för alla stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) och utgör ungefär 30 % av det stöd från Europeiska utvecklingsfonden som beviljats på hälso- och sjukvårdsområdet. I Malawi har det till exempel byggts två sjukhus med 250 sängplatser vardera för totalt 23 miljoner euro. Ett annat exempel i den berörda regionen är att kommissionen den 17 februari beslutade att finansiera återuppbyggnaden av nationalförsamlingens byggnad och uppförandet av en byggnad till högsta domstolen och justitiedepartementet i Rwanda. Förberedelserna för denna finansiering visar Rwandas vilja att med aktivt stöd från unionen inrätta en rättsstat och goda styrelseformer.

Byggarbetet i alla dessa projekt görs enligt gängse branschnormer av specialiserade konsultföretag med arkitekter, ingenjörer och lantmätare, både från unionen och lokala.

Genomförandet av arbetet överlåts efter anbudsinfordran till offentliga byggföretag. Majoriteten av byggarbetet överlåts åt lokala företag, med beaktande av arbetets specifikationer (låg tekniknivå, lägre kostnad jämfört med till exempel vägarbete), vilket höjer projektens socioekonomiska effekt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/543 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/543

---

(2004/C 88 E/0555)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0854/04

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Gemensam tulltaxa gentemot tredjeländer

Med anledning av den skriftliga frågan P-0472/04 (1) från Roger Helmer (PPE-DE) och det svar Michaele Schreyer gav å kommissionens vägnar den 5 mars 2004 ställs följande frågor:

| 1. | Till vilket värde importerades 2002 jordbruksprodukter från länder utanför EU-15 (sammanlagt och per medlemsstat), på vilka de sammanlagda jordbrukstullarna på 1,18 miljarder euro togs ut (före uppbördskostnader)? |
| --- | --- |

1.

Till vilket värde importerades 2002 jordbruksprodukter från länder utanför EU-15 (sammanlagt och per medlemsstat), på vilka de sammanlagda jordbrukstullarna på 1,18 miljarder euro togs ut (före uppbördskostnader)?

| 2. | Till vilket värde importerades 2002 varor som inte var jordbruksprodukter från länder utanför EU-15 (sammanlagt och per medlemsstat), på vilka de sammanlagda importtullarna på 12,92 miljarder euro togs ut (före uppbördskostnader)? |
| --- | --- |

2.

Till vilket värde importerades 2002 varor som inte var jordbruksprodukter från länder utanför EU-15 (sammanlagt och per medlemsstat), på vilka de sammanlagda importtullarna på 12,92 miljarder euro togs ut (före uppbördskostnader)?

| 3. | Till vilket värde 2002 importerades 2002 varor från länder utanför EU-15 (sammanlagt och per medlemsstat), som delvis eller helt var undantagna från importtull? Vilka var de tre viktigaste kategorierna, grundat på värdet av de importerade varorna, som erhållit dessa undantag? |
| --- | --- |

3.

Till vilket värde 2002 importerades 2002 varor från länder utanför EU-15 (sammanlagt och per medlemsstat), som delvis eller helt var undantagna från importtull? Vilka var de tre viktigaste kategorierna, grundat på värdet av de importerade varorna, som erhållit dessa undantag?

| 4. | Omfattar ”jordbrukstull” och ”importtull”, såsom nämns i det skriftliga svaret av den 5 mars 2004, ”antidumpningstull”? |
| --- | --- |

4.

Omfattar ”jordbrukstull” och ”importtull”, såsom nämns i det skriftliga svaret av den 5 mars 2004, ”antidumpningstull”?

| 5. | Om ”antidumpningstullar” togs ut 2002, vilket var deras sammanlagda värde, och vilka var de tre viktigaste kategorierna, grundat på värdet av de importerade varorna, som omfattas av sådana tullar? |
| --- | --- |

5.

Om ”antidumpningstullar” togs ut 2002, vilket var deras sammanlagda värde, och vilka var de tre viktigaste kategorierna, grundat på värdet av de importerade varorna, som omfattas av sådana tullar?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Med anledning av den skriftliga frågan P-0472/04 från parlamentsledamoten och svaret från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar den 5 mars 2004:

| 1. | Nedan ses en översikt över jordbruksutgifter fördelade per medlemsstat (dvs. importavgifter på jordbruksprodukter) som förts upp i EU-15:s räkenskaper för 2002 och motsvarande import av jordbruksprodukter för vilka dessa avgifter tagits ut (dvs. import under perioden november 2001-oktober 2002 där avgiften betalades — två månader senare — under perioden januari 2002- december 2002).







  (i miljoner euro) |
| --- | --- |
| | Jordbruksavgifter | Import av jordbruksprodukter för vilka jordbruks- avgifter tagits ut |
| EU-15 | 1 180,3 | 10933,8 |
| Belgien | 22,9 | 479,8 |
| Danmark | 7,4 | 94,9 |
| Tyskland | 144,2 | 1 789,9 |
| Grekland | 12,0 | 293,9 |
| Spanien | 38,1 | 1 171,9 |
| Frankrike | 132,6 | 731,5 |
| Irland | 0,7 | 102,4 |
| Italien | 72,6 | 1 532,8 |
| Luxemburg | 0,2 | 4,7 |
| Nederländerna | 201,8 | 1 249,2 |
| Österrike | 10,8 | 293, |
| Portugal | 20,4 | 407,1 |
| Finland | 3,7 | 56,6 |
| Sverige | 14,7 | 184,8 |
| Förenade kungariket | 498,2 | 2 541,3 |

1.

Nedan ses en översikt över jordbruksutgifter fördelade per medlemsstat (dvs. importavgifter på jordbruksprodukter) som förts upp i EU-15:s räkenskaper för 2002 och motsvarande import av jordbruksprodukter för vilka dessa avgifter tagits ut (dvs. import under perioden november 2001-oktober 2002 där avgiften betalades — två månader senare — under perioden januari 2002- december 2002).

(i miljoner euro)

Jordbruksavgifter

Import av jordbruksprodukter för vilka jordbruks- avgifter tagits ut

EU-15

1 180,3

10933,8

Belgien

22,9

479,8

Danmark

7,4

94,9

Tyskland

144,2

1 789,9

Grekland

12,0

293,9

Spanien

38,1

1 171,9

Frankrike

132,6

731,5

Irland

0,7

102,4

Italien

72,6

1 532,8

Luxemburg

0,2

4,7

Nederländerna

201,8

1 249,2

Österrike

10,8

293,

Portugal

20,4

407,1

Finland

3,7

56,6

Sverige

14,7

184,8

Förenade kungariket

498,2

2 541,3

| 2. | Nedan ses en översikt över jordbrukstullar fördelade per medlemsstat (dvs. importtullar för andra produkter) som förts upp i EU:s räkenskaper under 2002 och motsvarande import av andra produkter för vilka avgifterna tagits ut (dvs. import under perioden november 2001-oktober 2002 för vilken tull betalades — två månader senare — under perioden januari 2002-december 2002).







  (i miljoner euro) |
| --- | --- |
| | Tullavgifter | Import av andra produkter för vilka tullavgifter tagits ut |
| EU-15 | 12917,5 | 426 028,2 |
| Belgien | 1 346,2 | 26 547,4 |
| Danmark | 258,5 | 8461, |
| Tyskland | 2 743,2 | 112338,4 |
| Grekland | 173,2 | 5 226, |
| Spanien | 887,7 | 22 667, |
| Frankrike | 1 178,1 | 43 587,8 |
| Irland | 135,4 | 4 252,8 |
| Italien | 1 290,7 | 51 233,3 |
| Luxemburg | 16,7 | 1 113,3 |
| Nederländerna | 1 340,5 | 37063, |
| Österrike | 208,9 | 12 150,2 |
| Portugal | 123,0 | 3 672,8 |
| Finland | 98,7 | 3 868,7 |
| Sverige | 348,0 | 11 145,6 |
| Förenade kungariket | 2 768,7 | 82 700,8 |

2.

Nedan ses en översikt över jordbrukstullar fördelade per medlemsstat (dvs. importtullar för andra produkter) som förts upp i EU:s räkenskaper under 2002 och motsvarande import av andra produkter för vilka avgifterna tagits ut (dvs. import under perioden november 2001-oktober 2002 för vilken tull betalades — två månader senare — under perioden januari 2002-december 2002).

(i miljoner euro)

Tullavgifter

Import av andra produkter för vilka tullavgifter tagits ut

EU-15

12917,5

426 028,2

Belgien

1 346,2

26 547,4

Danmark

258,5

8461,

Tyskland

2 743,2

112338,4

Grekland

173,2

5 226,

Spanien

887,7

22 667,

Frankrike

1 178,1

43 587,8

Irland

135,4

4 252,8

Italien

1 290,7

51 233,3

Luxemburg

16,7

1 113,3

Nederländerna

1 340,5

37063,

Österrike

208,9

12 150,2

Portugal

123,0

3 672,8

Finland

98,7

3 868,7

Sverige

348,0

11 145,6

Förenade kungariket

2 768,7

82 700,8

| 3. | Nedan ses en översikt över import fördelad per medlemsstat under perioden november 2001-oktober 2002 (dvs. import för vilken tull betalades — två månader senare — under perioden januari 2002-december 2002), som delats upp i tre kategorier: import av jordbruksprodukter på vilka jordbrukstullar tagits ut, import av andra produkter för vilka tullavgifter tagits ut och import av varor som helt eller delvis befriats från importtullar.









  (i miljoner euro) |
| --- | --- |
| | Import av jordbruksprodukter för vilka jordbrukstullar tagits ut | Import av andra produkter för vilka tullavgifter tagits ut | Import av varor som delvis eller helt undan-tagits från importtullar | TOTAL import |
| EU-15 | 10933,8 | 426 028,2 | 479 604,2 | 916 566,2 |
| Belgien | 479,8 | 26 547,4 | 30 768,6 | 57 795,8 |
| Danmark | 94,9 | 8461, | 6 331,5 | 14 887,3 |
| Tyskland | 1 789,9 | 112338,4 | 102 363,2 | 216491,5 |
| Grekland | 293,9 | 5 226, | 9 469,8 | 14 989,8 |
| Spanien | 1 171,9 | 22 667, | 31 475,5 | 55 314,4 |
| Frankrike | 731,5 | 43 587,8 | 54 969,1 | 99 288,4 |
| Irland | 102,4 | 4 252,8 | 13 992,7 | 18 347,9 |
| Italien | 1 532,8 | 51 233,3 | 49 115,5 | 101 881,7 |
| Luxemburg | 4,7 | 1 113,3 | 1 811,7 | 2 929,8 |
| Nederländerna | 1 249,2 | 37063, | 67918,4 | 106 230,6 |
| Österrike | 293, | 12 150,2 | 11 714,6 | 24 157,7 |
| Portugal | 407,1 | 3 672,8 | 5 352,9 | 9 432,8 |
| Finland | 56,6 | 3 868,7 | 7 912,8 | 11 838,1 |
| Sverige | 184,8 | 11 145,6 | 11 035,3 | 22 365,6 |
| Förenade kungariket | 2 541,3 | 82 700,8 | 75 372,6 | 160614,7 |

3.

Nedan ses en översikt över import fördelad per medlemsstat under perioden november 2001-oktober 2002 (dvs. import för vilken tull betalades — två månader senare — under perioden januari 2002-december 2002), som delats upp i tre kategorier: import av jordbruksprodukter på vilka jordbrukstullar tagits ut, import av andra produkter för vilka tullavgifter tagits ut och import av varor som helt eller delvis befriats från importtullar.

(i miljoner euro)

Import av jordbruksprodukter för vilka jordbrukstullar tagits ut

Import av andra produkter för vilka tullavgifter tagits ut

Import av varor som delvis eller helt undan-tagits från importtullar

TOTAL import

EU-15

10933,8

426 028,2

479 604,2

916 566,2

Belgien

479,8

26 547,4

30 768,6

57 795,8

Danmark

94,9

8461,

6 331,5

14 887,3

Tyskland

1 789,9

112338,4

102 363,2

216491,5

Grekland

293,9

5 226,

9 469,8

14 989,8

Spanien

1 171,9

22 667,

31 475,5

55 314,4

Frankrike

731,5

43 587,8

54 969,1

99 288,4

Irland

102,4

4 252,8

13 992,7

18 347,9

Italien

1 532,8

51 233,3

49 115,5

101 881,7

Luxemburg

4,7

1 113,3

1 811,7

2 929,8

Nederländerna

1 249,2

37063,

67918,4

106 230,6

Österrike

293,

12 150,2

11 714,6

24 157,7

Portugal

407,1

3 672,8

5 352,9

9 432,8

Finland

56,6

3 868,7

7 912,8

11 838,1

Sverige

184,8

11 145,6

11 035,3

22 365,6

Förenade kungariket

2 541,3

82 700,8

75 372,6

160614,7

De tre största kategorierna, indelade efter värde på de importerade varorna, som helt eller delvis befriats från importtullar sänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

| 4. | Jordbrukstullar inkluderar inte några antidumpningstullar. Antidumpningstullar inkluderas i tullavgifterna. |
| --- | --- |

4.

Jordbrukstullar inkluderar inte några antidumpningstullar. Antidumpningstullar inkluderas i tullavgifterna.

| 5. | Det sammanlagda värdet av de antidumpnings- och utjämningstullar som medlemsstaterna redovisade under 2002 uppgick till 114 miljoner euro. |
| --- | --- |

5.

Det sammanlagda värdet av de antidumpnings- och utjämningstullar som medlemsstaterna redovisade under 2002 uppgick till 114 miljoner euro.

De tre största sektorerna (per kapitel i Kombinerade nomenklaturen) efter värdet av importerade varor enligt antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder var följande:

| — | Fisk (846 miljoner euro) |
| --- | --- |

—

Fisk (846 miljoner euro)

| — | Skodon (707 miljoner euro) |
| --- | --- |

—

Skodon (707 miljoner euro)

| — | Fordon och delar till dessa (685 miljoner euro) |
| --- | --- |

—

Fordon och delar till dessa (685 miljoner euro)

---

(1)  EUT C 84 E, 3.4.2004, s. 594.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/546 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/546

---

(2004/C 88 E/0556)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0874/04

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Bojkott av poliovaccinering från nigerianska fundamentalisters sida

Enligt Unicefs ordförande är de islamiska myndigheterna i norra Nigeria ansvariga för att nya poliofall har upptäckts i inte mindre än sju länder.

De islamiska myndigheterna har nämligen upphört med vaccinationskampanjerna eftersom de tror sig veta att det i vaccinen finns östrogener, ett hormon som är en central beståndsdel i p-piller.

Kan kommissionen, inom ramen för sina tvingande åtgärder, få de berörda islamiska myndigheterna att häva denna bojkott, så att barn inte blir förlamade eftersom deras poliovaccinering dragits in på grund av obefogade rykten?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Nigeria, som fortsätter att ha bland det högsta antalet poliofall i världen, är ett prioriterat land när det gäller programmet för utrotning av polio. Gemenskapen bidrar till programmet för utrotning av polio genom olika instrument och genom att tilldela kompletterande medel för vaccination mot polio i Nigeria. Kommissionen håller på att tilldela ytterligare medel för att bekämpa polio i regionen.

Kommissionen arbetar, genom sin delegation i Nigeria, tillsammans med de nigerianska myndigheterna och kommer att fortsätta att stödja och förbättra program för att utrota polio i regionen. Kommissionen är medveten om att den senaste tidens utbrott av polio i norra Nigeria som har spridit sig till andra afrikanska nationer utgör ett stort bakslag för den internationella kampanjen för att utrota polio som samordnas av det globala partnerskapet för att utrota polio. Det bör noteras att president Olusegun Obasanjo har förbundit sig att utrota polioviruset i Nigeria före det globala måldatumet 2005. Trots detta finns det bevis på att vaccinationskampanjer i norra Nigeria har avbrutits och på så vis har viruset kunnat spridas. Enligt vad kommissionen känner till är Nigeria det enda landet där detta har skett och kommissionen förväntar sig att ett framgångsrikt genomförande av vaccinationsprogram i hela regionen kommer att övertyga myndigheterna om vikten av att återuppta dessa program. Islamiska konferensen (OIC) antog, vid sitt senaste toppmöte i oktober 2003 i Malaysia, en resolution för att utrota polio från alla sina medlemsstater. För närvarande är 52 av OIC:s 57 medlemmar poliofria.

Världshälsoorganisationen och det globala partnerskapet för att utrota polio, som är de genomförande organen, arbetar med särskilda tekniska frågor, såsom möjligheten att det finns östrogen i vacciner.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/547 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/547

---

(2004/C 88 E/0557)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0878/04

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Företaget Acque Albule i Tivoli, Italien

Företaget Acque Albule förvaltar hälsokällor som man har känt till och använt ända sedan antiken. Tivolis kommunförvaltning (Rom) var ensam ägare till företaget fram till december 2001, men har nyligen avyttrat 40 procent av ägarkapitalet till en privat koncern som säger sig ha för avsikt att omstrukturera företaget. Enligt italiensk domstol (domstolen i Rom) var denna avyttring regelvidrig och ogiltig. Den italienska revisionsrätten har dessutom konstaterat allvarliga redovisningsmässiga oegentligheter. Aktierna i Acque Albule SpA tycks ha blivit mycket undervärderade, och avyttringen genomfördes utan någon som helst öppenhet (värderingshandlingen har inte ens offentliggjorts). Trots den privata koncernens avtalsmässiga åtaganden och trots att det erhållit ansenliga offentliga CIPE-bidrag, har nästan alla anställda vid företaget sagts upp. I pressen har man angivit att företaget Acque Albule har beslutat att ge ut obligationer för att på så sätt låna kapital, utöver det offentliga stöd man olagligen kommer att dra nytta av.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta i fråga om denna avyttring av ett ansenligt offentligt arv utan någon som helst garanti om öppenhet, i fråga om det nyligen fattade beslutet att ge ut obligationer till allmänheten, vilket tycks ske utan några lämpliga garantier, samt i fråga om det omfattande offentliga stöd som företaget tilldelats för att täcka underskott, men som uppenbarligen inte har använts till att upprätthålla personalstyrkan, med tanke på att de anställda sagts upp?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Frågan om försäljning av offentlig egendom under marknadsvärdet kan innebära statligt stöd till köparna behandlas — såvitt gäller mark och byggnader — i kommissionens meddelande om inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader (1), offentliggjort i dåvarande EGT (numera EUT).

I meddelandet sägs följande:

| | ”En överlåtelse av mark och byggnader efter ett vederbörligen offentliggjort, öppet och villkorslöst anbudsförfarande (av auktionstyp), där det bästa eller det enda anbudet antas, utgör per definition en försäljning till marknadspris och innefattar följaktligen inte statligt stöd.” |
| --- | --- |

”En överlåtelse av mark och byggnader efter ett vederbörligen offentliggjort, öppet och villkorslöst anbudsförfarande (av auktionstyp), där det bästa eller det enda anbudet antas, utgör per definition en försäljning till marknadspris och innefattar följaktligen inte statligt stöd.”

Vidare:

| | ”Om offentliga myndigheter avser att inte använda förfarandet som beskrivs [ovan], bör en oberoende värdering genomföras av en eller flera oberoende värderingsmän före förhandlingarna om överlåtelsen för att fastställa marknadsvärdet på grundval av allmänt accepterade marknadsindikatorer och värderings standarder. Det marknadspris som sålunda fastställts är det lägsta anskaffningspris som kan avtalas utan att statligt stöd beviljas.” |
| --- | --- |

”Om offentliga myndigheter avser att inte använda förfarandet som beskrivs [ovan], bör en oberoende värdering genomföras av en eller flera oberoende värderingsmän före förhandlingarna om överlåtelsen för att fastställa marknadsvärdet på grundval av allmänt accepterade marknadsindikatorer och värderings standarder. Det marknadspris som sålunda fastställts är det lägsta anskaffningspris som kan avtalas utan att statligt stöd beviljas.”

Ovanstående principer kan också användas vid bedömningen av försäljning av andra offentliga tillgångar.

Med hänsyn till de uppgifter som har lämnats kommer kommissionen att rikta en skrivelse till de italienska myndigheterna och begära ytterligare upplysningar både om andra aspekter på ärendet och en eventuell förekomst av statligt stöd.

---

(1)  EGT C 209, 10.7.1997.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/548 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/548

---

(2004/C 88 E/0558)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0889/04

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Valen i Iran

De val som nyligen hölls i Iran var ett slag i ansiktet på demokratin. Flertalet oberoende kandidater avlägsnades av de religiösa myndigheterna, som på det sättet återigen bevisade sin fullständiga makt. Trots dessa ingripanden genomfördes valen dock. Av detta framgår det att de så kallade reformvänliga i Iran inte nått något resultat.

Europeiska kommissionen har försvarat dialogen med Iran som ett sätt att främja mänskliga rättigheter och demokrati.

Vilka slutsatser med tanke på dialogen med myndigheterna i Iran drar kommissionen med anledning av det som nyligen utspelat sig?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Rådet uttryckte i sina slutsatser från februari 2004 sitt djupa beklagande och sin stora besvikelse över att ett stort antal kandidater diskriminerades i samband med parlamentsvalet i Iran den 20 februari 2004 genom att de hindrades från att ställa upp i valet. Rådet uttryckte även en förhoppning om att Iran åter skulle slå in på reform- och demokratiseringsvägen.

Kommissionen delar rådets uppfattning och anser att bristerna i samband med valet har inverkat negativt på det allmänna klimatet i förbindelserna mellan EU och Iran. Det krävs ytterligare reflexioner och analys för att avväga precis vilken hållning unionen bör inta gentemot Iran mot bakgrund av detta bakslag i den demokratiska processen. Kommissionen är dock fortfarande av den uppfattningen att det ligger i unionens intresse att återupprätta den s.k. övergripande dialogen med Iran. Den konstaterar bl.a. att den i december 2002 inledda särskilda dialogen om de mänskliga rättigheterna har givit vissa små men ändå påtagliga resultat och anser att denna trots dess problem bör ges ytterligare en chans.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/549 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/549

---

(2004/C 88 E/0559)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0899/04

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Representanter från de stora medlemsstaterna i Europeiska centralbankens styrelse

Kan kommissionen kommentera senaste tidens påståenden i Financial Times (av den 8 mars 2004) som hävdar att Tyskland, Italien, Frankrike och Spanien försöker att skapa ett prejudikat för att större medlemsstater alltid skall vara representerade i Europeiska centralbankens sexmannastyrelse? Skulle något sådant eventuellt kunna tillåtas? Om så är fallet under vilka omständigheter?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Reglerna och förfarandena för utnämning av ledamöter av Europeiska centralbankens direktion finns i artikel 112.2 b i EG-fördraget och i artikel 11.2 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken. Beslutet fattas genom överenskommelse (det vill säga enhällighet utan möjlighet att lägga ned rösten) mellan medlemsstaternas regeringar på stats- eller regeringschefsnivå. Beslutet grundas på en rekommendation av rådet, som skall höra Europaparlamentet och ECB-rådet. Det bör påpekas att endast medlemsstater som tillhör euroområdet får vara med och fatta rådets och regeringarnas beslut (artikel 122.4 i EG-fördraget).

EG-fördraget ställer två krav på direktionsledamöterna. För det första skall de utses bland personer vilkas auktoritet och yrkeserfarenhet inom den finansiella sektorn är allmänt erkända. För det andra skall de vara medborgare i medlemsstater som har infört euron. Direktionsledamöternas uppdrag är personligt i den meningen att de inte företräder sitt ursprungsland. Alla eventuella tankar om att medlemsstaterna är företrädda strider alltså mot de regler och principer som styr utnämningen av direktionsledamöterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/549 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/549

---

(2004/C 88 E/0560)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0918/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Slumpvisa kontroller i Irland av motorfordonsförsäkringar för motorfordon från andra medlemsstater

Vilket svar har kommissionen erhållit från Irland som reaktion på det motiverade yttrande som kommissionen sänt till Irland i juli 2001 (enligt pressmeddelande IP/01/1101) beträffande den av Irland tillämpade praxisen att utföra slumpvisa kontroller av motorfordonsförsäkringar för motorfordon från andra medlemsstater, vilket eventuellt innebär en överträdelse av första direktivet om motorfordonsförsäkring (72/166/EEG (1))? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser kommissionen vidta i detta ärende?

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Efter det motiverade yttrande som kommissionen sände den 26 juli 2001 har Irland anpassat sig till EG-rätten genom en ändring av sin lagstiftning. Med anledning av kommissionens farhågor gällande denna fråga gick Irland med på att ersätta de administrativa arrangemang för tillämpningen av artikel 2.1 i första motorfordonsdirektivet (2) med lagbaserade regler. Härigenom avskaffas kontrollen av gröna kort för fordon, som är normalt hemmahörande i en medlemsstat och som passerar in på en annan medlemsstats territorium i syfte att underlätta den fria rörligheten för fordon och personer inom EU.

I sektion 4 i den irländska lagstiftningen som kallas European Communities (Road Traffic) (Compulsory Insurance) (Amendment) Regulations (S.I. No. 463 of 2001) föreskrivs nu sådan lagstadgad täckning med verkan från den 12 oktober 2001. Enligt den nya bestämmelsen skall sektion 69 i den irländska vägtrafiklagen (Road Traffic Act), 1961 (lag nr 24 från 1961), som ursprungligen tillät slumpvisa kontroller av fordon från andra EU-länder, inte längre vara tillämplig på mekaniskt framdrivna fordon som normalt är hemmahörande i EES- och EU-länder utanför Irland.

Sedan den irländska lagstiftningen ändrats så att den överensstämmer med EG-rätten avslutade kommissionen detta överträdelseförfarande vid sitt möte den 20 mars 2002.

---

(1)  EGT L 103, 2.5.1972, s. 1.

(2)  Rådets direktiv 72/166/EEG av den 24 april 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet, EGT L 103, 2.5.1972.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/550 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/550

---

(2004/C 88 E/0561)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0919/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Människohandel

Handeln med människor är ett växande internationellt problem. I första hand är det kvinnor och barn som är föremål för denna handel vilken ofta leder till sexuellt utnyttjande.

Kommissionen har fastställt att människohandel är ett slag av organiserad brottslighet och att den måste bekämpas på EU-nivå och har vidtagit åtgärder för att hantera detta problem, exempelvis genom att inrätta expertgruppen för människohandel.

Samarbetar kommissionen med andra internationella aktörer för att ta fram åtgärder i syfte att bekämpa människohandeln i hela världen? Vilka åtgärder har föreslagits? Vad har kommissionen gjort för att förmå medlemsstaterna, och alla andra stater som undertecknat FN-konventionen om gränsöverskridande organiserad brottslighet, att ratificera och tillämpa denna konvention och förpliktiga sig att tillämpa protokollet för att förebygga, stävja och straffa handeln med människor, i synnerhet när det gäller kvinnor och barn?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen upprätthåller ständiga kontakter och samarbetar med internationella aktörer som FN, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och Europarådet för att förebygga och bekämpa människohandel. Kommissionen har på gemenskapens vägnar undertecknat tilläggsprotokollet om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn, till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. Vid flera tillfällen har kommissionen uppmanat medlemsstaterna att ratificera protokollet så snabbt som möjligt. För att underlätta och skynda på genomförandet av protokollet på EU-nivå lade kommissionen fram ett förslag till rambeslut om bekämpande av människohandel; rambeslutet antogs av rådet den 19 juli 2002 (1). Medlemsstaterna skall ha genomfört rambeslutet före augusti 2004. Rådet antog i oktober 2003 också en resolution om initiativ för att bekämpa människohandel, särskilt handel med kvinnor. Resolutionens syfte är att ytterligare skynda på medlemsstaternas ratifikation och genomförande av alla internationella instrument mot människohandel och att intensifiera det internationella samarbetet för att förebygga människohandel samt skydda och bistå offren.

I februari 2003 deltog kommissionen i ett möte som anordnats av FN i Genève. Mötet samlade företrädare från olika internationella och överstatliga organisationer och institutioner (OSSE, Europarådet, Internationella organisationen för migration, FN:s flyktingkommissariat med flera) och dess syfte var att förbättra samordningen av politiska och andra åtgärder mot människohandel. I maj 2003 närvarade kommissionen vid den tolfte sessionen för FN:s kommission för brottsförebyggande, som ägnades åt människohandel, särskilt handel med kvinnor och barn.

För närvarande deltar kommissionen i Europarådets förhandlingar om en europeisk konvention mot människohandel. Kommissionen kommer så snart som möjligt att lägga fram en rekommendation till rådet om ett rådsbeslut om bemyndigande för kommissionen att förhandla om förslaget till konvention samt förhandlingsdirektiv som omfattar de artiklar i konventionen som omfattas av gemenskapens behörighet. För de återstående frågorna (tredje pelaren) kommer kommissionen att lägga fram ett förslag till gemensam ståndpunkt.

Förebyggande och bekämpande av människohandel är en ständig fråga i förhållandet mellan EU och länder i Östeuropa och västra Balkan. Inom ramen för dialogen mellan EU och Afrika stödde kommissionen utarbetandet av en handlingsplan mot människohandel, vilken — av skäl som inte har med människohandel av göra — fortfarande väntar på formellt antagande. Ett annat exempel på kommissionens insatser är deltagandet som observatör i den så kallade Bali-processen. Detta är ett regionalt initiativ i Sydostasien, som bland annat består av möten på politisk nivå och expertnivå, som en uppföljning på Balikonferensen i februari 2002 om människosmuggling, människohandel och internationell brottslighet med koppling till dessa företeelser.

---

(1)  EGT L 203, 1.8.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/551 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/551

---

(2004/C 88 E/0562)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0922/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Mervärdesskatt på tjänster som tillhandahålls inom postsektorn

Då kommissionen i maj 2003 lade fram sitt förslag om att införa mervärdesskatt på tjänster som tillhandahålls inom postsektorn (1) sades att faktumet att postoperatörerna kunde dra av kostnaderna för mervärdesskatten skulle bidra till att jämna ut prisökningarna (källa — kommissionens pressmeddelande IP/03/633).

Hur kan detta påstående vara förenligt med uttalandet från An Post i Irland, enligt vilket An Post inte har några planer på att låta besparingar som hänför sig till nuvarande kostnader för mervärdesskatt i form av sänkta postavgifter ”gå vidare till kunderna” ifall detta direktiv antas i enlighet med kommissionens förslag? Ifall An Post inte drar av dessa kostnader för mervärdesskatt och om direktivet antas, vilka priskonsekvenser bedömer kommissionen att detta kommer att ha i Irland?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

När kommissionen i maj 2003 lade fram sitt förslag till ändring av det sjätte mervärdesskattedirektivet (2) rörande mervärdesskatt på tjänster inom postsektorn, förklarade den samtidigt att när förslaget väl hade antagits skulle offentliga postoperatörer för första gången få rätt att dra ifrån mervärdesskatten på sina kostnader. Detta skulle dämpa prisökningen för privata konsumenter.

Enligt parlamentsledamoten har tillhandahållaren av tjänsten på Irland, An Post, uppgett att den inte har för avsikt att låta besparingar från den sänkta mervärdesskatten slå igenom i sänkta avgifter om detta direktiv godkänns. Enligt bestämmelserna i EG-fördraget, framför allt artikel 82, och i direktiv 97/67/EG (3) får offentliga postoperatörer inte fastställa priset på sina tjänster, särskilt inte på monopoliserade områden, utan hänsyn till sina faktiska kostnader. I direktiv 97/67/EG fastställs det att medlemsstaterna skall inrätta nationella tillsynsmyndigheter som särskilt skall ha i uppgift att säkerställa att de förpliktelser efterlevs som följer av detta direktiv, särskilt principen om att priserna skall stå i relation till kostnaderna. Tanken bakom förpliktelserna i artikel 14 i direktivet när det gäller insynen i redovisningen är att tillsynsmyndigheterna skall ha möjlighet att se till att denna princip följs. Den irländska tillsynsmyndigheten Comreg har med andra ord de medel den behöver för att se till att An Posts priser återspeglar dess kostnader och se till att de minskade kostnader som blir resultatet av An Posts möjlighet att göra avdrag för mervärdesskatt också återspeglas i operatörens prissättning.

---

(1)  KOM(2003)234.

(2)  Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund, EGT L 145, 13.6.1977.

(3)  Europaparlamentets och Rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna, EGT L 15, 21.1.1998.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/552 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/552

---

(2004/C 88 E/0563)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0939/04

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Etiopien

Krisen i Etiopien förefaller att fortsätta utan några uppenbara tecken på en förbättring av förhållandena.

Kan kommissionen upplysa om i vilken omfattning EU tillhandahåller livsmedels- och utvecklingshjälp och om kommissionen anser att detta stöd är tillräckligt?

Kan kommissionen informera om det skett några framsteg i dess diskussioner om livsmedelssäkerhet med den etiopiska regeringen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Kommissionen behandlar frågor såsom långsiktig livsmedelsförsörjning och hot om svält genom all finansiering och alla politiska medel. Därigenom förses Etiopien med ett sammanhängande hjälppaket.

2003 har varit ett särskilt svårt år som har föranlett insatser utan motstycke från kommissionens sida, framför allt genom budgetposten för livsmedelsbistånd. Över 400 000 ton spannmål anvisades 2003 (360 000 ton levererades), till ett belopp av över 120 miljoner euro för att minska behovet till ungefär 13 miljoner människor som befann sig i allvarlig livsmedelsbrist. Huvudskörden (Kremt) från september till november 2003 var anmärkningsvärt bra, vilket förbättrade tillgängligheten av mat till bättre priser i landet. Stora marknadsöverskott av spannmål har noterats (beräknat till ungefär 1,1 miljoner ton enligt en undersökning om mängden tillgängligt spannmål från Sida (1), Världslivsmedelsprogrammet och Europeiska kommissionen). Trots detta är emellertid utsattheten hög — över sju miljoner människor kommer att behöva nästan en miljon ton livsmedelsbistånd 2004. I år när det producerats ett överskott kommer det att vara viktigt att importera så lite livsmedelsbistånd som möjligt för att undvika hämmande effekter för lokala producenter.

Kommissionen avser att täcka ungefär 20 % av de fastställda behoven för 2004 och för att undvika snedvridningar av marknaden kommer den att köpa livsmedel framför allt på de lokala marknaderna.

Samtidigt som kommissionens kortsiktiga svar på livsmedelskrisen 2003 har varit mycket effektivt, är den oroad över att en stor del av befolkningen i Etiopien befinner sig i en utsatt position och har blivit allt fattigare. Även om livsmedelsbistånd räddar liv, räddar det inte livsuppehällena och för varje återkommande kris hamnar ett växande antal människor i fattigdom och kronisk livsmedelsbrist.

Kommissionens dialog med de etiopiska myndigheterna, medlemsstaterna och andra givare har pågått sedan 1996, men har blivit mer intensiv de senaste åren. Dialogen har betonat behovet av att hantera kronisk livsmedelsbrist med olika medel och att utveckla en långsiktig strategi för tryggad livsmedelsförsörjning. Kommissionen har stött dessa insatser finansiellt sedan 1998 med tre program för totalt 46 miljoner euro.

Det senaste året har regeringens strategiska arbete lett till initativet ”den nya koalitionen för livsmedelssäkerhet i Etiopien”. En hörnsten i detta nya program är att skapa skyddsnät för den del av befolkningen som är strukturellt utsatt och/eller lider kronisk livsmedelsbrist, med syfte att progressivt ersätta systemet för hantering av nödsituationer. Det är viktigt att i detta hänseende poängtera att för att genomföra denna strategi krävs det att alla givare, även USA och vissa icke-statliga organisationer, övertygas om att de måste ändra sina program för livsmedelsbistånd till förmån för en mer strukturell metod att erhålla tryggad livsmedelsförsörjning.

Kommissionen har samtyckt till att anvisa 120 miljoner euro till stöd för en flerårig strategi för tryggad livsmedelsförsörjning, särskilt till stöd för skyddsnät (60 miljoner euro från Europeiska utvecklingsfonden (EUF) och medeln i det nationella vägledande programmet inom ramen för den nionde EUF och 60 miljoner euro från budgetposten för livsmedelssäkerhet). Dessa medel förväntas anvisas under 2004 genom ett program för budgetstöd.

Slutligen, när det gäller Kontoret för humanitärt bistånds (ECHO) hjälp, anvisades 4 miljoner euro under 2003 som svar på krisen i samband med torkan för att komplettera livsmedelsbiståndet. Hjälpen gick i hög grad till boskapsuppfödare för att de skulle kunna bibehålla sin basföda bestående av mjölk från sina djur. Dessutom gavs näringstillskott till flera undernärda. I november 2003 anvisades 2 miljoner euro till Internationella rödakorskommittén för att i ett år tillhandahålla hälsovård och räddningstjänstinsatser enligt Genèvekonventionen till offer för konflikter mellan etniska grupper i Etiopien. I mars 2004 anvisades ytterligare 1 miljon euro till offer för torka i Etiopien. ECHO fortsätter att noggrant följa den humanitära situationen och är alltid berett att svara på nödsituationer utan samband med livsmedelsbehov.

---

(1)  Styrelsen för internationell utveckling.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/553 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/553

---

(2004/C 88 E/0564)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0946/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Skolmjölk i Portugal

I Portugal får en betydande del av de portugisiska skolorna sin mjölk från spanska företag, trots att den portugisiska produktionen är tillräcklig och trots att Portugal befinner sig i ekonomisk recession. Jag skulle därför vilja att kommissionen besvarade följande fråga:

Skulle det inte vara möjligt, med tanke på de portugisiska mjölkproducenternas svårigheter att få avsättning för sin produktion, att man inom skolmjölksprogrammet företrädesvis använde nationellt producerad mjölk? På det viset skulle man bidra till att försvara de små mjölkbönderna och familjegårdarna, som ju utgör det portugisiska jordbrukets särart.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen betonar värdet av programmet för barn från mindre gynnade uppväxtmiljöer, men anser att genomförandet av EU:s skolmjölksprogram skall vara förenligt med den övergripande politiken för den inre marknaden, i synnerhet konkurrenspolitiken.

Diskriminering av leverantörer av skolmjölk på grund av nationalitet är därför utesluten.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/554 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/554

---

(2004/C 88 E/0565)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0955/04

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Kommissionsledamoten Verheugens uttalanden om Turkiets eventuella anslutning

Enligt den tyska tidningen ”Die Welt” av den 24 februari 2004 hade kommissionsledamoten Günther Verheugen två veckor dessförinnan meddelat Tysklands förbundskansler Schröder att kommissionen under hösten formellt skulle rekommendera rådet att inleda förhandlingar med Turkiet.

Stämmer dessa uppgifter?

Om så är fallet: har kommissionen kommit så långt med sin rapport om huruvida förhandlingar om Turkiets eventuella anslutning skall inledas med landet eller inte, att det redan går att dra sådana slutsatser?

Om inte: har kommissionen eller kommissionsledamoten formellt tagit avstånd från det som stått i ”Die Welt”? Varför inte (om denna fråga har relevans)?

Tycker kommissionen det är önskvärt att kommissionens ledamöter eller regeringschefer från de nuvarande medlemsstaterna offentligen uttalar sig om slutsatserna i denna viktiga rapport, som ännu inte färdigställts och ännu mindre offentliggjorts?

Svar från Günther Verheugen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Det spekuleras ofta i media om huruvida kommissionen kommer att rekommendera att anslutningsförhandlingar med Turkiet inleds senare under 2004. De uppgifter som nämns i den artikel som parlamentsledamoten hänvisar till är oriktiga.

Kommissionens uppgifter, som fastställdes vid Europeiska rådets möte i december 2002, är mycket tydliga och har nämnts vid många tillfällen. Hösten 2004 kommer kommissionen att utarbeta en återkommande rapport och en rekommendation om huruvida Turkiet uppfyller de politiska Köpenhamnskriterierna. Denna rapport kommer att göras på grundval av en rättvis och objektiv analys.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/554 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/554

---

(2004/C 88 E/0566)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0986/04

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(30 mars 2004)

Ämne:   Konfliktdiamanter

Har generaldirektoratet för konkurrens tillgång till de uppgifter som finns på generaldirektoratet för yttre förbindelser beträffande Kimberleyavtalet om att spåra leverantörer av diamanter och diamantlager (för att undvika att konfliktdiamanter kommer ut på marknaden)?

Anser kommissionen att uppgifter som används i detta syfte också skulle kunna användas för att belysa handelspraxis bland företag i diamantsektorn? Kommer kommissionen att ta hänsyn till sådana uppgifter i samband med bedömningen av De Beers konkurrensbegränsande ”Bästa Leverantör”-arrangemang?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

I svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga kan det vara av värde att förtydliga målen för Kimberleyprocessen och kommissionens roll i denna process.

Inom Kimberleyprocessens certifieringssystem (KPCS), ett multilateralt initiativ som införts med stöd av FN för att minska handeln med konfliktdiamanter, har man utvecklat en rad interna instrument för att se till att alla deltagare i systemet uppfyller de krav som ställs, bland annat regelbunden rapportering av statistiska uppgifter om handeln med och framställningen av rådiamanter och en metod för expertövervakning (peer review) av hur deltagarna genomför systemet. Kommissionen, och i synnerhet generaldirektoratet för yttre förbindelser som företräder gemenskapen i Kimberleyprocessens certifieringssystem, har liksom övriga deltagare i systemet tillgång till information för att säkra och förbättra genomförandet av systemet. All denna information görs tillgänglig av deltagarna i Kimberleyprocessen i det enda syftet att garantera systemets genomförande. Gemenskapen är liksom övriga deltagare i Kimberleyprocessen bunden av stränga sekretesskrav i fråga om uppgifter som den har tillgång till i egenskap av deltagare.

Kommissionen vill därför betona att eftersom GD konkurrens inte alls berörs av genomförandet av KPCS (de statistik- och övervakningsbestämmelser som endast gäller aggregerade tillverkningsuppgifter och handelsflöden mellan länder samt deltagarnas genomförande av systemet, och inte åtgärder från enskilda företag), är det ingen risk för att de statistiska och andra uppgifter om genomförandet av KPCS som kommissionen, i egenskap av gemenskapens företrädare som deltagare i KPCS, har tillgång till inte görs tillgängliga för GD konkurrens. Kommissionen anser att det skulle vara i strid med systemets bestämmelser och undergräva KPCS som ett viktigt verktyg i kampen mot handeln med konfliktdiamanter om uppgifter som gjorts tillgängliga av deltagare i KPCS användes för andra ändamål än att förbättra genomförandet av KPCS.

GD konkurrens kan således inte få tillgång till eller använda känsliga uppgifter som samlats in i detta sammanhang för att bedöma De Beers påstått konkurrensbegränsande förfaranden. Skulle emellertid GD konkurrens anse att uppgifterna om vissa företags handelsbruk är nödvändiga för den egna bedömningen av situationen på diamantmarknaden, kan generaldirektoratet förvisso använda sina undersökningsbefogenheter för att på eget bevåg samla in sådan information från de berörda företagen eller organisationerna.

Som redan har framgått av kommissionens svar på ledamotens muntliga fråga H-0637/03 vid frågestunden i samband med Europaparlamentets sammanträde i november 2003 (1), åtog sig GD konkurrens efter att ha godkänt De Beers ”bästa leverantör-arrangemang” i januari 2003, att göra närmare granskning av diamantmarknaden om det skulle framkomma rättsliga eller faktiska omständigheter som påverkar kommissionens syn på detta arrangemang.

Efter påpekanden från en rad företag om De Beers genomförande av bästa leverantör-arrangemanget har GD konkurrens sänt en rad förfrågningar om information till olika aktörer på marknaden för att skapa sig en fullständig bild av situationen på marknaden, och processen med att inhämta svaren på dessa förfrågningar pågår. När svaren väl har analyserats kommer kommissionen att överväga om eventuella ytterligare steg skall vidtas.

---

(1)  Muntligt svar av den 18 november 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/555 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/555

---

(2004/C 88 E/0567)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0990/04

från Jan Wiersma (PSE) till kommissionen

(30 mars 2004)

Ämne:   De senaste oroligheterna mellan syriska kurder och de syriska myndigheterna (mars 2004)

Har kommissionen satt sig in i de senaste oroligheterna mellan syriska kurder och den syriska militären och vad anser kommissionen om denna utveckling?

Kan kommissionen ta reda på de verkliga orsakerna bakom dessa oroligheter, som har krävt flera dödsoffer, och huruvida detta är en konsekvens av det spända förhållandet mellan det syriska etablissemanget och de syriska kurderna?

Har kommissionen tänkt att ta upp denna fråga i anslutning till förhandlingarna om ett associeringsavtal mellan Syrien och EU?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen har genom sin delegation i Damaskus och tillsammans med medlemsstaternas ambassader försökt få en så tydlig och fullständig bild som möjligt av händelserna i veckan efter den 12 mars 2004. Den lokala EU-trojkan mötte den syriska utrikesministern den 18 mars 2004 för att erhålla information och uttrycka sin oro över situationen och understryka vikten av att respektera de mänskliga rättigheterna. Trojkan uttryckte Europeiska unionens fortsatta intresse av fallet och bad att informeras om hur situationen utvecklas.

Kommissionen har ingen information genom vilken den kan utröna de direkta orsakerna som utlöste det generaliserade våldet, bortsett från det faktum att det inleddes med upplopp i samband med en fotbollsmatch i staden Quamishli. Oron spreds snabbt till andra städer med stor kurdisk befolkning och ledde till våldsamma reaktioner och dödsfall.

Kommissionen har som ovan nämnts tagit upp frågan med medlemsstaternas ambassader i Damaskus och i sina kontakter med de syriska myndigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/556 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/556

---

(2004/C 88 E/0568)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0997/04

från Dominique Souchet (NI) till kommissionen

(31 mars 2004)

Ämne:   Utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel

Gemenskapsförfarandet för godkännande av växtskyddsmedel som infördes genom direktiv 91/414/EEG (1) baserar sig huvudsakligen på ett förfarande för utvärdering av verksamma ämnen, med en rapporterande medlemsstat för varje ämne. Denna utvärdering innebär emellertid att det är de företag som tillverkar växtskyddsmedel som samlar in och vidarebefordrar till Europeiska livsmedelsverket undersökningar de själva gjort.

Anser kommissionen att detta icke-kontradiktoriska förfarande för utvärdering kan säkerställa att ett beslut om godkännande av ett ämne fattas på ett tillräckligt objektivt sätt?

Undersökningsprotokollen som används för att utvärdera graden av toxicitet hos ämnena har inte heller anpassats till uppkomsten av nya molekyler på marknaden.

Borde man inte anpassa protokollens specifikationer för att det skall vara möjligt att ta hänsyn till de nya verksamma ämnenas verkan och funktionssätt, eftersom det inte annars är möjligt att förvissa sig om en ny molekyls samtliga eventuella toxiska effekter.

Förfarandet för utvärdering av verksamma ämnen baserar sig också på ett förfarande i fyra etapper som motsvarar fyra förteckningar av ämnen.

Med beaktande av att de berörda företagen själva väljer de undersökningar som prioriteras i varje etapp, anser kommissionen att ett sådant förfarande på bästa möjliga sätt kan garantera att folkhälsomässiga och miljömässiga krav iakttas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden baseras på principen att den som söker tillstånd för ett ämne ska visa att det ämnet uppfyller direktivets väsentliga krav. Det är därför följdriktigt att den sökande utarbetar, samlar in och lämnar in de studier som krävs för att styrka ansökan. Den rapporterande medlemsstaten ska kontrollera att uppgifterna är fullständiga och det är först därefter som den faktiska bedömningen inleds. I den följande fasen ska den rapporterande medlemsstaten överlämna utkastet till utvärderingsrapport (”Draft Assessment Report”) till övriga medlemsstater för granskning, s.k. ”Peer review”. I enlighet med de förfaranden som anges i direktivet och dess tillämpningsföreskrifter fattas det slutliga beslutet av kommissionen. Kommissionen ska samråda med den Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa och kan därtill samla in vetenskapliga yttranden från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, som numera ansvarar för de uppgifter som tidigare utfördes av vissa vetenskapliga kommittéer, särskilt Vetenskapliga kommittén för bekämpningsmedel och Vetenskapliga kommittén för växter. Relevanta yttranden från tredje part kan också tas i beaktande. Utöver medlemsstaterna, anmodas sökanden att besvara tekniska frågor. Självfallet begränsar sig diskussionerna till vetenskapliga och tekniska bedömningar som har direkt anknytning till riskbedömningen.

Beroende på de olika inslagen i dokumentationen (i tillämpliga fall även yttrandet från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet) kontaktar kommissionen Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som avger sitt yttrande om de åtgärder som det åligger kommittén att vidta. Detta kan antingen innebära att ämnet införs i bilaga I till direktivet tillsammans med de instruktioner som behövs för att säkerställa att ämnet används på ett korrekt sätt, eller att ämnet inte införs i bilagan. I båda fallen antas en formell rättsakt.

Kommissionen anser därför att det nuvarande förfarandet säkerställer tillräcklig grad av insyn och oberoende samtidigt som det innehåller de mekanismer som krävs för att berörda aktörer ska kunna lämna sina synpunkter.

När det gäller den andra delen av frågan bör det noteras att enligt artikel 7 i direktiv 91/414/EEG ska den sökande omedelbart underrätta den behöriga myndigheten om alla nya uppgifter om potentiella risker. Den behöriga myndigheten ska omedelbart lämna dessa uppgifter till övriga medlemsstater och till kommissionen som förmedlar uppgifterna till kommittén.

Det fallet skiljer sig från frågan som anknyter till den snabba vetenskapliga och tekniska utvecklingen och att de studier som inlämnas följaktligen är föråldrade. I bedömningsförfaranden som sträcker sig över flera år kan de inlämnade studierna vara föråldrade till och med innan bedömningen är avslutad, ett förhållande som kommissionen är väl medveten om. Erfarenheten visar dock att dessa fall tillhör undantagen. Om ytterligare studier ibland krävs under förfarandets gång, förefaller det rimligt att inte underställa sökanden för oupphörligt förnyade krav utan begränsa retroaktiviteten till fall där nya fakta skulle komma att göra befintliga uppgifter ogiltiga.

Rent allmänt kan den här typen av bedömningar bara göras i varje fall för sig, varvid hänsyn måste tas till den höga skyddsnivå som gemenskapsåtgärderna ska avspegla, riskens omfattning och behovet att garantera sökanden rättsäkerhet.

Kommissionen vill emellertid understryka att de fall som räknats upp ovan kan uppträda under förfarandet för bedömning av ett ämne, lika väl som efter det att ett ämne har godkänts. Det är skälet till att tillstånden har begränsad giltighet och att de förnyas först efter att en ny bedömning har gjorts. Dessutom kan medlemsstaterna alltid använda sig av skyddsåtgärder för produkter som, av olika orsaker, inte når upp till, eller inte längre når upp till, den säkerhetsnivå som krävs.

Slutligen kan nämnas att bilaga II och III till direktivet, vilka innehåller bestämmelser om den dokumentation som ska inlämnas, för närvarande är föremål för anpassningar så att dessa dokumentationskrav speglar den senaste vetenskapliga och tekniska utvecklingen.

När det gäller uppdelningen av bedömningen av ämnena i fyra etapper, kan man konstatera att det i detta fall rör sig om en uppdelning som i första hand baseras på säkerhetsöverväganden (varvid de ämnen prioriteras som har ett brett användningsområde eller vars toxiska och miljötoxiska egenskaper kräver särskild uppmärksamhet) och i andra hand på en strävan till effektiv användning av resurserna.

Kommission önskar understryka att dokumentationen, oavsett i vilken etapp ett givet ämne har förtecknats, måste innehålla de studier som anges i gemenskapens lagstiftning. För att undantag till denna regel ska kunna göras, exempelvis i fall där lagstiftningens krav bedöms som irrelevanta, måste uttryckligt tillstånd inhämtas från kommissionen.

Avsaknad av uppgifter, eller omotiverad brist på uppgifter, utgör dessutom ett skäl för kommissionen att på eget initiativ besluta att berörda ämnen inte ska införas i förteckningen.

Kommissionen anser därför att sökandens handlingsutrymme är väl begränsat när det gäller de studier som ska inlämnas.

---

(1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/558 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/558

---

(2004/C 88 E/0569)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1003/04

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(31 mars 2004)

Ämne:   Motorvägsprojekt i Rumänien

EU har nyligen hotat med att senarelägga Rumäniens anslutning om landet inte lyckas få bukt med korruptionen. Man kunde ju tro att Rumäniens regering tagit varningen ad notam, men det ser i själva verket ut som om problemen kvarstår och blir värre. Ett konkret exempel är en motorväg som planeras genom Transsylvanien och kommer att ödelägga ett av de sista medeltida landskapen som finns kvar i Europa utan att bli till nytta för någon, utom för de personer som har goda försänkningar och har gått och köpt upp den mark som motorvägen kommer att byggas på. Dessutom har EU redan en plan på att det skall byggas en motorväg från ungerska gränsen, genom Rumänien, via Transsylvaniens största stad Brasov och Bukarest till Svarta havet. Alltså är planerna på en ny väg, som skulle gå norrut från Brasov och löpa parallellt med den här sistnämnda vägen, bara omkring åtta mil från den, för att sedan helt meningslöst ta slut strax före den ungerska gränsen, fullkomligt överflödiga. Det här projektet gjordes aldrig till föremål för någon anbudsinfordran. Inte heller gjordes det någon miljökonsekvensbedömning av det eller någon förhandsuppskattning av trafikvolymen innan projektet godkändes och kontraktet på att bygga vägen gavs till det amerikanska företaget Bechtel med hjälp av en ”krisförordning” — ett tillvägagångssätt som enkom införts för att man skall kunna kringgå den parlamentariska tillsynen. Det finns också sådant som antyder att den mark som behövdes för motorvägen tvångsinlösts på orättvisa grunder. I en studie som gjorts av Rumäniens akademiska samfund har det gjorts gällande att de tre miljarder euro som behövs för motorvägen skulle räcka till för att bekosta en upprustning av hela gatunätet i alla de 3 000 kommuner som finns i Rumänien eller för att slutföra arbetet med att modernisera mer än 3 500 km riksvägar.

Hur ser kommissionen på Bechtels motorvägsprojekt? Håller kommissionen med om att Rumänien verkar ha gjort väldigt litet för att lösa problem i samband med korruptionen? Håller kommissionen också med om att ingen har intresse av att se detta ojämförliga landskap och arv förstöras för all framtid av ineffektiva, onödiga och korrumperade projekt?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Beslutet att avvika från de rumänska reglerna för offentlig upphandling, vars syfte är att tillämpa EU:s direktiv om offentlig upphandling, och att tilldela ett kontrakt för konstruktion av motorvägen mellan Brasov, Cluj och Bors utan offentlig upphandling ger anledning till oro över den rumänska regeringens bristande engagemang när det gäller konkurrenskraftiga och öppna förfaranden för offentlig upphandling. Kommissionen har bett Rumänien att tillhandahålla ytterligare information så att den fullt ut kan bedöma beslutets följder. Eftersom ingen konkurrenskraftig och öppen upphandling genomfördes har Europeiska kommissionen redan klargjort för den rumänska sidan att den inte kommer bidra med något finansiellt stöd till projektet och att den inte kommer att ge sitt samtycke till hjälp från några internationella finansiella institut för konstruktionen av motorvägen.

Kommissionen anser att öppna förfaranden för offentlig upphandling är ett viktigt led i kampen mot korruption, vilet också anges i dess meddelande nyligen om en övergripande EU-politik mot korruption (1). Kommissionen anser därför att den rumänska regeringens insatser mot korruption bör inbegripa ett konkret åtagande att använda öppna förfaranden för offentlig upphandling och att avhålla sig från att införa undantag i Rumäniens regler för offentlig upphandling vars syfte är att tillämpa relevanta EU-direktiv.

Mer allmänt tyder internationella rapporter och undersökningar på att korruptionen i Rumänien är ett systematiskt problem som strider mot rättsstaten, begränsar ekonomiska reformer och utveckling och verkar avskräckande på utländska direktinvesteringar. Kommissionen känner till ett antal åtgärder som den rumänska förvaltningen vidtagit under de senaste arton månaderna för att försöka hantera situationen: den antog en reviderad nationell handlingsplan mot korruption i december 2002, införde ett lagstiftningspaket mot korruption i april 2003 och skapade en nationell åklagarmyndighet för korruptionsärenden i september 2002. I och med dessa åtgärder finns en fullgod rättslig ram, och tillräckliga mänskliga och ekonomiska resurser har i teorin anslagits för att effektivt kunna bekämpa korruptionen. Mot bakgrund av detta väcker den fortsatta bristen på framgång i utredningar av korruption på hög nivå frågor om det finns tillräckligt med politiskt stöd för att problemet ska kunna åtgärdas.

---

(1)  KOM(2003) 317 slutlig av den 28 maj 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/559 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/559

---

(2004/C 88 E/0570)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1004/04

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(31 mars 2004)

Ämne:   Hot mot fred och demokrati i Adzjarien

Den georgiska autonoma republiken Adzjarien, som i enlighet med Georgiens författning har självstyre, överlevde tretton år av hot mot fred och stabilitet från Edvard Sjevardnadzes numera störtade regim. Nu, 2004, hotas Adzjarien, som oinskränkt erkänner att centralregeringen i Tbilisi innehar den högsta makten, på nytt av att destabiliseras av den nyvalde presidenten Michail Saakasjvilis regering. Söndagen den 14 mars 2004 visade sig pansarskyttefordon och tungt beväpnade trupper vid den administrativa gränsen till Adzjarien. Det befaras att avsikten med detta är att undergräva det i laga ordning framskridande förloppet inför de kommande parlamentsvalen (den 27 mars 2004).

Håller kommissionen med om att regionala frågor bör lösas i fredlig dialog, utan något militärt hot, att det går bäst om det hålls val i en anda av stabilitet och förtroende och att det vore en aggressionshandling mot Georgiens medborgare från landets egen regerings sida om Georgiens nationalgarde skulle börja visa sig på gatorna i en region som hittills präglats av fred och ekonomisk framgång och där presidentens parti inte får särskilt mycket stöd bland invånarna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på uttalandet från ordförandeskapet på Europeiska unionens vägnar om situationen i den autonoma republiken Adzjarien i Georgien från den 17 mars 2004. I detta uttalande uppmanades parterna att avstå från ytterligare upptrappning som skulle kunna leda till våldsamheter. I uttalandet uppmanades också den autonoma republiken Adzjarien i myndigheterna i Georgien att respektera de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer och rättstaten och att tillåta systematiska förberedelser för fria och rättvisa parlamentsval.

Kommissionen vill också uppmärksamma parlamentsledamoten på uttalandet från ordförandeskapet på Europeiska unionens vägnar om Georgiens parlamentsval, särskild uppmärksamhet bör riktas på hänvisningen till de preliminära slutsatserna från den internationella delegationen med valobservatörer (International Election Observation Mission, IEOM) och dess betänkligheter över den totala avsaknaden av åtagande från de adzjariska myndigheterna att garantera tillräckliga villkor för genomförande av meningsfulla demokratiska val i regionen. I uttalandet uppmuntras också de georgianska myndigheterna att arbeta konstruktivt med Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och Europarådet för att främja demokratisering.

Kommissionen fortsätter att uppmana de centrala myndigheterna i Tbilisi och myndigheterna i Batumi att arbeta mot en fredlig lösning som alla finner acceptabel och som är i Georgiens bästa intresse.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/560 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/560

---

(2004/C 88 E/0571)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1012/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(1 april 2004)

Ämne:   Vem vill blockera utredningen av bedrägerier och annan oredlighet i euroländerna?

Den belgiska polisens raid mot kontoret för Hans Martin Tillack, Brysselkorrespondent för den tyska veckotidsskriften Stern och författare av en serie undersökningar om Eurostatskandalen och andra känsliga frågor kring korruption inom EU-institutionerna, är en oerhört allvarlig handling och utgör ett brott mot tryckfrihetsprincipen.

Håller kommissionen med om att denna polisaktion, antagligen föranledd av information från OLAF och tydligtvis riktad inte mot korruptionsmisstänkta personer utan mot personer som arbetar för att kartlägga korruptionen, visar på att man på högt håll inom EU räds den mediabelysning som riskerar blottlägga föga kända och knappast lovvärda omständigheter kring bedrägeri- och korruptionsfall i euroländerna?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

På grundval av uppgifter från Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) kan kommissionen informera parlamentsledamoten om att byrån i februari 2004 överlämnade en akt innehållande misstankar om brott till de behöriga rättsliga myndigheterna.

Överlämnande av uppgifter om omständigheter som kan leda till straffrättsliga åtgärder till de rättsliga myndigheterna i den berörda medlemsstaten föreskrivs i artikel 10.1 och 10.2 i förordning (EG) nr 1073/1999 (1).

De rättsliga myndigheterna i medlemsstaten handlägger ärendet helt oberoende.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), EGT L 136, 31.5.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/560 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/560

---

(2004/C 88 E/0572)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1021/04

från Paolo Bartolozzi (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Kvarhållande i tullen av importvaror i transitering

| 1. | Är kommissionen medveten om att importvaror som härstammar från länder utanför gemenskapen och som befinner sig i transitering mellan två flygplatser inom EU ibland hålls kvar av tullen (för kontroll) under en period på upp till 30 dagar? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen medveten om att importvaror som härstammar från länder utanför gemenskapen och som befinner sig i transitering mellan två flygplatser inom EU ibland hålls kvar av tullen (för kontroll) under en period på upp till 30 dagar?

| 2. | Får tullkontoret vid en flygplats i ett EU-land under en så lång tid hålla kvar varor som skall vidarebefordras till en annan slutlig destinationsflygplats och i onödan fördubbla kontrollerna, med alla de negativa följder som detta får för det internationella handelsutbytet och importören? |
| --- | --- |

2.

Får tullkontoret vid en flygplats i ett EU-land under en så lång tid hålla kvar varor som skall vidarebefordras till en annan slutlig destinationsflygplats och i onödan fördubbla kontrollerna, med alla de negativa följder som detta får för det internationella handelsutbytet och importören?

| 3. | Finns det gemenskapsbestämmelser som fastställer en tidsgräns för hur länge man får hålla kvar varor som befinner sig i transitering, också när det gäller varor som åtföljs av alla nödvändiga dokument (faktura och packsedel), inbegripet en förklaring från försäljaren där denne intygar att produkterna är äkta och inte pirattillverkade? |
| --- | --- |

3.

Finns det gemenskapsbestämmelser som fastställer en tidsgräns för hur länge man får hålla kvar varor som befinner sig i transitering, också när det gäller varor som åtföljs av alla nödvändiga dokument (faktura och packsedel), inbegripet en förklaring från försäljaren där denne intygar att produkterna är äkta och inte pirattillverkade?

| 4. | Kan en importör som lidit skada, och som för övrigt redan betalat leverantören för varorna, få ersättning för de förluster som han ådragit sig i form av uteblivna intäkter till följd av att han i sin tur inte i tid kunnat utföra sina kunders order? |
| --- | --- |

4.

Kan en importör som lidit skada, och som för övrigt redan betalat leverantören för varorna, få ersättning för de förluster som han ådragit sig i form av uteblivna intäkter till följd av att han i sin tur inte i tid kunnat utföra sina kunders order?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen är inte informerad om de problem som parlamentsledamoten påtalar. Eftersom det saknas närmare uppgifter som möjliggör en mer ingående undersökning av problemet, är det inte möjligt att ge ett exakt svar på var och en av de ställda frågorna. Om det emellertid misstänks att varor är piratkopierade, är en grundlig och utdragen utredning motiverad.

I gemenskapens tullagstiftning anges inga exakta tidsfrister som tullförvaltningarna måste iaktta när de utför kontrollen. I artikel 3 7 i gemenskapens tullkodex (1) anges att varor som förs in till gemenskapens tullområde skall underkastas tullövervakning från och med införseln. De får utsättas för tullmyndigheternas kontroll enligt gällande bestämmelser. Varorna skall kvarstå under denna övervakning under den tid som krävs för att fastställa deras tullstatus och i fråga om icke-gemenskapsvaror till dess att deras tullstatus förändras, de förs in i en frizon eller ett frilager eller återexporteras eller förstörs.

Varor som förs in till gemenskapens tullområde skall visas upp för tullen och skall hänföras till en godkänd tullbehandling (till exempel hänföras till ett tullförfarande, såsom övergång till fri omsättning, transitering eller lagring i tullager). För detta ändamål skall de omfattas av en tulldeklaration.

För att kontrollera deklarationerna får tullmyndigheterna enligt artikel 68 i tullkodexen göra följande:

| a) | Granska de handlingar som ingår i deklarationen och de dokument som bifogats den. Tullmyndigheterna får ålägga deklaranten att visa upp andra dokument som styrker riktigheten av de upplysningar som finns i deklarationen. |
| --- | --- |

a)

Granska de handlingar som ingår i deklarationen och de dokument som bifogats den. Tullmyndigheterna får ålägga deklaranten att visa upp andra dokument som styrker riktigheten av de upplysningar som finns i deklarationen.

| b) | Undersöka varorna och ta prover för analys eller för fördjupad kontroll. |
| --- | --- |

b)

Undersöka varorna och ta prover för analys eller för fördjupad kontroll.

I artikel 73 i tullkodexen fastställs att om villkoren för att hänföra varorna till förfarandet i fråga är uppfyllda och förutsatt att varorna inte är föremål för några förbud eller restriktioner skall tullmyndigheterna frigöra varorna så snart uppgifterna i deklarationen har kontrollerats eller godkänts utan kontroll. Detsamma skall gälla om denna kontroll inte kan genomföras inom rimlig tid och varorna inte längre behöver vara tillgängliga för att deklarationen skall kunna kontrolleras.

Gemenskapens tullagstiftning innehåller inga bestämmelser om skadestånd i de fall då frigörandet fördröjs.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, EGT L 302, 19.10.1992 — Senast ändrad genom anslutningsakten 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/562 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/562

---

(2004/C 88 E/0573)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1054/04

från Franz Turchi (UEN) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Höjda skolavgifter inom Europaskolorna

Europaskolornas styrelse sammanträdde i Bryssel den 15 mars. Ett diskussionsämne under mötet var de höjda skolavgifterna per elev och läsår.

Med 12 röster för och 5 mot (Italien, Grekland, Spanien, Portugal och Nederländerna) antogs beslutet att avgifterna för läsåret 2005/2006 skulle höjas med 11 procent, plus den genomsnittliga europeiska inflationen.

Föräldrarna är mycket oroade eftersom detta slags beslut inte främjar spridning av utbildning.

Under mötet uttryckte föräldrarnas företrädare sin oro över de planerade avgiftshöjningarna, med tanke på att detta kan leda till att elever från kategori III, dvs. icke automatiskt berättigade elever, utesluts från Europaskolorna. Vad kommer kommissionen att göra för att undvika att tillträdet till Europaskolorna begränsas inom den närmaste framtiden?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Parlamentsledamoten hänvisas till svaret på den skriftliga frågan E-0237/04 från Miet Smet (1) rörande avgifter i Europaskolorna och orsaken till de ökningar som har beslutats av styrelsen, det organ som består av representanter från alla medlemsstater, där kommissionen har en plats och en röst.

De avgifter som styrelsen kom överens om den 15 mars 2004 för alla kategori 3-elever (elever vars föräldrar inte är anställda vid någon EU-institution) för skolåret 2005/2006 uppgår till 2 400 euro för förskola, 3 300 för primärskolan och 4 500 för sekundärskolan. Dessa avgifter är klart lägre än det faktiska genomsnittet på nästan 11 000 per elev. En arbetsgrupp upprättas av styrelsen, på kommissionens förslag, för att utreda frågan om avgifter, avgiftsbefrielse och tillgång till Europaskolorna för kategori 3-elever under kommande år.

---

(1)  EUT C 84 E, 3.4.2004, s. 339.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/562 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/562

---

(2004/C 88 E/0574)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1065/04

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   ”Lagliga” pedofilnätverk i Europa — nya Dutroux-fall?

I Danmark existerar helt lagligt en pedofilförening med en egen hemsida på Internet där olika pedofilnätverk på europeisk och internationell nivå samordnas och organiseras. Danmark är inte det enda exemplet, eftersom liknande företeelser även finns i andra länder.

Tillsammans med Dutroux-rättegången i Belgien, som nu kommit i gång med sju års försening, sätter denna fråga åter fokus på pedofilnätverkens olagliga verksamhet. I detta sammanhang har EU nyligen antagit ett rambeslut om bekämpandet av barnpornografi och sexuellt utnyttjande av barn.

Jag vill be kommissionen svara på följande: Bidrar de hittillsvarande lagstiftningsåtgärderna och politiska initiativen på något konkret sätt till att på europeisk nivå bekämpa denna styggelse, som är ett flagrant brott mot de mänskliga rättigheterna och den mänskliga värdigheten? Framför allt, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att medlemsstaterna skall efterleva lagstiftningen och för att denna typ av organisationer skall förbjudas att utnyttja de möjligheter som den digitala tekniken erbjuder?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över problemet med barnpornografi på Internet. Det finns behov av kontinuerliga insatser för bekämpande av skadligt och olagligt material på Internet. Insatserna måste grundas på internationellt samarbete mellan myndigheter, särskilt polis, åklagare och domstolar, men också mellan myndigheter och Internetbranschen, särskilda telefonlinjer och icke-statliga organisationer. Endast på så sätt kan man effektivt bekämpa denna avskyvärda företeelse.

Det är medlemsstaternas polis, åklagare och domstolar som i första hand är ansvariga för att ta itu med olagligt material (däribland barnpornografi) på Internet. De samarbetar internationellt i kampen mot barnpornografi på Internet genom befintliga instanser såsom Europol, Eurojust och Interpol. I detta sammanhang kan kommissionen upplysa parlamentsledamoten om att europeiska brottsbekämpande myndigheter nyligen stängde flera diskussionsforum på Internet som användes av pedofiler.

EU har varit en föregångare i kampen mot olagligt och skadligt material sedan 1996 och använt sig av en metod som enhälligt beslutats av parlamentet och rådet. Handlingsplanen för en säkrare användning av Internet från 1999 (1) är ett viktigt inslag i kommissionens arbete på detta område. Via handlingsplanen finansieras ett europeiskt nät av gratis telefonlinjer, dit användare kan anmäla olagligt material, bland annat barnpornografi.

Andra inslag i EU:s arbete för att bekämpa barnpornografi är lagstiftning och praktiska åtgärder mot databrottslighet och barnpornografi. Dessa omfattar bland annat rådets rambeslut om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi (2), i synnerhet barnpornografi på Internet, rådets rekommendation av den 24 september 1998 om skydd för minderåriga och för den mänskliga värdigheten (3) och rådets beslut av den 29 maj 2000 om bekämpning av barnpornografi på Internet (4).

Kommissionen bidrar via Agisprogrammet till finansieringen av ett samarbete mellan flera medlemsstater, Europol och länder utanför EU för att undersöka om det går att skapa en sofistikerad internationell databas över barnpornografiska bilder på Internet, baserad på Interpols pilotsystem. Det är både tekniskt och juridiskt möjligt att inrätta en sådan databas, men hänsyn måste tas till olika nationella lagstiftningar om bilder av sexuella övergrepp mot barn och om skydd av personuppgifter.

Databasen kommer att bli ett effektivt verktyg för brottsbekämpande insatser genom att man kan identifiera offer för och förövare av sexuell exploatering av barn på Internet i hela världen. Den kommer att minska överlappningen mellan insatser internationellt och förbättra det internationella samarbetet.

Kommissionen anser att den föreslagna databasen kommer att vara av största betydelse för en effektiv kontroll av dessa fruktansvärda brott genom att man förbättrar informationsutbytet, minskar överlappningen mellan insatser och väsentligt ökar analyskapaciteten.

Det är en prioritet för kommissionen att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt att säkra respekten för grundläggande mänskliga rättigheter. Kommissionen anser att lagstiftningen på området, tillsammans med det ständiga arbetet för att främja en säkrare användning av Internet och bekämpa olagligt och skadligt material på Internet, bidrar väsentligt till att nå dessa mål.

---

(1)  EGT L 33, 6.2.1999.

(2)  Rådets rambeslut 2004/68/RIF av den 22 december 2003 om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi, EUT L 13, 20.1.2004.

(3)  EGT L 270, 7.10.1998.

(4)  EGT L 138, 9.6.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/564 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/564

---

(2004/C 88 E/0575)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1069/04

från Nicole Thomas-Mauro (UEN) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Kommissionen motsäger sig själv i fråga om vin

Kommissionen antog i slutet av mars en rad informationsåtgärder och säljfrämjande åtgärder till förmån för jordbruksprodukter i tredjeländer. De produkter som berörs av dem är vin, frukt, olivolja, ost och ekologiskt odlade produkter.

Medlemsstaterna har hänskjutit sex program för information och säljfrämjande till kommissionen för prövning. De fem program som godkänts berör Förenta staterna, Kanada, Japan, Schweiz, Ryssland, Brasilien och Kina.

Kostnaderna för Europeiska unionen kommer uppskattningsvis att belöpa sig till 3 miljoner euro (50 procent av budgeten för programmen).

I övrigt föreslår kommissionen i förordningen om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel att sådana påståenden inte skall få ingå i några som helst säljfrämjande åtgärder som inriktar sig på vin.

A ena sidan uppmuntrar kommissionen alltså, med hjälp av medel ur gemenskapens budget, åtgärder som inriktar sig på främjande av försäljningen av jordbruksprodukten vin i tredjeländer, men å andra sidan omöjliggör kommissionen i sitt förslag till förordning (1), alla åtgärder som avser att på Europeiska unionens territorium verka till förmån för en måttlig konsumtion av vin. Det är vetenskapligt påvisat att en sådan konsumtion svarar för en del av nyttan med en kosthållning av det slag som förekommer i Medelhavsländerna.

Kan kommissionen ge någon motivering till den här motsägelsen mellan åtgärder som inriktas på tredjeländer och den förbudspolitik som bedrivs inom EU?

När nu kommissionen en gång lagt sig till med monopol på ”säljfrämjande som tjänar ett gott syfte”, kan kommissionen då inte låta vinproducenterna propagera för sina produkter, givetvis inom fastställda rättsliga ramar?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

| 1. | I sitt förslag till förordning om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel har kommissionen inte föreslagit något förbud mot alla säljfrämjande åtgärder vare sig för vin eller för något annat livsmedel eller någon annan dryck.
  Kommissionen anser dock att säljfrämjande åtgärder och reklam för alkoholhaltiga drycker inte bör baseras på några näringsmässiga fördelar eller hälsofördelar som de har eftersom överkonsumtion av dessa produkter leder till välkända allvarliga hälsoproblem och sociala problem som kommissionen försöker att bekämpa. I rådets slutsatser av den 5 juni 2001 om en gemenskapsstrategi för att minska alkoholrelateradeskador (2) understryks att alkohol är en av de viktigaste hälsofaktorerna i Europeiska gemenskapen och att vetenskapliga undersökningar tydligt har visat att hög alkoholkonsumtion bland befolkningen leder till avsevärt ökad dödlighet av alla orsaker. Det finns därtill farhågor för det sätt på vilket alkoholhaltiga drycker och reklam för dem utformas för att särskilt locka barn och ungdomar.
  Kommissionen bedömer därför att det är lämpligt att föreskriva om förbud mot näringspåståenden och hälsopåståenden i märkning och presentation av samt i reklam för alkoholhaltiga drycker. Reklam för vin och för alla andra spritdrycker som baseras på andra aspekter än dessa dryckers möjliga hälsomässiga eller näringsmässiga fördelar, förbjuds eller begränsas inte på något sätt i förslaget till förordning om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel. |
| --- | --- |

1.

I sitt förslag till förordning om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel har kommissionen inte föreslagit något förbud mot alla säljfrämjande åtgärder vare sig för vin eller för något annat livsmedel eller någon annan dryck.

Kommissionen anser dock att säljfrämjande åtgärder och reklam för alkoholhaltiga drycker inte bör baseras på några näringsmässiga fördelar eller hälsofördelar som de har eftersom överkonsumtion av dessa produkter leder till välkända allvarliga hälsoproblem och sociala problem som kommissionen försöker att bekämpa. I rådets slutsatser av den 5 juni 2001 om en gemenskapsstrategi för att minska alkoholrelateradeskador (2) understryks att alkohol är en av de viktigaste hälsofaktorerna i Europeiska gemenskapen och att vetenskapliga undersökningar tydligt har visat att hög alkoholkonsumtion bland befolkningen leder till avsevärt ökad dödlighet av alla orsaker. Det finns därtill farhågor för det sätt på vilket alkoholhaltiga drycker och reklam för dem utformas för att särskilt locka barn och ungdomar.

Kommissionen bedömer därför att det är lämpligt att föreskriva om förbud mot näringspåståenden och hälsopåståenden i märkning och presentation av samt i reklam för alkoholhaltiga drycker. Reklam för vin och för alla andra spritdrycker som baseras på andra aspekter än dessa dryckers möjliga hälsomässiga eller näringsmässiga fördelar, förbjuds eller begränsas inte på något sätt i förslaget till förordning om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel.

| 2. | Inom ramen för EU:s ordning för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter såväl på den inre marknaden som i tredje länder, som omfattas av rådets förordningar (EG) nr 2826/2000 av den 19 december 2000 (3) respektive (EG) nr 2702/1999 av den 14 december 1999 (4), medfinansierar EU för närvarande flera program som har upprättats av relevanta yrkes- eller branschorganisationer för vissa vinkategorier. Detta sker inte enbart i tredje länder utan också på den inre marknaden. När det gäller den inre marknaden skall det framhållas att EU under perioden 2001-2003 har medfinansierat åtta program inom vinsektorn till en sammanlagd kostnad på 5,2 miljoner euro. |
| --- | --- |

2.

Inom ramen för EU:s ordning för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter såväl på den inre marknaden som i tredje länder, som omfattas av rådets förordningar (EG) nr 2826/2000 av den 19 december 2000 (3) respektive (EG) nr 2702/1999 av den 14 december 1999 (4), medfinansierar EU för närvarande flera program som har upprättats av relevanta yrkes- eller branschorganisationer för vissa vinkategorier. Detta sker inte enbart i tredje länder utan också på den inre marknaden. När det gäller den inre marknaden skall det framhållas att EU under perioden 2001-2003 har medfinansierat åtta program inom vinsektorn till en sammanlagd kostnad på 5,2 miljoner euro.

---

(1)  KOM(2003) 424.

(2)  EGT C 175, 20.6.2001.

(3)  EGT L 328, 23.12.2000.

(4)  EGT L 327, 21.12.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/565 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/565

---

(2004/C 88 E/0576)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1073/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Arkitektonisk kvalitet i stads- och landsbygdsmiljö

Hur har den resolution som antogs i samband med Europeiska rådets möte (kulturfrågor) den 23 november 2000 om arkitektonisk kvalitet i stads- och landsbygdsmiljö följts upp? Vilka initiativ har tagits eller planeras av kommissionen i denna fråga, särskilt med hänsyn till de i resolutionen framförda uppmaningarna att finna möjligheter för att i samband med tillämpningen av strukturfonderna ägna större uppmärksamhet åt arkitektonisk kvalitet och bevarandet av kulturarv?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Projekt inom kulturområdet, däribland projekt som rör arkitektonisk kvalitet i stads- och landsbygdsmiljö, återfinns främst i de program för regional utveckling som EU stöder genom strukturfonderna. För att skapa bättre förståelse för åtgärderna på detta område genomförde kommissionen en särskild undersökning, då ett omfattande frågeformulär sändes till medlemsstaterna. Resultatet av denna undersökning finns tillgängligt som arbetsdokument av kommissionens enheter på Internet: http://europa.eu.int/comm/culture/eac/sources_info/compolitics/fond_structurel_en.html.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/566 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/566

---

(2004/C 88 E/0577)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1074/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Mänskliga rättigheter och Cotonouavtalet

Cotonouavtalet som undertecknades år 2000 av EU och 77 länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet syftar till att förbättra det ekonomiska samarbetet och utvecklingssamarbetet mellan EU och AVS-länderna.

Faktumet att mänskliga rättigheter spelar en viktig roll i EU:s yttre förbindelser lyfts fram genom att inbegripa respekten för de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer baserade på rättsstatsprincipen och öppen och ansvarsfull förvaltning som skall utgöra huvudelementen i första pelaren i partnerskaps-avtalet.

Hur har kommissionen, sedan avtalet undertecknades, följt upp hur de politiska aspekterna av Cotonouavtalet fungerar? Har kommissionen undersökt hur de mänskliga rättigheterna efterlevs i partnerländerna? Har kommissionen vidtagit eller avser kommissionen vidta åtgärder mot länder för att ta itu med kränkningar av bestämmelserna i Cotonuavtalet om respekterandet av de mänskliga rättigheterna? Kommer dessa frågor att tas upp med AVS-länderna i samband med att Cotonouavtalet ses över under 2005?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Respekt för de mänskliga rättigheterna, de demokratiska principerna och rättsstatsprincipen utgör de viktigaste elementen i Cotonouavtalet och goda styrelseformer är dess grundläggande element enligt artikel 9 i avtalet. Partnerskapet stödjer främjandet av dessa frågor, både genom samarbete och utvecklingsstrategier, genom att stödja politiska, institutionella och rättsliga reformer som görs i partnerländerna och genom den ständiga politiska dialog som förs mellan parterna.

Regelbundna dialoger är det viktigaste instrumentet för att gemensamt och regelbundet bedöma framstegen och förändringarna när det gäller viktiga och grundläggande element i avtalet med hänsyn till situationen i varje land. Dialogen förbättrar ömsesidig förståelse och kan förhindra att situationer uppstår där samrådsförfaranden behövs och lämpliga åtgärder måste antas, bland annat avbrytande av samarbetet enligt artiklarna 96 och 97 i Cotonouavtalet.

Artikel 96 föreskriver att när ett av dessa viktiga element överträds kan en part kalla den andra parten till samråd. Samråd enligt artikel 96 har som syfte att utreda situationen för att finna en lösning som är godtagbar för båda parter. Om samrådet inte leder till en för bägge parter godtagbar lösning eller i särskilt brådskande fall eller om samråd avböjs får lämpliga åtgärder vidtas. Avbrytande av samarbetet är i detta sammanhang en sista utväg. Lämpliga åtgärder, som skall stå i proportion till överträdelsen, skall ge regeringen en tydlig signal om respekten för dessa element.

Sedan Cotonouavtalet skrevs under år 2000 har EU gått med på att hålla samråd rörande nio stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (1). Lämpliga åtgärder har tillämpats i de sex fall där samråden avslutats (2).

När det gäller översynen av Cotonouavtalet skall förhandlingarna inledas i maj 2004. EU och gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet fastställer för närvarande sina respektive förhandlingsmandat.

---

(1)  Haiti, Elfenbenskusten, Fiji, Liberia, Zimbabwe, Centralafrikanska republiken, Togo, Guinea Bissau och Guinea.

(2)  Haiti, Elfenbenskusten, Fiji, Liberia, Zimbabwe, Centralafrikanska republiken.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/567 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/567

---

(2004/C 88 E/0578)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1080/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Försvarare av de mänskliga rättigheterna

Utarbetningen av riktlinjer för försvarare av de mänskliga rättigheterna är en av det irländska ordförandeskapets prioriteringar. EU har understrukit vikten av att skydda försvarare av de mänskliga rättigheterna, men det saknas en specifik EU-politik som skulle kunna stärka EU:s stöd till försvarare av de mänskliga rättigheterna världen över.

Vilka formella förslag har kommissionen mottagit från rådet i denna fråga? Håller kommissionen med om att det är nödvändigt att införa sådana riktlinjer för att effektivisera EU:s politik för mänskliga rättigheter? Kommer kommissionen att ta upp frågan om försvarare av de mänskliga rättigheterna i sitt nästa meddelande om mänskliga rättigheter och demokratisering?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen välkomnade och stöder fullständigt det irländska ordförandeskapets initiativ att anta EU-riktlinjer till stöd för försvarare av de mänskliga rättigheterna.

Även om medlemsstaterna och EU-institutionerna upprepade gånger har erkänt den avgörande roll som försvararna av de mänskliga rättigheterna spelar, kommer EU-riktlinjerna om försvarare av de mänskliga rättigheterna att utgöra en konsekvent och synlig politik ram för att stödja och skydda dem inom ramen för EU:s förbindelser med tredje länder och genom gemenskapens och medlemsstaternas biståndsprogram.

Den framträdande politiska framtoning som tidigare EU-riktlinjer avsedda att främja de mänskliga rättigheterna (såsom riktlinjerna om dödsstraff, tortyr och barn i väpnade konflikter) har fått understryker värdet av att det antas riktlinjer på EU-nivå.

När det gäller parlamentsledamotens fråga om huruvida försvararna av de mänskliga rättigheterna kommer att tas upp i nästa meddelande om mänskliga rättigheter och demokratisering, överväger kommissionen inte för närvarande något nytt meddelande efter meddelandet från maj 2001 om ”Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land” (1).

---

(1)  EGT C 227 E, 24.9.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/567 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/567

---

(2004/C 88 E/0579)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1092/04

från Jean Lambert (Verts/ALE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Diskriminering på grund av kasttillhörighet

Diskriminering på grund av kasttillhörighet är något som mer än 260 miljoner människor världen över utsätts för. I kastsamhällen lever man i såväl fysisk som social segregation, man behandlas högst olika inför lagen och man har begränsad tillgång till mark, sysselsättning, utbildning och sjukvård. I samband med uppföljningen av världskonferensen om rasism hävdade FN:s särskilda rapportör om rasism att man i uppföljningen av Durbankonferensen bör prioritera denna fråga, som ett led i kampen mot alla former av diskriminering och främjandet av mänskliga rättigheter världen över.

På EU-nivå har rekommendationer till åtgärder mot kastdiskriminering utfärdats främst genom Europaparlamentets resolutioner om de mänskliga rättigheterna i världen och dess rekommendationer inför mötena i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. När det gäller den pågående kastdiskrimineringen har däremot varken kommissionen eller rådet vidtagit några åtgärder för att förbättra den politiska dialogen och dialogen om de mänskliga rättigheterna med länder med kastsystem. Analyser av kastdiskriminering har ännu inte tagits med i rådets årsrapport om de mänskliga rättigheterna. Hur väl kastdiskriminering belyses i EU:s politik för de mänskliga rättigheterna har ännu inte utvärderats.

Med anledning av denna svåra kränkning av de mänskliga rättigheterna önskas följande frågor besvarade:

| — | Vilka insatser och åtgärder har kommissionen vidtagit för att bekämpa den omänskliga behandling som kastdiskriminering innebär? |
| --- | --- |

—

Vilka insatser och åtgärder har kommissionen vidtagit för att bekämpa den omänskliga behandling som kastdiskriminering innebär?

| — | Vilka åtgärder har vidtagits för att stödja att en särskild rapportör om kastdiskriminering utnämns? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har vidtagits för att stödja att en särskild rapportör om kastdiskriminering utnämns?

| — | Hur tänker kommissionen gå till väga för att se till att man i samtliga EU-ståndpunkter i frågan, däribland även kommissionens landstrategidokument, behandlar detta omfattande människorätts-problem och ger förslag till avhjälpande åtgärder? |
| --- | --- |

—

Hur tänker kommissionen gå till väga för att se till att man i samtliga EU-ståndpunkter i frågan, däribland även kommissionens landstrategidokument, behandlar detta omfattande människorätts-problem och ger förslag till avhjälpande åtgärder?

| — | Kommer kastdiskriminering att tas upp på dagordningen vid de kommande toppmötena mellan EU och Indien? |
| --- | --- |

—

Kommer kastdiskriminering att tas upp på dagordningen vid de kommande toppmötena mellan EU och Indien?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Kommissionen känner till det världsomfattande problemet med diskriminering på grund av kasttillhörighet som förekommer i Sydasien och även i Afrika. Kommissionen ser mycket allvarligt på detta och engagerar sig konsekvent och aktivt för att ta itu detta problem.

Projekt som syftar till bekämpning av diskriminering mot daliter är berättigade till stöd inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter. En förslagsinfordran som offentliggjordes den 27 april 2002 inom ramen för detta initiativ var särskilt inriktad på frågan om diskriminering på grund av kasttillhörighet. Ett av villkoren för deltagande var: Diskriminering på grund av kast (dvs. att man föds in i en social grupp som betraktas som underlägsen högre sociala grupper, även utan etniska skillnader, och som historiskt sett är föremål för olika former av social och arbetsmässig segregation och diskriminering).

När det gäller Indien förväntar sig kommissionen att dess samarbete inom de sociala sektorerna, särskilt när på området för grundutbildning, kan utgöra ett viktigt bidrag för att gradvis undanröja diskriminering på grund av kasttillhörighet eller kön. Kommissionen är fullt övertygad om att genom att hjälpa Indien att uppnå sitt millenniemål om att alla barn skall gå i skola, med en särskild inriktning på de barn som är ”svåra att nå”, t.ex. barn från kastet dalit och olika stammar, kommer dessa barn i slutändan ha en bättre chans att uppnå ställningar på alla nivåer i det indiska samhället. Sedan 1995 innehåller alla gemenskapens samarbetsavtal bestämmelser om mänskliga rättigheter, och utgör grunden för en positiv dialog om frågor som rör de mänskliga rättigheterna. I den politiska dialogen mellan EU och Indien diskuteras frågor om mänskliga rättigheter regelbundet vid alla möten på högre tjänstemannanivå och ministernivå.

Kommissionen noterar parlamentsledamotens förslag om en särskilt rapportör om kastdiskriminering. Att inrätta ett sådant mandat skulle emellertid kräva godkännande från FN:s kommission för mänskliga rättigheter (UNCHR).

Kommissionen fortsätter att vidta åtgärder inom ramen för UNCHR och på annat håll, och understryker betydelsen av att bekämpa rasism, främlingsfientlighet och relaterad intolerans. EU gör till exempel ett uttalande om dessa frågor vid de årliga sessionerna i UNCHR och FN:s generalförsamlings tredje kommission.

I det gemensamma uttalande som EU och Indien offentliggjorde vid det fjärde toppmötet i New Delhi i november 2003 erinrades om att demokrati utgjorde den bästa garantin för att skydda och främja de mänskliga rättigheterna, och bekräftade en vilja från båda sidor att föra övergripande diskussioner om mänskliga rättigheter (1). Det förväntas att denna fråga kommer att tas upp i den förklaring som antas vid det femte toppmötet som hålls under andra halvåret 2004. EU och Indien har dessutom enats om diskutera frågor som rör demokrati och mänskliga rättigheter vid de möten som hålls på högre tjänstemannanivå och ministernivå.

---

(1)  ”Vi bekräftade att demokrati är en nödvändig garanti för att skydda och främja de mänskliga rättigheterna. Alla mänskliga rättigheter, inbegripet rätten till individuell, ekonomisk, social och kulturell utveckling, är allmängiltiga, odelbara, ömsesidigt beroende och med ett inbördes sammanhang. Vi anser att medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter är av lika betydelse och är fast beslutna att genomföra dessa fullt ut. Internationellt samarbete är nödvändigt för att genom dialog och ömsesidig förståelse skydda och främja de mänskliga rättigheterna inom övergripande globala ramar. Vi bekräftade vår vilja att föra en övergripande diskussion om de mänskliga rättigheterna.”.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/569 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/569

---

(2004/C 88 E/0580)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1097/04

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(13 april 2004)

Ämne:   Förordning (EG) nr 2331/2003

Den 23 december 2003, till följd av att förordning (EG) nr 2331/2003 (1) började gälla, återupptogs vissa länder, bland annat Argentina och Indien, i gemenskapens ordning för allmänna tullförmåner under perioden 2002-2004, och kommer att från och med den 1 januari 2005 få nedsatta avgifter för import till Europeiska unionen av vissa typer av bearbetade hudar.

I betänkande av följande:

| — | Dessa länder åtnjuter tack vare en djupt rotad dumpingpraxis stora konkurrensfördelar till förfång för den italienska läderindustrin. |
| --- | --- |

—

Dessa länder åtnjuter tack vare en djupt rotad dumpingpraxis stora konkurrensfördelar till förfång för den italienska läderindustrin.

| — | Det saknas reciprocitet och lika marknadsvillkor när det gäller handelspolitiska åtgärder eftersom Indien och Argentina sätter upp avsevärda tariffära och icke-tariffära handelshinder för sin egen export av råvaror och import av tillverkade produkter. |
| --- | --- |

—

Det saknas reciprocitet och lika marknadsvillkor när det gäller handelspolitiska åtgärder eftersom Indien och Argentina sätter upp avsevärda tariffära och icke-tariffära handelshinder för sin egen export av råvaror och import av tillverkade produkter.

| — | Italienska företag har också stora svårigheter på grund av fallande slutefterfrågan och den ogynnsamma växelkursen mellan euro och den amerikanska dollarn. |
| --- | --- |

—

Italienska företag har också stora svårigheter på grund av fallande slutefterfrågan och den ogynnsamma växelkursen mellan euro och den amerikanska dollarn.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta säga om den inte anser att det är nödvändigt att se över förordning (EG) nr 2331/2003?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionens förordning (EG) nr 2331/2003 av den 23 december 2003 antogs inom ramen för artikel 12 i rådets förordning (EG) nr 2501/2001 om tillämpning av en ordning med allmänna tullförmåner till förmån för utvecklingsländer. Kommissionen antog således förordning (EG) nr 2331/2003 i enlighet med sina skyldigheter inom ramen för tillämpningen av en rättslig ram som fastställts av rådet.

Inom ramen för ordningen för allmänna tullförmåner, som är flerårig, föreskrivs att räckvidden för tullförmånerna skall anpassas varje år av kommissionen, vilket gjordes för år 2005 genom förordning (EG) nr 2331/2003. Ordningen för allmänna tullförmåner innebär ett begränsat erbjudande om handel och man bör se till att förmånerna beviljas för de länder och produkter som verkligen har behov av dem. Genom den ovan nämnda artikel 12 infördes därför ett system med ”gradering”, som gör det möjligt att dra in förmånerna för länder/produkter vars konkurrenskraft på den internationella marknaden har förbättrats, eller att återinföra förmånerna för länder/produkter som tidigare utestängts från ordningen av denna anledning, men som därefter förlorat sin konkurrenskraft.

Det rör sig om en icke-politisk åtgärd av en rent ekonomisk natur. De objektiva kriterier som tillämpas anges i den ovan nämnda artikel 12 (ändrad genom artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 2211/2003 av den 15 december 2003 (2)). Det är genom tillämpning av dessa artiklar som förmånerna kommer att återinföras år 2005 för Indien och Argentina för produkterna i fråga.

Dumpning kan bekämpas genom instrumenten för handelspolitiska skyddsåtgärder, om de nödvändiga villkoren är uppfyllda. Frågan om tariffära och icke-tariffära exporthinder är en av de frågor som kommissionen prioriterar dels inom ramen för den utvecklingsagenda som antogs i Doha (Doha Development Agenda) och dels inom ramen för de bilaterala förhandlingarna.

En ny ordning med allmänna tullförmåner kommer att antas före den 1 januari 2006 efter samråd med alla berörda parter. Parlamentsledamoten uppmanas att försöka förmå bland annat industriförbunden att delta aktivt i detta samråd.

---

(1)  EUT L 346, 31.12.2003, s. 3.

(2)  EUT L 332, 19.12.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/570 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/570

---

(2004/C 88 E/0581)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1104/04

från Francesco Speroni (NI) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Fikonbananer

Kan kommissionen ange på vilken grund man på sin tid ansåg det lämpligt att utesluta fikonbananerna från tillämpningsområdet för kommissionens förordning (EG) nr 2257/94 (1) av den 16 september 1994 och huruvida denna grund fortfarande är giltig?

Anser kommissionen att det vore lämpligt att även utesluta andra typer av bananer, till exempel röda bananer?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att den redan har uppgett — i svaret på den skriftliga frågan P-3283/03 (2) — att de enda sorter som omfattas av kvalitetsnormerna i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 2257/94 av den 16 september 1994 om fastställande av kvalitetsnormer för bananer är de som tillhör Musa (AAA) spp, undergrupperna Cavendish och Gros Michel. Alla banansorter som inte tillhör dessa undergrupper omfattas inte av EU:s kvalitetsnormer för bananer. Detta gäller till exempel fikonbananer.

Så kallade röda bananer tillhör gruppen AAA, undergruppen Figue Rose, och omfattas därmed inte av bestämmelserna i fråga.

När bestämmelserna om kvalitetsnormer utarbetades uteslöts dessa produkter från tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 2257/94 på grund av deras mycket specifika egenskaper och eftersom de saluförs på ett annat sätt än bananer som tillhör undergrupperna Cavendish och Gros Michel.

Produkter av nämnda sorter måste däremot alltid uppfylla de allmänna normerna för saluföring av livsmedelsprodukter (normer i fråga om växtskydd, folkhälsa, märkning osv.).

---

(1)  EGT L 245, 20.9.1994, s. 6.

(2)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 255.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/571 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/571

---

(2004/C 88 E/0582)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1123/04

från Roy Perry (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Talan inför civila domstolar

Enligt den gällande stadgan för Internationella fotbollsförbundet FIFA (genomförandebestämmelser för stadgans tillämpning, kongressens uppförandekod) hindras professionella fotbollslag i Europeiska unionen från att avgöra tvistemål enligt normala rättsliga förfaranden. Enligt artikel 61 i FIFA:s stadga är det

| | förbjudet att vända sig till vanliga domstolar, om inte FIFA:s bestämmelser särskilt tillåter det. |
| --- | --- |

förbjudet att vända sig till vanliga domstolar, om inte FIFA:s bestämmelser särskilt tillåter det.

| | För att försäkra sig om detta bör fotbollslagen införliva en klausul i sina bestämmelser enligt vilken föreningar och medlemmar inte får väcka talan inför vanliga domstolar utan i stället skall behandla och avgöra tvistemål inom sina föreningar eller förbund eller föra dem till FIFA. |
| --- | --- |

För att försäkra sig om detta bör fotbollslagen införliva en klausul i sina bestämmelser enligt vilken föreningar och medlemmar inte får väcka talan inför vanliga domstolar utan i stället skall behandla och avgöra tvistemål inom sina föreningar eller förbund eller föra dem till FIFA.

Stadgan fastställer vidare att oenighet mellan klubbarna och FIFA eller andra aktörer inom fotbollsvärlden, skall behandlas genom att man vänder sig till den särskilda medlingsdomstolen för idrott i Schweiz. I artikel 59 i FIFA:s stadga fastställs att

| | FIFA skall erbjuda en möjlighet att väcka talan inför medlingsdomstolen för idrott, en oberoende medlingsdomstol med säte i Lausanne (Schweiz), vid vilken samtliga tvistemål mellan FIFA, fotbollsförbunden, medlemmar, ligor, klubbar, spelare, anställda och managers skall avgöras. |
| --- | --- |

FIFA skall erbjuda en möjlighet att väcka talan inför medlingsdomstolen för idrott, en oberoende medlingsdomstol med säte i Lausanne (Schweiz), vid vilken samtliga tvistemål mellan FIFA, fotbollsförbunden, medlemmar, ligor, klubbar, spelare, anställda och managers skall avgöras.

Kan kommissionen klargöra för oss huruvida artiklarna 59 och 61 i FIFA-s stadga överensstämmer med EU:s principer för den inre marknaden och med EU:s lagstiftning (t ex med artikel 81 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen)?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen vill först påpeka att övervägandena nedan om artiklarna 59 och 61 i stadgan för Internationella fotbollsförbundet (FIFA) även gäller stadgan för Europeiska fotbollsförbundet (UEFA), som innehåller liknande bestämmelser. Enligt artikel 5 i UEFA-stadgan kan endast nationella fotbollsklubbar som har sitt säte i Europa vara medlemmar.

Det bör understrykas att bestämmelser som inte medger överklagande vid nationella domstolar och föreskriver obligatorisk medling, som artiklarna 59 och 61 i FIFA-stadgan, kan utgöra ett brott mot principen om fri tillgång till arbetsmarknaden. Denna princip ger uttryck för en grundläggande rättighet som enligt EG-fördraget tillkommer varje enskild arbetstagare i gemenskapen, vilket EG-domstolen har bekräftat i sin rättspraxis (1). För att garantera ett effektivt skydd för denna grundläggande rättighet är det mycket viktigt att det finns en möjlighet att begära överprövning i domstol av beslut från nationella myndigheter som förnekar enskilda fri tillgång till arbetsmarknaden. Detta krav är en allmän gemenskaps-rättslig princip som härrör ur medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner och som har fastslagits i artiklarna 6 och 13 i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna (se även artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna).

Vad gäller frågan om eventuella överträdelser av artiklarna 81 och 82 i fördraget, kan en bestämmelse som det är fråga om här stå i strid med EG-fördraget, eftersom avsaknaden av möjligheter att överklaga vid domstol underlättar konkurrensbegränsande avtal eller förfaranden.

Vid sin prövning av ärenden vakar kommissionen följaktligen över att principerna om fri tillgång till arbetsmarknaden och fri konkurrens respekteras. Som exempel kan framhållas att det numera, efter ingripande från kommissionen, är möjligt att frångå artiklarna 59 och 61 i FIFA-stadgan och medge överklagande vid domstol (artikel 42 i FIFA-stadgan).

Kommissionen vill också uppmärksamma ledamoten på att avgöranden från skiljedomstolen för idrott (Tribunal arbitral du sport), som har sitt säte i Schweiz, under vissa villkor och på vissa begränsade grunder kan överklagas till ordinarie domstolar i detta land.

---

(1)  Dom av den 15 oktober 1987 i målet C-222/86 Heylens, Rec. 1987, s. 4097.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/572 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/572

---

(2004/C 88 E/0583)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1124/04

från Professor Sir Neil MacCormick (Verts/ALE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Skattenedsättningar för stuterier

Kan kommissionen vänligen meddela oss vad den anser om att Irland beviljar stuterier skattelättnader i form av avgifter som betalas när en avelshingst befruktar ett sto?

Är inte denna praxis en illegal form av statligt stöd till de irländska stuterierna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen har erhållit ett formellt klagomål avseende Irlands praxis att bevilja skattenedsättningar för stuterier. Då kommissionen hyser tvivel angående förenligheten med bestämmelserna om statligt stöd, granskas denna praxis enligt artikel 88 i EG-fördraget (statligt stöd nr NN 32/04).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/572 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/572

---

(2004/C 88 E/0584)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1126/04

från Véronique De Keyser (PSE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Användning av strukturfonderna

Det verkar som en del av de strukturfonder som kommer att gå till bland annat Lettland kan komma att användas till restaurering av slott och herrgårdar vilka nu åter tas i besittning av gamla adelsfamiljer i exil eller som just har kommit tillbaka till hemlandet. Dessa fonder kan således komma att användas till restaurering av privat egendom som förvärvats till ett lågt pris och inte till restaurering av kulturarv förbehållna allmänheten. I vissa fall förekommer till och med tvångsinlösning av skolor. Det förvånar mig att strukturfonderna skulle kunna användas på detta sätt och jag skulle gärna vilja veta hur mycket sanning det ligger i detta. Denna fråga togs upp den 30 mars 2004 i ”Des racines et des hommes” (Människan och hennes ursprung), i den franska TV-kanalen France 3.

Finns det någon kontroll av användningen av strukturfonderna i de baltiska länderna och skulle en sådan kontroll kunna offentliggöras för att motbevisa eller bekräfta dessa påståenden?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Stöd från Europeiska unionen till Lettland från strukturfonderna kommer att ges inom ramen för det samlade programdokumentet för mål 1, som förhandlats med de lettiska myndigheterna och som fortfarande måste godkännas formellt före anslutningen den 1 maj (1).

Följaktligen har inga utbetalningar gjorts inom ramen för detta program. De lettiska myndigheterna utför för närvarande det förberedande arbete som behövs för att fastställa de urvalskriterier som skall ligga till grund för val av projekt för stöd inom ramen för programmet på ett öppet och konkurrenskraftigt sätt.

Det samlade programdokumentet finns på http://www.esfondi.lv

---

(1)  Det samlade programdokumentet finns på http://www.esfondi.lv.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/573 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/573

---

(2004/C 88 E/0585)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1141/04

från Göran Farm (PSE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Europeiska patenträttigheter i USA

Jag uppmärksammade Er för några år sedan på den systematiska protektionism som ryms i det amerikanska rättssystemet och som tyvärr fortsätter. Flera rättsliga processer som europeiska forskare och uppfinnare fört i amerikanska domstolar för att försvara sina patenträttigheter har mer eller mindre öppet obstruerats av domstolarna. Detta kan vara en kränkning av TRIPS-avtalet som USA skrivit under och som garanterar utländska innehavare av patent rätten att föra talan i avtalsstaternas domstolar. Den process som den svenske uppfinnaren Håkan Lans än idag efter flera år tvingas föra i amerikanska domstolar är ett tydligt exempel på den ovan beskrivna amerikanska protektionismen. Är Ni villig att ta upp Lans fall med USA:s regering för att statuera exempel och tydligt markera att EU inte tolererar sådan diskriminering?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Kommissionen bemödar sig om att noga övervaka att dess handelspartner följer bestämmelserna i TRIPs-avtalet (avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter).

När det gäller det olyckliga fallet med den svenske uppfinnaren doktor Håkan Lans har kommissionen genomfört en grundlig genomgång av ärendet tillsammans med doktor Lans själv. Olyckligtvis kom man fram till att det inte finns någon framkomlig rättslig väg på det handelspolitiska området i detta fall.

Kommissionen kommer självfallet att grundligt undersöka alla andra fall som den görs uppmärksam på där det finns anledning att ifrågasätta hur Förenta staternas rättssystem behandlar europeiska forskares och uppfinnares patenträttigheter enligt TRIPs-avtalet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/573 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/573

---

(2004/C 88 E/0586)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1145/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(15 april 2004)

Ämne:   Inrättande av ett gemensamt övervakningsorgan

Europeiska kommissionen har för avsikt att inrätta ett gemensamt övervakningsorgan som bör kunna inleda verksamheten 2006. Sedan slutet av 2003 gäller inte längre lagstiftningen för gemenskapens finansiella stöd till medlemsstaterna för inrättande av kontrollorgan. Mot denna bakgrund ställer jag följande frågor till kommissionen:

| 1. | Hur kommer kommissionen att stödja Portugal som har den mest omfattande exklusiva ekonomiska zonen och ett stort antal fartyg att kontrollera, med tanke på att landet uppenbart saknar nödvändig utrustning och som bekant drabbats av ekonomisk tillbakagång samt brottas med allvarliga finansiella problem? |
| --- | --- |

1.

Hur kommer kommissionen att stödja Portugal som har den mest omfattande exklusiva ekonomiska zonen och ett stort antal fartyg att kontrollera, med tanke på att landet uppenbart saknar nödvändig utrustning och som bekant drabbats av ekonomisk tillbakagång samt brottas med allvarliga finansiella problem?

| 2. | Vilka åtgärder planerar kommissionen för att hjälpa Portugal att finansiera anskaffning och modernisering av flygplan och fartyg för kontrolluppgifter, på samma sätt som det görs i andra länder, särskilt på Irland? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder planerar kommissionen för att hjälpa Portugal att finansiera anskaffning och modernisering av flygplan och fartyg för kontrolluppgifter, på samma sätt som det görs i andra länder, särskilt på Irland?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

I november 2003 föreslog kommissionen att gemenskapens ordning för ekonomiskt bidrag till medlemsstaternas program för fiskerikontroll skall förlängas till den 31 december 2005 (1). Syftet med att förlänga stödordningen är just att ta hänsyn till inrättandet av ett organ för övervakning av fiskeverksamhet, som bör kunna inleda sin verksamhet 2006.

Enligt artikel 4.1 h i förslaget till rådets beslut stöder EU anskaffning och modernisering av fartyg och flygplan som behöriga myndigheter använder för inspektion och övervakning av fiskeverksamhet. Rådet kommer att anta förslaget inom kort.

Ansökningar om finansiering av program för år 2004 skall lämnas in senast den 1 juni 2004.

---

(1)  KOM(2003) 706 slutlig, 20.11.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/574 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/574

---

(2004/C 88 E/0587)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1154/04

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Kampen mot terrorismen

Attentaten i Madrid bekräftade än en gång regeln enligt vilken Europa behöver kriser, och till och med upprörande händelser, för att framsteg skall nås. Efter månader av undanflykter erkänner man äntligen att Europa behöver en konstitution för att ge unionen de medel som den behöver för att skydda sig mot hot och för att skapa ett gemensamt område av frihet och säkerhet, vilket medborgarna redan länge krävt.

I motsats till vad vissa personer föreslagit, bör man dock inte prioritera en utvidgning av de organisationer som redan finns eller en ökning av byråkratin, utan istället utreda om regeringarna har föresatt sig att utnyttja de europeiska strukturerna för att utveckla de polisiära och rättsliga samarbetet. För detta ändamål existerar Europol och Eurojust, men dessa utnyttjas litet eller dåligt. Något som är ännu allvarligare är att rapporten från rådets sekretariat om handlingsplanen mot terrorism visar att det huvudsakliga hindret för ett effektivt samarbete främst ligger på det politiska planet och handlar om misstro. Det är omöjligt att terrorister inte skulle ha gränser när polis-, rätts- och underrättelsetjänsterna har det, till och med inom Europeiska unionen.

Hur förhåller sig kommissionen i detta sammanhang till denna ”hemlighetskultur”?

Har åtgärder redan vidtagits för att avhjälpa de brister som påtalas i den nämnda rapporten från rådets sekretariat och, om så är fallet, vilka är dessa åtgärder?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen instämmer med frågeställaren om att svårigheterna med att utbyta information mellan många olika underrättelseorgan och brottsbekämpande myndigheter i medlemsstaterna är ett av de största hindren för det internationella polissamarbetet. Detta har en direkt negativ inverkan på arbetet med att bekämpa terrorism.

Insamling och bearbetning av information är av avgörande betydelse för att förebygga, upptäcka och utreda terrorism. Hur framgångsrikt man kan förebygga, utreda och därefter lagföra brott är beroende av vilken kvalitet informationen har, hur den analyseras och, särskilt, att den skyddas mot läckor från obehöriga personer eller organisationer. Det är därför naturligt att det är svårt att utbyta information.

Rådets beslut 2003/48/RIF av den 19 december 2002 om genomförande av särskilda åtgärder avseende polissamarbete och rättsligt samarbete i syfte att bekämpa terrorism i enlighet med artikel 4 i gemensam ståndpunkt 2001/931/GUSP är ett stort steg framåt i arbetet med att förbättra informationsutbytet.

Svårigheterna uppstår inte endast i internationella kontakter, utan även mellan olika polisstyrkor inom de enskilda länderna (och ibland till och med inom en och samma polisstyrka). Omfattningen av informationsutbytet ökar med tiden till följd av ett fortlöpande och fördjupat samarbete inom de formella organ som inrättats av EU, t.ex. rådets arbetsgrupper, Europol, Eurojust eller EU:s operativa specialgrupp med polischefer. Det är en naturlig process som dock utvecklas långsamt. Det är därför nödvändigt att finna vägar för att nå snabbare resultat.

Effektiva metoder för att skapa en anda av tillit och samarbete är den fortbildningsverksamhet som bedrivs inom Europeiska polisakademin (Cepol), Europols program för ökat medvetande samt samarbetet mellan underrättelse-/säkerhetstjänster och Europol.

Kommissionen har nyligen presenterat konkreta åtgärder som kan bidra till att åtgärda situationen, t.ex. ett meddelande om vissa åtgärder som bör vidtas för att bekämpa terrorism och annan grov brottslighet, främst i syfte att förbättra uppgiftsutbytet (1). Kommissionen har också lagt fram ett förslag till rådets beslut om uppgiftsutbyte och samarbete mot terroristbrott (1).

---

(1)  KOM(2004) 221 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/575 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/575

---

(2004/C 88 E/0588)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1155/04

från Marco Formentini (ELDR) till kommissionen

(7 april 2004)

Ämne:   Begäran om kommissionens ingripande i tvistemålet mellan företaget Invesmart bv och Tjeckien angående Union Bankas konkurs

Med beaktande av att ett av de viktigaste kriterierna för kandidatländernas inträde i EU bestod i att respektive nationella lagstiftningar och administrativa förfaranden samt de offentliga myndigheternas handlingssätt skulle anpassas till gällande rättsprinciper i unionen, riktas denna fråga till kommissionen i syfte att anmäla ett antal fall av missbruk och oegentligheter som det nederländska företaget Invesmart bv och dess majoritetsägare professor Paolo Catalfamo, italiensk medborgare, sedan december 2002 fallit offer för till följd av sina investeringar i Union Banka, på sin tid den fjärde största banken i Tjeckien.

Investerarna hade tillsammans med den tjeckiska centralbanken och finansministeriet kommit överens om investeringarna samt den tillhörande omfattande omstruktureringsplanen. Efter att investerarna under ett och ett halvt år uppfyllt diverse betungande åtaganden förklarade de tjeckiska myndigheterna oväntat (och oförutseende) banken vara i konkurs, vilket innebar stora förluster för investerarna. Händelserna fick mycket publicitet både i Tjeckien och i den internationella ekonomiska pressen.

Frågeställaren uppmanar kommissionen att inhämta direkta uppgifter från de tjeckiska myndigheterna — som ställda inför ett skiljedomsförfarande för ersättning av de skador på cirka 300 miljoner euro som åsamkats har meddelat att den tjeckiska regeringen är villig att bilägga tvisten på fredlig väg — för att fastställa deras verkliga avsikter och uppmana dem att lösa tvisten på ett korrekt och rättvist sätt.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Banksektorn i Tjeckien har genomgått en svår omstruktureringprocess. För att kunna skydda den gemensamma marknaden måste kommissionen se till att lika villkor gäller genom att hindra att statligt stöd som strider mot EU:s konkurrensregler beviljas.

Konkursförfarandena är en juridisk process i Tjeckien och kommissionen kan inte kommentera pågående förfaranden. Det är det tjeckiska rättsliga systemets uppgift att fatta ett beslut i detta fall.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/576 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/576

---

(2004/C 88 E/0589)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1201/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Roms kommun — bristande efterlevnad av kommissionens beslut 2000/628/EG avseende statligt stöd till ACCL

Av svaret av den 30 mars 2004 på fråga E-0470/04 (1) framgår det att kommissionens handlingar visar att kommissionen inte fått någon anmälan om slutdatum och förfaranden för återbetalning av berörda belopp inom två månader efter datum för beslutet i rubriken, vilket gällande bestämmelser kräver. Det står inte heller klart varför kommissionen, när den undersökte de misstankar om oegentligheter avseende statligt stöd till ACCL som senare visade sig välgrundade, inte tog någon hänsyn till utlåtandet av konsult J P Morgan, som hade i uppdrag att utarbeta en industriplan. Redan 1996 hade J P Morgan på sidorna 36, 37, 198 och 199 i en rapport som var bilaga till protokoll nr 145 från Roms kommunstyrelsesammanträde den 28 juli 1997 faktiskt betonat oförenligheten med gemenskapens bestämmelser om statligt stöd med offentliga medel och åsidosättandet av artiklarna 87, 88 och 89 i EG-fördraget.

Roms kommun var alltså redan 1996 medveten om att privatiseringen av ACCL var oförenlig med den gemensamma marknaden och att den aldrig skulle kunna betala tillbaka beloppen efter privatiseringen.

Mot bakgrund av detta vill jag fråga kommissionen:

| 1. | Varför beaktade kommissionen inte konsult J P Morgans utlåtande när den granskade tillförlitligheten i beräkningen av företagets tillgångar för att fastställa bidraget från Roms kommun? |
| --- | --- |

1.

Varför beaktade kommissionen inte konsult J P Morgans utlåtande när den granskade tillförlitligheten i beräkningen av företagets tillgångar för att fastställa bidraget från Roms kommun?

| 2. | Varför ansåg inte kommissionen, som kände till J P Morgans utlåtande, att den borde rikta kritik mot hur privatiseringen gick till, eftersom tillvägagångssättet baserades på en medveten kränkning av gemenskapens bestämmelser i syfte att uppnå fiktiv balans i ACCL:s bokföring för privatiseringen av denna del av företaget? |
| --- | --- |

2.

Varför ansåg inte kommissionen, som kände till J P Morgans utlåtande, att den borde rikta kritik mot hur privatiseringen gick till, eftersom tillvägagångssättet baserades på en medveten kränkning av gemenskapens bestämmelser i syfte att uppnå fiktiv balans i ACCL:s bokföring för privatiseringen av denna del av företaget?

| 3. | Av vilka skäl respekterades inte de tidsfrister för återbetalning av belopp som fastställs i artiklarna 14 och 15 i förordning EG nr 659/1999 (2)? |
| --- | --- |

3.

Av vilka skäl respekterades inte de tidsfrister för återbetalning av belopp som fastställs i artiklarna 14 och 15 i förordning EG nr 659/1999 (2)?

| 4. | Varför har kommissionen fortfarande inte hänvisat frågan till EG-domstolen i enlighet med artikel 88.2 i EG-fördraget, fastän det gått fyra år sedan beslutet offentliggjordes i den officiella tidningen? |
| --- | --- |

4.

Varför har kommissionen fortfarande inte hänvisat frågan till EG-domstolen i enlighet med artikel 88.2 i EG-fördraget, fastän det gått fyra år sedan beslutet offentliggjordes i den officiella tidningen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Den 11 april 2000 antog kommissionen ett beslut om de stöd som Italien beviljat till Azienda Comunale Centrale del Latte di Rome (3).

| 1. | och 2. Innan det ovannämnda beslutet fattades granskade och utvärderade kommissionen all dokumentation och samtliga förklaringar som de italienska myndigheterna översände under förfarandets gång. |
| --- | --- |

1.

och 2. Innan det ovannämnda beslutet fattades granskade och utvärderade kommissionen all dokumentation och samtliga förklaringar som de italienska myndigheterna översände under förfarandets gång.

| 3. | och 4. Efter det att en medlemsstat har underrättats om kommissionens beslut om återkrav av olagligt stöd skall den berörda medlemsstaten i enlighet med artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (4), verkställa återkravet utan dröjsmål och enligt den berörda medlemsstatens förfaranden i den nationella lagstiftningen. I en skrivelse av den 26 januari 2004 begärde kommissionen att de italienska myndigheterna före den 25 februari 2004 skulle meddela vilka åtgärder de hade vidtagit för att följa det ovannämnda beslutet. Kommissionen granskar för närvarande svarsskrivelsen från Roms kommun. I enlighet med artikel 12 i rådets förordning (EG) 659/1999 kan kommissionen, efter att ha undersökt omständigheterna i ärendet mot bakgrund av tillgängliga upplysningar, hänskjuta ärendet till domstolen om det visar sig att Italien inte har rättat sig efter beslutet. Denna åtgärd vidtas i enlighet med artikel 88.2 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

3.

och 4. Efter det att en medlemsstat har underrättats om kommissionens beslut om återkrav av olagligt stöd skall den berörda medlemsstaten i enlighet med artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (4), verkställa återkravet utan dröjsmål och enligt den berörda medlemsstatens förfaranden i den nationella lagstiftningen. I en skrivelse av den 26 januari 2004 begärde kommissionen att de italienska myndigheterna före den 25 februari 2004 skulle meddela vilka åtgärder de hade vidtagit för att följa det ovannämnda beslutet. Kommissionen granskar för närvarande svarsskrivelsen från Roms kommun. I enlighet med artikel 12 i rådets förordning (EG) 659/1999 kan kommissionen, efter att ha undersökt omständigheterna i ärendet mot bakgrund av tillgängliga upplysningar, hänskjuta ärendet till domstolen om det visar sig att Italien inte har rättat sig efter beslutet. Denna åtgärd vidtas i enlighet med artikel 88.2 i EG-fördraget.

---

(1)  EUT C 84 E, 3.4.2004, s. 592.

(2)  EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(3)  Kommissionens beslut av den 11 april 2000 om de stödåtgärder som Italien genomfört till förmån för Centrale del Latte di Roma, EGT L 265, 19.10.2000.

(4)  EGT L 83, 27.3.1999.

---

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 3)

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/578 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/578

---

(2004/C 88 E/0590)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3077/01

från Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen

(9 november 2001)

Ämne:   Förfarande avseende offentligt stöd till temaparken Terra Mitica (Alicante)

Bolaget Parque Temático de Alicante (SPTA), ett offentligt bolag som till sin helhet ägs av Generalitat Valenciana, har ingått avtal med två dotterbolag till det nordamerikanska multinationella bolaget Viacom, nämligen Paramount Parks och Paramount Pictures. I kraft av det avtal som ingåtts med Paramount Parks, åtar sig det bolaget att under fyra år förvalta temaparken ”Terra Mítica”. Samtidigt undertecknade Paramount Pictures ett avtal enligt vilket det åtog sig ett visst samarbete i Ciudad de la Luz i Alicante. För det andra avtalet har Generalitat Valenciana givit en garanti till Sociedad Parque Temático de Alicante på 6 000 000 USD.

Trots de dimridåer som har lagts ut för att dölja omständigheten att den offentliga garantin inte är avsedd för Terra Mítica, finns uppgifter som gör det möjligt att hävda att så är fallet:

| — | Avtalen undertecknades samma dag, den 2 oktober 2001, vilket kan härledas av det fotografi på vilket de ansvariga för Terra Mítica, SPTA, Paramount Parks och Paramount Pictures ses gratulera varandra. |
| --- | --- |

—

Avtalen undertecknades samma dag, den 2 oktober 2001, vilket kan härledas av det fotografi på vilket de ansvariga för Terra Mítica, SPTA, Paramount Parks och Paramount Pictures ses gratulera varandra.

| — | Kontraktet mellan SPTA och Paramount Pictures påstås ha undertecknats den 5 september, men offentliggjordes först den 2 oktober. Detta avtal åtnjuter en garanti från Generalitat Valenciana av den 5 september, vilken underligt nog publicerades i Generalitat Valencianas officiella tidning först den 5 oktober. |
| --- | --- |

—

Kontraktet mellan SPTA och Paramount Pictures påstås ha undertecknats den 5 september, men offentliggjordes först den 2 oktober. Detta avtal åtnjuter en garanti från Generalitat Valenciana av den 5 september, vilken underligt nog publicerades i Generalitat Valencianas officiella tidning först den 5 oktober.

| — | Ingen förstår vilka skyldigheter Paramount Pictures har åtagit sig gentemot Ciudad de la Luz, ett projekt som precis har påbörjats och som i nuläget svårligen kan behöva det garanterade beloppet, i synnerhet som garantin löper ut den 31 december 2002. |
| --- | --- |

—

Ingen förstår vilka skyldigheter Paramount Pictures har åtagit sig gentemot Ciudad de la Luz, ett projekt som precis har påbörjats och som i nuläget svårligen kan behöva det garanterade beloppet, i synnerhet som garantin löper ut den 31 december 2002.

| — | Paramount Parks har begärt ytterligare en bankgaranti av Generalitat på 13 miljoner USD för att förvalta Terra Mítica (enligt uppgifter i valenciansk press den 18 oktober 2001), vilken garanti har tolkats som sammanhörande med den som Generalitat redan givit. |
| --- | --- |

—

Paramount Parks har begärt ytterligare en bankgaranti av Generalitat på 13 miljoner USD för att förvalta Terra Mítica (enligt uppgifter i valenciansk press den 18 oktober 2001), vilken garanti har tolkats som sammanhörande med den som Generalitat redan givit.

Med hänsyn till allt det ovanstående ombeds kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Anser inte kommissionen att den garanti som beviljats SPTA syftar till att undvika kommissionens kontroll av ärendet avseende offentligt stöd till Terra Mítica och i verkligheten är en garanti som Parque Temático åtnjuter? |
| --- | --- |

1.

Anser inte kommissionen att den garanti som beviljats SPTA syftar till att undvika kommissionens kontroll av ärendet avseende offentligt stöd till Terra Mítica och i verkligheten är en garanti som Parque Temático åtnjuter?

| 2. | Anser kommissionen att det finns skäl för att undersöka om den garanti som Generalitat Valenciana har beviljat SPTA är ett redskap som ytterst syftar till att gynna Terra Mítica? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att det finns skäl för att undersöka om den garanti som Generalitat Valenciana har beviljat SPTA är ett redskap som ytterst syftar till att gynna Terra Mítica?

| 3. | Kan alla dessa uppgifter vara av betydelse inom ramen för det förfarande som inletts med avseende på offentligt stöd till Terra Mítica? |
| --- | --- |

3.

Kan alla dessa uppgifter vara av betydelse inom ramen för det förfarande som inletts med avseende på offentligt stöd till Terra Mítica?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(10 januari 2002)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för upplysningarna. Den kommer att begära närmare information av de spanska myndigheterna för att kunna granska fakta mot bakgrund av bestämmelserna om statligt stöd, särskilt i samband med ärendet ”Terra Mitica” (1). Den kommer att meddela resultatet av sin undersökning.

---

(1)  EGT C 300, 26.10.2001.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/579 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/579

---

(2004/C 88 E/0591)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2951/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(14 oktober 2002)

Ämne:   Fördelningen av strukturfonderna

Kan kommissionen i detalj redogöra för hur strukturfondernas resurser har fördelats mellan de olika kommunerna i Galicien (Spanien) under planeringsperioden 1994-1999?

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

De ansvariga myndigheterna i Spanien har meddelat kommissionen att de efterfrågade upplysningarna för regionen Galicien endast finns i ofullständig form på kommunal nivå. De har meddelat kommissionen att strukturfondernas fördelning under programperioden 1994-1999 mellan provinserna i regionen Galicien ser ut på följande vis:

| (i pesetas) |
| --- |
| Provins | ERUF | EUGFJ | FFU |
| Lugo | 159 842 770 248 | 1 700 299 862 | 6 836 285 588 |
| La Coruña | 198 227 392 318 | 885 147 058 | 23 936 009 296 |
| Orense | 41 344 303 188 | 1 416 242 020 | — |
| Pontevedra | 106 497 819 506 | 526 301 303 | 45 759 031 802 |
| Totalt | 505 912 285 260 | 4 527 990 243 | 76 531 326 686 |

(i pesetas)

Provins

ERUF

EUGFJ

FFU

Lugo

159 842 770 248

1 700 299 862

6 836 285 588

La Coruña

198 227 392 318

885 147 058

23 936 009 296

Orense

41 344 303 188

1 416 242 020

—

Pontevedra

106 497 819 506

526 301 303

45 759 031 802

Totalt

505 912 285 260

4 527 990 243

76 531 326 686

När det gäller stödet från Europeiska socialfonden meddelade de spanska myndigheterna att fördelningen av stödet från denna fond är mycket svår att få fram på grund av de finansierade åtgärdernas art och det stora antalet regionala och multiregionala operativa program och det stora antalet förvaltningsorgan i Galicien. Det belopp som det självstyrande Galicien mottog från Europeiska socialfonden under perioden 1994-1999 uppgick till 576,13 miljoner euro. Detta belopp omfattar stöd till det regionala programmet och till nationella operativa program.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/579 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/579

---

(2004/C 88 E/0592)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3207/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(12 november 2002)

Ämne:   Nikotingodis

Flera tobakstillverkare, bl.a. British American Tobacco, har meddelat att man inom kort kommer att marknadsföra ett pepparmintgodis som innehåller lika mycket nikotin som en cigarett. Tillverkarna har tagit fram ”cigaletten” för att alltid och överallt ge rökarna tillgång till nikotin, då rökförbud blir allt vanligare.

Hur reagerar kommissionen på denna nya produkt?

Kommer kommissionen att förbjuda ”cigaletten”?

Om så inte är fallet, kommer kommissionen att varna befolkningen för tillvänjningsrisken med detta godis?

Vilka regler gäller för etikettering av cigaletten?

Kompletterande svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 mars 2003)

Kommissionen är mycket oroad över alla typer av nya produkter vars syfte möjligen är att göra konsumenter beroende av nikotin. När det gäller den produkt som parlamentsledamoten avser, nämligen ”cigaletten”, har kommissionen inga exakta uppgifter om dess sammansättning. Tillgänglig information ger emellertid vid handen att produkten innehåller tobak. Detta skulle betyda att den hör till kategorin tobaksvaror enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/37/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror (1) (i det följande ”direktivet”) och att den inte omfattas av livsmedelslagstiftningen.

I direktivet definieras ”tobaksvaror” som ”produkter avsedda att rökas, snusas, sugas på eller tuggas så vitt de är tillverkade, även delvis, av tobak, genetiskt modifierad eller ej”. I samma direktiv definieras ”tobak för användning i munnen” som ”alla produkter för användning i munnen, utom sådana som är avsedda att rökas eller tuggas, och som helt eller delvis är framställda av tobak i pulver- eller partikelform eller i någon kombination av dessa former - särskilt i portionspåsar eller porösa påsar - eller i en form som påminner om ett livsmedel”. Produkten i fråga verkar höra till denna kategori, eftersom den enligt den information kommissionen har är gjord av ihoppressad, malen tobak som ska smälta i munnen. Enligt direktivet ska medlemsstaterna förbjuda utsläppande på marknaden av tobak för användning i munnen. Sverige har emellertid beviljats undantag från detta förbud.

Om det bekräftas att produkten innehåller tobak och om den snarare ska smälta i munnen än tuggas, är det förbjudet att släppa ut produkten på marknaden i alla andra medlemsstater än Sverige.

När det gäller märkning ska tobak för användning i munnen enligt artikel 4 i direktivet - när saluföring av den är tillåten - förses med följande varningstext: ”Denna tobaksvara kan skada din hälsa och är beroendeframkallande”.

Parlamentsledamoten kan vara säker på att kommissionen noga följer utvecklingen inom detta område, och att den inom sin behörighet vidtar alla nödvändiga åtgärder ur folkhälsoperspektiv.

---

(1)  EGT L 194, 18.7.2001.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/580 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/580

---

(2004/C 88 E/0593)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3445/02

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(27 november 2002)

Ämne:   Utlandsleasing av personbilar — förläggning av platsen för tillhandahållande av tjänster till ursprungslandet — ändring av direktiven om mervärdeskatt

Den 10 oktober 2002 lade generaladvokat Geelhoed fram sitt förslag till avgörande i mål C-155/01 om beskattning av privat användning i samband med utlandsleasing av personbilar. I sitt förslag till avgörande ansluter sig generaladvokaten till klagandens åsikt att beskattning av privat användning (artikel 1.1.2 i den österrikiska lagen om mervärdeskatt, Umsatzsteuergesetz, UstG) i samband med utlandsleasing bryter mot bestämmelserna i sjätte direktivet om mervärdeskatt. Generaladvokaten grundar sin uppfattning på artikel 9.1 i direktivet, där det fastställs att platsen för tillhandahållande av en tjänst i samband med uthyrning av motorfordon i form av leasing skall anses vara den plats där tjänsteleverantören har etablerat sin rörelse.

Enligt information från Österrikes finansministerium skall direktivet om mervärdeskatt ändras enligt följande: Platsen för tillhandahållande av en tjänst kommer att omdefinieras från att ha varit leasing-företagets säte till att vara sätet för det företag inom vilket personbilen används.

Förordar kommissionen en ändring av det sjätte direktivet om mervärdeskatt som skulle innebära att platsen för tillhandahållande av en tjänst kommer att omdefinieras från att ha varit leasingföretagets säte till att vara sätet för det företag inom vilket personbilen används?

Om så är fallet: Vid vilken tidpunkt kommer denna ändring att göras?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 januari 2003)

Kommissionen lade i juni 1998 fram ett förslag till direktiv (1) som syftar till att återbetalningsförfarandet enligt rådets åttonde mervärdesskattedirektiv (2) skall ersättas med ett system med gränsöverskridande avdrag av mervärdesskatt som betalats i en annan medlemsstat. Förslaget innebär att skattskyldiga personer skall få dra av mervärdesskatten direkt i den momsdeklaration som de inger i den medlemsstat där de är etablerade, i enlighet med den medlemsstatens avdragsregler. Enligt kommissionens mening skulle de problem som Österrike haft när det gäller leasing av motorfordon lösas om detta förslag antas.

Trots att förslaget fått brett stöd i Europaparlamentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén har det ännu inte kunnat antas med enhällighet av rådet.

Vid Ekofinrådets möte den 4 juni 2002 noterade rådet ordförandeskapets avsikt att på nytt ta upp frågorna om gränsöverskridande avdrag av mervärdesskatt och om harmonisering av rätten att dra av mervärdesskatt när det gäller personbilar till diskussion. Det noterade också kommissionens avsikt att prioritera arbetet med att omarbeta artikel 9 i sjätte mervärdesskattedirektivet (3), vilken handlar om platsen för tillhandahållande av tjänster.

Efter ett inledande samråd med medlemsstaterna har kommissionen kommit fram till att den bör inrikta sitt arbete under den närmaste framtiden på att modernisera reglerna om platsen för tillhandahållandet av tjänster mellan företag, inbegripet gränsöverskridande leasing av transportmedel. Ett av de alternativ som kommer att diskuteras med medlemsstaterna är en ändring av det sjätte momsdirektivet, såsom föreslagits av parlamentsledamoten.

Kommissionen hoppas kunna lägga fram ett förslag om ändring av artikel 9 i sjätte mervärdesskattedirektivet under loppet av 2003.

---

(1)  EGT C 219, 15.7.1998.

(2)  Rådets åttonde direktiv 79/1072/EEG av den 6 december 1979 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Regler för återbetalning av mervärdesskatt till skattskyldiga som inte är etablerade inom landets territorium (EGT L 331, 27.12.1979).

(3)  Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, 13.6.1977).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/581 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/581

---

(2004/C 88 E/0594)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3512/02

från Herman Vermeer (ELDR) till kommissionen

(10 december 2002)

Ämne:   Problem i Antwerpens hamn med ömsesidigt erkännande avseende visum som utfärdats av en Schengenstat

Från och med den 1 oktober 2002 används den så kallade listan Vision i Antwerpens hamn. De nationaliteter som förekommer på denna lista måste anmälas via ett så kallade STVZ-formulär. Personer med de medborgarskap som förekommer på listan kan inte resa vidare till en av Schengenstaterna. Från Belgien kan de dock återvända till sina ursprungsländer eller skickas till ett land utanför Schengen, till exempel England eller Schweiz. Regeln gäller även omvänt. Fartygsbesättningar med nationalitet från ett land som förekommer på Vision och som vill åka till Belgien via Amsterdam (Schiphol), Frankfurt eller Paris släpps inte in över den belgiska gränsen när de är på väg till sitt fartyg för att mönstra på i en belgisk hamn. De tvingas alltså att resa till Belgien direkt eller anlända till Belgien via ett land utanför Schengen som Schweiz eller England. Följden av denna anmälningsplikt är att den belgiska gränspolisen inte erkänner visum som har utfärdats av en Schengenpartner. Detta strider enligt min uppfattning mot de överenskommelser som gjorts i och mellan Schengenländerna.

Skulle kommissionen som övervakare av Schengenfördraget kunna undersöka och förklara denna sak närmare? I vilken utsträckning är listan Vision som upprättats av belgiska myndigheter tillåten inom ramen för Schengenfördraget? Vilka kriterier använder sig belgiska myndigheter av för att ta upp länder på denna lista? Varför får nationaliteter som förekommer på denna lista resa direkt till Belgien eller anlända till Belgien via ett land utanför Schengen? Är denna lista kanske en förtäckt stödåtgärd för den nationella flygplatsen i Bryssel? Kan kommissionen skapa klarhet i denna sak?

Kompletterande svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(2 juli 2004)

Efter att ha analyserat den information som har inhämtats från de behöriga myndigheterna kan kommissionen ge parlamentsledamoten följande kompletterande upplysningar:

| — | Kommissionen kan först och främst bekräfta sina uppgifter från det första svaret, nämligen att ”Vision-listan” som parlamentsledamoten talar om avser det uppgiftsutbyte mellan Schengenstaterna om länder utanför EU för vilka samråd på förhand skall ske enligt bilaga 5 del B till de gemensamma konsulära anvisningarna. |
| --- | --- |

—

Kommissionen kan först och främst bekräfta sina uppgifter från det första svaret, nämligen att ”Vision-listan” som parlamentsledamoten talar om avser det uppgiftsutbyte mellan Schengenstaterna om länder utanför EU för vilka samråd på förhand skall ske enligt bilaga 5 del B till de gemensamma konsulära anvisningarna.

| — | Sjömän med visumplikt som tillhör den kategori utländska medborgare för vilka visering inte får utfärdas utan föregående samråd, kan undantagsvis få en visering med begränsad territoriell giltighet till den utfärdande staten. Denna möjlighet, som skapades genom de två beslut av Verkställande kommittén som det hänvisas till i det första svaret, har bibehållits i den gällande ordning som har upprättats genom rådets förordning (EG) nr 415/2003 av den 27 februari 2003 om utfärdandet av viseringar vid gränsen, inbegripet till sjömän i transit (1), genom vilken de två ovannämnda besluten upphävdes. |
| --- | --- |

—

Sjömän med visumplikt som tillhör den kategori utländska medborgare för vilka visering inte får utfärdas utan föregående samråd, kan undantagsvis få en visering med begränsad territoriell giltighet till den utfärdande staten. Denna möjlighet, som skapades genom de två beslut av Verkställande kommittén som det hänvisas till i det första svaret, har bibehållits i den gällande ordning som har upprättats genom rådets förordning (EG) nr 415/2003 av den 27 februari 2003 om utfärdandet av viseringar vid gränsen, inbegripet till sjömän i transit (1), genom vilken de två ovannämnda besluten upphävdes.

| — | De problem som parlamentsledamoten tar upp gäller således inte erkännandet av viseringar som är utfärdade av en annan Schengenstat, utan faller helt och hållet inom ramen för tillämpningen av de gällande reglerna. Det är ett faktum att den enda möjligheten för de sjömän som åsyftas ovan att resa in i en viss Schengenstat (i detta fall Belgien) är att ta sig in till belgiskt territorium direkt från ett land utanför EU och därvid skaffa sig en visering med begränsad territoriell giltighet till denna stat. |
| --- | --- |

—

De problem som parlamentsledamoten tar upp gäller således inte erkännandet av viseringar som är utfärdade av en annan Schengenstat, utan faller helt och hållet inom ramen för tillämpningen av de gällande reglerna. Det är ett faktum att den enda möjligheten för de sjömän som åsyftas ovan att resa in i en viss Schengenstat (i detta fall Belgien) är att ta sig in till belgiskt territorium direkt från ett land utanför EU och därvid skaffa sig en visering med begränsad territoriell giltighet till denna stat.

| — | STVZ-formuläret är enligt de uppgifter som lämnats av de belgiska myndigheterna den handling som är avsedd för gränskontrollmyndigheten och som är obligatorisk för alla sjömän. Den fylls i av rederiernas representanter. I denna handling skall ett visst antal upplysningar om sjömannen finnas med, särskilt uppgifter om identitet, resehandlingar samt vilket fartyg han eller hon kommer från. Dessa uppgifter är således de som i förekommande fall även behövs för att en visering skall kunna utfärdas. Samma uppgifter krävs också enligt ovannämnda förordning (EG) nr 415/2003 (se det formulär som finns med i bilaga II till förordningen i fråga). |
| --- | --- |

—

STVZ-formuläret är enligt de uppgifter som lämnats av de belgiska myndigheterna den handling som är avsedd för gränskontrollmyndigheten och som är obligatorisk för alla sjömän. Den fylls i av rederiernas representanter. I denna handling skall ett visst antal upplysningar om sjömannen finnas med, särskilt uppgifter om identitet, resehandlingar samt vilket fartyg han eller hon kommer från. Dessa uppgifter är således de som i förekommande fall även behövs för att en visering skall kunna utfärdas. Samma uppgifter krävs också enligt ovannämnda förordning (EG) nr 415/2003 (se det formulär som finns med i bilaga II till förordningen i fråga).

---

(1)  EUT L 64, 7.3.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/582 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/582

---

(2004/C 88 E/0595)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3753/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(20 december 2002)

Ämne:   Skatt på jetbränsle

Kommissionen har redan under några år fått ta emot parlamentariska frågor om införandet av en skatt på jetbränsle. Varje gång meddelar kommissionen att den ställer upp på att en sådan skatt skall införas, men att det inte går att nå fram till någon överenskommelse på internationell nivå. Och så går det ytterligare några år utan några initiativ i frågan.

| 1. | När tänker kommissionen komma med ett förslag om att det skall införas en skatt på jetbränsle? |
| --- | --- |

1.

När tänker kommissionen komma med ett förslag om att det skall införas en skatt på jetbränsle?

| 2. | Om kommissionen inte på kort sikt kan komma med något förslag, kan kommissionen då upplysa mig om orsakerna till detta och om vad det är som lägger hinder i vägen? |
| --- | --- |

2.

Om kommissionen inte på kort sikt kan komma med något förslag, kan kommissionen då upplysa mig om orsakerna till detta och om vad det är som lägger hinder i vägen?

| 3. | Kan kommissionen upplysa mig om vilka medlemsstater som är för och vilka som är emot detta? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen upplysa mig om vilka medlemsstater som är för och vilka som är emot detta?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 februari 2003)

Med avseende på det gällande obligatoriska undantaget från den harmoniserade punktskatten när det gäller mineraloljor som används som flygbränsle, med undantag för privat nöjesflygning, kan kommissionen upplysa om följande:

| 1. | Kommissionen har sedan 1996 ställt sig positiv till att detta undantag avskaffas (1). I mars 1997 (2) framlade kommissionen ett förslag rörande en omstrukturering av beskattningen av energiprodukter. Enligt artikel 13 i detta förslag får medlemsstaterna utöka tillämpningen av den harmoniserade punktskatten till att även omfatta flygbränsle till inrikesflygningar och, genom bilaterala avtal, till flygningar inom gemenskapen som genomförs av EG-lufttrafikföretag.
  När det gäller beskattningen av flygfotogen som används på internationella rutter framlade kommissionen ett meddelande om beskattning av bränsle för luftfartyg i mars 2000 (3) i vilket det bl.a. föreslås att man intensifierar arbetet inom ramen för Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO) för att införa skatt på flygbränsle eller andra instrument med liknande verkan. På gemenskapens begäran togs frågan om beskattning av flygbränsle upp vid ICAO:s 33:e möte som hölls i Montreal 25 september-5 oktober 2001. Det visade sig emellertid vara omöjligt att få de andra ICAO-medlemmarnas stöd, särskilt med hänsyn till den mycket vanskliga situation som råder för luftfarten sedan händelserna den 11 september 2001. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har sedan 1996 ställt sig positiv till att detta undantag avskaffas (1). I mars 1997 (2) framlade kommissionen ett förslag rörande en omstrukturering av beskattningen av energiprodukter. Enligt artikel 13 i detta förslag får medlemsstaterna utöka tillämpningen av den harmoniserade punktskatten till att även omfatta flygbränsle till inrikesflygningar och, genom bilaterala avtal, till flygningar inom gemenskapen som genomförs av EG-lufttrafikföretag.

När det gäller beskattningen av flygfotogen som används på internationella rutter framlade kommissionen ett meddelande om beskattning av bränsle för luftfartyg i mars 2000 (3) i vilket det bl.a. föreslås att man intensifierar arbetet inom ramen för Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO) för att införa skatt på flygbränsle eller andra instrument med liknande verkan. På gemenskapens begäran togs frågan om beskattning av flygbränsle upp vid ICAO:s 33:e möte som hölls i Montreal 25 september-5 oktober 2001. Det visade sig emellertid vara omöjligt att få de andra ICAO-medlemmarnas stöd, särskilt med hänsyn till den mycket vanskliga situation som råder för luftfarten sedan händelserna den 11 september 2001.

| 2. | Kommissionen har inte för avsikt att lämna ytterligare förslag rörande beskattning av flygbränsle, eftersom den anser att denna fråga behandlas i tillräcklig utsträckning i dess förslag om beskattning av energiprodukter från 1997. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har inte för avsikt att lämna ytterligare förslag rörande beskattning av flygbränsle, eftersom den anser att denna fråga behandlas i tillräcklig utsträckning i dess förslag om beskattning av energiprodukter från 1997.

| 3. | Diskussionerna i rådet om förslaget rörande beskattning av energiprodukter har intensifierats under de senaste månaderna och förhoppningsvis kommer förslaget att kunna antas i sinom tid. Under diskussionerna om det förslag till politisk överenskommelse som det danska ordförandeskapet lade fram i december 2002 föreföll det som om alla medlemsstater utom en var eniga om att flygbränsle för kommersiellt bruk i princip borde beskattas som allt annat bränsle. Man måste emellertid ta hänsyn till frågan om konkurrens från tredjeland och hur man undviker snedvridning av konkurrensen och de därav följande socioekonomiska verkningarna. Följaktligen bör de vidare diskussionerna i denna fråga ske inom ramen för ICAO och beslut fattas huruvida flygfotogen som används på internationella rutter skall beskattas, om detta är tillåtet på internationell nivå.
  Rådet kan emellertid tänka sig att godkänna bestämmelserna i kommissionens förslag rörande medlemsstaternas möjlighet till frivillig tillämpning av en lägre skattesats för flygfotogen som används till inrikesflygningar eller flygningar inom gemenskapen. |
| --- | --- |

3.

Diskussionerna i rådet om förslaget rörande beskattning av energiprodukter har intensifierats under de senaste månaderna och förhoppningsvis kommer förslaget att kunna antas i sinom tid. Under diskussionerna om det förslag till politisk överenskommelse som det danska ordförandeskapet lade fram i december 2002 föreföll det som om alla medlemsstater utom en var eniga om att flygbränsle för kommersiellt bruk i princip borde beskattas som allt annat bränsle. Man måste emellertid ta hänsyn till frågan om konkurrens från tredjeland och hur man undviker snedvridning av konkurrensen och de därav följande socioekonomiska verkningarna. Följaktligen bör de vidare diskussionerna i denna fråga ske inom ramen för ICAO och beslut fattas huruvida flygfotogen som används på internationella rutter skall beskattas, om detta är tillåtet på internationell nivå.

Rådet kan emellertid tänka sig att godkänna bestämmelserna i kommissionens förslag rörande medlemsstaternas möjlighet till frivillig tillämpning av en lägre skattesats för flygfotogen som används till inrikesflygningar eller flygningar inom gemenskapen.

---

(1)  EGT C 382, 18.12.1996.

(2)  EGT C 139, 6.5.1997.

(3)  KOM(2000) 110 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/583 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/583

---

(2004/C 88 E/0596)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3801/02

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(7 januari 2003)

Ämne:   Tobakspunktskatt på örtcigarretter för medicinskt bruk

Jag hänvisar till kommissionens svar av den 23 april 2002 (E-0721/02 (1)) på mina frågor och vill gärna ställa några följdfrågor:

| 1. | Känner kommissionen till att det i ett antal europeiska länder (bl.a. Belgien, Frankrike, Förenade kungariket, Irland och Italien) sedan flera år säljs örtcigarretter för medicinskt bruk utan tobakspunktskatt, trots att dessa länder inte, såsom Danmark, har undantagit dessa produkter från punktskatt? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det i ett antal europeiska länder (bl.a. Belgien, Frankrike, Förenade kungariket, Irland och Italien) sedan flera år säljs örtcigarretter för medicinskt bruk utan tobakspunktskatt, trots att dessa länder inte, såsom Danmark, har undantagit dessa produkter från punktskatt?

| 2. | Är det korrekt att överlåta åt de nationella myndigheterna att ta med produkter på listor över farmaceutiska produkter som uteslutande används för medicinska syften, med tanke på att de nationella myndigheterna således kan komma fram till olika ståndpunkter, vilket i sin tur kan leda till att det tas ut olika punktskatter på en och samma produkt i medlemsstaterna? |
| --- | --- |

2.

Är det korrekt att överlåta åt de nationella myndigheterna att ta med produkter på listor över farmaceutiska produkter som uteslutande används för medicinska syften, med tanke på att de nationella myndigheterna således kan komma fram till olika ståndpunkter, vilket i sin tur kan leda till att det tas ut olika punktskatter på en och samma produkt i medlemsstaterna?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(24 februari 2003)

| 1. | I artikel 4 i rådets direktiv 95/59/EG av den 27 november 1995 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror definieras begreppet cigaretter. Enligt artikel 7.2 i direktivet skall produkter som helt eller delvis består av andra ämnen än tobak men som i övrigt motsvarar definitionen av cigaretter likställas med cigaretter.
  Däremot skall produkter som inte innehåller tobak och som används uteslutande för medicinska ändamål inte behandlas som tobaksvaror. Eftersom dessa produkter inte skall betraktas som tobaksvaror har medlemsstaterna inte rätt att ta ut harmoniserad punktskatt på dem.
  Kommissionens svar på skriftlig fråga E-0721/02 byggde på uppgifter som lämnats av medlemsstaterna för några år sedan. Med anledning av de uppgifter som frågeställaren framför i sin nya fråga avser kommissionen att i samband med punktskattekommitténs nästa möte (i början av april) på nytt undersöka hur medlemsstaterna tillämpar de nämnda bestämmelserna och reda ut eventuella oklarheter. Kommis-sonen kommer att sända denna information direkt till frågeställaren. |
| --- | --- |

1.

I artikel 4 i rådets direktiv 95/59/EG av den 27 november 1995 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror definieras begreppet cigaretter. Enligt artikel 7.2 i direktivet skall produkter som helt eller delvis består av andra ämnen än tobak men som i övrigt motsvarar definitionen av cigaretter likställas med cigaretter.

Däremot skall produkter som inte innehåller tobak och som används uteslutande för medicinska ändamål inte behandlas som tobaksvaror. Eftersom dessa produkter inte skall betraktas som tobaksvaror har medlemsstaterna inte rätt att ta ut harmoniserad punktskatt på dem.

Kommissionens svar på skriftlig fråga E-0721/02 byggde på uppgifter som lämnats av medlemsstaterna för några år sedan. Med anledning av de uppgifter som frågeställaren framför i sin nya fråga avser kommissionen att i samband med punktskattekommitténs nästa möte (i början av april) på nytt undersöka hur medlemsstaterna tillämpar de nämnda bestämmelserna och reda ut eventuella oklarheter. Kommis-sonen kommer att sända denna information direkt till frågeställaren.

| 2. | När rådet fastställde produktdefinitionen i direktiv 79/32/EEG (som ersattes av direktiv 95/59/EG) fastslogs inte uttryckligen den exakta innebörden av ”som används uteslutande för medicinska ändamål”.
  Beslutet om huruvida en viss produkt används uteslutande för medicinska ändamål - vilket inte är en beskattningsfråga - skall fattas av de nationella hälsovårdsmyndigheterna eller likvärdiga officiella organ i medlemsstaterna.
  Ett sådant beslut måste dock respektera syftet med artikel 7.2 andra stycket i direktiv 95/59/EG, dvs. att varor som inte innehåller tobak och som används uteslutande för medicinska ändamål inte skall omfattas av den harmoniserade punktskatten. |
| --- | --- |

2.

När rådet fastställde produktdefinitionen i direktiv 79/32/EEG (som ersattes av direktiv 95/59/EG) fastslogs inte uttryckligen den exakta innebörden av ”som används uteslutande för medicinska ändamål”.

Beslutet om huruvida en viss produkt används uteslutande för medicinska ändamål - vilket inte är en beskattningsfråga - skall fattas av de nationella hälsovårdsmyndigheterna eller likvärdiga officiella organ i medlemsstaterna.

Ett sådant beslut måste dock respektera syftet med artikel 7.2 andra stycket i direktiv 95/59/EG, dvs. att varor som inte innehåller tobak och som används uteslutande för medicinska ändamål inte skall omfattas av den harmoniserade punktskatten.

---

(1)  EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 81.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/584 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/584

---

(2004/C 88 E/0597)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3926/02

från Niels Busk (ELDR) till kommissionen

(9 januari 2003)

Ämne:   Produktionsavgift i Frankrike

Kan kommissionen, som uppföljning till min fråga P-2720/01 (1), ge en detaljerad redogörelse för vilka åtgärder som vidtagits i denna fråga och varför?

Kan kommissionen dessutom upplysa mig om när en lösning kan förväntas?

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 augusti 2003)

Som en komplettering till sitt första svar kan kommissionen idag lämna följande uppgifter: Efter att ha gått igenom ärendet en första gång beslutade kommissionen den 9 juli 2003 att, i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget, inleda ett formellt granskningsförfarande avseende de franska avgifterna till förmån för ”association nationale interprofessionnelle du bétail et des viandes (Interbev)”

Parlamentsledamoten kan ta del av detaljerna i förfarandet genom det offentliggörande som inom kort kommer att göras i Europeiska unionens officiella tidning. Kommissionen ska försöka fatta ett beslut inom arton månader efter inledandet av nämnda förfarande. Kommissionen kommer naturligtvis att informera parlamentsledamoten om det slutliga resultatet av granskningen.

---

(1)  EGT C 93 E, 18.4.2002, s. 179.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/585 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/585

---

(2004/C 88 E/0598)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0020/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(10 januari 2003)

Ämne:   Kastbaserad diskriminering i Indien

Daliterna, som tidigare kallades oberörbara, utsätts för alla tänkbara former av diskriminering. De anses stå lägst ned på skalan, under den lägsta kasten i det indiska sociala kastsystemet och tillåts inte leva eller gifta sig med eller ens dricka samma vatten som människor som fötts in i högre kast. Vid det tredje toppmötet mellan EU och Indien den 10 oktober 2002 gick EU och Indien tillsammans ut med ett uttalande där man bekräftade att man har ett gemensamt intresse av att stärka de mänskliga rättigheterna och upprätthålla en fortsatt bilateral dialog kring dessa frågor. Några få dagar efter uttalandet misshandlades fem daliter till döds av grannar som tillhörde högre kast. De mördade daliterna hade flått en död ko (vilket de gör för att tjäna sitt uppehälle). Misshandeln började efter att det spridits ett rykte om att de hade slaktat djuret olagligt. Denna händelse visar vilka spänningar som finns mellan kasten och att diskrimineringen mellan kasten fortsätter att prägla livet på den indiska landsbygden.

Vilka konkreta åtgärder avser EU att vidta för att utöva påtryckningar på den indiska regeringen för att få den att stoppa den utbredda diskrimineringen och förtrycket av Indiens förtryckta kast?

Håller kommissionen med om att diskussionen inom EU måste främjas och vidgas för att man skall kunna ta itu med frågan om kastbaserad och andra former av diskriminering? Vilka steg anser kommissionen att man kan vidta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 januari 2003)

Kommissionen känner till att det beklagligt nog fortfarande förekommer många fall av diskriminering på grund av kasttillhörighet i dagens Indien. Betydande framsteg har dock gjorts på detta område och i Indiens mest folkrika stat (Uttar Pradesh) är t.ex. en kvinnlig dalit förste minister, vilket hade varit otänkbart för inte alltför längesedan.

Såsom frågeställaren helt riktigt påpekar angav unionen och Indien i det gemensamma pressmeddelandet från deras toppmöte i Köpenhamn 2002 att de var fast beslutna att fortsätta sin dialog om mänskliga rättigheter. Parterna följer redan nu upp denna målsättning vid alla möten på hög nivå mellan Unionen och Indien.

Det bör emellertid erinras om att Indien är en demokrati där rättsstatsprincipen tillämpas och pressen är fri och aktiv. Den inhemska debatten är det viktigaste medlet för att åstadkomma förändring på detta område. Indien har dessutom världens mest omfattande och äldsta program för positiv särbehandling. Detta innebär inte bara att tjänster inom den offentliga förvaltningen och platser vid universiteten är kvoterade efter kasttillhörighet, utan även att 85 av 535 platser i parlamentet är reserverade för daliter.

På det mer konkreta planet finansierade kommissionen många projekt i Indien inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter, varav flera är inriktade på daliter och andra grupper som har svårt att hävda sina medborgerliga rättigheter.

Kommissionen bidrar dessutom till det indiska utbildningsväsendet med ett betydande stöd på 200 miljoner euro. Kommissionen är övertygad om att om Indien får hjälp att uppnå millenniemålet att införa allmän grundskoleutbildning, särskilt för barn från grupper som är svåra att nå såsom t.ex. barn med dalit- och stambakgrund, så kommer detta att leda till att daliterna ökar sina chanser att nå positioner på alla nivåer inom det indiska samhället.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/586 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/586

---

(2004/C 88 E/0599)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0079/03

från Margot Keßler (PSE) till kommissionen

(23 januari 2003)

Ämne:   Situationen för mentalt funktionshindrade i kandidatländerna

Enligt uppgifter från ”European Association of Societies of Persons with Intellectual Disability and their Families”, förkortat ”Inclusion Europe”, är situationen för mentalt funktionshindrade i många av EU:s blivande medlemsstater ägnad att väcka oro. Under det att situationen för mentalt funktionshindrade barn ställvis förbättrats sedan 1989 kan en sådan utveckling dessvärre inte konstateras bland vuxna. I oktober 2002 offentliggjorde Amnesty International en rapport med titeln ”People with mental disabilities hidden far away from society” och där ges en förebildlig skildring av förhållandena i Bulgarien. För många mentalt funktionshindrade präglas tillvaron fortfarande av att de isoleras, förvägras allt privatliv och inte försörjs i tillräcklig grad.

Med anledning av det ovansagda ber frågeställaren om svar på följande frågor:

| — | Hur avser kommissionen reagera på de fortgående kränkningarna av mentalt funktionshindrades mänskliga rättigheter i kandidatländerna? |
| --- | --- |

—

Hur avser kommissionen reagera på de fortgående kränkningarna av mentalt funktionshindrades mänskliga rättigheter i kandidatländerna?

| — | Anser kommissionen att det råder ett särskilt behov av ingripanden för att förbättra situationen för mentalt funktionshindrade i de blivande medlemsstaterna? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att det råder ett särskilt behov av ingripanden för att förbättra situationen för mentalt funktionshindrade i de blivande medlemsstaterna?

| — | Om så är fallet: hur skulle en förbättring av situationen se ut enligt kommissionen? |
| --- | --- |

—

Om så är fallet: hur skulle en förbättring av situationen se ut enligt kommissionen?

| — | Hur avser kommissionen väcka till medvetenhet om problematiken, inte bara bland allmänheten, utan också på regeringshåll i de blivande medlemsstaterna? |
| --- | --- |

—

Hur avser kommissionen väcka till medvetenhet om problematiken, inte bara bland allmänheten, utan också på regeringshåll i de blivande medlemsstaterna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 februari 2003)

Kommissionen ser mycket allvarligt på frågan om mentalt funktionshindrade personers mänskliga rättigheter. Därför följer kommissionen upp de funktionshindrades situation i kandidatländerna inom ramen för de årligen återkommande rapporterna om varje kandidatlands framsteg i riktning mot anslutning.

Situationen för funktionshindrade personer behandlades mer i detalj i 2002 års återkommande rapporter rörande Bulgarien, Cypern, Estland, Lettland, Litauen, Malta, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Tjeckien, Turkiet och Ungern, vilka antogs av kommissionen den 9 oktober 2002 (1). I de flesta fall framhölls det att avsevärda framsteg behöver göras.

Kommissionen tillkännager i sitt nyligen antagna meddelande ”På väg mot en rättsligt bindande FN-konvention för att främja och skydda funktionshindrades rättigheter och värdighet” (2) att den till fullo stöder utarbetandet av ett sådant instrument, och konstaterar följande: ”Även om det inte råder någon tvekan om att de allmänna standarderna för mänskliga rättigheter gäller funktionshindrade finns det många bevis på att funktionshindrade har stora svårigheter att komma i åtnjutande av dessa rättigheter.” Den konstaterar också att erfarenheterna på internationell nivå återspeglas på europeisk nivå.

Diskrimineringsförbud och förbättring av de funktionshindrades situation ligger också i linje med principerna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (artiklarna 21 och 26).

Kommissionen kommer att inleda en undersökning av situationen vid institutioner både i de nuvarande och i de blivande medlemsstaterna. Resultaten väntas föreligga i mitten av 2005.

På grundval av artikel 13 i EG-fördraget har rådet antagit direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling (3), enligt vilket det inte får förekomma någon direkt eller indirekt diskriminering på grund av funktionshinder. Vidare skall enligt direktivet arbetsgivaren vidta de åtgärder som behövs för att göra det möjligt för en person med funktionshinder att delta i arbetslivet, såvida sådana åtgärder inte medför en oproportionerlig börda för arbetsgivaren. Direktivet är en del av gemenskapens regelverk, som kandidatländerna måste ha införlivat senast vid anslutningen.

Kommissionen anser att det europeiska handikappåret 2003 bidrar till att höja medvetenheten och har uppmuntrat kandidatländerna att utarbeta lämpliga nationella åtgärder. Flera av kandidatländerna planerar nationella evenemang med anledning av detta.

Nödvändiga åtgärder har också vidtagits för att kandidatländerna skall kunna delta i gemenskapens handlingsprogram mot diskriminering, som främjar åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av bland annat funktionshinder. Det finns även ett särskilt Phare-finansierat stödprogram på detta område.

För att situationen för de mentalt funktionshindrade skall kunna förbättras måste samordnade och integrerade program och strategier utarbetas. Särskilt viktigt är det att den sociala infrastrukturen förbättras, att de funktionshindrades situation beaktas vid utformningen av strategierna inom alla relevanta sektorer, att en övergripande lagstiftning mot diskriminering antas och att allmänhetens medvetenhet höjs.

Kommissionen kommer också i fortsättningen att stödja anslutningsförberedelserna när det gäller att bekämpa diskriminering. För en korrekt tillämpning av de relevanta kommissionsdirektiven mot diskriminering har kommissionen påbörjat en undersökning av situationen i kandidatländerna med avseende på nationella bestämmelser mot diskriminering på grund av bl.a. funktionshinder. Resultaten skall enligt planerna föreligga i juni 2003.

---

(1)  KOM(2002) 700 slutlig.

(2)  KOM(2003) 16 slutlig.

(3)  EGT L 303, 2.12.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/587 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/587

---

(2004/C 88 E/0600)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0113/03

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   Migrerande arbetskraft från de nya medlemsstaterna

I samband med EU:s förestående utvidgning med tio nya medlemsstater har flera europeiska forskningsinstitut försökt bedöma hur stort inflödet kan tänkas bli av arbetskraft från de nya medlemsstaterna till de nuvarande EU-länderna. Kommissionen har sammanfattat de största undersökningarna i sitt informations-meddelande av den 6 mars 2001 om fri rörlighet för arbetstagare i samband med utvidgningen. I detta meddelande drar man slutsatsen att de flesta arbetstagarna kommer att invandra till Tyskland och Österrike.

Dessa undersökningar är dock ytterst ofullständiga då de bortser från att Tyskland och Österrike kommer att tillämpa övergångsbestämmelser i sju år. Vidare tar de tidigare undersökningarna inte hänsyn till att EG/EU aldrig tidigare har utvidgats med så många länder där välståndet är relativt lågt. Undersökningarna hänvisar i regel till att Spanien, Portugal och Grekland upptogs som medlemmar under 80-talet och att dessa länders välstånd inte var lika högt som övriga medlemsstater. Dessutom bortser man helt från att de dåvarande EG-länderna faktiskt införde övergångsbestämmelser om den fria rörligheten för arbetstagare från de nya medlemsländerna.

Den 9 december 2002 publicerade ”Ugebrevet A4” (ett veckobrev som utges av danska LO) en opinionsundersökning som visade att upp emot 150 000 polacker och 70 000 estländare planerar att söka arbete i Danmark så snart deras länder kommer med i EU. Av de undersökningar som har publicerats i Danmark är detta den första som tar hänsyn till att Tyskland och Österrike under sju år kommer att ha övergångsbestämmelser om den fria rörligheten för arbetskraft. Dessa siffror avviker kraftigt från tidigare undersökningar, där man alltså inte tar hänsyn till de tyska och österrikiska förbehållen.

Kommissionen uppmanas därför att göra en bedömning av hur antalet migrerande arbetstagare från de nya medlemsstaterna kommer att påverkas av att Tyskland och Österrike tänker utnyttja möjligheten att införa övergångsbestämmelser i sju år, så att arbetstagare från de tio nya länderna inte kan söka arbete i dessa två länder under de nya ländernas sju första år som EU-medlemmar. Kommissionen uppmanas att i sitt svar ge en bedömning av huruvida de migrerande arbetstagare som skulle ha sökt arbete i dessa två länder i stället kommer att söka sig till andra av de nuvarande EU-länderna.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 februari 2003)

Kommissionen har noga undersökt all tillgänglig vetenskaplig information om möjliga migrationsflöden från kandidatländerna efter deras anslutning och har också gett en grupp oberoende forskningsinstitut i uppdrag att utföra en undersökning. Dessutom har kommissionen utarbetat det informationsmeddelande (The free movement of workers in the context of enlargement om den fria rörligheten för arbetstagare i samband med utvidgningen) som frågeställaren hänvisar till. Syftet med informationsmeddelandet var att ge faktainformation och möjliggöra en vägledande debatt i frågan i samband med anslutningsförhandlingarna. I informationsmeddelandet togs full hänsyn till de tidigare fallen med Spaniens och Portugals anslutning. På grundval av den tillgängliga informationen drog kommissionen slutsatsen att migrations-strömmar inte gärna kan förutsägas med vetenskapliga metoder och att det finns få jämförbara historiska data att tillgå. De tidigare erfarenheterna i samband med de sydliga ländernas anslutning visar endast på måttliga effekter av avlägsnandet av hinder för den fria rörligheten, men kommissionen tog uttryckligen hänsyn till de stora inkomstskillnaderna mellan de nuvarande medlemsstaterna och kandidatländerna liksom faktum att inkomstskillnaderna när det gäller utvidgningen österut är större än vid någon annan utvidgningsrunda och att Tyskland och Österrike förefaller att beröras mest. Av denna anledning rekommenderade kommissionen att rådet skulle inta en försiktig men flexibel hållning i utvidgningsförhandlingarna, och föreslog en övergångsordning för alla kandidatländer i Öst- och Centraleuropa, vilken godtogs och den utgör numera en del av anslutningsfördraget. Övergångsordningen ger alla nuvarande medlemsstater möjlighet att kontrollera och reglera tillträdet för arbetstagare från de nya medlemsstaterna till respektive nationella arbetsmarknader enligt nationell lagstiftning i högst sju år. På så sätt försätts ingen av de nuvarande medlemsstaterna i en sådan situation att den inte till fullo kan tillgodose sina egna behov. Den enda bestämmelse som specifikt gäller Tyskland och Österrike är att dessa har rätt att vidta nationella kompletterande åtgärder för att avhjälpa sådana allvarliga störningar eller risk för sådana i särskilt känsliga tjänstesektorer (såsom byggverksamhet eller industristädning) på sina arbetsmarknader som kan uppstå i vissa regioner på grund av gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster, inklusive utstationering av arbetstagare.

Hittills har kommissionen inte fått några officiella upplysningar från de nuvarande medlemsstaterna om hur de ämnar tillämpa övergångsordningen efter anslutningen. Det kommer dock att finnas en förklaring i anslutningsfördraget där det anges att de nuvarande medlemsstaterna skall sträva efter att bevilja ett ökat tillträde till arbetsmarknaden enligt sin nationella lagstiftning. Avsikten med förklaringen är att påskynda tillnärmningen till gemenskapens regelverk och att uppmuntra medlemsstaterna till att förbättra tillträdet redan före anslutningen.

Eftersom varje medlemsstat har möjlighet att välja i vilken utsträckning den önskar liberalisera den fria rörligheten för arbetstagare med avseende på de nya medlemsstaterna kan kommissionen ännu inte bedöma effekterna av medlemsstaternas val på arbetsmarknaderna i andra medlemsstater. Därtill kommer att även om man känner till de enskilda ländernas migrationspolitik under övergångsperioderna finns det inte tillgång till jämförbara uppgifter om antalet invandrade personer och migrationsströmmarna för samtliga medlemsstater - eller så gäller de enbart för korta tidsperioder. Detta utgör ett allvarligt hinder för en användning av ekonometriska modeller på EU-15-nivå. Slutligen kan effekterna av själva utvidgningen inte uppskattas på detta stadium. Utvidgningen kommer att ytterligare förstärka tillväxten och förbättra sysselsättningsmöjligheterna i de blivande medlemsstaterna, och erfarenheterna tyder på att invånarna kommer att avstå från att utvandra eller rentav återvända till sitt ursprungsland efter anslutningen till unionen.

Kommissionen ser inte opinionsundersökningar som något lämpligt instrument för en kvantitativ värdering av migrationspotentialen. Svaren är vanligen subjektiva och visar på avsikt, inte på val. Detta är en av de slutsatser som dragits i German Socio-Economic Panel, i vilken befolkningen i östra Tyskland årligen tillfrågats om sina avsikter att flytta till västra Tyskland. Resultaten utvisar att endast fem procent av dem som i början av 1990-talet uttryckte sin avsikt att flytta till västra Tyskland faktiskt flyttade dit inom de fem följande åren.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/589 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/589

---

(2004/C 88 E/0601)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0130/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   Hur punkt 6 i Dohaförklaringen om Trips-avtalet och folkhälsa omsätts i praktiken

I punkt 4 i Dohaförklaringen om Trips-avtalet (WTO:s avtal om handelsrelaterade aspekter av immaterial-rätter) och folkhälsa står det att Trips-avtalet varken kan eller får hindra medlemmarna att vidta åtgärder till skydd för folkhälsan och att avtalet kan och bör tolkas och utföras på ett sätt som blir till stöd för WTO-medlemmarnas rätt att värna om folkhälsan och framför allt deras rätt att arbeta för att alla skall få tillgång till läkemedel.

I punkt 5 b i förklaringen slås det dessutom än en gång fast att alla medlemmar av WTO har rätt att utfärda tvångslicenser samt rätt att själva bestämma på vilka grunder sådana licenser skall utfärdas.

Erkänner kommissionen att varken Dohaförklaringen eller Trips-avtalet begränsar denna princip till att gälla endast för somliga folkhälsorelaterade problem, men inte för andra och inte heller står det någonting där om att de ovannämnda rättigheterna skulle tillkomma endast vissa slags länder?

Erkänner kommissionen att syftet med punkt 6 i Dohaförklaringen är att se till att WTO-medlemmar som saknar adekvat tillverkningskapacitet skall få dra full nytta av det som föreskrivs i förklaringen, på samma villkor som de WTO-medlemmar som faktiskt har en sådan kapacitet?

Erkänner kommissionen därför att det skulle strida mot andan i Dohaförklaringen om man påförde ytterligare eller nya begränsningar som en del av lösningen på det problem som finns angivet i punkt 6 och att utvecklingsländerna med all rätt skulle se detta som ett tecken på att det brister i god vilja?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(25 februari 2003)

Genom Dohaförklaringen om TRIPs-avtalet (Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om handels-relaterade aspekter av immaterialrätter) och folkhälsa bekräftades och klargjordes vilken befintlig flexibilitet som enligt TRIPs-avtalet skall råda, särskilt när det gäller tvångslicenser och parallellimport, och bekräftades återigen enligt tolkningen i förklaringen vikten av artiklarna 7 och 8 i TRIPs-avtalet. Förklaringen är av stort rättsligt värde eftersom den ger vägledning när det gäller tolkningen av TRIPs-avtalet.

I punkt 6 i förklaringen behandlas en fråga som inte kunde lösas i Doha och i vilken TRIPs-avtalet inte har någon skräddarsydd lösning att erbjuda. Punkt 6 handlar därför egentligen inte om genomförandet av Dohaförklaringen. Dohaförklaringen kan i sig genomföras av alla medlemsstater utan att det behövs ytterligare internationella rättsliga instrument. I punkt 6 talas det om att göra TRIPs-avtalet och Dohaförklaringen ännu mer flexibla. Detta innebär att länder utan tillverkningskapacitet i läkemedelssektorn inom ramen för TRIPs-avtalet skall kunna lösa sina problem genom att faktiskt använda sig av tvångslicenser.

Den största skillnaden jämfört med de tvångslicenser som redan finns enligt TRIPs-avtalet är att tillverkningen sker i ett land och att hela produktionen sedan exporteras till ett annat land (enligt TRIPs-avtalets nuvarande bestämmelser skall tillverkning och förbrukning av en övervägande del av produktionen ske i samma land). Villkoren för användningen av sådana licenser måste därför anpassas till denna verklighet. Det handlar därför inte om att införa några ytterligare betungande begränsningar utan om att anpassa villkoren till olika omständigheter. Detta har skett genom utkastet till beslut av den 16 december 2002 (1) i vilket det fastställs ett minimum av skyddsåtgärder mot omläggning av handel och i vilket det dessutom (på EU:s förslag) anges att sådana åtgärder bör stå i proportion till de berörda ländernas administrativa förmåga. Denna ordning, som godkänts av alla medlemmar av WTO (utom en) och som faktiskt skulle göra det möjligt för länder som saknar tillverkningskapacitet att använda sig av tvångslicenser, ligger helt och fullt i linje med Dohaförklaringen.

Som parlamentsledamoten vet har EU till fullo godkänt texten av den 16 december 2002, inbegripet förteckningen över sjukdomar genom hänvisning till punkt 1 i Dohadeklarationen. Kommissionen beklagar att Förenta staterna inte anslöt sig till konsensus och EU kommer att fortsätta sina ansträngningar för att så snart som möjligt uppnå en multilateral lösning. EU kan inte godta att dessa förhandlingar strandar. WTO-medlemmarna åtog sig i Doha att finna en multilateral lösning och detta åtagande måste fullgöras. EU tog därför nyligen ett initiativ och föreslog att man skulle vända sig till Världshälsorganisationen för att systemet skulle kunna tillämpas med flexibilitet, i överensstämmelse med Dohaförklaringen.

---

(1)  Utkast till beslut av ordföranden för TRIPs-rådet inom WTO (Draft Decision of the President of the TRIPs Council of the WTO, dokument nr JOB (02) 217).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/590 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/590

---

(2004/C 88 E/0602)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0170/03

från Bob van den Bos (ELDR) till kommissionen

(29 januari 2003)

Ämne:   Bangladesh

Den 21 november 2002 antog Europaparlamentet en brådskande resolution om Bangladesh med anledning av uppgifter om brott mot de mänskliga rättigheterna under den bangladeshiska militärens ”Operation Clean Heart” och en uppenbarligen försämrad människorättssituation i landet.

I resolutionen uppmanar vi kommissionen att ”inom ramen för samarbetsavtalet mellan EU och Bangladesh ta upp denna fråga med regeringen i Bangladesh för att få ett slut på kränkningarna” och ”säkra skydd för de mänskliga rättigheterna”. Kan kommissionen informera oss om vilka åtgärder den vidtagit?

Vilka (andra) initiativ planerar kommissionen att ta för att uppmuntra Bangladeshs regering att skydda de mänskliga rättigheterna i landet?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/590 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/590

---

(2004/C 88 E/0603)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0242/03

från Nirj Deva (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2003)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Bangladesh

Stämmer det att regeringen i Bangladesh sedan valen 2001 har infört en terrorregim? Enligt bland annat Amnesty International har politiska mord blivit vanliga, tryckfriheten har begränsats och armén har givits immunitet mot åtal för dess handlingar under Operation Clean Heart (16 oktober 2002-9 januari 2003).

Vad tänker kommissionen göra för att se till att denna straffrihet avskaffas och att personer som anklagas för att ha begått grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna ställs inför rätta?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0170/03 och E-0242/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(25 februari 2003)

Under Europaparlamentets sammanträde den 21 november 2002 gav kommissionen uttryck för unionens djupa oro över situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Bangladesh, den försämrade situationen beträffande den allmänna ordningen i landet och de återkommande rapporterna om tortyr och dödsfall i häkten efter det att Operation Clean Heart inletts. Först nyligen beklagade kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser inför Bangladesh finansminister landets regerings beslut att bevilja de gemensamma brottsbekämpningsorganen immunitet för handlingar som begåtts under Operation Clean Heart. Han uppmanade Bangladeshs regering att inleda en fullständigt öppen undersökning rörande dödsfallen i häkte, vilket tidigare utlovats av premiärminister Khaleda Zia, och att se till att rättsliga åtgärder vidtas mot all personal inom de brottsbekämpande organen som konstateras ansvarig för brott mot de mänskliga rättigheterna.

I artikel 1 i samarbetsavtalet mellan gemenskapen och Bangladesh om partnerskap och utveckling (1) fastställs att respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna i enlighet med den universella deklarationen om de mänskliga rättigheterna ligger till grund för Europeiska unionens och Bangladeshs inrikes- och utrikespolitik och utgör en väsentlig del av avtalet. På grundval av detta erbjuder unionen Bangladeshs regering och civila samhälle en konstruktiv och vittomfattande dialog beträffande mänskliga rättigheter, demokrati och frågor angående styrelseformer. En del i denna samverkansprocess med Bangladeshs regering är det kommande första mötet med gemensamma kommitténs undergrupp specialiserad på mänskliga rättigheter och styrelseformer.

Enligt det nationella vägledande programmet för Bangladesh 2003-2005 som Bangladeshs regering skrivit på skall dessutom 9 miljoner euro avsättas för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter.

Kommissionen vill slutligen framhålla att den aktivt deltar i den lokala samrådsgruppen i Dhaka liksom i Bangladeshs utvecklingsforum, som båda är en plattform där gemenskapen kan ge uttryck för sin oro beträffande mänskliga rättigheter och demokrati till Bangladeshs regering och för att samverka med regeringen i dessa frågor.

---

(1)  EGT L 118, 27.4.2001.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/591 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/591

---

(2004/C 88 E/0604)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0176/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(24 januari 2003)

Ämne:   Konsekvenserna av en liberalisering av jordbruket på världsnivå

I ”Agence Europe” av den 6 november 2002 hänvisas till en av kommissionen genomförd undersökning av konsekvenserna för jordbruket i EU:s medlemsstater av en fullständig liberalisering av världshandeln med jordbruksprodukter.

I artikeln understryks att kommissionsledamot Pascal Lamy har hävdat att en sådan liberalisering skulle innebära förlusten av omkring 85 procent av EU:s samtliga jordbruk. Naturligtvis skulle detta i första hand drabba små och mellanstora familjejordbruk. Var och en kan förstå att en sådan utveckling skulle innebära slutet för jordbruket i EU:s medlemsstater och därmed även för självförsörjningen av livsmedel och för balansen mellan städer och landsbygd.

I detta sammanhang vill jag understryka det paradoxala i att i en tid då Förenta staterna har beslutat att utöka stödet till sina jordbrukare är EU i färd med att vidta åtgärder i syfte att minska stödet till jordbrukare i medlemsstaterna.

Kan kommissionen lämna ut underlaget för slutsatserna i ovannämnda undersökning?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(27 februari 2003)

I motsats till vad frågeställaren påstår hänvisar artikeln i Agence Europe av den 6 november 2002 inte till någon specifik undersökning som genomförts av kommissionen. Mot bakgrunden av jordbrukets betydelse för livsmedelsförsörjningen och när det gäller andra nyttigheter är det otänkbart med en sådan plötslig och fullständig liberalisering av världshandeln med jordbruksprodukter som krävts på vissa håll. En sådan fullständig liberalisering skulle med säkerhet få allvarliga följder för det europeiska jordbrukets hållbarhet ur social, ekonomisk och miljömässig synvinkel. De siffror som nämns i artikeln tjänar som illustration.

EU har dock förbundit sig att följa målen i Dohaförklaringen, enligt vilken förhandlingar skall inledas bland annat i syfte att väsentligen förbättra marknadstillträdet. EU kommer att förhandla med detta som utgångspunkt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/592 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/592

---

(2004/C 88 E/0605)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0207/03

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(27 januari 2003)

Ämne:   Folkomröstningen på Malta

Kan kommissionen ange hur mycket medel Malta beviljas från informations- eller övriga fonder före folkomröstningen? Hur mycket medel har kommissionen anslagit på det hela taget för folkomröstningar i kandidatländerna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(14 februari 2003)

Det sammanlagda föranslutningsstöd som gemenskapen beviljat Malta för åren 2000-2004 uppgår till 38 miljoner euro, i enlighet med rådets förordning (EG) nr 555/2000 av den 13 mars 2000 om genomförande av åtgärder inom ramen för en anslutningsstrategi för Republiken Cypern och Republiken Malta (1). Två miljoner euro som öronmärkts för 2004 kommer dock inte att tas i anspråk på grund av Maltas förväntade anslutning år 2004. Malta kommer följaktligen att få ett föranslutningsstöd om 36 miljoner euro. Av detta belopp har 0,7 miljoner euro anslagits för informationsverksamhet.

Vad gäller folkomröstningar i kandidatländer anges i artikel 49 i fördraget om Europeiska unionen att anslutningsfördraget ”skall föreläggas samtliga avtalsslutande stater för ratifikation i överensstämmelse med deras konstitutionella bestämmelser”. Det är de berörda myndigheterna i respektive land som har ansvaret för genomförandet av en folkomröstning. Kommissionen varken finansierar eller är på något annat sätt engagerad i hur folkomröstningar eller kampanjer i anslutning därtill ordnas i kandidatländerna. Kommissionen genomför däremot en kommunikationsstrategi för utvidgningen i alla medlemsstater och kandidatländer. Strategin är till stor del decentraliserad. I de centraleuropeiska kandidatländerna finansieras den genom Phareprogrammets budget och genomförs av kommissionens delegationer. Närmare uppgifter om finansieringen av de övergripande och enskilda programmen, liksom om det faktiska genomförandet av kommunikationsstrategin finns på kommissionens regelbundet uppdaterade webbplats: http://europa.eu.int/comm/enlargement/communication/index.htm

---

(1)  EGT L 68, 16.3.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/593 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/593

---

(2004/C 88 E/0606)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0208/03

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(3 februari 2003)

Ämne:   Allmänna tjänstehandelsavtalet

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit i syfte att utvärdera konsekvenserna av Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) när det gäller de offentliga tjänsterna i medlemsstaterna?

Om kommissionen inte redan beställt en oberoende utvärdering av konsekvenserna av GATS för de offentliga tjänsterna i medlemsstaterna, har den i så fall för avsikt att göra detta?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(6 mars 2003)

Med tanke på Allmänna tjänstehandelsavtalets (GATS) räckvidd och den flexibilitet som avtalet ger medlemmarna i Världshandelsorganisationen (WTO) vid utformningen av deras åtaganden utgör GATS inget hot mot de offentliga tjänsterna i gemenskapen eller någon annanstans. Kommissionen har därför inte sett något behov av att beställa en oberoende konsekvensutvärdering såsom frågeställaren föreslår.

I sammanhanget bör påpekas att den offentliga och den privata sektorn numera samspelar på flera olika sätt för att tillhandahålla offentliga tjänster. I hur hög grad den offentliga respektive den privata sektorn medverkar beror på nationella traditioner och de rättsliga förutsättningarna som gäller i länderna i fråga. I dag erbjuds offentliga tjänster t.ex. direkt av offentliga leverantörer (genom traditionella offentliga institutioner) eller indirekt (genom offentlig verksamhet på kommersiell grundval). I vissa fall ger medlemmarna en privat leverantör med särskilda eller exklusiva rättigheter i uppdrag att tillhandahålla offentliga tjänster. I andra fall förlitar sig medlemmarna helt på den privata marknaden. Erfarenheten har dessutom visat att det i vissa sektorer som tillhandahåller offentliga tjänster finns möjligheter att öppna sektorn för konkurrens och samtidigt trygga och i många fall förbättra tillgången, kvaliteten och prisöverkomligheten i fråga om tjänsterna. Exempelvis har priserna på fjärrsamtal inom fast telefoni sjunkit med 49 % efter liberaliseringen av telekommunikationssektorn inom gemenskapen utan att tjänsternas tillgänglighet eller kvalitet äventyrats. Tillgången till mobiltelefon har ökat från 22 % till 73 % och internettäckningen ökat från 8 % till 36 % sedan sektorn öppnats för konkurrens. Syftet med den nya lagstiftningsramen i telesektorn är att förbättra konkurrensnivån samtidigt som alla slutanvändare får tillgång till ett fastställt minimiutbud av tjänster till ett överkomligt pris genom direktivet om samhällsomfattande tjänster (1).

GATS tar full hänsyn till de många olika slag av arrangemang som medlemmarna använder för att tillhandahålla sådana tjänster och överlåter helt åt medlemmarna att besluta om vilken modell de skall använda.

För det första omfattar enligt artikel I:3 (c) i GATS avtalet inte sådana offentliga tjänster som tillhandahålls varken på kommersiella grunder eller i konkurrens med en eller flera tillhandahållare av tjänster.

Före det andra finns det enligt avtalet flera olika linjer som WTO-medlemmarna kan välja att följa även när det gäller offentliga tjänster som omfattas av GATS, t.ex. följande:

| — | De kan bestämma att deras åtagande inte skall gälla sådana sektorer där de anser att en konkurrensutsättning skulle kunna hota tillgängligheten, kvaliteten och prisöverkomligheten i fråga om sådana tjänster. Således kan medlemsstaterna upprätthålla tjänsten i form av offentligt eller privat monopol. |
| --- | --- |

—

De kan bestämma att deras åtagande inte skall gälla sådana sektorer där de anser att en konkurrensutsättning skulle kunna hota tillgängligheten, kvaliteten och prisöverkomligheten i fråga om sådana tjänster. Således kan medlemsstaterna upprätthålla tjänsten i form av offentligt eller privat monopol.

| — | De kan öppna tjänsten för konkurrerande leverantörer, men begränsa tillträdet till nationella företag. |
| --- | --- |

—

De kan öppna tjänsten för konkurrerande leverantörer, men begränsa tillträdet till nationella företag.

| — | De kan öppna tjänsten för nationella och utländska leverantörer, men in te göra några frita GATS-åtaganden beträffande den. |
| --- | --- |

—

De kan öppna tjänsten för nationella och utländska leverantörer, men in te göra några frita GATS-åtaganden beträffande den.

| — | De kan göra GATS-åtaganden som omfattar utländska företags rätt att jämte nationella leverantörer tillhandahålla tjänsten. Det står medlemmarna fritt att utforma sektorstäckningen och sakinnehållet för sådana åtaganden på ett sätt som överensstämmer med andra legitima politiska mål. Verksamheter där utländsk konkurrens är oönskad kan av medlemmarna undantas från åtagandena och medlemmarna kan i bindningslistan ange begränsningar i fråga om den nivå för marknadstillträde och nationell behandling som landet åtar sig. |
| --- | --- |

—

De kan göra GATS-åtaganden som omfattar utländska företags rätt att jämte nationella leverantörer tillhandahålla tjänsten. Det står medlemmarna fritt att utforma sektorstäckningen och sakinnehållet för sådana åtaganden på ett sätt som överensstämmer med andra legitima politiska mål. Verksamheter där utländsk konkurrens är oönskad kan av medlemmarna undantas från åtagandena och medlemmarna kan i bindningslistan ange begränsningar i fråga om den nivå för marknadstillträde och nationell behandling som landet åtar sig.

| — | De kan anta inhemska regler och inhemsk lagstiftning samt vidta andra åtgärder för att trygga de allmänna intressena. Exempelvis kan medlemmarna när de öppnar en sektor för konkurrens utforma och genomföra strategier som skall säkerställa tillgängligheten, kvaliteten och prisöverkomligheten i fråga om grundläggande offentliga tjänster, såsom samhällsomfattande tjänster. |
| --- | --- |

—

De kan anta inhemska regler och inhemsk lagstiftning samt vidta andra åtgärder för att trygga de allmänna intressena. Exempelvis kan medlemmarna när de öppnar en sektor för konkurrens utforma och genomföra strategier som skall säkerställa tillgängligheten, kvaliteten och prisöverkomligheten i fråga om grundläggande offentliga tjänster, såsom samhällsomfattande tjänster.

Gemenskapen och andra medlemmar har, när det bedöms nödvändigt, utnyttjat den ovan beskrivna flexibiliteten för att trygga sina offentliga tjänster och det finns inget stöd för att GATS skulle ha påverkat de offentliga tjänsterna inom gemenskapen.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, EGT L 108, 24.4.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/594 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/594

---

(2004/C 88 E/0607)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0247/03

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(5 februari 2003)

Ämne:   Potentiellt missbruk av EU:s associeringsavtal

EU:s nya associeringsavtal med Chile, som Europaparlamentet snart väntas godkänna, är ett långtgående och i många avseenden banbrytande avtal med ett land som inte är ett kandidatland. Detta avtal kommer att välkomnas av många parter på båda sidor om Atlanten.

Enligt kommissionen överensstämmer avtalet fullt ut med de krav som uppställts av Världshandels-organisationen (WTO).

Kan kommissionen meddela hur det är möjligt att kontrollera att tullfriheten inte missbrukas av företag baserade i länder som står utanför avtalet? Hur kan man se till att dessa företag inte utnyttjar Europeiska unionen som en kanal för tullfri export till Chile eller att de utnyttjar Chile som en kanal för tullfri export till Europeiska unionen?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(21 februari 2003)

Handelsdelen i associeringsavtalet mellan EU och Chile är sannerligen ett av de mest nyskapande och ambitiösa avtal som gemenskapen någonsin förhandlat om med ett land som inte är ett kandidatland. Handelsdelen i avtalet trädde i kraft (provisoriskt) den 1 februari 2003.

Såsom parlamentsledamoten nämner anser kommissionen att ett sådant avtal är förenligt med WTO-bestämmelserna, särskilt artikel XXIV i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) och artikel V i Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS).

I likhet med vad som är fallet i alla avtal som omfattar ett frihandelsområde för varor, måste en produkt för att omfattas av tullförmåner anses ha sitt ursprung antingen i gemenskapen eller i Chile när den exporteras. För detta måste den uppfylla de ursprungsregler som fastställs i en särskild bilaga till avtalet (bilaga III med tillägg). Om produkten, när den exporteras, inte är ”helt framställd” hos en av de två parterna måste varor som importeras från tredjeland genomgå tillräcklig bearbetning eller behandling i enlighet med den särskilda ursprungsbestämmelse som fastställts för den slutprodukt som skall exporteras (i praktiken betyder detta att det inte är möjligt att exportera en produkt från t.ex. Brasilien till Chile och återexportera samma produkt till unionen enligt den förmånsbehandling som beviljas inom ramen för avtalet mellan unionen och Chile).

När varor bedöms ha ursprungsstatus måste de vid importen åtföljas av ”ursprungsintyg” som är klart definierade i avtalet. Bilaga III innehåller också bestämmelser om ”administrativt samarbete” enligt vilka varornas ursprungsstatus skall kontrolleras i samarbete med parternas myndigheter (1).

Eventuella tvister i fråga om kontrollerna kan i första hand hänskjutas till en särskild kommitté (den särskilda kommittén för tullsamarbete och ursprungsregler).

Slutligen innehåller associeringsavtalet en allmän tvistlösningsmekanism i händelse av att någon av parterna bryter mot åtagandena enligt avtalet. Enligt detta system, som kan jämföras med WTO:s tvistlösningsmekanism, kan hänvändelse göras till oberoende förlikningsmän, vilkas beslut är bindande och understöds av handelssanktioner.

Det är också värt att nämna att associeringsavtalet innehåller en klausul (artikel 82) beträffande tillämpning av förmånsbehandlingen, som behandlar fall av bedrägeri och systematisk underlåtenhet att tillhandahålla administrativt bistånd när det gäller bland annat ursprung. Under vissa omständigheter kan detta leda till att förmånsbehandlingen tillfälligt avbryts.

---

(1)  Artikel 31.1 i bilaga III: ”Efterkontroll av ursprungsintyg skall göras stickprovsvis eller när importlandets tullmyndigheter har rimliga tvivel beträffande handlingarnas äkthet, de berörda produkternas ursprungsstatus eller uppfyllandet av övriga villkor i denna bilaga”.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/595 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/595

---

(2004/C 88 E/0608)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0264/03

från Joachim Wuermeling (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2003)

Ämne:   Diskriminering av investerare från EU-länder i Tjeckien

Sedan gränserna öppnades har EU-medborgare försökt starta små och medelstora företag i Tjeckien. Inför utvidgningen av EU i maj 2004 har Tjeckien åtagit sig att anpassa sig till EU:s rättsnormer och att bygga upp ett fungerande förvaltnings- och rättssystem för att uppfylla Köpenhamnkriterierna.

Känner kommissionen till fall där utlänningar från EU diskriminerats i förhållande till tjeckiska medborgare då butiker och tjänsteföretag startats?

Stämmer det att man enligt det tjeckiska rättssystemet inte kan väcka klagan mot handlingar begångna av myndigheter?

Stämmer det att tiden att få ett företag infört i handelsregistret kan förkortas med ett år om man betalar mutor?

Känner kommissionen till fallet med herr Engert i Bozi Dar som trakasserats för att han bedriver en skidskola?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 februari 2003)

Medborgare och företag i unionen har till kommissionen ingivit ett litet antal klagomål beträffande etablering av företag och tillhandahållande av tjänster i Tjeckien. Påståenden om diskriminering förekommer dock sällan. De flesta frågor som tas upp rör allmänna problem som har samband med de rättsliga villkoren för företag.

Med tanke på att de utländska direktinvesteringarna under de senaste åren har varit större - utslagna per invånare - i Tjeckien än i något annat kandidatland är antalet klagomål anmärkningsvärt lågt, oavsett med vilket mått man mäter.

Klagomål övervägs noggrant oavsett vad som ligger till grund för dem och behandlas vart och ett för sig. Kommissionen är medveten om att rättsramen för företag i Tjeckien har vissa brister och har belyst dessa i sina återkommande rapporter om framstegen på väg mot anslutningen. Tjeckiens bestämmelser på det handelsrättsliga området och om offentlig upphandling och konkurser är på väg att ändras. Kommissionen följer noga detta arbete i syfte att se till att de nya bestämmelserna är till fullo förenliga med gemenskapslagstiftningen.

Påståendet att det tjeckiska rättssystemet inte tillåter besvär över åtgärder som vidtagits av myndigheter stämmer inte. Alla beslut och andra handlingar av förvaltningsorgan (statliga och lokala myndigheter samt andra myndighetsutövande organ) som berör fysiska och juridiska personers subjektiva rättigheter och skyldigheter kan i princip prövas i domstol (om inte annat anges i lagstiftningen). Undantagen från denna allmänna regel, i lag 150/2002 rörande förfarandeordningen för förvaltningsdomstolar (Act 150/2002 Coll. on Administrative Courts Procedure Code), är relativt få och gäller huvudsakligen hemligstämplad information och frågor som rör statens säkerhet (t.ex. beslut om sådan säkerhetskontroll som individer måste gå igenom för att kunna komma i fråga för vissa poster i civilförvaltningen).

Civilmålsdomstolar är behöriga att pröva beslut av förvaltningsorgan som handhar ärenden som omfattas av civilrätten, familjerätten, arbetsrätten och handelsrätten (jfr. artikel 7 och artikel 244 och följande artiklar i förfarandeordningen för civilmålsdomstolar), medan sådana domstolar (i princip särskilda paneler i regionala domstolar) som fungerar som förvaltningsdomstolar (enligt förfarandeordningen för förvaltningsdomstolar) har behörighet för alla andra processer i samband med vilka beslut av offentliga och privata inrättningar som fungerar som förvaltningsorgan prövas eller i samband med vilka sådana inrättningar beskylls för rättsöverträdelser i annan form än genom beslut eller för overksamhet (jfr artiklarna 2-4 och artikel 65 och följande artiklar i lag 150/2002).

Rättslig prövning av förvaltningsbeslut är fortfarande ett relativt nytt koncept i tjeckisk rätt och även om de grundläggande rättsakterna är tämligen tydliga är den praktiska tillämpningen av dessa inte alltid enhetlig. Högsta förvaltningsdomstolen, som skall göra de regionala domstolarnas rättspraxis i förvaltningsrättsliga ärenden mer enhetlig, börjar nu uppta sitt arbete.

Tjeckien har också en väl inarbetad ombudsmannainrättning till vilken klagomål rörande förvaltningsärenden kan inges.

Vad beträffar parlamentsledamotens hänvisning till mutor, förfogar kommissionen inte över några väsentliga bevis till stöd för sådana anklagelser.

Det har tagits flera initiativ i syfte att förbättra förvaltningen av handelsregistret, men dessa har inte ännu burit frukt. En parlamentsledamots utkast till lag om privatisering av handelsregistret (i syfte att skapa ett oberoende, tillförlitligt organ) avvisades av deputeradekammaren i december 2001.

Frågor rörande handelsregistret tas upp regelbundet av företag i Tjeckien och i gemenskapen och av handelskamrarna i Tjeckien. Frågan om effektiv förvaltning av handelsregistret belystes i 2002 års återkommande rapport och kommissionen fortsätter att följa utvecklingen i ärendet.

Kommissionen känner inte till det fall i Bozi Dar som parlamentsledamoten hänvisar till, men är beredd att ta ett väl underbyggt klagomål från herr Engert i beaktande.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/596 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/596

---

(2004/C 88 E/0609)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0277/03

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(7 februari 2003)

Ämne:   Import av sodakarbonat

Har kommissionen för avsikt att utreda Förenta staternas dumpning av sodakarbonat på EU-marknaden? Tänker kommissionen, under den kommande WTO-rundan, ge sitt stöd till att importtullarna behålls på denna produkt? Ämnar kommissionen, om tullarna ändå måste avskaffas, se till att detta avskaffande sker på ett successivt och kontrollerat sätt?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(10 mars 2003)

Kommissionen önskar, vad beträffar frågan om amerikanska företags dumpning av sodakarbonat (kristallsoda, dinatriumkarbonat) på EU-marknaden, meddela parlamentsledamoten att antidumpnings- förfaranden genomförs på grundval av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1). Gemenskapsindustrin måste enligt förordningen som regel inge ett klagomål till kommissionen för att ett antidumpningsförfarande skall kunna inledas. Klagomålet skall innehålla tillräckliga bevis för dumpning och för därav vållad skada. Hittills har inget klagomål mottagits. Om ett klagomål inges till kommissionen, kommer detta naturligtvis snabbt att prövas.

Gemenskapen föreslår vad beträffar de multilaterala förhandlingarna inom ramen för Doha-utvecklings-agendan att samtliga WTO-medlemmar skall gå med på en väsentlig sänkning av alla tullar, särskilt genom att dessa trängs samman i ett smalare band av tullar i syfte att undanröja tulltoppar och höga tullar. En sådan mekanism bör, med hänsyn till att huvudmålet för denna förhandlingsrunda är hållbar utveckling och till att undantag och fortsatt skydd för vissa sektorer endast leder till snedvridningar och kostnader som utvecklingsländerna - särskilt de minst utvecklade länderna - blir lidande av, tillämpas utan skydd för någon sektor. Detta hindrar dock inte att gemenskapen kan föreslå sådana tidsscheman för genomförandet som tar hänsyn till situationen i ekonomiskt känsliga sektorer i gemenskapen.

---

(1)  EGT L 56, 6.3.1996.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/597 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/597

---

(2004/C 88 E/0610)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0306/03

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2003)

Ämne:   Människorättssituationen i Zimbabwe

Känner kommissionen till det hot med brandbomber som Amani Trust, som är en icke-statlig organisation som ger stöd åt tortyroffer, utsattes för den 22 januari? Känner kommissionen också till att Amani Trust på grund av detta har tvingats stoppa sin verksamhet?

Känner kommissionen dessutom till vad som har hänt Job Shikala som är parlamentsledamot för MDC, Gabriel Shumba som är jurist och arbetar för den icke-statliga organisationen Människorättsforum, Charles Mutama, biskop Shumba och T Magaya? Det framgår av läkarundersökningar att dessa fem personer har blivit torterade med elchocker.

Är kommissionen beredd att höra sig för om dessa medborgares öde, och om den aktuella situationen för Amani Trust samt att offentliggöra resultaten av förfrågningarna via ett svar på denna fråga?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(7 mars 2003)

Kommissionen är medveten om de faktauppgifter som parlamentsledamoten anger och som kan betraktas som konkreta exempel på den pågående försämringen av situationen i Zimbabwe när det gäller de mänskliga rättigheterna. I rapporter från kommissionens delegation i Harare bekräftas det ökade antalet fall med politiskt motiverat våld, varav några nämns av parlamentsledamoten.

Unionen har reagerat genom att den 20 februari 2003 utfärda en förklaring i vilken uttrycks dess oro över de godtyckliga arresteringar och den omänskliga behandling och tortyr som nyligen drabbat medlemmar av oppositionen och organisationer från det civila samhället. Unionen uppmanar Zimbabwes regering att upphöra med alla övergrepp och hot och allt våld mot sådana medlemmar. Unionen uppmanar starkt regeringen och alla politiska aktörer att inleda en seriös dialog för att få bukt med de nuvarande överväldigande problem som Zimbabwe ställts inför på det humanitära, sociala och ekonomiska området.

Respekten för de mänskliga rättigheterna, som utgör en av Cotonouavtalets grundsatser, är ett av de villkor vars uppfyllande ständigt övervakas inom ramen för rådets beslut av den 18 februari 2002 beträffande avslutande av samråd enligt artikel 96 i Cotonouavtalet. Således bevakar kommissionen noggrant situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna och har vidtagit och kommer att fortsätta att vidta lämpliga åtgärder till följd av den allt sämre situationen i detta land. Kommissionen kan emellertid inte utföra efterforskningar och rapportera om individuella fall.

Kommissionen beklagar djupt de övergrepp som drabbat Amani Trust och som tvingade organisationen att upphöra med sin verksamhet. Amani Trust var en oberoende och ansedd organisation som gav stöd till offer för alla former av organiserat våld och vars arbete under svåra omständigheter i Zimbabwe alltid uppskattades.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/598 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/598

---

(2004/C 88 E/0611)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0401/03

från Roy Perry (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2003)

Ämne:   Öppenhet i tillämpningen av radio- och TV-lagstiftningen i Republiken Tjeckien

Kommissionen kritiserade i sin senaste återkommande rapport av den 9 oktober 2002 rörande Republiken Tjeckien (1) landets fortsatta avsaknad av öppenhet och stabilitet i samband med frågor om äganderätt till och kontroll av kommersiella TV-stationer. Kommissionen noterade att det nu har uppkommit en tvist nr 2 i denna fråga som kanske också måste lösas med internationellt skiljedomsförfarande. Kommissionen noterade vidare att det tjeckiska radio- och TV-rådet bör säkerställa en aktuell, objektiv och effektiv tillämpning av radio- och TV-lagstiftningen och att det fortfarande är mycket viktigt att upprätta och effektivt övervaka ett öppet och förutsägbart regelverk.

På vilket sätt kommer kommissionen att fortsätta med övervakningen av hur de tjeckiska myndigheterna hanterar problemen från det förflutna, som till exempel fallet med TV3, som nämns i den återkommande rapporten (”tvist nr 2 i denna fråga”), varvid investerare från EU-länderna diskriminerades i samband med ett beslut om överföring av licenser som fattades av det tjeckiska radio- och TV-rådet? Har kommissionen planerat några särskilda åtgärder?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(13 mars 2003)

De synpunkter kommissionen ger uttryck för i sin återkommande rapport (2) för år 2002 återspeglar de två pågående tvisterna rörande utländska investeringar i tjeckiska kommersiella TV-stationer samt meningsskiljaktigheterna i mitten av år 2002 (vilka nu förefaller ha lösts) inom Tjeckien rörande kontrollen över landets största kommersiella TV-kanal. Den omständigheten att dessa tre ärenden kunde utvecklas antyder att de tjeckiska myndigheterna bör vidta åtgärder i syfte att förbättra situationen i TV-sektorn, genom ändring av den berörda lagstiftningen eller av regleringspraxisen eller genom ändring av båda dessa.

Kommissionen försökte i 2002 års rapport även belysa regleringsmyndighetens centrala roll i ett sådant sammanhang, särskilt under en period då (till följd av att ny lagstiftning antagits under senare tid) prejudikat skapas och regleringsmyndighetens auktoritet måste befästas.

I gemenskapens regelverk på det audiovisuella området specificeras inte några särskilda krav i fråga om reglering av TV-sektorn eller i fråga om sådana licensieringsförfaranden som stått i centrum för TV3-tvisten. I enlighet med det s.k. ”Television utan gränser”-direktivet (3) skall medlemsstaterna vara i stånd att effektivt genomföra regelverket, vilket ger kommissionen möjlighet att uttrycka synpunkter på de allmänna regleringsförhållandena i TV-sektorn och att kräva förbättringar. Den kan dock inte kräva att en viss reglerings- eller licensieringsmodell skall tillämpas.

Det har förekommit många kontakter mellan tjänstemän inom kommissionen och parter som berörs av TV3-tvisten och kommissionen fortsätter att följa utvecklingen mycket noga. Kommissionen tar mycket allvarligt på påståenden om diskriminering och på de åligganden som hör samman med övervakningen av kandidatländerna. Den kommer att på lämpligt sätt ta upp utvecklingen i TV-sektorn i sin övervaknings-rapport för 2003.

Kommissionens utrymme för ”särskilda åtgärder” i affärstvister såsom TV3-tvisten är dock begränsat, särskilt när sådana tvister är under rättslig prövning. Den utländska investeraren inledde en rättsligt förfarande i Tjeckien omedelbart efter det att regleringsmyndigheten fattat sitt beslut. Tingsrätten (Municipal Court) i Prag avvisade förfarandet och den tjeckiska författningsdomstolen överväger för närvarande ett överklagande. Den utländska investeraren står nu också i begrepp att inleda ett förfarande på grundval av ett bilateralt fördrag rörande investeringsfrågor vilket ingåtts mellan Belgien och Luxemburg, å ena sidan, och Tjeckien, å andra sidan. De rättsliga förfarandena måste ha sin gång. Kommissionen kommer att fortsätta att för de tjeckiska myndigheterna framhålla vikten av effektiv övervakning av en öppen och förutsägbar regelram.

---

(1)  SEK(2002) 1402, kapitel 20, s. 99-101.

(2)  KOM(2002) 700 slutlig.

(3)  Rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (EGT L 298, 17.10.1989).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/599 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/599

---

(2004/C 88 E/0612)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0796/03

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(14 mars 2003)

Ämne:   Byråkrati och EUF

Olika välgörenhetsorganisationer och icke-statliga organisationer har nyligen påtalat att 11,2 miljarder euro från EUF för projekt i kampen mot aids, tuberkulos och malaria blockerats på grund av administrativa problem.

Skulle kommissionen kunna bekräfta detta faktum och dessa siffror?

Skulle kommissionen kunna upplysa om vilka åtgärder som vidtagits och som för närvarande vidtas för att å ena sidan sätta stopp för denna situation och för att å andra sidan hindra att den upprepas?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(28 april 2003)

Denna fråga erbjuder kommissionen ett välkommet tillfälle att klargöra något som nämndes i tidningarna och som kan anses vara ett stort missförstånd om hur Europeiska utvecklingsfonden (EUF) fungerar.

Gemenskapen har infört EUF för att stödja länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) genom femåriga finansprotokoll. Genom sjätte, sjunde och åttonde EUF, med verksamhet fram till dess att nionde EUF började gälla den 1 april 2003, har AVS-länderna tilldelats sammanlagt 32,4 miljarder euro (1). Vid utgången av februari 2003 hade åtaganden gjorts för 92 % (29,7 miljarder euro) och utbetalningar för 66 % (21,3 miljarder euro) av detta belopp. Detta innebär att 2,7 miljarder euro alltjämt var tillgängliga för åtaganden (vilka enligt planerna huvudsakligen skall göras under 2003) och 11,1 miljarder euro för utbetalningar.

I motsats till vad som hävdas enligt de uppgifter som parlamentsledamoten hänvisar till var dessa medel inte öronmärkta för projekt mot aids, tuberkulos och malaria. Medel från sjätte, sjunde och åttonde EUF tilldelades för nationella program, olika övergripande instrument (strukturanpassningsstöd, skuldminskning, katastrofbistånd osv.) samt regionalt samarbete och regional integration.

En liten del av de medel som tilldelades för regionalt samarbete öronmärktes 2002 för ett bidrag på 60 miljoner euro från EUF till den globala fonden för bekämpning av aids, tuberkulos och malaria (Global Fund to Fight Aids, Tuberculosis and Malaria). Detta belopp har ännu inte betalats ut eftersom förhandlingarna om bidragsavtalet pågår mellan den globala fonden och kommissionen. I enlighet med bestämmelserna i Cotonouavtalet måste det i bidragsavtalet med den globala fonden garanteras att bidraget från EUF kommer att användas till förmån för AVS-länderna. Vi förväntar oss att detta bidragsavtal kommer att ingås inom kort.

Dessutom innehåller gemenskapsbudgeten ett åtagande avseende ett bidrag på 60 miljoner euro till den globala fonden.

---

(1)  Det sammanlagda tillgängliga beloppet för sjätte, sjunde och åttonde EUF, som även innefattar samarbete med utomeuropeiska länder och territorier, är 32,8 miljarder euro.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/600 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/600

---

(2004/C 88 E/0613)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0830/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(18 mars 2003)

Ämne:   Frosinones kommuns utnyttjande av medel från programmet Kultur 2000

I september 2002 presenterade det italienska ekonomiministeriets tillsynsmyndighet en utgiftsredovisning för de medel som ställts till förfogande av Europeiska unionen.

Av denna studie framgår även på ett mycket oroväckande sätt hur långsamt och ineffektivt vissa lokala myndigheter handlägger tilldelningen av projekt.

Även Europeiska kommissionen har vid ett flertal tillfällen framfört liknande varningar om att de lokala myndigheterna inte har utnyttjat de europeiska medlen i tillräcklig omfattning.

Mot bakgrund av att särskilt vissa lokala myndigheter, till exempel Frosinones kommun, är i stort behov av att utnyttja europeiska medel för att framhäva det gemensamma kulturarvet med dess mångfald och traditioner, uppmuntra konstnärers kreativitet och rörlighet och främja tillgång till och spridning av konst och kultur, önskar jag att kommissionen lämnar upplysningar om följande:

| 1. | Har Frosinones kommun inkommit med förslag till projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har Frosinones kommun inkommit med förslag till projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har man mottagit finansiering för sådana projekt? |
| --- | --- |

2.

Har man mottagit finansiering för sådana projekt?

| 3. | Har dessa medel utnyttjats? |
| --- | --- |

3.

Har dessa medel utnyttjats?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/600 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/600

---

(2004/C 88 E/0614)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0892/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(21 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Fiumicinos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande. Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala och regionala myndigheter, till exempel kommunen Fiumicino, har ett särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Fiumicino lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Fiumicino lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Fiumicino beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Fiumicino beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/601 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/601

---

(2004/C 88 E/0615)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0978/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Anconas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Ancona, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till att förstärka det gemensamma kulturområdet, som präglas av en stor mångfald och olika traditioner, och till att främja kreativt tänkande och yrkesmässig rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kommissionen uppmanas att besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Ancona lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Ancona lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Ancona beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Ancona beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/601 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/601

---

(2004/C 88 E/0616)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0979/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Carraras utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Carrara, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Carrara lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Carrara lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Carrara beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Carrara beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/602 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/602

---

(2004/C 88 E/0617)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0980/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Florens utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Florens, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Florens lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Florens lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Florens beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Florens beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/602 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/602

---

(2004/C 88 E/0618)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0981/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Livornos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Livorno, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Livorno lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Livorno lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Livorno beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Livorno beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/603 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/603

---

(2004/C 88 E/0619)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0982/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Maceratas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Macerata, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Macerata lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Macerata lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Macerata beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Macerata beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/603 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/603

---

(2004/C 88 E/0620)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0983/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Massas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Massa, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Massa lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Massa lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Massa beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Massa beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/604 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/604

---

(2004/C 88 E/0621)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0984/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Perugias utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Perugia, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Perugia lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Perugia lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Perugia beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Perugia beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/604 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/604

---

(2004/C 88 E/0622)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0985/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Pesaros utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Pesaro, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Pesaro lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Pesaro lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Pesaro beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Pesaro beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/605 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/605

---

(2004/C 88 E/0623)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0986/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Pisas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Pisa, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Pisa lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Pisa lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Pisa beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Pisa beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/605 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/605

---

(2004/C 88 E/0624)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0987/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Pistoias utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Pistoia, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Pistoia lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Pistoia lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Pistoia beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Pistoia beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/606 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/606

---

(2004/C 88 E/0625)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0988/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Pratos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Prato, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Prato lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Prato lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Prato beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Prato beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/606 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/606

---

(2004/C 88 E/0626)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0989/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Sienas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Siena, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Siena lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Siena lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Siena beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Siena beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/607 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/607

---

(2004/C 88 E/0627)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0990/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Ternis utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Terni, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Terni lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Terni lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

| 2. | Har kommunen Terni beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Terni beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

Gemensamt kompletterande svar

på de skriftliga frågorna E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03, E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03, E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 och E-0990/03 ingivet av Viviane Reding på kommissionens vägnar

(30 juli 2003)

Kommissionen vill gärna uppmärksamma parlamentsledamoten på att programmet Kultur 2000 är ett gemenskapsprogram som grundar sig på Europaparlamentets och rådets beslut. Programmet administreras direkt av kommissionen och är inte ett finansieringsinstrument inom ramen för strukturfonderna. Det är alltså viktigt att notera att medlen för programmet Kultur 2000 inte förvaltas av de lokala eller regionala myndigheterna utan direkt av kommissionen enligt de regler och kriterier som anges i beslutet om att inrätta programmet.

Programmet Kultur 2000 syftar till att ge stöd åt projekt som samproduceras och samfinansieras av minst tre aktörer som är etablerade i minst tre av de länder som deltar i programmet. Villkoren och kriterierna för att delta i programmet Kultur 2000 fastställs i de inbjudningar att lämna förslag som offentliggörs varje år. Deltagarna svarar genom att skicka sina projekt direkt till kommissionen.

Det stöd som ges är direkt avhängigt av att projekten genomförs på ett tillfredsställande sätt (av de kulturorganisationer som ansvarar för de utvalda projekten). Projekten övervakas av kontoret för programmet Kultur 2000.

Dessutom vill kommissionen uppmärksamma parlamentsledamoten på att all information om de projekt som får stöd genom programmet Kultur 2000 finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/culture/c2000

Pesaro var 2002 den enda kommun - bland dem som omfattas av parlamentsledamotens fråga - som lade fram ett projekt som ledande deltagare inom ramen för Kultur 2000. Projektet valdes ut och har fått bidrag på 82 987 euro.

För närmare upplysningar kan parlamentsledamoten också vända sig till de nationella myndigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/608 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/608

---

(2004/C 88 E/0628)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0915/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(24 mars 2003)

Ämne:   Uppgifter om EU/FN:s världslivsmedelsprogram

Hur mycket bistånd gav EU via FN:s världslivsmedelsprogram till nödhjälp i södra Afrika (Malawi, Zambia, Moçambique, Zimbabwe och Lesotho) under åren 2001 och 2002?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(29 april 2003)

Sedan april 2002 har direkt ekonomiskt bistånd till Världslivsmedelsprogrammet (WFP) från budgetposten för tryggad livsmedelsförsörjning (B 7-20) för lokala och regionala inköp av livsmedel till Södra Afrika anslagits för Zimbabwe och Zambia av medel budgeterade för 2001 och 2002 till ett sammanlagt belopp av 72,5 miljoner euro. Detta motsvarar 157 900 ton livsmedel och fördelar sig enligt följande:

| Land/Budgetår | 2001 års budget (från B7-20) | 2002 års budget (från B7-20) | Totalt (från B 7-20) |
| --- | --- | --- | --- |
| euro | miljoner ton | euro | miljoner ton | euro | miljoner ton |
| Zimbabwe | 10 500 000 | 19 300 | 42 000 000 | 93 500 | 52 500 000 | 112 800 |
| Zambia | | | 20 000 000 | 45 100 | 20 000 000 | 45 100 |
| TOTALT 2002 Södra Afrika | 10 500 000 | 19 300 | 62 000 000 | 138 600 | 72 500 000 | 157 900 |

Land/Budgetår

2001 års budget (från B7-20)

2002 års budget (från B7-20)

Totalt (från B 7-20)

euro

miljoner ton

euro

miljoner ton

euro

miljoner ton

Zimbabwe

10 500 000

19 300

42 000 000

93 500

52 500 000

112 800

Zambia

20 000 000

45 100

20 000 000

45 100

TOTALT 2002 Södra Afrika

10 500 000

19 300

62 000 000

138 600

72 500 000

157 900

För Malawis del ges gemenskapens livmedelsbistånd till landets regering (direktbistånd) och regeringen använder sig av WFP för att distribuera detta. Under 2002 har Malawis regering ingått kontrakt lokalt med WFP för ca 6,0 miljoner euro av bidragen från gemenskapen.

Från budgetposten B7-210 i gemenskapens allmänna budget beviljades 2002 ett belopp på 10,4 miljoner euro till WFP som humanitärt bistånd. WFP beviljades inget humanitärt bistånd under 2001 för de fem aktuella länderna.

Det humanitära biståndet under 2002 fördelar sig enligt följande:

| — | Malawi: WFP beviljades 320 000 euro för att berika 1 000 miljoner ton majs och distribuera den till terapeutiska utspisningscentra. |
| --- | --- |

—

Malawi: WFP beviljades 320 000 euro för att berika 1 000 miljoner ton majs och distribuera den till terapeutiska utspisningscentra.

| — | Zambia: WFP beviljades 5 000 000 euro för att förse 114 000 flyktingar i sex flyktingläger i Zambia med 12 000 miljoner ton livsmedel. |
| --- | --- |

—

Zambia: WFP beviljades 5 000 000 euro för att förse 114 000 flyktingar i sex flyktingläger i Zambia med 12 000 miljoner ton livsmedel.

| — | Zimbabwe: WFP beviljades 5 112 090 euro för att stärka WFP:s och dess partners kapacitet att distribuera livsmedel, i synnerhet beträffande urval och registrering av biståndsmottagare samt övervakning under och efter distributionen. |
| --- | --- |

—

Zimbabwe: WFP beviljades 5 112 090 euro för att stärka WFP:s och dess partners kapacitet att distribuera livsmedel, i synnerhet beträffande urval och registrering av biståndsmottagare samt övervakning under och efter distributionen.

Utöver detta har direkta ekonomiska bidrag från medlemsstaterna kanaliserats genom WFP.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/609 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/609

---

(2004/C 88 E/0629)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1117/03

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne:   Märkning av livsmedel efter utvidgningen

Inom en mycket kort tid kommer utvidgningen att äga rum. Efter utvidgningen kommer det att finnas 19 officiella språk och olika former av skrifttyper i EU. Detta kan leda till stora problem vid märkning av livsmedel. Varuetiketterna blir överfulla och oöversiktliga och det råder en klar brist på enhetlighet i fråga om uppgifter som skall anges på varuetiketten.

Det lämpligaste vore att komplettera de uppgifter som är obligatoriska enligt gemenskapslagstiftningen med ett antal symboler (bildtecken) som lätt går att känna igen, och dessa kunde ange produktegenskaper som till exempel: lämplig för diabetiker, vegetarisk, biologiskt odlad, fettsnål, hantverksmässigt tillverkad, lokal specialitet, genetiskt modifierad, inte testad på djur, osv.

Kan kommissionen meddela mig om den planerar att sätta upp en dylik omfattande förteckning med bildtecken och att göra det bindande att använda denna förteckning vid varumärkning? Om detta inte är fallet, hur ämnar kommissionen då förebygga det eventuella problemet med överfulla varuetiketter?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 maj 2003)

Kommissionen vill för det första betona att flerspråkiga etiketter som regel är ett resultat av praxis bland livsmedelsproducenterna snarare än av den gällande lagstiftningen på området. I direktiv 2000/13/EG (1) fastställs det i huvudsak att informationen på etiketterna skall vara på ett språk som konsumenten lätt kan förstå, och att den medlemsstat där produkten säljs kan kräva att denna information inom statens territorium skall förekomma på ett eller flera språk, som valts ut bland EU:s officiella språk. I de flesta medlemsstater krävs bara ett enda språk.

Enligt dessa bestämmelser finns det inget som hindrar att angivelserna på etiketterna avfattas på flera språk, under förutsättning att informationen är lätt att förstå och placerad på ett tydligt ställe, så att den i enlighet med vad som sägs i direktivet kan ses och läsas på ett enkelt sätt och så att den inte riskerar att plånas ut.

Dessa principer kommer naturligtvis också att gälla efter den förestående utvidgningen.

Kommissionen delar emellertid parlamentsledamotens åsikt att en överdriven användning av flerspråkiga etiketter riskerar att göra upplysningarna på etiketterna mindre tydliga och svårare att läsa, särskilt vid små förpackningar. Det finns redan exempel på vissa diskutabla märkningar i detta avseende, oberoende av utvidgningen.

Generellt sett önskar kommissionen att det sker en anpassning av EU:s lagstiftning om märkning av livsmedel, bl.a. för att garantera att upplysningarna på etiketterna är tydliga och lätta att läsa. Med tanke på detta har det nyligen påbörjats en utvärdering av lagstiftningen för att fastställa inom vilka områden denna anpassning bör ske. Utvärderingen skall utgöra grundval för utarbetande av förslag och kommer att avslutas i slutet av 2003.

I samband med detta kan man överväga hur symboler och piktogram skulle kunna användas.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel, EGT L 109, 6.5.2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/610 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/610

---

(2004/C 88 E/0630)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1297/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   Massakern i Kashmir

Enligt uppgifter i olika massmedier har konflikten i den del av Kashmir som Indien kontrollerar åter förvärrats.

Den 24 mars 2003 mördades 24 hinduer i Nadi Marg söder om Srinagar. Bland offren fanns elva kvinnor och två barn.

Det verkar som om massakern var en hämnd för mordet dagen innan på Abdul Majid Dar, före detta ledare för Hizbul Mujahedin, en av de viktigaste gerillarörelserna som kämpar mot Indien.

Händelserna väcker en rädsla för att konflikten mellan Indien och Pakistan skall flamma upp när världens uppmärksamhet nästan helt är riktad mot Irakfrågan.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om händelsen? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om händelsen?

| — | Kommissionen har säkert följt med hur relationerna mellan Indien och Pakistan utvecklat sig. Hur ser kommissionen på utvecklingen på medellång/lång sikt? |
| --- | --- |

—

Kommissionen har säkert följt med hur relationerna mellan Indien och Pakistan utvecklat sig. Hur ser kommissionen på utvecklingen på medellång/lång sikt?

| — | Vad har den gjort eller ämnar den göra för att få de stridande parterna att nå samförstånd? |
| --- | --- |

—

Vad har den gjort eller ämnar den göra för att få de stridande parterna att nå samförstånd?

| — | Vilken roll anser den att EU kan spela för att lösa konflikten? |
| --- | --- |

—

Vilken roll anser den att EU kan spela för att lösa konflikten?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(12 maj 2003)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning att spänningen mellan Indien och Pakistan fortfarande ger anledning till stor oro. Kommissionen känner också väl till händelserna i Nandimarg och har i klara ordalag fördömt denna vålds- och terroristaktion, som har lett till en sådan tragisk förlust av oskyldiga liv.

Kommissionsledamoten för yttre förbindelser har uttryckt sin vrede och solidaritet i ett brev till sin indiske motpart, utrikesminister Yashwant Sinha, och ordförandeskapet har gjort sammaledes på unionens vägnar.

Kommissionen anser att en fredlig lösning är den enda framkomliga vägen i konflikten mellan Indien och Pakistan. EU har fört denna konsekventa politik sedan många år. Kommissionen påminner regelbundet Indien och Pakistan om deras eget ansvar och kommer att fortsätta med påtryckningarna för att få ett slut på den gränsöverskridande terrorismen och för att dialogen mellan de båda ländernas regeringar skall återupptas.

EU medger att relationerna mellan Indien och Pakistan är av avgörande betydelse för fred och trygghet i världen och ägnar frågan ständig uppmärksamhet, oavsett vad som händer i övriga delar av världen. Kommissionen har också gett sitt fulla stöd till världssamfundets ansträngningar att engagera båda parterna i en snabb nedtrappning av spänningarna på kort sikt, och att gå vidare mot en fredlig lösning på längre sikt. En fredlig uppgörelse kan endast nås av de stridande parterna själva, och världssamfundets roll är att uppmana båda sidor att vidta nödvändiga åtgärder för detta.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/611 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/611

---

(2004/C 88 E/0631)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1342/03

från Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(9 april 2003)

Ämne:   Religionsfrihet i Indien

Den 26 mars i år godkände parlamentet i delstaten Gujarat i nordvästra Indien ett lagförslag från regeringen om religiösa tvångsomvändelser: ”Freedom of Religion Bill”.

Missionsnyhetsbyrån Misna har gjort en sammanfattning av vad denna åtgärd innebär:

| a) | En person som befinns skyldig till att ha föranlett tvångsomvändelser riskerar upp till tre års fängelse och böter på 50 000 rupier (drygt tusen euro). |
| --- | --- |

a)

En person som befinns skyldig till att ha föranlett tvångsomvändelser riskerar upp till tre års fängelse och böter på 50 000 rupier (drygt tusen euro).

| b) | En omvändelse anses laglig och icke åtalbar endast om den erkänts av myndigheterna och officiellt godkänts av distriktsdomstolen. |
| --- | --- |

b)

En omvändelse anses laglig och icke åtalbar endast om den erkänts av myndigheterna och officiellt godkänts av distriktsdomstolen.

| c) | En omvändelse som bedöms äkta och frivillig men som saknar det nödvändiga godkännandet från den behöriga domstolen kan ge ett års fängelse och tusen rupier i böter (cirka tjugo euro) för den omvände. |
| --- | --- |

c)

En omvändelse som bedöms äkta och frivillig men som saknar det nödvändiga godkännandet från den behöriga domstolen kan ge ett års fängelse och tusen rupier i böter (cirka tjugo euro) för den omvände.

Till saken hör att lagen tillkommit under en period då polismyndigheterna genomför en ovanlig folkräkning, där man samlar in uppgifter om den kristna befolkningen under perioden 1998-2003, bland annat om deras antal och orsakerna till deras närvaro i området, antalet omvändelser som gjorts, antalet barn som fötts under perioden samt antalet äktenskap mellan kristna och personer som tillhör andra religioner.

Denna lag, som sedan tidigare har motsvarigheter i andra indiska delstater, exempelvis Tamil Nadu, Madhya Pradesh och Orissa, har tillkommit i ett klimat av starka hot och spänningar gentemot de kristna och muslimska minoriteterna, något som Indiens styrande parti, Bharatiya Janata Party, med sin politik på ett inte obetydligt sätt bidragit till. Jag skulle därför vilja veta följande:

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om händelserna i Indien och i synnerhet i ovannämnda delstater? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om händelserna i Indien och i synnerhet i ovannämnda delstater?

| — | Tänker kommissionen utöva påtryckningar mot den federala indiska regeringen för att denna hos myndigheterna i Gujarat skall utverka ett omedelbart stopp för den verksamhet som går stick i stäv med landets lagar, exempelvis registrering av enskilda folkgrupper eller religiösa grupper? |
| --- | --- |

—

Tänker kommissionen utöva påtryckningar mot den federala indiska regeringen för att denna hos myndigheterna i Gujarat skall utverka ett omedelbart stopp för den verksamhet som går stick i stäv med landets lagar, exempelvis registrering av enskilda folkgrupper eller religiösa grupper?

| — | Vilken form av diplomatiska påtryckningar tänker kommissionen utöva för att de indiska medborgarna skall garanteras den fulla religionsfrihet som de har rätt till enligt deklarationen om de mänskliga rättigheterna, vilket även inbegriper rätten till omvändelse? |
| --- | --- |

—

Vilken form av diplomatiska påtryckningar tänker kommissionen utöva för att de indiska medborgarna skall garanteras den fulla religionsfrihet som de har rätt till enligt deklarationen om de mänskliga rättigheterna, vilket även inbegriper rätten till omvändelse?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 maj 2003)

Kommissionen känner till att delstatsförsamlingen i Gujarat, såsom parlamentsledamoten uppger, har för avsikt att anta en lag om religionsfrihet och att denna lag kan komma att få negativa verkningar för religiösa minoriteter. Såsom parlamentsledamoten påpekar är detta inte en fråga som endast rör Gujarat, eftersom det finns liknande bestämmelser i andra delstater, t.ex. Tamil Nadu, Madhya Pradesh och Orissa, vilket ger intryck av att sådana lagar på delstatsnivå kan sprida sig. Lagförslaget är för närvarande inte helt och hållet tillgängligt i sin exakta lydelse, men kommissionen kommer givetvis att hålla sig noggrant underrättad om händelseutvecklingen.

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro för att denna typ av delstatslagar potentiellt sett skulle kunna begränsa det indiska folkets rätt att utöva religionsfrihet.

Kommissionen kommer att handlägga denna fråga på samma sätt som den handlägger alla andra frågor som rör demokrati och mänskliga rättigheter i Indien, dvs. genom sin ömsesidigt överenskomna policy för regelbunden, fortlöpande och konstruktiv dialog med den indiska regeringen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/612 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/612

---

(2004/C 88 E/0632)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1507/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(5 maj 2003)

Ämne:   Insolvens inom Grundig AG och skydd av arbetstillfällen i Portugal

I massmedia rapporterades den 14 april 2003 att Grundig AG på egen begäran förklarats insolvent av marknadsdomstolen i Nürnberg i Tyskland.

I Braga i Portugal kontrollerar Grundig företaget Car Intermedia System (CIS) ned nästan 700 anställda. Företaget producerar bilradioapparater och påverkar även omkring 30 procent av produktionen vid Fehst Componentes Lda som har mer än 300 anställda, vilket visar att CIS kan vara lönsamt som ett självständigt företag.

Grundigs betydelse för sysselsättningen och den regionala utvecklingen i Braga är mycket stor, och besluten i Tyskland kom därför som en dålig nyhet. Några sysselsättningsalternativ finns inte och andra multinationella företag har under den senaste tiden flyttat sin verksamhet från norra Portugal, vilket gjort att arbetslösheten ökat.

Jag önskar därför svar på följande frågor:

| 1. | Vilka gemenskapsstöd har gått till Grundiggruppen, till exempel till Car InterMedia System, och vilka villkor har funnits för stöden? |
| --- | --- |

1.

Vilka gemenskapsstöd har gått till Grundiggruppen, till exempel till Car InterMedia System, och vilka villkor har funnits för stöden?

| 2. | Vilka åtgärder kommer att vidtas för att trygga produktionen vid CIS i Braga och de direkta och indirekta arbetstillfällen som verksamheten där leder till, med hänsyn till att Portugal för närvarande har den starkast ökande arbetslösheten i Europeiska unionen? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder kommer att vidtas för att trygga produktionen vid CIS i Braga och de direkta och indirekta arbetstillfällen som verksamheten där leder till, med hänsyn till att Portugal för närvarande har den starkast ökande arbetslösheten i Europeiska unionen?

Kompletterande svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(2 december 2003)

Kommissionen kan härmed upplysa frågeställaren om att Grundigkoncernen har mottagit följande stöd:

| — | Från Europeiska socialfonden (ESF)
  Gemenskapens stödram I
  En tabell översänds direkt till frågeställaren och till parlamentets generalsekretariat.
  Gemenskapens stödram II
  Det senast registrerade förfarandet i fråga om Grundigkoncernens bägge projekt inom ramen för åtgärd 1 (”Estimular a modernização empresarial do PRIME”) var att näringsministern godkände datumen och ESF-beloppen i nedanstående tabell:











  (Belopp euro) |
| --- | --- |
| Nr | Initiativtagare | Projektnr | Datum för beslut | ESF-investering | Stödberättigande investering från ESF | ESF-stöd |
| 502302178 | GRUNDIG - SIST. DE ELECTRONICA, LDA. | 00/06144 | 12.12.2002 | 300 249,29 | 165 717,70 | 99 430,62 |
| 503263834 | GRUNDIG - SIST. DE ELECTRONICA, LDA. | 00/13274 | 18.8.2003 | 363 272,99 | 333711,15 | 197413,84 |

—

Från Europeiska socialfonden (ESF)

Gemenskapens stödram I

En tabell översänds direkt till frågeställaren och till parlamentets generalsekretariat.

Gemenskapens stödram II

Det senast registrerade förfarandet i fråga om Grundigkoncernens bägge projekt inom ramen för åtgärd 1 (”Estimular a modernização empresarial do PRIME”) var att näringsministern godkände datumen och ESF-beloppen i nedanstående tabell:

(Belopp euro)

Nr

Initiativtagare

Projektnr

Datum för beslut

ESF-investering

Stödberättigande investering från ESF

ESF-stöd

502302178

GRUNDIG - SIST. DE ELECTRONICA, LDA.

00/06144

12.12.2002

300 249,29

165 717,70

99 430,62

503263834

GRUNDIG - SIST. DE ELECTRONICA, LDA.

00/13274

18.8.2003

363 272,99

333711,15

197413,84

| — | Inom ramen för Prime-programmet (”Programa de Incentivos à Modernização Económica”) har ingen utbetalning gjorts till nämnda projekt.
  Gemenskapens stödram III |
| --- | --- |

—

Inom ramen för Prime-programmet (”Programa de Incentivos à Modernização Económica”) har ingen utbetalning gjorts till nämnda projekt.

Gemenskapens stödram III

| — | Projekt nr 42/4655 för åtgärd 3.3 (”Inovação e Internacionalização de Estruturas Empresariais”) har lagts fram inom ramen för Pedip Il-programmet (”Programa Estratégico de Dinamização e Modernização da Indústria Portuguesa”), och den 16 augusti 2001 godkändes ESF-komponenten med ett slutligt stödbelopp på 92 480 187 escudos (461 289,23 euro).
  Alla utestående betalningar har gjorts. |
| --- | --- |

—

Projekt nr 42/4655 för åtgärd 3.3 (”Inovação e Internacionalização de Estruturas Empresariais”) har lagts fram inom ramen för Pedip Il-programmet (”Programa Estratégico de Dinamização e Modernização da Indústria Portuguesa”), och den 16 augusti 2001 godkändes ESF-komponenten med ett slutligt stödbelopp på 92 480 187 escudos (461 289,23 euro).

Alla utestående betalningar har gjorts.

| — | Från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF)
  Företaget ”Car InterMedia System” (CIS) har fått samfinansiering från ERUF till ett belopp av 1473867,72 euro, vilket fördelas enligt följande:






  — | 84285,26 euro till ett projekt som godkändes den 31 december 1992 inom ramen för Strideprogrammet (gemenskapens stödram I), |
| --- | --- | --- |

—

Från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF)

Företaget ”Car InterMedia System” (CIS) har fått samfinansiering från ERUF till ett belopp av 1473867,72 euro, vilket fördelas enligt följande:

—

84285,26 euro till ett projekt som godkändes den 31 december 1992 inom ramen för Strideprogrammet (gemenskapens stödram I),

| — | totalt 1 389 582,46 euro inom ramen för programmet för modernisering av de ekonomiska strukturerna (gemenskapens stödram II).
  Det sistnämnda beloppet gäller finansiering av följande projekt:






  — | ”Calibração de instrumentos” som godkändes den 31 december 1999. |
| --- | --- | --- |

—

totalt 1 389 582,46 euro inom ramen för programmet för modernisering av de ekonomiska strukturerna (gemenskapens stödram II).

Det sistnämnda beloppet gäller finansiering av följande projekt:

—

”Calibração de instrumentos” som godkändes den 31 december 1999.

| — | ”Modernização tecnológica” som godkändes den 17 april 1998. |
| --- | --- |

—

”Modernização tecnológica” som godkändes den 17 april 1998.

| — | ”Diagnóstico e análise estratégica” som godkändes den 29 december 1995. |
| --- | --- |

—

”Diagnóstico e análise estratégica” som godkändes den 29 december 1995.

Stödet från ERUF tilldelades medlemsstaterna inom ramen för en stödordning som kommissionen godkänt. Varje medlemsstat skall se till att gemenskapsbestämmelserna efterlevs.

Om det inom fem år från de behöriga myndigheternas beslut att bevilja stöd från strukturfonderna sker en väsentlig förändring i en samfinansierad verksamhet på grund av att en samfinansierad produktionsverksamhet upphör eller flyttar, är medlemsstaterna skyldiga att underrätta kommissionen. I artikel 30.4 i rådets förordning om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (som gäller för programperioden 2000-2006) fastställs att när sådana ändringar inträffar skall artikel 39 om finansiella korrigeringar gälla.

För att undvika problem med flyttning fastställs i riktlinjerna om statligt stöd för regionala ändamål som kommissionen antog den 10 mars 1998 att de finansierade tillgångarna och de arbetstillfällen som skapats skall kvarstå minst fem år från genomförandet av den investering för vilken stöd beviljats.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/613 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/613

---

(2004/C 88 E/0633)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1555/03

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne:   Avvärjande av alkoholens skadeverkningar i Finland

Jag vill tacka för det svar som kommissionsledamot Frits Bolkestein gav å kommissionens vägnar den 14 april 2003 angående fråga P-0870/03 (1).

Kommissionsledamot Bolkestein besvarade dock inte min fråga om möjligheterna att tillämpa artiklarna 30 och 95 i grundfördraget.

Därför ställer jag slutdelen av frågan på nytt:

| — | Kan en medlemsstat vidta åtgärder om den kan påvisa, att en helt obegränsad privatinförsel (avskaffande av importbegränsningarna för alkoholdrycker) ger upphov till sådana allvarliga problem som beskrivs i grundfördragets artikel 30, nämligen problem som hänför sig till allmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet samt hälsa, eller särskilda problem som rör folkhälsan i enlighet med artikel 95? |
| --- | --- |

—

Kan en medlemsstat vidta åtgärder om den kan påvisa, att en helt obegränsad privatinförsel (avskaffande av importbegränsningarna för alkoholdrycker) ger upphov till sådana allvarliga problem som beskrivs i grundfördragets artikel 30, nämligen problem som hänför sig till allmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet samt hälsa, eller särskilda problem som rör folkhälsan i enlighet med artikel 95?

| — | Vilka åtgärder är möjliga i ett sådant läge? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder är möjliga i ett sådant läge?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 juni 2003)

I artikel 26 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (2) fastställs att Danmark, Finland och Sverige skall ha rätt att tillämpa restriktioner när det gäller den mängd punktskattebelagda varor som resande för eget bruk, utan vidare betalning av punktskatt, kan föra in på sitt territorium från andra medlemsstater. Undantagen upphör att gälla vid utgången av 2003. Direktivet grundar sig på artikel 99 (nuvarande artikel 93) i EG-fördraget. En eventuell förlängning av giltighetstiden för de undantag som beviljas i artikel 26 i direktivet kan endast åstadkommas genom att artikeln ändras på grundval av samma bestämmelse i fördraget. Det är således inte möjligt att förlänga giltighetstiden för undantagen på grundval av artikel 30 eller 95 i EG-fördraget.

Utanför beskattningsområdet skulle alla former av icke-skattemässiga åtgärder som medlemsstaterna av folkhälsoskäl antar på icke-harmoniserade områden och som skulle kunna resultera i begränsad import av spritdrycker behöva bedömas från fall till fall, så att det kan avgöras huruvida de uppfyller villkoren i artikel 30 i EG-fördraget, eller villkoren i artikel 95 om det berörda området redan omfattas av harmoniseringsåtgärder på gemenskapsnivå.

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 85.

(2)  EGT L 76, 23.3.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/614 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/614

---

(2004/C 88 E/0634)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1690/03

från Anders Wijkman (PPE-DE) till kommissionen

(21 maj 2003)

Ämne:   Kött av vilt, så kallat bushmeat

Kommissionen arbetar med att ta fram en miljöhandledning för projekt inom utveckling och samarbete och i titeln på denna handledning står det att den handlar om hur miljöfrågor skall integreras i utveckling och ekonomiskt samarbete. EU har åtagit sig att inlemma miljöfrågorna i andra områden av politiken, något som är av yttersta vikt.

För närvarande står det ingenting om kött av vilt, så kallat bushmeat, i denna handledning, trots att frågor som berör sådant kött ingår som ett led i skogsvårds- och fattigdomsproblematiken. Projekt inom utveckling och samarbete kan i högst betydande grad påverka tjuvskyttet och de kanaler som utnyttjas inom den illegala handeln.

Är kommissionen beredd att låta problematiken kring bushmeat i sin helhet ingå i denna handledning?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(25 juli 2003)

Frågan om kött från vilda djur, så kallat bushmeat, är synnerligen viktig. För uppskattningsvis 150 miljoner fattiga människor - en åttondel av världens fattigaste - erbjuder djurlivet en viktig utkomstmöjlighet, och i och med utvecklingen av turismen blir detta allt vanligare. I de områden där djurlivet är på tillbakagång anpassar sig den fattiga befolkningen till detta, men ofta på bekostnad av sitt uppehälle, eftersom inkomsterna minskar, utkomstmöjligheterna blir snävare och sårbarheten ökar.

Lindrandet av fattigdomen utgör den övergripande principen för kommissionens politik för utvecklingssamarbete. I denna politik kommer kommissionen bättre än tidigare att integrera frågan om kött av vilt.

Detta sker på tre sätt:

| — | Den miljöhandledning som utarbetats för utvecklings- och samarbetsprojekt, Integrating environment concerns into development and economic cooperation, kommer att genomgå en översyn i slutet av 2003 och början av 2004, och frågor rörande kött från vilda djur kommer att tas med i handledningen. |
| --- | --- |

—

Den miljöhandledning som utarbetats för utvecklings- och samarbetsprojekt, Integrating environment concerns into development and economic cooperation, kommer att genomgå en översyn i slutet av 2003 och början av 2004, och frågor rörande kött från vilda djur kommer att tas med i handledningen.

| — | Miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar som utförs på rätt sätt borde kunna identifiera risker och eventuella riskreducerande åtgärder på detta område. De strategiska miljöbedömningarna, som skall ske på sektorsnivå, är idealiska hjälpmedel i detta sammanhang. Genom den reviderade handledningen kommer frågorna om kött från vilda djur att ges tillbörlig uppmärksamhet i de strategiska miljöbedömningarna. |
| --- | --- |

—

Miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar som utförs på rätt sätt borde kunna identifiera risker och eventuella riskreducerande åtgärder på detta område. De strategiska miljöbedömningarna, som skall ske på sektorsnivå, är idealiska hjälpmedel i detta sammanhang. Genom den reviderade handledningen kommer frågorna om kött från vilda djur att ges tillbörlig uppmärksamhet i de strategiska miljöbedömningarna.

| — | I flera projekt eller program som finansieras med gemenskapsmedel berörs frågor om kött från vilda djur. Bland dessa kan nämnas Ecofac (bevarande och utnyttjande av skogsekosystem i Centralafrika), som finansieras med regionala medel från Europeiska utvecklingsfonden, MIKE (övervakning av illegal jakt på elefanter), som finansieras genom budgetpost B7 6200, och ett nytt pilotprojekt i nordöstra Gabon i syfte att utveckla en förvaltning för djurlivet i de stora skogsområdena i Centralafrika, likaså finansierat genom budgetpost B7 6200. Resultaten av dessa projekt kan utnyttjas för fallstudier och för att främja god praxis. |
| --- | --- |

—

I flera projekt eller program som finansieras med gemenskapsmedel berörs frågor om kött från vilda djur. Bland dessa kan nämnas Ecofac (bevarande och utnyttjande av skogsekosystem i Centralafrika), som finansieras med regionala medel från Europeiska utvecklingsfonden, MIKE (övervakning av illegal jakt på elefanter), som finansieras genom budgetpost B7 6200, och ett nytt pilotprojekt i nordöstra Gabon i syfte att utveckla en förvaltning för djurlivet i de stora skogsområdena i Centralafrika, likaså finansierat genom budgetpost B7 6200. Resultaten av dessa projekt kan utnyttjas för fallstudier och för att främja god praxis.

Försök görs också att begränsa införseln av olagligt kött från vilda djur till EU. Så infördes till exempel nyligen genom ett beslut av kommissionen (1) nya regler enligt vilka det är förbjudet för privatpersoner att till unionen importera alla former av kött och mjölk från tredjeland. Därmed har de tidigare undantagen, som tillät import av små mängder kött och mjölk för personligt bruk, avskaffats. De nya reglerna om privat import understöds genom en affischkampanj på en rad olika språk. Affischerna har anslagits på flera av inreseställena i unionen i syfte att informera resenärerna om de nya reglerna.

---

(1)  Kommissionens beslut nr 2002/995/EG av den 9 december 2002 om tillfälliga skyddsbestämmelser för import av animaliska produkter för privat konsumtion, EGT L 353, 30.12.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/615 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/615

---

(2004/C 88 E/0635)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1706/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(22 maj 2003)

Ämne:   Medstat- och Medstat II-programmen

Kommissionen ställer sedan 1996 ett belopp på 50 miljoner euro till förfogande ur gemenskapsbudgeten för programmen Medstat och Medstat II.

Pengarna skall användas för att stödja och främja statistiksystemen i partnerländerna i Medelhavsområdet.

Kan kommissionen ge mig en detaljerad förteckning över mottagarna av detta stöd, och visa hur mycket som betalts ut i varje enskilt fall?

Kan kommissionen säga vem det är som fattar besluten om stödmottagarna och vilka kriterier som gäller för urvalet av dem?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 juli 2003)

Medstat - Statistiksamarbete mellan EU och Medelhavsländerna - Fas 1: 20 miljoner euro

Medstat - Statistiksamarbete mellan EU och Medelhavsländerna - Fas 2: 30 miljoner euro

Medstat, fas 1

Medstatprogrammet omfattar inte direkt stöd utan tillhandahållande av tekniskt bistånd, överföring av kunskap, harmonisering och utbyte av information osv.

Det är de nationella statistiska instituten i de tolv partnerländerna i Medelhavsområdet som är Medstatprogrammets förmånstagare. Övriga förmånstagare är alla de Medelhavsinstitutioner som är engagerade i att samla in, sammanställa och sprida slutlig statistik och metauppgifter och som således -tillsammans med de nationella statistiska instituten - omfattar det som är allmänt känt som Medelhavs-områdets nationella statistiska system (Mediterranean National Statistical Systems). Programmet är också till nytta för de viktigaste användarna av statistiska uppgifter, inbegripet regeringar i samband med utformningen av ekonomisk, social och sektorsinriktad politik.

Den preliminära fördelningen i finansieringsförslaget, som godkändes av kommissionen i juli 1996, för direkt bistånd till de statistiska systemen (framför allt de statistiska kontoren) i partnerländerna i Medelhavsområdet var följande:

| (i euro) |
| --- |
| Regionala projekt och arbetsgrupper | 6 305 000 |
| Studiebesök och samråd | 4 320 000 |
| Informationsteknik och infrastruktur | 3 000 000 |
| Utbildning | 2 466 000 |
| Seminarier och arbetsgrupper | 806 000 |
| Förvaltning och styrkommittéer | 622 200 |
| Programförvaltning | 1 800 000 |
| Databaser och informationsspridning | 680 800 |
| Totalt | 20 000 000 |

(i euro)

Regionala projekt och arbetsgrupper

6 305 000

Studiebesök och samråd

4 320 000

Informationsteknik och infrastruktur

3 000 000

Utbildning

2 466 000

Seminarier och arbetsgrupper

806 000

Förvaltning och styrkommittéer

622 200

Programförvaltning

1 800 000

Databaser och informationsspridning

680 800

Totalt

20 000 000

En detaljerad tabell med en förteckning över projekten, namnen på konsulterna och de planerade beloppen och utbetalningarna fram till nu liksom den nuvarande balansen (bilaga 1) skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

Medstat, fas 2

Medstat 2 sörjer för förlängning av de åtgärder som vidtagits inom ramen för Medstat 1 och i det projektdokument som utarbetades 2001 anges preliminärt följande fördelning:

| (i euro) |
| --- |
| Med - Utbildning | 3 000 000 |
| MED IS (Informationssystem) | 2 700 000 |
| MED-Comext (Extern handel) | 3 000 000 |
| MED-NA (Nationalräkenskaper) | 3 000 000 |
| MED-ENV (Miljö) | 2 000 000 |
| MED-MIGR (Migration) | 2 000 000 |
| MED-TOUR (Turism) | 1 800 000 |
| MED-TRANS (Transport) | 1 500 000 |
| MED-AGRI (Jordbruk) | 2 500 000 |
| MED-SOC (Social statistik) | 2 500 000 |
| Eventuella kompletterande projekt | 2 000 000 |
| Slutlig utvärdering | 500 000 |
| Förvaltning av programmet | 1 000 000 |
| Oförutsedda utgifter | 2 500 000 |
| Totalt | 30 000 000 |

(i euro)

Med - Utbildning

3 000 000

MED IS (Informationssystem)

2 700 000

MED-Comext (Extern handel)

3 000 000

MED-NA (Nationalräkenskaper)

3 000 000

MED-ENV (Miljö)

2 000 000

MED-MIGR (Migration)

2 000 000

MED-TOUR (Turism)

1 800 000

MED-TRANS (Transport)

1 500 000

MED-AGRI (Jordbruk)

2 500 000

MED-SOC (Social statistik)

2 500 000

Eventuella kompletterande projekt

2 000 000

Slutlig utvärdering

500 000

Förvaltning av programmet

1 000 000

Oförutsedda utgifter

2 500 000

Totalt

30 000 000

I direktörskommittén träffas åtminstone en gång om året ordförandena och generaldirektörerna för de statistiska myndigheterna i partnerländerna i EU och Medelhavsområdet, inbegripet Efta-länderna, generaldirektoraten för yttre förbindelser, EuropeAid och Eurostat. Diskussionerna i kommittén är inriktade på de beslut och strategiska riktlinjer som skall antas. I dess arbete ingår också att utarbeta en kritisk rapport om de åtgärder som vidtagits sedan det senaste mötet och riktlinjer för arbetet på kort och medellång sikt. De prioriteringar och riktlinjer som fastställs ligger till grund för förvaltningen av programmet och ger indikationer beträffande de medel som måste anslås. På grundval av dessa uppgifter beslutar kommissionen om finansiering av åtgärderna.

Medstat, fas 1. I det finaniseringsförslag som godkändes av kommissionen i juli 1996 fastställs i artikel V, Genomförandeförfaranden, att det regionala programmet för statistiskt samarbete kommer att samordnas av kommissionen (Eurostat och generaldirektoratet EuropeAid) i samarbete med nationella statistiska kontor i EU:s medlemsstater. Programmet kommer att genomföras av nätverket vid Centre Européen de Statistiques et de Développement.

Medstat, fas 2. När det gäller programmets andra fas beslutades att det skulle undersökas huruvida ett konkurrensmässtigt anbudsförfarande i samband med ett sådant speciellt uppdrag skulle ge resultat. Följaktligen inleddes ett selektivt anbudsförfarande under andra halvåret av 2002. Förfarandet pågår fortfarande.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/617 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/617

---

(2004/C 88 E/0636)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1716/03

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(23 maj 2003)

Ämne:   Poul Nielsons uttalanden om Förenta staternas närvaro i Irak

Fredagen den 9 maj 2003 gjorde EU:s utvecklingskommissionär ett antal uttalanden i vilka han sådde tvivel om Förenta staternas avsikter i Irak. Nielson konstaterade bland annat, att han tror att Förenta staterna på detta sätt är på väg att bli medlem av OPEC, och att amerikanerna har kontroll över oljan. Enligt Nielson är det mycket svårt att se saken på annat sätt.

Dessa uttalanden är helt oacceptabla. Amerikanernas närvaro i Irak skall säkra att landet inte bryter ihop och att intäkterna från den irakiska oljan används för att bygga upp Irak till ett modernt, demokratiskt samhälle utan islamsk fundamentalism. Världen kan inte leva med diktaturstater som utövar terror både internt och externt. Var och en kan inse att det skulle vara en katastrof för irakierna om koalitionen lämnade landet nu och lät de inbördes stridande grupperingarna förstöra landets framtid.

Kommissionen är ett kollegium som inte kan tillåta att de enskilda kommissionsledamöterna framför avvikande åsikter till politiska frågor. Anser kommissionen att Poul Nielsons uttalanden representerar kommissionens officiella ståndpunkt beträffande den internationella koalitionens närvaro i Irak?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(4 augusti 2003)

Vad kommissionsledamoten med ansvar för utveckling faktiskt sade, och vad som låg till grund för hans resonemang, är följande: Om FN inte får en avgörande roll i återuppbyggnadsfasen blir det mycket svårt för Förenta staterna att undvika att hamna i rollen som maktbärare och som den som har kontroll över oljan. Det centrala budskapet är att det enda sättet att undvika detta problem är att helhjärtat sörja för multilateralt samarbete och legitimitet. Detta kan ske endast om det inte är ockupationsmakten som styr. Om ockupationsmakten inte tar ett steg tillbaka när det gäller upprättande av systemet och tilldelning av betydande oljeresurser (som kan legitimeras endast genom FN:s medverkan), finns det risk för att de irakier som utses av Förenta staterna inte betraktas som det rätta valet av andra irakier. För att situationen i Irak skall kunna stabiliseras och normaliseras krävs det ett brett stöd från det irakiska folket.

Kommissionsledamotens uttalande överenstämmer väl med beskrivningen av ockupationsmaktens roll (”myndigheten”) i FN:s säkerhetsråd den 22 maj 2003.

Naturligtvis gav kommissionsledamoten i sitt uttalande uttryck för sin egen analys av situationen - en varken särskilt originell eller kontroversiell analys. Mogens Camre kunde också ha fått vägledning genom den grundliga och konstruktiva debatt om Irak som hölls i Europaparlamentets plenarsammanträde i Strasbourg den 14 maj 2003, där kommissionsledamoten med ansvar för utveckling representerade kommissionen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/618 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/618

---

(2004/C 88 E/0637)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1768/03

från John Cushnahan (PPE-DE) till kommissionen

(28 maj 2003)

Ämne:   Rehabilitering av offer för tortyr

Håller kommissionen med om att en av de viktigaste prioriteringarna i det efterkrigstida Irak måste vara att ta itu med det irakiska folkets behov, framför allt i fråga om dem som råkat ut för tortyr och omänsklig behandling, vilka bäggedera var så vanliga under Saddam Husseins regim? Utanför Irak finns det många rehabiliteringscenter där personer som överlevt tortyr i Irak fått behandling. Håller kommissionen med om att det är oerhört viktigt att dessa center får fortsätta med sitt betydelsefulla arbete? Det har emellertid skett en omprioritering inom EU från rehabilitering av offer för tortyr i riktning mot förebyggande av tortyr och detta har lett till en drastisk nedskärning av EU:s anslag för sådan rehabilitering, nämligen från 14,5 miljoner euro 2001 till 8,2 miljoner euro 2002, vilket innebär en minskning med 45 procent. Kan kommissionen instämma med att det är viktigt att EU ger anslag både till förebyggande av tortyr och till rehabilitering av offer för tortyr? Har kommissionen för avsikt att ompröva denna nedskärning av EU:s anslag för rehabilitering av offer för tortyr, för att detta oerhört viktiga arbete skall kunna fortsättas?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(2 juli 2003)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning om att en eventuell humanitär insats bör riktas in på det irakiska folkets behov, särskilt på dem som fått utstå tortyr och omänsklig behandling under Saddam Husseins regim. Kommissionen håller för närvarande på att undersöka vilka insatser som på kort och medellång sikt skulle kunna ges stöd i Irak när det väl inrättats en lämplig politisk ram för kommissionens bidrag till Iraks återuppbyggnad efter kriget. De mänskliga rättigheterna, bl.a. rehabilitering av tortyroffer, anses vara ett av de områden som möjligen bör prioriteras.

Kommissionen har genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) beslutat sig för att anta ett mer strategiskt tillvägagångssätt för finansiering. I kommissionens meddelande från maj 2001 beträffande mänskliga rättigheter och demokratisering (1) angavs fyra tematiska prioriteringar för framtida stöd från EIDHR, bl.a. bekämpning av tortyr. I linje med behovet av att rikta in de begränsade medlen mer effektivt betonade kommissionen även att EU i största möjliga mån bör försöka rikta in sig på förebyggande av tortyr och mindre på stöd till rehabiliteringscentrum. I det programplaneringsdokument för EIDHR för 2002-2004 som följde på detta noterades att finansieringen på lång sikt skulle riktas om till förebyggande av tortyr.

Finansieringen av rehabiliteringscentrumen har skurits ned samtidigt som åtgärder vidtagits för att progressivt minska deras nuvarande beroende av finansiering från gemenskapen så att de kan söka medel från andra källor. I 2001 års infordran skars den maximala andelen stöd till rehabiliteringsprojekt ned till 60 % för centrum som befinner sig i EU och till 80 % för projekt utanför EU. Dessa procenttal sänktes ytterligare, till 50 % respektive 75 %, i 2002 års infordran. Den vikt som under bedömningsprocessen fästs vid hållbarhetsfrågor är i detta sammanhang en avgörande faktor när kommissionen fattar sina finansieringsbeslut. Under 2001 och 2002 var ”institutionell förstärkning”, vilket även innefattar utveckling av förmågan att anskaffa medel, dessutom uttryckligen stödberättigad.

2002 års förslagsinfordran var utformad som en fortsättning på denna process. Infordran, som omfattade 25 miljoner euro, avsåg finansiering av projekt för förebyggande av tortyr och rehabiliteringscentrum, och avsikten var att tilldela dessa två verksamhetsområden 1/3 respektive 2/3 av tillgängliga medel. Alla inlämnade projekt bedömdes av två experter, en med erfarenhet inom projektförvaltning och en annan inom psykiatri/psykologi. Projekten poängsattes, rangordnades och valdes ut så att det uppnåddes en balans i den geografiska fördelningen av de föreslagna åtgärderna.

Kvaliteten på de projekt som av olika rehabiliteringscentrum lämnades in för åtgärder inom EU (budgetpost B5-813) ledde faktiskt till resultat med respekt för den planerade fördelningen. De projekt som lämnats in av centrum utanför EU fick däremot ganska låga poäng (ibland under miniminivån), med den följden att den planerade fördelningen 2/3-1/3 inte kunde iakttas vid valet av dugliga rehabiliteringsprojekt. Runt 4,5 miljoner euro avsattes till centrum utanför EU (för perioden 2002-2003) med runt 8 miljoner euro till projekt för förebyggande av tortyr. Runt 4 miljoner euro avsattes till rehabiliterings-centrum i EU och 2 miljoner euro till projekt till stöd för tortyroffer.

När det gäller sannolikheten för att vissa centrum måste stängas för att de inte lyckats erhålla stöd från gemenskapen måste detta ses mot bakgrund av den uttalade strategin att övergå från rehabilitering till förebyggande och de ovan nämnda åtgärderna i samband med denna strategiändring. Stöd till centrum kan endast ges i enlighet med konkurrensregler som utformats för att se till att EU:s skattebetalare får valuta för pengarna genom att endast de bästa förslagen, som uppfyller vissa kvalitativa minimikrav, erhåller finansiering.

Det kan inte göras någon omfördelning av medel från 2003 års budget till rehabiliteringscentrumen. Detta skulle leda till nedskärningar inom andra viktiga EIDHR-prioriteringar på de mänskliga rättigheternas område, det skulle strida mot programplaneringen för EIDHR och skulle inte kunna verkställas i enlighet med de bestämmelser som fastställts i den ändrade budgetförordningen (2). Ytterligare en infordran avseende 5,5 miljoner euro beräknas dock äga rum under 2003 för centrum i EU.

---

(1)  KOM(2001) 252 slutlig.

(2)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 16.9.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/619 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/619

---

(2004/C 88 E/0638)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1891/03

från Margrietus van den Berg (PSE) och Jan Wiersma (PSE) till kommissionen

(6 juni 2003)

Ämne:   Irans verksamhet på det nukleära området

Europeiska unionen förhandlar som bäst om ett handelsavtal med Iran. Iran bedriver verksamhet på det nukleära området av ett slag som inte medger Internationella atomenergiorganet (IAEA) fullständig insyn. I februari 2003 besöktes Iran av tjänstemän från IAEA. De är fortfarande inte övertygade om landets avsikter och har begärt att Iran skriftligen skall besvara deras frågor.

Håller kommissionen med om att fullständig insyn i verksamhet på det nukleära området utgör en förutsättning för ett handelsavtal?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta om det inte medges någon fullständig insyn?

Är kommissionen beredd att avbryta förhandlingarna i avsaknad av fullständig insyn?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 juli 2003)

Unionen har vid upprepade tillfällen påpekat att frågan om massförstörelsevapen är en av dem som inger störst oro i förbindelserna med Iran. Kommissionen erkänner Irans rätt att såsom part i fördraget om icke- spridning av kärnvapen utveckla kärnenergi för fredliga ändamål men hävdar samtidigt med eftertryck unionens åsikt att Iran måste visa fullständig öppenhet i enlighet med detta avtal. Kommissionen välkomnar i det sammanhanget rapporten från Internationella atomenergiorganet (IAEA), men noterar med oro att Iran påstås ha underlåtit att uppfylla vissa av sina förpliktelser enligt säkerhetskontrollavtalet i anslutning till fördraget om icke-spridning av kärnvapen. Kommissionen litar på att Iran utan dröjsmål åtgärdar dessa brister och ser till att ansluta sig till relevanta internationella instrument för att åstadkomma ytterligare öppenhet.

Unionen kommer att hålla Irans framsteg på detta område under ständig uppsikt. Det skulle utan tvekan underlätta förhandlingarna om ett handels- och samarbetsavtal om Iran inom en nära framtid vidtog positiva åtgärder när det gäller landets verksamhet på kärnenergiområdet och exempelvis visade större öppenhet. I motsatt fall skulle effekten också bli motsatt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/620 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/620

---

(2004/C 88 E/0639)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1902/03

från Lord Inglewood (PPE-DE) till kommissionen

(11 juni 2003)

Ämne:   Mervärdesskatt och den europeiska konstmarknaden

Delar kommissionen slutsatserna i rapporten ”VAT and the European Art Market”, som European Fine Art Foundation gav ut 2003? Om så inte är fallet, varför? Kommer kommissionen att lägga fram ett förslag om ett enhetligt registreringssystem, vilket föreslås i rapporten?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(14 juli 2003)

Större delen av utredningen om mervärdesskatt och den Europeiska konstmarknaden (”VAT and the European Art market”) ingår i en detaljerad vägledning för konsthandlare med förklaringar över de mervärdesskattemässiga förpliktelser som medlemsstaterna har infört. Kommissionen lovordar Europeiska konststiftelsen (European Fine Arts Foundation) för att ha tagit initiativet till att sammanställa och offentliggöra denna information.

Sedan direktivet rörande behandlingen av tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg (1) antagits, vilket det hänvisas till i Europeiska konststiftelsens utredning, är kommissionen helt och hållet införstådd med begreppet ”one stop shop” som innebär att handlarna kan fullgöra sina skattemässiga förpliktelser i den medlemsstat där de är etablerade. Kommissionen har i detta avseende beställt en större utredning om de förpliktelser som de skattskyldiga personer har som vill bedriva handel i sitt eget land och i andra medlemsstater. Det pågår för närvarande ett offentligt samråd om slutsatserna i denna utredning på webbplatsen ”Din röst i Europa” (2). Kommissionen kommer att beakta de synpunkter som inkommit genom detta samråd när den utarbetar ett förslag rörande en förenkling av förpliktelser, bl.a. registrerings-förpliktelser, vilket den avser att göra under 2004.

---

(1)  Rådets direktiv 2002/38/EG av den 7 maj 2002 om ändring och ändring för begränsad tid av direktiv 77/388/EEG vad gäller mervärdesskatteordningen för radio- och televisionssändningar samt vissa tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg, EGT L 128, 15.5.2002.

(2)  http://europa.eu.int/yourvoice/consultations/index_sv.htm

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/620 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/620

---

(2004/C 88 E/0640)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2041/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(19 juni 2003)

Ämne:   Kränkningar av religionsfriheten i Ryssland genom exklusiva samarbetsavtal med den ryska ortodoxa kyrkan

Kommissionen ombes beakta följande:

| — | Ryssland är, enligt 1993 års författning, en sekulär stat utan statsreligion och vars religiösa organisationer är skilda från staten och lika inför lagen. |
| --- | --- |

—

Ryssland är, enligt 1993 års författning, en sekulär stat utan statsreligion och vars religiösa organisationer är skilda från staten och lika inför lagen.

| — | Den federala lagen om religion från 1997 fastslår att religiösa organisationer varken får verka som statliga institutioner eller ledsaga myndigheters verksamhet med religiösa ceremonier. |
| --- | --- |

—

Den federala lagen om religion från 1997 fastslår att religiösa organisationer varken får verka som statliga institutioner eller ledsaga myndigheters verksamhet med religiösa ceremonier.

Trots detta har den ryska ortodoxa kyrkan ingått avtal med

| — | försvarsministeriet (1997) i syfte att ”arbeta tillsammans för att återuppväcka den ryska arméns och flottans ortodoxa traditioner”, |
| --- | --- |

—

försvarsministeriet (1997) i syfte att ”arbeta tillsammans för att återuppväcka den ryska arméns och flottans ortodoxa traditioner”,

| — | utbildningsministeriet (augusti 1999) i syfte att ”utbilda den unga generationen i ’andens högre moraliska värden’” (här skall särskilt påminnas om den ortodoxa kyrkans flitiga försök att utvidga sitt inflytande inom det ryska skolsystemet), |
| --- | --- |

—

utbildningsministeriet (augusti 1999) i syfte att ”utbilda den unga generationen i ’andens högre moraliska värden’” (här skall särskilt påminnas om den ortodoxa kyrkans flitiga försök att utvidga sitt inflytande inom det ryska skolsystemet),

| — | hälsoministeriet och utrikesministeriet (den 5 mars 2003 respektive den 6 mars 2003). |
| --- | --- |

—

hälsoministeriet och utrikesministeriet (den 5 mars 2003 respektive den 6 mars 2003).

| — | flera lokala ryska förvaltningsmyndigheter. |
| --- | --- |

—

flera lokala ryska förvaltningsmyndigheter.

Denna fortsatta och pågående ökning i antalet avtal mellan den ryska ortodoxa kyrkan och olika statliga organ, på såväl federal som lokal nivå, innebär att denna kyrka nu åtnjuter ett exceptionellt och diskriminerande inflytande på andra religiösa samfunds bekostnad, inbegripet exklusiv tillgång till fängelser, militärförläggningar, skolor och sjukhus.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund, besvara följande frågor?

| — | Är kommissionen medveten om dessa avtal mellan den ryska ortodoxa kyrkan och den ryska staten vilka innebär diskriminering gentemot andra religiösa samfund? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen medveten om dessa avtal mellan den ryska ortodoxa kyrkan och den ryska staten vilka innebär diskriminering gentemot andra religiösa samfund?

| — | Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att åter säkra religionsfriheten i Ryssland, i enlighet med landets egen författning och federala lagstiftning? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att åter säkra religionsfriheten i Ryssland, i enlighet med landets egen författning och federala lagstiftning?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 juli 2003)

Kommissionen är medveten om den besvärliga situation som råder för religiösa grupper i Ryssland.

Partnerskapet mellan EU och Ryssland bygger på grundläggande centrala värderingar, däribland fullständig respekt för de mänskliga rättigheterna. Inom ramen för den politiska dialogen med Ryssland ger kommissionen med jämna mellanrum uttryck för sin oro och framför hur angeläget det är att landet garanterar fullständig respekt för de mänskliga rättigheterna.

Kommissionen kommer att fortsätta att hos de ryska myndigheterna inskärpa kravet om att Ryssland följer de internationella och europeiska människorättskonventioner som landet har ratificerat, och som även omfattar religions- och åsiktsfrihet. Det förefaller som om den ryska ortodoxa kyrkan genom vissa åtgärder åtnjuter en privilegierad ställning i förhållande till andra religioner och att detta faktum skulle kunna strida mot principen om att staten skall förhålla sig neutral till religiösa samfund. Därutöver bör man hålla i minnet att Ryssland är ett land med särskild inriktning inom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter, ett program genom vilket kommissionen avser att främja bla. de mänskliga rättigheterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/621 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/621

---

(2004/C 88 E/0641)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2224/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(2 juli 2003)

Ämne:   Tilläggsprotokoll om kärnämneskontroll

I sitt svar på min fråga H-0867/02 (1) fastslog kommissionen att EU fortsätter att uppmuntra Iran att ansluta sig till Internationella atomenergiorganets tilläggsprotokoll om kärnämneskontroll, och tillade att Iran tycks allmänt ha rättat sig efter detta, bland annat genom att tillåta inspektioner av landets nukleära anläggningar.

Mot detta talar det faktum att Internationella atomenergiorganet den 17 juni 2003 bekräftade de anklagelser som jag hänvisat till, framförda av den demokratiska oppositionen mot den teokratiska regimen i Teheran, Irans nationella motståndsråd, och vilka var väl kända vid tiden för kommissionens svar. Av detta framgår att kommissionens uppfattning av situationen saknade - och saknar alltjämt -verklighetsförankring.

Hur förklarar kommissionen det faktum att den endast ett par månader sedan nöjde sig med att upprepa propaganda från den diktatoriska regimen i Iran och att den inte ansåg det som lämpligt att beakta dessa sedermera bekräftade rapporter om den repressiva iranska regimens krigiska syften?

Anser inte kommissionen det nödvändigt att den i framtiden ägnar större uppmärksamhet åt objektiv information om den verkliga situationen i Iran i stället för att okritiskt låta sig bevekas av regimens propaganda?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 augusti 2003)

EU har vid upprepade tillfällen påpekat att frågan om massförstörelsevapen är en av dem som inger störst oro i förbindelserna med Iran. Kommissionen erkänner Irans rätt att såsom part i fördraget om ickespridning av kärnvapen utveckla kärnenergi för fredliga ändamål men hävdar samtidigt med eftertryck unionens åsikt att Iran måste visa fullständig öppenhet i enlighet med detta avtal. Kommissionen välkomnade rapporten från Internationella atomenergiorganet (IAEA) från juni i år, men noterade med oro att Iran hade underlåtit att uppfylla vissa av sina förpliktelser enligt säkerhetskontrollavtalet i anslutning till fördraget om icke-spridning av kärnvapen. Kommissionen litar på att Iran utan dröjsmål åtgärdar dessa brister och ser till att ansluta sig till relevanta internationella instrument, såsom Internationella atomenergiorganet, för att åstadkomma ytterligare öppenhet.

Det säger sig självt att kommission inte, såsom parlamentsledamoten vill göra gällande, begränsar sig till att ”upprepa propaganda” från en ”diktatorisk regim” med ”krigiska syften”. Kommission har tillsammans med EU:s medlemsstater gjort allt den kan för att grunda sin uppfattning på objektiva uppgifter. Kommissionen skulle i det här sammanhanget tveka att hänvisa till Irans nationella motståndsråd som ”den demokratiska oppositionen” mot regimen i Teheran.

---

(1)  Skriftligt svar mottaget den 14 januari 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/622 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/622

---

(2004/C 88 E/0642)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2266/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(9 juli 2003)

Ämne:   EU finansierar och ingår avtal om att det i blivande EU-medlemsstater skall anläggas mottagnings-läger för flyktingar som ansöker om inresa i de nuvarande medlemsstaterna

| 1. | Vem bekostar installationen av el, vatten och avlopp i de trettio barackerna på den tidigare militärbasen i byn Trstenik invid staden Dugo Selo på 50 km avstånd från Kroatiens huvudstad Zagreb? Sker detta med pengar från Europeiska unionen, Förenade kungariket eller bäggedera gemensamt? |
| --- | --- |

1.

Vem bekostar installationen av el, vatten och avlopp i de trettio barackerna på den tidigare militärbasen i byn Trstenik invid staden Dugo Selo på 50 km avstånd från Kroatiens huvudstad Zagreb? Sker detta med pengar från Europeiska unionen, Förenade kungariket eller bäggedera gemensamt?

| 2. | Användes pengar från EU för detta ändamål redan före den 20 juni 2003 eller kommer så att ske efter kommissionens rapport om ekonomiska och juridiska konsekvenser 2004? |
| --- | --- |

2.

Användes pengar från EU för detta ändamål redan före den 20 juni 2003 eller kommer så att ske efter kommissionens rapport om ekonomiska och juridiska konsekvenser 2004?

| 3. | Är lägret i Trstenik enligt kommissionens uppfattning avsett att temporärt inhysa 800 asylsökande som vill bosätta sig i Förenade kungariket och handlar det endast om att skicka dit människor som kommit från Balkanstaterna och anmält sig i hamnar eller på flygplatser i Förenade kungariket? |
| --- | --- |

3.

Är lägret i Trstenik enligt kommissionens uppfattning avsett att temporärt inhysa 800 asylsökande som vill bosätta sig i Förenade kungariket och handlar det endast om att skicka dit människor som kommit från Balkanstaterna och anmält sig i hamnar eller på flygplatser i Förenade kungariket?

| 4. | Vem eller vilka är det som med Kroatiens regering kommit överens om vad området skall användas till och om att flyktingar skall skickas dit? Har detta gjorts på Förenade kungarikets vägnar eller på någon av Europeiska unionens institutioners vägnar? När ingicks denna överenskommelse? |
| --- | --- |

4.

Vem eller vilka är det som med Kroatiens regering kommit överens om vad området skall användas till och om att flyktingar skall skickas dit? Har detta gjorts på Förenade kungarikets vägnar eller på någon av Europeiska unionens institutioners vägnar? När ingicks denna överenskommelse?

| 5. | Har EU eller de enskilda medlemsstaterna också ingått sådana avtal om anläggande av dylika flyktingläger i Ryssland, Vitryssland, Rumänien, Bulgarien, Ukraina och Albanien? |
| --- | --- |

5.

Har EU eller de enskilda medlemsstaterna också ingått sådana avtal om anläggande av dylika flyktingläger i Ryssland, Vitryssland, Rumänien, Bulgarien, Ukraina och Albanien?

| 6. | Vad kommer att hända med sådana mottagningsläger och med dem som bor i dem när Rumänien, Bulgarien och Kroatien går med i EU? Kommer de då att avlägsnas från EU:s territorium? |
| --- | --- |

6.

Vad kommer att hända med sådana mottagningsläger och med dem som bor i dem när Rumänien, Bulgarien och Kroatien går med i EU? Kommer de då att avlägsnas från EU:s territorium?

| 7. | Varför har sådana avtal fram till den 20 juni 2003 inte offentliggjorts? |
| --- | --- |

7.

Varför har sådana avtal fram till den 20 juni 2003 inte offentliggjorts?

| 8. | Anser kommissionen att genomförandet av dessa avtal ställer krav på ändringar i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna (Europarådet) och flyktingkonventionen av 1951? |
| --- | --- |

8.

Anser kommissionen att genomförandet av dessa avtal ställer krav på ändringar i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna (Europarådet) och flyktingkonventionen av 1951?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 september 2003)

| 1. | Denna skriftliga fråga gäller ett projekt med namnet ”Reform of Asylym” (reform av asylförfarandena), finansierat via Cards 2001-programmet för Kroatien, som har till syfte att stärka förmågan hos den offentliga förvaltningen i Kroatien med ansvar för asylärenden, huvudsakligen inrikesministeriet. Det bör leda till att förfarandena för att fastställa flyktingstatus förbättras och att kvaliteten på besluten blir förenliga med internationella normer. Den första delen av detta projekt är ett program för partner-samverkan för stärkt förmåga och institutionell uppbyggnad på asylområdet.
  Den andra delen av detta projekt rör Kroatiens behov av ett mottagningscenter för asylsökande. Handläggningen av asylansökningar skulle underlättas om ändamålsenlig logi erbjöds. Den samlade budgeten för renovering av den plats som har valts ut för detta ändamål är 700 000 euro (byggkostnader). Ytterligare 300 000 euro har avsatts för att anskaffa utbildningsmaterial och utrustning till dokumentations- och resurscentrumet (leveranser). Upphandlingen för dessa delar av projektet håller på att förberedas.
  Den första fasen för att ta Trstenikanläggningen i bruk som mottagningscenter för asylsökande omfattar åtgärder i följande delar av anläggningen:






  — | Anläggningens inhägnad, även den inre inhägnad som kommer att skilja den första fasen från den senare andra fasen. |
| --- | --- | --- |

1.

Denna skriftliga fråga gäller ett projekt med namnet ”Reform of Asylym” (reform av asylförfarandena), finansierat via Cards 2001-programmet för Kroatien, som har till syfte att stärka förmågan hos den offentliga förvaltningen i Kroatien med ansvar för asylärenden, huvudsakligen inrikesministeriet. Det bör leda till att förfarandena för att fastställa flyktingstatus förbättras och att kvaliteten på besluten blir förenliga med internationella normer. Den första delen av detta projekt är ett program för partner-samverkan för stärkt förmåga och institutionell uppbyggnad på asylområdet.

Den andra delen av detta projekt rör Kroatiens behov av ett mottagningscenter för asylsökande. Handläggningen av asylansökningar skulle underlättas om ändamålsenlig logi erbjöds. Den samlade budgeten för renovering av den plats som har valts ut för detta ändamål är 700 000 euro (byggkostnader). Ytterligare 300 000 euro har avsatts för att anskaffa utbildningsmaterial och utrustning till dokumentations- och resurscentrumet (leveranser). Upphandlingen för dessa delar av projektet håller på att förberedas.

Den första fasen för att ta Trstenikanläggningen i bruk som mottagningscenter för asylsökande omfattar åtgärder i följande delar av anläggningen:

—

Anläggningens inhägnad, även den inre inhägnad som kommer att skilja den första fasen från den senare andra fasen.

| — | Ytterbelysning. |
| --- | --- |

—

Ytterbelysning.

| — | Inredning av fyra byggnader (av totalt åtta) som skall användas för förvaltning, medicinsk mottagning och inkvartering av asylsökande, samt tillhörande utrustning. |
| --- | --- |

—

Inredning av fyra byggnader (av totalt åtta) som skall användas för förvaltning, medicinsk mottagning och inkvartering av asylsökande, samt tillhörande utrustning.

| — | Restaurang och kök. |
| --- | --- |

—

Restaurang och kök.

| — | Panncentral. |
| --- | --- |

—

Panncentral.

| — | Tillfartsväg. |
| --- | --- |

—

Tillfartsväg.

| — | Installation av första fasens infrastruktur (yttre vattenledningssystem, avloppssystem, däribland en ny bioregenerator, yttre värmeledning, yttre elförsörjning, däribland en transformatorstation, yttre telefoninstallationer m.m.) och förberedelser inför andra fasens installationer. Anläggningen har stått outnyttjad en tid. |
| --- | --- |

—

Installation av första fasens infrastruktur (yttre vattenledningssystem, avloppssystem, däribland en ny bioregenerator, yttre värmeledning, yttre elförsörjning, däribland en transformatorstation, yttre telefoninstallationer m.m.) och förberedelser inför andra fasens installationer. Anläggningen har stått outnyttjad en tid.

Arbetet under första fasen med att ta Trstenikanläggningen i bruk som mottagningscenter för asylsökande omfattar en total nettoareal på 2 500 kvadratmeter.

Trstenikcentret ligger vid sidan om ett grustag mellan Otok Nartski och Novaki Nartski, 35 km från Zagrebs centrum i sydostlig riktning.

Projektet finansieras uteslutande med gemenskapsmedel och således ingår ingen samfinansiering av något slag. Det finns ingen koppling mellan projektet och bilaterala initiativ från Förenade kungariket.

Det bör noteras att det kroatiska parlamentet den 12 juni 2003 antog en asyllag. Det faktiska genomförandet av lagen har skjutits fram till den 1 juli 2004, när mottagningscentret för asylsökande är operationellt. Det bör emellertid inte finnas någon koppling mellan verkställandet av lagen och att mottagningscentret är i drift.

| 2. | Bidraget från gemenskapen kommer från Cardsprogrammet för 2001. Ingen uppföljning planeras av anläggningsprojektet, men ytterligare stöd kommer att beviljas för genomförandet av den asyllag som nyligen antagits. |
| --- | --- |

2.

Bidraget från gemenskapen kommer från Cardsprogrammet för 2001. Ingen uppföljning planeras av anläggningsprojektet, men ytterligare stöd kommer att beviljas för genomförandet av den asyllag som nyligen antagits.

| 3. | Programmet syftar uteslutande till att förbättra förfarandet för att fastställa flyktingstatus och mottagandet av asylsökande när Kroatien är det första land de asylsökande kommer till.
  Arbetena gör att detta center inledningsvis kan ta emot som mest 200 asylsökande och under projektets andra fas ytterligare 300 asylsökande. Därmed kommer den högsta möjliga kapaciteten att ligga på 500 personer när arbetena är klara. |
| --- | --- |

3.

Programmet syftar uteslutande till att förbättra förfarandet för att fastställa flyktingstatus och mottagandet av asylsökande när Kroatien är det första land de asylsökande kommer till.

Arbetena gör att detta center inledningsvis kan ta emot som mest 200 asylsökande och under projektets andra fas ytterligare 300 asylsökande. Därmed kommer den högsta möjliga kapaciteten att ligga på 500 personer när arbetena är klara.

| 4. | Beslutet om var centret skulle inrättas fattades av den kroatiska regeringen den 30 januari 2002. Platsen Trstenik Dugo Selo ställdes till inrikesministeriets förfogande för att den skulle användas som asylcenter. Tidigare hade det varit tal om andra platser, men många låg för långt från Zagreb, tillhörde Zagrebs kommun eller skulle ha varit för dyra. I april 2003 beställde inrikesministeriet en genom-förbarhetsstudie som bekräftade att Trstenik var en lämplig plats. Kommissionen kommer genom ett servicekontrakt att se till att ett asylcenter får en lämplig utformning i Trstenik-Dugo Selo. Därefter kommer upphandlingen av bygg- och anläggningsarbeten och leveranser att sätta igång. |
| --- | --- |

4.

Beslutet om var centret skulle inrättas fattades av den kroatiska regeringen den 30 januari 2002. Platsen Trstenik Dugo Selo ställdes till inrikesministeriets förfogande för att den skulle användas som asylcenter. Tidigare hade det varit tal om andra platser, men många låg för långt från Zagreb, tillhörde Zagrebs kommun eller skulle ha varit för dyra. I april 2003 beställde inrikesministeriet en genom-förbarhetsstudie som bekräftade att Trstenik var en lämplig plats. Kommissionen kommer genom ett servicekontrakt att se till att ett asylcenter får en lämplig utformning i Trstenik-Dugo Selo. Därefter kommer upphandlingen av bygg- och anläggningsarbeten och leveranser att sätta igång.

| 5. | Kommissionen hjälper dessa länder att få sina asylsystem förenliga med internationella normer och bästa praxis.
  I fråga om Ryssland, Vitryssland och Ukraina fastställs i i Tacis regionala vägledande program för 2002-2003 och 2004-2006, liksom i Tacis nationella vägledande program för 2004-2006 för Ryssland och Ukraina, samarbete i migrations-, asyl- och flyktingfrågor för att situationen i dessa länder skall förbättras så att den stämmer överens med internationella normer och bästa praxis. Kommissionen har ett nära samarbete med Förenta nationernas flyktingkommissariat (UNHCR) i denna fråga. Om det är lämpligt, som i Kroatiens fall, kan stöd också ges för uppförande av flykting- och asylcenter i dessa länder.
  I fråga om Albanien ges inom ramen för Cardsprogrammet ett stöd på 3 miljoner euro till detta land till projekt som rör asyl och migration under perioden 2001-2004. Huvudsakligen går det till utbildning och renovering av mottagningscenter.
  Det bör också noteras att kommissionen för närvarande förhandlar med Albanien om ett återtagandeavtal. Albanien har redan bilaterala återtagandeavtal med ett antal länder. Nämnda stöd är särskilt viktigt för att underlätta för Albanien att uppfylla de förpliktelser som kommer att ingå i det kommande återtagande-avtalet mellan EU och Albanien.
  I fråga om Rumänien och Bulgarien stöder kommissionen dessa länder genom stöd från Phare grundat på årlig programplanering. Ett av målen med detta stöd är att genomföra gemenskapens regelverk på asylområdet. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen hjälper dessa länder att få sina asylsystem förenliga med internationella normer och bästa praxis.

I fråga om Ryssland, Vitryssland och Ukraina fastställs i i Tacis regionala vägledande program för 2002-2003 och 2004-2006, liksom i Tacis nationella vägledande program för 2004-2006 för Ryssland och Ukraina, samarbete i migrations-, asyl- och flyktingfrågor för att situationen i dessa länder skall förbättras så att den stämmer överens med internationella normer och bästa praxis. Kommissionen har ett nära samarbete med Förenta nationernas flyktingkommissariat (UNHCR) i denna fråga. Om det är lämpligt, som i Kroatiens fall, kan stöd också ges för uppförande av flykting- och asylcenter i dessa länder.

I fråga om Albanien ges inom ramen för Cardsprogrammet ett stöd på 3 miljoner euro till detta land till projekt som rör asyl och migration under perioden 2001-2004. Huvudsakligen går det till utbildning och renovering av mottagningscenter.

Det bör också noteras att kommissionen för närvarande förhandlar med Albanien om ett återtagandeavtal. Albanien har redan bilaterala återtagandeavtal med ett antal länder. Nämnda stöd är särskilt viktigt för att underlätta för Albanien att uppfylla de förpliktelser som kommer att ingå i det kommande återtagande-avtalet mellan EU och Albanien.

I fråga om Rumänien och Bulgarien stöder kommissionen dessa länder genom stöd från Phare grundat på årlig programplanering. Ett av målen med detta stöd är att genomföra gemenskapens regelverk på asylområdet.

| 6. | Utvidgningsprocessen innebär att gemenskapens regelverk kommer att antas även på asylområdet. Det direktiv om normer för mottagande av asylsökande som antogs i januari 2003 (1) ingår i denna lagstiftning. Mottagningscentren är ett av flera sätt för medlemsstaterna att ta emot asylsökande i enlighet med detta direkt och används av flera av de nuvarande medlemsstaterna. Stöd ges till anslutningsländerna för att de skall utveckla eller reformera sina asylsystem så att de överensstämmer med Genève-konventionen. Eftersom mottagningscentret i Kroatien kommer att ta emot människor som söker asyl i Kroatien, kommer en framtida anslutning av Kroatien eller andra stater till unionen i princip inte att påverka var dessa mottagningscenter placeras. |
| --- | --- |

6.

Utvidgningsprocessen innebär att gemenskapens regelverk kommer att antas även på asylområdet. Det direktiv om normer för mottagande av asylsökande som antogs i januari 2003 (1) ingår i denna lagstiftning. Mottagningscentren är ett av flera sätt för medlemsstaterna att ta emot asylsökande i enlighet med detta direkt och används av flera av de nuvarande medlemsstaterna. Stöd ges till anslutningsländerna för att de skall utveckla eller reformera sina asylsystem så att de överensstämmer med Genève-konventionen. Eftersom mottagningscentret i Kroatien kommer att ta emot människor som söker asyl i Kroatien, kommer en framtida anslutning av Kroatien eller andra stater till unionen i princip inte att påverka var dessa mottagningscenter placeras.

| 7. | De årliga Cardsprogrammen har godkänts av medlemsstaterna och finns tillgängliga på kommissionens webbsida ”Europa” under adressen (http://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/cards/publica-tions_en.htm#4). Ett förhandsmeddelande om avtal om bygg- och anläggningsarbeten för asylcentret i Trstenik har funnits tillgängligt på webbsidan för kommissionens delegation i Zagreb sedan i januari 2003.
  De nämnda vägledande Tacisprogammen är också offentliga och finns tillgängliga på webbsidan ”Europa” (http://europa.eu.int/comm/external_relations/ceeca/rsp/progs.htm). |
| --- | --- |

7.

De årliga Cardsprogrammen har godkänts av medlemsstaterna och finns tillgängliga på kommissionens webbsida ”Europa” under adressen (http://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/cards/publica-tions_en.htm#4). Ett förhandsmeddelande om avtal om bygg- och anläggningsarbeten för asylcentret i Trstenik har funnits tillgängligt på webbsidan för kommissionens delegation i Zagreb sedan i januari 2003.

De nämnda vägledande Tacisprogammen är också offentliga och finns tillgängliga på webbsidan ”Europa” (http://europa.eu.int/comm/external_relations/ceeca/rsp/progs.htm).

| 8. | Reformen av asylsystemen i dessa länder bör göra det möjligt för dem att efterleva Genève-konventionen och andra relevanta internationella instrument för mänskliga rättigheter, däribland Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna för länder som har undertecknat denna. Gemenskapens samarbetsprogram om asyl har till syfte att se till att Genèvekonventionen efterlevs helt och fullt. När det gäller kandidatländerna är syftet att se till att både Genèvekonventionen från 1951 och Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna efterlevs.
  Parlamentsledamoten bör också beakta de tio villkor som kommissionen föreslår i sitt meddelande från juni 2003 (2) och som skall uppfyllas när nya förfaranden för hantering av asylärenden inom unionen fastställs, särskilt nödvändigheten av en fullständig efterlevnad av de internationella normerna för de mänskliga rättigheterna.
  Ett kompletterande bakgrundsdokument kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. |
| --- | --- |

8.

Reformen av asylsystemen i dessa länder bör göra det möjligt för dem att efterleva Genève-konventionen och andra relevanta internationella instrument för mänskliga rättigheter, däribland Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna för länder som har undertecknat denna. Gemenskapens samarbetsprogram om asyl har till syfte att se till att Genèvekonventionen efterlevs helt och fullt. När det gäller kandidatländerna är syftet att se till att både Genèvekonventionen från 1951 och Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna efterlevs.

Parlamentsledamoten bör också beakta de tio villkor som kommissionen föreslår i sitt meddelande från juni 2003 (2) och som skall uppfyllas när nya förfaranden för hantering av asylärenden inom unionen fastställs, särskilt nödvändigheten av en fullständig efterlevnad av de internationella normerna för de mänskliga rättigheterna.

Ett kompletterande bakgrundsdokument kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

---

(1)  Rådets direktiv 2003/9/EG av den 27 januari 2003 om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna, EUT L 31, 6.2.2003.

(2)  KOM(2003) 315 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/625 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/625

---

(2004/C 88 E/0643)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2527/03

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Rom

EU har erkänt hur viktig romsektorn är för den ekonomiska och sociala utvecklingen i vissa AVS-länder. För att styrka detta erkännande ingår särskilda bestämmelser om rom i avtalet om vit alkohol mellan EU och Förenta staterna. Villkoren i det särskilda memorandumet om rom, vilket finns bifogat till detta avtal om ömsesidig frihandel, medför en resterande tullavgift som ger AVS- och EU-romproducenter i de franska utomeuropeiska departementen en liten fördel på den europeiska marknaden till dess att traditionella leverantörer kan övergå från produktion av billig rom till märkesprodukter som har mervärde och kan konkurrera med stora och subventionerade producenter i tredje land.

Kan kommissionen som en följd av ovanstående presentera de åtgärder som den ämnar vidta vid den kommande revisionen av det allmänna preferenssystemet (GSP) för att garantera att dess åtaganden gentemot AVS-romproducenter respekteras? Kan kommissionen bekräfta att rommen står utanför revisionen av GSP?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(22 augusti 2003)

I den gemensamma förklaringen om rom (förklaring XXV) i partnerskapsavtalet mellan länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) och Europeiska unionen framhålls romsektorns betydelse för den ekonomiska och sociala utvecklingen i flera AVS-länder och regioner och de utmaningar som bl.a. liberaliseringen av den europeiska rommarknaden innebär.

Unionen har i syfte att infria förklaringen och stödja AVS-ländernas romexportörer i syfte att öka deras konkurrenskraft, särskilt genom att hjälpa AVS-ländernas romindustri att övergå från massproduktion av standardvaror till produktion av mera högklassiga märkesromprodukter, godkänt ett program på 70 miljoner euro. Detta program är nu i full gång och Wirspa, den regionala sammanslutningen av västindiska romproducenter, har förstärkts i syfte att överta förvaltningen av programverksamheten.

Rom omfattas inte av unionens Allmänna preferenssystem (GSP) som löper ut den 31 december 2004, men däremot av Allmänna preferenssystemets ordning för de minst utvecklade länderna, för vilka import av alla produkter utom vapen och ammunition är tullfri (inom ramen för ”allt utom vapen-initiativet”). Kommissionen har inte för avsikt att ändra villkoren i fråga om rom, inte ens efter översynen av det nuvarande GSP-systemet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/626 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/626

---

(2004/C 88 E/0644)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2622/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(28 augusti 2003)

Ämne:   Förbindelser med Libyen

Den libyske ledaren, överste Khadaffi, tog tidigare denna månad på sig ansvaret för bombdådet mot Pan Am-planet 103 över Lockerbie 1988. Vid detta terrordåd dog 207 personer. Libyen är nu berett att gottgöra de anhöriga ekonomiskt, och vill med detta få slut på de internationella sanktionerna.

Den 18 augusti hade kommissionens ordförande Prodi ett telefonsamtal med överste Khadaffi. Man talade om att normalisera förbindelserna mellan Libyen och EU. Libyen bjöds in att delta i partnerskapet Europa-Medelhavet.

Dock är problemen i samband med libyska terroristattentat i det förgångna ännu inte helt och hållet uppklarade. Frankrike är t.ex. emot att häva sanktionerna mot Libyen innan de anhöriga till offren för attentatet mot ett UTA-plan över Nigeria 1989 får gottgörelse. Vid detta attentat dog 170 personer. Tänker kommissionen normalisera förbindelserna med Libyen redan innan denna begäran från Frankrike har beviljats?

Libyen har ett mörkt förflutet när det gäller att utöva och stödja internationell terrorism. Är normaliseringen av förbindelserna med EU bundna till villkor och garantier inom detta område? Vilka formella överenskommelser eftersträvas i detta fall?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(19 september 2003)

Förenta nationerna (FN) införde sanktioner mot Libyen 1992 och 1993 i samband med bombdådet över Lockerbie. 1999 ställde FN tillfälligt in sanktionerna eftersom Libyen samarbetade med Lockerbie-utredningen. Till följd av en överenskommelse om Lockerbie mellan Förenta staterna, Förenade kungariket och Libyen lämnade Förenade kungariket och Bulgarien den 18 augusti 2003 in ett utkast till en resolution av FN:s säkerhetsråd om att häva FN:s sanktioner.

Det var mot den bakgrunden som överste Khadaffi ringde till kommissionens ordförande Romano Prodi. Ordföranden uppmanade Libyen att lösa frågan om Lockerbie och alla andra frågor på grundval av framställningar från världssamfundet. Om FN-sanktionerna hävs till följd av ett positivt utfall vid den omröstning som ännu inte ägt rum i FN, är detta ett viktigt steg mot att låta Libyen ingå i världssamfundet igen. Libyen är för närvarande observatör i Barcelonaprocessen och inbjuds att bli fullvärdig medlem under den absoluta förutsättningen att landet villkorslöst godtar Barcelonaprocessens regelverk (samt hävandet av FN-sanktionerna). Libyen ingår också i EU:s nya grannskapspolitik med förbindelser som grundar sig på respekt för gemensamma värderingar.

Frågan om attentatet mot UTA-planet, som behandlats i fransk domstol, har åter tagits upp till diskussion till följd av Lockerbie-uppgörelsen (genom vilken sanktionerna skjutits upp). Om FN-sanktionerna hävs bör diskussionerna mellan Frankrike och Libyen leda till en tillfredsställande lösning.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/627 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/627

---

(2004/C 88 E/0645)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2660/03

från Elisabeth Jeggle (PPE-DE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Kontroll av ogiltiga (bil)kontrollmärken i medlemsstaterna

Det har kommit till vår kännedom att det finns ett större antal personbilar som ägs av grekiska medborgare som fortfarande har tyska registreringsskyltar med ogiltiga kontrollmärken.

Av denna anledning önskar jag ställa följande frågor:

| — | Vad bör man beakta i samband med en bilförsäljning inom EU? |
| --- | --- |

—

Vad bör man beakta i samband med en bilförsäljning inom EU?

| — | Vilken tidsbegränsning finns då det gäller tyskregistrerade bilar som tillhör grekiska medborgare? |
| --- | --- |

—

Vilken tidsbegränsning finns då det gäller tyskregistrerade bilar som tillhör grekiska medborgare?

| — | Vilka är följderna av att framföra ett tyskregistrerat fordon med ogiltigt kontrollmärke i Grekland? |
| --- | --- |

—

Vilka är följderna av att framföra ett tyskregistrerat fordon med ogiltigt kontrollmärke i Grekland?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 november 2003)

När en begagnad personbil, som är registrerad i en medlemsstat och åtföljs av ett intyg om överensstämmelse motsvarande en fordonstyp för vilken EG-typgodkännande har beviljats, förs in i en annan medlemsstat för att användas där har myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten inte rätt att utföra kontroller av registreringen. Personbilen skall registreras på grundval av EG-typgodkännandet som är giltigt i alla medlemsstater.

Om fordonet har beviljats ett intyg om överensstämmelse på grundval av ett nationellt typgodkännande kan medlemsstater inte göra några invändningar mot fordonets typgodkännande och registrering på grund av fordonets tekniska egenskaper, med mindre än att det gäller skyddet av människors liv och hälsa eller skyddet av miljön. I sådana fall skall medlemsstaterna ge en detaljerad och väl underbyggd redogörelse för sina invändningar. Det faktum att ett fordon som är typgodkänt och registrerat i en annan medlemsstat inte överensstämmer med en fordonstyp som är godkänd i bestämmelsemedlemsstaten eller att dess tekniska egenskaper skiljer sig från de som fastställts i den medlemsstatens lagar utgör i sig inte en fullgod grund för att avvisa typ godkännandet och registreringen av det berörda fordonet.

En kontroll av fordonets trafikduglighet och tekniska tillstånd är tillåtet under förutsättning att den är nödvändig och icke-diskriminerande, dvs. att den sker på samma villkor och med samma förfaranden som tillämpas på fordon som tidigare registrerats i bestämmelsemedlemsstaten.

En ny eller begagnad personbil som permanent förs in till Grekland måste registreras där om den person som äger bilen har sin normala hemvist i Grekland. Enligt gemenskapens lagstiftning (1) innebär normal hemvist den plats där en person stadigvarande vistas, dvs. minst 185 dygn per kalenderår, på grund av personlig och yrkesmässig anknytning. Den berörda medlemsstaten (i det här fallet Grekland) fastställer inom vilken tidsrymd en sådan registrering skall ske (i allmänhet måste det ske inom en kort period). Detta gäller också då en bil registrerad i Tyskland permanent flyttas till Grekland till följd av att ägaren flyttar sin normala hemvist till Grekland.

En personbil med tyska nummerplåtar kan tillfälligt föras in till Grekland för privat bruk av en privatperson som har sin normala hemvist i en annan medlemsstat än Grekland. I sådana fall innehåller gemenskapens gällande bestämmelser (2) ett antal villkor som måste vara uppfyllda, bland annat skall införseln vara av tillfällig karaktär, dvs. i allmänhet högst sex månader under en tolvmånadersperiod.

Genom direktiv 96/96/EG (3) rörande obligatorisk teknisk kontroll införs ett antal minimiregler, bland annat en första obligatorisk teknisk kontroll av fordon efter fyra år och därefter åtminstone vartannat år. Det rör sig om minimiregler och medlemsstaterna kan alltid införa strängare regler. Grekland och Tyskland tillämpar direktivets minimiregler med en kontroll vartannat år. Kontrollen av godkännandenas giltighet liksom påföljderna vid överträdelse omfattas av subsidiaritetsprincipen.

---

(1)  Rådets direktiv 83/183/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielse på permanent införsel från en medlemsstat av personlig egendom, i dess nuvarande lydelse, EGT L 105, 23.4.1983.

(2)  Rådets direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat, i dess nuvarande lydelse, EGT L 105, 23.4.1983.

(3)  Rådets direktiv 96/96/EG av den 20 december 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet, EGT L 46, 17.2.1997.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/628 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/628

---

(2004/C 88 E/0646)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2697/03

från Francesco Fiori (PPE-DE) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Oegentligheter när det gäller tullar och hygien vid import av kyckling och kalkon

Kommissionen har vid flera tillfällen informerats om att det förekommer oegentligheter när det gäller tullar och hygien vid import av kyckling och kalkon, på det sättet att gemenskapsavgift 0207, som skall betalas för allt djupfryst fjäderfäkött, inte tas ut på lätt saltat eller behandlat kött.

Denna oklara situation leder till allvarliga skador för de italienska (och europeiska) producenterna, som påverkas negativt av orättvisa handelsmetoder, och betydande risker för konsumenterna, som inte skyddas tillräckligt när det gäller fjäderfäuppfödning och hygien som inte uppfyller de europeiska kraven.

Kan kommissionen därför göra följande:

| 1. | Offentliggöra resultaten av de hälsokontroller som gjordes på partier av fjäderfäkött som importerats från Thailand och Brasilien för att kontrollera att köttet inte innehåller nitrofuran och att inget kött-och benmjöl använts. Uppfödarna i dessa länder, som exporterar till Europa, får nämligen inte använda dessa produkter eftersom de inte stämmer överens med de europeiska normerna. |
| --- | --- |

1.

Offentliggöra resultaten av de hälsokontroller som gjordes på partier av fjäderfäkött som importerats från Thailand och Brasilien för att kontrollera att köttet inte innehåller nitrofuran och att inget kött-och benmjöl använts. Uppfödarna i dessa länder, som exporterar till Europa, får nämligen inte använda dessa produkter eftersom de inte stämmer överens med de europeiska normerna.

| 2. | Informera parlamentet om de åtgärder som vidtagits för att förhindra eventuellt missbruk i samband med produktionen i dessa länder eller vid importen, genom att de oegentligheter som förekommit vid vissa europeiska tullar utnyttjats? |
| --- | --- |

2.

Informera parlamentet om de åtgärder som vidtagits för att förhindra eventuellt missbruk i samband med produktionen i dessa länder eller vid importen, genom att de oegentligheter som förekommit vid vissa europeiska tullar utnyttjats?

| 3. | Vilka brådskande åtgärder avser kommissionen att vidta för att se till att avgiften på allt djupfryst kött som importeras till Europa tillämpas på ett korrekt och enhetligt sätt i hela EU, vilket redan är fallet i Tyskland? |
| --- | --- |

3.

Vilka brådskande åtgärder avser kommissionen att vidta för att se till att avgiften på allt djupfryst kött som importeras till Europa tillämpas på ett korrekt och enhetligt sätt i hela EU, vilket redan är fallet i Tyskland?

En eventuell försening med att vidta dessa åtgärder skulle leda till ytterligare omotiverade skador för europeiska producenter, varav vissa redan fått obotliga skador.

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(16 oktober 2003)

| 1. | När det gäller offentliggörandet av resultaten av de hälsokontroller som gjordes vid importen bör det tas hänsyn till att importkontrollerna helt och hållet faller inom medlemsstaternas nationella befogenheter. Medlemsstaterna har ingen allmän skyldighet att utföra stickprov på varje importsändning för laboratorieanalys och inte heller någon skyldighet att offentliggöra resultaten eller underrätta kommissionen om resultaten. Det är först när det i samband med dessa kontroller identifierats en risk som medlemsstaterna är skyldiga att underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen genom RASFF, EU:s system för snabbt informationsbyte för livsmedel och foder. Kommissionen underrättar därefter det tredjeland som är ursprungsland. I fallet med det nitrofuranförorenade fjäderfäkött som importerats från Thailand och Brasilien gällde särskilda kommissionsbeslut enligt vilka medlemsstaterna var skyldiga att vid import kontrollera varje sändning av fjäderfäkött från dessa länder för att se om de innehöll nitrofuraner och att genom RASFF underrätta kommissionen om resultaten. Beslutet är fortfarande helt och hållet i kraft när det gäller Brasilien. När det gäller import från Thailand testas för närvarande 20 %. Dessa kommissions-beslut utgör skyddsåtgärder och är per definition därför tillfälliga. Varje vecka offentliggörs en sammanfattning av den veckans RASFF-anmälningar på generaldirektoratets för hälsa och konsumentskydd webbsida.
  En sådan kontroll som nämns i frågan av huruvida kött- och benmjöl används vid animalieproduktion i tredjeländer är inte relevant i sammanhanget. Gemenskapens lagstiftning rörande import av fjäderfä-produkter innebär inte något utfodringsförbud för tredjeland jämförbart med det som finns i EU. Det faktum att det finns ett faktiskt utfodringsförbud i ett visst tredjeland spelar en central roll vid den geografiska bedömningen av risken för bovin spongiform encefalopati (BSE) i landet, vilket i sin tur kan påverka villkoren för import av animaliska produkter från idisslare från det landet. Det är enligt gemenskapens lagstiftning inte förbjudet för ett tredjeland som önskar exportera fjäderfäkött till gemenskapen att i fjäderfäsektorn använda kött- och benmjöl. Det finns inga vetenskapliga bevis för ett samband mellan utfodring av fjäderfä med kött- och benmjöl och en möjlig risk för att BSE överförs till människor. När det gäller Brasilien har de brasilianska myndigheterna försäkrat kommissionen om att kött-och benmjöl inte används i den brasilianska fjäderfäproduktionen, eftersom kött- och benmjöl kostnads-mässigt inte kan konkurrera med sådana vegetabiliska proteiner som soja. |
| --- | --- |

1.

När det gäller offentliggörandet av resultaten av de hälsokontroller som gjordes vid importen bör det tas hänsyn till att importkontrollerna helt och hållet faller inom medlemsstaternas nationella befogenheter. Medlemsstaterna har ingen allmän skyldighet att utföra stickprov på varje importsändning för laboratorieanalys och inte heller någon skyldighet att offentliggöra resultaten eller underrätta kommissionen om resultaten. Det är först när det i samband med dessa kontroller identifierats en risk som medlemsstaterna är skyldiga att underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen genom RASFF, EU:s system för snabbt informationsbyte för livsmedel och foder. Kommissionen underrättar därefter det tredjeland som är ursprungsland. I fallet med det nitrofuranförorenade fjäderfäkött som importerats från Thailand och Brasilien gällde särskilda kommissionsbeslut enligt vilka medlemsstaterna var skyldiga att vid import kontrollera varje sändning av fjäderfäkött från dessa länder för att se om de innehöll nitrofuraner och att genom RASFF underrätta kommissionen om resultaten. Beslutet är fortfarande helt och hållet i kraft när det gäller Brasilien. När det gäller import från Thailand testas för närvarande 20 %. Dessa kommissions-beslut utgör skyddsåtgärder och är per definition därför tillfälliga. Varje vecka offentliggörs en sammanfattning av den veckans RASFF-anmälningar på generaldirektoratets för hälsa och konsumentskydd webbsida.

En sådan kontroll som nämns i frågan av huruvida kött- och benmjöl används vid animalieproduktion i tredjeländer är inte relevant i sammanhanget. Gemenskapens lagstiftning rörande import av fjäderfä-produkter innebär inte något utfodringsförbud för tredjeland jämförbart med det som finns i EU. Det faktum att det finns ett faktiskt utfodringsförbud i ett visst tredjeland spelar en central roll vid den geografiska bedömningen av risken för bovin spongiform encefalopati (BSE) i landet, vilket i sin tur kan påverka villkoren för import av animaliska produkter från idisslare från det landet. Det är enligt gemenskapens lagstiftning inte förbjudet för ett tredjeland som önskar exportera fjäderfäkött till gemenskapen att i fjäderfäsektorn använda kött- och benmjöl. Det finns inga vetenskapliga bevis för ett samband mellan utfodring av fjäderfä med kött- och benmjöl och en möjlig risk för att BSE överförs till människor. När det gäller Brasilien har de brasilianska myndigheterna försäkrat kommissionen om att kött-och benmjöl inte används i den brasilianska fjäderfäproduktionen, eftersom kött- och benmjöl kostnads-mässigt inte kan konkurrera med sådana vegetabiliska proteiner som soja.

| 2. och 3. | Kommissionen är medveten om att tullmyndigheterna i vissa medlemsstater klassificerat stora mängder kycklingkött som importerats till gemenskapen som saltat kött enligt HS-nummer 0210 när det egentligen handlat om fryst kycklingkött med tillsats av salt i för konservering otillräcklig mängd som av den enkla anledningen att sådant kött på lång sikt endast kan konserveras genom frysning borde ha klassificerats enligt HS-nummer 0207, fryst kött av fjäderfä.
  Med tanke på de mycket stora skillnaderna i tull mellan de båda HS-numren och produktionskostnaderna, som i vissa tredjeländer är mycket lägre än i Europa, har denna praxis varit till stor last för de europeiska fjäderfäproducenterna.
  Eftersom klassificeringsbestämmelserna kan tolkas på olika sätt har kommissionen sedan juli 2002 vidtagit nödvändiga rättsliga åtgärder. Den har å ena sidan antagit förordning (EG) nr 1223/2002 (1), enligt vilken sådant kött skall klassificeras som fryst kött av fjäderfä enligt HS-nummer 0207, och å andra sidan beslut 2003/97/EG av den 31 januari 2003 (2), i vilket kommissionen begär att ett antal bindande klassificerings-besked återkallas som utfärdats av den tyska tullförvaltningen, som klassificerat dessa produkter som saltat kött enligt HS-nummer 0210.
  Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten om att behöriga avdelningar ständigt följer denna fråga och att alla nödvändiga åtgärder skulle vidtas om det visade sig att de åtgärder som redan vidtagits inte är tillräckliga för att möjliggöra en korrekt och enhetlig tillämpning av tullklassificeringarna antingen genom förordningar eller genom ändringar av gällande anmärkningar. |
| --- | --- |

2. och 3.

Kommissionen är medveten om att tullmyndigheterna i vissa medlemsstater klassificerat stora mängder kycklingkött som importerats till gemenskapen som saltat kött enligt HS-nummer 0210 när det egentligen handlat om fryst kycklingkött med tillsats av salt i för konservering otillräcklig mängd som av den enkla anledningen att sådant kött på lång sikt endast kan konserveras genom frysning borde ha klassificerats enligt HS-nummer 0207, fryst kött av fjäderfä.

Med tanke på de mycket stora skillnaderna i tull mellan de båda HS-numren och produktionskostnaderna, som i vissa tredjeländer är mycket lägre än i Europa, har denna praxis varit till stor last för de europeiska fjäderfäproducenterna.

Eftersom klassificeringsbestämmelserna kan tolkas på olika sätt har kommissionen sedan juli 2002 vidtagit nödvändiga rättsliga åtgärder. Den har å ena sidan antagit förordning (EG) nr 1223/2002 (1), enligt vilken sådant kött skall klassificeras som fryst kött av fjäderfä enligt HS-nummer 0207, och å andra sidan beslut 2003/97/EG av den 31 januari 2003 (2), i vilket kommissionen begär att ett antal bindande klassificerings-besked återkallas som utfärdats av den tyska tullförvaltningen, som klassificerat dessa produkter som saltat kött enligt HS-nummer 0210.

Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten om att behöriga avdelningar ständigt följer denna fråga och att alla nödvändiga åtgärder skulle vidtas om det visade sig att de åtgärder som redan vidtagits inte är tillräckliga för att möjliggöra en korrekt och enhetlig tillämpning av tullklassificeringarna antingen genom förordningar eller genom ändringar av gällande anmärkningar.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1223/2002 av den 8 juli 2002 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen, EGT L 179, 9.7.2002.

(2)  EUT L 36, 12.2.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/629 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/629

---

(2004/C 88 E/0647)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2910/03

från Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(2 oktober 2003)

Ämne:   Problem vid den tysk-polska gränsen

Fredagen den 19 september träffades arbetsgruppen för europeiska gränsregioner (AEBR=Association of European Border Regions), till ledningsmöte i Burg (Spreewald). Dessa möten anordnas enligt ett roterande schema.

Ledamöterna och undertecknad informerades om följande problem:

Av kostnadsskäl och mot bakgrund av Polens förestående inträde i unionen har tullförvaltningen, från den 1 oktober 2003, sagt upp hyresavtalet för en uppställningsplats vid f.d. flygplatsen vid Preschen (Landkreis ung. storkommun) Spree-Neiße) längs A15 vid gränsövergången Forst/Olszyna. För närvarande används området bl.a. som parkeringsplats för 700 lastbilar och därutöver för ADR-transporter och specialtransporter, tomma fordon och släp. Vidare finns sanitära anläggningar samt uppställningsplatser för att förare skall kunna följa sina körscheman med lagstadgade vilopauser. De ofta flera timmar långa väntetiderna underlättas av att det finns ordentliga sopanläggningar, restauranger och snabbmatställen.

Om ingen enighet nås före den 1 oktober 2003 och om uppsägningen av avtalet träder i kraft kommer det utan tvivel att uppstå kilometerlånga lastbilsköer på motorvägen med därmed kända konsekvenser.

Mot bakgrund av den helt oacceptabla situationen vid gränsövergången vid Guben-Schalgsdorf där lastbilar praktiskt taget dagligen står i kö ända in i staden Guben, skulle nedläggningen av uppställnings-området i Preschen knappast förbättra trafikkaoset.

I egenskap av parlamentsledamot och ordförande för ABER önskar jag få veta om Europeiska kommissionen avser vidta några åtgärder för att undvika dessa problem vid den tysk-polska gränsen.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

Kommissionen har noterat parlamentsledamotens synpunkter rörande de problem som skulle kunna uppkomma vid gränsövergången Forst-Olszyna. Vad beträffar de tillgängliga anläggningarna för tullkontroller är det, på grundval av de tillgängliga upplysningarna, dock inte möjligt att klart fastställa i vilken utsträckning dessa direkt påverkas av utlöpandet av det berörda hyresavtalet. De administrativa och organisatoriska aspekterna av tullförvaltningarna faller för övrigt inte under kommissionens behörighet utan helt och hållet under medlemsstaternas behörighet. Även om medlemsstaterna måste iaktta vissa gemenskapsprinciper, faller tillhandahållandet av sådana anläggningar följaktligen helt och hållet under den nationella behörigheten. Kommissionen har ingen rätt att ingripa när det gäller lokala kontraktsarrangemang rörande sådana anläggningar.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/630 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/630

---

(2004/C 88 E/0648)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2957/03

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Kommissionens ändringsförslag till direktiv 94/35/EG

Enligt en rapport i den vetenskapliga tidskriften ”Headache” (maj 2003, sid. 555) kan disponerade personer få migränanfall vid intag av sötningsmedlet sukralos.

Ämnet är på förslag som en ny livsmedelstillsats på EU:s förteckning över godkända livsmedelstillsatser. Kommissionen har således i ett dokument av den 16 maj 2003 lagt fram ett reviderat ändringsförslag till direktiv 94/35/EG (1) av den 30 juni 1994 om sötningsmedel för användning i livsmedel. I ändringsförslaget föreslås att det aktiva ämnet ”Splenda” (sukralos) godkänns inom EU under beteckningen E 955.

I ändringsförslaget behandlas även ämnet E 962 (salt av aspartam och acesulfam). Det är allmänt känt att aspartam är ett migränframkallande ämne, men det finns inga undersökningar i fråga om salt av aspartam och acesulfam.

Kommer kommissionen att ta initiativ till en grundlig undersökning av dessa ämnens eventuella migränframkallande biverkningar (samt biverkningar av andra livsmedelstillsatser), innan de förs upp på förteckningen över godkända tillsatser?

Kompletterande svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(11 november 2003)

Kommissionen önskar än en gång försäkra parlamentsledamoten om att alla livsmedelstillsatser inklusive sötningsmedel säkerhetstestats av Vetenskapliga kommittén för livsmedel innan de godkänts. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet tar nu över denna uppgift.

Två nya sötningsmedel läggs fram för godkännande i den aktuella ändringen av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/35/EG av den 30 juni 1994 om sötningsmedel för användning i livsmedel (2): sukralos och salt av aspartam och acesulfam. Båda ämnena hade säkerhetstestats av Vetenskapliga kommittén för livsmedel innan de lades fram för godkännande av kommissionen.

Yttrandet om sukralos antogs av Vetenskapliga kommittén för livsmedel. i september 2000. Kommittén konstaterade att sukralos kan godkännas som sötningsmedel för användning i livsmedel och fastställde det acceptabla dagliga intaget till 0-15 milligram per kilo (mg/kg) kroppsvikt.

I mars 2000 undersökte Vetenskapliga kommittén för livsmedel salt av aspartam och acesulfam. Kommittén konstaterade att saltet inte ger anledning till ytterligare säkerhetshänsyn, eftersom det endast utgör en alternativ källa till aspartam och acesulfam. Både aspartam och acesulfam har redan godkänts som sötningsmedel enligt direktiv 94/35/EG.

På kommissionens begäran har aspartam återigen granskats av Vetenskapliga kommittén för livsmedel i samarbete med de brittiska och franska organen för livsmedelssäkerhet. I detta syfte har vetenskapsmännen granskat all vetenskaplig litteratur som publicerats sedan det senaste yttrandet om aspartam. Det rör sig om cirka 150 artiklar. I det yttrande som antogs i december 2002, bekräftades återigen helt och fullt att aspartam är säkert och att intaget av detta sötningsmedel, även när det gäller de som konsumerar mycket, inklusive vuxna, barn och diabetiker i alla åldrar, ligger väl under det acceptabla dagliga intaget. De uppgifter om huvudvärk som kommittén har undersökt varierar i kvalitet, men den väl kontrollerade dubbelblinda korsprovningen visade att det inte var troligare att aspartam mer än placebo kunde knytas till huvudvärk.

Dessutom åtog sig kommissionen vid den andra behandlingen av direktiv 94/35/EG att inom två år efter ikraftträdandet av denna ändring lägga fram en lägesrapport om översynen av livsmedelstillsatser, särskilt när det gäller de båda nyligen tillåtna sötningsmedlen.

Av ovan nämnda skäl anser kommissionen det inte nödvändigt att gå vidare med översynen av dessa sötningsmedel.

---

(1)  EGT L 237, 10.9.1994, s. 3.

(2)  EGT L 237, 10.9.1994, s. 3.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/631 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/631

---

(2004/C 88 E/0649)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2992/03

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Framställning av narkotika i Afghanistan

Enligt officiella uppgifter från Förenta nationernas behöriga kommitté var fjolåret ett rekordår för narkotikaskörden i Afghanistan. Framställningen av narkotiska ämnen fördubblades i jämförelse med den tid då talibanerna satt vid makten. Det här beror på att den nya regimen inte lyckats trygga lönsamma möjligheter för vete- och majsodling och garantera efterfrågan på produktionen.

I sitt svar på en fråga i samma ärende som jag ställde tidigare (E-3357/01 (1)) upplyste kommissionsledamot Nielson mig om att Europeiska kommissionen, inom ramen för budgetpost B7-302 (2), prioriterar finansiering av alternativa odlingar och alternativa inkomstkällor för landsbygden, som drabbats mest av förbudet mot framställning av opium, samt att beloppet för det här finansiella stödet uppgår till 90 miljoner euro.

Har kommissionen gjort någon utvärdering av det finansiella stöd som utbetalats fram till dags dato (perioden 2001-2004) och dess konsekvenser för odlarna? Vad anser kommissionen att misslyckandet beror på? Kommer kommissionen att fortsätta finansieringen och, om så är fallet, vad kommer man då främst att rikta in sig på? Vilka kompletterande åtgärder tänker kommissionen vidta för att hindra den tragiska situation som råder beträffande framställning och spridning av narkotika?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 november 2003)

Bakgrund:

Afghanistan var den största producenten av opievallmo 1999 med en produktion på uppskattningsvis 4 600 ton, dvs. 70 % av den totala världsproduktionen. Efter det vallmoförbud som infördes av talibanerna (detta förbud hade huvudsakligen till syfte att hålla priserna uppe och inte att begränsa opieproduktionen), minskade produktionen drastiskt 2001. Produktionen ökade emellertid igen 2002 och nådde på nytt upp till samma höga nivå som 1999.

En rekordskörd förväntas för 2003 och denna kommer att sammanfalla med mycket höga priser fritt gården för råopium (enligt inofficiella källor från 100 till 300 US-dollar per kilogram för en genomsnittlig skörd på ca 35 till 40 kilogram råopium per hektar). Detta innebär att det är extremt lönsamt för lantbrukare och lantarbetare att odla opievallmo (icke-statliga organisationer rapporterar att dagslönen för lantarbetare som arbetar med vallmoproduktion kan uppgå till 9 US-dollar, under det att en normal dagslön för en lantarbetare uppgår till 1 à 2 US-dollar). De mycket höga priserna och den förväntade rekordskörden tyder på att efterfrågan på opium utanför Afghanistan kommer att öka.

Under dessa omständigheter är det nästan omöjligt att identifiera grödor eller utveckla verksamheter utanför jordbruksföretagen som kan konkurrera med opievallmoproduktionen på kort sikt. Det faktum att afghanska övergångsmyndigheten endast delvis har kontroll över landet hindrar en effektiv brottsbekämpning, vilket är ytterligare ett skäl till att det hittills inte gjorts några framsteg i kampen mot opievallmoproduktionen.

Att den afghanska övergångsmyndigheten inför en reglering form av prisstöd eller uppköpsprogram för att säkra marknaden för spannmålsodlarna är inte ett alternativ. För det första odlas vallmo oftast på mycket små jordlotter, under det att spannmål, som det är svårt att avsätta, huvudsakligen odlas av storskaliga jordbruksföretag. För det andra strider en reglering mot den afghanska övergångsmyndighetens mål att införa en liberal marknadsekonomi. Till detta kommer att en reglering fordrar en betydande infrastruktur och inköpskapacitet, vilket den afghanska övergångsmyndigheten för närvarande saknar.

Kommissionens och andra givares åtgärder:

Både kommissionen, hela givarsamfundet och den afghanska övergångsmyndigheten anser att den ökade opievallmoproduktionen utgör en allvarlig fara för den socioekonomiska och politiska återuppbyggnadsprocessen i Afghanistan, eftersom den skapar betydande inkomster för krafter som inte stödjer den afghanska övergångsmyndigheten (främst lokala befälhavare och Al Qaida). Det står dock klart att alternativa utkomstmöjligheter (som det är mycket svårt att införa under nuvarande omständigheter) endast är ett av flera inslag i kampen mot den olagliga opievallmoproduktionen. Förutom brottsbekämpning är det dessutom lika viktigt med utbildning av befolkningen för att göra dem medvetna om att det är olagligt att odla opievallmo och att opium har mycket skadliga verkningar, både hälsomässigt och socialt.

För att klara de komplexa omständigheterna kring bekämpningen av den olagliga opievallmoproduktionen har den afghanska övergångsmyndigheten utarbetat en afghansk nationell strategi för narkotikabekämpning (med tekniskt stöd från Förenade kungariket, som är den ledande givaren när det gäller narkotikabekämpning, och kommissionen). Med utgångspunkt från denna strategi, som bygger på de ovannämnda elementen, ger kommissionen stöd till återuppbyggnaden av de produktionssystem på landsbygden som förstörts i inbördeskriget och den senaste torkan. Ca 140 miljoner euro kommer att anslås för detta ändamål 2002/2003. Närmare upplysningar om åtgärderna ges i den översikt som kommer att sändas direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat.

Detta stöd kommer emellertid inte att ha någon verkan om man inte samtidigt stödjer brottsbekämpningsdelen i strategin. Kommissionen har därför beslutat bidra med mer än 70 miljoner euro (som finansieras med medel från budgetposterna B7-300 och B7-305 för 2002 och 2003) till en förstärkning av brottsbekämpningen, i syfte att finansiera löner och utrustning till och utbildning av det nationella polisväsendet. Detta utgör ett direkt komplement till bidraget från Tyskland, vilket är det land som är den viktigaste givaren när det gäller återuppbyggnaden av det nationella polisväsendet.

Resultat hittills och kommissionens framtida åtgärder:

Det är ett relativt tidskrävande projekt att utrota produktionen av opievallmo (i Pakistan och Thailand t.ex. tog det 15 år att uppnå ett tillfredsställande resultat). Den osäkra situationen och det faktum att afghanska övergångsmyndigheten endast delvis har kontroll över landet har skapat ett gynnsamt klimat för odling av olagliga grödor. Dessutom försvåras utrotandet av opievallmoodling i Afghanistan ytterligare av den ökade efterfrågan på opium i grannländer med svaga regeringar. Denna omständighet tillsammans med den enorma fattigdomen på landsbygden och det faktum att stora delar av befolkningen är omedveten om att odling av opievallmo är olagligt och att opium är skadligt är de viktigaste skälen till att det program som stöds av kommissionen och det internationella samfundet hittills inte haft någon större inverkan. Gemenskapen och andra parter (särskilt Förenade kungariket och Tyskland) kommer emellertid att fortsätta stödja regeringen på detta område, eftersom det krävs en kontinuerlig uppbackning om den afghanska regeringen skall kunna uppfylla målen i den afghanska nationella strategin för narkotikakontroll som fortfarande är grunden för alla ingripanden.

Eftersom det krävs förbättrade kunskaper om de socioekonomiska orsakerna till narkotikaproduktionen håller kommissionen för närvarande på att förbereda ett projekt som har till syfte att undersöka dessa frågor. Det är meningen att resultatet härav skall beaktas vid framtida projekt.

Kommissionen ämnar dessutom fortsätta att bekämpa fattigdomen på landsbygden, eftersom denna anses utgöra en av de viktigaste skälen till odlingen av opievallmo. Återuppbyggnad av bevattningsinfrastrukturen och stöd till trädgårdsnäringen (Afghanistan var en betydande exportör av frukt och nötter före inbördeskriget) är bland de viktigaste faktorerna när det gäller att återupprätta effektiviteten i andra jordbruksföretagssystem som kan förse lantbrukarna med mer attraktiva alternativ. Gemenskapen har tillsammans med den afghanska nationella strategin för narkotikabekämping fått huvudansvaret för denna aspekt av alternativa utkomstmöjligheter. Som ett komplement ger kommissionen och andra givare (Världsbanken och Förenta staterna) stöd till sjuk- och hälsovårdstjänster till befolkningen på landsbygden.

Ytterligare en viktig förutsättning för narkotikabekämpningsstrategin är att afghanska övergångsmyndigheten får kontroll över en större del av landet och att säkerheten snabbt återupprättas i syfte att avskaffa den anarki som råder i vissa regioner. Stöd för detta ändamål ges både av Tyskland (utbildning och återupprättande av den nationella polisen) och gemenskapen genom fonden för brottsbekämpning i Afghanistan (Law and Order Trust Fund for Afghanistan (LOTFA)) som säkerställer betalning av löner och utrustning till polisen och bidrar till att förstärka gränspolisens förmåga att bekämpa narkotikasmugglingen. Det beslut om att låta den internationella säkerhetsstyrkan täcka även provinserna och att inrätta provinsiella återuppbyggnadsgrupper samt att återuppbygga den nationella armén (med stöd av Frankrike och Förenta staterna) som FN:s säkerhetsråd nyligen fattade kan även det bidra till att öka säkerheten i framtiden.

En kopia av översikten över kommissionens program i Afghanistan kommer att sändas direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat.

---

(1)  EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 2.

(2)  B7-302: ”Hjälp till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd i Asien och Latinamerika”: Planerat bistånd för verksamhet i Afghanistan 2001-2004, ca 90 miljarder euro.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/633 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/633

---

(2004/C 88 E/0650)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3021/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Slavhandel med minderåriga i Afghanistan

Det har nyligen - bland annat tack vare den information som Unicef gått ut med - uppdagats att det förekommer slavhandel med barn i Afghanistan. Det verkar som om det här problemet håller på att anta allt större dimensioner. För en tid sedan ertappade den afghanska polisen en grupp om ca 50 barn - av vilka en del inte var mer än fyra år gamla - som transporterades längs vägarna från den nordöstra provinsen Badakshan, genom provinsen Takhar, på väg mot okänt mål. Myndigheterna säger sig misstänka att pojkarna skulle föras till religiösa skolor i Pakistan och Iran. Det finns även misstankar om att de skulle säljas som illegal arbetskraft eller för sexuellt utnyttjande till utlandet. En företrädare för Unicef har dessutom talat om att man erhållit obekräftad information från landets södra delar om barn som rapporteras försvunna även där.

Enligt högt uppsatta tjänstemän vid den afghanska polisen har man fått in vittnesmål om pakistanier som kommer till Afghanistan, reser till avlägsna områden och där delar ut pengar till fattiga bybor med dessa människors barn som byte. Det hela sker under löften om att barnen kommer att få religiös utbildning och ”gudomlig upplysning”. Man befarar att barnen sedan i de religiösa skolorna hjärntvättas och därefter blir ett vapen i händerna på den pakistanska underrättelsetjänsten och religiösa partier. I vissa fall säljs de som arbetskraft eller faller offer för sexuellt utnyttjande.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta och vilka program ämnar den finansiera för att stärka den afghanska centralregeringen och bidra till bättre polisbevakning runtom i landet, för att hindra fenomen som detta, där befolkningen utnyttjas och barn säljs som slavar?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

Kommissionen är också oroad över rapporterna under den senaste tiden från Afghanistan om bortföranden av unga barn och hälsar med stor glädje FN:s barnfonds (Unicef) beslut att skicka en expert på området barns rättigheter till norra Afghanistan.

Kommissionen och medlemsstaterna är mycket engagerade i uppbyggnaden av ett starkt rättssystem och en stark polisstyrka som kan se till att lag och ordning upprätthålls i hela Afghanistan.

Tyskland är den största stödgivaren när det gäller reformering av polisväsendet. I slutet av december i år kommer sammanlagt 5 000 nuvarande och blivande poliser att ha deltagit i utbildning. Tyskland kommer att utvidga polisutbildningen även till provinserna. För att stödja dessa initiativ bidrog kommissionen under 2002 med 10 miljoner euro till en fond för lag och ordning (Law and Order Trust Fund for Afghanistan, LOTFA, som betalar för löner till poliser och för utbildning) och under 2003 med ytterligare 15,5 miljoner euro. Kommissionen har satt av ytterligare 60 miljoner euro till fonden för perioden 2003-2004.

Italien är den största stödgivaren när det gäller reformering av rättsväsendet. Hittills har 20 miljoner dollar lagts ut på detta, bl.a. för renovering av byggnader i Kabul och utbildning av 120 jurister. Kommissionen och Italien bidrar under 2003 med 6 miljoner euro till renovering av rättsliga centra på distriktsnivå och utbildning av lokal personal.

Den nya konstitutionen kommer också att ha stor betydelse. EU betonade i ett uttalande av den 21 september 2003 vid konferensen om Afghanistan i Dubai vikten av att alla människor - även kvinnor och barn - tillförsäkras de mänskliga rättigheterna i den nya konstitutionen. Unionen noterar i uttalandet att den är medveten om att Afghanistan erkänner sina skyldigheter enligt internationell rätt, särskilt beträffande de mänskliga rättigheterna, och att den väntar sig att dessa skyldigheter skall iakttas till fullo i den nya konstitutionen. Unionens trojka betonade vid sitt besök i Afghanistan den 19-20 oktober 2003 på nytt betydelsen av att dessa skyldigheter iakttas.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/634 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/634

---

(2004/C 88 E/0651)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3031/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Gemenskapsstöd inom kultursektorn

Föreningsrörelsen är en av de mest centrala företeelserna i ett lands sociala utveckling, inte endast genom vad föreningarna innebär för medborgarnas aktiva deltagande och självständiga organisation, utan även för de tjänster de utför, till exempel inom idrott och kultur. De föreningar som sysslar med fritidsverksamhet är ofta de främsta aktörerna när det gäller att sprida och bevara många regioners kulturarv, vilket bidrar till kulturell mångfald och rikedom i Europeiska unionen. Bland dessa föreningar ingår amatörteater, folkdansgrupper, filharmoniska orkestrar, musikskolor och olika slags konstnärligt utövande. De allra flesta av föreningarna lider brist på medel, särskilt ekonomiska, och klarar inte att utföra hela det arbete som sker framför allt på fritiden och som kommer samhället till gagn. Jag möter ofta denna verklighet och ser bristen på information i fråga om möjligheter att få stöd, särskilt på gemenskapsnivå.

Därför skulle jag vilja be kommissionen besvara följande:

| — | Vilka gemenskapsmedel finns det för att stödja kulturen, och särskilt fritidsföreningar? |
| --- | --- |

—

Vilka gemenskapsmedel finns det för att stödja kulturen, och särskilt fritidsföreningar?

| — | Vilka gemenskapsstöd finns det när det gäller orkestrar, bland annat för inköp av musikinstrument, material till musikskolor och iordningställande av lokaler där man kan uppträda och ordna framträdanden? |
| --- | --- |

—

Vilka gemenskapsstöd finns det när det gäller orkestrar, bland annat för inköp av musikinstrument, material till musikskolor och iordningställande av lokaler där man kan uppträda och ordna framträdanden?

| — | Hur stora belopp har godkänts i gemenskapsbudgeten och verkligen genomförts för kulturella ändamål, och hur har utvecklingen varit mellan 1994 och 2003? Hur fördelades pengarna på de enskilda medlemsstaterna och antalet finansierade projekt? |
| --- | --- |

—

Hur stora belopp har godkänts i gemenskapsbudgeten och verkligen genomförts för kulturella ändamål, och hur har utvecklingen varit mellan 1994 och 2003? Hur fördelades pengarna på de enskilda medlemsstaterna och antalet finansierade projekt?

Kompletterande svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(23 januari 2004)

Kommissionen måste uppmärksamma parlamentsledamoten på det faktum att det är svårt att ha en övergripande syn på unionens olika verksamhetsområden och program på kulturområdet. Utöver programmet Kultur 2000, som är särskilt avsett för kulturellt samarbete och för att stödja projekt som samproduceras och samfinansieras av minst tre aktörer, rör i själva verket ett stort antal EU-program kulturfrågor inom ett stort antal verksamhetsområden: stöd till kulturindustrin, teknisk forskning, utbildning och yrkesutbildning inom konst, regional utveckling, samarbete med tredje land etc.

Programmen förvaltas av olika generaldirektorat och enheter inom kommissionen och har egna regler för verksamheten och för vilka som är stödberättigade. För att alla medborgare skall få tillgång till information om EU:s utbud när det gäller kultur lanserade kommissionen i mars 2002 en portal för EU och kultur. Denna portal är avsedd att guida medborgare, kulturaktörer, lokala, regionala eller nationella institutioner genom de områden där unionen kan agera på ett eller annat sätt via kulturen (1).

När det gäller programmen som bygger på artikel 151 i EG-fördraget (till att börja med de äldre programmen Rafael, Ariane och Kalejdoskop och sedan år 2000 även programmet Kultur 2000), och de belopp som anslagits genom dessa program bör man notera att på grund av att de projekt som finansieras har en europeisk dimension och alltid är transnationella är det inte möjligt att åstadkomma en exakt fördelning per medlemsstat av de belopp som avsatts i form av anslag. Med hjälp av halvtidsöversynen av programmet Kultur 2000 (som finns tillgänglig på Internet (2)) och utvärderingen av programmen Rafael, Ariane och Kalejdoskop (vars resultat inom kort kommer att offentliggöras på Internet) går det att bedöma vilka effekter och fördelar de ger.

När det gäller strukturfondernas inriktning på kultur bör man komma ihåg att kulturen inte i sig är något mål för strukturfonderna. De åtgärder som genomförs på kulturområdet kan samfinansieras av strukturfonderna, om de direkt eller indirekt bidrar till att genomföra målsättningen, dvs. ekonomisk och social sammanhållning (bland annat genom att skapa arbetstillfällen). Rent allmänt bör det understrykas att den finansiering som beviljas genom strukturfonderna på kulturområdet är svår att mäta, med tanke på den relativt breda definitionen av denna sektor. Kommissionen utarbetar för närvarande ett arbetsdokument om sina tjänster när det gäller utnyttjandet av strukturfonderna på kulturområdet under perioden 1994-1999. Detta dokument kommer att bygga på den information som lämnats av medlemsstaterna beträffande strukturfonder ägnade åt kultur under perioden 1994-1999.

---

(1)  Internet: http://europa.eu.int/comm/culture/index_en.htm

(2)  Internet: http://europa.eu.int/comm/culture/eac/sources_info/studies_evaluation/studies_en.html

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/636 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/636

---

(2004/C 88 E/0652)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3091/03

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Peter Shaw/Georgien

Kan kommissionen bekräfta att de georgiska myndigheterna, bland annat den allmänna åklagaren, vidtar aktiva åtgärder för att utreda omständigheterna kring kidnappningen av Peter Shaw?

Är det så att två personer som var delaktiga i kidnappningen har frigivits på grund av en påstådd brist på bevis? Kommissionen meddelade i ett tidigare svar (E-2700/03 (1)) gällande fallet Peter Shaw att de georgiska myndigheterna skulle lämna en skriftlig rapport om sina undersökningar. Är detta sant och har denna utförliga rapport lämnats till kommissionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 november 2003)

Kommissionen fortsätter att ta varje tillfälle i akt att för de georgiska myndigheterna betona den vikt den fäster vid att gärningsmännen bakom kidnappningen av Peter Shaw identifieras och ställs inför rätta. Den förväntar sig att de georgiska myndigheterna skall stå fast vid sitt engagemang i utredningen av kidnappningen.

Kommissionen har inga upplysningar rörande parlamentsledamotens fråga om två personer som satts i samband med kidnappningen har försatts på fri fot.

Kommissionen bekräftar att den begärt en utförlig skriftlig rapport från de georgiska myndigheterna om läget i utredningen. Dessa har meddelat att de kommer att efterkomma denna begäran så snart utredningen har nått tillräckligt långt för att målet skall kunna tas upp i domstol. Kommissionen kommer att fortsätta att yrka på en sådan rapport.

Kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser fortsätter att ägna stor uppmärksamhet åt detta ärende och tog upp det och behovet av en skriftlig rapport med den georgiske utrikesministern Irakli Menagarasjvili i samband med mötet nyligen i samarbetsrådet för EU och Georgien.

---

(1)  Se s. 433.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/636 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/636

---

(2004/C 88 E/0653)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3117/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(22 oktober 2003)

Ämne:   Illegal import av textilprodukter från Kina

I betänkande av:

| — | Textilarbetarnas fackförening Associazione Tessili di Barletta (BA) organiserade den 10 oktober 2003 en protestaktion mot den illegala importen av textilprodukter från Kina och uppmanade Europeiska unionen att vidta konkreta åtgärder för att förhindra sådan import. |
| --- | --- |

—

Textilarbetarnas fackförening Associazione Tessili di Barletta (BA) organiserade den 10 oktober 2003 en protestaktion mot den illegala importen av textilprodukter från Kina och uppmanade Europeiska unionen att vidta konkreta åtgärder för att förhindra sådan import.

Kan kommissionen besvara följande:

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om kontroller vid unionens gränser och på unionens territorium med hänsyn till alla olika typer av överträdelse (kringgående av lagen, skatteflykt, märkesförfalskning), om efterlevnad av internationella avtal om import från tredje land, i synnerhet Fjärran östern, och om betalning av tullar? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att intensifiera kontrollerna? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om kontroller vid unionens gränser och på unionens territorium med hänsyn till alla olika typer av överträdelse (kringgående av lagen, skatteflykt, märkesförfalskning), om efterlevnad av internationella avtal om import från tredje land, i synnerhet Fjärran östern, och om betalning av tullar? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att intensifiera kontrollerna?

| — | Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att det införs kontroller länderna i Fjärran östern efterlevnaden av de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter, bland annat de som rör arbetstagarnas löner? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att det införs kontroller länderna i Fjärran östern efterlevnaden av de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter, bland annat de som rör arbetstagarnas löner?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(8 december 2003)

Kommissionen känner till påståendena att vissa exportländer inte respekterar arbetstagarnas grundläggande rättigheter, uppvisar falska ursprungsdeklarationer, kringgår kvoter och låter bli att iaktta immateriella rättigheter, helt i strid med de åtaganden som gjorts i bilaterala textilavtal som ingåtts med gemenskapen.

De kvantitativa begränsningar som i enlighet med bilaterala avtal är i kraft för export av textil- och beklädnadsprodukter tillämpas genom ett system för dubbelkontroll. Enligt detta system beviljar gemenskapens myndigheter endast importlicenser efter uppvisande av giltiga exportlicenser och under förutsättning att motsvarade kvantitet är tillgänglig inom ramen för kvoten. Dessutom begärs ursprungscertifikat för att undvika kringgående av kvoterna vilket är till skada både för gemenskapen och för partnerlandet. Då det misstänks att kvoterna kringgås kan Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) inleda en undersökning. Om det konstateras att kvoterna kringgåtts strävar man efter att justera kvoterna för att rätta till situationen.

Genom rådets förordning (EG) nr 1383/2003 av den 22 juli 2003 (1) förstärkte gemenskapen tullmyndigheternas möjligheter att ingripa mot varor som misstänks göra intrång i vissa immateriella rättigheter och de åtgärder som skall vidtas mot varor som gör intrång i sådana rättigheter.

Frågan om kontroll av de yttre gränserna är ytterst viktig för kommissionen och har lett till det nyligen offentliggjorda meddelandet om tullens roll i den integrerade förvaltningen av de yttre gränserna (2). I meddelandet beskrivs den strategi och det förhållningssätt som har intagits och det innehåller flera rekommendationer för hur medlemsstaterna kan förbättra sin tullkontroll. När det gäller den specifika frågan om varumärkesförfalskade produkter har ett antal åtgärder vidtagits. En ny tullag (förordning (EG) nr 1383/2003 av den 22 juli 2003) kommer att leda till förstärkt tullkontroll i synnerhet när det gäller immateriella rättigheter. Genom programmet ”Tull 2007” förstärks samarbetet med både nya medlemsstater och företag som är berörda av varumärkesförfalskning och pirattillverkning.

Gemenskapen motsätter sig alla sanktionsbaserade tillvägagångssätt och initiativ att använda arbetstagares rättigheter till protektionistiska ändamål i handelspolitiken. Följaktligen verkar gemenskapen för effektiv tillämpning av grundläggande arbetsnormer genom konstruktiva instrument och ett stimulansbaserat tillvägagångssätt. Som exempel kan nämnas gemenskapens allmänna preferenssystem, enligt vilket förmånsländer kan omfattas av ytterligare förmåner om de ansluter sig till Internationella arbetsorganisationens (ILO) normer, och Cotonouavtalet mellan gemenskapen, dess medlemsstater och AVS-länderna, vilket innehåller en särskild bestämmelse beträffande handel och arbetsnormer.

---

(1)  EUT L 196, 2.8.2003.

(2)  KOM(2003) 452 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/637 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/637

---

(2004/C 88 E/0654)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3220/03

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(31 oktober 2003)

Ämne:   Budgetförordningen och GD Utvidgning

Enligt kommissionens nya budgetförordning skall betalningar ske inom 45 dagar ”räknat från den dag då en giltig begäran om betalning registrerades”.

Skulle kommissionen kunna redogöra för de tillfällen då detta villkor inte uppfyllts av GD Utvidgning? Har granskning utförts vid detta generaldirektorat sedan den nya budgetförordningen trädde i kraft den 1 januari 2003? Om så är fallet, skulle kommissionen kunna redogöra för de rapporter som sammanställts om tidsfrister för erlagda betalningar? Vilka förfaranden tillämpas vid GD Utvidgning för att garantera att betalning sker inom 45-dagarsfristen?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(18 december 2003)

Parlamentsledamoten tar upp frågan om tillämpningen av den nya budgetförordningen när det gäller bestämmelserna om betalningsfrister och om räkenskapsgranskning inom kommissionen. Parlamentsledamoten är utan tvivel medveten om att bestämmelserna om betalningsfrister endast gäller rättsliga åtaganden som kommissionen har undertecknat efter den 1 januari 2003. Den gamla budgetförordning som gällde fram till dess innehöll inga särskilda bestämmelser om betalningsfrister.

De gällande bestämmelserna om tidsfrister för betalningar fastställs i artikel 106 i genomförande-bestämmelserna för budgetförordningen (1). I allmänhet är betalningsfristen 45 kalenderdagar från den dag då en godkänd begäran om betalning registrerades, eller 30 kalenderdagar om det gäller betalningar inom kontrakt om leverans av varor eller tjänster.

Ytterligare bestämmelser fastställs i artikel 106.3 om betalningar som hör samman med kontrakt eller överenskommelser för vilka betalning inte kan ske förrän kommissionen har godkänt en rapport. I sådana fall löper inte betalningsfristen förrän rapporten har godkänts. För kontrakt som gäller tekniska tjänster som är särskilt svåra att utvärdera kan upp till 60 kalenderdagar tillåtas för godkännande av rapporten.

I enlighet med artikel 106.4 i genomförandebestämmelserna kan beslut om att upphäva betalningsfristen fattas om de styrkande handlingar som läggs fram inte är tillräckliga för begäran om betalning eller om kommissionen har tvivel om huruvida begäran om betalning är berättigad. I sådana fall börjar inte betalningsfristen att löpa igen förrän en korrekt utfärdad begäran om betalning har registrerats. Kommissionen anser att denna bestämmelse är nödvändig för att undvika oberättigade betalningar och för att garantera en god ekonomisk förvaltning.

Kommissionens generaldirektorat för utvidgning gör sitt yttersta för att med den personalstyrka som står till dess förfogande göra betalningar så fort som möjligt och i enlighet med kraven i den nya budgetförordningen. Tydliga riktlinjer har utfärdats till tjänstemän på alla nivåer, där man understryker hur viktigt det är med snabb betalning och under alla omständigheter inom de tidsfrister som ställs upp i budgetförordningen. Ledningen är uppmärksam på denna fråga och ett omfattande uppföljningsförfarande har införts för att se till att betalningar görs så fort som möjligt, dock utan att detta hindrar en god ekonomisk förvaltning. Uppgifter om fristerna för betalningar som erlagts av Generaldirektoratet för utvidgning kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 357, 31.12.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/638 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/638

---

(2004/C 88 E/0655)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3221/03

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(31 oktober 2003)

Ämne:   Budgetförordningen och GD Bistånd

I kommissionens nya budgetförordning finns en tidsfrist för betalningar på 45 dagar räknat ”från den dag då en giltig begäran om betalning registrerades”.

Kan kommissionen upplysa om när GD Bistånd inte har uppfyllt detta krav? Har det gjorts någon revision inom detta generaldirektorat sedan den nya budgetförordningen trädde i kraft den 1 januari 2003? Om detta gjorts kan kommissionen i så fall redogöra för vad som har rapporterats angående tidsfrister för betalningar? Vilka förfaranden finns inom GD Bistånd för att se till att betalningar sker inom tidsfristen på 45 dagar?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Reglerna om tidsfrister för betalningar fastställs i dag i artikel 106 i genomförandebestämmelserna för budgetförordningen (1). Den allmänna bestämmelsen är 45 dagar från den dag då en godkänd begäran om betalning registrerades, eller 30 dagar om det gäller betalningar inom kontrakt om leverans av varor eller tjänster, såvida inget annat anges i kontraktet i fråga.

I enlighet med artikel 106.4 i genomförandebestämmelserna kan ett beslut om att upphäva tidsfristen för betalning fattas när de styrkande handlingar som läggs fram inte är tillräckliga som underlag för begäran om betalning eller när kommissionen betvivlar att begäran berättigar till utbetalning. I sådana situationer börjar betalningen att löpa igen när en korrekt begäran om betalning registrerats. Kommissionen anser att denna bestämmelse är väsentlig för att undvika oberättigade utbetalningar och garantera en sund ekonomisk förvaltning.

Generaldirektoratet (GD) för bistånd (DEV) gör allt det kan för att verkställa betalningar enligt reglerna i den nya budgetförordningen inom kortast möjliga tid. Riktlinjer beträffande iakttagande av betalningsfrister, med en tidsplan för längsta dröjsmål på varje nivå i det interna finansiella kretsloppet, har sänts till alla operativa enheter. En finansiell indikator för utbetalningar, med uppgifter hämtade från kommissionens redovisningssystem, har använts för att övervaka betalningsförseningar. Den genomsnittliga betalningsförseningen vid GD DEV (tiden mellan den dag fakturan registrerades och bankens valutadag) för år 2003 är 44 dagar för budgetens A-poster (administrativa utgifter) och 22 dagar för B-poster (driftskostnader). Med båda typerna av budgetposter inräknade är den genomsnittliga betalningsförseningen för GD DEV för år 2003 32,13 dagar. Utbetalningar som GD Personal och administration (ADMIN) har gjort för två A-poster (tjänsteresor, möten med experter) är inte medräknade.

Den enda rapport som GD DEV lagt fram om tidsramarna för utbetalningar under 2003 är en rapport om finansiella indikatorer (Reporting on financial indicators), som sammanställts som information till förvaltningen. Rapporten ger värdefull feedback om de finansiella resultaten till ledningen, vidaredelegerade utanordnare och generaldirektoratets finansenhet.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 357, 31.12.2002.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/639 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/639

---

(2004/C 88 E/0656)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3257/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Mervärdeskatt för företag inom återvinningsbranschen

Företag inom återvinningsbranschen ser som en av sina huvudsakliga uppgifter att leta upp och använda sig av olika möjligheter till återanvändning. Den uppgiften utför de genom att samla in, välja ut, reparera och på nytt erbjuda uttjänta produkter. I Belgien får återvinningsbranschen tillämpa en mervärdeskattesats på 6 procent och detta motiveras med sociala argument. I Nederländerna har man upprepade gånger försökt att detsamma skulle gälla för återvinningsbranschen även där och argumenten har då varit sociala och miljötekniska. Dock hittills utan någon framgång. Sedan dess har kommissionen framlagt ett meddelande (1) om en integrerad produktpolitik för Europaparlamentet och rådet. Där talas det i olika sammanhang om skatteförmåner för miljövänliga idéer. Men om återvinningsbranschen sägs det ingenting.

| 1. | Har kommissionen några överläggningar på gång om detta med den europeiska intresseorganisationen för företag inom återvinningsbranschen (RREUSE)? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen några överläggningar på gång om detta med den europeiska intresseorganisationen för företag inom återvinningsbranschen (RREUSE)?

| 2. | Om så är fallet: vad har denna dialog rent konkret resulterat i? Om inte: varför förekommer det inte någon sådan dialog? |
| --- | --- |

2.

Om så är fallet: vad har denna dialog rent konkret resulterat i? Om inte: varför förekommer det inte någon sådan dialog?

| 3. | Tycker inte också kommissionen att återvinningsbranschen ger ett värdefullt bidrag till ett ekologiskt hållbart samhälle? |
| --- | --- |

3.

Tycker inte också kommissionen att återvinningsbranschen ger ett värdefullt bidrag till ett ekologiskt hållbart samhälle?

| 4. | Vad avser kommissionen göra för att få med återvinningsbranschen i den integrerade produkt-politiken? |
| --- | --- |

4.

Vad avser kommissionen göra för att få med återvinningsbranschen i den integrerade produkt-politiken?

| 5. | Tycker inte också kommissionen att återvinningsbranschen utgående från sociala och miljötekniska argument kunde få skatteförmåner, det vill säga en sänkt mervärdeskattesats på 6 procent? |
| --- | --- |

5.

Tycker inte också kommissionen att återvinningsbranschen utgående från sociala och miljötekniska argument kunde få skatteförmåner, det vill säga en sänkt mervärdeskattesats på 6 procent?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 december 2003)

Kommissionen är i färd med att avsluta sitt samråd med berörda parter om den temainriktade strategin för förebyggande och återvinning av avfall. I samband med detta har den varit i kontakt med Rreuse (den europeiska intresseorganisationen för företag inom återvinningsbranschen), bland många andra, framför allt när det gäller frågor som rör reparation och återanvändning av produkter och utrustning.

Samrådet om den temainriktade strategin för förebyggande och återvinning av avfall (2) avslutades den 30 november 2003. Bland de frågor som tas upp i meddelandet om denna ingår ekonomiska instrument. Ännu har dock inga konkreta slutsatser dragits om bidragen från de enskilda berörda parterna.

Kommissionen uppskattar det värdefulla bidrag som återvinningsindustrin ger till hållbar utveckling, vilket den också anger i meddelandet. Där tar den upp ett stort antal återvinningsfrågor som kan spela en avgörande roll för hållbar förvaltning av resurser i allmänhet.

I den integrerade produktpolitiken värderas en produkts påverkan på miljön under hela dess livslängd. Återvinning och återanvändning är därför mycket viktiga delar av den. De tekniker och förfaranden som används vid återvinning kan bidra till att negativ miljöpåverkan undviks i slutet av en produkts livslängd, liksom till att energi och resurser sparas. Det kan också bidra till en mer miljövänlig produktutformning.

Enligt vad som anges i det meddelande om strategin för förbättring av mervärdesskattesystemets funktion som antogs år 2000 (3) antog kommissionen den 23 juli 2003 ett förslag till direktiv angående ändring och rationalisering av de regler och undantag som tillämpas vid fastställande av reducerade mervärdes skattesatser (4). Huvudsyftet var att förbättra den inre marknadens funktionssätt, framför allt genom en fortsatt förenkling och en mer enhetlig tillämpning av mervärdesskatten.

Förslaget innehåller inga särskilda bestämmelser för försäljare av begagnade varor, men redan i sjätte mervärdesskattedirektivet (5) fastställs gynnsamma åtgärder för den sektorn.

För det första omfattas denna verksamhet i de allra flesta fall av den särskilda ordning för begagnade varor, konstverk, samlarföremål och antikviteter som införs genom artikel 26a i det direktivet. Det innebär att yrkesverksamma som säljer begagnade varor (betecknade som skattskyldiga återförsäljare) bara beskattas för den faktiska förtjänstmarginalen. Denna marginal är lika med skillnaden mellan det pris den skattskyldiga säljer varan för och det han eller hon har köpt den för.

Dessutom fastställs det i bilaga H kategori 14 till direktivet att medlemsstaterna kan använda en nedsatt mervärdesskattesats (på minst 5 % ) för leverans ”av varor och tillhandahållande av tjänster av välgörenhetsorganisationer som är erkända av medlemsstaterna och som är engagerade i socialvård eller socialt trygghetsarbete, i den mån leveransen eller tillhandahållandet inte undantagits från skatteplikt med stöd av artikel 13”. Det innebär t.ex. att en medlemsstat skulle kunna tillämpa en nedsatt mervärdesskattesats på vidareförsäljning av varor som har samlats in av erkända välgörenhetsorganisationer.

Det bör dock noteras att principen för mervärdesskattesatser är att den normala skattesatsen skall till-lämpas. Tillämpningen av en nedsatt skattesats är en möjlighet som medlemsstaterna kan överväga att utnyttja, och det kan förklara varför några har infört en nedsatt skattesats på detta område, medan andra inte har det.

Sammanfattningsvis förefaller det inte nödvändigt med andra särskilda åtgärder för nedsättning av mervärdesskattesatsen inom denna sektor.

---

(1)  KOM(2003) 302.

(2)  KOM(2003) 301 slutlig.

(3)  KOM(2000) 348 slutlig.

(4)  KOM(2003) 397 slutlig.

(5)  Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund, EGT L 145, 13.6.1977.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/641 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/641

---

(2004/C 88 E/0657)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3305/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(10 november 2003)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Tunisien

Enligt artikel 2 i ett associeringsavtal med Tunisien fastställs att ”Förbindelserna mellan parterna och samtliga bestämmelser i detta avtal grundas på respekten för de demokratiska principerna och mänskliga rättigheterna, som inspirerar deras inrikes- och utrikespolitik och som utgör en väsentlig beståndsdel av avtalet.” Trots detta och trots att president Zine El Ben Ali har åtagit sig att förbättra situationen beträffande de mänskliga rättigheterna bryter man ständigt mot dessa rättigheter.

Kan kommissionen redogöra för vilka åtgärder som eventuellt vidtagits för att se till att myndigheterna i Tunisien verkligen infriar sina löften om att respektera de mänskliga rättigheterna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 december 2003)

Associeringsavtalet mellan unionen och Tunisien innehåller en artikel som anger vad parterna anser vara väsentliga värderingar och principer som ligger till grund för deras associering.

Associeringsavtalet innehåller bestämmelser om de strukturer som krävs för att diskutera avtalets alla delar, nämligen associeringsrådet (på ministernivå), associeringskommittén (högre tjänstemän) och sedan september 2003 ett antal sektorsspecifika underkommittéer (experter). Alla dessa fora har kompetens att handlägga frågor rörande mänskliga rättigheter och demokrati på ett lämpligt sätt.

Vidare överenskom man vid det nyligen avhållna mötet med associeringsrådet den 20 september 2003 att ”om parterna så beslutar ... kommer dessa frågor även att behandlas i en underkommitté till associeringskommittén eller i en särskild arbetsgrupp”. Frågor rörande mänskliga rättigheter diskuterades också i samband med den politiska dialogen med Tunisien som ägde rum den 29 september 2003 i samband med associeringsrådet.

I samband med detta erinrade unionen om den vikt den fäster vid att fullfölja och fördjupa diskussionerna om mänskliga rättigheter och demokrati med Tunisien på ett strukturerat sätt i syfte att nå gemensamma ståndpunkter rörande dessa frågor (förklaring från unionen vid det fjärde associeringsrådsmötet). Sådana särskilda underkommittéer har redan skapats när det gäller Marocko och Jordanien. Sådana samråd utgör ett tillägg till de vanliga diplomatiska insatserna såsom demarcher och förklaringar som unionen gör för att främja mänskliga rättigheter.

Den faktiska effekten av dessa samråd beror uppenbarligen på den kraft med vilka de framförs (i dessa frågor handlar kommissionen alltid i nära samarbete med medlemsstaterna) och på det sätt de mottas av motparten. Det anses troligt att både kommissionens initiativ gällande ett utvidgat europeiskt grannskap och meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Stärkande av EU:s åtgärder för mänskliga rättigheter och demokratisering i samarbete med Medelhavspartnerna (1) - kommer att uppmuntra våra partner när det gäller att låta de formella åtagandena efterföljas av praktisk handling.

Därutöver inrättar kommissionen samarbetsprogram finansierade av Meda till stöd för tunisiska medier (utbildning av journalister) och modernisering av domstolsväsendet. Icke-statliga organisationer som arbetar med att främja mänskliga rättigheter i Tunisien har tillgång till finansiering genom Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter 2002-2004, där för denna period Tunisien är ett av länderna i fokus.

---

(1)  KOM(2003) 294 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/642 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/642

---

(2004/C 88 E/0658)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3310/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(10 november 2003)

Ämne:   Oljeledningen Baku — Tbilisi — Ceyhan: Turkiet bryter mot gemenskapens regelverk

I samband med bygget av en oljeledning mellan Baku i Azerbajdzjan till Ceyhan i Turkiet via Tbilisi i Georgien lär det inom områdena miljö och mänskliga rättigheter ha brutits mot gemenskapens regelverk till den del detta berör Turkiet. Det handlar om att det inte gjorts några seriösa miljökonsekvensbedömningar, om att egendom med orätt exproprierats med mera. Ett flertal frivilligorganisationer har protesterat mot detta.

Turkiet är som stat en av de viktigaste partnerna inom det konsortium som skall anlägga oljeledningen. Men eftersom Turkiet också är ett kandidatland för anslutning kan man vänta sig att landet skall uppfylla Köpenhamnskriterierna, således också gemenskapens regelverk. Mot bakgrund av det ovannämnda projektet verkar detta ingalunda vara fallet.

I vad mån följer kommissionen utvecklingen med oljeledningen Baku-Tbilisi-Ceyhan? Har det redan tagits kontakter med de turkiska myndigheterna om denna fråga? Om så är fallet: vad har dessa kontakter resulterat i?

Turkiet får föranslutningsstöd från Europeiska unionen. Överväger kommissionen att (eventuellt delvis) frysa in detta stöd, om Turkiet fortsätter att inte bry sig om Köpenhamnskriterierna? Finns det någon konkret tidsplan i detta sammanhang?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 december 2003)

I sin återkommande rapport om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning, som offentliggjordes den 5 november 2003, gör kommissionen en bedömning av utvecklingen under det senaste året och av det allmänna läget beträffande de mänskliga rättigheterna och skyddet av minoriteter.

När det gäller de specifika frågor som parlamentsledamoten tar upp i samband med oljeledningsprojektet Baku-Tbilisi-Ceyhan måste varje eventuell kränkning av de mänskliga rättigheterna till följd av genomförandet av projektet bedömas mot bakgrund av Köpenhamnskriterierna.

Turkiet är i detta skede inte bundet av gemenskapens regelverk på miljöområdet, men kommissionen känner till att bedömningar har gjorts av projektets miljöpåverkan, till exempel för att uppfylla de villkor som internationella låneinrättningar ställer.

Kommissionen kommer även fortsättningsvis att följa utvecklingen av detta projekt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/642 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/642

---

(2004/C 88 E/0659)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3331/03

från Anne Van Lancker (PSE) till kommissionen

(5 november 2003)

Ämne:   Slut på finansieringen av program för att förebygga hiv/aids bland flyktingar

Den 27 augusti 2003 meddelade det amerikanska utrikesdepartementet att man skulle dra in finansieringen av ett program för att förebygga hiv/aids bland flyktingar som drivs av RHR-konsortiet (vars medlemmar är American Refugee Committee (ARC), CARE, Columbia University Heilbrunn Center for Population and Family Health, International Rescue Committee (IRC), JSI Research and Training Institute (JSI R & T), Marie Stopes International (MSI), Women's Commission for Refugee Women and Children).

Den 29 augusti 2003 utfärdade således president Bush en promemoria som innebär att ”Mexico City-policyn”, som tidigare endast omfattade program som administreras av US Agency for International Development (USAID), nu skall täcka alla frivilliga medel till befolkningsplanering som har anslagits av det amerikanska utrikesdepartementet. Det amerikanska utrikesdepartementet undersöker fortfarande vilka andra program och organisationer som kan komma att påverkas av den amerikanska politikens utvidgning.

Skulle kommissionen, mot bakgrund av den senaste utvecklingen, vara beredd att återigen anslå medel för att minimera den skada som program för att förebygga HIV/aids bland flyktingar har lidit?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(11 december 2003)

Kommissionen är oroad över beslut som fattats av den amerikanska förvaltningen för att genomföra den s.k. Mexico City-strategin. Denna strategi undergräver på ett allvarligt sätt de ansträngningar som skilda organisationer gör för att effektivt bekämpa det hot som humant immunbristvirus/förvärvat immunbrist-syndrom (hiv/aids) utgör för hälsan och livet för människor i utvecklingsländer och för utvecklingen i allmänhet. Kommissionen stödjer mycket aktivt förebyggandet av hiv/aids i överensstämmelse med ramen för dess handlingsprogram mot smittsamma sjukdomar som hiv/aids, tuberkulos och malaria inkluderande bl. a. avsevärda donationer till den globala fonden för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria.

I syfte att avhjälpa bristen på medel hos vissa nyckelorganisationer, till följd av beslut av Förenta staterna, har kommissionen beslutat stödja FN:s befolkningsfond genom extra tilldelning av medel. Inga specifika medel har anslagits för att bekämpa hiv/aids bland flyktingar. Genom hälsoprogrammen i flyktingläger finansierar emellertid kommissionen en mängd aktiviteter. Verksamheter som tilldelats medel i ett specifikt land tar hänsyn till förhållandena i värdlandet, dialogen med nationella myndigheter och flyktingarnas situation i förhållande till lokalbefolkningen för att undvika skillnader mellan de båda gruppernas levnadsförhållanden.

Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd har mot den bakgrunden anslagit medel i sin verksamhet för att höja medvetenheten om hiv/aids innnefattande teaterföreställningar om hiv/aids frågor, standardiserat utbildningsmaterial avsett för utbildning av lokal personal i flyktingläger, transfercentra och för flyktingar som återvänder till ursprungslandet. Kommissionen har också stött åtgärder för att säkerställa säkra blodtransfusioner och iakttagande av allmänna försiktighetsåtgärder, distribution av kondomer och spårning av sexuellt överförda infektioner. Alla flyktingar som besöker hälsocentralerna i lägren erbjuds tester och rådgivning men när det gäller vård och behandling hänvisas de till nationella sjukhus.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/643 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/643

---

(2004/C 88 E/0660)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3357/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2003)

Ämne:   Skamlig behandling av helgedomen Hagia Sofia i Istanbul

Helgedomen Hagia Sofia i Istanbul (som är en del av världskulturarvet och en enastående symbol för kristendomen, oavsett konfession) har än en gång blivit föremål för de turkiska myndigheternas destruktiva och provokativa politik. De senaste dagarna har internationell press uppmärksammat att ett minst sagt oestetiskt ”växthus” av plast placerats i denna helgedom (!) och att det inuti växthuset står ”konstverk” som utgörs av salladshuvuden (!) och som tillverkats av någon asiatisk konstnär. På en del ställen i kyrkan har man - som pricken över i:et på detta ”kreativa skapande” - satt upp TV-apparater som sänder muslimska gudstjänster på hög volym. Detta hånfulla agerande från de turkiska myndigheternas sida gentemot en helgedom (vars historia går åtskilliga århundraden tillbaka i tiden och som var en symbol för ett stort kristet imperium, Bysans, som blomstrade under mer än tusen år) är ytterligare ett exempel på vad Turkiet (kandidatland till EU) menar med respekt för andra religioners symboler.

Hur skulle kommissionen skyndsamt kunna ingripa för att sätta denna kristna helgedom och symbol under någon europeisk myndighets beskydd (där eventuellt även kommissionens generaldirektorat för utbildning och kultur kunde ingå), så att den skyddas mot helgerån och förstörelse av det slag som beskrivs ovan?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(22 december 2003)

Kommissionen har i sina svar på de skriftliga frågorna E-2962/03 från Alexanros Alavanos (1) och E-2995/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (2) kommenterat bekymmer liknande de som parlamentsledamoten har uttryckt. Kommissionen övervakar de framsteg som Turkiet gör när det gäller att anpassa sig till gemenskapens regelverk på det kulturella området som en del i Turkiets förberedelser för medlemskap. Att bevara det nationella kulturarvet utgör inte en del av gemenskapens kompetensområde.

Vad beträffar någon eventuell åtgärd så tillåter inte gemenskapens finansiella biståndsprogram för Turkiet stöd för bevarande och återställande av religiösa eller kulturella verk såsom de som förvaras i Hagia Sofia.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 771.

(2)  Se s. 125.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/644 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/644

---

(2004/C 88 E/0661)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3366/03

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2003)

Ämne:   Situationen för de mänskliga rättigheterna i Tjetjenien

Kan kommissionen redogöra för vad EU har gjort för att sprida ljus över de brott mot de mänskliga rättigheterna och de internationella humanitära rättigheterna som begåtts i Tjetjenien, särskilt i samband med behandlingen av Said-Khusein Imakaev och dennes far Said Khusein?

Kan kommissionen även ange om denna fråga kommer att diskuteras vid det kommande toppmötet mellan EU och Ryssland, vilket kommer att hållas i Rom den 6 november? Kan kommissionen dessutom kortfattat redogöra för vad detta möte ger för resultat, särskilt beträffande Tjetjenien?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 december 2003)

Kommissionen följer uppmärksamt utvecklingen i Tjetjenien och stöder en politisk lösning av konflikten med respekt för Rysslands territoriella integritet och alla uppriktiga ansträngningar för att åstadkomma en varaktig fred.

Kommissionen känner till och är bekymrad över de oroväckande rapporterna om överträdelser av de mänskliga rättigheterna i Tjetjenien. Kommissionen känner också till det fall som parlamentsledamoten nämner vilket har dragits inför Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Beklagligt nog är detta inte det enda fallet: Totalt 2 343 personer har försvunnit sedan augusti 1999 enligt uppgifter från presidentens representant för mänskliga rättigheter i Tjetjenien, Abdul-Khakim Sultygov. Människorätts-organisationer rapporterar att hundratals personer har försvunnit i Tjetjenien (flera av dem genom bortföranden) under 2003.

Kommissionen utnyttjade tillfället vid Europeiska rådets möte i Rom den 6 november 2003 för att ge uttryck för sin oro över rapporterna om pågående kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Kommissionen fortsätter att framhålla vikten av att det på båda sidor av konflikten blir ett slut på straffriheten för dem som kränker de mänskliga rättigheterna.

Kommissionen uttryckte också sin oro över stängningen av läger för internt fördrivna personer i Ingusjien. Kommissionen anser att det är av största vikt att internt fördrivna personer har fler alternativ än att återvända till Tjetjenien. Skälet till detta är framför allt att säkerhetssituationen i Tjetjenien försämrats sedan folkomröstningen om författningen och presidentvalet och med tanke på den bristfälliga humanitära situationen. När det gäller den sistnämnda beklagar kommissionen att Ryssland ännu inte har vidtagit några konkreta åtgärder för att underlätta tillhandahållandet av humanitär hjälp - genom att ge ickestatliga organisationer tillgång till Förenta nationernas VHF-frekvens, sörja för hjälparbetarnas säkerhet (fallet med den kidnappade hjälparbetaren Arjan Erkel togs särskilt upp) och genom att ge ECHO (kontoret för humanitärt bistånd) tillstånd att öppna ett kontor i Nazran i Ingusjien - trots att de uppmanats att göra detta vid upprepade tillfällen.

Kommissionen kommer att fortsätta att använda sig av mötena inom ramen för den politiska dialogen mellan unionen och Ryssland för att uppmana de ryska myndigheterna att förbättra situationen i norra delen av Kaukasus.

Kommissionen stöder icke-statliga organisationer i regionen via Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter i syfte att bidra till att det utvecklas ett fungerande civilt samhälle. Ett antal utbildningsprogram har också genomförts i samarbete med Europarådet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/645 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/645

---

(2004/C 88 E/0662)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3377/03

från Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) och Inger Schörling (Verts/ALE) till kommissionen

(14 november 2003)

Ämne:   Rysk oljeutvinning i Östersjön nära Kuriska näset (oljefyndigheten D6)

Det ryska oljebolaget LUKoil kommer att börja utvinna olja från oljefyndigheten D6 före utgången av 2003. D6 ligger endast 22 km från den ryska kusten och 6 km från den litauiska gränsen. Oljeutsläpp skulle kunna utsätta Kuriska näset i Ryssland och Litauen för risker och eventuellt också svenska och finska kuster. Kuriska näset är med på väldsarvslistan, det är nationalpark och kommer att ingå i nätet Natura 2000 efter Litauens anslutning. Det erhåller redan medel från LIFE. Området är känt för sin känsliga miljö. Turism, som är beroende av rena stränder, utgör en betydande ekonomisk faktor i området. Någon öppen, internationell miljökonsekvensanalys har inte genomförts av de ryska myndigheterna. I den andra handlingsplanen för den nordliga dimensionen som antogs i mitten av oktober uppmanas till samarbete med Ryssland för att Espookonventionen skall efterlevas och gränsöverskridande samarbete i miljöfrågor skall genomföras.

| 1. | Anser kommissionen att detta projekt är säkert för miljön?






  a) | Om ja, hur kan kommissionen i så fall förklara att det inte gjorts någon internationell miljökonsekvensbeskrivning, som även omfattar Litauen, och att den nationella miljökonsekvens-beskrivningen har varit mycket hemlig? |
| --- | --- | --- |

1.

Anser kommissionen att detta projekt är säkert för miljön?

a)

Om ja, hur kan kommissionen i så fall förklara att det inte gjorts någon internationell miljökonsekvensbeskrivning, som även omfattar Litauen, och att den nationella miljökonsekvens-beskrivningen har varit mycket hemlig?

| b) | Om inte, kommer kommissionen att se till att en korrekt utförd konsekvensbedömning utförs för att projekt som berör ett Natura 2000-område, genom att stödja Unescos Världsarvskommitté och kräva en internationell, öppen miljökonsekvensbeskrivning vari internationella experter skall medverka, såsom föreskrivs i Espoo- och Helsingsforskonventionerna? |
| --- | --- |

b)

Om inte, kommer kommissionen att se till att en korrekt utförd konsekvensbedömning utförs för att projekt som berör ett Natura 2000-område, genom att stödja Unescos Världsarvskommitté och kräva en internationell, öppen miljökonsekvensbeskrivning vari internationella experter skall medverka, såsom föreskrivs i Espoo- och Helsingsforskonventionerna?

| 2. | Använder kommissionen alla till buds stående medel för att föra fram denna begäran, såsom Helcom och Östersjöstaternas råd (CBSS), liksom de olika forum för samarbete med Ryssland som inrättats enligt avtalet om partnerskap och samarbete, exempelvis underutskottet för energi, miljö och kärnsäkerhet? Hur kommer kommissionen att ta tillvara den utomordentliga möjlighet att aktivera den andra handlingsplanen för den nordliga dimensionen som D6-projektet erbjuder? |
| --- | --- |

2.

Använder kommissionen alla till buds stående medel för att föra fram denna begäran, såsom Helcom och Östersjöstaternas råd (CBSS), liksom de olika forum för samarbete med Ryssland som inrättats enligt avtalet om partnerskap och samarbete, exempelvis underutskottet för energi, miljö och kärnsäkerhet? Hur kommer kommissionen att ta tillvara den utomordentliga möjlighet att aktivera den andra handlingsplanen för den nordliga dimensionen som D6-projektet erbjuder?

| 3. | Känner kommissionen till att ett lån som beviljades LUKoil av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) under 2000 har använts för att återuppta D6-projektet, utan några villkor vad gäller tillämpningen av Espoo- och Helsingsforskonventionerna, enligt vilka en internationell miljökonsekvens-beskrivning krävs? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att stoppa finansieringen av LUKoil till dess folkrätten tillämpas? Känner kommissionen till att EU skulle kunna stoppa denna finansiering genom att använda sin majoritet i styrelsen i EBRD? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att ett lån som beviljades LUKoil av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) under 2000 har använts för att återuppta D6-projektet, utan några villkor vad gäller tillämpningen av Espoo- och Helsingsforskonventionerna, enligt vilka en internationell miljökonsekvens-beskrivning krävs? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att stoppa finansieringen av LUKoil till dess folkrätten tillämpas? Känner kommissionen till att EU skulle kunna stoppa denna finansiering genom att använda sin majoritet i styrelsen i EBRD?

| 4. | Planerar EU att importera olja från D6-oljeplattformen? |
| --- | --- |

4.

Planerar EU att importera olja från D6-oljeplattformen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(19 december 2003)

| 1. | Kommissionen delar parlamentsledamotens oro rörande Rysslands planer att påbörja oljeprospekte-ring i den känsliga Östersjömiljön vid Kuriska näset utan att Ryssland har utfört en miljökonsekvens-bedömning enligt höga internationella standarder. Kommissionen anser att endast en sådan bedömning kan ge fullständig och detaljerad information rörande möjlig påverkan på nuvarande och framtida medlemsstater och beträffande miljömässig säkerhet. Därför kommer kommissionen, i samarbete med nuvarande och framtida medlemsstater, att försöka övertyga Ryssland om att med hänsyn till alla Östersjöstaters och Rysslands egen säkerhet göra en öppen miljökonsekvensbedömning enligt höga internationella standarder där alla relevanta försiktighets- och nödfallsåtgärder bör iakttas.
  Dessutom har experter från World Heritage Center vid FN:s organisation för utbildning, vetenskap och kultur (Unesco) i en rapport till litauiska och ryska specialister av den 5 november 2003 rekommenderat att Ryssland vidtar följande nödvändiga åtgärder innan man påbörjar borrningsarbeten och pumpning av olja vid Kuriska näset: genomförande av en analys avseende miljöpåverkan och risker, upprättande av en tvåpartsplan plan för att avveckla nödsituationer och ett övervakningssystem.
  Kommissionen noterar också att Ryssland ännu inte är part i Esbokonventionen om gränsöverskridande påverkan på miljön inom ramen för FN:s ekonomiska kommission för Europa (UN/ECE) |
| --- | --- |

1.

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro rörande Rysslands planer att påbörja oljeprospekte-ring i den känsliga Östersjömiljön vid Kuriska näset utan att Ryssland har utfört en miljökonsekvens-bedömning enligt höga internationella standarder. Kommissionen anser att endast en sådan bedömning kan ge fullständig och detaljerad information rörande möjlig påverkan på nuvarande och framtida medlemsstater och beträffande miljömässig säkerhet. Därför kommer kommissionen, i samarbete med nuvarande och framtida medlemsstater, att försöka övertyga Ryssland om att med hänsyn till alla Östersjöstaters och Rysslands egen säkerhet göra en öppen miljökonsekvensbedömning enligt höga internationella standarder där alla relevanta försiktighets- och nödfallsåtgärder bör iakttas.

Dessutom har experter från World Heritage Center vid FN:s organisation för utbildning, vetenskap och kultur (Unesco) i en rapport till litauiska och ryska specialister av den 5 november 2003 rekommenderat att Ryssland vidtar följande nödvändiga åtgärder innan man påbörjar borrningsarbeten och pumpning av olja vid Kuriska näset: genomförande av en analys avseende miljöpåverkan och risker, upprättande av en tvåpartsplan plan för att avveckla nödsituationer och ett övervakningssystem.

Kommissionen noterar också att Ryssland ännu inte är part i Esbokonventionen om gränsöverskridande påverkan på miljön inom ramen för FN:s ekonomiska kommission för Europa (UN/ECE)

| 2. | Frågan har diskuterats inom ramen för Helsingforskommissionen (Helcom). Alla Östersjöstater och gemenskapen, är fördragsslutande parter i Helsingforskonventionen (1). Åtgärder har vidtagits för att säkerställa ett lämpligt informationsutbyte och den ryska delegationen har överlämnat närmare uppgifter om sina planer vilka i juli 2003 skickades ut till samtliga delegationschefer vid Helcom. Kontakter upprätthålls dessutom med en rysk-litauisk kommission.
  Kommissionen kommer att insistera på ett snart möte inom underkommittén för miljö inom avtalet om partnerskap och samarbete mellan unionen och Ryssland för att bl.a. diskutera denna fråga närmare.
  Handlingsplanen för den nordliga dimensionen ger en operationell ram där strategiska mål fastställs. Ett av de prioriterade målen är att sträva efter att internationella miljööverenskommelser iakttas. Enligt handlingsplanen skall alla deltagare öka sina ansträngningar när det gäller genomförandet av den förklaring om marin säkerhet som Helcom antog i Köpenhamn. Eftersom den nordliga dimensionen emellertid juridiskt sett inte är bindande beror dess framgång på ett aktivt och beredvilligt deltagande av alla berörda parter. |
| --- | --- |

2.

Frågan har diskuterats inom ramen för Helsingforskommissionen (Helcom). Alla Östersjöstater och gemenskapen, är fördragsslutande parter i Helsingforskonventionen (1). Åtgärder har vidtagits för att säkerställa ett lämpligt informationsutbyte och den ryska delegationen har överlämnat närmare uppgifter om sina planer vilka i juli 2003 skickades ut till samtliga delegationschefer vid Helcom. Kontakter upprätthålls dessutom med en rysk-litauisk kommission.

Kommissionen kommer att insistera på ett snart möte inom underkommittén för miljö inom avtalet om partnerskap och samarbete mellan unionen och Ryssland för att bl.a. diskutera denna fråga närmare.

Handlingsplanen för den nordliga dimensionen ger en operationell ram där strategiska mål fastställs. Ett av de prioriterade målen är att sträva efter att internationella miljööverenskommelser iakttas. Enligt handlingsplanen skall alla deltagare öka sina ansträngningar när det gäller genomförandet av den förklaring om marin säkerhet som Helcom antog i Köpenhamn. Eftersom den nordliga dimensionen emellertid juridiskt sett inte är bindande beror dess framgång på ett aktivt och beredvilligt deltagande av alla berörda parter.

| 3. | Lånet till LUKoil från Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) år 2000 gällde rörelsekapital på medellång sikt och så vitt kommissionen känner till finns det inget samband mellan detta lån och projektet rörande D6/Kuriska näset (ett projekt som kräver finansiering på lång sikt). Dessutom har banken meddelat att lånet år 2000 utgjorde en minimal del av LUKOils totala skuldsättning vid det aktuella tillfället. Lånet från år 2000 är nu under återbetalning: 62,5 miljoner US-dollar har återbetalats i tid och hela lånet skall vara återbetalat i mitten eller slutet av 2004. Banken har inga bestämda nya LUKOil projekt i den nära framtiden och heller inga nya projekt som gäller exploatering av oljekällor.
  Kommissionen anser liksom tidigare att det är angeläget att EBRD tillämpar högsta miljö standarder när det gäller bankens investeringsprojekt. I samband med detta är det viktigt att lägga märke till att bankens engememang tidigare har förbättrat miljöåtgärderna hos de bolag som fått del av finansiering från banken, bland annat LUKoil. |
| --- | --- |

3.

Lånet till LUKoil från Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) år 2000 gällde rörelsekapital på medellång sikt och så vitt kommissionen känner till finns det inget samband mellan detta lån och projektet rörande D6/Kuriska näset (ett projekt som kräver finansiering på lång sikt). Dessutom har banken meddelat att lånet år 2000 utgjorde en minimal del av LUKOils totala skuldsättning vid det aktuella tillfället. Lånet från år 2000 är nu under återbetalning: 62,5 miljoner US-dollar har återbetalats i tid och hela lånet skall vara återbetalat i mitten eller slutet av 2004. Banken har inga bestämda nya LUKOil projekt i den nära framtiden och heller inga nya projekt som gäller exploatering av oljekällor.

Kommissionen anser liksom tidigare att det är angeläget att EBRD tillämpar högsta miljö standarder när det gäller bankens investeringsprojekt. I samband med detta är det viktigt att lägga märke till att bankens engememang tidigare har förbättrat miljöåtgärderna hos de bolag som fått del av finansiering från banken, bland annat LUKoil.

| 4. | Inom unionen avgör varje raffinaderi eller inköpsbolag självständigt och oberoende vilken råoljekälla man väljer. |
| --- | --- |

4.

Inom unionen avgör varje raffinaderi eller inköpsbolag självständigt och oberoende vilken råoljekälla man väljer.

---

(1)  Relevanta rekommendationer från Helcom är särskilt rekommendation 18/2 (av den 12 mars 1997) rörande offshore-aktiviteter och rekommendation 19/17 (av 24 mars 1998) rörande åtgärder i syfte att bekämpa utsläpp från offshore-enheter. Till följd av en framställning från Litauen överenskoms vid ett nyligen avhållet möte mellan delegationscheferna inom Helcom (Helsingfors, 27-28 oktober 2003) att dessa rekommendationer skulle ses över i samarbete med berörda experter från OSPAR-kommissionen inom ramen för konventionen om skydd av den marina miljön i nordöstra Atlanten och från internationella föreningen för olje och gasproducenter (OGP).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/647 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/647

---

(2004/C 88 E/0663)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3380/03

från Christos Zacharakis (PPE-DE) och Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2003)

Ämne:   Ingripande gentemot de egyptiska myndigheterna angående tillämpningen av principerna om demokrati och skydd av de mänskliga rättigheterna

År 1989 grep den egyptiska staten tre grekiska sjömän på fartyget ”Thanasis” i Suez. Männen dömdes först till döden, men efter europeiska påtryckningar omvandlades straffet till livstids fängelse. Anklagelserna gällde illegal handel, men männens skuld har aldrig bevisats.

Ärendet har ägnats stort intresse i massmedia. Det har tagits upp i åtskilliga sändningar i grekisk radio och TV, samtidigt som det givits ut en bok som beskriver den ogrundade domen och de usla förhållandena i egyptiska fängelser. Två av de tre sjömännen har redan avlidit under fängelsetiden i Egypten, medan den tredje, Konstantinos Kastanias, är svårt sjuk och ligger för döden i fängelset i El-Kanater.

Europaparlamentet har vid upprepade tillfällen uttryckt nödvändigheten av att stärka demokratin i Egypten (resolutionerna P5_TA(2002)0378 och P5_TA(2002)0410). Vidare har parlamentet åberopat de usla fängelseförhållandena som Konstantinos Kastanias lever under och krävt att de egyptiska myndigheterna skall låta honom föras till Grekland av humanitära skäl (resolution P5_TA-PROV(2003)0192, 10.4.2003). Med tanke på dessa omständigheter undrar vi följande: Vilka omedelbara åtgärder tänker kommissionen vidta - i synnerhet inom ramen för samarbetet med Egypten, på grundval av artikel 2 i associationsavtalet mellan Egypten och EU som kräver respekt för de mänskliga rättigheterna och på grundval av kommissionsledamoten Christopher Pattens uttalande vid Europaparlamentets plenarsammanträde den 5 september 2002, i vilket han uppmanade Egypten att anta de främsta juridiska och demokratiska modellerna om landet vill leva upp till sina ekonomiska och politiska ambitioner - för att Egypten skall hörsamma Europaparlamentets krav och för att den döende Konstantinos Kastanias skall få lov att föras till Grekland, i enlighet bland annat med ovanstående resolution från Europaparlamentet (P5_TA-PROV(2003)0192, 10.4.2003)?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 december 2003)

Kommissionen känner till att Konstantinos Kastanias sitter i fängelse i Egypten dömd för narkotikasmuggling och att han först dömdes till döden (vilken dom senare omvandlades till livstids fängelse). Kommissionen känner också till att de egyptiska myndigheterna repatrierade Nikos Zagelidis, en av de två andra personer som dömdes till samma straff, år 1996 på humanitära grunder.

Kommissionen följer ärendet och har varit i kontakt med de grekiska och egyptiska myndigheterna.

Den är beredd att stödja alla ytterligare diplomatiska insatser från Greklands och unionens ordförandeskaps sida som syftar till att på humanitära grunder få Konstantinos Kastanias överförd till Grekland i kraft av det gällande bilaterala avtalet om utväxling av fångar.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/648 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/648

---

(2004/C 88 E/0664)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3391/03

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(10 november 2003)

Ämne:   Förhandlingar mellan Turkiet och kommissionen om rättegången mot Leyla Zana

I en artikel som nyligen publicerades i den ansedda turkiska dagstidningen Hurriyet och som skrivits av tidningens korrespondent i Bryssel, hänvisas till förhandlingar mellan Turkiet och kommissionen angående ett turkiskt förslag om att i utbyte mot en positiv dom i rättegången mot Leyla Zana föra upp KADEK på EU:s lista över terrororganisationer.

Kommissionen ombeds att uppge om denna nyhet överensstämmer med sanningen och att i annat fall dementera den officiellt.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 december 2003)

Kommissionen skulle vilja upplysa parlamentsledamoten om att den artikel som åsyftas inte är grundad på fakta. Det pågår inga förhandlingar mellan kommissionen och den turkiska staten i det ärende som tas upp i frågan.

Kommissionen gjorde sin utvärdering av den pågående förnyade rättegången mot Sadak, Zana, Dicle och Dogan i den återkommande rapporten för 2003, vilken offentliggjordes den 5 november 2003 (1), och kommer att fortsätta att noggrant följa fallet.

---

(1)  KOM(2003) 676 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/648 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/648

---

(2004/C 88 E/0665)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3396/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(17 november 2003)

Ämne:   Utebliven ersättning till italienska landsflyktingar från före detta Jugoslavien

Kulturföreningen ”Movimento nazionale Istria Fiume Dalmazia” har under flera år arbetat för ett erkännande av rättigheterna för de cirka 350 000 italienska landsflyktingar som tvingades att lämna Jugoslavien av historiska skäl som är välkända.

Det finns två avtal, varav ett slöts i Osimo 1975 och ett slöts i Rom 1983. Enligt båda avtalen skall en rimlig ersättning betalas ut till de italienska landsflyktingar som tvingades lämna sina hus. Men efter Jugoslaviens upplösning har de nybildade nationerna Slovenien och Kroatien inte betalat ut de överenskomna beloppen. Nyligen gjordes en studie av ett tekniskt utskott som inrättats av den italienska regionen Trieste i samarbete med regionen Rom och Trieste kommun. Enligt denna studie bör man se över avtalen från 1983 och avskaffa den bestämmelse som utesluter utländska medborgare genom de så kallade avnationaliseringslagarna, liksom de byråkratiska hinder som finns för att köpa fastigheter på slovenskt territorium.

Mot bakgrund av detta tillfrågas kommissionen följande:

| 1. | Strider inte dessa avtal mot artikel 44.2 e och artiklarna 49 och 56 i EG-fördraget? |
| --- | --- |

1.

Strider inte dessa avtal mot artikel 44.2 e och artiklarna 49 och 56 i EG-fördraget?

| 2. | Strider inte dessa avtal mot artikel 6 i EU-fördraget, som uttryckligen hänvisar till Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, särskilt artikel 14 i denna konvention? |
| --- | --- |

2.

Strider inte dessa avtal mot artikel 6 i EU-fördraget, som uttryckligen hänvisar till Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, särskilt artikel 14 i denna konvention?

| 3. | Strider inte dessa avtal mot artiklarna 17 och 19 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna? |
| --- | --- |

3.

Strider inte dessa avtal mot artiklarna 17 och 19 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(9 januari 2004)

Överenskommelserna mellan Italien och före detta Jugoslavien av år 1975 och 1983 är bilaterala överenskommelser mellan två suveräna stater rörande egendomsordningen. Slovenien har informerat kommissionen om att landet - som en av de stater som tidigare ingick i Socialistiska federativa republiken Jugoslavien - har tagit över förpliktelserna avseende den ersättning som skall betalas till följd av avtalet.

EG-fördraget och fördraget om upprättandet av Europeiska unionen inverkar inte på medlemsstaternas system för egendomsordningen. Av detta skäl lyder frågor om egendomsordningen under nationell lagstiftning. Följaktligen kan principerna i fördragen inte tillämpas på frågor om egendomsordningen.

Vad beträffar stadgan om Europeiska unionens grundläggande rättigheter avser stadgan Unionens institutioner och medlemsstater enbart när de tillämpar gemenskapslagstiftningen. Eftersom frågor om egendomsordningen inte regleras av gemenskapslagstiftningen är inte stadgan tillämplig på detta område.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/649 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/649

---

(2004/C 88 E/0666)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3401/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(11 november 2003)

Ämne:   Fallet Loizidou

Den tid som förflutit sedan Europadomstolen för mänskliga rättigheter (ECHR) uttalade sin dom i det ovan nämnda fallet utan att Turkiet har rättat sig efter domen, utgör en skymf mot domstolens auktoritet.

Turkiet har nu ställt två krav för att efterkomma domen, nämligen

| — | att fallet Loizidou inte skall bli ett prejudikat för andra fall som väntar på avgörande i ECHR och att dessa fall först skall underställas den kompensationskommitté som nyligen inrättats av den olagliga Denktashregimen, och |
| --- | --- |

—

att fallet Loizidou inte skall bli ett prejudikat för andra fall som väntar på avgörande i ECHR och att dessa fall först skall underställas den kompensationskommitté som nyligen inrättats av den olagliga Denktashregimen, och

| — | att den del av domen enligt vilken Turkiet skall låta fru Loizidou ha sin egendom i fred, inte skall verkställas, utan att hon endast skall erbjudas ersättning. |
| --- | --- |

—

att den del av domen enligt vilken Turkiet skall låta fru Loizidou ha sin egendom i fred, inte skall verkställas, utan att hon endast skall erbjudas ersättning.

Med tanke på att respekt för domarna från Europadomstolen för mänskliga rättigheter tas upp inom ramen för den förstärkta politiska dialogen mellan EU och Turkiet och att genomförandet av domen i fallet Loizidou har låtit vänta på sig sedan 1996, vad avser kommissionen att göra för att förmå Turkiet att efterkomma ECHR:s dom, utan andra återverkningar eller oacceptabla kompromisser?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 december 2003)

Kommissionen har noga följt det rättsfall, Titina Loizidou mot Turkiet, som parlamentsledamoten hänvisar till. Som kommissionen framhöll i 2003 års återkommande rapport (1) har Turkiet ännu inte betalat det skäliga skadestånd som Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna tilldömt Titina Loizidou, trots att landet i juni 2003 gjorde utfästelser om att betala beloppet före oktober 2003.

Ministrarnas ständiga representanter i Europarådet har under sina senaste veckomöten ofta diskuterat detta fall och lägger stor vikt vid att det löses. Europarådet har fortsatt att enträget uppmana Turkiet att villkorslöst betala det skäliga skadestånd som utdömts av domstolen.

En av de prioriteringar som anges i partnerskapet för anslutning med Turkiet är respekt för domarna från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Kommissionen kommer därför att noga följa de domar som Turkiet ännu inte har verkställt, bl.a. i detta fall.

---

(1)  KOM(2003) 676 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/650 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/650

---

(2004/C 88 E/0667)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3467/03

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(21 november 2003)

Ämne:   Pipeline-projekt mellan Tchad och Kamerun

Kan kommissionen redogöra för det aktuella läget när det gäller pipeline-projektet mellan Tchad och Kamerun, och bland annat ange hur detta gynnat de lokala befolkningarna och vilket miljöskydd som garanterats? Hur höga oljeintäkter förväntar man sig? Vilka hälsoeffekter och sociala effekter kommer den ökade ekonomiska aktiviteten till följd av pipeline-projektet att få för de båda länderna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(19 december 2003)

Oljeproduktionen i Tchad började i juni 2003 och oljan började passera i den nya pipelinen i juli 2003. Den 9 oktober 2003 invigdes den 1 000 km långa pipelinen mellan Tchad och Kamerun formellt av Tchads president, Idriss Deby, i närvaro av fyra andra statsöverhuvuden från regionen.

Den totala kostnaden för att utvinna olja i Tchad och transportera den via pipeline till Kamerun beräknas till 3,7 miljarder US-dollar, en av de största privata investeringarna i Afrika. Europeiska investeringsbanken (EIB) deltar i finansieringen med 144 miljoner euro riskkapital från Europeiska utvecklingsfonden (EUF) varav 35,7 miljoner euro till Kamerun och 20,3 miljoner euro till Tchad. Produktionen inom ramen för projektet förväntas bli 225 000 fat olja per dag och inkomsterna totalt 12 miljarder US-dollar. De statliga inkomsterna förväntas bli 1,7 miljarder US-dollar för Tchad och 505 miljoner US-dollar för Kamerun under den 28 år långa driftsperioden.

Projektet motiveras ur utvecklingshänseende av det kommer att generera inkomster som gör att regeringarna kan investera mer i program för att bekämpa fattigdom när det gäller hälsa, utbildning och landsbygdsutveckling.

I enlighet med lagen om inkomstförvaltning kommer 8 5 % av inkomsterna under de första tio produktionsåren att investeras i prioriterade sociala sektorer, utbildning, hälsovård, samhällstjänster och jordbruk. De kommer inte att ersätta statens utgifter på dessa områden utan utgör ytterligare resurser.

Det som gör detta projekt till exempel på en helt ny typ av projekt inom utvinningsindustrin är det detaljerade och noggranna sätt på vilket programmet för inkomstförvaltning utarbetats och strukturerats. Det faktum att Världsbanken varit delaktig har bidragit till att utveckla ett sunt program för inkomstförvaltning och har initierat gruppens strikta miljö- och socialpolitik och sörjt för samråd på bred basis i de båda länderna och även på andra håll i världen.

Följden har blivit att projektet kommer att ha en mindre nettoeffekt på miljö och för befolkningen. Pipelinen är till största delen nedgrävd, den följer befintlig infrastruktur och överensstämmer med Världsbankens policy för bl.a. miljöbedömning, livsmiljöer, ursprungsbefolkning, kulturarv, befolknings- omflyttningar och skogar. Bara ett litet område med tropisk skog har förstörts till följd av bygget. För att kompensera detta har två nya stora nationalparker skapats i Kamerun. Oljekonsortiet har också utarbetat en allmän plan för hanteringen av eventuellt oljespill som är förenlig med internationell praxis.

En handlingsplan för en intensifierad kampanj när det gäller information, utbildning och kommunikation har genomförts för lokalbefolkningen i det område där oljefältet är beläget. Dessutom genomför de båda regeringarna kompletterande program för att höja kapaciteten i den decentraliserade hälsovården och i dessa ingår åtgärder i samband med aids. Kvalificerade icke-statliga organisationer har anlitats för att hjälpa befolkningen i samhällen utmed pipelinen att utarbeta, lämna in och genomföra gemenskapsprojekt inom hälso- och utbildningssektorn.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/651 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/651

---

(2004/C 88 E/0668)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3676/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Framställan från portugisiska CNASTI

Vid Världsforumet för utbildning i Dakar enades det internationella samfundet om det grundläggande målet att före 2015 garantera alla barn i världen tillgång till gratis grundutbildning av god kvalitet och att före 2005 eliminera skillnader mellan könen när det gäller utbildningsvillkor. Samma år togs dessa mål med bland FN:s utvecklingsmål i samband med Milleniedeklarationen.

Inom ramen för kampanjen ”Från utnyttjande till utbildning” som lanserats i Portugal av CNASTI (den nationella konfederationen för åtgärder mot barnarbete) i egenskap av nationell samordnare för den globala kampen mot barnarbete, gjordes en framställan till kommissionen om åtgärder för att avsevärt öka medlen till utbildning på området för internationellt samarbete och utveckling, att ge fullt stöd till snabbinitiativet för utbildning och utsträcka programmet till alla länder med ordentliga utbildningsplaner samt att uttryckligen undanta utbildning från de sektorer som skall avregleras enligt GATS (allmänna tjänstehandelsavtalet) inom ramen för WTO.

Kan kommissionen redogöra för de faktiska åtgärder som vidtagits med anledning av de ovannämnda kraven?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(20 februari 2004)

De mål som antogs i Dakar för att nå målen i strategin ”Utbildning för alla” och FN:s millenniemål på utbildningsområdet utgör grunden för gemenskapens utvecklingspolitik på utbildningsområdet såsom de fastställts i kommissionens meddelande om utbildningens betydelse för fattigdomsbekämpningen i utvecklingsländerna (1). I meddelandet betonas också att gemenskapens finansiering av utbildning, särskilt primärskoleutbildning, borde ökas.

Sammanlagt har kommissionen anslagit uppskattningsvis 1,3 miljarder euro under fem år till utbildning i utvecklingsländer. Detta belopp är inte det totala eftersom det inte beaktar ungefär 1,7 miljarder euro som kommer att gå till länder i Afrika, Västindien och Stilla havsområdet (ASV) genom den nionde Europeiska utvecklingsfonden i form av makroekonomiskt stöd som är knutet till sociala ändamål, särskilt utbildning och hälsovård.

Eftersom gemenskapens utvecklingssamarbete är grundat på flerårig programplanering finns det bara begränsat utrymme för att öka tilldelningen för utbildning före nästa programplaneringsfas. Det finns emellertid viss flexibilitet när det gäller ASV-staterna genom att icke-använda medel från tidigare europeiska utvecklingsfonder kan återanslås och genom 2004 års halvtidsöversyn. I enlighet med principen om egenansvar beslutar naturligtvis mottagarländer slutligen om användningen av de medel som tilldelats dem.

Kommissionen välkomnade mot denna bakgrund initiativet till snabbbehandling av strategin ”utbildning för alla” som ett tillfälle till att öka stödet för primärskoleutbildning. Detta initiativ kommer också att beaktas i nästa programplaneringsfas för icke-ASV-stater som åtnjuter denna snabbehandling. Dessutom har kommissionen spelat en framgångsrik roll inom området för den andra pelaren när det gäller harmonisering av förfarandena för snabbehandling med andra givare, särskilt gemenskapens medlemsstater.

Beträffande den särskilda frågan om utbildningstjänster och Allmänna tjänstehandelsavtalet har gemenskapen och medlemsstaterna redan gjort vissa åtaganden inom Uruguayrundan när det gäller privat finansierade utbildningstjänster. Dessa åtaganden ger utländska utbildningsanordnare möjlighet till visst tillträde till unionens territorium men de begränsar inte på något sätt medlemsstaternas rätt att besluta om den lämpligaste organisationen för att tillhandhålla utbildningstjänster. Detta är i linje med bestämmelserna i Allmänna tjänstehandelsavtalet som från sitt tillämpningsområde bara utesluter de tjänster som ges av en myndighet under det att de medger medlemmar av Världshandelsorganisationen (WTO) rätten att bibehålla den nödvändiga flexibiliteten och rätten att, inom sina ansvarsområden, besluta om den lämpligaste organisationsstrukturen för varje sektor.

---

(1)  KOM(2002) 116 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/652 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/652

---

(2004/C 88 E/0669)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3857/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Program för utvecklingsbistånd till Indien

Inom ramen för programmet för utvecklingsbistånd till Indien, vars budget 2001 uppgick till 84 miljoner euro, har ett antal projekt finansierats. Kan kommissionen uppge det exakta antalet projekt som finansierats och meddela huruvida man för varje enskilt projekt har gjort en utvärdering av projektets kostnadseffektivitet och åtgärdernas effektivitet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(2 februari 2004)

Det belopp som parlamentsledamoten nämner (84 miljoner euro) utgörs av de samlade utbetalningarna för projekten i Indien under 2001. Som en jämförelse kan nämnas att utbetalningarna uppgick till mer än 103 miljoner euro under 2002 och till ungefär samma belopp under 2003.

Gemenskapens utvecklingssamarbetsverksamhet i Indien under år 2001 utgjordes i huvudsak av följande:

| — | Tolv jordbruks- och landsbygdsutvecklingsprojekt i offentliga organs regi. |
| --- | --- |

—

Tolv jordbruks- och landsbygdsutvecklingsprojekt i offentliga organs regi.

| — | Två sektorsstödprogram (ett för utbildning och ett för hälsa och familjeomsorg). |
| --- | --- |

—

Två sektorsstödprogram (ett för utbildning och ett för hälsa och familjeomsorg).

| — | Fyra projekt i stora icke-statliga organisationers regi (tre rörande landsbygdsutveckling och ett rörande utbildning). |
| --- | --- |

—

Fyra projekt i stora icke-statliga organisationers regi (tre rörande landsbygdsutveckling och ett rörande utbildning).

Revisionsrätten drog i en nyligen offentliggjord rapport (Särskild rapport nr 10/2003 om huruvida kommissionen förvaltat utvecklingsbiståndet till Indien på ett ändamålsenligt sätt så att det nått de fattigare delarna av befolkningen och säkerställt hållbara resultat) slutsatsen att kommissionen på ett relativt framgångsrikt sätt hade riktat stödet till de fattiga och åstadkommit hållbarhet. Kommissionen ser till att alla dess större projekt (dvs. projekt med en budget på mer än 1 miljon euro) blir föremål för en extern prövning åtminstone en gång om året.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/653 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/653

---

(2004/C 88 E/0670)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3868/03

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE), Riitta Myller (PSE), Samuli Pohjamo (ELDR) och Ari Vatanen (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Beskattning av bränsle på grundval av dess temperatur

I Finland har det under senare år pågått en debatt angående den korrekta tolkningen av Europeiska rådets direktiv 92/81/EEG (1) om harmonisering av systemen för punktskatter på mineraloljor. I tidigare lagstiftning om bränsleskatter skulle skattesatsen beräknas på grundval av volym (i liter). Detta innebar att bränslet beskattades med hänsyn till sin temperatur i samband med att det lastades i tankbil på terminalen. Temperaturen uppgick i genomsnitt till + 8 °C.

Enligt det nya direktivet beräknas skattesatsen däremot på grundval av varans volym vid +15 °C (s.k. normalliter). Enligt artikel 3.1 i rådets direktiv 92/81/EEG, som översatts till finska, skall varje medlemsstat påföra en specifik punktskatt på mineraloljor, vilken skall beräknas per 1 000 liter av varan vid en temperatur av 15 °C.

I enlighet med avsnitt 5 i lagen om accis på flytande bränslen (lag 1472/1994 av den 29 december) som antagits med stöd av direktivet och som för närvarande är i kraft i Finland, skall bränslet beläggas med punktskatt och lagringsavgift (som förebyggande åtgärd) när det uppnår en temperatur av 15 °C. Finland tillämpar en medeltemperatur på + 8 °C i stället för + 15 °C som i Central- och Sydeuropa. I samband med beskattning är temperaturskillnaden således sju grader.

Övriga nordiska länder, dvs. Sverige, Danmark och Norge tolkar det berörda direktivet annorlunda. Danmark var redan medlem i EU när skattereglerna ändrades och skattesatsen på bränsle kom att grundas på varans volym vid +15 °C (s.k. normalliter). Danmark har tolkat det nya skattedirektivet så att dansk skattelagstiftning uppfyller den minimiskattesats som föreskrivs i direktivet. Danmark beräknar fortfarande skattesatsen på grundval av volym (i liter). Sverige och Finland anslöt sig båda till EU 1995. I Sverige var man medveten om Danmarks sätt att tolka lagstiftningen. Enligt det svenska sättet att tolka skattelagstiftningen kan bensin beläggas med skatt på grundval av sin volym (i liter) dvs. vid sin verkliga temperatur. Även Norge baserar skattesatsen på volym (i liter).

Kommissionen ombes att mot bakgrund av genomgången ovan besvara följande fråga: kan Finland, i enlighet med direktivet, tillämpa avsnitt 5 i lagen om accis på flytande bränslen (lag 1472/1994 av den 29 december) så att bränsle beläggs med skatt på grundval av en temperatur på + 8 °C?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 januari 2004)

Kommissionen hänvisar till sitt svar på skriftlig fråga P-2439/01 (2) från Ari Vatanen.

Kommissionen klargjorde i sitt svar att det i artikel 3.1 i rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor (3) föreskrivs en särskild punktskatt som beräknas på 1000 liter av varan vid en temperatur om 15 °C. Direktiv 92/81/EEG har upphävts från och med den 1 januari 2004 genom rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (4), men i artikel 12, punkt 2 i detta nya direktiv föreskrivs ånyo att för dessa energiprodukter, för vilka skattenivåerna beräknas på grundval av volym skall volymen mätas vid en temperatur om 15 °C.

Under diskussionerna före antagandet av direktiv 2003/96/EG, uttalade rådet följande till protokollet (5): ”Rådet förklarar att medlemsstaterna när de beräknar skattenivåer inte måste anpassa volymerna till temperaturen vid varje transaktion utan får anta förenklade inhemska förfaranden för att ta hänsyn till temperaturvariationerna. Anpassningar till standardtemperaturen skall beräknas på grundval av de tabeller som publiceras av Internationella standardiseringsorganisationen enligt ISO 91/1/1982 eller senare revideringar.”

Enligt artikel 6 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (6) inträder skattskyldighet för punktskatt när varan släpps för konsumtion, dvs. vid den tidpunkt mineraloljan lämnar ett skatteupplag, eller vid tidpunkten för import. Kommissionen instämmer till fullo i att det när varan släpps för konsumtion är viktigt att säkerställa att beräkningen för skatteändamål av volymen inte ändras genom temperaturens inverkan oavsett årstiden och oavsett var varan släpps för konsumtion. Under de regelbundna kontakter som kommissionen har haft med samtliga medlemsstater, antingen bilateralt eller genom punktskattekommittén, har hittills ingen medlemsstat framfört någon invändning om bestämmelsens tillämpning.

I praktiken tillämpas en gemensam nämnare för hela gemenskapen som omvandlar volymen av varje specifik massa av mineralolja som mätts under vilken omgivande temperatur som helst till den volym som motsvarar standardtemperaturen om 15°C. Direktiven 92/81/EEG och 2003/96/EG innehåller ingen metod eller riktlinje för nationella förvaltningar rörande denna omvandling eftersom gällande internationella normer (7), som fastställts av specialiserade internationella organisationer, täcker denna omvandling i tillräcklig utsträckning. I själva verket har dessa organisationer upprättat detaljerade vetenskapliga tabeller som innehåller korrigerande volymkoefficienter för varje temperatur och varje specifik vikt av mineralolja.

Det förefaller som om det inte finns någon vägande anledning att ändra standardtemperaturen från 15 °C till 8 °C, eftersom medlemsstaterna lätt kan omvandla varje volym mineralolja som mätts under vilken omgivande temperatur som helst till den volym som motsvarar standardtemperaturen om 15 °C. Kommissionen anser därför att paragraf 5 i den finska lagen 1472/1994 av den 29 december 1994 om accis på flytande bränslen i vilken principen om beskattning vid 15 °C fastställs, i princip är förenlig med de ovannämnda direktiven.

---

(1)  EGT L 316, 31.10.1992, s. 12.

(2)  EGT C 160, 4.7.2002.

(3)  EGT L 316, 31.10.1992.

(4)  EUT L 283, 31.10.2003.

(5)  Rådets handling 14140/03, PV/CONS 60 Add 1, 24.11.2003.

(6)  EGT L 76, 23.3.1992.

(7)  Särskilt tabeller från American Society for Testing and Materials (ASTM) eller Internationella stadardiserings-organisationen (ISO) 91/1/1982.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/654 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/654

---

(2004/C 88 E/0671)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3880/03

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Pass för husdjur

Europeiska kommissionen har bestämt att husdjuren skall få egna pass från och med juli 2004. Passet skall gälla som hälsointyg och ger husdjurets ägare möjlighet att resa med sitt djur i hela Europa, med undantag för Förenade kungariket, Irland och Sverige. Vad som hittills gällt är att en djurägare som önskar resa med sitt husdjur inom Europeiska unionen bör kunna uppvisa ett giltigt bevis för att djuret vaccinerats mot rabies, något som ju under alla omständigheter finns antecknat i djurets hälsobok.

Jag ber alltså kommissionen tala om för mig vad det är som i grunden kommer att bli annorlunda när det gäller transport av husdjur inom Europeiska unionen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 januari 2004)

Parlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG (1) är tillämplig från och med den 3 juli 2003. Kommissionens beslut om fastställande av en förlaga till pass, som fattades genom tillämpning av artikel 17.2 i förordningen, är följaktligen tillämpligt från samma dag.

De villkor som gäller för transport av husdjur är alltså fastställda i förordning (EG) nr 998/2003. Den allmänna regeln för transporter mellan medlemsstaterna, med undantag för Irland, Sverige och Förenade kungariket, är en giltig vaccination mot rabies.

Målet med passet är att ha ett enhetligt och standardiserat veterinärdokument inom unionen för att underlätta eventuella kontroller av katter, hundar och illrar som transporteras på europeiskt territorium. Syftet är att ersätta de olika dokument som för närvarande finns i medlemsstaterna och som har gett upphov till olika språksvårigheter och varit utformade på olika sätt, vilket inte gjort det lätt att i praktiken använda dem vid transport inom unionen.

Dokumentet kan fyllas i av veterinärerna vartefter djuret förflyttas. Det är ett europeiskt veterinärintyg som följer djuret under hela livet och där alla händelser som rör dess hälsa kan anges.

Passet kan slutligen också användas vid resa till Irland, Sverige och Förenade kungariket. Rubrikerna som hänvisar till de särskilda bestämmelser som under en femårsperiod gäller för dessa tre medlemsstater skall därför beaktas.

---

(1)  EUT L 146, 13.6.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/655 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/655

---

(2004/C 88 E/0672)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3920/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Kontoret för humanitärt bistånd (ECHO)

Har kommissionen för avsikt att, med anledning av journalistkårens protester, ändra sin politik så att journalister tillåts resa med ECHO:s flygplan till Mogadishu i Somalia?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 januari 2004)

Kommissionen känner till de argument som Massimo Alberizzi, korrespondent för Corrierre della Sera, framfört till stöd för sin begäran om att journalister som önskar resa till Somalia skall kunna följa med på flygningar som ECHO Flight gör till det landet.

Som kommissionen redan angivit i sitt svar (1) på Alberizzis öppna brev kan den inte ändra sin policy i fråga om utnyttjandet av ECHO Flight, en förbindelse som används för att understödja humanitära projekt och rehabiliteringsprojekt i Somalia, norra Kenya och Demokratiska republiken Kongo genom transporter av personal och utrustning som behövs i samband med genomförandet av projekten. Det är, med tanke på Echo Flights humanitära karaktär och i syfte att behålla tillträdet till konfliktområdena, ytterst väsentligt att ECHO Flight alltid uppvisar neutralitet och opartiskhet. Om ECHO Flight på något sätt sätts i förbindelse med sådana politiska budskap som politikers och politiska tjänstemäns - och även journalisters - resor kan ge upphov till, finns det risk för att dessa grundläggande principer ifrågasätts.

Av dessa skäl är det nödvändigt att upprätthålla en restriktiv policy i fråga om utnyttjandet av ECHO Flight.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/echo/pdf_files/letter_echo_flight.pdf

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/656 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/656

---

(2004/C 88 E/0673)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3936/03

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Italtrend

Det har nyligen i pressen skrivits om Italtrend, ett italienskt företag som är verksamt inom offentlig upphandling.

| — | Vilket är det sammanlagda värdet av det arbete som Italtrend utfört för kommissionen sedan 1999? |
| --- | --- |

—

Vilket är det sammanlagda värdet av det arbete som Italtrend utfört för kommissionen sedan 1999?

| — | Hur många kontrakt har kommissionen tilldelat Italtrend sedan 1999? |
| --- | --- |

—

Hur många kontrakt har kommissionen tilldelat Italtrend sedan 1999?

| — | På vilket sätt tilldelades vart och ett av dessa kontrakt? Vänligen ge en detaljerad beskrivning. |
| --- | --- |

—

På vilket sätt tilldelades vart och ett av dessa kontrakt? Vänligen ge en detaljerad beskrivning.

| — | Tilldelades något av dessa kontrakt genom ett selektivt anbudsförfarande? |
| --- | --- |

—

Tilldelades något av dessa kontrakt genom ett selektivt anbudsförfarande?

| — | Tilldelades något av dessa kontrakt genom en direkt överenskommelse med företaget? |
| --- | --- |

—

Tilldelades något av dessa kontrakt genom en direkt överenskommelse med företaget?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Beträffande de svar som kommissionen redan har lämnat om denna fråga till European Voice och på den skriftliga frågan E-3586/03 från Mr Borghezio (1), bör det observeras att det sammanlagda värdet, den 31 december 2003, på Italtrends arbete för kommissionen sedan den 1 september 1999 på området för externt stöd uppgår till 7,97 miljoner euro, motsvarande värdet på kontrakt som tecknats med Italtrend på detta område sedan ovanstående datum. Antalet kontrakt som tecknats under denna period är 49.

Av dessa 49 kontrakt är sammanlagt 43 stycken tjänstekontrakt understigande 200 000 euro, som tilldelats under det så kallade ramavtalet. Ramavtalet omfattades av ett anbudsförfarande som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Förutom detta öppna anbudsförfarande valdes 58 företag ut för efterföljande samråd för tilldelning av kortvariga tjänstekontrakt understigande 200 000 euro.

Av de övriga sex kontrakten tilldelades ett genom förslagsinfordran, två genom selektivt anbudsförfarande till följd av offentliggörandet av ett meddelande om upphandling i Europeiska unionens officiella tidning, ett genom förhandlat förfarande och två genom direkt överenskommelse.

---

(1)  EUT C 84 E, 3.4.2004, s. 508.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/656 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/656

---

(2004/C 88 E/0674)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3959/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Afrika — Livsmedelsbrist och militär säkerhet

Förenta nationernas jordbruks- och livsmedelsorganisation (FAO) skickade ut en varning om livsmedelsbrist på grund av dåliga skördar eller pågående konflikter som kan drabba 23 länder på den afrikanska kontinenten, bland dem Angola, Kap Verde, Elfenbenskusten, Kenya och Somalia.

I rapporten understryks att ”effekterna av torkan i vissa regioner är synnerligen allvarliga” och i Somalia oroar man sig för en ”allvarlig humanitär kris” på Sool-högplatån, där man bedömer att 93 000 personer bara i detta land har behov av akut livsmedelshjälp och humanitärt bistånd, liksom Eritrea, där 14 miljoner människor kan komma att behöva livsmedelshjälp.

I Västafrika bedömer FAO att Guinea-Bissau och Mauretanien kommer att få utstå total brist på livsmedel.

Läget är identiskt på Elfenbenskusten, medan Liberia och Sierra Leone har en allt bättre livsmedelssituation tack vare återvändande flyktingar, som håller på att ge jordbruket ett nytt uppsving i dessa länder.

Demokratiska republiken Kongo och Burundi har visat sig vara problematiska länder, eftersom det osäkra läget fortsätter att vara en dominerande faktor.

Uppgifterna från FAO visar att Zimbabwe är ett av de länder som mest riskerar hungersnöd.

Jordbruks- och livsmedelsorganisationen förutspår att det kommer att bli nödvändigt med livsmedelsbistånd till 1,4 miljoner människor i Angola.

Organisationens rapport tar också upp att aids-epidemin på den afrikanska kontinenten får förödande konsekvenser för livsmedelssäkerheten i regionen söder om Sahara.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Vilka upplysningar har kommissionen om de nödsituationer som FAO informerat om? |
| --- | --- |

—

Vilka upplysningar har kommissionen om de nödsituationer som FAO informerat om?

| — | Har Europeiska unionen vidtagit eller kommer den att vidta några ytterligare åtgärder eller på något sätt ge kompletterande hjälp till den humanitära katastrof som FAO varnat för? |
| --- | --- |

—

Har Europeiska unionen vidtagit eller kommer den att vidta några ytterligare åtgärder eller på något sätt ge kompletterande hjälp till den humanitära katastrof som FAO varnat för?

| — | Vilken åtgärd anser kommissionen borde vara den viktigaste som unionen kan bidra med mot bakgrund av den akuta nödsituationen? |
| --- | --- |

—

Vilken åtgärd anser kommissionen borde vara den viktigaste som unionen kan bidra med mot bakgrund av den akuta nödsituationen?

| — | Vilka kontakter har kommissionen med de lokala regeringarna, för att kunna säkerställa en effektiv användning av eventuellt bistånd till de behövande befolkningarna? |
| --- | --- |

—

Vilka kontakter har kommissionen med de lokala regeringarna, för att kunna säkerställa en effektiv användning av eventuellt bistånd till de behövande befolkningarna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

| 1. | Kommissionen känner till den bedömning som Förenta nationernas jordbruks- och livsmedels-organisation (FAO) gjorde i den rapport som offentliggjordes i december 2003 om livsmedelssituationen i Afrika söder om Sahara. Kommissionen har sedan 1999 bidragit med upp till 5 miljoner euro per år till FAO:s verksamhet inom utvärdering av livsmedelssäkerhet i utvecklingsländer, och särskilt till kartläggningssystemet för osäker livsmedelsförsörjning och sårbarhet samt till informationssystemet för förvarning och livsmedelssäkerhet. FAO är alltså en mycket viktig informationskälla som kommissionen använder för att göra lägesbedömningar i de enskilda länderna och utarbeta åtgärder.
  Kommissionen har sedan 1996 rekryterat experter på livsmedelssäkerhet som skall assistera FAO:s delegationer i de mest krisbenägna länderna i Afrikas södra regioner och i regionerna på Afrikas horn. Dessa experter ansvarar för övervakning av livsmedelssäkerheten i sina hemländer.
  Eftersom de behovsbedömningar som görs gemensamt av FAO och Världslivsmedelsprogrammet (WFP) i krisbenägna länder utgör utgångspunkt för EU:s livsmedelsbistånd, lägger kommissionen stor vikt vid innehållet och kvaliteten i bedömningsrapporten. För att dessa bedömningar skall vara mer tillförlitliga i krissituationer har kommissionen sedan förra året utvecklat en strategisk dialog med WFP och FAO om bedömningsuppdrag för livsmedelsförsörjning och skörd och bedömning av akuta behov.
  Sedan 2003 har europeiska experter på livsmedelssäkerhet deltagit som observatörer vid insatser som utförts av WFP/FAO:s bedömningsgrupper. Deras rapporter diskuteras såväl i landet som vid huvudkontoren och används som information och analysunderlag i den strategiska dialogen mellan kommissionen och FAO/WFP. Dessutom samlar FAO/WFP:s delegationer och experter ute på fältet in information och analyserar läget i fråga om livsmedelssäkerhet.
  Ländernas behov av humanitärt stöd bedöms också löpande av personal från Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd (ECHO) som besöker de länder som behandlas i FAO-rapporten. Dessa experter tillför nya synpunkter som är till stor hjälp för kommissionen. Målet med detta är att kommissionen skall kunna planera sina interventioner på ett bättre sätt. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen känner till den bedömning som Förenta nationernas jordbruks- och livsmedels-organisation (FAO) gjorde i den rapport som offentliggjordes i december 2003 om livsmedelssituationen i Afrika söder om Sahara. Kommissionen har sedan 1999 bidragit med upp till 5 miljoner euro per år till FAO:s verksamhet inom utvärdering av livsmedelssäkerhet i utvecklingsländer, och särskilt till kartläggningssystemet för osäker livsmedelsförsörjning och sårbarhet samt till informationssystemet för förvarning och livsmedelssäkerhet. FAO är alltså en mycket viktig informationskälla som kommissionen använder för att göra lägesbedömningar i de enskilda länderna och utarbeta åtgärder.

Kommissionen har sedan 1996 rekryterat experter på livsmedelssäkerhet som skall assistera FAO:s delegationer i de mest krisbenägna länderna i Afrikas södra regioner och i regionerna på Afrikas horn. Dessa experter ansvarar för övervakning av livsmedelssäkerheten i sina hemländer.

Eftersom de behovsbedömningar som görs gemensamt av FAO och Världslivsmedelsprogrammet (WFP) i krisbenägna länder utgör utgångspunkt för EU:s livsmedelsbistånd, lägger kommissionen stor vikt vid innehållet och kvaliteten i bedömningsrapporten. För att dessa bedömningar skall vara mer tillförlitliga i krissituationer har kommissionen sedan förra året utvecklat en strategisk dialog med WFP och FAO om bedömningsuppdrag för livsmedelsförsörjning och skörd och bedömning av akuta behov.

Sedan 2003 har europeiska experter på livsmedelssäkerhet deltagit som observatörer vid insatser som utförts av WFP/FAO:s bedömningsgrupper. Deras rapporter diskuteras såväl i landet som vid huvudkontoren och används som information och analysunderlag i den strategiska dialogen mellan kommissionen och FAO/WFP. Dessutom samlar FAO/WFP:s delegationer och experter ute på fältet in information och analyserar läget i fråga om livsmedelssäkerhet.

Ländernas behov av humanitärt stöd bedöms också löpande av personal från Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd (ECHO) som besöker de länder som behandlas i FAO-rapporten. Dessa experter tillför nya synpunkter som är till stor hjälp för kommissionen. Målet med detta är att kommissionen skall kunna planera sina interventioner på ett bättre sätt.

| 2. | Kommissionen upprättar årligen en lista över de länder som skall prioriteras i planeringen av nödinsatser för livsmedelsbistånd. När denna lista upprättas beaktas FAO:s bedömningar. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen upprättar årligen en lista över de länder som skall prioriteras i planeringen av nödinsatser för livsmedelsbistånd. När denna lista upprättas beaktas FAO:s bedömningar.

| 3. | Kommissionen försöker på bästa och snabbaste sätt hjälpa människor som upplevt livsmedelsbrist tillbaka till normala förhållanden. I en nödsituation görs följande:






  — | Om en livsmedelsbrist uppstår som inte kan avhjälpas genom marknadsmekanismer, kan en första åtgärd vara att förse landet med livsmedel. |
| --- | --- | --- |

3.

Kommissionen försöker på bästa och snabbaste sätt hjälpa människor som upplevt livsmedelsbrist tillbaka till normala förhållanden. I en nödsituation görs följande:

—

Om en livsmedelsbrist uppstår som inte kan avhjälpas genom marknadsmekanismer, kan en första åtgärd vara att förse landet med livsmedel.

| — | Andra steget är strukturella interventioner för att ta reda på orsakerna till den osäkra livsmedelsförsörjningen. Sådana interventioner kan göras inom områden som landsbygdens utveckling, hälso-och sjukvård, marknadsutveckling och sociala trygghetssystem. |
| --- | --- |

—

Andra steget är strukturella interventioner för att ta reda på orsakerna till den osäkra livsmedelsförsörjningen. Sådana interventioner kan göras inom områden som landsbygdens utveckling, hälso-och sjukvård, marknadsutveckling och sociala trygghetssystem.

Beslut om resurstilldelning tas i varje enskilt fall.

Detta kan för parlamentsledamoten illustreras med några exempel på åtgärder som nyligen vidtagits i några länder:

| — | Somalia: En kris har inträffat på Sool-högplatån. Trots att det kom regn i december 2003 och januari 2004 är läget i fråga om livsmedelssäkerheten mycket svårt och bristen på vatten är lika kritisk som bristen på mat. Kommissionen gav i december 2003 ett anslag på 4 miljoner euro för att avhjälpa detta nödläge. Projektet kommer att genomföras av FAO. Parallellt pågår ett antal livsmedelssäkerhetsprojekt som genomförs av icke-statliga organisationer. |
| --- | --- |

—

Somalia: En kris har inträffat på Sool-högplatån. Trots att det kom regn i december 2003 och januari 2004 är läget i fråga om livsmedelssäkerheten mycket svårt och bristen på vatten är lika kritisk som bristen på mat. Kommissionen gav i december 2003 ett anslag på 4 miljoner euro för att avhjälpa detta nödläge. Projektet kommer att genomföras av FAO. Parallellt pågår ett antal livsmedelssäkerhetsprojekt som genomförs av icke-statliga organisationer.

| — | Zimbabwe: Kommissionen instämmer i FAO/WFP:s bedömningsrapport om livsmedelsbehov och skörd från 2003. Kommissionen har under 2003 i huvudsak agerat på följande sätt vid livsmedels-kriser: 32 miljoner euro som motsvarar ca 86 000 ton majs har tilldelats WFP, och 8 miljoner euro har tilldelats ett konsortium av icke-statliga organisationer (Euronaid) för distribution av livsmedel och andra artiklar. Ett ytterligare stöd på 20 miljoner genom WFP förbereds just nu, vilket gör att kommissionens totala stöd kommer att uppgå till 60 miljoner euro. Dessutom har ECHO ställt 25 miljoner euro till förfogande för humanitär hjälp, vilket gör att kommissionens totala bidrag för humanitär hjälp uppgår till 85 miljoner euro. Eftersom situationen är fortsatt kritisk kommer ytterligare hjälpinsatser att krävas under 2004 i samverkan med andra bidragsgivare.
  Kommissionen samverkar aktivt med andra bidragsgivare och stöder det arbete som samordnaren för humanitära frågor utför för att garantera full öppenhet i humanitär hjälpverksamhet. |
| --- | --- |

—

Zimbabwe: Kommissionen instämmer i FAO/WFP:s bedömningsrapport om livsmedelsbehov och skörd från 2003. Kommissionen har under 2003 i huvudsak agerat på följande sätt vid livsmedels-kriser: 32 miljoner euro som motsvarar ca 86 000 ton majs har tilldelats WFP, och 8 miljoner euro har tilldelats ett konsortium av icke-statliga organisationer (Euronaid) för distribution av livsmedel och andra artiklar. Ett ytterligare stöd på 20 miljoner genom WFP förbereds just nu, vilket gör att kommissionens totala stöd kommer att uppgå till 60 miljoner euro. Dessutom har ECHO ställt 25 miljoner euro till förfogande för humanitär hjälp, vilket gör att kommissionens totala bidrag för humanitär hjälp uppgår till 85 miljoner euro. Eftersom situationen är fortsatt kritisk kommer ytterligare hjälpinsatser att krävas under 2004 i samverkan med andra bidragsgivare.

Kommissionen samverkar aktivt med andra bidragsgivare och stöder det arbete som samordnaren för humanitära frågor utför för att garantera full öppenhet i humanitär hjälpverksamhet.

| — | Mauretanien: Landet lider av strukturell livsmedelsbrist eftersom 80 % av livsmedelsbehovet importeras. 2003 har varit ett mycket dåligt år och regeringen har inrättat en katastrofplan till vilken kommissionen har bidragit med upp till 15 000 ton spannmål. Kommissionen har sedan 1988 stött en strukturell livsmedelssäkerhetsplan genom att bidra med en livsmedelsreserv (19 miljoner euro), finansiera projekt på mikronivå och förbättra den statliga livsmedelssäkerhetsmyndighetens funktion. |
| --- | --- |

—

Mauretanien: Landet lider av strukturell livsmedelsbrist eftersom 80 % av livsmedelsbehovet importeras. 2003 har varit ett mycket dåligt år och regeringen har inrättat en katastrofplan till vilken kommissionen har bidragit med upp till 15 000 ton spannmål. Kommissionen har sedan 1988 stött en strukturell livsmedelssäkerhetsplan genom att bidra med en livsmedelsreserv (19 miljoner euro), finansiera projekt på mikronivå och förbättra den statliga livsmedelssäkerhetsmyndighetens funktion.

| — | Elfenbenskusten: I dagsläget är det svårt att avgöra hur stora landets behov är. Genom WFP ger kommissionen målinriktat stöd till särskilt utsatta befolkningsgrupper (internflyktingar, flyktingar, kvinnor med små barn, skolbespisningar). 6 miljoner euro är avsatta för 2003/2004. Dessutom bidrog kommissionen under 2003 med humanitär hjälp på 5,74 miljoner euro genom ECHO. Ett lika stort bistånd planeras för 2004. ECHO:s stöd omfattar hjälp till återförande av flyktingar men också till projekt som har som mål att förbättra befolkningens näringsintag. |
| --- | --- |

—

Elfenbenskusten: I dagsläget är det svårt att avgöra hur stora landets behov är. Genom WFP ger kommissionen målinriktat stöd till särskilt utsatta befolkningsgrupper (internflyktingar, flyktingar, kvinnor med små barn, skolbespisningar). 6 miljoner euro är avsatta för 2003/2004. Dessutom bidrog kommissionen under 2003 med humanitär hjälp på 5,74 miljoner euro genom ECHO. Ett lika stort bistånd planeras för 2004. ECHO:s stöd omfattar hjälp till återförande av flyktingar men också till projekt som har som mål att förbättra befolkningens näringsintag.

| 4. | Livsmedelshjälp och livsmedelssäkerhetsåtgärder som stöds av kommissionen genomförs av icke-statliga och internationella organisationer i nära samarbete med de lokala regeringarna. Övervakning och uppföljning av denna verksamhet garanteras av dessa organisationer som även är skyldiga att lämna rapporter till bidragsgivarna. Resultatet av verksamheten och inverkan på den befolkning som får del av stödet övervakas av EU:s experter i kommissionens delegationer. Kommissionen anser att stödet har nått ut till målgrupperna på ett tillfredsställande sätt även om svårigheter ibland förekommer i samband med genomförandet.
  Kommissionen instämmer helt och fullt i att hiv/aids-epidemins omfattning, särskilt i södra Afrika, kommer att få allvarliga konsekvenser för jordbrukets produktionskapacitet, för medellivslängden, för undernäringen och för dödligheten. Opportunistiska infektioner, som normalt sett har ett samband med aids, kommer att innebära ännu större utmaningar för ländernas redan mycket tungt belastade hälso- och sjukvårdssystem. Därför godkände kommissionen 2000 en ambitiös handlingsplan för aids, malaria och tuberkulos med ett holistiskt synsätt på bekämpningen av epidemin. Detta synsätt innebär specifika åtgärder inom alla samhällssektorer, även inom jordbruket. Regeringarna tillämpar i allt större utsträckning detta synsätt i sin sektorspolitik och sina strategier. |
| --- | --- |

4.

Livsmedelshjälp och livsmedelssäkerhetsåtgärder som stöds av kommissionen genomförs av icke-statliga och internationella organisationer i nära samarbete med de lokala regeringarna. Övervakning och uppföljning av denna verksamhet garanteras av dessa organisationer som även är skyldiga att lämna rapporter till bidragsgivarna. Resultatet av verksamheten och inverkan på den befolkning som får del av stödet övervakas av EU:s experter i kommissionens delegationer. Kommissionen anser att stödet har nått ut till målgrupperna på ett tillfredsställande sätt även om svårigheter ibland förekommer i samband med genomförandet.

Kommissionen instämmer helt och fullt i att hiv/aids-epidemins omfattning, särskilt i södra Afrika, kommer att få allvarliga konsekvenser för jordbrukets produktionskapacitet, för medellivslängden, för undernäringen och för dödligheten. Opportunistiska infektioner, som normalt sett har ett samband med aids, kommer att innebära ännu större utmaningar för ländernas redan mycket tungt belastade hälso- och sjukvårdssystem. Därför godkände kommissionen 2000 en ambitiös handlingsplan för aids, malaria och tuberkulos med ett holistiskt synsätt på bekämpningen av epidemin. Detta synsätt innebär specifika åtgärder inom alla samhällssektorer, även inom jordbruket. Regeringarna tillämpar i allt större utsträckning detta synsätt i sin sektorspolitik och sina strategier.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/659 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/659

---

(2004/C 88 E/0675)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3972/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Kampanj i Bulgarien mot fördelningen och förvaltningen av pengar för utveckling av det civila samhället genom EU:s delegation i Sofia och bemötande av dessa händelser

| 1. | Har kommissionen noterat den i Bulgarien ökande oron för fördelningen och förvaltningen av pengar från EU för utveckling av det civila samhället, något som framkommit i en aktion som under namnet ”Rena händer för sektorn utan vinstsyfte” satts i gång av ledamöter av landets parlament, samt i att det förbereds en lag om insyn i och medverkan av det civila samhället vid fördelningen av pengar från EU och dessutom i form av publicitet i bulgarisk press, talrika e-postmeddelanden med titeln ”Isabel måste bort”, planer på åtal av berörda tjänstemän och mer brett upplagda åtgärder i januari 2004? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen noterat den i Bulgarien ökande oron för fördelningen och förvaltningen av pengar från EU för utveckling av det civila samhället, något som framkommit i en aktion som under namnet ”Rena händer för sektorn utan vinstsyfte” satts i gång av ledamöter av landets parlament, samt i att det förbereds en lag om insyn i och medverkan av det civila samhället vid fördelningen av pengar från EU och dessutom i form av publicitet i bulgarisk press, talrika e-postmeddelanden med titeln ”Isabel måste bort”, planer på åtal av berörda tjänstemän och mer brett upplagda åtgärder i januari 2004?

| 2. | Håller kommissionen med om, att den oro som avses i den ovannämnda frågedelen och de åtgärder som vidtagits med anledning av den framför allt riktar sig mot hur rådgivaren för frågor med anknytning till det civila samhället i Bulgarien agerat? Hon beskylls för att ha tillmätt det som hon själv tycker bäst om en dominerande roll vid tilldelningen av pengar samt för att gärna förbigå personer som kritiserar hennes penningfördelningspolitik och att hon uppträtt arrogant och bedrivit skrämseltaktik mot sådana som inte varit överens med henne. |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen med om, att den oro som avses i den ovannämnda frågedelen och de åtgärder som vidtagits med anledning av den framför allt riktar sig mot hur rådgivaren för frågor med anknytning till det civila samhället i Bulgarien agerat? Hon beskylls för att ha tillmätt det som hon själv tycker bäst om en dominerande roll vid tilldelningen av pengar samt för att gärna förbigå personer som kritiserar hennes penningfördelningspolitik och att hon uppträtt arrogant och bedrivit skrämseltaktik mot sådana som inte varit överens med henne.

| 3. | Tycker kommissionen som jag, att det positiva i rådgivarens agerande, nämligen att hon fått bulgarer, turkar och romer att gå samman i ett gemensamt ställningstagande, bättre hade kunnat uppnås på något annat sätt än genom att åstadkomma förargelse inom gemenskapen om hur en eller flera tjänstemän agerat på EU:s vägnar? |
| --- | --- |

3.

Tycker kommissionen som jag, att det positiva i rådgivarens agerande, nämligen att hon fått bulgarer, turkar och romer att gå samman i ett gemensamt ställningstagande, bättre hade kunnat uppnås på något annat sätt än genom att åstadkomma förargelse inom gemenskapen om hur en eller flera tjänstemän agerat på EU:s vägnar?

| 4. | Vad gör kommissionen för att så snabbt som möjligt i görligaste mån få bort den ökande förargelsen över händelseutvecklingen i fråga om EU:s ansträngningar i Bulgarien? |
| --- | --- |

4.

Vad gör kommissionen för att så snabbt som möjligt i görligaste mån få bort den ökande förargelsen över händelseutvecklingen i fråga om EU:s ansträngningar i Bulgarien?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/659 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/659

---

(2004/C 88 E/0676)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3973/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Nationella rådet för etniska frågor och befolkningsfrågor (NCEDI) har förbigåtts i samband med att EU beviljat medel för social delaktighet i Bulgarien

| 1. | Känner kommissionen till den omstridda händelseutvecklingen i samband med programmet för social delaktighet, BG 0102.06, som syftar till att i Bulgarien stödja den sociala och ekonomiska integrationen av romer och medlemmar av andra etniska minoriteter samt funktionshindrade personer? Det som hände var att EU:s delegation i Sofia, utan något föreskrivet samråd med Nationella rådet för etniska frågor och befolkningsfrågor (NCEDI) eller kulturministeriet, egenmäktigt fattade ett slutgiltigt beslut om beviljande av 7 miljoner euro, av vilka 2 500 000 var avsedda för utveckling av det civila samhället och 4 500 000 för integrationen av romer och funktionshindrade. |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till den omstridda händelseutvecklingen i samband med programmet för social delaktighet, BG 0102.06, som syftar till att i Bulgarien stödja den sociala och ekonomiska integrationen av romer och medlemmar av andra etniska minoriteter samt funktionshindrade personer? Det som hände var att EU:s delegation i Sofia, utan något föreskrivet samråd med Nationella rådet för etniska frågor och befolkningsfrågor (NCEDI) eller kulturministeriet, egenmäktigt fattade ett slutgiltigt beslut om beviljande av 7 miljoner euro, av vilka 2 500 000 var avsedda för utveckling av det civila samhället och 4 500 000 för integrationen av romer och funktionshindrade.

| 2. | Varför ledde det ovannämnda beslutet till att valet mellan 20 föreslagna projekt resulterade i att inte projekten för förbättring av de 12 bästa kultur- och informationscentrumen för romer blev utvalda, utan i stället ett centrum i Sofia, ett i Sliven och två centrum på kustorten Varna? Det som framför allt vållade förvåning och allvarlig besvikelse i det sammanhanget, i synnerhet i landets näst största stad Plovdiv, där det bor många romer, var att det sistnämnda valet gjordes i sådan hast. |
| --- | --- |

2.

Varför ledde det ovannämnda beslutet till att valet mellan 20 föreslagna projekt resulterade i att inte projekten för förbättring av de 12 bästa kultur- och informationscentrumen för romer blev utvalda, utan i stället ett centrum i Sofia, ett i Sliven och två centrum på kustorten Varna? Det som framför allt vållade förvåning och allvarlig besvikelse i det sammanhanget, i synnerhet i landets näst största stad Plovdiv, där det bor många romer, var att det sistnämnda valet gjordes i sådan hast.

| 3. | Kommer detta att leda till att Bulgariens socialministerium från och med den 1 december 2003 nödgas betala ut pengar till projekt som av andra betraktas som stöd till maffian? |
| --- | --- |

3.

Kommer detta att leda till att Bulgariens socialministerium från och med den 1 december 2003 nödgas betala ut pengar till projekt som av andra betraktas som stöd till maffian?

| 4. | Skulle det fortfarande gå för sig att återkalla detta ytterst kontroversiella val av projekt eller på något annat sätt kompensera de projekt som kommit att missgynnas genom beslutet? Vad gör kommissionen för att begränsa skadeverkningarna? |
| --- | --- |

4.

Skulle det fortfarande gå för sig att återkalla detta ytterst kontroversiella val av projekt eller på något annat sätt kompensera de projekt som kommit att missgynnas genom beslutet? Vad gör kommissionen för att begränsa skadeverkningarna?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/660 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/660

---

(2004/C 88 E/0677)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4011/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Tillämpning av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: starka avvikelser mellan de förberedande förslagen och den faktiska tilldelningen

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att det såsom ett led i förberedelserna inför programmet för social delaktighet BG 0102.06 för 2001 lämnats in mellan 20 och 30 sidor förslag till EU:s delegation i Sofia för ett projektformulär och att därvid ett belopp på 966 000 euro ur Phare-medel skall betalas till förstärkning av tolv redan befintliga kultur- och informationscentrum för romer samt till läs-, skriv- och räkneundervis-ning för 4 500 romer? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att det såsom ett led i förberedelserna inför programmet för social delaktighet BG 0102.06 för 2001 lämnats in mellan 20 och 30 sidor förslag till EU:s delegation i Sofia för ett projektformulär och att därvid ett belopp på 966 000 euro ur Phare-medel skall betalas till förstärkning av tolv redan befintliga kultur- och informationscentrum för romer samt till läs-, skriv- och räkneundervis-ning för 4 500 romer?

| 2. | Varför fick bland annat den i förslagen omnämnda stiftelsen Napredak i staden Pazardžik ingenting, fastän det enligt den officiella statistiken, som är ordentligt tilltagen i underkant, bor 24 000 romer där, medan däremot relativt mycket pengar gick till Varna, där enbart 13 000 romer finns registrerade? |
| --- | --- |

2.

Varför fick bland annat den i förslagen omnämnda stiftelsen Napredak i staden Pazardžik ingenting, fastän det enligt den officiella statistiken, som är ordentligt tilltagen i underkant, bor 24 000 romer där, medan däremot relativt mycket pengar gick till Varna, där enbart 13 000 romer finns registrerade?

| 3. | Varför blev det också avslag på förslagen om pengar till centrumen i staden Plovdiv (med 26 000 romer enligt statistiken) och till mindre orter, där det bor många fattiga romer? |
| --- | --- |

3.

Varför blev det också avslag på förslagen om pengar till centrumen i staden Plovdiv (med 26 000 romer enligt statistiken) och till mindre orter, där det bor många fattiga romer?

| 4. | Hur kan det komma sig att besluten kommit som en fullständig överraskning för Nationella rådet för etniska frågor och befolkningsfrågor (enligt dess ledande sakkunnige, Lalo Kamenov) och för kulturministeriet, trots att dessa bägge hittills tilldelats en viktig roll vid beslutsfattandet? |
| --- | --- |

4.

Hur kan det komma sig att besluten kommit som en fullständig överraskning för Nationella rådet för etniska frågor och befolkningsfrågor (enligt dess ledande sakkunnige, Lalo Kamenov) och för kulturministeriet, trots att dessa bägge hittills tilldelats en viktig roll vid beslutsfattandet?

| 5. | Har det råd som avses i delfråga 4 inga andra uppgifter än att ställa upp kriterier för anslagstilldelningen, varefter beslutsfattandet utgående från dessa kriterier sedan sker helt och hållet utanför detta organ? Vem övervakar då detta beslutsfattande? |
| --- | --- |

5.

Har det råd som avses i delfråga 4 inga andra uppgifter än att ställa upp kriterier för anslagstilldelningen, varefter beslutsfattandet utgående från dessa kriterier sedan sker helt och hållet utanför detta organ? Vem övervakar då detta beslutsfattande?

| 6. | Vilka förbättringar i den situation som finns beskriven i de ovanstående delfrågorna anser kommissionen möjliga och önskvärda? |
| --- | --- |

6.

Vilka förbättringar i den situation som finns beskriven i de ovanstående delfrågorna anser kommissionen möjliga och önskvärda?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/660 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/660

---

(2004/C 88 E/0678)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4012/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Genomförandet av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: sent tillkännagivande av beslut och kontroversiella sätt att verkställa utbetalningar

| 1. | Varför har starten för de projekt som godkänts för programmet för social delaktighet BG 0102.06 senarelagts från november 2002 till december 2003? Fick de organisationer vilkas projekt godkänts på kvällen den 1 december 2003 inte möjlighet att underteckna annat än kontrakten före kl. 17.00 samma dag? |
| --- | --- |

1.

Varför har starten för de projekt som godkänts för programmet för social delaktighet BG 0102.06 senarelagts från november 2002 till december 2003? Fick de organisationer vilkas projekt godkänts på kvällen den 1 december 2003 inte möjlighet att underteckna annat än kontrakten före kl. 17.00 samma dag?

| 2. | Fick organisationen för romerungdom i Sliven, som ligger 300 km från Sofia, samma dag först kl. 14.00 veta att den beviljats stöd och ledde detta till att en del av de pengar som fanns till förfogande nu gått till andra, som inte kontrolleras av denna organisation? |
| --- | --- |

2.

Fick organisationen för romerungdom i Sliven, som ligger 300 km från Sofia, samma dag först kl. 14.00 veta att den beviljats stöd och ledde detta till att en del av de pengar som fanns till förfogande nu gått till andra, som inte kontrolleras av denna organisation?

| 3. | Händer det att medel för sysselsättningsskapande går till sådana personer, som är kända enbart för att leva på stor fot som ”nyrika”, men inte för att ha den kompetens som behövs för att skapa normala former av produktiv sysselsättning? |
| --- | --- |

3.

Händer det att medel för sysselsättningsskapande går till sådana personer, som är kända enbart för att leva på stor fot som ”nyrika”, men inte för att ha den kompetens som behövs för att skapa normala former av produktiv sysselsättning?

| 4. | Händer det att organisationer för romer, som hör sig för om möjligheterna till medfinansiering genom EU, uppmanas att först billigt reparera eller leverera bilar till privatpersoner, så det uppstår ett intryck av att de först måste muta de ansvariga personerna, varefter dessa organisationer för övrigt aldrig någonsin får de pengar de ansökt om? |
| --- | --- |

4.

Händer det att organisationer för romer, som hör sig för om möjligheterna till medfinansiering genom EU, uppmanas att först billigt reparera eller leverera bilar till privatpersoner, så det uppstår ett intryck av att de först måste muta de ansvariga personerna, varefter dessa organisationer för övrigt aldrig någonsin får de pengar de ansökt om?

| 5. | I sitt svar på skriftliga frågan E-1647/03 (1) skrev kommissionen bland annat att det är av yttersta vikt för att projekten skall lyckas att romer och organisationer som är representativa för dem vederbörligen får vara med om att peka ut behoven samt utforma, förbereda och genomföra projekten. Anser kommissionen att denna utgångspunkt redan tillämpats på händelseutvecklingen hittills? |
| --- | --- |

5.

I sitt svar på skriftliga frågan E-1647/03 (1) skrev kommissionen bland annat att det är av yttersta vikt för att projekten skall lyckas att romer och organisationer som är representativa för dem vederbörligen får vara med om att peka ut behoven samt utforma, förbereda och genomföra projekten. Anser kommissionen att denna utgångspunkt redan tillämpats på händelseutvecklingen hittills?

| 6. | Vilka förbättringar i den situation som finns beskriven i de ovanstående delfrågorna anser kommissionen möjliga och önskvärda? |
| --- | --- |

6.

Vilka förbättringar i den situation som finns beskriven i de ovanstående delfrågorna anser kommissionen möjliga och önskvärda?

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 378.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/661 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/661

---

(2004/C 88 E/0679)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4013/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Genomförandet av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: avsaknad av upplysningar om vem som har förvaltningsansvaret samt om beslutsfattande och utvärdering

| 1. | Den 1 oktober 2003 öppnade Nationella rådet för etniska frågor och befolkningsfrågor (NCEDI) en webbplats. Hur kan det komma sig att det vare sig på denna webbplats eller på någon av de webbplatser som kommissionen hänvisade till i sitt svar på skriftliga frågan E-1647/03 (1) och inte heller på projektwebbplatsen www.cscbg.com fortfarande (den 14 december 2003) inte finns angivet namnet på ledamöterna av den nationella styrgrupp, som är sammansatt av NCEDI och 35 icke-statliga organisationer för romer? |
| --- | --- |

1.

Den 1 oktober 2003 öppnade Nationella rådet för etniska frågor och befolkningsfrågor (NCEDI) en webbplats. Hur kan det komma sig att det vare sig på denna webbplats eller på någon av de webbplatser som kommissionen hänvisade till i sitt svar på skriftliga frågan E-1647/03 (1) och inte heller på projektwebbplatsen www.cscbg.com fortfarande (den 14 december 2003) inte finns angivet namnet på ledamöterna av den nationella styrgrupp, som är sammansatt av NCEDI och 35 icke-statliga organisationer för romer?

| 2. | Hur kan det komma sig att man ingenstans kan få reda på vilka tre personer som ingår i utvärderingskommissionen, trots att alla förmodar att en person som själv berörs av projekten, nämligen Teodor Vladov, är ordförande för denna kommission? |
| --- | --- |

2.

Hur kan det komma sig att man ingenstans kan få reda på vilka tre personer som ingår i utvärderingskommissionen, trots att alla förmodar att en person som själv berörs av projekten, nämligen Teodor Vladov, är ordförande för denna kommission?

| 3. | Förutom förteckningen över subventionerade organisationer och projekt; finns det också förteckningar över beloppen per enskilt projekt samt över de projektansvariga? Är dessa förteckningar offentliga? Var kan intresserade och berörda personer få tag på dem? |
| --- | --- |

3.

Förutom förteckningen över subventionerade organisationer och projekt; finns det också förteckningar över beloppen per enskilt projekt samt över de projektansvariga? Är dessa förteckningar offentliga? Var kan intresserade och berörda personer få tag på dem?

| 4. | Vilka förbättringar i den situation som finns beskriven i de ovanstående delfrågorna anser kommissionen möjliga och önskvärda? |
| --- | --- |

4.

Vilka förbättringar i den situation som finns beskriven i de ovanstående delfrågorna anser kommissionen möjliga och önskvärda?

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 378.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/661 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/661

---

(2004/C 88 E/0680)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4014/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Genomförandet av Phare-projektet BG 0102.06 i Bulgarien: dröjsmål med genomförandet och oklarheter om hur de överskott som uppkommit skall fördelas

| 1. | Hur kommer det sig att den nationella styrgruppen (”Projects Steering Committee”), där det måste ingå en ledamot av EU:s delegation i Sofia, inte har inlett sitt arbete på överenskommen tidpunkt i december 2001 eller januari 2002? Hur kommer det sig att styrgruppen inte hållit sitt första sammanträde förrän i september 2003 och att tidpunkten för inlämnande av förslag senarelagts från, såsom överenskommits, juni 2002 till den 6 november 2003? |
| --- | --- |

1.

Hur kommer det sig att den nationella styrgruppen (”Projects Steering Committee”), där det måste ingå en ledamot av EU:s delegation i Sofia, inte har inlett sitt arbete på överenskommen tidpunkt i december 2001 eller januari 2002? Hur kommer det sig att styrgruppen inte hållit sitt första sammanträde förrän i september 2003 och att tidpunkten för inlämnande av förslag senarelagts från, såsom överenskommits, juni 2002 till den 6 november 2003?

| 2. | Varför företog sig den ansvariga tjänstemannen inom EU:s delegation inte någonting, efter att i mars 2003 av det behöriga specialutskottet i Bulgariens parlament ha uppmanats att utreda orsakerna till denna senareläggning? |
| --- | --- |

2.

Varför företog sig den ansvariga tjänstemannen inom EU:s delegation inte någonting, efter att i mars 2003 av det behöriga specialutskottet i Bulgariens parlament ha uppmanats att utreda orsakerna till denna senareläggning?

| 3. | Stämmer det, att endast 33 procent kunnat utbetalas av de pengar som under perioden mellan 2001 och 2003 funnits till förfogande för projekt som då blivit godkända, eftersom antalet godkända ansökningar uppgick till endast en tredjedel av det antal för vilka det fanns pengar till förfogande? |
| --- | --- |

3.

Stämmer det, att endast 33 procent kunnat utbetalas av de pengar som under perioden mellan 2001 och 2003 funnits till förfogande för projekt som då blivit godkända, eftersom antalet godkända ansökningar uppgick till endast en tredjedel av det antal för vilka det fanns pengar till förfogande?

| 4. | Kommer de pengar som inte betalats ut att gå tillbaka till EU? Eller kan EU:s delegation i Sofia fördela dem fritt efter eget förgottfinnande? |
| --- | --- |

4.

Kommer de pengar som inte betalats ut att gå tillbaka till EU? Eller kan EU:s delegation i Sofia fördela dem fritt efter eget förgottfinnande?

| 5. | Finns det en möjlighet för att de pengar som inte betalats ut, till skillnad från vad kommissionen sagt i sitt svar på delfråga 4, efter att kontraktsperioden löpt ut den 30 november 2003 fortfarande, fram till utgången av återbetalningsfristen den 30 november 2004, kan användas för sina ursprungliga ändamål och att Bulgarien då får ha medbeslutande, vilket förvägrats nu men beviljats tidigare? |
| --- | --- |

5.

Finns det en möjlighet för att de pengar som inte betalats ut, till skillnad från vad kommissionen sagt i sitt svar på delfråga 4, efter att kontraktsperioden löpt ut den 30 november 2003 fortfarande, fram till utgången av återbetalningsfristen den 30 november 2004, kan användas för sina ursprungliga ändamål och att Bulgarien då får ha medbeslutande, vilket förvägrats nu men beviljats tidigare?

| 6. | Vilka förbättringar i den situation som finns beskriven i de ovanstående delfrågorna anser kommissionen möjliga och önskvärda? |
| --- | --- |

6.

Vilka förbättringar i den situation som finns beskriven i de ovanstående delfrågorna anser kommissionen möjliga och önskvärda?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3972/03, E-3973/02, E-4011/03, E-4012/03, E-4013/03 och E-4014/03 ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(25 februari 2004)

Parlamentsledamoten har lagt fram sex frågor avseende 30 spörsmål som alla rör anbudsförfaranden inom ramen för Phareprogrammet för två projekt i Bulgarien.

Kommissionen vill påminna om att i överensstämmelse med reglerna för decentraliserad förvaltning av stöd inför anslutningen förvaltas Phareprogrammet i Bulgarien av de bulgariska myndigheterna enligt systemet för decentraliserad förvaltning.

Förfarandena för alla Phareprojekt fastställs i den praktiska handledningen för anbudsförfaranden inom ramen för Phare, ISPA och Sapard (Practical guide to Phare, ISPA and Sapard contract procedures). De behöriga bulgariska myndigheterna har i de två fall som parlamentsledamoten hänvisar till som vanligt noga följt dessa förfaranden. De projekt som valdes ut efter att förfarandet avslutats förelades kommissionens delegation i Sofia för godkännande. Delegationen uttalade sig gillande om de rekommendationer som de upphandlande myndigheterna gjort.

De projekt som parlamentsledamoten hänvisar till är ett projekt rörande social integration (BG 0102.06 till ett sammanlagt belopp på 4 863 000 euro inbegripet den nationella samfinansieringen) och ett särskilt projekt rörande utveckling av det civila samhället (BG 0104.03 till ett sammanlagt belopp på 2 500 000 euro). Behörig upphandlande myndighet för projektet rörande social integration är ministeriet för regional utveckling och för projektet rörande utveckling av det civila samhället är det finansministeriet. Dessa myndigheter inledde öppna förslagsinfordringar, valde ut projekten och övervakade genomförandet av projekten.

För båda förslagsinfordringarna inkom ett stort antal förslag. Enbart de projekt som uppfyllde de kvalitetskrav som fastställs i den praktiska handledningen för anbudsförfaranden inom ramen för Phare, ISPA och Sapard valdes emellertid ut för finansiering oberoende av deras geografiska läge. Detta har lett till en viss obalans när det gäller antalet bidrag som de olika regionerna har mottagit. Kommissionen har inte mottagit några klagomål beträffande förskingring och kan därför inte ge några kommentarer beträffade det enskilda fall som nämns.

Med avseende på Phareprojektet rörande social integration (BG 0102.06 Phare) bekräftar kommissionen att anslag till sammanlagt 966 000 euro (inbegripet den bulgariska nationella samfinansieringen) (1) var tillgängliga för att bistå upp till 12 befintliga romska kultur- och informationscenter och för att tillhandahålla läs-, skriv- och matematikundervisning till 4 500 romer. Endast ett relativt litet antal av projekten valdes emellertid ut.

Efter att kommissionen godkänt bidragen är det den bulgariska upphandlande myndighetens ansvar att utfärda nödvändiga meddelanden och övergå till undertecknande av kontrakten. Kommissionen är medveten om att tidsfristen är kort och den har vid upprepade tillfällen diskuterat behovet av att snabba på förfarandena med de bulgariska myndigheterna.

Resultaten av urvalsförfarandet offentliggjordes på relevanta institutioners webbplatser, nämligen ministeriet för regional utveckling (2) i egenskap av upphandlande myndighet och ministeriet för arbetsmarknadsfrågor och socialpolitik i egenskap av projektgenomförande enhet.

Såsom anges i projektbeskrivningen för projektet rörande social integration (BG 0102.06) har den upphandlande myndigheten inrättat en ledningsgrupp för den allmänna samordningen av projektet. Enbart den upphandlande myndigheten kan sammankalla denna ledningsgrupp. Ledningsgruppens sammansättning fastställs i projektbeskrivningen, som offentliggjorts på alla relevanta webbplatser (3). Gruppen består av företrädare från relevanta ministerier och organ liksom det bulgariska industriförbundet, den bulgariska handelskammaren, Bulgariens fackliga samorganisation, fackförbundet ”Podkrepa”, det bulgariska förbundet för personer med funktionshinder, det nationella rådet för etniska och demografiska frågor samt kommissionens delegation i Sofia.

Namnen på medlemmarna i urvalskommittén, inbegripet de sakkunniga, offentliggörs inte. Kommissionen kan inte bekräfta att någon viss medlem i urvalskommittéerna samtidigt var engagerad i några av de enskilda projekt som finansieras genom BG 0102.06.

Som allmän praxis för Phareprojekt som bistår den romska minoriteten säkerställs att dessa genomförs i nära samarbete med romska företrädare. Kommission vidhåller den ståndpunkt som den gav i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1647/03 (4), nämligen att det för att sådana projekt skall lyckas är nödvändigt att romerna och deras intresseorganisationer involveras på lämpligt sätt i samband med fastställandet av behoven och utformningen och genomförandet av projekten.

Kommissionen har varken kontaktats av det nationella rådet för etniska och demografiska frågor eller av kulturministeriet beträffande några beslut såsom anges i skriftlig fråga E-4011/03.

Upphandlingsperioden för projektet för social integration har löpt ut. Eventuella återstående åtagande-bemyndiganden kan därför inte användas. Eventuella oanvända betalningsbemyndiganden måste återföras till gemenskapens budget. Kommissionen kommer dock att fortsätta att stödja social integration i Bulgarien genom stöd inför anslutningen och de organisationer som den här gången inte godkändes kommer naturligtvis ha möjlighet att ansöka för eventuella framtida liknande projekt. Varje projekt kommer att bedömas var för sig.

Kommissionen beklagar att den inte kan kontrollera eller bedöma de allmänna påståenden som parlamentsledamoten framför, eftersom dessa avser anbudsförfaranden som utförts av de bulgariska myndigheterna. Kommission är dock fast besluten att se till att medlen fördelas på ett överskådligt och korrekt sätt och att eventuella bestyrkta och dokumenterade uppgifter om bedrägerier eller korrupta förfaranden, varhelst de sker, skall följas upp ordentligt.

Projektet för utveckling av det civila samhället (BG 0104.03) beträffande vilket parlamentsledamoten också ställer frågor har ingen koppling till projektet rörande social integration. Det är ett program inriktat på utveckling av icke-statliga organisationer och förvaltas av finansministeriet och utrikesministeriet (varken det nationella rådet för etniska och demografiska frågor eller kulturministeriet är involverat i detta projekt). Kommission har inte mottagit några bevis för att någon delegationsmedarbetare har begått något fel. Kommission kan försäkra parlamentsledamoten om att kommissionens delegation och det bulgariska parlamentets utskott för det civila samhället har ett mycket nära och produktivt samarbete.

---

(1)  Se även: http://europa.eu.int/comm/enlargement/fiche_projet/document/bg0102-06-social_inclusion.pdf

(2)  http://www.mrrb.government.bg/pdocs/doc_618.htm

(3)  Till exempel: http://europa.eu.int/comm/enlargement/fiche_projet/index.cfm?page=399702&c=BULGARIA&a=2001.

(4)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 378.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/663 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/663

---

(2004/C 88 E/0681)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3974/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Förändringar av bestämmelserna om stöd till bananproduktionen i AVS-länderna

Vid Europaparlamentets sammanträdesperiod i september, då man debatterade betänkandet om en särskild ram för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer (A5-0164/2003), stod det klart att de mest elementära principerna när det gäller insyn och opartiskhet saknas i det nuvarande systemet för stöd till bananproduktionen i AVS-länderna, och att producenterna i Elfenbenskusten åsidosätts på ett oacceptabelt sätt.

När tänker kommissionen föreslå de förändringar som behövs av de nuvarande bestämmelserna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

De belopp som årligen anslås till var och en av de traditionella bananproducenterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) beräknas enligt de kriterier som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1609/1999 (1). Till exempel används Eurostats statistik över cif-priser (cost, insurance, freight) som referens för att mäta skillnaden i konkurrenskraft mellan AVS-leverantörer och leverantörer i tredje länder. Banansektorns betydelse för ekonomin i de berörda länderna bestäms genom särskilda beräkningsfaktorer som förtecknas i kommissionen förordning. Samma beräkningsgrund används för alla stödmottagare, vilket garanterar öppenhet och objektivitet.

Representanter för bananodlare i Elfenbenskusten tog nyligen kontakt med kommissionen och uttryckte sin oro över den metod som används när man tar fram relevanta uppgifter om import till gemenskapen. Kommissionen kommer att titta närmare på frågan och diskutera ärendet med medlemsstaternas tullförvaltningar inom den närmaste framtiden.

Detta har också nyligen meddelats bananodlarnas organisation i Elfenbenskusten (OCAB) i brev.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1609/1999 av den 22 juli 1999 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 856/1999 om att inrätta en särskild ram för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer, EGT L 190, 23.7.1999.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/664 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/664

---

(2004/C 88 E/0682)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3992/03

från Giles Chichester (PPE-DE) och Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Offentliggörande av expertöversynen om kärnkraftverket i Kozloduy

Vi hänvisar till skrivelsen av den 24 oktober 2002 från Bulgariens president Parvanov till rådet och kommissionen, i vilket det efterlyses en säkerhetsöversyn av reaktorerna 3 och 4 vid kärnkraftverket i Kozloduy. Behörighetsreglerna för den översynen meddelades kommissionen den 28 januari 2003, och expertöversynen utfördes den 16 och 17 november 2003. Kan kommissionen nu bekräfta att de förväntade positiva resultaten av översynen kommer att meddelas såväl rådet som den bulgariska regeringen utan dröjsmål, tillsammans med en rekommendation om att kraven på nedläggning av dessa reaktorer, som inte längre är tekniskt eller ekonomiskt motiverade, bör annulleras? Instämmer kommissionen i att det inte bör finnas några villkor om att kärnkraftverket skall läggas ned för att Bulgarien skall kunna anslutas till EU?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/664 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/664

---

(2004/C 88 E/0683)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3993/03

från Giles Chichester (PPE-DE) och Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Ändring av datumen för nedläggning av reaktorerna vid kärnkraftverket i Kozloduy

Den 29 november 1999 slöt rådet och den bulgariska regeringen (på kommissionens initiativ) ett avtal om nedläggning av fyra reaktorer vid kärnkraftverket i Kozloduy som ett villkor för Bulgariens anslutning till EU. Avtalet baserades på tio år gamla kriterier. 2002 förklarade IAEA att dessa enheter nu motsvarar den nivå av förbättringar som konstaterats på kraftverk av motsvarande ålder på andra orter. Nu väntar vi på resultaten av rådets expertöversyn från november 2003. Instämmer kommissionen i att positiva resultat av denna översyn bör medföra att kommissionen uppmanar den bulgariska regeringen och rådet att se över de avtalade datumen för nedläggning, eftersom dessa inte längre är tekniskt motiverade?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3992/03 och E-3993/03

ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(11 februari 2004)

I samband med anslutningsförhandlingarna åtog sig Bulgarien att stänga reaktorerna 1 och 2 i kärnkraftverket i Kozloduy före år 2003. Bulgarien har dessutom åtagit sig att stänga reaktorerna 3 och 4 i samma kraftverk under 2006. När det gäller den så kallade ”expertöversynen” under ledning av rådet, har unionen gett mandat för att skicka en expertgrupp till Bulgarien, såsom man enades om vid anslutningsförhandlingarna.

Bulgarien uppfyllde sitt åtagande att stänga reaktorerna 1 och 2 (av typ VVER-440/320) för demontering vid utgången av 2002.

Expertbesöket, under rådets ledning under perioden 16-19 november 2003, utgjordes av företrädare för medlemsstaterna. Kommissionen deltog som observatör. Expertgruppens uppdrag var enligt rådets definition främst att övervaka och på platsen kontrollera hur långt man kommit i genomförandet av de berörda rekommendationerna i 2001 års rapport om kärnsäkerhet i samband med utvidgningen och den därpå följande lägesrapporten från expertgranskarna 2002, som båda lagts fram av rådets arbetsgrupp för kärnkraftsfrågor (AQG). Expertgruppens uppdrag var alltså inte begränsat till att bara övervaka genomförandet av rekommendationerna för reaktorerna 3 och 4 vid kärnkraftverket i Kozloduy, utan omfattade också bl.a. frågor som rörde den bulgariska kärnsäkerhetsmyndigheten.

Expertgruppens arbete ingår i det system med expertgranskning som inrättats för Bulgarien, och skall ses som en fortsättning på det arbete som tidigare utförts av en för ändamålet sammansatt grupp (Working party on Nuclear Safety, WPNS) inom rådets arbetsgrupp för kärnkraftsfrågor. Systemet med expertgranskning är en fortlöpande process baserad på informationsutbyte mellan kandidatländerna och unionen. Den tekniska genomgång som gjordes under expertbesöket utgör därför inte en fullständig ny bedömning av kärnsäkerhetssituationen i Bulgarien.

Kommissionen erinrar om att bedömningen av kärnsäkerhetssituationen i kandidatländerna, enligt ovanstående rapporter från arbetsgruppen för kärnkraftsfrågor, har gjorts i syfte att definiera unionens ståndpunkt om ”hög kärnsäkerhetsnivå”, och är resultatet av betydande samlade ansträngningar under flera av unionens ordförandeskap. Man har inom EU uppnått en hög grad av samstämmighet om innehållet i tekniska och organisatoriska krav och om god praxis. Dessa krav sträcker sig på flera områden längre än kraven i internationella normer. Denna för unionen gemensamma syn avspeglas i bedömningen när det gäller kärnkraftsverk.

Reaktorerna 3 och 4 i kärnkraftverket i Kozloduy (av typ VVER-440/230) har, liksom de återstående kärnkraftsanläggningarna i kandidatländerna, bedömts på ett konsekvent och enhetligt sätt, och för dessa enheter har vikten av att de definitivt stängs 2006 betonats i AQG-rapporterna. De program för att förbättra säkerheten som fastställts för dessa reaktorer skall således sättas i samband med detta stängningsdatum. Därför är expertgranskningen, som omfattar expertbesök, på inget vis avsedd att ompröva möjligheten till drift av reaktorerna 3 och 4 efter år 2006.

Bulgarien bör fortsätta att genomföra alla rekommendationer i AQG-rapporterna med avseende på de prioriteringar som anges, bl.a. genom att genomföra det pågående programmet för att förbättra säkerheten fullt ut. Rådets arbetsgrupp för kärnkraftsfrågor kommer med beaktande av expertgruppens resultat att sammanställa en fullständig rapport i överensstämmelse med mandatet och expertgruppens gransknings-uppdrag. Rapporten väntas bli klar i slutet av april 2004 och blir en uppdaterad version av 2002 års AQG-rapport.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/666 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/666

---

(2004/C 88 E/0684)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4019/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Burmaforumet

Den 15 december hölls den sammankomst om färdplanen för Burma som arrangerats av Thailands regering. EU (och kritiskt inställda länder, såsom Nederländerna, Förenade kungariket och de skandinaviska länderna) hade inte inbjudits att närvara vid sammankomsten. Endast vissa av EU:s medlemsstater hade inbjudits, eftersom de i praktiken alltid motsatt sig hårdare sanktioner mot Burmas regering (Tyskland, Frankrike, Italien och Österrike).

Det är av största vikt att EU:s gemensamma ståndpunkt om Burma får fungera som ledstjärna för de närvarande EU-ländernas handlande. EU måste också sträva efter att få medverka vid uppföljningen. Slutligen är det av största vikt att det görs klart för alla asiatiska länder att problemen i Burma inte kan lösas om inte både den demokratiska oppositionen (NLD) och de etniska minoriteterna får medverka. EU får inte låta sig splittra genom att länder spelas ut mot varandra.

| 1. | Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att främja ovannämnda mål? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att främja ovannämnda mål?

| 2. | Kan kommissionen upplysa om den nyligen gjorda reformen av EU:s gemensamma ståndpunkt om Burma i fråga om hur den påverkar de aktuella sanktionerna? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen upplysa om den nyligen gjorda reformen av EU:s gemensamma ståndpunkt om Burma i fråga om hur den påverkar de aktuella sanktionerna?

| 3. | Kan kommissionen verka för att EU:s delegationer i framför allt Kina och Indien underlättar överläggningarna med både regeringen och relevant demokratisk och etnisk opposition i Burma, oavsett hur detta skall ske (eventuellt med en låg profil)? I dagens läge har dessa regeringar kontakt framför allt med juntan. Avser EU att göra bättre bruk av kontakterna med dessa länder för att konkret uppmana dem att utöva påtryckningar på regimen och vid behov göra bruk av sina goda kontakter? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen verka för att EU:s delegationer i framför allt Kina och Indien underlättar överläggningarna med både regeringen och relevant demokratisk och etnisk opposition i Burma, oavsett hur detta skall ske (eventuellt med en låg profil)? I dagens läge har dessa regeringar kontakt framför allt med juntan. Avser EU att göra bättre bruk av kontakterna med dessa länder för att konkret uppmana dem att utöva påtryckningar på regimen och vid behov göra bruk av sina goda kontakter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

Kommissionen och samtliga medlemsstater fortsätter att utöva påtryckningar på Burma/Myan mars regering för att denna skall inleda en verklig dialog med Aung San Suu Kyi, nationella förbundet för demokrati och etniska minoritetsgrupper. Även de medlemsstater som deltog i mötet i Bangkok den 15 december 2003 ansluter sig till denna linje.

Den gemensamma ståndpunkten skall förnyas före den 29 april 2004. Eftersom det pågår diskussioner i rådets relevanta arbetsgrupper måste frågeställaren ha förståelse för att kommissionen för tillfället vare sig kan kommentera eller föregå resultatet av dessa diskussioner.

Europeiska unionen har vid ett flertal tillfällen uttryckt sin oro rörande situationen i Burma/Myanmar för grannländer i Asien, inbegripet Indien och Kina, och uppmanat dessa att använda sitt inflytande till att uppmuntra regimen i Burma/Myanmar att ta konkreta steg för att uppnå nationell försoning och ett återinförande av demokrati.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/666 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/666

---

(2004/C 88 E/0685)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4038/03

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Upparbetning av radioaktivt avfall i Ukraina

Den 10 november 2003 deltog kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser, Chris Patten, i en konferens i Kiev om initiativet ”Ett utvidgat Europa/EU:s nya grannar”. Han besökte även kärnkraftverket Tjernobyl och lade grundstenen till ett industricentrum för upparbetning av radioaktivt avfall.

| 1. | Kan kommissionen informera om de totala kostnaderna för projektet? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen informera om de totala kostnaderna för projektet?

| 2. | Kan kommissionen ange vem som finansierar projektet och med hur mycket de enskilda finansiärerna stöder projektet? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen ange vem som finansierar projektet och med hur mycket de enskilda finansiärerna stöder projektet?

| 3. | I vilka projekt och med vilka belopp deltar Europeiska unionen i finansiering av upparbetning av radioaktivt avfall i tredje land? |
| --- | --- |

3.

I vilka projekt och med vilka belopp deltar Europeiska unionen i finansiering av upparbetning av radioaktivt avfall i tredje land?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

| 1. | Grundstenen till industrianläggningen för hantering av fast radioaktivt avfall (ICSRM), lades av kommissionsledamoten för yttre förbindelser. ICSRM ingår i den anläggning som byggs i Tjernobyl för att lösa den viktiga frågan om radioaktivt avfall. Den totala budgeten för ICSRM uppgår till 44 miljoner euro. Andra anläggningar som finansieras från det kärnsäkerhetskonto som förvaltas av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) är anläggningen för hantering av flytande radioaktivt avfall (25,7 miljoner euro) och anläggningen för att hantera och lagra använt bränsle (95,3 miljoner euro). |
| --- | --- |

1.

Grundstenen till industrianläggningen för hantering av fast radioaktivt avfall (ICSRM), lades av kommissionsledamoten för yttre förbindelser. ICSRM ingår i den anläggning som byggs i Tjernobyl för att lösa den viktiga frågan om radioaktivt avfall. Den totala budgeten för ICSRM uppgår till 44 miljoner euro. Andra anläggningar som finansieras från det kärnsäkerhetskonto som förvaltas av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) är anläggningen för hantering av flytande radioaktivt avfall (25,7 miljoner euro) och anläggningen för att hantera och lagra använt bränsle (95,3 miljoner euro).

| 2. | ICSRMis budget finansieras av EU:s kärnsäkerhetsprogram (inom ramen för Tacis) (41,3 miljoner euro) och Ukrainas regering (2,7 miljoner euro). Till detta kommer finansieringen av en samordningsenhet för att följa projektförvaltningen på plats med ett belopp av 4,25 miljoner euro fram till juli 2004, vilket sannolikt kommer att ökas (med 3,5 miljoner euro) fram till färdigställandet av ICSRM. |
| --- | --- |

2.

ICSRMis budget finansieras av EU:s kärnsäkerhetsprogram (inom ramen för Tacis) (41,3 miljoner euro) och Ukrainas regering (2,7 miljoner euro). Till detta kommer finansieringen av en samordningsenhet för att följa projektförvaltningen på plats med ett belopp av 4,25 miljoner euro fram till juli 2004, vilket sannolikt kommer att ökas (med 3,5 miljoner euro) fram till färdigställandet av ICSRM.

| 3. | Kommissionen följer den strategi som fastställs i Tacisförordningen (EG, Euratom) nr 99/2000, vilken bl.a. innebär en prioritering av ökad kärnsäkerhet genom ”stöd till utveckling och genomförande av strategier för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall samt avveckling, inbegripet i nordvästra Ryssland inom ramen för ett mer omfattande internationellt samarbete”.
  Förutom de projekt för Tjernobyl som anges i punkt 1 finansierar Tacisprogrammet även projekt för att lösa problemet med kärnavfall i nordvästra Ryssland.
  Kommissionen deltar bl.a. i följande:






  — | Den nordliga dimensionens miljöfond som förvaltas av EBRD och erhåller 40 miljoner euro från Tacisprogrammet. |
| --- | --- | --- |

3.

Kommissionen följer den strategi som fastställs i Tacisförordningen (EG, Euratom) nr 99/2000, vilken bl.a. innebär en prioritering av ökad kärnsäkerhet genom ”stöd till utveckling och genomförande av strategier för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall samt avveckling, inbegripet i nordvästra Ryssland inom ramen för ett mer omfattande internationellt samarbete”.

Förutom de projekt för Tjernobyl som anges i punkt 1 finansierar Tacisprogrammet även projekt för att lösa problemet med kärnavfall i nordvästra Ryssland.

Kommissionen deltar bl.a. i följande:

—

Den nordliga dimensionens miljöfond som förvaltas av EBRD och erhåller 40 miljoner euro från Tacisprogrammet.

| — | Finansieringen av projekt såsom t.ex. Lepse-projektet som har till syfte att ta hand om använt kärnbränsle från isbrytare som lagras på fartyget Lepse. Det genomfördes en del inledande arbete (ca 2 miljoner euro) under 1998-1999. Ytterligare stöd planeras till slutförandet av tömningen av bränsle. |
| --- | --- |

—

Finansieringen av projekt såsom t.ex. Lepse-projektet som har till syfte att ta hand om använt kärnbränsle från isbrytare som lagras på fartyget Lepse. Det genomfördes en del inledande arbete (ca 2 miljoner euro) under 1998-1999. Ytterligare stöd planeras till slutförandet av tömningen av bränsle.

I Kazakstan skall ett projekt i två steg genomföras inom ramen för Tacisprogrammet. Projektet har till syfte att lösa det kärnavfallsproblem som uppstått på kärnvapensprovsplatsen Semipalatinsk till följd av fler än 460 kärnvapenprov under perioden 1949-1989 lett till. I det årliga programmet för 2003 har 1 miljon euro anslagits till detta projekt. Dessutom har upp till 4 miljoner euro anslagits i det fleråriga vägledande programmet för perioden 2004-2006.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/667 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/667

---

(2004/C 88 E/0686)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4051/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Export av kärnanläggningar till Folkrepubliken Kina

Eftersom det saknas en upparbetningsanläggning kan det plutonium som fås i bränsleelementen i civila kärnreaktorer i Kina inte användas för tillverkning av blandoxidbränsle (MOX). Förråden av plutonium för militära ändamål räcker inte till för att en MOX-fabrik skulle kunna drivas ekonomiskt. Dessutom är det tvivel underkastat om de nuvarande kärnreaktorerna kan arbeta med bränsleelement med MOX. Namnkunniga experter anser att anläggningen kan ställas om för att upparbeta plutonium för kärnstrids-spetsar.

Internationella atomenergiorganet (IAEA) anser sig varken ha juridiska befogenheter eller personella och finansiella resurser för att garantera en effektiv övervakning av de kärnanläggningar som importerats.

| 1. | Vad vet kommissionen om vad bränsleelementfabriken från Hanau samt SNR-300 och dess reaktorkärna kommer att användas till i Folkrepubliken Kina? |
| --- | --- |

1.

Vad vet kommissionen om vad bränsleelementfabriken från Hanau samt SNR-300 och dess reaktorkärna kommer att användas till i Folkrepubliken Kina?

| 2. | Anser kommissionen att de anläggningar och installationer samt det kärnbränsle som skall levereras inom ramen för handelsuppgörelsen kan komma att direkt eller indirekt användas för militära ändamål? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att de anläggningar och installationer samt det kärnbränsle som skall levereras inom ramen för handelsuppgörelsen kan komma att direkt eller indirekt användas för militära ändamål?

| 3. | Hur ser kommissionen i dagens läge på frågan om huruvida planerna på export är förenliga med rådets förordning (EG) nr 1334/2000 (1) eller med EU:s embargo mot vapenexport till Kina, vilket fortfarande är i kraft, och andra internationella åligganden som avser att förhindra överlåtelse av varor som kan användas för militära ändamål? |
| --- | --- |

3.

Hur ser kommissionen i dagens läge på frågan om huruvida planerna på export är förenliga med rådets förordning (EG) nr 1334/2000 (1) eller med EU:s embargo mot vapenexport till Kina, vilket fortfarande är i kraft, och andra internationella åligganden som avser att förhindra överlåtelse av varor som kan användas för militära ändamål?

| 4. | Är kommissionen av samma åsikt som IAEA om att det inte går att effektivt kontrollera om anläggningen används för militära ändamål och vilka slutsatser drar kommissionen av detta i fråga om tillämpningen av embargot mot vapenexport till Kina? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen av samma åsikt som IAEA om att det inte går att effektivt kontrollera om anläggningen används för militära ändamål och vilka slutsatser drar kommissionen av detta i fråga om tillämpningen av embargot mot vapenexport till Kina?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

Kommissionen känner till Tysklands eventuella export av en blandoxidbränslefabrik (nedan kallad ”MOX-fabrik”) till Kina. Den känner också till att Kina uttryckt önskemål om att skaffa SNR 300-bränsleelement. Kommissionen har emellertid inga officiella uppgifter om varför Kina är intresserat av dessa ämnen och denna utrustning. Tillverkningen av MOX-bränsle är inte avsedd för tillverkning av kärnvapen, utan är snarare ett sätt att bli av med plutonium genom att använda det som bränsle i lättvattenreaktorer.

Exporten i fråga omfattas av rådets förordning (EG) nr 1334/2000 av den 22 juni 2000 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export av produkter och teknik med dubbla användningsområden, nedan kallad ”förordningen om produkter och teknik med dubbla användningsområden”, och det krävs därför tillstånd för den. Anläggningen omfattas av förteckningen i bilaga I (0B005). De relevanta bestämmelserna i sammanhanget är artikel 3 och artikel 8 i förordningen om produkter och teknik med dubbla användningsområden.

Enligt artikel 3.1 i förordningen om produkter och teknik med dubbla användningsområden krävs det exporttillstånd för alla produkter som förtecknas i bilaga I till förordningen. Enligt kommissionens uppfattning motsvarar den MOX-fabrik som nämns i frågan tekniskt sett den typ av anläggning som finns förtecknad under 0B005 i bilaga I. Det skulle därför krävas ett exporttillstånd enligt artikel 3.1.

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över har det tyska företaget Siemens hos den tyska tillståndsmyndigheten förhört sig om huruvida det skulle få tillstånd att exportera fabriken till Kina. Såvitt kommissionen vet har något beslut ännu inte meddelats. Beslut om att bevilja eller avslå begäran om ett sådant tillstånd är emellertid förbehållna den berörda medlemsstaten, i det här fallet Tyskland. I förordningen anges bara i artikel 8, i en icke uttömmande förteckning, vissa aspekter som medlemsstaten skall beakta när den fattar sådana beslut. Kommissionen är inte behörig att ingripa. Först när beslutet har fattats kan andra medlemsstater ifrågasätta det, men villkoren för detta anges strikt i förordningen.

Internationella atomenergiorganet (IAEA) är den myndighet som är ansvarig för övervakning av kärntekniska anläggningar, och kommissionen har inte informerats om den förklaring från IAEA som nämns i frågan. Kina är emellertid en av de fem kärnvapenstater som anges i icke-spridningsavtalet, vilket innebär att IAEA bara kan genomföra kontroller på grundval av ömsesidigt samtycke. Dessutom bör kostnaderna för och nyttan av sådana kontroller vägas mot varandra. Kommissionen vill vidare påpeka att Kina är medlem i Zanggerkommittén, som har till uppgift att kontrollera export av kärnämnen.

När det gäller EU:s vapenembargo mot Kina uppmanade Europeiska rådet vid sitt möte den 12 december 2003 rådet (allmänna fårgor och yttre förbindelser) att på nytt pröva frågan. En första diskussion ägde rum vid rådets (allmänna fårgor och yttre förbindelser) möte i januari 2004. De berörda arbetsgrupperna i rådet håller på att behandla frågan och något beslut väntas inte förrän i mars 2004.

---

(1)  EGT L 159, 30.6.2000, s. 1.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/669 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/669

---

(2004/C 88 E/0687)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4058/03

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne:   Vapenlagstiftningen i Turkiet

Under de första fem månaderna 2003 dödades 1 094 personer av vapen i Turkiet och 10 513 skadades. Den 7 juli 2003 sköts Alistair Grimason, två och ett halvt år gammal, till döds av ett vådaskott när han låg och sov i sin vagn på ett kafé. Den turkiska regeringen har sedan dess vidtagit åtgärder för att skärpa sina lagar om vapenbrott.

Känner kommissionen till denna statistik? Kan kommissionen säga om man kommer att beakta frågor som förekomst av skjutvapen och lagstiftning om vapeninnehav och vapenbrott när man behandlar länders ansökningar om EU-medlemskap?

Svar från Günther Verheugen på kommissionens vägnar

(20 februari 2004)

Kommissionen känner till de ytterst oroande fakta som parlamentsledamoten tar upp och delar hennes oro över den mängd vapenrelaterade brott som leder till dödsfall och skador i Turkiet.

Frågan om vapenkontroll tas inte upp specifikt i de politiska Köpenhamnskriterierna. Alla kandidatländer skall ansluta sig till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet (Palermokonventionen) från år 2000 och dess protokoll. Turkiet har anslutit sig till konventionen och undertecknade den 28 juni 2002 protokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, delar av och komponenter till dessa samt ammunition. Turkiet har ännu inte ratificerat protokollet. Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka utvecklingen i detta ärende.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/669 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/669

---

(2004/C 88 E/0688)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4077/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Icke-statliga organisationer

Vilka villkor måste en sammanslutning uppfylla för att den skall kunna erkännas som en icke-statlig organisation med tillräcklig legitimitet för att beviljas EU-medel till humanitär biståndsverksamhet under särskilda omständigheter?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

Kommissionens finansiering av icke-statliga organisationer som ger katastrofhjälp vid naturkatastrofer och humanitära kriser orsakade av människor förmedlas genom kontoret för humanitärt bistånd (ECHO).

För att få bidrag från ECHO måste de humanitära icke-statliga organisationerna genomgå ett urvalsförfarande som kan leda till ett ramavtal för partnerskap med ECHO. Ett sådant avtal, som fastställer riktlinjer för samarbetet mellan ECHO och den humanitära organisationen, definierar deras respektive roller, rättigheter och förpliktelser, innehåller gällande rättsliga bestämmelser för de humanitära insatser som finansieras av ECHO, även de krav som de icke-statliga organisationerna måste uppfylla för att vara ECHO-partner, och den urvalsmetod som ECHO använder för icke-statliga organisationer.

Valet av partnerorganisationer sker på grundval av väldefinierade kriterier för vilka organisationer som är kvalificerade och passande. Vissa av kriterierna härrör från kommissionens regelverk och andra har uppstått ur behovet av normer för kvalitet och ansvarsskyldighet, som ett resultat av den debatt som utvecklats under flera år inom det civila samhället och mellan ECHO och dess partner.

Urvalskriterierna för organisationer som är kvalificerade och lämpliga styrs av tre förordningar: rådets förordning om humanitärt bistånd (1), rättelse till rådets förordning med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (2) och kommissionens förordning om genomförandebestämmelser för denna förordning (3).

I de kriterier som gäller för möjliga partnerorganisationer beaktas i synnerhet vilket land den icke-statliga organisationen är registrerad i (artikel 7.1 i rådet förordning (EG) nr 1257/96), organisationens moraliska integritet (artikel 93 i rådets förordning (EG) nr 1605/2002) och dess skyldighet att bifoga en revisionsrapport som sammanställts av en extern revisor (artikel 173.4 i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002). Organisationen ska också bevisa att de följer en uppförandekod som slår fast de principer för neutralitet, opartiskhet och oberoende som gäller för givandet av bistånd. I kriterierna för lämplighet beaktas den icke-statliga organisationens administrativa, operativa och finansiella kapacitet (artikel 7.2 i rådets förordning (EG) nr 1257/96) och i synnerhet dess erfarenhet och specialisering inom humanitärt bistånd. Man undersöker bland annat den procentuella budgetandel som den icke-statliga organisationen avsätter för humanitär biståndsverksamhet och om minimikrav för kvalitet tillämpas på olika nivåer.

Innan ett partnerskapsavtal ingås med en icke-statlig organisation, kontrollerar ECHO att den uppfyller kriterierna för en kvalificerad och passande partner genom en mängd olika metoder som inbegriper information och dokumentation från organisationen, samråd med berörda nationella myndigheter och kontrollrevisioner som personalen på ECHO utför hos organisationen. När organisationen har godkänts för partnerskap kontrolleras den årligen så att den fortsätter att följa de krav som gör den till en kvalificerad partner. När partner-organisationer och individuella ECHO-finansierade projekt godkänts för finansiering kontrolleras de regelbundet av ECHO:s representanter, både centralt och på fältet, vanligtvis minst en gång per år.

All information om ECHO:s förfarande för urval av icke-statliga organisationer finns på kontorets webbplats (4). Texten i ramavtalet för partnerskap finns också tillgänglig på webben. Det framgår av avsnitt 2, artikel 6-14 i bestämmelserna vilka krav som ska uppfyllas av de icke-statliga organisationerna.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd, EGT L 163, 2.7.1996.

(2)  Rättelse till rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 16.9.2002.

(3)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 357, 31.12.2002.

(4)  http://europa.eu.int/comm/dgs/humanitarian_aid/index_en.htm

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/670 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/670

---

(2004/C 88 E/0689)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4081/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Tuberkulos

Den internationella läkemedelsorganisationen (Global Drug Facility) har kunnat tillhandahålla tillförlitliga och billiga läkemedel av hög kvalitet mot tuberkulos vilka utnyttjats av nästan två miljoner patienter i 46 länder under de senaste två åren.

Den internationella läkemedelsorganisationen är emellertid i akut behov av ytterligare resurser om organisationen skall kunna fortsätta sin verksamhet.

Anser kommissionen att den internationella läkemedelsorganisationen har en viktig roll i kampen mot tuberkulos och kommer kommissionen att tillföra organisationen resurser så att den kan fortsätta sin verksamhet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(20 februari 2004)

Kommissionen är medveten om att den internationella organisationen Global Drug Facility spelar en viktig roll i partnerskapet Stop TB för att öka tillgängligheten till och tillgången på tuberkulosläkemedel av hög kvalitet och för att underlätta utökningen av det internationella DOTS-programmet (korttidsbehandling under direktövervakning) för bekämpning av tuberkulos världen över.

Kommissionen stöder redan kampen mot tuberkulos genom handlingsprogrammet för påskyndade insatser mot hiv/aids (humant immunbristvirus/förvärvat immunbristsyndrom), malaria och tuberkulos som led i fattigdomsbekämpningen, i vilket en bred och samstämmig EU-strategi fastställs för 2001-2006. EU:s planerade stödåtgärder för bekämpning av hiv/aids, malaria och tuberkulos kommer med hjälp av olika finansiella instrument att uppgå till totalt 1,2 miljarder euro för perioden 2003-2006. I denna siffra ingår även stöd till den globala fonden för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria. Kommissionen har betalat ut 120 miljoner euro till fonden under 2002 och har planerat ett stöd på 340 miljoner euro för åren 2003-2006, varav 170 miljoner redan betalats ut. 17 % av anslagen som delades ut i den första omgången gick till projekt för bekämpning av tuberkulos. Genom dessa projekt räknar man med att 2,8 miljoner patienter kommer att omfattas av DOTS-programmet jämfört med 830 000 under 2002. Vidare är 46 % av anslagen för alla sjukdomarna avsedda för att tillhandahålla läkemedel och basprodukter. Mot bakgrund av detta har kommissionen inte för avsikt att ge direkt stöd till Global Drug Facility.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/671 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/671

---

(2004/C 88 E/0690)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4083/03

från Bob van den Bos (ELDR) och Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Burma

Situationen för de mänskliga rättigheterna i Burma är fortfarande mycket dålig.

| 1. | Förenta staternas regering har utfärdat en lag med förbud mot nya investeringar i Burma. Europeiska unionen har hittills inte vidtagit några ekonomiska åtgärder. Trots att europeiska företag avråds från att investera i Burma finns fortfarande några europeiska firmor på ort och ställe (till exempel det franska multinationella företaget TotalFinaElf). Dess verksamhet utgör en inkomstkälla för juntan. Är kommissionen beredd att förbjuda samriskföretag med burmesiska statsföretag samt förbjuda att produkter som tillverkats som ett resultat av samarbete mellan europeiska företag och sådana statsföretag får komma in på den europeiska marknaden? Om så är fallet: när och hur? Om inte: varför inte? |
| --- | --- |

1.

Förenta staternas regering har utfärdat en lag med förbud mot nya investeringar i Burma. Europeiska unionen har hittills inte vidtagit några ekonomiska åtgärder. Trots att europeiska företag avråds från att investera i Burma finns fortfarande några europeiska firmor på ort och ställe (till exempel det franska multinationella företaget TotalFinaElf). Dess verksamhet utgör en inkomstkälla för juntan. Är kommissionen beredd att förbjuda samriskföretag med burmesiska statsföretag samt förbjuda att produkter som tillverkats som ett resultat av samarbete mellan europeiska företag och sådana statsföretag får komma in på den europeiska marknaden? Om så är fallet: när och hur? Om inte: varför inte?

| 2. | Det levereras vapen i stor skala till Burma. Vapnen verkar komma från ett tiotal länder, bland dem Ryssland, Indien, Kina, Israel och Ukraina. Mot bakgrund av att EU för inte så länge sedan lyckats motverka leveranser av vapen från Bosnien: är kommissionen beredd att också sträva efter att motverka sådana leveranser från de ovannämnda länderna? Om så är fallet: hur då? Om inte: varför inte? |
| --- | --- |

2.

Det levereras vapen i stor skala till Burma. Vapnen verkar komma från ett tiotal länder, bland dem Ryssland, Indien, Kina, Israel och Ukraina. Mot bakgrund av att EU för inte så länge sedan lyckats motverka leveranser av vapen från Bosnien: är kommissionen beredd att också sträva efter att motverka sådana leveranser från de ovannämnda länderna? Om så är fallet: hur då? Om inte: varför inte?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

| 1. | Kommissionen och medlemsstaterna fortsätter att noga följa utvecklingen i Burma/Myanmar och har konstaterat att Förenta staternas regering har infört ytterligare sanktioner mot handel och investeringar.
  Inför det kommande beslutet om en förnyelse av gemensam ståndpunkt 2003/297/GUSP före den 29 april 2004 granskar kommissionen och medlemsstaterna situationen i Burma/Myanmar och kan eventuellt enhälligt besluta att införa ytterligare åtgärder. Som parlamentsledamöterna säkert förstår kan kommissionen för närvarande inte kommentera eller förutse resultatet av dessa diskussioner. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen och medlemsstaterna fortsätter att noga följa utvecklingen i Burma/Myanmar och har konstaterat att Förenta staternas regering har infört ytterligare sanktioner mot handel och investeringar.

Inför det kommande beslutet om en förnyelse av gemensam ståndpunkt 2003/297/GUSP före den 29 april 2004 granskar kommissionen och medlemsstaterna situationen i Burma/Myanmar och kan eventuellt enhälligt besluta att införa ytterligare åtgärder. Som parlamentsledamöterna säkert förstår kan kommissionen för närvarande inte kommentera eller förutse resultatet av dessa diskussioner.

| 2. | En mycket bestämd gemensam ståndpunkt om Burma/Myanmar har antagits av EU. Den antogs första gången 1996 och har sedan dess skärpts vid ett antal tillfällen. I den gemensamma ståndpunkten ingår att EU har infört förbud mot viseringar och frysning av tillgångar i EU-länder för medlemmar av regeringen och deras familjer, högre militära och säkerhetsansvariga officerare och andra personer eller enheter som gynnas av regeringens politik. Allt bilateralt bistånd utöver rent humanitär hjälp har upphört. EU:s handelsmedgivanden på förmånsbasis upphävdes separat 1997 på grund av förekomsten av tvångsarbete.
  Den gemensamma ståndpunkten innefattar också ett vapenembargo som infördes 1990 och upphörandet av allt samarbete i försvarsfrågor sedan 1991. Vapenembargot skärptes ytterligare 2003 genom införandet av förbudet mot teknisk utbildning eller tekniskt bistånd i samband med vapen och militär utrustning. Dessutom har kommissionen och medlemsstaterna förbundit sig att anstränga sig på alla sätt för att uppmuntra andra vapenexporterande länder att stödja de restriktiva principerna i EU:s uppförandekod för vapenexport från maj 1998. Kommissionen har i enlighet därmed uppmanat ett antal tredje länder att inte ta några initiativ som kan förstärka den militära kontrollen i Rangoon. |
| --- | --- |

2.

En mycket bestämd gemensam ståndpunkt om Burma/Myanmar har antagits av EU. Den antogs första gången 1996 och har sedan dess skärpts vid ett antal tillfällen. I den gemensamma ståndpunkten ingår att EU har infört förbud mot viseringar och frysning av tillgångar i EU-länder för medlemmar av regeringen och deras familjer, högre militära och säkerhetsansvariga officerare och andra personer eller enheter som gynnas av regeringens politik. Allt bilateralt bistånd utöver rent humanitär hjälp har upphört. EU:s handelsmedgivanden på förmånsbasis upphävdes separat 1997 på grund av förekomsten av tvångsarbete.

Den gemensamma ståndpunkten innefattar också ett vapenembargo som infördes 1990 och upphörandet av allt samarbete i försvarsfrågor sedan 1991. Vapenembargot skärptes ytterligare 2003 genom införandet av förbudet mot teknisk utbildning eller tekniskt bistånd i samband med vapen och militär utrustning. Dessutom har kommissionen och medlemsstaterna förbundit sig att anstränga sig på alla sätt för att uppmuntra andra vapenexporterande länder att stödja de restriktiva principerna i EU:s uppförandekod för vapenexport från maj 1998. Kommissionen har i enlighet därmed uppmanat ett antal tredje länder att inte ta några initiativ som kan förstärka den militära kontrollen i Rangoon.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/672 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/672

---

(2004/C 88 E/0691)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4084/03

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Hävande av samarbetsavtal och senareläggning av undertecknandet av samarbetsavtal

I sitt svar på min fråga E-0520/03 (1) av den 24 februari 2003 om kvinnors rättigheter i Pakistan tillkännagav rådet att det hittills inte inträffat att ett avtal med en klausul om mänskliga rättigheter som ”väsentlig del” hävts.

I ett antal fall då EU ansett att ett partnerland brutit mot de väsentliga delarna i avtalet, har dock vissa bestämmelser i avtalet tillfälligt upphävts. Det var fallet med de finansiella bestämmelserna i Cotonouavtalet avseende Zimbabwe (2002), Komorerna (2000), Elfenbenskusten (2000), Fiji (2000), Haiti (2000) och Liberia (2001). Genom min fråga E-2903/03 (2) av den 1 oktober 2003 till kommissionen ville jag få reda på vilka brott mot de väsentliga delarna i ett avtal som legat till grund för ett sådant tillfälligt upphävande. Kommissionens svar av den 25 november 2003 är inte tillfredsställande, eftersom det inte går in på min specifika fråga.

Samma gäller frågan om Kroatien (1995), Pakistan (1999), Algeriet (1998) och Ryssland (1995), där undertecknandet av samarbetsavtalen uppskjutits på grund av oro för de mänskliga rättigheterna. Om exakt vilka kränkningar av de mänskliga rättigheterna handlade det då? Var det frågan om våld mot kvinnor? Av vilket slag då?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(19 februari 2004)

Kommission hänvisar till sina svar på de skriftliga frågorna E-2903/03 från Miet Smet och E-3343/03 från Mogens Camre (3), och till rådets svar på skriftlig fråga E-0520/03 från Miet Smet.

I kommissionens meddelande om införande av demokratiska principer och mänskliga rättigheter i avtal som ingås mellan gemenskapen och tredje land (4) från 1995 förklaras det att en rad olika åtgärder kan övervägas i händelse av en överträdelse av klausulen, men ”principen om proportionalitet mellan överträdelse och åtgärdernas omfattning” skall respekteras i samband med tillämpningen av dessa (5).

EU har aldrig hävt ett samarbetsavtal i dess helhet. Beslutet att åberopa ”grundsatsklausulen” fattas av Europeiska unionens råd. Det bör också påpekas att ”grundsatsklausulen” aldrig har åberopats specifikt på grund av våld mot kvinnor, utan snarare till följd av en mera allmän försämring av människorätts-situationen i ett visst land.

Som svar på parlamentsledamotens specifika frågor om partiellt hävande eller senareläggning av undertecknandet av samarbetsavtal kan kommissionen lämna följande upplysningar:

| — | Zimbabwe:
  Innan rådet genomförde samråden enligt artikel 96 i Cotonouavtalet uttryckte det i en gemensam ståndpunkt sin ”allvarliga oro” över situationen i Zimbabwe och ”särskilt den senaste tidens upptrappning av våldet och hotelserna mot den politiska oppositionen och trakasserierna gentemot den fria pressen” och också ”över nyligen antagen lagstiftning i Zimbabwe vilken, om den genomdrevs, allvarligt skulle inskränka yttrandefriheten, mötesfriheten och föreningsfriheten” (6). |
| --- | --- |

—

Zimbabwe:

Innan rådet genomförde samråden enligt artikel 96 i Cotonouavtalet uttryckte det i en gemensam ståndpunkt sin ”allvarliga oro” över situationen i Zimbabwe och ”särskilt den senaste tidens upptrappning av våldet och hotelserna mot den politiska oppositionen och trakasserierna gentemot den fria pressen” och också ”över nyligen antagen lagstiftning i Zimbabwe vilken, om den genomdrevs, allvarligt skulle inskränka yttrandefriheten, mötesfriheten och föreningsfriheten” (6).

| — | Elfenbenskusten:
  I rådets beslut konstaterades att samråden skulle avslutas på grund av ”bristen på öppenhet vid president- och parlamentsvalen i oktober respektive december 2000 och det våld mot civila som präglade övergången till demokrati. Vidare har de ivorianska myndigheternas åtaganden inom ramen för samråden enligt artikel 366a i Lomékonventionen” inte fullgjorts (7). |
| --- | --- |

—

Elfenbenskusten:

I rådets beslut konstaterades att samråden skulle avslutas på grund av ”bristen på öppenhet vid president- och parlamentsvalen i oktober respektive december 2000 och det våld mot civila som präglade övergången till demokrati. Vidare har de ivorianska myndigheternas åtaganden inom ramen för samråden enligt artikel 366a i Lomékonventionen” inte fullgjorts (7).

| — | Fiji:
  Efter en statskupp i maj 2000 avbröt EU alla investeringsprojekt inom ramen för Europeiska utvecklingsfondens (EUF) program till dess att fria och rättvisa val hade hållits och en legitim regering tillträtt. I rådets beslut konstaterades det att ”demokratiskt styrelseskick har ännu inte återupprättats fullt ut i Fiji” (8). |
| --- | --- |

—

Fiji:

Efter en statskupp i maj 2000 avbröt EU alla investeringsprojekt inom ramen för Europeiska utvecklingsfondens (EUF) program till dess att fria och rättvisa val hade hållits och en legitim regering tillträtt. I rådets beslut konstaterades det att ”demokratiskt styrelseskick har ännu inte återupprättats fullt ut i Fiji” (8).

| — | Haiti:
  EU hävde sitt utvecklingssamarbete med Haiti 2001 på grund av att det förekommit oegentligheter och fusk under de allmänna valen 2000. I rådets beslut konstateras det att ”de demokratiska principerna ännu inte respekteras i Haiti”. |
| --- | --- |

—

Haiti:

EU hävde sitt utvecklingssamarbete med Haiti 2001 på grund av att det förekommit oegentligheter och fusk under de allmänna valen 2000. I rådets beslut konstateras det att ”de demokratiska principerna ännu inte respekteras i Haiti”.

| — | Liberia:
  Grunden för de åtgärder som EU infört återfinns i Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1343(2001) om Liberias inblandning i konflikten i Sierra Leone. I säkerhetsrådets resolution föreslogs att sanktioner skulle införas mot Liberia om landet fortsatte att stödja Revolutionära enhetsfronten (RUF) i Sierra Leone och andra beväpnade rebellgrupper i regionen. EU:s vapenembargo var nödvändigt för att följa säkerhetsrådets resolution om förbudet att tillhandahålla tjänster med avseende på vapen och annan militär utrustning samt militär verksamhet. |
| --- | --- |

—

Liberia:

Grunden för de åtgärder som EU infört återfinns i Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1343(2001) om Liberias inblandning i konflikten i Sierra Leone. I säkerhetsrådets resolution föreslogs att sanktioner skulle införas mot Liberia om landet fortsatte att stödja Revolutionära enhetsfronten (RUF) i Sierra Leone och andra beväpnade rebellgrupper i regionen. EU:s vapenembargo var nödvändigt för att följa säkerhetsrådets resolution om förbudet att tillhandahålla tjänster med avseende på vapen och annan militär utrustning samt militär verksamhet.

| — | Komorerna:
  Till följd av fördömandet av statskuppen den 30 april 1999 i Islamiska förbundsrepubliken Komorerna har EU beslutat att hålla samråd enligt artikel 366a Lomékonventionen med militärregimen i Komorerna. |
| --- | --- |

—

Komorerna:

Till följd av fördömandet av statskuppen den 30 april 1999 i Islamiska förbundsrepubliken Komorerna har EU beslutat att hålla samråd enligt artikel 366a Lomékonventionen med militärregimen i Komorerna.

| — | Ryssland:
  Ratificeringsprocessen för partnerskaps- och samarbetsavtalet komplicerades av flera olika omständigheter och avbröts till och med tillfälligt av EU på grund av den ryska arméns militära fientligheter i Tjetjenien. Ratificeringsprocessen återupptogs när fredliga förhandlingar inleddes i Tjetjenien. Avtalet trädde i kraft den 1 december 1997. Sedan en andra konflikt inletts i Tjetjenien 1999 och till följd av Europeiska rådets beslut i december 1999 upphävde kommissionen det normala Tacisprogrammet för tekniskt bistånd och lanserade istället ett särskilt program 2000 till stöd för det civila samhället, demokratin och respekten för de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

—

Ryssland:

Ratificeringsprocessen för partnerskaps- och samarbetsavtalet komplicerades av flera olika omständigheter och avbröts till och med tillfälligt av EU på grund av den ryska arméns militära fientligheter i Tjetjenien. Ratificeringsprocessen återupptogs när fredliga förhandlingar inleddes i Tjetjenien. Avtalet trädde i kraft den 1 december 1997. Sedan en andra konflikt inletts i Tjetjenien 1999 och till följd av Europeiska rådets beslut i december 1999 upphävde kommissionen det normala Tacisprogrammet för tekniskt bistånd och lanserade istället ett särskilt program 2000 till stöd för det civila samhället, demokratin och respekten för de mänskliga rättigheterna.

| — | Kroatien:
  Gemenskapen erkände Kroatien i januari 1992. På grund av kriget och att landet inte uppfyllde kraven på demokrati resulterade erkännandet dock inte omedelbart i ekonomiskt bistånd eller avtals-förbindelser. Beslutet att inleda förhandlingar om ett samarbetsavtal och att utöka Phareprogrammet sköts därför upp till dess att Kroatien visade en tydlig vilja att respektera demokratiska principer och mänskliga rättigheter. Inte förrän 2000, då den nya regeringen tydligt utfäste sig att följa dessa principer, beslutade EU att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal och att lämna gemenskapsstöd. |
| --- | --- |

—

Kroatien:

Gemenskapen erkände Kroatien i januari 1992. På grund av kriget och att landet inte uppfyllde kraven på demokrati resulterade erkännandet dock inte omedelbart i ekonomiskt bistånd eller avtals-förbindelser. Beslutet att inleda förhandlingar om ett samarbetsavtal och att utöka Phareprogrammet sköts därför upp till dess att Kroatien visade en tydlig vilja att respektera demokratiska principer och mänskliga rättigheter. Inte förrän 2000, då den nya regeringen tydligt utfäste sig att följa dessa principer, beslutade EU att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal och att lämna gemenskapsstöd.

| — | Pakistan:
  Undertecknandet av ”samarbetsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Pakistan om partnerskap och utveckling” har senarelagts fyra gånger av följande anledningar:






  — | Kärnvapenprov i maj 1998. |
| --- | --- | --- |

—

Pakistan:

Undertecknandet av ”samarbetsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Pakistan om partnerskap och utveckling” har senarelagts fyra gånger av följande anledningar:

—

Kärnvapenprov i maj 1998.

| — | Omsorg om mänskliga rättigheter (särskilt arresteringen av den pakistanske journalisten och redaktören för Friday Times, Najam Sethi, under Nawaz Sharifs regering 1999). |
| --- | --- |

—

Omsorg om mänskliga rättigheter (särskilt arresteringen av den pakistanske journalisten och redaktören för Friday Times, Najam Sethi, under Nawaz Sharifs regering 1999).

| — | Kargilkonflikten våren/sommaren 1999. |
| --- | --- |

—

Kargilkonflikten våren/sommaren 1999.

| — | Det militära maktövertagandet den 12 oktober 1999. |
| --- | --- |

—

Det militära maktövertagandet den 12 oktober 1999.

Undertecknandet ägde slutligen rum i Islamabad den 24 november 2001, åtföljt av ett gemensamt uttalande i vilket Pakistan upprepade sitt bestämda åtagande att återgå till demokratiskt styrelseskick enligt den färdplan som president Musharraf tillkännagav den 14 augusti 2001.

| — | Algeriet:
  Under 1998 följde EU nära den politiska utvecklingen i Algeriet och uttryckte sin oro över situationen i landet vid flera tillfällen. EU fördömde i synnerhet alla terrorattacker och gav sitt stöd till regeringens ansträngningar att befästa demokratin och skydda medborgarna från terrorism och samtidigt följa landets lagstiftning och respektera de mänskliga rättigheterna. Undertecknandet av associeringsavtalet mellan EU och Algeriet senarelades inte officiellt vid den tidpunkten, men händelser inom landet fördröjde processen så att förhandlingarna avslutades och avtalet undertecknades 2002. |
| --- | --- |

—

Algeriet:

Under 1998 följde EU nära den politiska utvecklingen i Algeriet och uttryckte sin oro över situationen i landet vid flera tillfällen. EU fördömde i synnerhet alla terrorattacker och gav sitt stöd till regeringens ansträngningar att befästa demokratin och skydda medborgarna från terrorism och samtidigt följa landets lagstiftning och respektera de mänskliga rättigheterna. Undertecknandet av associeringsavtalet mellan EU och Algeriet senarelades inte officiellt vid den tidpunkten, men händelser inom landet fördröjde processen så att förhandlingarna avslutades och avtalet undertecknades 2002.

---

(1)  EUT C 280 E, 21.11.2003, s. 62.

(2)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 441.

(3)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 526.

(4)  KOM(95) 216 slutlig.

(5)  I bilaga 2 till ovanstående meddelande ges en förteckning över åtgärder som kan vidtas i händelse av ett allvarligt brott mot de mänskliga rättigheterna.

(6)  EUT L 46, 20.2.2003.

(7)  EGT L 183, 6.7.2001.

(8)  EGT L 120, 28.4.2001.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/675 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/675

---

(2004/C 88 E/0692)

SKRIFTLIG FRÅGA P-4088/03

från Dana Scallon (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2004)

Ämne:   Definition av reproduktiv hälsa

Den 16 december 2003 konstaterade EU-rådet att begreppet reproduktiv hälsa inte omfattade följande: underlättande/uppmuntrande/främjande/sponsring av eller stöd/hjälp/incitament till abort (”die Förderung von Abtreibung”).

På vilket sätt kommer kommissionen att ta hänsyn till denna definition då partnerorganisationer till EU väljs ut vilka skall ansvara för genomförandet av EU:s politik på området reproduktiv hälsa och reproduktīva rättigheter?

Kan kommissionen bekräfta att ansökarorganisationer som inte tillhandahåller abort eller har abortrelate-rad verksamhet kan ha framgång då de ansöker om EU-medel på området reproduktiv hälsa och rättigheter?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Vid parlamentssammanträdet den 16 december 2003 hänvisade en företrädare för rådet i sitt svar på den fråga som ställdes av parlamentsledamoten till skäl 16 i ingressen i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1567/2003 av den 15 juli 2003 om stöd för strategier och åtgärder avseende reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter i utvecklingsländerna (1), i vilket det anges att inget stöd kommer att ges enligt den förordningen till åtgärder för att uppmuntra abort.

Kommissionen stöder till fullo den strategi och den handlingsplan som den internationella konferensen om befolkning och utveckling (Kairokonferensen) utarbetat i fråga om reproduktiv och sexuell hälsa. Urvalet av partnerorganisationer sker i enlighet med bestämmelserna i den ovan nämnda förordningen.

Kommissionen anser att det är helt och fullt möjligt att en organisation som inte tillhandahåller abort eller har abortrelaterad verksamhet med framgång kan inge förslag till någon av de förslagsinfordringar som kommissionen offentliggör inom området reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter.

---

(1)  EUT L 224, 6.9.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/675 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/675

---

(2004/C 88 E/0693)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0002/04

från Bernd Posselt (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Definitionen av ”sexuell och reproduktiv hälsa”

Den 16 december 2003 svarade rådets italienska ordförandeskap nej på min fråga om begreppet '”sexuell och reproduktiv hälsa” omfattade möjligheten att finansiera aborter. Stämmer detta också överens med kommissionens definition?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

I skäl 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1567/2003 av den 15 juli 2003 om stöd för strategier och åtgärder avseende reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter i utvecklingsländerna (1) anges att ”Inget stöd kommer enligt denna förordning att ges till åtgärder för att uppmuntra sterilisering eller abort ...”. Denna lydelse är i linje med det handlingsprogram som antogs vid den internationella konferensen i Kairo 1994 om befolkning och utveckling på vilket gemenskapen baserar sin politik.

---

(1)  EUT L 224, 6.9.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/676 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/676

---

(2004/C 88 E/0694)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0007/04

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Cyperns anslutning: officiella språk

Cypern har två officiella språk: grekiska och turkiska. Landets grundlag stadgar också att en av de bägge vice presidenterna skall vara turkcypriot. Dessa grundlagsbestämmelser fungerar emellertid inte i praktiken, till följd av den turkiska ockupationen av norra delen av ön. Om turkiskan erkändes som ett av Europeiska unionens officiella språk skulle detta under rådande omständigheter kunna tolkas som ett underförstått erkännande av den turkiska ockupationen av norra delen av Cypern.

Kommer Cyperns anslutning den 1 maj 2004 att kunna innebära - utan ändring av den institutionella och politiska situationen - att turkiskan blir ett av Europeiska unionens officiella språk? Om så är fallet: vilka argument anser kommissionen som utslagsgivande?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Turkiska är inte ett av Europeiska unionens officiella språk enligt anslutningsfördraget 2003, eftersom ingen begäran om detta gjorts.

Efter en politisk lösning på Cypernproblemet och en återförening av ön har den enade Republiken Cypern rätt att begära att turkiska erkänns som ett officiellt gemenskapsspråk. Rådet måste i så fall därefter ändra förordningarna nr 1/1958/EEG och 1/1958/Euratom om vilka språk som skall användas i de två gemenskaperna (1). Den rättsliga grunden för denna anpassning och villkoren för den återfinns i artikel 4 i protokoll nr 10 till anslutningsakten, enligt vilken rådet vid en uppgörelse skall besluta om anpassningar av villkoren för Cyperns anslutning till Europeiska unionen med avseende på den turkcypriotiska befolkningsgruppen.

Det bör noteras att kommissionen 1999 beslutade avsätta 3 miljoner euro för att översätta gemenskapens regelverk till turkiska, i syfte att förbereda och underlätta processen att föra den norra delen av Cypern närmare Europeiska unionen.

---

(1)  EGT B 17, 6.10.1958.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/676 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/676

---

(2004/C 88 E/0695)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0032/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   En del av de stadigvarande invånarna i de tre blivande EU-medlemsstater som fram till 1991 var sovjetrepubliker har länge varit statslösa

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att inte alla de stadigvarande invånarna i Estland, Lettland och Litauen fått möjlighet att i rätt tid i samband med att länderna blev självständiga 1991 byta ut medborgarskapet i det upplösta Sovjetunionen mot medborgarskap i någon av dessa nya stater, med den påföljd att personerna i fråga blivit statslösa? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att inte alla de stadigvarande invånarna i Estland, Lettland och Litauen fått möjlighet att i rätt tid i samband med att länderna blev självständiga 1991 byta ut medborgarskapet i det upplösta Sovjetunionen mot medborgarskap i någon av dessa nya stater, med den påföljd att personerna i fråga blivit statslösa?

| 2. | Kan kommissionen bekräfta att de tre tidigare sovjetrepublikerna accepterar efterkommande till ryska kolonister under den tsarryska perioden fram till 1917 såsom medborgare, men däremot inte sådana som flyttat in under den sovjetiska perioden 1939-1991 eller deras efterkommande, eftersom de anses som utländska ockupanter och hålls ansvariga för den dåvarande regeringspolitiken? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen bekräfta att de tre tidigare sovjetrepublikerna accepterar efterkommande till ryska kolonister under den tsarryska perioden fram till 1917 såsom medborgare, men däremot inte sådana som flyttat in under den sovjetiska perioden 1939-1991 eller deras efterkommande, eftersom de anses som utländska ockupanter och hålls ansvariga för den dåvarande regeringspolitiken?

| 3. | Förekommer det att den utestängda befolkningsgruppens möjligheter att på grundval av kännedom i respektive lands officiella språk fortfarande förvärva medborgarskap i bosättningslandet onödigtvis begränsas, till exempel genom att man vid språkproven frågar efter kunskaper om bland annat tekniska och juridiska termer som inte är allmänt kända och inte ingår i allmänspråket? |
| --- | --- |

3.

Förekommer det att den utestängda befolkningsgruppens möjligheter att på grundval av kännedom i respektive lands officiella språk fortfarande förvärva medborgarskap i bosättningslandet onödigtvis begränsas, till exempel genom att man vid språkproven frågar efter kunskaper om bland annat tekniska och juridiska termer som inte är allmänt kända och inte ingår i allmänspråket?

| 4. | Kan kommissionen redogöra för hur många procent av befolkningen som var statslösa i respektive Estland, Lettland och Litauen under 1993 och 2003? Hur lyder kommissionens prognos för den närmaste framtiden? Förväntar sig kommissionen att dessa procentuella andelar fortgående skall vara större i dessa länder än i andra EU-medlemsstater? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen redogöra för hur många procent av befolkningen som var statslösa i respektive Estland, Lettland och Litauen under 1993 och 2003? Hur lyder kommissionens prognos för den närmaste framtiden? Förväntar sig kommissionen att dessa procentuella andelar fortgående skall vara större i dessa länder än i andra EU-medlemsstater?

| 5. | Hur ser kommissionen på de statslösas framtid? Utgår kommissionen från att alla invånare i princip har rätt till medborgarskap? Eller skall de statslösa bli tvungna att välja mellan att antingen lämna det land där de är bosatta eller att fortsätta vara utestängda från sådana rättigheter som rätten att delta i politiken eller att resa fritt? |
| --- | --- |

5.

Hur ser kommissionen på de statslösas framtid? Utgår kommissionen från att alla invånare i princip har rätt till medborgarskap? Eller skall de statslösa bli tvungna att välja mellan att antingen lämna det land där de är bosatta eller att fortsätta vara utestängda från sådana rättigheter som rätten att delta i politiken eller att resa fritt?

| 6. | Vad gör kommissionen för att stimulera till att andelen statslösa i de stater som den 1 maj 2004 ansluter sig till Europeiska unionen efter några år inte skall vara större än genomsnittet i andra EU-medlemsstater? |
| --- | --- |

6.

Vad gör kommissionen för att stimulera till att andelen statslösa i de stater som den 1 maj 2004 ansluter sig till Europeiska unionen efter några år inte skall vara större än genomsnittet i andra EU-medlemsstater?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

När Estland och Lettland åter blev självständiga 1991 bestod omkring en fjärdedel av deras befolkningar av invandrare från andra sovjetrepubliker, vilket var följden av en medveten befolkningsflyttning under Sovjetregimen. Eftersom detta inte i samma utsträckning gäller Litauen har frågan om medborgarskap inte varit något problem i det landet.

Personer med fast bosättning som hade dessa staters medborgarskap 1940, liksom deras ättlingar, betraktades som medborgare när länderna åter blev självständiga 1991. Övriga personer med fast bosättning i dessa länder - det rör huvudsakligen, dock inte uteslutande, medborgare från andra sovjetrepubliker - gavs, och ges fortfarande, möjlighet att ansöka om medborgarskap. Villkoren för att beviljas medborgarskap i Estland och Lettland har ändrats enligt råd från internationella organ med behörighet på detta område, bl.a. OSSE:s kommissarie för nationella minoriteter. I enlighet med vad som anges i de återkommande rapporterna om dessa länders framsteg på vägen mot anslutning är kommissionen övertygad om att de mänskliga rättigheterna respekteras i detta avseende.

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över är idag omkring 12 % av Estlands befolkning inte medborgare i vare sig Estland eller något annat land. I Lettland utgör denna andel omkring 21 % av befolkningen. Dessa personer har uppehållstillstånd och kan därmed arbeta, studera och resa utomlands samt har rätt till sociala förmåner. För utlandsresor utfärdas särskilda pass som godtas internationellt. Kommissionen uppmuntrar emellertid länderna att göra sitt yttersta för att integrera dessa personer i samhället och göra det lättare för dem att erhålla medborgarskap. Kommissionen anser det krävs en insats från alla berörda parter. Det utgår finansiellt stöd för detta ändamål. Antalet ”icke-medborgare” väntas minska ytterligare efter anslutningen och i snabbare takt än förut. Många kommer att ansöka om medborgarskap när de inser att det ligger i deras eget intresse att integreras i dessa länder och i EU samtidigt som de kan bevara sin kulturella identitet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/678 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/678

---

(2004/C 88 E/0696)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0034/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Försäljning av skattefria cigaretter till halva priset med hjälp av Internetbeställningar i Rumänien och försändelser via privatpersoner

| 1. | Känner kommissionen till att det i EU-medlemsstaterna verkar gå att via Internet i Rumänien beställa högst 160 cigaretter av olika västerländska märken, vilka sedan köps av privatpersoner i detta land och skickas i form av små försändelser utan kommersiell karaktär? På grundval av gemenskapens bestämmelser om tullfrihet tas det inte ut vare sig mervärdeskatt eller införselavgifter på sådana försändelser och detta betyder att cigaretterna kan levereras i mottagarlandet till ungefär halva det pris som måste betalas för samma mängd cigaretter där? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det i EU-medlemsstaterna verkar gå att via Internet i Rumänien beställa högst 160 cigaretter av olika västerländska märken, vilka sedan köps av privatpersoner i detta land och skickas i form av små försändelser utan kommersiell karaktär? På grundval av gemenskapens bestämmelser om tullfrihet tas det inte ut vare sig mervärdeskatt eller införselavgifter på sådana försändelser och detta betyder att cigaretterna kan levereras i mottagarlandet till ungefär halva det pris som måste betalas för samma mängd cigaretter där?

| 2. | Känner kommissionen också till att ett företag som heter ”Cigarom.com” fungerar som förmedlare mellan köpare och säljare och bedriver denna verksamhet utgående från EU:s territorium genom spanska mellanhänder och att det arbetas med planer på att inrätta ”administrativa centra” i EU:s medlemsstater, så att den här formen av försäljning kan stimuleras på ett sätt som gör det omöjligt att juridiskt betrakta dessa centra som butiker? Blir det då omöjligt att ta cigaretterna i beslag? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att ett företag som heter ”Cigarom.com” fungerar som förmedlare mellan köpare och säljare och bedriver denna verksamhet utgående från EU:s territorium genom spanska mellanhänder och att det arbetas med planer på att inrätta ”administrativa centra” i EU:s medlemsstater, så att den här formen av försäljning kan stimuleras på ett sätt som gör det omöjligt att juridiskt betrakta dessa centra som butiker? Blir det då omöjligt att ta cigaretterna i beslag?

| 3. | Hur kommer den rättsliga grunden för handel av detta slag att förändras från och med den tidpunkt när Rumänien blir medlem av EU? |
| --- | --- |

3.

Hur kommer den rättsliga grunden för handel av detta slag att förändras från och med den tidpunkt när Rumänien blir medlem av EU?

| 4. | Tycker kommissionen att det går att tillåta en sådan handel, där enda möjligheten att gå med vinst och sälja till låga priser består i att smita undan skatterna, eller anser kommissionen att det är fråga om straffbara handlingar som än så länge måste få fortgå ostraffat till följd av luckor i nuvarande lag eller brist på övervakning från tullens sida? |
| --- | --- |

4.

Tycker kommissionen att det går att tillåta en sådan handel, där enda möjligheten att gå med vinst och sälja till låga priser består i att smita undan skatterna, eller anser kommissionen att det är fråga om straffbara handlingar som än så länge måste få fortgå ostraffat till följd av luckor i nuvarande lag eller brist på övervakning från tullens sida?

| 5. | På vilket sätt kan dessa luckor i lagstiftningen och/eller tullens övervakning täppas till? |
| --- | --- |

5.

På vilket sätt kan dessa luckor i lagstiftningen och/eller tullens övervakning täppas till?

| 6. | Vilka åtgärder förbereder kommissionen för att motverka detta slag av försäljning från stater som inte är medlemmar av EU? |
| --- | --- |

6.

Vilka åtgärder förbereder kommissionen för att motverka detta slag av försäljning från stater som inte är medlemmar av EU?

Källa: TV Nederland 3, programmet ”Nova” den 30 december 2003.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 februari 2004)

| 1. | Kommissionen känner inte till just den situation som beskrivs i parlamentsledamotens fråga. Kommissionen anser dock att cigaretter som på detta sätt importeras till EU av privatpersoner inte kan betraktas som småförsändelser av icke-kommersiell karaktär eftersom det alltid ligger en kommersiell transaktion bakom försändelsen. Följaktligen kan dessa försändelser inte omfattas av tull- och skattebefrielse vid import av småförsändelser av icke-kommersiell karaktär eftersom de inte uppfyller de krav enligt EU:s lagstiftning som fastställs i artiklarna 29-31 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 (1) när det gäller tull och i rådets direktiv 78/1035/EEG (2) när det gäller mervärdesskatt och punktskatt. I alla händelser är denna befrielse när det gäller cigaretter begränsad till 50 stycken per försändelse. Medlemsstaterna kan vidare minska denna mängd eller till och med helt och hållet avskaffa befrielsen från mervärdesskatt och punktskatt för tobaksvaror. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen känner inte till just den situation som beskrivs i parlamentsledamotens fråga. Kommissionen anser dock att cigaretter som på detta sätt importeras till EU av privatpersoner inte kan betraktas som småförsändelser av icke-kommersiell karaktär eftersom det alltid ligger en kommersiell transaktion bakom försändelsen. Följaktligen kan dessa försändelser inte omfattas av tull- och skattebefrielse vid import av småförsändelser av icke-kommersiell karaktär eftersom de inte uppfyller de krav enligt EU:s lagstiftning som fastställs i artiklarna 29-31 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 (1) när det gäller tull och i rådets direktiv 78/1035/EEG (2) när det gäller mervärdesskatt och punktskatt. I alla händelser är denna befrielse när det gäller cigaretter begränsad till 50 stycken per försändelse. Medlemsstaterna kan vidare minska denna mängd eller till och med helt och hållet avskaffa befrielsen från mervärdesskatt och punktskatt för tobaksvaror.

| 2. | Kommissionen har hittills inte fått någon information om att sådan verksamhet etablerats i EU. Såsom påpekas ovan anser dock kommissionen att dessa försändelser är av kommersiell karaktär och därför skall beläggas med tull, mervärdesskatt och punktskatt vid import till EU. Medlemsstaterna kan därför vidta lämpliga rättsliga åtgärder enligt sin inhemska lagstiftning om varorna inte deklareras i vederbörlig ordning vid import. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har hittills inte fått någon information om att sådan verksamhet etablerats i EU. Såsom påpekas ovan anser dock kommissionen att dessa försändelser är av kommersiell karaktär och därför skall beläggas med tull, mervärdesskatt och punktskatt vid import till EU. Medlemsstaterna kan därför vidta lämpliga rättsliga åtgärder enligt sin inhemska lagstiftning om varorna inte deklareras i vederbörlig ordning vid import.

| 3. | Efter Rumäniens anslutning till EU måste dessa försändelser behandlas som distansförsäljning, för vilken punktskatt tas ut i destinationsmedlemsstaten. Närmare information om det punktskattesystem som tillämpas på distansförsäljning återfinns i kommissionens svar på skriftlig fråga E-3449/03 (3). |
| --- | --- |

3.

Efter Rumäniens anslutning till EU måste dessa försändelser behandlas som distansförsäljning, för vilken punktskatt tas ut i destinationsmedlemsstaten. Närmare information om det punktskattesystem som tillämpas på distansförsäljning återfinns i kommissionens svar på skriftlig fråga E-3449/03 (3).

| 4., 5. och 6. | Kommissionen anser att det inte finns några luckor i EU:s lagstiftning, men erkänner att det är svårt att kontrollera och driva in tullar och skatter på tobaksvaror som erbjuds till slutkunder via Internet och skickas direkt till dessa med postförsändelse från tredje land eller en annan medlemsstat. Problemet utreds aktivt av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning vid kommissionen och av berörda myndigheter i medlemsstaterna i syfte att utveckla åtgärder för att bekämpa denna typ av bedrägeri. |
| --- | --- |

4., 5. och 6.

Kommissionen anser att det inte finns några luckor i EU:s lagstiftning, men erkänner att det är svårt att kontrollera och driva in tullar och skatter på tobaksvaror som erbjuds till slutkunder via Internet och skickas direkt till dessa med postförsändelse från tredje land eller en annan medlemsstat. Problemet utreds aktivt av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning vid kommissionen och av berörda myndigheter i medlemsstaterna i syfte att utveckla åtgärder för att bekämpa denna typ av bedrägeri.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 918/83 av den 28 mars 1983 om upprättandet av ett gemenskapssystem för tullbefrielse, EGT L 105, 23.4.1983. Förordningen senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 355/94 av den 14 februari 1994, EGT L 46, 18.2.1994.

(2)  Rådets direktiv 78/1035/EEG av den 19 december 1978 om befrielse från införselskatter på varor i småförsändelser av icke-kommersiell karaktär från tredje land, EGT L 366, 28.12.1978. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 85/576/EEG av den 20 december 1985, EGT L 372, 31.12.1985.

(3)  Se s. 146.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/679 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/679

---

(2004/C 88 E/0697)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0085/04

från Matti Wuori (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Avsaknad av rättslig ram för icke-statliga organisationer i Malta

Malta, som kommer att bli medlem i EU den 1 maj, saknar rättslig ram som reglerar icke-statliga organisationers verksamhet. Detta hindrar sådana etablerade organisationer, och även icke-statliga utvecklingsorganisationer vars verksamhet är mycket bra, från att utveckla full kapacitet. En sådan ram skulle göra att de fick möjlighet att på ett meningsfullt sätt samarbeta med andra europeiska icke-statliga organisationer.

Borde inte kommissionen sätta press på den maltesiska regeringen så att de utan ytterligare dröjsmål inrättar den nödvändiga rättsliga ramen? Det skulle vara ett steg i rätt riktning om man erkände alla etablerade icke-statliga organisationers sakkunskap och uppdrag, bland annat de organisationer som arbetar med internationellt utvecklingsarbete, och om man gav nödvändigt stöd till icke-statliga organisationer och utvecklingsorganisationer så att de fortsätter och fördjupar sitt internationella solidaritetsarbete.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Gemenskapslagstiftningen ålägger inte medlemsstaterna att fastställa någon rättslig ram för icke-statliga organisationer, utan lagstiftningen på detta område överlåts åt medlemsstaterna. Detta är därför ingen fråga där kommissionen har rätt att ”sätta press på den maltesiska regeringen”.

Under hela perioden fram till anslutningen har kommissionen närhelst det varit relevant och möjligt krävt att alla projekt som finansieras av gemenskapen skall inbegripa deltagande av icke-statliga organisationer. Kommissionen är beredd att överväga att inom ramen för sitt stöd till icke-statliga organisationer inrätta särskilda projekt som rör genomförandet av gemenskapens lagstiftning och politik i Malta.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/679 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/679

---

(2004/C 88 E/0698)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0096/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(21 januari 2004)

Ämne:   Israelisk rustning av Turkiet med vatten i utbyte

Enligt uppgifter offentliggjorda måndagen den 5 januari har den israeliske premiärministern Ariel Sharon och den turkiske energiministern Zeki Tsakan träffats i Jerusalem och slutgiltigt godkänt en del avtal mellan Israel och Turkiet. Enligt dessa avtal skall Turkiet få ett stort antal israeliska pansarvagnar försedda med nyaste teknik samt hypermodern teknik för sitt luftvärn. I utbyte skall landet varje år förse Israel med 50 miljoner kubikmeter vatten under tjugo års tid. Vattnet skall tas ur floden Manavgat i Anatolien och transporteras med en gigantisk flotta av tankfartyg, vilken som bäst uppförs i Israel. Israel har allvarliga problem med avsaltningen av sina egna vattenresurser.

Eftersom Turkiet är ett av Europeiska unionens kandidatländer undrar jag vad kommissionen känner till beträffande innehållet i dessa överenskommelser. Kommer kommissionen att informera Europaparlamentet om detta?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Kommissionen känner inte närmare till de överenskommelser som parlamentsledamoten nämner och har inte underrättats officiellt om innehållet i dessa.

Vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993 fastställdes det att medlemskap förutsätter att kandidatlandet har uppnått en institutionell stabilitet som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter. Det är särskilt mot bakgrund av dessa kriterier som kommissionen kommer att bedöma Turkiets framsteg på vägen mot anslutning i sin nästkommande Återkommande rapport.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/680 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/680

---

(2004/C 88 E/0699)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0104/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Namibia — lantbruk som hotas av invasion

Efter sammanbrottet i förhandlingarna mellan det namibiska lantarbetarförbundet Nafwu (Namibia Farm Workers Union) och NAU (Namibia Agricultural Union), som huvuddelen av ägarna till landets jordbruksföretag tillhör, meddelade detta fackförbund att det planerar att invadera vissa lantbruk. Detta väcker farhågor om att det som hänt i Zimbabwe, dock utan officiellt stöd, skall återupprepas, rapporterar tidningen The Namibian och vissa internationella massmedier.

Den spända situationen förvärras och Nafwu har meddelat att dessa åtgärder skulle kunna inledas redan denna månad.

Den namibiska staten har sedan självständigheten försökt skapa viss rättvisa när det gäller jordägande genom att anta ett program kallat ”willing seller, willing buyer” (frivillig säljare, frivillig köpare) och utöva företrädesrätt i fall där jordbrukets ägare avser att sälja, dock utan att vidta eller främja någon form av våldsam eller påtvingad expropriering.

Nu när valkampanjen närmar sig för presidentvalet, där efterträdaren till Sam Nujoma, som suttit vid makten i 14 år, skall utses, förväntar man sig att denna situation kommer att utnyttjas för att hetsa massorna, något som man befarar skulle kunna leda till materiella och mänskliga skador.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

| — | Har kommissionen tillgång till några tillförlitliga uppgifter om denna fråga och vilken utveckling förväntar sig kommissionen? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen tillgång till några tillförlitliga uppgifter om denna fråga och vilken utveckling förväntar sig kommissionen?

| — | Har kommissionen etablerat eller avser den att etablera kontakter med namibiska myndigheter eller fackförbund eller arbetsgivarföreningar med anledning av detta? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser att vidta för att försöka hindra att denna konfliktsituation förvärras och sprids till andra afrikanska länder? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen etablerat eller avser den att etablera kontakter med namibiska myndigheter eller fackförbund eller arbetsgivarföreningar med anledning av detta? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser att vidta för att försöka hindra att denna konfliktsituation förvärras och sprids till andra afrikanska länder?

| — | Anser kommissionen att europeiska intressen i Namibia på något sätt hotas? Och har den fått eller avser den att få säkerhetsgarantier från den namibiska regeringen? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att europeiska intressen i Namibia på något sätt hotas? Och har den fått eller avser den att få säkerhetsgarantier från den namibiska regeringen?

| — | Är kommissionen beredd att samarbeta med den namibiska regeringen, om denna skulle söka något samarbete? Vilken roll anser kommissionen att Europeiska unionen skulle kunna spela i denna fråga, särskilt när det gäller att försöka förmå parterna i konflikten att försonas? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen beredd att samarbeta med den namibiska regeringen, om denna skulle söka något samarbete? Vilken roll anser kommissionen att Europeiska unionen skulle kunna spela i denna fråga, särskilt när det gäller att försöka förmå parterna i konflikten att försonas?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Kommissionen är medveten om det allmänna problemet vad beträffar ägande av jordbruksmark i Namibia och känner även till vissa enskilda fall av arbetstvister som har samband med detta problem och har behandlats ingående i de lokala medierna.

Vad beträffar den framtida utvecklingen i denna fråga förlitar sig kommissionen på att den namibiska regeringen även i fortsättningen kommer att följa lagen och förhindra olagliga åtgärder. Av de försiktiga men bestämda uttalanden som den namibiska regeringen har gjort om enskilda tvistefall framgår att den till fullo stöder tillämpningen av principen om ”willing seller-willing buyer” (som utesluter alla olagliga åtgärder).

Kommissionens delegation i Namibia har väl inarbetade kontakter såväl med de behöriga statliga myndigheterna (och med de ansvariga regeringsledamöterna, särskilt ministern för jordreform och jordbruksministern) som med Namibia Agricultural Union och Namibia National Farmers' Union (NNFU). Av dialogen med dessa inrättningar att döma kommer den namibiska regeringen även i fortsättningen att se till att alla tvister löses på fredlig väg och i enlighet med gällande lagar och kommer regeringen att göra sitt yttersta för att undvika att konflikter uppstår. Det förefaller följaktligen inte finnas någon risk för negativa återverkningar i grannländerna (eller för att Namibia skall följa Zimbabwes väg).

Namibia har under den senaste tiden undertecknat överenskommelser med ett flertal medlemsstater om skydd för investeringar. I kraft av dessa överenskommelser kommer det rättsliga skyddet för egendom och investeringar att förstärkas.

Det har inom ramen för Cotonouavtalet och landsstrategidokumentet för Namibia överenskommits att landsbygdsutveckling (inbegripet jordreformsfrågan) skall vara det huvudsakliga målområdet för utvecklingssamarbetet framöver med Namibia. Kommissionen anser att jordreformsfrågan är av stor betydelse för Namibias utveckling och att ett framgångsrikt jordreformsprogram kan vara till stor hjälp när det gäller att befästa försoningsprocessen och den demokratiska processen i landet. Förberedelserna för att tillhandahålla stöd i denna fråga pågår. Att inte ta någon hänsyn till behovet av en jordreform och att låta bli att främja en mer rättvis fördelning av jorden skulle vara ett misstag och skulle även vara till men för kampen mot fattigdomen. Detta gäller inte bara för kommissionens roll som partner i Namibia, utan i hela regionen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/681 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/681

---

(2004/C 88 E/0700)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0116/04

från Dana Scallon (PPE-DE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Leader II-projekt — Fallet ”Blå draken”

| 1. | När det gäller Leader II-projekt, kan kommissionen bekräfta att kungadömet Spanien erhåller 30 procent av EU-bidragen? Är kommissionen medveten om att i fallet ”Blå draken 2000” intygades GAL Salines Bassegodas räkenskaper av den spanska regeringen? Känner kommissionen till att ett belopp på 43 000 euro överfördes till Frankrike? Vet kommissionen att den regionale ministern Josep Grau, som var ansvarig för den lokala kontrollen, erkände att människorna i ”Blå draken 2000” var offer men att inget klagomål någonsin inlämnades till domstol? |
| --- | --- |

1.

När det gäller Leader II-projekt, kan kommissionen bekräfta att kungadömet Spanien erhåller 30 procent av EU-bidragen? Är kommissionen medveten om att i fallet ”Blå draken 2000” intygades GAL Salines Bassegodas räkenskaper av den spanska regeringen? Känner kommissionen till att ett belopp på 43 000 euro överfördes till Frankrike? Vet kommissionen att den regionale ministern Josep Grau, som var ansvarig för den lokala kontrollen, erkände att människorna i ”Blå draken 2000” var offer men att inget klagomål någonsin inlämnades till domstol?

| 2. | Med tanke på att människorna i ”Blå draken” stödde OLAF med materiella bevis som ledde till en brottmålsbehandling av fallet från september 2000 till november 2001, är kommissionen medveten om att OLAF anslöt sig till de spanska slutsatserna även om den erkände att regelbrott förekommit? Kan kommissionen förklara varför det inte inleddes någon utredning varken på spanskt eller franskt territorium? |
| --- | --- |

2.

Med tanke på att människorna i ”Blå draken” stödde OLAF med materiella bevis som ledde till en brottmålsbehandling av fallet från september 2000 till november 2001, är kommissionen medveten om att OLAF anslöt sig till de spanska slutsatserna även om den erkände att regelbrott förekommit? Kan kommissionen förklara varför det inte inleddes någon utredning varken på spanskt eller franskt territorium?

| 3. | Med tanke på att ett officiellt klagomål inlämnades mot kungadömet Spanien den 9 mars 2002 av människorna i ”Blå draken”, hur tolkar kommissionen det faktum att detta klagomåls giltighet fortfarande verkar granskas? |
| --- | --- |

3.

Med tanke på att ett officiellt klagomål inlämnades mot kungadömet Spanien den 9 mars 2002 av människorna i ”Blå draken”, hur tolkar kommissionen det faktum att detta klagomåls giltighet fortfarande verkar granskas?

| 4. | Ägarna till ”Blå draken 2000” har erfarit enorma svårigheter och skador under de senaste fem åren, som de menar varit till mycket stor skada beroende på betydande brister i processen för gemensam förvaltning? Hur skulle kommissionen vilja råda dessa ägare, vilka är europeiska medborgare som var villiga att lita på EU-systemet, att agera för att försöka reparera den moraliska och finansiella skada som förorsakats? |
| --- | --- |

4.

Ägarna till ”Blå draken 2000” har erfarit enorma svårigheter och skador under de senaste fem åren, som de menar varit till mycket stor skada beroende på betydande brister i processen för gemensam förvaltning? Hur skulle kommissionen vilja råda dessa ägare, vilka är europeiska medborgare som var villiga att lita på EU-systemet, att agera för att försöka reparera den moraliska och finansiella skada som förorsakats?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Programmet Leader II pågick under perioden 1994-1999 och befinner sig nu i slutfasen. Det är därför ännu inte möjligt att fastställa de slutliga belopp som har betalats ut till varje medlemsstat.

Inom ramen för programmet Leader II, som omfattar perioden 1994-1999, beviljades emellertid Spanien ett inledande anslag på 1 162 miljoner euro, vilket motsvarar 30 % av den totala budgeten.

Enligt uppgift från Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) inledde byrån en undersökning den februari 2001, som avslutades den 12 december 2002.

Efter det att undersökningen hade inletts genomförde kommissionen och OLAF ett informationsutbyte om ärendet, men undersökningsinsatserna fördröjdes till följd av de nationella kontroller som redan pågick.

När de spanska myndigheterna var klara med sina kontroller utfärdade de en återbetalningsorder på 46 874,42 euro till den lokala aktionsgruppen, med anledning av de oegentligheter som hade framkommit när det gäller hanteringen av det projekt där företaget Blue Dragon ingick.

Enligt de uppgifter som kommissionen har tillgång till har den rättsliga gången inte lett till några straffrättsliga undersökningar i vare sig Frankrike eller Spanien. De franska myndigheterna anses inte vara territoriellt behöriga. De spanska myndigheterna har inte behandlat klagomålet till följd av bristande stöd från de målsägande.

Inom en mycket snar framtid kommer budgetkontrollutskottet att få ingående information från OLAF om det här ärendet.

De övriga synpunkter som tas upp i parlamentsledamotens fråga, i synnerhet under punkterna 3 och 4, återspeglar det missnöje som har framförts av företaget Blue Dragon i det klagomål till kommissionen som för närvarande håller på att behandlas. I samband med detta har en detaljerad informationsbegäran sänts till de spanska myndigheterna. Svaret på denna begäran beräknas snart inkomma och kommissionen anser att man bör vänta med att lämna ytterligare uppgifter tills man har sett det spanska svaret.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/682 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/682

---

(2004/C 88 E/0701)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0118/04

från Monica Frassoni (Verts/ALE) och Daniel Cohn-Bendit (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Strykning av väljare från maltesiska röstlängder

Fram tills i fjol brukade de två största partierna i Malta gå igenom röstlängderna två gånger om året och stryka tusentals väljare från rivaliserande partier på grundval av hur man tolkade begreppet ”bostadsort”, mental hälsa, osv.

Den 21 mars 2003 fastställde Maltas författningsdomstol, på begäran av ett parti som drabbats av strykningarna, en definition av begreppet ”bostadsort” (Cassola-målet, domare Tonio Mallia, mål Harry Vassallo mot Electoral Commission och John Mary Magro, nr 6/2003/1). Enligt den definition som fastställdes av Maltas författningsdomstol innebär begreppet ”bostadsort” inte fysisk närvaro i landet.

I Maltas nya lag för val till Europaparlamentet (lag nr XVI från 2003, offentliggjord i den maltesiska regeringens officiella tidning den 26 november 2003) förklaras uttryckligen att alla maltesiska medborgare som lever i de 25 EU-medlemsstaterna har rätt att rösta och ställa upp i val i Malta.

Känner kommissionen till att det maltesiska arbetarpartiet, trots författningsdomstolens definition och den befintliga lagstiftningen avseende val till Europaparlamentet, på nytt ansökt om att få stryka 1684 maltesiska medborgare från röstlängden? Dessa mål skall börja utredas av de maltesiska domstolarna under den sista veckan i januari. Bland de berörda personerna finns maltesiska medborgare anställda inom EU-institutionerna.

Vad tänker kommissionen göra mot det maltesiska arbetarpartiets olagliga försök att hindra maltesiska medborgare från att delta i det kommande valet till Europaparlamentet i Malta?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Maltas författning erkänner alla grundläggande mänskliga och medborgerliga rättigheter. Maltesiska medborgares rätt att rösta i allmänna val är underkastad vissa krav vad beträffar medborgarskap, ålder och bostadsort. Kommissionen känner till att Maltas författningsdomstol (efter det att en maltesisk medborgare ingivit ett klagomål på grund av att hans rösträtt ifrågasatts av ett politiskt parti) har fastställt att begreppet ”bostadsort” inte skall tolkas som att en väljare måste vara fysiskt närvarande i landet utan medger att denne periodvis uppehåller sig utanför landet.

Med beaktande av Maltas författningsdomstols tolkningar måste varje ifrågasättande från ett politiskt partis sida av en medborgares rösträtt behandlas av en behörig maltesisk domstol. Det är inte kommissionens sak att ingripa i det maltesiska rättsväsendets verksamhet eller att yttra sig över ett visst politiskt partis hållning. Kommissionen anser att det maltesiska rättsväsendet är i stånd att se till att medborgarnas i maltesisk lagstiftning specificerade rättigheter i fråga om röstning respekteras till fullo. Den har noterat att maltesiska domstolar i det förgångna har tillbakavisat rättsstridiga försök att neka maltesiska medborgare deras rättigheter i fråga om röstning.

Kommissionen har också noterat att det i den nyligen antagna lagen om val till Europaparlamentet fastställs att alla maltesiska medborgare som bor i de 25 medlemsstaterna har rätt att rösta och ställa upp i val till Europaparlamentet i Malta. De bestämmelserna kunde antas med anledning av att den maltesiska författningen gäller för de allmänna valen men inte för valen till Europaparlamentet. Kommissionen noterar med intresse antagandet av den nya lagen, som förefaller stå i överensstämmelse med Maltas ökade engagemang på internationell nivå.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/683 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/683

---

(2004/C 88 E/0702)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0120/04

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Tjugo albanska medborgare omkomna

För några dagar sedan förliste återigen en gummibåt på väg ut från den albanska kusten, och tjugo albanska medborgare miste livet.

Uppgifter i den italienska pressen tyder på att de albanska myndigheterna kan vara inblandade i människosmugglingen. Om detta stämmer äventyras de goda förbindelser som Italien särskilt vill främja till stöd för en verklig demokratiseringsprocess i Albanien.

Ämnar kommissionen vidta åtgärder för att reda ut denna tragiska episod som i bästa fall bevisar att kontrollen av Albaniens territorium och kuster är bristfällig? I så fall vilka?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Kommissionen beklagar olyckan den 9 januari 2004 i vilken mer än 20 albanska medborgare miste livet i Joniska havet i samband med ett försök att olagligen nå Italien. Denna händelse har visat att det trots den albanska regeringens försäkringar om att antalet snabba motorbåtar och gummibåtar som korsar havet på väg mot Italien nedbringats väsentligt är absolut nödvändigt att de albanska myndigheterna ägnar större uppmärksamhet åt människosmugglingen. Kommissionens ordförande meddelade premiärminister Fatos Nano detta i tydliga ordalag vid deras möte i Bryssel den 20 januari 2004.

Den inledande utredningen har visat att anställda i den albanska polisen var direkt inblandade i människomugglingen. De albanska myndigheterna reagerade omedelbart den här gången: personer som organiserat och deltagit i smugglingen greps snabbt och även andra åtgärder har vidtagits gentemot dessa personer. De albanska myndigheterna måste dock fortfarande visa att de är i stånd att genomföra mer ingående utredningar samt se till att alla inblandade åtalas. De måste också visa att deras åtgärder efter tragedin utgör inledningen av en kraftfull insats mot den organiserade brottsligheten och människosmugglingen.

Kommissionen fäster den största vikt vid att följa Albaniens framsteg på områden som har med rättsliga och inrikes frågor att göra. Den kommer att fortsätta att noga följa utvecklingen i det aktuella ärendet (och i Albanien rent allmänt), i syfte att vid behov utöva nödvändiga politiska påtryckningar för att få Albanien att lösa dessa allvarliga problem.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/684 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/684

---

(2004/C 88 E/0703)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0137/04

från Jillian Evans (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Fallet Siham Qandah i Jordanien

Känner kommissionen till fallet med Siham Qandah, som är jordansk medborgare? Qandah, som är kristen, löper nu risk att förlora vårdnaden av sina två barn, eftersom dessa inte får en muslimsk uppfostran.

Qandah blev änka 1994 och fick sedan veta att hon inte hade rätt att få ut någon pension efter sin make som tjänstgjort i försvarsmakten. Orsaken var att han, utan att hon visste om det och av allt att döma utgående från falska dokument, hade övergått till islam 1991. De jordanska domstolarna verkar ha hotat henne med ett fängelsestraff och har försökt få vårdnaden av hennes barn överförd på hennes bror, med vilken hon inte har något att göra och som övergått till islam.

Hur ser kommissionen på sådana här fall, där statsmakterna verkar tillåta inblandning i andras angelägenheter, något som strider mot den internationella konventionen om mänskliga rättigheter (artikel 18)?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Kommissionen övervakar noga det enskilda fallet Siham Qandah. Siham Qandahs situation har att göra med det mer omfattande problemet med tillämpningen av sharialagarna, som inte är förenliga med de internationella konventioner om mänskliga rättigheter som Jordanien har skrivit under men inte helt införlivat i nationell lagstiftning. Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över att tillämpningen av sharialagarna i Jordanien kan leda till stora svårigheter för familjer med både kristna och muslimska medlemmar och kan få följder som utgör brott mot konventionerna.

Som parlamentsledamoten vet har Jordanien undertecknat den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Kommissionen har påtalat behovet av att Jordanien uppfyller sina åtaganden enligt internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter, även sådana som skyddar kvinnor och barns rättigheter. Kommissionen anser att skyddet av de mänskliga rättigheterna, och särskilt kvinnor och barns rättigheter, är av största vikt. Kommissionen kommer att fortsätta att betona vikten av detta i sina framtida kontakter med myndigheterna i Jordanien.

Inom ramen för associeringsavtalet mellan EU och Jordanien har unionen och Jordanien inlett en politisk dialog på högsta nivå i syfte att bland annat förbättra situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i landet. Här ingår samarbete i särskilda frågor som rör mänskliga rättigheter men också arbete med att förbättra tillämpningen av internationella konventioner.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/685 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/685

---

(2004/C 88 E/0704)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0144/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Kuba — Kommissionens delegation

I svaret på min tidigare fråga P-2303/03 (1) informerade kommissionsledamoten Poul Nielsen att den kubanska regeringen den 14 april 2003 godkänt utnämnandet av chefen för kommissions delegation.

När svaret gavs hade ännu inte någon tidpunkt för dennes ackreditering fastställs.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

— Har det skett någon utveckling på denna front? Har det med andra ord fastställts någon dag för ackrediteringen?

— Vilka åtgärder har vidtagits för att få ordning på denna situation?

— Har de kubanska myndigheterna lämnat någon förklaring till denna fördröjning?

— Hur tolkar och kommenterar kommissionen denna situation?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(20 februari 2004)

Ännu har inget datum fastställts för överlämnande av kreditivbreven trots officiella indikationer om att ceremonin varit nära förestående tre gånger. Det är värt att notera att chefen för kommissionens delegation i Santo Domingo redan finns med i den nyligen publicerade ”förteckning över ackrediteringar inom den diplomatiska och konsulära kåren i Kuba” från 2004 som ”utnämnd” icke-bofast delegationschef för Europeiska gemenskaperna i Havanna.

Kommissionens chargé d'affaires i Havanna har under de senaste månaderna upprepade gånger begärt att myndigheterna skall uppge ett datum för överlämnande av kreditivbreven. Förra gången som denna fråga togs upp officiellt av myndigheterna var den 24 november 2003 vid ett möte med kubanska utrikesdepartementet. Liknande de marscher har framförts till de kubanska ambassaderna i Santo Domingo och Bryssel.

Hittills har man inte fått något svar på förfrågan om att fastställa ett datum.

Kommissionen förmodar att de kubanska myndigheterna inte anser att det nuvarande tillståndet i de bilaterala förbindelserna är gynnsamt nog för att formalisera ackrediteringen av kommissionens ickebofasta delegationschef i Havanna. Man skall komma ihåg att Kuba frös de diplomatiska förbindelserna med alla EU-länders beskickningar som hade bjudit in oliktänkande och politiska motståndare till sina respektive nationaldagar. Kubanska oliktänkande bjöds in till mottagningen på Robert Schuman-dagen den 9 maj 2003 i Havanna.

---

(1)  Se s. 76.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/686 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/686

---

(2004/C 88 E/0705)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0146/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Venezuela — folkomröstning

Enligt Venezuelas konstitution är det möjligt att utlysa en folkomröstning för att avsätta statschefer som fullgjort minst hälften av sin mandatperiod. För att en sådan folkomröstning skall kunna anordnas är det nödvändigt att samla underskrifter från åtminstone 20 procent av de 11 miljoner valberättigade personerna i Venezuela, alltså cirka 2,6 miljoner.

I detta syfte lämnade som bekant den venezuelanska oppositionen i augusti 2003 in totalt 120 lådor med ungefär 3 miljoner underskrifter till det nationella valrådet CNE så att en folkomröstning skulle kunna hållas för att avsätta president Hugo Chávez.

Enligt medieuppgifter har myndigheterna först nyligen meddelat att kontrollen av de insamlade underskrifterna påbörjats, något som förefaller vara ytterligare en uppenbar förhalningsåtgärd för att hindra demokratiseringen av landet.

Efter denna fortsatta försening har situationen föranlett oppositionen att ifrågasätta CNE:s lämplighet. Demonstrationer har redan hållits framför organisationens säte.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om detta? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om detta?

| — | Har kommissionen försökt få någon form av garanti från venezuelanska myndigheter att kontrollen av underskrifterna sker fritt och rättvist? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen försökt få någon form av garanti från venezuelanska myndigheter att kontrollen av underskrifterna sker fritt och rättvist?

| — | Förutom den valobservatörsgrupp som kommissionen redan förklarat sig beredd att skicka iväg, är den beredd att övervaka och bedöma riktigheten i kontrollen av underskrifterna, om detta skulle föreslås eller begäras? Skulle detta kunna vara en uppgift för den redan annonserade rekognoseringsgruppen för valobservatörsuppdraget? Eller anser kommissionen att denna ytterligare uppgift, utöver den att bedöma om ett valobservatörsuppdrag från EU:s sida är tillrådligt, behjälpligt och möjligt, skulle kunna skada dess insatser? |
| --- | --- |

—

Förutom den valobservatörsgrupp som kommissionen redan förklarat sig beredd att skicka iväg, är den beredd att övervaka och bedöma riktigheten i kontrollen av underskrifterna, om detta skulle föreslås eller begäras? Skulle detta kunna vara en uppgift för den redan annonserade rekognoseringsgruppen för valobservatörsuppdraget? Eller anser kommissionen att denna ytterligare uppgift, utöver den att bedöma om ett valobservatörsuppdrag från EU:s sida är tillrådligt, behjälpligt och möjligt, skulle kunna skada dess insatser?

| — | Vilken analys gör kommissionen av den venezuelanska politiken under de senaste månaderna? |
| --- | --- |

—

Vilken analys gör kommissionen av den venezuelanska politiken under de senaste månaderna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

Venezuelas konstitution föreskriver att en folkomröstning kan hållas i syfte att avsätta offentligt valda myndigheter när de har fullgjort halva sin mandatperiod. Detta upprepades i det avtal som regeringen och oppositionen skrev under den 29 maj 2003. Oppositionen har i detta syfte samlat ihop namnunderskrifter för att begära en folkomröstning för att avsätta president Hugo Chávez och 27 medlemmar av nationalförsamlingen som är anhängare till regeringen. Samtidigt har regeringsanhängare samlat in underskrifter för att begära en folkomröstning mot 37 medlemmar av nationalförsamlingen som är anhängare till oppositionen.

Det nationella valrådet (CNE) verifierar för närvarande de namnunderskrifter som lades fram av oppositionen den 19 december 2003 och de namnunderskrifter som tidigare lades fram av regerings-anhängarna. Uppgiften skulle ha slutförts den 13 februari 2004, men slutdatumet har skjutits fram till slutet av februari eller början av mars 2004. Om det finns tillräckligt med underskrifter (fler än 2,4 miljoner för att avsätta presidenten) måste valrådet organisera en eller flera folkomröstningar inom 97 dagar (slutet av maj 2004). Därför spelar valideringen av underskrifterna en avgörande roll. Det nationella valrådet genomför verifieringen under stor press, men har fått starkt internationellt stöd, bland annat från EU. Processen går framåt trots smärre svårigheter, även om oppositionen har anklagat vissa medlemmar av valrådet för att avsiktligt försena arbetet.

Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS) och Carter-centrumet, som inbjudits av regeringen, observerar verifieringen av underskrifterna för att kunna garantera insyn i processen och visa att den utförs på ett rättvist sätt. OAS och Carter-centrumet bjöds först endast in att närvara vid två av verifieringsprocessens sex steg, men efter en begäran från OAS har inbjudan utökats till att omfatta alla stegen.

Kommissionen ger OAS finansiellt stöd för genomförandet av avtalet från den 29 maj 2003 med ett belopp på 600 000 euro. Trots det har kommissionen ingen ytterligare roll i processen, eftersom den inte har blivit inbjuden att övervaka insamlingen av underskrifter eller att stödja verifieringen.

Kommissionen stöder valrådet i dess ansträngningar att upprätthålla sina konstitutionella förpliktelser och verifiera underskrifterna och har ingen anledning att tro att valrådet inte kommer att uppfylla dem. Det är mycket viktigt att både regeringsanhängare och oppositionen offentligt förbinder sig att acceptera ett beslut som överensstämmer med konstitutionen och de demokratiska principerna. EU har offentligt (förklaring från den 22 december 2003) uppmanat båda partierna att handla på detta sätt. President Chávez och vissa delar av oppositionen har gjort detta, vilket bidrar till att minska eventuell politisk spänning.

Om valrådet beslutar att en folkomröstning om presidentposten skall hållas och om Venezuelas myndigheterna erbjuder Europeiska unionen att övervaka denna, kommer kommissionen att skicka en sonderande valobservationsdelegation till Venezuela för att se om det är tillrådligt, fördelaktigt och möjligt att skicka en fullständig observationsdelegation från EU enligt den praxis som föreskrivs i kommissionens meddelande om valstöd och valövervakning (1).

Kommissionen är nöjd med det faktum att insamlingen av underskrifter ägde rum i en anda av tolerans och behärskning och hoppas att samma anda av tolerans kommer att råda under verifieringsprocessen och när valrådet utlyser resultaten.

---

(1)  KOM(2000) 191 slutlig.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/687 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/687

---

(2004/C 88 E/0706)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0148/04

från Cees Bremmer (PPE-DE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Burma

Känner kommissionen till de högst allvarliga kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Burma, vilka begås av militärjuntan sedan de senaste demokratiska valen 1990? Det handlar om förtryck mot olika befolkningsgrupper, vilket bland annat lett till problem med burmesiska flyktingar i nordöstra Indien (framför allt kristna från folkgruppen Chin) som flyr undan den burmesiska arméns terror, samt till problemet med de burmesiska rohingya-muslimerna som lever som flyktingar i Bangladesh.

Håller kommissionen med om att Burma allvarligt brister i att fullgöra de skyldigheter som följer av landets medlemskap i FN och att det internationella samfundet och framför allt Europeiska gemenskapen har till uppgift att påtala detta för Burma?

Håller kommissionen med om att problematiken med de mänskliga rättigheterna i Burma kan få sin lösning endast när en demokratiseringsprocess kommer i gång via en dialog mellan militärjuntan, den demokratiska oppositionen och de etniska grupperna?

Är kommissionen, med beaktande av det ovansagda, beredd att bidra till att stärka det civila samhället -som ännu befinner sig på begynnelsestadiet? Till exempel inom sådana områden som hälsovård, undervisning och miljö där nöden är som störst, till följd av att det saknas ekonomiska medel och organiserade initiativ?

Är kommissionen beredd att bidra till att flyktingfrågan får sin lösning, genom att uppmana de indiska myndigheterna att inte utsätta de fördrivna från Burma i nordöstra Indien för ytterligare påtryckningar och underlätta möjligheterna för humanitär hjälp? Är kommissionen ytterligare beredd att utöva påtryckningar på myndigheterna i Bangladesh och FN:s flyktingkommissariat så att burmesiska rohingya-muslimerna som lever som flyktingar i erkända officiella flyktingläger i södra Bangladesh inte tvingas återvända och så att de inte erkända burmesiska rohingya-muslimflyktingarna får någon form av humanitär hjälp?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Kommissionen känner väl till rapporterna om att de militära styrkorna i Burma/Myanmar bedriver förföljelser mot etniska minoriteter och har vid ett flertal tillfällen meddelat den burmesiska regeringen att den är mycket oroad över situationen i landet (särskilt i de områden där de etniska minoriteterna bor) när det gäller de mänskliga rättigheterna.

Kommissionen har hela tiden framfört den uppfattningen att en varaktig lösning på de politiska problemen - något som är nödvändigt för att situationen i Burma när det gäller de mänskliga rättigheterna skall kunna förbättras - måste grunda sig på en överenskommelse mellan Statens råd för fred och utveckling (SPDC), den demokratiskt valda ”oppositionen” och de etniska minoriteterna.

De icke-humanitära bistånds- och utvecklingsprogrammen för Burma har avbrutits, i enlighet med rådets gemensamma ståndpunkt om Burma/Myanmar. Undantag får dock göras för projekt och program som fastställs i samråd med demokratiska grupper och genomförs med deras medverkan, t.ex. till stöd för grundläggande utbildning och hälso- och sjukvård och till stöd för att lindra fattigdomen. Initiativ till stöd för de mänskliga rättigheterna och demokratin får också understödjas.

Det humanitära stödet från kommissionen till Burma uppgår till ca 10 miljoner euro per år och riktas för närvarande huvudsakligen till flyktingar, återvändande och internt fördrivna personer. Verksamheten omfattar livsmedelsbistånd, grundläggande hälso- och sjukvård och insatser mot hiv/aids samt åtgärder som har med vattenförsörjning och sanitet att göra. Alla humanitära program genomförs av icke-statliga och internationella organisationer.

Vad beträffar situationen för de burmesiska flyktingarna i Bangladesh och Indien har kommissionen vid ett flertal tillfällen delgivit de bangladeshiska och indiska myndigheterna sina synpunkter.

Kommissionen ger ett omfattande finansiellt stöd till Rohingyafolket, såväl i Bangladesh som i delstaten Arakan (Rakhine) i Burma. Stödet tillhandahålls i samarbete med FN:s flyktingkommissariat (UNHCR). Kommissionen kommer att fortsätta att noga följa Rohingyaflyktingarnas situation i syfte att se till att ingen tvångsrepatriering sker och står beredd att vid behov vidta ytterligare åtgärder.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/688 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/688

---

(2004/C 88 E/0707)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0188/04

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Fallet med de två medborgarna i Elfenbenskusten

Den 4 december i fjol blev Gbane Aboubacar och hans bror Soule Ouattara bortförda av en väpnad styrka då de stod invid sin bil, en grå Peugeot 405 med registreringsnumret 2532CE01. Detta skedde nära kulturcentret i Treichville i Elfenbenskusten.

Sedan dess har de framställningar som gjorts av deras familj som bor i Koumassi varit till ingen nytta. De undersökningar som gjorts på stationerna och i brigaderna för gendarmeriet i huvudstaden Abidjan har inte givit några resultat allt intill den dag i dag är. De anhöriga till offren liksom deras politiska meningsfränder, Elfenbenskustens demokratiska parti (PDCI RDA), är chockade av detta nya fall av våld i landet.

Har Europeiska kommissionen tillgång till några upplysningar om fallet, som utspelat sig under mystiska omständigheter?

Kan kommissionen ingripa hos myndigheterna i Elfenbenskusten så att detta fall av bortförande kan få en positiv lösning så snabbt som möjligt?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Kommissionen känner till bortförandet av Gbane Aboubacar och hans bror Soule Ouattara. Fallet har tagits upp i flera tidningar, bl.a. Le Nouveau Réveil och Le Libéral.

Det politiska parti som Aboubacar är medlem av, PDCI-RDA, har företagit efterforskningar vid polisstationer i det område där bröderna fördes bort och vid centralfängelset i Abidjan (Maison d'Arrêt et de Correction), men har inte fått tag i några upplysningar.

Varken de bortfördas familj eller PDCI-RDA har underrättat Internationella rödakorskommittén om fallet.

Det ivorianska förbundet för de mänskliga rättigheterna (Ligue Ivoirienne des Droits de l'Homme, LIDHO) fick kännedom om fallet via tidningarna. Styrelsen i förbundet diskuterade ärendet den 26 januari 2004 men beslutade att inte företa några efterforskningar, eftersom varken de bortfördas familj eller PDCI-RDA hade bett förbundet om hjälp.

Den ivorianska rörelsen för de mänskliga rättigheterna (Mouvement Ivoirien des Droits Humains, MIDH) försökte få ytterligare upplysningar från de bortfördas familj. Denna ville dock inte lämna några upplysningar, utan föreslog att MIDH skulle vända sig till PDCI-RDA. Familjen har sedan dess flyttat till okänd adress.

Komissionens delegation i Elfenbenskusten kommer att ta upp fallet med den ivorianska regeringen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/689 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/689

---

(2004/C 88 E/0708)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0213/04

från Sir Robert Atkins (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Avtal om tullfri behandling av farmaceutiska produkter

22 länder (1) enades om ett avtal om tullfri behandling av farmaceutiska produkter under förhandlingarna inom ramen för Uruguayrundan, och avtalet trädde i kraft den 1 januari 1995. Det har inneburit att tusentals läkemedelsprodukter fått tullfrihet. Det omfattar ett åtagande att tullhinder inte skall ersättas av icke-tariffära hinder, och det omfattar till och med produkter som importeras från stater som inte undertecknat avtalet. Samtliga färdiga farmaceutiska produkter (2) omfattas automatiskt av avtalet, men aktiva ingredienser och mellanprodukter (som används för att tillverka det färdiga läkemedlet) blir dock inte automatiskt befriade från tull och de måste formellt föras in på förteckningen över produkter som kommer i fråga.

Under Uruguayrundan åtog sig signatärerna till avtalet att se över förteckningen över de produkter som omfattas av avtalet minst vart tredje år, för att nya aktiva ingredienser och mellanprodukter som utvecklats sedan avtalets undertecknande skulle ingå i förteckningen. Den andra översynen trädde i kraft i juli 1999 (3), vilket innebär att den tredje översynen skulle varit slutförd för 18 månader sedan. Sedan aktualiseringen 1999 har tusentals nya produkter utvecklats, som väntar på att föras in på förteckningen över tullfria produkter.

Parallellt med detta skulle WTO:s förhandlare kunna förenkla förfarandet för att se till att kommande översyner inte längre behövs, och uppmuntra fler WTO-medlemsstater att ansluta sig till avtalet. Om ett sådant initiativ skulle behandlas i en ny förhandlingsrunda, vilket visserligen skulle vara välkommet, får det dock inte förhindra eller ytterligare försena att den sedan länge försenade översynen, som man är skyldig att genomföra enligt Uruguayrundan, snarast fullbordas.

Skulle kommissionen kunna redogöra för vilket skede EG befinner sig i när det gäller den tredje översynen av avtalet för tullfri behandling av farmaceutiska produkter, som skulle slutförts för 18 månader sedan enligt det tidsschema som man enades om under Uruguayrundan? Skulle kommissionen närmare kunna ange när aktualiseringen kommer att vara slutförd?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Avtalet om tullfrihet för läkemedelsprodukter är en icke bindande uppgörelse mellan de viktigaste läkemedelsproducerande länderna som går ut på att de skall sänka sina tullbindningar mot andra länder i Världshandelsorganisationen (WTO) till noll på vissa läkemedelsprodukter, även aktiva substanser och mellanprodukter. Eftersom det ständigt utvecklas nya läkemedelsprodukter, är avsikten att dessa produkter periodiskt ska ses över. Alla parter kunde ha initierat den tredje översynen (Översyn III) som skulle ha slutförts 2002, även om det var EU som föreslog och initierade de föregående två översynerna. Med tanke på att det vore av intresse för läkemedelsindustrin inom Europeiska unionen överväger kommissionen att initiera den tredje översynen.

Vad beträffar förenklingen av uppdateringsprocessen och utvidgningen av avtalet till andra WTO-medlemmar kommer kommissionen självfallet att överväga sådana alternativ om de är av intresse för EU inom utvecklingsagendan från Doha.

---

(1)  Australien, Kanada, Republiken Tjeckien, Europeiska gemenskaperna, Japan, Norge, Republiken Slovakien, Sverige, Schweiz, Förenta staterna.

(2)  Avtalet nämner poster som klassificeras i kapitel 30 i Harmoniserade systemet (som omfattar samtliga färdiga farmaceutiska produkter).

(3)  Med undantag för Japan, där den trädde i kraft i juni 2000.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/690 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/690

---

(2004/C 88 E/0709)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0216/04

från Marco Pannella (NI) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Vietnam

Enligt det amerikanska utrikesministeriets internationella rapport om religionsfrihet 2003 är handlingsfriheten avsevärt begränsad för religiösa grupper i Vietnam, som inte erkänts av regeringen.

Kommunistpartiet har infört stora begränsningar för de religiösa gruppernas ledare och präster.

I detta hänseende har den vietnamesiska regeringen gjort följande:

| 1. | Använt lagliga medel för att kontrollera de religiösa gruppernas ledare och all organiserad religiös verksamhet. |
| --- | --- |

1.

Använt lagliga medel för att kontrollera de religiösa gruppernas ledare och all organiserad religiös verksamhet.

| 2. | Undertryckt samfundet ”Assemblies of God” genom att tvinga dess medlemmar att lämna sina anställningar, inte låta deras barn gå i skolan samt beslagta deras egendomar. |
| --- | --- |

2.

Undertryckt samfundet ”Assemblies of God” genom att tvinga dess medlemmar att lämna sina anställningar, inte låta deras barn gå i skolan samt beslagta deras egendomar.

| 3. | Fortsatt att isolera vissa religiösa frontfigurer genom att begränsa deras rörelsefrihet, och utövat påtryckningar mot deras anhängare och familjemedlemmar, såsom man gjort med Thich Huyen Quang som är patriark inom Vietnams enade buddistiska kyrka, och som levde under husarrestlik-nande förhållanden från 1982 till mars 2003. |
| --- | --- |

3.

Fortsatt att isolera vissa religiösa frontfigurer genom att begränsa deras rörelsefrihet, och utövat påtryckningar mot deras anhängare och familjemedlemmar, såsom man gjort med Thich Huyen Quang som är patriark inom Vietnams enade buddistiska kyrka, och som levde under husarrestlik-nande förhållanden från 1982 till mars 2003.

| 4. | I slutet av december 2002 använde dessutom regeringen en farlig gas för att upplösa en protestantisk hmong-ceremoni i Lau Chau-provinsen, vilket gjorde att en gravid kvinna fick missfall och tvingade flera andra personer att söka läkarvård. |
| --- | --- |

4.

I slutet av december 2002 använde dessutom regeringen en farlig gas för att upplösa en protestantisk hmong-ceremoni i Lau Chau-provinsen, vilket gjorde att en gravid kvinna fick missfall och tvingade flera andra personer att söka läkarvård.

Hmong-protestanterna Mua Bua Senh och Vang Seo Giao avled i juli 2002 efter att ha angripits med våld av myndigheterna.

Dessutom har man konstaterat fall där personer dömts för olagligt praktiserande av religion i enlighet med artikel 258 i strafflagen, vilket kan ge upp till tre års fängelse. Några av de lagar som tillämpas för att döma religiösa fångar strider mot internationell rätt, såsom den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna.

Kontoret för religiösa frågor kränker religionsfriheten genom att regeringstjänstemän och säkerhetsstyrkor under godtyckliga former förföljer och griper religionsutövare.

Personalen vid Förenta staternas ambassad har informerat regeringen om att bristen på framsteg när det gäller religiösa frågor och mänskliga rättigheter ligger till hinder för en fullständig normalisering av de bilaterala förbindelserna.

Europeiska kommissionen har uppmanat den vietnamesiska regeringen att i högre grad respektera den politiska friheten och religionsfriheten, men har inte vidtagit någon ytterligare åtgärd i detta hänseende, och kommissionens hållning i denna fråga är att endast ”följa situationen”, och avviker därmed från den nordamerikanska hållningen.

Mot bakgrund av detta tillfrågas kommissionen följande:

| — | Har kommissionen vidtagit någon åtgärd i fråga om respekt för den politiska friheten och religionsfriheten, och för att främja skapandet av ekonomisk och social frihet, sedan kommissionen och medlemsstaterna antog sin gemensamma förklaring vid den rådgivande gruppens möte i Hanoi i december 2002? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen vidtagit någon åtgärd i fråga om respekt för den politiska friheten och religionsfriheten, och för att främja skapandet av ekonomisk och social frihet, sedan kommissionen och medlemsstaterna antog sin gemensamma förklaring vid den rådgivande gruppens möte i Hanoi i december 2002?

| — | Har kommissionen övervägt och försökt att sätta stopp för de kränkningar och begränsningar av religionsfriheten som tillämpas mot vissa personer, såsom Thich Huyen Quang, Thich Quang Do och prästen Nguyen Van Ly? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen övervägt och försökt att sätta stopp för de kränkningar och begränsningar av religionsfriheten som tillämpas mot vissa personer, såsom Thich Huyen Quang, Thich Quang Do och prästen Nguyen Van Ly?

| — | Har kommissionen övervägt att inta den nordamerikanska hållningen, nämligen att betrakta Vietnam som ett land med särskilda problem enligt den internationella rättens bestämmelser om religionsfrihet, om landets regering inte ser till att förbättra situationen? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen övervägt att inta den nordamerikanska hållningen, nämligen att betrakta Vietnam som ett land med särskilda problem enligt den internationella rättens bestämmelser om religionsfrihet, om landets regering inte ser till att förbättra situationen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Inom ramen för den dialog om de mänskliga rättigheterna som EU för med de vietnamesiska myndigheterna, och även i andra sammanhang, t.ex. vid EU-trojkans besök på det centrala höglandet -senast i december 2003 - har EU konsekvent tagit upp de allvarliga begränsningarna av religionsfriheten i Vietnam. EU har särskilt gett uttryck för sin uppriktiga oro över situationen för de protestantiska grupperna på det centrala höglandet och de åtgärder som de vietnamesiska myndigheterna vidtagit mot Vietnams enade buddhistiska kyrka. EU har bett om frigivning av de protestantiska prästerna och anhängarna till de protestantiska kyrkorna samt de religiösa ledarna och munkarna från Vietnams enade buddhistiska kyrka, och enträget uppmanat regeringen att återuppta dialogen med den senare samfundet.

EU har också bett om frigivning för andra fångar och personer som hålls internerade på grund av att de under fredliga former givit uttryck för sina personliga åsikter, vilket strider mot de internationella rättsinstrument som Vietnam antagit. EU har givit uttryck för sin oro över vagheten och den godtyckliga tillämpningen i fråga om vissa vietnamesiska lagar och bett om en översyn av dem. Här ingår ett antal bestämmelser i strafflagen, bland annat den som frågeställaren nämner, och dekret nr CP/31, enligt vilket medborgare utan en domares ingripande kan sättas i husarrest i upp till två år. Med hänsyn till detta dekret har EU föreslagit att experter från FN:s arbetsgrupp mot godtyckligt frihetsberövande skall inbjudas till Vietnam.

EU har utövat påtryckningar för att regeringen skall visa större öppenhet i frågor rörande mänskliga rättigheter, och framhållit den negativa inverkan som den nuvarande bristen på öppenhet har på den internationella bilden av Vietnam. I detta sammanhang har EU bett att FN:s sändebud för mänskliga rättigheter, t.ex. FN:s särskilda sändebud om religionsfrihet, och FN:s flyktingkommissarie samt ansedda icke-statliga organisationer som verkar på människorättsområdet skall få obegränsat tillträde till landet, inbegripet det centrala höglandet, för att göra övervakningsbesök. EU har också begärt att regeringen skall tillåta EU-medlemsstaternas diplomater att besöka fångar som utgör angelägna fall, och att övervaka rättegångar mot oliktänkande.

EU kommer att fortsätta att vid varje tillfälle, inbegripet den konsultativa gruppens möten, vädja om förbättringar av situationen i Vietnam när det gäller de mänskliga rättigheterna och att erbjuda sitt stöd i form av samarbetsprogram för att bidra till konkreta förändringar på fältet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/692 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/692

---

(2004/C 88 E/0710)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0218/04

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Praktiska åtgärder i EU:s Tjetjenienpolitik

EU har på ett förtjänstfullt konsekvent sätt tagit upp frågan om Tjetjenien i sin dialog med Ryssland, men kritiken mot kränkningar av de mänskliga rättigheterna har inte nått längre än till diskussionsstadiet.

Människorättsorganisationen Memorial har t.ex. hänvisat till brister i undersökningarna av allvarliga människorättskränkningar. Memorial har kännedom om minst 2 800 fall av ”försvinnanden”, men endast 47 av dessa har anhängiggjorts vid domstol. Organisationen känner endast till tre eller fyra mål där soldater dömts till långa straff.

Vilka möjligheter har EU att vidta allt kraftigare påtryckningar för att den ryska ledningen skall tillåta de medier och de medlemmar av duman som hittills kritiserat landets Tjetjenienpolitik att fortsättningsvis få agera fritt?

Gemenskapen är beroende av energiimporten från Ryssland. Begränsar detta EU:s frihet att agera i utrikespolitiska sammanhang mer än den traditionella diplomatin förutsätter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Den nuvarande konflikten i Tjetjenien visar tyvärr inga tecken på att ”normaliseras”. Det kommer oroande rapporter om pågående kränkningar av de mänskliga rättigheterna och säkerhetssituationen har om något försämrats och spridits utanför norra Kaukasus sedan folkomröstningen om grundlagen i mars 2003.

Kommissionen anser att det är grundläggande att en fungerande rättsstat och fullständig respekt för de mänskliga rättigheterna (även mediefrihet) återinförs i Tjetjenien, för att man ska finna en varaktig lösning på konflikten. Bland de särskilda frågor som kommissionen har tagit upp med de ryska myndigheterna finns inreserätt till Tjetjenien. Detta har gjorts för icke-statliga organisationer som lämnar humanitärt bistånd, men kommissionen är också oroad över att det blivit betydligt svårare, för att inte säga omöjligt, för journalister att resa till republiken och rapportera om situationen.

Kommissionen är starkt medveten om bristen på rapportering om den tjetjenska situationen i Ryssland. Utöver de ökade begränsningarna för ryska mediers aktiviteter, bland annat stängningen 2003 av TVS, den sista kvarvarande privata landsomfattande televisionskanalen, har många ryska journalister uppmärksammat att ryska medier avsiktligt tonar ner kritik mot den ryska politiken i Tjetjenien, av rädsla för att de ska trakasseras av myndigheterna.

Under dessa omständigheter anser kommissionen att det är oumbärligt att föra en öppen och ärlig dialog för att betona att Ryssland måste respektera de värderingar som de förbundit sig till som medlem av Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och Europarådet. Till dessa hör respekt för de mänskliga rättigheterna och mediefrihet. Kommissionen anser, som den nyligen anfört i ett meddelande till rådet och till Europaparlamentet, att EU kan påverka utvecklingen i Ryssland, om man är beredd att ta upp svåra frågor med de ryska myndigheterna i tydliga och rättframma ordalag. EU som helhet bör bekräfta att gemensamma europeiska värderingar utgör grunden för fördjupade förbindelser och att EU och dess medlemsstater kraftfullt och på ett konsekvent sätt ger uttryck för sin oro över bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna.

Kommissionens fasta hållning i frågorna om mänskliga rättigheter i Ryssland är inte på något vis ”begränsad” av dess ekonomiska förbindelser eller förbindelser på energiområdet med Ryssland.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/693 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/693

---

(2004/C 88 E/0711)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0221/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Den milanesiska åklagarmyndighetens utredning om revisionsbyråerna Grant Thornton och Deloitte i samband med Parmalat-skandalen

Åklagarmyndigheten i Milano har i samband med Parmalat-skandalen inlett utredningar om revisionsbyråerna Grant Thornton och Deloitte. Åklagaren hänvisar till brott mot lag nr 231 om juridiska personer, vilken tillkommit till följd av ett gemenskapsdirektiv. Den 31 december 2003 fängslades två revisorer från Grant Thornton, varefter efterforskningar inleddes om två revisorer från Deloitte & Touche. Dessa anklagas för marknadsmanipulation, felaktig redovisning, spridning av falsk information om företaget och grovt bedrägeri.

Känner kommissionen till det ovannämnda?

Om företagen Grant Thornton eller Deloitte har förbindelser med kommissionen, avser kommissionen då att kontakta domstolen i Milano för att få en inblick i vad som föranledde efterforskningarna, dvs. vilken typ av eventuella lagöverträdelser det handlar om och på vilket sätt företagen är inblandade, i syfte att undvika att eventuella överträdelser begås till förfång för gemenskapens institutioner?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen följer noggrant utvecklingen i Parmalat-skandalen. Det är emellertid för tidigt att dra några definitiva slutsatser av detta mycket komplexa fall, eftersom de rättsliga undersökningarna fortfarande pågår.

Vad gäller revisioner som kommer att utföras av Grant Thornton och Deloitte när det gäller specifika projekt som finansieras av kommissionen, kommer kommissionen fortsatt att övervaka detta arbete för att säkerställa att det genomförs enligt strängast tänkbara normer.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/693 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/693

---

(2004/C 88 E/0712)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0248/04

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Romska barn i Bulgarien

Vet kommissionen att ett mycket stort antal av de barn som kommer från Bulgarien till utlandet är friska barn med minst en spårbar förälder, och att 90 procent av dem härstammar från etniska minoriteter? Dessutom är 65 procent av barn i institutionell vård av romskt ursprung.

I avtalet om partnerskapet för anslutningen som EU slöt med Bulgarien 2003 fastställs det att Bulgarien skall ”se till att systemet för vård av barn reformeras så att antalet barn i institutionell vård systematiskt minskas, särskilt genom att alternativa sociala tjänster riktade till barn och familjer utvecklas”.

Skulle kommissionen kunna specificera hur Bulgariens anslutningsprocess bidrar till att säkra ett sådant stöd, i synnerhet till romska barn och deras familjer? Vilka åtgärder föreslår kommissionen att man bör vidta om det inte är klart att situationen har förbättrats då Bulgariens anslutning närmar sig 2007?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Kommissionen är medveten om de fakta som parlamentsledamoten lägger fram om den stora andelen romska barn som är i institutionell vård på ett antal inrättningar. Kommissionen är också medveten om den situation som gäller för internationell adoption i Bulgarien.

I den återkommande rapporten om Bulgariens framsteg på vägen mot anslutning för 2003 beskrev kommissionen situationen och frågorna som gäller barnomsorg och den romska minoriteten. Kommissionen bevakar noggrant utvecklingen på dessa områden och håller regelbundna samråd med berörda bulgariska myndigheter. De bulgariska myndigheterna har satt in åtgärder för att minska det stora antalet barn i institutionell vård. Reformer av den rättsliga ramen för skydd av barn och av antidiskriminering-politiken har antagits. Utmaningen är nu att se till att denna nya lagstiftning och den nyligen antagna handlingsplanen för avinstitutionalisering genomdrivs fullständigt. En ny handlingsplan för genomförandet av ett ramprogram för likvärdig integrering av romer i det bulgariska samhället ger vidare särskilt budgetstöd för såväl insatser för att ge romska barn bättre tillgång till bättre utbildning som insatser för att ge romska familjer socialt skydd. Kommissionen har betonat att det behövs fasta och långvariga åtgärder för att motverka att den romska befolkningsgruppen socialt sett fortsätter vara i så hög grad eftersatt.

Kommissionen har tagit upp frågan om behov av bättre reglering av adoptioner, även internationella adoptioner. Genom ändringar av familjelagen, gjordes systemet tydligare. Fortsatta insatser är däremot nödvändiga för att se till att internationella adoptioner ska fortsätta vara en sista utväg och bara användas om det är till barnets bästa.

Kommissionen har stött Bulgariens insatser inom dessa områden och givit finansieringsstöd inför anslutningen genom Phareprogrammet. Den har givit hjälp till barnomsorgen så att politiska linjer ska kunna förbättras liksom omsorgen om barn som är utstötta ur samhället, vilket omfattar ett stort antal romska barn. Den har givit stöd och utbildning till nationella statliga organet för skydd av barn, det nya bulgariska organ som ska bevaka barnomsorgsreformen, och till lokala avdelningar för skydd av barn. Dess syfte är också att stödja de bulgariska myndigheterna i utarbetningen av alternativa former av barnomsorg och reform av barnskötsel och barnomsorg i ett antal utvalda hem. Det genomförs andra projekt för att förbättra den sociala omsorgen för funktionshindrade, öka de romska barnens närvaro i skolan och socialt integrera utsatta grupper i samhället.

Ytterligare stöd inför anslutningen till romska barn och deras familjer förutses i ramarna för den fleråriga investeringsplanen för perioden 2004-2006 som för närvarande diskuteras med de bulgariska myndigheterna.

Kommissionen kommer att fortsätta att noggrant övervaka hur Bulgarien respekterar de mänskliga rättigheterna och friheterna, även i förhållande till den romska befolkningsgruppen och barnomsorgen.

Utvärderingen av Bulgariens framsteg mot anslutning och anslutningsförhandlingarna fortsätter på samma grund och principer som gällde för de tio anslutande staterna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/694 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/694

---

(2004/C 88 E/0713)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0312/04

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Utvecklingshjälp

Hur stort är bidraget ur EU:s budget för utvecklingshjälp till utomeuropeiska länder, angivet både i belopp och i procent av bruttonationalinkomsten (GNI)? Kan kommissionen tala om för oss vilka motsvarande siffror som gäller för Förenta staterna?

Hur stort är EU:s totala bidrag till utvecklingshjälpen, angivet både i belopp och i procent av bruttonationalinkomsten (GNI), om man räknar samman både de bidrag som kommer från EU:s enskilda medlemsstater och bidraget från EU:s budget?

Hur ser bidraget ur Förenade kungarikets budget ut, som procent av bruttonationalinkomsten, i relation till bidraget från EU:s fjorton övriga medlemsstater och de tio kommande medlemsstaterna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

År 2002 uppgick Europeiska unionens sammanlagda bidrag i form av offentligt utvecklingsbistånd till 29 949 miljoner USD, vilket motsvarade 0,365 % av bruttonationalinkomsten (BNI). Förenta staternas sammanlagda bidrag i form av offentligt utvecklingsbistånd uppgick till 13 290 miljoner USD, vilket motsvarade 0,13 % av bruttonationalinkomsten. De två procentsatserna befinner sig över respektive under genomsnittet för OECD-länderna enligt OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd (Development Assistance Committee) och dess direktorat för utvecklingssamarbete (Development Co-operation Directorate), 0,23 % av bruttonationalinkomsten. (Växelkurs euro/USD: 1,28.)

Den del av Europeiska unionens sammanlagda bidrag år 2002 som förvaltades inom ramen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget och Europeiska utvecklingsfonden uppgick till 6 962 miljoner euro. De enskilda medlemsstaterna tar med sina respektive bidrag till budgeten och fonden i sin egen statistik över offentligt utvecklingsbistånd.

Nedan anges de enskilda medlemsstaternas sammanlagda bidrag i form av offentligt utvecklingsbistånd år 2002, i procent av bruttonationalinkomsten.

| 1/Danmark | 0,96 % |
| --- | --- |

1/Danmark

0,96 %

| 2/Sverige | 0,83 % |
| --- | --- |

2/Sverige

0,83 %

| 3/Nederländerna | 0,81 % |
| --- | --- |

3/Nederländerna

0,81 %

| 4/Luxemburg | 0,77 % |
| --- | --- |

4/Luxemburg

0,77 %

| 5/Belgien | 0,43 % |
| --- | --- |

5/Belgien

0,43 %

| 6/Irland | 0,40 % |
| --- | --- |

6/Irland

0,40 %

| 7/Frankrike | 0,38 % |
| --- | --- |

7/Frankrike

0,38 %

| 8/Finland | 0,35 % |
| --- | --- |

8/Finland

0,35 %

| 9/Förenade | kungariket 0,31 % |
| --- | --- |

9/Förenade

kungariket 0,31 %

| 10/Tyskland | 0,27 % |
| --- | --- |

10/Tyskland

0,27 %

| 10/Portugal | 0,27 % |
| --- | --- |

10/Portugal

0,27 %

| 12/Österrike | 0,26 % |
| --- | --- |

12/Österrike

0,26 %

| 12/Spanien | 0,26 % |
| --- | --- |

12/Spanien

0,26 %

| 14/Grekland | 0,21 % |
| --- | --- |

14/Grekland

0,21 %

| 15/Italien | 0,20 % |
| --- | --- |

15/Italien

0,20 %

De tio anslutande ländernas sammanlagda bidrag i form av offentligt utvecklingsbistånd motsvarar ca 0,03 % av den sammanlagda bruttonationalinkomsten i de tio länderna.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/695 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/695

---

(2004/C 88 E/0714)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0401/04

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Vattenöverföring från floden Ebro

Med tanke på de färska nyheterna om att Bryssel konstaterar att Spanien inte på ett korrekt sätt har uppfyllt det direktiv som kräver att miljöeffekter av vissa projekt skall studeras innan de godkänns, och se till att ett samråd först genomförs, och med tanke på att kommissionen har lämnat in en anmälan till EG-domstolen avseende denna bristande tillämpning av bestämmelserna när det gäller hanteringen av vattenöverföring från floden Ebro inom ramen för den spanska vattenplanen, kan kommissionen upplysa om i vilken mån den spanska regeringens underlåtenhet kan påverka genomförandet av den spanska vattenplanen, eftersom källor i den spanska regeringens miljöministerium har uttalat att ”även om domstolen skulle säga att vi måste ändra denna aspekt i lagen, kommer det inte att ogiltigförklara de beslut som har fattats”?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Som parlamentsledamoten nämner har kommissionen nyligen beslutat att i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget inför EG-domstolen väcka talan om fördragsbrott mot Spanien för felaktigt införlivande i den spanska lagstiftningen av vissa bestämmelser i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (85/337/EEG) (1), senast ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (2).

Det bör dock anmärkas att detta beslut har fattats inom ramen för ett överträdelseförfarande som kommissionen inlett för att granska hur den spanska lagstiftningen införlivat direktiv 97/11/EG. Det är fråga om ett allmänt förfarande som inte har något samband med några specifika ärenden som det som parlamentsledamoten tar upp. De klagomål som beslutet gäller rör bristande respekt för den övergångs-ordning som föreskrivs i direktiv 97/11/EG och underlåtenhet att efterleva kraven i artiklarna 3 och 9 i direktivet, som inte införlivats på ett tydligt sätt i spansk rätt.

Överträdelseförfarandet innebär inte att direktivet om bedömning av inverkan på miljön i praktiken alltid tillämpas felaktigt i Spanien. De eventuella konsekvenserna i fråga om specifika projekt bör fastställas genom en granskning i varje enskilt fall.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/696 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/696

---

(2004/C 88 E/0715)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0409/04

från Carlos Coelho (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Rättigheter relaterade till det europeiska medborgarskapet

Genom Amsterdamfördraget uppnåddes en fullständig definition av begreppet europeiskt medborgarskap, och det poängterades att detta inte ersätter, utan snarare kompletterar, det nationella medborgarskapet. Samtidigt fastställdes vilka rättigheter som hänför sig till det europeiska medborgarskapet.

Senare samlades alla de personliga, civila och politiska samt även de ekonomiska och sociala rättigheter som den europeiske medborgaren garanteras i ett enda dokument, dvs. i stadgan om de grundläggande rättigheterna, som antogs år 2000 (i Nice).

Bland dessa rättigheter ingår rätten att rösta eller ställa upp som kandidat i val till Europaparlamentet eller i kommunalval i det land där den berörde medborgaren är bosatt.

Jag blev därför mycket förvånad när jag via ett brev från Jason Azzopardi, internationell sekreterare vid Maltas nationalistiska parti, fick höra om ett allvarligt fall av brott mot hundratals maltesiska medborgares rättigheter. Dessa medborgare fråntas rätten att rösta vid de kommande valet till Europaparlamentet i juni, eftersom de tillfälligt, av yrkes- eller utbildningsskäl, är bosatta utanför sitt land.

Känner kommissionen till denna situation? Vad anser kommissionen om detta agerande som klart och tydligt verkar åsidosätta en rättighet som alla europeiska medborgare garanteras?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(15 mars 2004)

Kommissionen ber att få hänvisa parlamentsledamoten till sitt svar på den skriftliga frågan E-0118/04 från Monica Frassoni och Daniel Cohn-Bendit (1).

---

(1)  Se s. 682.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/697 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/697

---

(2004/C 88 E/0716)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0427/04

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Medborgare bosatta i annan medlemsstat

Kan kommissionen för varje enskild medlemsstat uppge antalet medborgare som är bosatta i övriga medlemsstater för varje år under de senaste tio åren för vilka det finns tillgängliga uppgifter?

Kan kommissionen även uppge antalet medborgare från tredje länder som är bosatta i varje enskild medlemsstat för varje år under den senaste tioårsperioden, om möjligt med en angivelse av antalet medborgare från Förenta staterna?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

I de tabeller som skickats direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets sekretariat anges antalet utländska medborgare bosatta i EU:s olika medlemsstater åren 1994 till 2003. Där det är möjligt har antalet utländska medborgare delats upp i antal medborgare från var och en av de övriga medlemsstaterna, det totala antalet medborgare från länder utanför EU och antalet amerikanska medborgare. För att maximera dataserierna innehåller tabellen för 1994 uppgifter för Österrike, Finland och Sverige fastän dessa länder då inte var medlemmar i EU.

Uppgifterna i tabellerna bygger på de uppgifter som Eurostat för närvarande har tillgång till. Eurostats uppgifter tillhandahålls av de nationella statistikinstituten som svar på en årlig begäran om uppgifter gällande migrationsflöden och antalet personer med utländskt ursprung.

Av nedan anförda skäl kan dessa frågor endast besvaras delvis. Statistik om utländska medborgare bosatta i landet saknas i vissa medlemsstater liksom statistik för vissa år. Där det finns tillgång till uppgifter bör man vara försiktig med hur dessa tolkas. Datakällorna som används och definitionen av bosättning är olika i Europa vilket kan påverka jämförbarheten för de olika medlemsstaternas statistik.

Tabellen för 2001 är den mest fullständiga. Genom folkräkningarna 2001 ges ytterligare information som kan användas för att verifiera uppgifter från andra datakällor eller tillhandahålla information där inga andra uppgifter finns tillgängliga. Statistik om utländska medborgare bosatta i Luxemburg och Österrike härrör från folkräkningen och finns därför endast för 2001. På liknande sätt finns statistik från Frankrike endast för 1999, det år en folkräkning senast genomfördes i Frankrike.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/698 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/698

---

(2004/C 88 E/0717)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0496/04

från María Sornosa Martínez (PSE) och María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Undersökning av stipendier från spanska sysselsättningsministeriet

I sitt svar på fråga E-2188/03 (1) från undertecknade ledamöter om en möjlig diskriminering av gravida kvinnor från det spanska sysselsättningsministeriets sida vid tilldelning av arbetsstipendier erkände kommissionen att det kunde röra sig om ett brott mot gällande gemenskapsrätt på jämställdhetsområdet, och meddelade att den skulle inleda en undersökning.

Kan kommissionen upplysa om hur undersökningen går och om vad de spanska myndigheterna har svarat på begäran om klargörande, om de har svarat.

Kompletterande svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(29 juni 2004)

I de skriftliga frågorna E-2188/03 och E-0496/04 frågade parlamentsledamöterna om kommissionen anser att kvinnoinstitutets bestämmelser för tilldelning av stipendier är förenliga med direktiv 92/85/EEG (2).

Som tidigare uppgivits har kommissionen stått i kontakt med de spanska myndigheterna i denna fråga. De spanska myndigheterna uppgav att det i artikel 12 i ministerdekret nr 939/2003 om förfarandet för tilldelning av stipendier för utbildning vid kvinnoinstitutet för år 2003 anges en möjlighet att vid barnsbörd, adoption eller permanent uppfostran av barn uppskjuta stipendiet tills vidare och därefter återuppta det. Enligt lag nr 39/1999 av den 5 november om förenande av familje- och arbetsliv utvidgas denna rätt även till de stipendiater som är fäder. En stipendiat som begagnar sig av möjligheten att tills vidare uppskjuta stipendiet i enlighet med denna bestämmelse kan därför återuppta utbildningen och fullborda hela kursen efter den period under vilken stipendiet uppskjutits.

De spanska myndigheterna påpekar att stipendiaterna inte utgör anställd personal enligt arbetsstadgan eller någon annan arbetsrätt, eftersom stipendiet inte kan anses som lön och förhållandet mellan stipendiaten och det stipendietilldelande organet inte kan anses som ett arbetsgivar/arbetstagarförhållande. I detta fall föreskrivs i ministerdekretets artikel 7.2 att det enligt lag inte upprättas något anställnings- eller avtalsförhållande mellan stipendiaterna och kvinnoinstitutet genom tilldelning eller innehav av stipendier.

I direktiv 92/85/EEG föreskrivs ett minimiskydd, inbegripet rätten till 14 veckors sammanhängande barnledighet, för tre kategorier kvinnliga arbetstagare, nämligen de gravida, de som nyligen fött barn eller de som ammar. Då mottagarna av utbildningsstipendier från det spanska kvinnoinstitutet emellertid snarare är praktikanter än arbetstagare faller de inte inom behörighetsområdet för direktiv 92/85/EEG.

Det föreligger dessutom ingen diskriminering på grund av kön då möjligheten att uppskjuta stipendiet tills vidare finns för både kvinnor och män.

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 232.

(2)  Rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), EGT L 348, 28.11.1992.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/699 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/699

---

(2004/C 88 E/0718)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0526/04

från Matti Wuori (Verts/ALE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Utbyggnad av hamnen Puerto de Arinaga (Gran Canaria, Spanien)

Hamnmyndigheten i Las Palmas de Gran Canaria har offentligt tillkännagivit (Boletín Oficial de Canarias fredagen den 14 november 2003) grundprojektet för utbyggnad [Proyecto Básico de Ampliación] av hamnen, Puerto de Arinaga, som berör kommunerna Agüimes och Santa Lucía. Den planerade kajen, som tar en kuststräcka på 2,2 km i anspråk, är avsedd för last och lossning av passagerare och gods som gas och olja. De skador som byggnadsarbetena med anledning av hamnens utvidgning medför är mycket större än de diskutabla socioekonomiska fördelar som den kan ge. Utbyggnaden inverkar också på företagsverksamheten i Puerto de La Luz och Las Palmas på grund av en del av container- och båttrafiken till Puerto de Arinaga. Projektet får allvarliga följder för de mest produktiva marina ekosystemen längs stränderna och på de med arten cymodocea nodosa bevuxna sjögräsängarna och begränsar yngel- och lekområdena för arter av intresse för fiskerinäringen för de fiskare som är bosatta i Agüimes (19 284 invånare) och Santa Lucía (40 011 invånare). Dessutom påverkas utvecklingsmöjligheterna för grön turism i området. Projektets miljökonsekvensbeskrivning har inte utförts med det metodiska allvar och den sakkunnighet som krävs varför många av dess påståenden inte är godtagbara ur vetenskaplig synvinkel (Ett exempel är att befintliga alternativ till denna hamn inte presenteras. Man nämner inte en eventuell påverkan på strandremsans sedimentära dynamik och dess möjliga följder för Playa del Inglés och Playa de Maspalomas. Man beaktar heller inte följderna för det naturliga tillståndet vad gäller de vågor och vindar som når Pozo Izquierdo, Europas viktigaste plats för utövandet av brädsegling, inte heller följderna för en del av området av betydelse för gemenskapen (LIC) ”Playa del Cabrón” och för sjögräsängarna med cymodocea nodosa i la Bahía de Arinaga. Det finns ingen uppskattning av antalet skyddade arter som drabbas och av områdets intresse för ön som helhet eller den verkliga betydelsen av projektet för befolkningen i angränsande kommuner. Förlusten av tillfällen till fritidsaktiviteter och av tillgången till utvinningsbara marina resurser tas inte heller i beaktande).

Kan kommissionen kräva att man studerar alternativa projekt som inte får negativa följder för de LIC [områden med betydelse för gemenskapen] och IBA (Important Bird Areas) som berörs av projektet och som inte skadar möjligheterna till att utveckla hållbara aktiviteter i området (områden för utövande av vattensporter, fiske, skaldjursfångst, bad och fritid)?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/699 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/699

---

(2004/C 88 E/0719)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0527/04

från Matti Wuori (Verts/ALE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Utbyggnad av hamnen Puerto de Arinaga (Gran Canaria, Spanien)

Hamnmyndigheten i Las Palmas de Gran Canaria har offentligt tillkännagivit (Boletín Oficial de Canarias fredagen den 14 november 2003) grundprojektet för utbyggnad [Proyecto Básico de Ampliación] av hamnen, Puerto de Arinaga, som berör kommunerna Agüimes och Santa Lucía. Studien över projektets miljöpåverkan uppvisar flera utelämnanden som inte kan godtas i en studie av detta slag. Det finns flera faktorer som man underlåter att nämna i studien. Bland annat beskrivs inte eventuella negativa följder för badstränderna på öns södra sida efter det att en del av det skyddade området La Isleta har förlorat sin status och hamnen i Las Palmas har byggts ut (man kan inte motivera inrättandet av ännu ett hamnområde och en kommersiell zon, dessutom behövs det inte en hamn av detta omfång för lossning av gas). Ytan på de sjögräsängar med arten cymodocea nodosa som kommer att drabbas är större än vad som anges i den beskrivning av område med betydelse för gemenskapen (LIC) som nämnts tidigare. Man nämner inte att villkoren i deklarationen av miljöpåverkan i den första fasen inte uppfylldes. Under utbyggnadens första fas tillfogades sjögräsängarna med cymodocea nodosa i det tidigare nämnda marina området med betydelse för gemenskapen allvarliga skador. Man utförde då muddringar och gjorde andra ingrepp utan hänsyn till en deklaration av miljöpåverkan eller till det obligatoriska administrativa tillstånd som krävs vid angrepp på klassificerade arter. Man undersökte inte existensen av alternativa hamnar eller områden som skulle innebära mindre miljöpåverkan och följaktligen en lägre miljökostnad. Detta projekt kommer att få till följd att en betydande del av IBA (Important Bird Area) 351 blir förstört, ett område av stor betydelse för bevarandet av flera fågelarter och som redan sedan några år tillbaka är uppdelat på grund av att ett värmekraftverk har byggts. De negativa följder som byggandet i den första fasen av projektet fick för sjögräsängarna i LIC [område med betydelse för gemenskapen] ES7010053 skulle bli ännu allvarligare. Utövandet av brädsegling och surfing i denna zon, som besöks av omkring 10 000 brädseglare om året, kommer att beröras negativt, försvinna helt i Punta de La Gaviota och få sämre villkor i Pozo Izquierdo, som är ett område av erkänt värde för denna sport, något som framgår av alla de världsmästerskap som regelbundet har anordnats där de senaste 13 åren.

Kan kommissionen utreda om miljökonsekvensbeskrivningen har beaktat alla följder av hamnens utbyggnad och om man har upprättat ett system för att kompensera följderna för delar av ett LIC [område med betydelse för gemenskapen] och delar av ett IBA och för förlusten av ett system saliner och ett viktigt område för fritidsaktiviteter och sport?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0526/04 och E-0527/04

ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(21 april 2004)

Kommissionen känner inte till de fakta som parlamentsledamoten beskriver.

Enligt artikel 6 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (1) anges att ”alla planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område, men som enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt kan påverka området på ett betydande sätt, skall på lämpligt sätt bedömas med avseende på konsekvenserna för målsättningen vad gäller bevarandet av området. Med ledning av slutsatserna från bedömningen av konsekvenserna för området och om inte annat följer av punkt 4, skall de behöriga nationella myndigheterna godkänna planen eller projektet först efter att ha försäkrat sig om att det berörda området inte kommer att ta skada och, om detta är lämpligt, efter att ha hört allmänhetens åsikt”.

På samma sätt, och i enlighet med rådets direktiv 85/337/EEG (2), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (3), skall en miljökonsekvensbedömning göras av hamnanläggningar.

Kommissionen kan inte utifrån de tillgängliga uppgifterna avgöra om den tillämpliga gemenskapslagstiftningen har överträtts.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985.

(3)  EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/700 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/700

---

(2004/C 88 E/0720)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0569/04

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Leonardo da Vinci-programmet

Kommissionens Leonardo da Vinci-program skall bidra till genomförandet av EU:s yrkesutbildningspolitik. Europeiska unionen måste förbereda sina medborgare bättre på inträdet på arbetsmarknaden och på detta sätt få ned arbetslöshetstalen. Dessutom behöver näringslivet kvalificerad arbetskraft för att kunna hålla jämna steg med den snabba vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Leonardo da Vinci-programmet är mot denna bakgrund kommissionens innovationslaboratorium på området livslångt lärande.

Kan kommissionen översända en förteckning över projekt inom Leonardo da Vinci-programmet som godkänts de senaste tre åren och även ange projektansvarig och beviljat bidragsbelopp (uppdelat på redan utbetalt belopp och belopp som skall betalas ut)?

Finns det skillnader eller anmärkningsvärda olikheter mellan länder och projektgenomförare när det gäller olika kriterier som budgetstorlek, bidragsandel och verkligt uppnått resultat?

Hur genomför kommissionen en snabb och obyråkratisk slutgranskning av projekten och hur lång tid tar det i genomsnitt mellan slutförande och slutgranskning av projektet?

I vilka länder uppmärksammas ofta svårigheter vid slutgranskningen?

Kompletterande svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(11 juni 2004)

Kommissionen delar parlamentsledamotens omsorg om kvaliteten på resultaten i de innovativa Leonardo da Vinci-projekten och nödvändigheten av effektiva förvaltningsförfaranden.

Mellan åren 2000 och 2003 utvaldes nära 1 100 innovativa projekt av kommissionen till en totalbudget om ca 350 miljoner euro. De förteckningar över utvalda projekt som bl.a. innehåller budgeten för varje projekt och namnet på den projektansvarige översändes enligt bestämmelserna om kommittéförfarandet vid urvalstillfället till parlamentet.

Efter det att kommissionen har gjort urvalet sköts projektens förvaltning (dvs. undertecknande av avtalen med de projektansvariga, projektuppföljning, rapportanalys, utbetalningar) i mer än 90 % av fallen av ett nätverk av de nationella programkontor som inrättats av deltagarländernas nationella myndigheter. Endast en ringa del av projekten förvaltas direkt av kommissionen.

De första projekten inleddes i december 2000. De varar ofta i 36 månader. Den projektansvariges slutrapport skall föreligga två månader efter projektets upphörande.

För att övervaka en god förvaltning av gemenskapsfonderna utvärderas slutbetalningarna på grundval av en kontroll av kostnader och uppnådda resultat. Kommissionen eller de nationella programkontoren skall ha tillgång till vederbörliga rättsunderlag för att godkänna en utgift.

Vid överlämnandet av slutrapporten analyseras resultaten av kommissionen eller de nationella programkontoren och av en oberoende expert.

De nationella programkontoren behandlar för närvarande slutrapporterna för de projekt som utvaldes 2000 och utarbetar under sommaren 2004 för första gången sin egen rapport till kommissionen. Det bör observeras att kommissionen redan nu till de nationella programkontoren har överfört fondmedel som är tillräckliga för att dessa så snart de avslutat utvärderingen och godkänner slutrapporterna skall kunna betala de projektansvariga återstoden av den avtalsenliga ersättningen.

Det är ännu för tidigt att uttala sig om huruvida det i vissa länder finns fler problematiska fall än någon annanstans och större skillnader mellan programkontoren och de programansvariga vid bedömningen.

När det gäller de projekt som förvaltas direkt av kommissionen har denna redan mottagit ett trettiotal slutrapporter. Slutbetalning har verkställts för hälften av dessa. De övriga ärendena befinner sig i analysfasen eller står i begrepp att betalas. Slutrapporten för och resultaten av varje projekt analyseras samtidigt av en person anställd vid kommissionen och en utomstående expert som för denna uppgift rekryterats med logistiskt stöd från en byrå för tekniskt stöd.

Det förekommer ofta att de programansvariga utelämnar dokument i sina slutrapporter, något som medför krav på ytterligare uppgifter och förlänger tiden för ärendenas behandling.

Kommissionen kommer att använda lärdomarna från analysen av dessa första ärenden till att tack vare en förbättrad uppföljning och en förenkling av utvärderingsförfarandena minska tiden för utvärderingen av slutrapporterna och betalningen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/702 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/702

---

(2004/C 88 E/0721)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0661/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Offentlig upphandling avseende vattenöverföring Júcar-Vinalopó

Den spanska regeringen inrättade från år 1997 de så kallade statliga vattenbolagen, på samma sätt som man tidigare hade gjort på andra förvaltningsområden. Bland dessa bolag skapade den spanska regeringen det statliga bolaget Aguas del Júcar (AJUSA), (ung. Jucars vatten AB), för att beställa, konstruera och utföra alla slags hydrauliska arbeten. Det är ett enmansbolag, med spanska staten som enda ägare. Bland de uppdrag AJUSA har fått finns arbetena med vattenöverföringen från Júcar till Vinalopó. Till genomförandet av detta projekt har man en budget på 204 000 000 euro, av vilka man vill finansiera 54 000 000 från europeiska fonder. Från april 2001 har AJUSA offentliggjort flera anbudsinfordringar i offentliga upphandlingar avseende vattenöverföringen från Júcar till Vinalopó. I januari 2003 gick man ut med offentligt anbudsgivning avseende teknisk assistans för handläggningen av tvångsexpropriationsförfarandet, nödvändigt för att genomföra överföringsarbetena från Júcar till Vinalopó, vilken publicerades i Boletín Oficial del Estado (BOE) (spanska officiella tidningen) nr 20 den 23 januari 2003, och med en budget på totalt 417 600 euro. Men trots anbudets stora värde har det inte publicerats i Europeiska unionens officiella tidning. Vid en kontroll i EUT via Tenders Electronic Daily finns inte denna anbudsinfordran publicerad. Tilldelningen av detta kontrakt om teknisk assistans för handläggningen av tvångsexpro-priationsförfarandet har publicerats i BOE nr 87 den 11 april 2003 (bilaga 1). Kontraktet om teknisk assistans för handläggningen av tvångsexpropriationsförfarandet för genomförandet av vattenöverföringen från Júcar till Vinalopó är en ”offentlig upphandling av tjänster” som lyder under gemenskapslagstiftningen fastställd i artikel 2.a i rådets direktiv 92/50/EEG (1) av den 18 juni 1992, om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster.

Vad avser kommissionen att göra mot denna överträdelse av gemenskapslagstiftningen?

Har kommissionen vidtagit någon åtgärd i frågan?

Anser inte kommissionen att man måste respektera gemenskapsbestämmelserna om de offentliga marknaderna innan man beviljas någon typ av medfinansiering från gemenskapen för vattenöverföringen från Júcar till Vinalopó?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Kommissionen har mottagit ett klagomål rörande tilldelningen av ett tjänstekontrakt i samband med förfarandet för tvångsexpropriation av mark för att bygga infrastruktur för vattenöverföringen från floden Júcar till floden Vinalopó. Trots att budgeten för upphandlingen låg över de tröskelvärden som fastställs i rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfaranden vid offentlig upphandling av tjänster, har inget meddelande om upphandling publicerats i Europeiska unionens officiella tidning. I enlighet med artikel 9 i direktivet är emellertid de tjänster som ingår i de kategorier som förtecknas i bilaga 1 B till direktivet befriade från ett antal av de skyldigheter som fastställs där, bland annat skyldigheten att i förväg publicera ett meddelande om upphandling i Europeiska unionens officiella tidning. Bilaga 1 B omfattar kategorin ”juridiska tjänster” och en restkategori med ”övriga tjänster”. Den sistnämnda kategorin ”övriga tjänster” måste tolkas restriktivt, och en tjänst kan klassificeras som tillhörande denna kategori endast om det inte är rimligt att placera den i en av de övriga kategorierna i bilagorna 1 A eller 1 B till direktiv 92/50/EEG.

Kommissionen har ännu inte fått tillräcklig information om kontraktet och kan därför inte utesluta att den typ av tjänster som var föremål för anbudsinfordran faller inom en av de kategorier som förtecknas i bilaga 1 B, i vilket fall det inte är oförenligt med direktiv 92/50/EEG att låta bli att publicera meddelandet om upphandling i Europeiska unionens officiella tidning. Om det å andra sidan framkommer att den särskilda tjänsten i fråga inte motsvarar någon av de kategorier som förtecknas i bilaga 1 B, utgör det faktum att inget meddelande om upphandling publicerats i Europeiska unionens officiella tidning en överträdelse av direktiv 92/50/EEG. Kommissionen anser att AJUSA i detta sammanhang är ett ”organ som lyder under offentlig rätt” och en ”upphandlande myndighet” enligt definitionerna i direktivet.

Kommissionen har kontaktat de spanska myndigheterna för att få ytterligare uppgifter om vilket slag av tjänst det rör sig om och omständigheterna kring anbudsinfordran.

Som parlamentsledamoten påpekar och som det framgår av EU:s lagstiftning är överensstämmelse med EU:s regler om offentlig upphandling ett absolut krav för alla projekt som finansieras med gemenskaps-medel.

---

(1)  EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/703 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/703

---

(2004/C 88 E/0722)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0669/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Yrkeskvalifikationer

Vilket svar, om något, har kommissionen fått från den irländska regeringen som svar på det motiverade yttrande som sändes till Irland, enligt meddelande i IP/03/1406, och som gällde det faktum att Irland inte hade genomfört direktiv 2001/19/EG (1) senast den 1 januari 2003?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller föreslår den skall vidtas i ärendet?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Irland har nu anmält åtgärder för samtliga yrken som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG av den 14 maj 2001 om ändring av rådets direktiv 89/48/EEG och 92/51/EEG om den generella ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer och av rådets direktiv 77/452/EEG, 77/453/EEG, 78/686/EEG, 78/687/EEG, 78/1026/EEG, 78/1027/EEG, 80/154/EEG, 80/155/EEG, 85/384/EEG, 85/432/EEG, 85/433/EEG och 93/16/EEG om yrkena sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinär, barnmorska, arkitekt, farmaceut och läkare.

Kommissionens ansvariga tjänsteenheter kommer därför inom kort att föreslå att kollegiet lägger ned överträdelseförfarandet mot Irland för att landet inte anmält nationella åtgärder för införlivande.

---

(1)  EGT L 206, 31.7.2001, s. 1.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/703 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/703

---

(2004/C 88 E/0723)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0676/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Anslag till bushmeat-resuser

Vilka anslag planeras att avsättas eller finnas tillgängliga för att förbättra viltvården i enlighet med De Rossas betänkande om framställning 461/2000 som antagits av Europaparlamentet? Vilka resurser planerar man att avsätta för att stödja införlivandet av viltvård/bushmeat-kriterier i fattigdomsbedömningarna?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/704 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/704

---

(2004/C 88 E/0724)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0677/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Bushmeat: Naturvård genom avverkningskoncessioner

Kommer kommissionen, mot bakgrund av att Europaparlamentet antagit De Rossas betänkande om framställning 461/2000, att stödja åtgärder för att införa naturvård med avverkningskoncessioner för industrier och stödja icke-statliga organisationer som arbetar för naturvård i Central- och Västafrika? Föreslår kommissionen att några särskilda åtgärder bör vidtas för att skogsavverkningsföretagen skall främja en hållbar naturvård?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/704 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/704

---

(2004/C 88 E/0725)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0678/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Vilt — handlingsplan för biodiversitet

Vilka investeringar har gjorts efter det att Europaparlamentet givit sitt stöd till De Rossa-betänkandet om framställan 461/2000 och handlingsplanen för biodiversitet från år 2000 i syfte att förbättra förvaltningen av viltlivet för att kunna uppfylla målen i handlingsplanen?

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/704 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/704

---

(2004/C 88 E/0726)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0681/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Viltkött — utvärdering av fattigdomsnivån

Kommer kommissionen efter att Europaparlamentet givit sitt stöd till De Rossa-betänkandet om framställan 461/2000 att finansiera forskning avseende viltköttets/viltets betydelse för fattiga människors existens, i synnerhet i västra Afrika och i Centralafrika?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att ta hänsyn till den betydelse som viltköttet/vilt har för fattiga människors existens i västra Afrika och i Centralafrika i samband med utvärdering av fattigdoms-nivån och utarbetandet av dokument avseende länderstrategi? Kommer kommissionen att offentliggöra dessa kriterier? Kommer åtgärder att vidtas för att integrera dessa synpunkter i befintliga strategier och utvärderingar?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0676/04, E-0677/04, E-0678/04 och E-0681/04

ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(27 april 2004)

Till den översyn av landstrategidokumenten som genomförs efter halva tiden skall en landsmiljöprofil bifogas de dokument som granskas för länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS-länderna). I denna landsmiljöprofil bör viktiga miljöfrågor identifieras, inklusive sådana som rör biologisk mångfald och viltkött, och den bör följaktligen utgöra en grund för en fortsatt dialog med partnerlandet i syfte att ta itu med problemen. Särskilda kriterier har ännu inte fastställts.

Kommissionen gör inte själv några utvärderingar av fattigdomsnivån, utan använder de som utarbetats av andra givare eller nationella regeringar.

Det är viktigt att konstatera att programplaneringen av medlen, särskilt inom ramen för Europeiska utvecklingsfonden, i stort sett redan var avslutad när parlamentet antog De Rossa-betänkandet, och att utrymmet för åtgärder därmed var relativt begränsat. När det gäller nionde Europeiska utvecklingsfonden anslogs begränsade medel särskilt till miljön. Vid resurstilldelningar läggs vikten på budgetstöd och stöd till sektorsprogram. Särskilda forskningsprojekt med avseende på de problem som tas upp i den skriftliga frågan skulle behöva utvärderas utifrån detta perspektiv. Inom ramen för EU:s sjätte ramprogram för forskning och teknisk utveckling är dessutom ett av arbetsprogrammen särskilt inriktat på biologisk mångfald, och skulle därför kunna användas för forskning avseende viltköttets betydelse. Närmare information om denna politik och om villkoren för deltagande finns på http://europa.eu.int/comm/research/iscp/indexen.html

Det finns emellertid vissa svar på de frågor som ställts inom ramen för de åtgärder som pågår eller som snart kommer att inledas, särskilt programmen för utveckling av alternativ till tjuvjakt (Kongo, Kamerun, Gabon), finansiering av särskilda marknads- och platsundersökningar och inrättandet av ett observatorium, Ecopas (Benin, Niger, Burkina Faso) och Ecofac (sex centralafrikanska länder). När det gäller det sistnämnda pågår förberedelserna för den fjärde fasen som särskilt kommer att ta hänsyn till några av dessa aspekter.

Vidare riktade sig den senaste förslagsinfordran inom ramen för budgetposten för miljön särskilt till förslag som är relevanta för åtgärder inom ramen för åtgärdsplanen för biologisk mångfald i ekonomiskt samarbete och utveckling.

Kommissionen håller med om att naturvård genom avverkningskoncessioner måste utgöra ett centralt inslag för att få bukt med den överdrivna jakten på vilt i tropiska områden (den s.k. bushmeatkrisen). Kommissionen stöder därför Världsnaturfonden med ett bidrag på 1,4 miljoner euro för det arbete som utförs i Gabon tillsammans med privata koncessionsinnehavare i syfte att finna lösningar för att kontrollera jakt och tjuvskytte i privata skogskoncessioner. Dessutom har programmet för skogliga ekosystem i Centralafrika (Ecofac) börjat definiera protokoll för samarbete med den privata sektorn för att ta itu med den ohållbara jakten på viltkött på skogindustrins koncessioner.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/705 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/705

---

(2004/C 88 E/0727)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0682/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Vilt — utvecklingsstrategier

Vilka diskussioner har ägt rum mellan kommissionen och regeringarna i Kamerun och i Ghana beträffande de vägledande åtgärderna för viltkött efter det att Europeiska kommissionen understött efterlevnaden av den afrikanska skogslagstiftningen och ministerförklaringen? Vilket stöd avser kommissionen tillhandahålla dessa länder för att genomföra de vägledande åtgärderna för viltkött och införliva dem i dessa länders utvecklingsstrategier?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

De vägledande åtgärderna för viltkött utgör en del av den förklaring som antogs i samband med att afrikanska initiativet för kontroll av efterlevnaden av skogslagstiftningen och goda styrelseformer på skogsområdet (AFLEG) inleddes i Yaoundé 2003. Det viktigaste syftet med denna förklaring är att stärka styrelseformerna på skogsområdet och att bekämpa olaglig skogsavverkning. Kommissionen har emellertid ännu inte haft några särskilda diskussioner med regeringarna i Ghana och Kamerun om genomförandet av de vägledande åtgärder för viltkött som anges i förklaringen. Utöver det befintliga samarbetet planeras inga särskilda bestämmelser för att hjälpa länderna att genomföra de vägledande åtgärderna för viltkött och införliva dem i sina utvecklingsstrategier.

Kommissionen sörjer emellertid för att initiativet skall följas upp på ett kraftfullt sätt, bl.a. genom finansiellt stöd och dialog med partnerländerna. Dialogen med partnerländerna har inriktats på att uppnå det övergripande målet med förklaringen, nämligen att stärka styrelseformerna på skogsområdet i Afrika. Om detta mål uppnås kommer det i sin tur att leda till att många olika aspekter av skogsförvaltningen i Afrika förbättras, bl.a. den som rör viltkött.

Uppföljningen kräver engagemang från de afrikanska regeringarna, det afrikanska civila samhället och den privata sektorn. Uppföljningsåtgärderna kommer att omfattas av en lös form av central samordning, men tonvikten läggs framför allt på att regeringar och organisationer bidrar på det sätt de finner lämpligt. Kommissionen tillhandahåller tekniskt, politiskt och finansiellt stöd för dessa åtgärder.

I Kamerun finansieras en ”miljö- och skogsgrupp” genom Europeiska utvecklingsfonden för att hjälpa regeringen att ta itu med de frågor som uppstår i samband med skogsförvaltningen och miljön, bl.a. frågan om viltkött.

Kommissionen stöder i ett stort antal andra afrikanska länder regeringen, det civila samhället och lokalbefolkningen för att sörja för en hållbar förvaltning av skyddade områden och skogskoncessioner samt de vilda djurstammar som påträffas där. Detta stöd kommer att ges även i fortsättningen.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/706 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/706

---

(2004/C 88 E/0728)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0687/04

från Marcelino Oreja Arburúa (PPE-DE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Brott mot principen om fri rörlighet för varor

Många mjölkföretag i olika medlemsstater framställer youghurt i enlighet med sina respektive nationella bestämmelser - youghurt som pastöriserats efter fermenteringen, youghurt som behandlats termiskt eller youghurt med lång hållbarhet. Några av dessa företag exporterar sin youghurt till Portugal och ännu fler kan komma att göra så i framtiden. Den pastöriserade youghurten från de olika medlemsstaterna måste anpassas till mottagarlandets regler, i detta fall Portugal, som kräver att beteckningen ”youghurt” byts ut mot ”mjölkbaserad efterrätt”, en beteckning som är totalt irrevelant när det gäller denna produkts egenskaper. Olika beteckning av samma produkt i exportlandet och importlandet leder i detta fall till tillämpning av olika indirekta skattesatser som försvårar rörligheten. I Spanien är dessa skattesatser fem procent för youghurt och 19 procent för den mjölkbaserade efterrätten i fråga, obligatorisk beteckning i Portugal, vilket utgör en åtgärd med liknande effekt. Med tanke på den EG-domstolens omfattande fasta rättspraxis - Cassis de Dijon (dom av den 20 februari 1979 i mål 120/78), Smanor (dom av den 14 juli 1988 i mål 298/87), Deserbais (dom av den 22 september 1988 i mål 286/86), Procureur du Roi mot Dassonville (dom av den 11 juli 1974 i mål 8/74), Rewe (mål 120/76 av den 20 februari 1979), Rau (dom av den 10 november 1982 i mål 261/81) och även Europeiska kommissionen mot Förbundsrepubliken Tyskland (ölmålet) (dom av den 12 mars 1987 i mål 178/84) - måste man dra slutsatsen att det är uppenbart att principen om ömsesidigt erkännande av lagstiftningen i tillverkningslandet överträds eftersom det blir svårare och dyrare att sälja importerad youghurt på grund av extra kostnader för märkning och förpackning, något som dessutom berör konsumenterna som kan bli förvirrade inför en så allmän beteckning som ”mjölkbaserad efterrätt” och en märkning på flera språk där man på de olika språken får motstridig information om egenskaperna hos den produkt som erbjuds.

Kan kommissionen, mot bakgrund av ovanstående, ange om den anser att Portugal åsidosätter en av de skyldigheter som fastställts i fördraget genom att bryta mot principen om fri rörlighet för varor och även mot bestämmelserna i direktiv 2000/13/EG (1) om märkning av livsmedel, framför allt artikel 5 och skälen 2, 6, 8 och 14? Vilken typ av åtgärder kommer kommissionen i så fall att vidta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

I enlighet med EG-domstolens rättspraxis kommer förenligheten mellan det portugisiska kravet på märkning och bestämmelserna i artikel 28 i EG-fördraget att bero på i vilken utsträckning

| — | de nämnda typerna av pastöriserad yoghurt inte har väsentligt annorlunda egenskaper, särskilt när det gäller kvantitet bakterier, än den färska produkten, och |
| --- | --- |

—

de nämnda typerna av pastöriserad yoghurt inte har väsentligt annorlunda egenskaper, särskilt när det gäller kvantitet bakterier, än den färska produkten, och

| — | lämplig märkning är tillräcklig för att informera konsumenterna. |
| --- | --- |

—

lämplig märkning är tillräcklig för att informera konsumenterna.

Kommissionen undersöker behovet att fastställa lagstiftning för yoghurt och yoghurt-liknande produkter som omfattar de aspekter som parlamentsledamoten tar upp.

När denna undersökning har slutförts, vilket torde ske i en nära framtid, kommer kommissionen om den anser det lämpligt och nödvändigt att anta ytterligare lagstiftning, att lägga fram ett förslag till Europaparlamentet och till rådet.

---

(1)  EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/707 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/707

---

(2004/C 88 E/0729)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0708/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Den sista inkomstkällan som gått förlorad för romerna i östra Slovakien och följderna när det gäller stölder, våldsamma sammandrabbningar och migration

| 1. | Känner kommissionen till att romerna i östra Slovakien, som i många områden utgör majoriteten av befolkningen och som under de senaste femton åren i allt högre grad drabbats av arbetslöshet, nu genom indragningar av offentliga bidrag helt och hållit berövats sina inkomstkällor? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att romerna i östra Slovakien, som i många områden utgör majoriteten av befolkningen och som under de senaste femton åren i allt högre grad drabbats av arbetslöshet, nu genom indragningar av offentliga bidrag helt och hållit berövats sina inkomstkällor?

| 2. | Känner kommissionen också till att den förtvivlan som uppstått genom de förlorade inkomsterna nu börjat leda till sammandrabbningar mellan lokalbefolkningen och de massiva polisstyrkorna i området och till plundring av affärer och bensinstationer? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att den förtvivlan som uppstått genom de förlorade inkomsterna nu börjat leda till sammandrabbningar mellan lokalbefolkningen och de massiva polisstyrkorna i området och till plundring av affärer och bensinstationer?

| 3. | Var de besparingar som folkets vrede riktar sig mot en följd av de krav som den slovakiska regeringen måste uppfylla för att landet skall kunna bli medlem i Europeiska unionen den 1 maj 2004, eller är den slovakiska regeringen fri att höja de offentliga bidragen så att orsakerna till oron i samhället snabbt kan undanröjas? |
| --- | --- |

3.

Var de besparingar som folkets vrede riktar sig mot en följd av de krav som den slovakiska regeringen måste uppfylla för att landet skall kunna bli medlem i Europeiska unionen den 1 maj 2004, eller är den slovakiska regeringen fri att höja de offentliga bidragen så att orsakerna till oron i samhället snabbt kan undanröjas?

| 4. | Förväntar sig kommissionen att de nuvarande omständigheterna ökar trycket på romerna i Slovakien att tillfälligt eller till och med varaktigt lämna sina hemorter för att tjäna pengar i Västeuropa? Vad blir följderna när majoriteten av de nuvarande medlemsstaterna nu önskar motverka arbetskraftsinvandring från de nya medlemsstaterna under de första åren efter anslutningen? |
| --- | --- |

4.

Förväntar sig kommissionen att de nuvarande omständigheterna ökar trycket på romerna i Slovakien att tillfälligt eller till och med varaktigt lämna sina hemorter för att tjäna pengar i Västeuropa? Vad blir följderna när majoriteten av de nuvarande medlemsstaterna nu önskar motverka arbetskraftsinvandring från de nya medlemsstaterna under de första åren efter anslutningen?

| 5. | Håller kommissionen med mig om att det under de ytterst svåra omständigheter som romerna nu lever vore ett misstag att förklara oroligheterna med kriminella gruppers närvaro och att det för att lösa problemen är nödvändigt att vidta andra åtgärder än att spärra in de personer som grips i samband med lagöverträdelser? |
| --- | --- |

5.

Håller kommissionen med mig om att det under de ytterst svåra omständigheter som romerna nu lever vore ett misstag att förklara oroligheterna med kriminella gruppers närvaro och att det för att lösa problemen är nödvändigt att vidta andra åtgärder än att spärra in de personer som grips i samband med lagöverträdelser?

| 6. | På vilket sätt kan EU:s politik bidra till att de slovakiska romerna inom en snar framtid får möjligheter till sådana inkomster på sina hemorter att de kan bli kvar där utan att stjäla eller resa sig mot myndigheterna i sin kamp för överlevnad? |
| --- | --- |

6.

På vilket sätt kan EU:s politik bidra till att de slovakiska romerna inom en snar framtid får möjligheter till sådana inkomster på sina hemorter att de kan bli kvar där utan att stjäla eller resa sig mot myndigheterna i sin kamp för överlevnad?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Kommissionen känner till att det har införts ett nytt socialförmånssystem i Slovakien. Detta har lett till en kraftig minskning i utbetalningarna av socialbidrag från och med början av mars 2004. Kommissionen är bekymrad över oron i den romska befolkningsgruppen i östra Slovakien och över rapporterna om plundring. Den följer noga utvecklingen i området.

Kommissionen avvisar naturligtvis generellt all användning av våld som ett sätt att göra anspråk på sociala eller andra förmåner. Den fortsätter att stödja den process för omfattande ekonomiska reformer som den slovakiska regeringen har tagit på sig att genomföra och som på medellång sikt bör kunna leda till högre produktivitetstillväxt och sysselsättning i landet.

Kommissionen har emellertid i samband med ingående kontakter med de slovakiska myndigheterna även uttryckt en förhoppning om att den slovakiska regeringen skyndsamt skall utnyttja alla medel som står till dess förfogande för att nå en skälig och väl avvägd lösning på denna känsliga fråga. Kommissionen har framhållit att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att mildra umbärandena för de fattigaste befolkningsgrupperna, som troligen lider mest av nedskärningarna av de sociala förmånerna. Möjligheterna att finna arbete måste förbättras i de fattigaste delarna av landet, särskilt i östra Slovakien. Kommissionen välkomnar i detta sammanhang det fjortonpunktsdokument om sätt att förbättra situationen för de mest utsatta medborgarna (särskilt romerna) som den slovakiska regeringen nyligen lade fram. De slovakiska myndigheterna har försäkrat kommissionen att de noga kommer att vaka över polisens uppträdande i den östra delen av landet.

Det är förstås, som parlamentsledamoten påpekar, möjligt att romer i Slovakien kan komma att lämna landet tillfälligt eller varaktigt i syfte att förtjäna sitt uppehälle någon annan stans. Det bör emellertid noteras att de nuvarande medlemsstaterna under de två första åren efter de nya medlemsstaternas anslutning kommer att ta emot arbetstagare från dessa stater på grundval av nationella regler snarare än på grundval av gemenskapsregler samt att restriktiva arrangemang i regel kommer att fortsätta att tillämpas.

Kommissionen är fast besluten att stödja de slovakiska myndigheterna i så hög utsträckning den kan, så att denna fråga kan lösas så snart som möjligt. Det finns ingen lösning på kort sikt på problemet med sysselsättning för romerna i östra Slovakien, men med hjälp av på en integreringsstrategi grundade program inom ramen för strukturfonderna kommer deras ekonomiska och sociala situation säkerligen att kunna förbättras och kommer det att kunna skapas ytterligare arbeten som kan komma den romska befolkningsgruppen till godo.

Frågan om romerna tas upp särskilt i gemenskapens stödram för Slovakien, med hjälp av vilken problemet med romernas marginalisering kommer att angripas via en strategi för integrering som omfattar bl.a. utveckling av vissa bostadsområden och förbättring av utbildningen, sjukvården, vatten- och avloppssystemen och väginfrastrukturen. EU kommer att stå för 80 % av kostnaderna för vissa åtgärder (taket för medfinansiering av offentliga utgifter är vanligtvis 75 %). Målet är att inleda en process för förbättring av levnads- och arbetsvillkoren och att särskilt via en integrerad hållning i fråga om utbildning och rådgivning hjälpa till att öppna möjligheter i synnerhet för unga människor. Kommissionen och de slovakiska myndigheterna arbetar på att inrätta en underkommitté för romska frågor till övervakningskommittén för gemenskapens stödram. Tanken är att denna underkommitté skall ge råd i fråga om finansiering av projekt på detta område i Slovakien.

För övrigt stöds via Europeiska socialfonden program som öppnar vägar till sysselsättning för missgynnade grupper, av vilka många tillhör den romska minoriteten. Dessa program torde leda till varaktiga anställningar på sikt för deltagarna, men inkomstsituationen för dessa förbättras redan från början genom att det beviljas en ”aktiveringspremie”. Den slovakiska regeringen förbereder dessutom ett stipendieprogram för elever från missgynnade grupper. Genom detta program kommer romska barns deltagande i sekundärutbildning att främjas och kommer elevernas familjer att få ytterligare finansiella medel. Programmet kommer troligen att inledas i maj 2004 och kommer att medfinansieras via Europeiska socialfonden.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/709 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/709

---

(2004/C 88 E/0730)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0721/04

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Benes-dekret nr 33/1945, fallet Hugo Salm

Under tiden före beslutsfattandet om Republiken Tjeckiens anslutning till Europeiska unionen fördes det en brett upplagd offentlig debatt om huruvida ”Benes-dekreten” hade rättsverkan, eftersom de på grund av sina diskriminerande inverkningar inte var förenliga med gemenskapsrätten.

I en resolution från det tjeckiska nationalrådet i april 2002 sades det om Benes-dekreten att det ”i dag inte kunde uppstå några nya rättsförhållanden på grundval av dem”. Inte minst av denna orsak förklarades det också från kommissionens sida, att Benes-dekreten inte utgjorde något hinder för Tjeckiens anslutning till EU.

I det föreliggande fallet handlar det om arvingarna till fursten Hugo Salm.

Högsta förvaltningsdomstolen i Republiken Tjeckien bekräftade i november 2003 ett beslut som den tjeckiske inrikesministern Stanislav Gross på våren fattat utgående från Benes-dekret nr 33/1945.

Med stöd av dekret nr 33 av den 2 augusti 1945”fråntogs alla tjeckoslovakiska medborgare av tysk eller ungersk nationalitet sitt medborgarskap”, med undantag för dem som kunde bevisa att de förblivit lojala mot den tjeckoslovakiska republiken.

Med utslaget från högsta förvaltningsdomstolen bekräftas det att dekreten, nu liksom förr, tjänar till grund för skapandet av nya rättsförhållanden.

Av ovannämnda anledning tillåter jag mig ställa följande frågor:

| 1. | Hur ser kommissionen på att det fattats ett beslut på grundval av Benes-dekret nr 33, som egentligen uttryckligen försatts ur kraft? |
| --- | --- |

1.

Hur ser kommissionen på att det fattats ett beslut på grundval av Benes-dekret nr 33, som egentligen uttryckligen försatts ur kraft?

| 2. | Anser kommissionen, mot bakgrund av Tjeckiens förestående anslutning till EU, att detta beslut som fattats av den tjeckiske inrikesministern går att förena med gemenskapsrätten, när ju det tjeckiska nationalrådet förklarat att det inte kommer att skapas några nya rättsförhållanden på grundval av Benes-dekreten och kommissionen hänvisar till detta vid sitt beslutsfattande? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen, mot bakgrund av Tjeckiens förestående anslutning till EU, att detta beslut som fattats av den tjeckiske inrikesministern går att förena med gemenskapsrätten, när ju det tjeckiska nationalrådet förklarat att det inte kommer att skapas några nya rättsförhållanden på grundval av Benes-dekreten och kommissionen hänvisar till detta vid sitt beslutsfattande?

| 3. | Vilka åtgärder avser kommissionen vidta? |
| --- | --- |

3.

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Kommissionen har nyligen tagit emot det beslut som Tjeckiens högsta förvaltningsdomstol fattade den 27 november 2003 och som parlamentsledamoten hänvisar till. Kommissionen har ännu inte gjort någon grundlig juridisk undersökning av beslutet. Eftersom parlamentet har rätt till ett snabbt svar och på grundval av en preliminär undersökning och en ännu ej auktoriserad översättning, kan kommissionen konstatera följande:

Den 14 oktober 2002 lade kommissionen fram sina slutsatser (Summary Findings) av en grundlig undersökning av relevanta tjeckoslovakiska presidentdekret från 1945 och 1946 och därmed sammanhängande lagstiftning om återlämnande. Resultatet var tydligt; nya expropriationer kan inte göras i dag med stöd av dekreten. Domstolens beslut av den 27 november 2003 motsäger inte dessa slutsatser, utan bekräftar dem.

Domstolens beslut är inte en ny tillämpning av dekretet i fråga och det skapar inte heller några nya rättsförhållanden. Det är viktigt att inse att domstolen inte tog ställning till huruvida den sökande (den avlidne fursten Hugo Salm) var tjeckoslovakisk medborgare, vilket står utom allt tvivel. Domstolen undersökte endast om den sökande hade behållit sitt tjeckoslovakiska medborgarskap 1945 enligt då gällande lag, dvs. dekret 33/1945 som de klagande åberopade. Utöver juridiska och procedurmässiga överväganden var domstolen tvungen att fastställa vissa historiska fakta. Domstolen beslutade varken om att medborgarskapet skulle hävas på nytt, eller om ny expropriation.

Domstolen hänvisade till författningsdomstolens avgörande i ett annat mål (mål 114/96) enligt vilket myndigheterna beordrades (med hänvisning till att personen i fråga inte hade fråntagits sitt medborgarskap) att genomföra ett administrativt förfarande enligt dekretet som inleddes efter kriget och aldrig avslutades under kommunistregimen. Ett sådant avgörande är fullt möjligt eftersom förfarandet för att bestämma huruvida en person hade sitt medborgarskap vid en viss tidpunkt styrs av de regler som gällde vid den tidpunkt då personen i fråga antingen fick eller förlorade sitt medborgarskap. Detta betyder inte alls att samma regler gäller i dag och att de kan användas för att häva ett medborgarskap. Tvärtom är det till fördel för dem som föll offer för dekretet att en sådan historisk undersökning kan göras: om slutsatsen är att dekretet tillämpades felaktigt vid den tidpunkten kan en tidigare administrativ handling ogiltig-förklaras. Medborgarskap kan alltså bekräftas retroaktivt och egendom ges tillbaka, men medborgarskap kan inte hävas genom en ny rättsakt baserat på dekretet. Domstolen ansåg att även om dekret nr 33/1945 upphävdes 1949 så gäller bestämmelserna om behållande av medborgarskap, dvs. de bestämmelser som gynnade medborgarna, fortfarande och kan åberopas av dem som drabbats av att presidentdekretet till-lämpats felaktigt.

Med utgångspunkt i en preliminär undersökning anser kommissionen att beslutet i fråga varken står i strid med gemenskapsrätten eller med rättssäkerheten eftersom det har gjorts en seriös och saklig undersökning av fakta.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/710 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/710

---

(2004/C 88 E/0731)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0756/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Konsekvenser av integrationen av de europeiska finansmarknaderna på det nationella och regionala planet

Har kommissionen låtit utföra några undersökningar för att utvärdera konsekvenserna för de nationella och regionala marknaderna av de strukturändringar som den nya gemenskapslagstiftningen fört med sig för sektorn finansiella tjänster, framför allt i form av att regionala finanscentrum försvagats jämfört med nationella sådana?

Föreligger det inte en risk för att de finansiella transaktionerna på lång sikt skall koncentreras till ett begränsat antal orter (3 eller 4) i Europa?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Även om kommissionen inte har genomfört några systematiska studier för att besvara frågan om konsekvenserna av den nya lagstiftningen om finansiella tjänster på de nationella och regionala finansmarknaderna, har vissa lagförslag åtföljts av studier (t.ex. studier om tilläggspensioner som finns tillgängliga på hemsidan för Generaldirektoratet för den inre marknaden, bedömningar av konsekvenserna av det kommande försäkringsdirektivet och kapitalkravsdirektivet, som kommer att offentliggöras i samband med att kommissionen lägger fram sitt förslag, osv.) eller bedömningar av ett specifikt marknadssegment utifrån situationen i hela EU (t.ex. studien ”Creating an internal market for the Banking industry: an estimate on the structural changes induced by the deregulation and the single currency”).

Utöver dessa specifika studier- och konsekvensbedömningar är den allmänna strategin att man i samband med förslag till lagstiftning om finansiella tjänster har omfattande samråd med berörda parter innan lagstiftningsförslagen slutgiltigt fastställts. Tack vare ett sådant förfarande kan man avgöra huruvida en specifik lagstiftningsåtgärd kan ha en negativ inverkan på ett specifikt regionalt eller nationellt marknadssegment. Dessutom avser kommissionen att i framtiden lägga större vikt vid bedömningen av vilka konsekvenser enkilda lagstiftningsförslag får på specifika marknadssegment.

I en studie som beställts av Generaldirektoratet för ekonomi och finans (1) dras slutsatsen att alla medlemsstater skulle få del av fördelarna med mer integrerade finansmarknader i EU, även om dessa fördelar inte skulle fördela sig jämnt. Medan industrisektorerna i vissa medlemsstater skulle tjäna mer på att få tillträde till de finansiella marknaderna i utlandet, skulle finanssektorn i relativa termer gynnas i andra medlemsstater till följd av en ökad efterfrågan.

Under våren 2004 kommer kommissionen att lägga fram en första årsrapport om integrationsnivån i EU:s finanssystem. Av denna rapport framgår tydligt att allteftersom integrationen fortsätter, växer naturliga regionala kluster fram (också över gränserna), medan andra marknader som en följd därav kan bli mindre viktiga. Det kan inte på förhand uteslutas att den fördjupde integrationen leder till större marknads-koncentration, men man kan vänta sig att de regionala och nationella marknaderna slutligen omorganiseras på ett sådant sätt att de kan skörda frukterna av mer integrerade och rörliga marknader.

---

(1)  Financial Market Integration, Corporate Financing and Economic Growth, av Mariassunta Giannetti, Luigi Guiso, Tullio Jappelli, Mario Padula och Marco Pagano (2002).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/711 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/711

---

(2004/C 88 E/0732)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0811/04

från Enrique Monsonís Domingo (ELDR) och Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Skadedjur i citrusfrukter

Europeiska unionens gränser släpper igenom stora mängder citrusprodukter från tredje länder på grund av svaga kontroller i samband med inspektionerna och brist på inspektörer som är specialiserade på skadedjur.

Förra sommaren (2003) upptäcktes endast i Spanien skadedjur med ursprung i Brasilien och Argentina. Under den förra citrusfruktsäsongen importerades ungefär 190 000 ton citrusfrukter från tredje länder, till en stor del från Argentina (59 000 ton) och Brasilien (25 000 ton). Vid inspektionerna upptäcktes tre typer av karantänssjukdomar som inte förekommer inom den europeiska citrusfruktodlingen: Xanthomonas axonopodis pv. Citri, som förorsakar kräfta hos citrusfrukter, Guignardia citricarpa, som förorsakar så kallade svarta ränder på fruktskalet och slutligen upptäcktes även svampen Elsinoe spp.

Av citrusfrukterna från Argentina kasserades totalt 993 ton och av frukterna från Brasilien 2 226 ton. Inspektionerna i Spanien resulterade i att 83 kasserade partier frukt sändes tillbaka till dessa länder. Slutligen förbjöd det spanska ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel, genom beslut APA/3151/2003 av den 12 november, import av citrusfrukter från dessa två länder. En begäran om utvidgning av detta förbud till att gälla hela Europeiska unionen har lämnats in till den europeiska kommittén för växtskydd, som verkar ha för avsikt att fatta ett beslut i frågan den 22-23 mars 2004.

Kan kommissionen uppge om det finns planer på att sätta stopp för EU-import av citrusfrukter från Argentina och Brasilien inför nästa citrusfruktsäsong på södra halvklotet? Eller har man, om denna import inte skulle förbjudas, för avsikt att tillämpa ett särskilt importprotokoll? Om ett importprotokoll antas, kommer man då att kräva en kontroll i ursprungslandet under medverkan av europeiska inspektörer och inrättandet av ett system för spårning? Vilka åtgärder planerar man att vidta för att undvika att skadedjur och karantänssjukdomar kommer in i Europeiska unionen? Har man för avsikt att utse särskilda hamnar för import av frukt och grönsaker från tredje länder, och se till att det i dessa hamnar finns inspektörer som är specialiserade på de nämnda skadedjuren och/eller sjukdomarna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att den för närvarande inte planerar att stoppa unionens import av argentinska och brasilianska citrusfrukter inför nästa regleringsår.

Vid mötet i mars 2004 i Ständiga kommittén för växtskydd lade kommissionen fram ett förslag till beslut för medlemsstaterna med tillfälliga nödåtgärder för vissa citrusfrukter från Argentina och Brasilien. Förslaget till beslut motsvarar det ”särskilda importprotokoll” som parlamentsledamoten talar om.

De viktigaste delarna i detta förslag, som nämnda kommitté just har yttrat sig positivt om och som kommissionen kommer att anta, kan sammanfattas på följande sätt: Frukter av sorten Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av dessa sorter (hädanefter kallade citrusfrukter) som kommer från Argentina eller Brasilien får endast föras in på EU:s territorium om de uppfyller vissa särskilda krav, nämligen något av följande två villkor:

| — | kommer från ett område som är konstaterat fritt från Xanthomonas campestris eller Guignardia citricarpa, vilket skall nämnas i sundhetscertifikatet. |
| --- | --- |

—

kommer från ett område som är konstaterat fritt från Xanthomonas campestris eller Guignardia citricarpa, vilket skall nämnas i sundhetscertifikatet.

| — | Inga symptom på dessa två sjukdomar har i samband med en officiell kontroll konstaterats på produktionsplatsen sedan den senaste växtcykeln inleddes. För detta ändamål skall produktionsplats, förpackningsanläggningar, exportörer och alla andra aktörer som hanterar frukten registreras officiellt. När det gäller Xanthomonas campestris gäller ytterligare ett villkor utöver dessa två, nämligen att den frukt som skördats på produktionsplatsen inte får innehålla denna skadliga organism, vilket skall verifieras genom lämpliga tester enligt en officiell ordning för kontroll och undersökning, och att dessa frukter har behandlats på lämpligt sätt, en behandling som skall nämnas i sundhetsintyget. |
| --- | --- |

—

Inga symptom på dessa två sjukdomar har i samband med en officiell kontroll konstaterats på produktionsplatsen sedan den senaste växtcykeln inleddes. För detta ändamål skall produktionsplats, förpackningsanläggningar, exportörer och alla andra aktörer som hanterar frukten registreras officiellt. När det gäller Xanthomonas campestris gäller ytterligare ett villkor utöver dessa två, nämligen att den frukt som skördats på produktionsplatsen inte får innehålla denna skadliga organism, vilket skall verifieras genom lämpliga tester enligt en officiell ordning för kontroll och undersökning, och att dessa frukter har behandlats på lämpligt sätt, en behandling som skall nämnas i sundhetsintyget.

Citrusfrukterna i fråga får dessutom endast föras in i unionen om de ingår i ett produktionssystem som garanterar att frukten kan spåras från produktionsplats till platsen för export till EU. En beskrivning av detta produktionssystem skall lämnas till kommissionen.

Varje medlemsstat som importerar citrusfrukter från Argentina eller Brasilien måste dessutom ge kommissionen och andra medlemsstater en detaljerad teknisk rapport över resultaten av växtskydds-kontrollerna av dessa citrusfrukter. Kommissionen kommer att övervaka situationen regelbundet under hela exportåret 2004. Om de föreskrivna åtgärderna inte är tillräckliga för att förhindra att sjukdomarna i fråga kommer in i EU eller om dessa åtgärder inte vidtas, kan kommissionen vidta striktare åtgärder eller ersättningsåtgärder, enligt gällande växtskyddslagstiftning (artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG (1)).

Enligt kommissionen bör de föreslagna åtgärderna begränsa, så långt det är möjligt, införseln av parasiter och karantänsjukdomar hos citrusfrukter till EU.

I förslaget föreskrivs inte att inspektörer vid kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor skall göra ursprungskontroller. Man kan däremot tänka sig att dessa inspektörer inom kort gör en inspektionsresa i dessa två länder utanför unionen, för att granska villkoren för produktion och export av de berörda citrusfrukterna till EU samt kontrollera att dessa länder tillämpar det nya systemet, som inrättas med det nämnda förslaget till beslut.

I förslaget föreskrivs inte heller att särskilda europeiska hamnar skall utses för specialiserade inspektioner av frukt och grönsaker från tredje land.

---

(1)  Rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen, EGT L 169, 10.7.2000, senast ändrat genom kommissionens direktiv 2003/116/EG, EUT L 321, 6.12.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/712 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/712

---

(2004/C 88 E/0733)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0841/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Kvinnlig könsstympning

Fler än hundra miljoner kvinnor i världen har utsatts för grov könsstympning. Varje år utsätts 2,5 miljoner kvinnor för en rad olika barbariska handlingar. Ett stort antal tonåringar dör till följd av sådana handlingar. I EU utförs dessa könsstympningar, som drabbar kvinnan såväl fysiskt som psykiskt, i en alltmer oroväckande utsträckning. Könsstympning strider mot de mänskliga rättigheterna och den mänskliga värdigheten, och mot alla de lagar som reglerar skyddet för den fysiska integriteten.

Kan kommissionen ange varför den 8 mars inte har utropats till en dag för kampen mot kvinnlig könsstympning?

Kan kommissionen också ange varför det inte har utarbetats något direktiv med bestämmelser om förbud mot kvinnlig könsstympning och om spridning av korrekt information om sådan könsstympning, i synnerhet till de invandrare som kommer från länder där könsstympning fortfarande är tillåtet?

Kan kommissionen slutligen ange varför det inte har införts en bindande klausul i handels- och samarbetsavtalen med regeringarna i dessa länder, om att de skall bekämpa kvinnlig könsstympning i sina respektive länder?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Kommissionen och det internationella samfundet har erkänt kvinnlig könsstympning som ett grovt brott mot kvinnors mänskliga rättigheter (handlingsprogrammet från Beijingkonferensen och konventionen mot alla former av diskriminering mot kvinnor).

Det är emellertid bara i tre europeiska länder - Sverige, Storbritannien och Norge - som det finns särskilda lagar som förbjuder alla eller vissa form av kvinnlig könsstympning. Sverige införde lagstiftning på området för så länge sedan som 1982. Storbritannien förbjöd seden 1985 genom att anta lagen om förbud mot omskärning av kvinnor. Norge följde dessa länders exempel 1998. I resten av medlemsstaterna finns det bara allmänna lagar som förbjuder allvarlig kroppsskada utan att särskilt hänvisa till kvinnlig könsstympning.

Det är en grundläggande uppgift för kommissionen att främja och försvara unionens värderingar som bygger på rättvisa, jämlikhet mellan kvinnor och män och mänskliga rättigheter. Därför kan den inte inom unionen eller någon annanstans i världen tolerera seder som kvinnlig könsstympning, som inte har sin plats i ett modernt samhälle och som, framför allt, underkuvar kvinnor.

Kommissionen anser att kvinnlig könsstympning endast kommer att försvinna om människor, även kvinnor, blir övertygade om de kan upphöra med denna sedvänja utan att det påverkar närliggande aspekter av den egna kulturen. Kommissionen anser att det för detta ändamål behövs insatser på flera plan, bland annat utbildning av hälso- och socialarbetare. Spridning av lämplig information som framhåller de farliga följderna för hälsan är också viktigt.

Kommissionens Daphneprogram för bekämpning av våld mot barn, ungdomar och kvinnor (2000-2003) gjorde kvinnlig könsstympning till en prioritet i sitt årliga program (och inbjudan att lämna förslag) två år i rad 2001 och 2002. Detta resulterade i finansiering av tio projekt på detta område, varav sex under en tvåårsperiod, vilket betyder att problemet kommer att tas itu med på djupet genom dessa åtgärder. Åtgärderna innebär europeisk finansiering på över 1,6 miljoner euro.

Genom att använda Daphneprogrammet för att bekämpa denna företeelse ges organisationer på gräsrotsnivå möjlighet att samarbeta med varandra, men också med den akademiska världen och myndigheterna, för att motverka problemet på fältet och oftast med direkt deltagande av offren. Daphne II-programmet (2004-2008) kommer att godkännas snart och kampen kommer att fortsätta genom detta.

Det övergripande internationella temat för den 8 mars (Internationella kvinnodagen) väljs av FN. Kommissionen väljer också ett särskilt tema för den 8 mars varje år. År 2003 var det kvinnlig könsstympning, men det finns inga planer på att upprepa detta tema varje år.

Den stora majoriteten av könsstympningar i världen utförs i utvecklingsländer och inte i Europa. Kommissionen erkänner detta och i del 3 av Cotonouavtalet, som handlar om samarbetsstrategier, krävs det att särskild uppmärksamhet riktas mot att integrera befolkningsfrågor i utvecklingsstrategierna i syfte att förbättra reproduktiv hälsa, primärhälsovård, familjeplanering samt för att förebygga könsstympning av kvinnor (artikel 25.1 c). I förhandlingarna med staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) tar vi upp prioriteringar rörande hälsa och rättigheter i sexuellt och reproduktivt hänseende, bland annat kvinnlig könsstympning, och kommer att fortsätta med det. Många länder tar redan steg mot att förbjuda kvinnlig könsstympning i lag - bland annat genom att anta lämplig lagstiftning och anordna lämpliga utbildningsprogram. Kommissionen tror på en taktik som bygger på dialog och samarbete och den tror inte att en bindande klausul i handels- och samarbetsavtal som ålägger länder att vidta åtgärder skulle hjälpa.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/714 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/714

---

(2004/C 88 E/0734)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0853/04

från Terence Wynn (PSE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Ny förordning om export och försändelse av socker från de yttersta randområdena

Kommissionen skall den 20 januari i år ha lagt fram ett förslag för förvaltningskommittén för handel om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 20/2002 (1). Ändringarna gäller godkännanden av export och försändelser av produkter från de yttersta randområdena som omfattas av POSEI (program avsett att främja lokala jordbruksprodukter och viss livsmedelsförsörjning).

Madeira tas i detta förslag upp i samband med ett antal produkter, trots att Madeira inte har någon inhemsk produktion eller raffinering av socker.

Azorerna, som har en aktiv sockerproduktion och raffineringsindustri, kommer däremot att förbjudas att exportera sina lokala hantverksprodukter i vilka socker används, som likör, mjölkprodukter och marmelad, till Förenta staterna och Kanada (Azorernas traditionella marknader), eller att försända dem till de europeiska marknaderna.

Skulle ni instämma i de föregående offentliga förklaringarna av en ledamot i Europaparlamentet, som företräder Azorerna, enligt vilka kommissionen fortsätter att ha en negativ inställning till sockertillverkarna på Azorerna?

Kan ni bekräfta att Madeira normalt försörjs genom filialer till eller företag som är associerade med British Sugar?

Kan kommissionen bekräfta att en filial till British Sugar försökte, och misslyckades med, att ta över kontrollen av den enda producenten och raffinaderiet av socker på Azorerna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Den 16 mars 2004 antog kommissionen förordning (EG) nr 489/2004 om ändring av förordning (EG) nr 20/2002 om tillämpningsföreskrifter för de särskilda försörjningsordningar för de yttersta randområdena som inrättas genom rådets förordningar (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001 och (EG) nr 1454/2001 (2).

Genom denna förordning fullgjorde kommissionen reformen av Posei-ordningarna från 2001 genom att fastställa på vilka villkor produkter som bearbetats i de franska och portugisiska yttersta randområdena får exporteras inom ramen för den regionala handeln.

Mot bakgrund av ovanstående kan kommissionen ge parlamentsledamoten följande svar:

| 1) | Omfattningen av kommissionens bestämmelser begränsas till genomförandet av bestämmelserna i fördraget och rådets förordningar på området.
  När det gäller den diskriminering som Azorerna sägs utsättas för och som istället gynnar Madeira vill kommissionen framhålla följande:






  a) | Sedan början av 2002 har kommissionen flera gånger frågat de berörda medlemsstaternas ständiga representationer (Frankrike och Portugal) vilka varor de avser exportera till vilka tredje länder inom ramen för den regionala handeln. Genom förteckningarna över produkter i bilagorna II och III till förordning (EG) nr 489/2004 tillmötesgås medlemsstaternas önskningar utan ändringar. |
| --- | --- | --- |

1)

Omfattningen av kommissionens bestämmelser begränsas till genomförandet av bestämmelserna i fördraget och rådets förordningar på området.

När det gäller den diskriminering som Azorerna sägs utsättas för och som istället gynnar Madeira vill kommissionen framhålla följande:

a)

Sedan början av 2002 har kommissionen flera gånger frågat de berörda medlemsstaternas ständiga representationer (Frankrike och Portugal) vilka varor de avser exportera till vilka tredje länder inom ramen för den regionala handeln. Genom förteckningarna över produkter i bilagorna II och III till förordning (EG) nr 489/2004 tillmötesgås medlemsstaternas önskningar utan ändringar.

| b) | Den ändring som gjordes genom förordning (EG) nr 489/2004 förbjuder inte på något sätt export till USA eller Kanada av produkter där det ingår socker, mejeriprodukter eller andra jordbruksprodukter som framställts lokalt. Det har alltid varit och är fortfarande fritt att exportera dessa varor till alla destinationer. |
| --- | --- |

b)

Den ändring som gjordes genom förordning (EG) nr 489/2004 förbjuder inte på något sätt export till USA eller Kanada av produkter där det ingår socker, mejeriprodukter eller andra jordbruksprodukter som framställts lokalt. Det har alltid varit och är fortfarande fritt att exportera dessa varor till alla destinationer.

| 2) | Kommissionen känner inte till vilka företag som försörjer de yttersta randområdena inom ramen för den särskilda försörjningsordningen. Det rör sig om anonyma och aggregerade uppgifter som kommissionen får in från medlemsstaterna när det gäller översynen av ordningen. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen känner inte till vilka företag som försörjer de yttersta randområdena inom ramen för den särskilda försörjningsordningen. Det rör sig om anonyma och aggregerade uppgifter som kommissionen får in från medlemsstaterna när det gäller översynen av ordningen.

| 3) | Kommissionen har inte heller några uppgifter om pågående förhandlingar om överlåtelse av aktier i livsmedelsindustrin i de yttersta randområdena. Översynen av sådana eventuella förhandlingar faller inte inom den behörighet som fördraget eller sekundärrätten ger kommissionen. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen har inte heller några uppgifter om pågående förhandlingar om överlåtelse av aktier i livsmedelsindustrin i de yttersta randområdena. Översynen av sådana eventuella förhandlingar faller inte inom den behörighet som fördraget eller sekundärrätten ger kommissionen.

---

(1)  EGT L 8, 11.1.2002, s. 1.

(2)  EUT L 79, 17.3.2004.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/715 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/715

---

(2004/C 88 E/0735)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0877/04

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Konfliktlösning i Sudan

Kriget i Sudan har kostat miljoner människor livet och lett till att miljoner fördrivits från sina hem. Nu finns det hopp om ett slut på konflikten. Det skulle bidra oerhört till att fredsförhandlingarna lyckades om det fanns en opartisk medlare. En fredlig lösning på konflikten i Sudan förutsätter att alla folkgrupper i landet får medverka, framför allt de stammar som befinner sig långt borta från beslutsfattandet och maktens centrum.

Kunde kommissionen tänka sig att fungera som en sådan opartisk medlare vid fredsförhandlingarna? Kunde kommissionen gå med på att ställa resurser till förfogande för att uppnå en lyckosam och varaktig fred i regionen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Fredssamtalen mellan Sudans regering och SPLM/A (1) har pågått till och från sedan 1993 under ledning av den mellanstatliga myndigheten för utveckling (IGAD). Till en början fick endast företrädare för denna regionala organisation från Afrikas horn ingå i observatörsgruppen, men i mitten av 2002 utökades denna grupp till att omfatta även ”Sudantrojkan” (Norge, Storbritannien och Förenta staterna) och därefter den ”utökade trojkan”, bestående av Italien, Norge, Storbritannien, Förenta staterna, FN och Afrikanska unionen. Först under detta samarbete mellan Sudans grannar och några av de viktigaste internationella aktörerna har det kunnat göras betydande framsteg. Under de senaste två åren har det förhandlats fram en rad dokument som kan betraktas som byggstenar i ett vittomspännande avtal, framför allt Machakos-protokollet (20 juli 2002), ett avtal om säkerhetsordningar (25 september 2003) och ett avtal om fördelning av rikedomar (7 januari 2004). Ett samförståndsavtal om upphörande av fientligheterna undertecknades 2002 och sedan dess har striderna upphört i södra Sudan, med undantag för mindre sammandrabbningar särskilt mellan den regeringsvänliga milisen (SSDF) och SPLM/A.

Det har i samband med andra konflikter visat sig att en gemensam och samordnad insats av de viktigaste externa aktörerna ofta ger bättre resultat än en enda medlares insats. De nuvarande fredsförhandlingarna i Sudan under ledning av IGAD överensstämmer med konceptet om omfattande deltagande från externa aktörer och har gett betydande resultat. Den pågående fredsprocessen är för övrigt uppdelad i två faser. Den första inbegriper de två främsta stridande parterna och kommer att avslutas med ett övergripande avtal, medan den andra kommer att utformas som en process där samtliga berörda politiska och sociala aktörer i Sudan får delta i översynen av författningen och en gradvis demokratisering. Den andra fasen avses äga rum under en sex och ett halvt år lång övergångsperiod.

Externa aktörers deltagande kan aldrig ersätta parternas genuina vilja att nå en fredlig lösning på konflikten. Det faktum att fredsprocessen i Sudan ofta går i stå ger ibland anledning att tvivla på att de två främsta stridande parterna, Sudans regering och SPLM/A, har denna vilja. De berörda externa aktörerna måste vara tålmodiga och utöva ett ständigt och väl avvägt tryck på parterna för att föra förhandlingarna framåt.

Kommissionen ger såväl ekonomiskt som politiskt stöd till den IGAD-ledda fredsprocessen och till kontroll- och övervakningsgruppen, dvs. den mekanism som upprättats för att övervaka upphörandet av fientligheterna (1,5 miljoner euro från mekanismen för akuta ingripanden). Den överväger också att genom denna mekanism stödja förhandlingar om eldupphör mellan de stridande parterna i Darfur i västra Sudan, där en allvarlig väpnad konflikt utbröt i början av 2003. Konflikten utspelade sig till en början i skuggan av den långvariga konflikten i södra Sudan, men har nyligen trappats upp så att den nu har blivit den näst allvarligaste humanitära krisen på Afrikas horn och i östra Afrika.

Utvecklingssamarbetet med Sudan avbröts 1990 efter ”statskuppen” och försämringen av situationen beträffande de politiska och mänskliga rättigheterna. Samarbetet kommer att återupptas om och när det undertecknas ett fredsavtal mellan Sudans regering och SPLM/A. De förberedande åtgärder som påbörjats finansieras emellertid från ett antal olika budgetposter och inom ramen för programmet ”Humanitarian Plus” (18 miljoner euro). Dessutom har två programdokument slutförts, ett om återanpassning och kapacitetsuppbyggnad (52 miljoner euro, sjätte Europeiska utvecklingsfonden) och ett med inriktning på tryggad livsmedelsförsörjning som finansieras genom Stabex (191 miljoner euro). Tillsammans med anslaget från nionde Europeiska utvecklingsfonden (135 miljoner euro från budgetram A, 20 miljoner euro från budgetram B) utgör dessa program den ”fredsåterbäring” som kommer att ställas till Sudans förfogande när ett vittomspännande fredsavtal undertecknas och genomförs.

---

(1)  Sudan Peoples”Liberation Movement and Sudan Peoples” Liberation Army.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/716 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/716

---

(2004/C 88 E/0736)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0901/04

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Behandling av djur på kreatursmarknader

Kan kommissionen upplysa om vilka överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i fördraget som inletts mot medlemsstater när det gäller felaktig tillämpning av EU:s bestämmelser om djurskydd?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Behandlingen av djur på kreatursmarknader regleras av den nuvarande EG-lagstiftningen endast i den mån den faller inom ramen för rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport (1), ändrat genom direktiv 95/29/EG (2).

Transporten av djur till en kreatursmarknad och avlastningen av dem på marknaden omfattas av direktivet, om transporten till marknaden är längre än 50 kilometer, men när djuren väl överlämnats av transportören är direktivet inte tillämpligt på djurens situation förrän pålastningen för resan från marknaden påbörjas.

Kommissionens förslag till en ny förordning om skydd av djur vid transport syftar i synnerhet till att utvidga skyddet i EG-lagstiftningen till att omfatta djur på marknader. Den personal som hanterar djuren på marknaderna kommer att behöva genomgå nödvändig utbildning. Arrangörerna av kreatursmarknaderna kommer att vara ansvariga för att säkerställa att hänsyn tas till djurens välfärd medan de är på marknaden, samt under på- och avlastning. Arrangörerna kommer också att ansvara för att införa och övervaka lämpliga förfaranden för att säkerställa att relevanta regler iakttas inom deras anläggningar.

Överträdelseförfaranden inleddes mot Belgien år 2000 i samband med (bland annat) allvarliga brister i djurskyddet i samband med på- och avlastning av djur på en kreatursmarknad.

Efter ytterligare händelser ändrade Belgien sin lagstiftning och antog strikta förfaranden för att främja efterlevnaden, inbegripet åtal mot dem som ansågs vara ansvariga för några av händelserna. Efter rapporter från kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor, av vilka det framgick att situationen förbättrats, beslöt kommissionen senare att inte gå vidare med överträdelseförfarandet.

Kommissionen har under de senaste åren också uppmärksammats på andra fall där djur påståtts bli dåligt behandlade på kreatursmarknader i några andra medlemsstater, men efter det att kommissionen ingripit har åtgärder i de flesta fall vidtagits för att förbättra situationen. Det har inte ansetts vara nödvändigt att inleda överträdelseförfaranden avseende dessa händelser.

När det gäller kommissionens allmänna ståndpunkt om inledandet av överträdelseförfaranden vid överträdelser av EG-lagstiftningen om djurskydd, hänvisas parlamentsledamoten till svaret på den skriftliga frågan E-2884/02 från Erik Meijer av den 20 november 2002 (3).

---

(1)  EGT L 340, 11.12.1991.

(2)  EGT L 148, 30.6.1995.

(3)  EUT C 155 E, 3.7.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/717 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/717

---

(2004/C 88 E/0737)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0921/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Israels kärnvapen

Kan kommissionen redogöra för sin ståndpunkt vad gäller faktumet att Israel inte undertecknat icke-spridningsavtalet och att FN:s kärnvapenväktare Internationella atomenergiorganet (IAEA) inte granskat Israels kärnvapenprogram?

Vilka åtgärder vidtar kommissionen och medlemsstaterna för att skapa en kärnvapenfri zon i Mellanöstern?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Enskilda länder avgör själva huruvida de skall underteckna icke-spridningsfördraget.

EU:s i december 2003 antagna strategi mot spridning av massförstörelsevapen återspeglar den mycket stora betydelse unionen fäster vid multilaterala fördrag och konventioner om icke-spridning och nedrustning. En av åtgärderna inom ramen för strategin rör diplomatiska de marscher för att främja anslutning till och efterlevnad och universalisering av fördrag och konventioner. EU och kommissionen tar varje tillfälle i akt att påminna Israel om betydelsen av förtroendeskapande åtgärder på regional nivå.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/718 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/718

---

(2004/C 88 E/0738)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0956/04

från Brian Crowley (UEN) till kommissionen

(23 mars 2004)

Ämne:   Frikoppling, pensionerade jordbrukare och familjer

Kan kommissionen bekräfta att den har mottagit en besvärsskrivelse från västra Corks sammanslutning av pensionerade jordbrukare om de skadliga följderna av frikoppling för återbördandet av arrenderad mark? Inser kommissionen att dessa jordbrukares rättigheter - som i god tro gick i förtida pension - att överlämna denna mark till sina söner och döttrar såsom ett lag stadgat arv som de kan utveckla till sin fulla potential allvarligt har påverkats? Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att garantera att dessa jordbrukares söner och döttrar kan ärva gårdar som är så lönsamma att de går att leva på?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Den gemensamma jordbrukspolitiken riktar sig till aktiva jordbrukare. Inga bestämmelser har antagits för att garantera stödrättigheter till markägare som har gått i pension under referensperioden och vars mark därmed har arrenderats ut. Stödrättigheterna tillfaller den arrendator som under referensperioden utövade jordbruksverksamhet på marken i fråga. Som bekräftats av EG-domstolen i dess rättspraxis kan lantbrukare inte hysa berättigade förväntningar att en befintlig situation som kan komma att ändras av gemenskapens institutioner i utövandet av deras befogenheter kommer att bestå.

Lantbrukare kan producera utan stödrättigheter eller, men de är inte skyldiga att köpa rätigheter på marknaden och de kan naturligtvis fortsätta att arrendera ut marken till jordbrukare som har stödrättigheter men inte tillräckliga arealer.

Det finns dock inte någon avsikt att diskvalificera sådana jordbrukarfamiljer från framtida stödrättigheter eller att förhindra att söner eller döttrar kan ärva jordbruk som kan ge en rimlig inkomst.

Kommissionen är medveten om att jordbrukare som deltagit i ordningar för förtidspensionering tillfälligt kan ha arrenderat ut sitt jordbruk med förhoppningen att en son eller en dotter senare skulle överta gården.

För att se till att det blir lätt att överföra jordbruksföretag eller en del av ett jordbruksföretag inom en familj har kommissionen i nära samarbete med de irländska myndigheterna utarbetat en lösning för att undvika att en situation uppstår där barn förhindras överta en familjegård som arrenderats ut under referensperioden. Dessa personer kommer att betraktas befinna sig i en särskild situation enligt artikel 42.4 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare (1). I kommissionens tillämpningsförordning som nu håller på att antas ingår därför bestämmelser om att personer i en sådan situation skall tilldelas stödrättigheter ur den nationella reserven om de övertar jordbruket.

---

(1)  EUT L 270, 21.10.2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/718 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/718

---

(2004/C 88 E/0739)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0985/04

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Försvunna barn i Moçambique

Sedan juli 2003 fortsätter gatubarn i Moçambique, framför allt i Nampula-området, att försvinna. Barnen säljs och dödas, i vissa fall för att man skall kunna använda deras organ i den illegala handeln med transplantationsorgan.

Situationen uppmärksammades för första gången i februari av kvinnliga missionärsnunnor i Nampula-stiftet, Mariasystrarna, som skrev till biskop Tomé och gav de lokala myndigheterna en ingående redogörelse för de ohyggliga händelserna med stöd av vittnesmål från de försvunna barnens familjer och lärare.

Att det handlar om verkliga händelser, inte bara allvarliga misstankar, visar också de filmer och fotografier som Elida Dos Santos, en lekmannamissionär som bor i klostret i Nampula hade lyckats ta med en videokamera. Bilderna visar stympade barnkroppar vars organ tagits ut, medan andra kroppar har påträffats i säckar som grävts ner på avlägsna platser.

Som en följd av de kvinnliga och manliga missionärernas insatser i Moçambique mot detta ohyggliga nätverk av omänskliga människohandlare hittades Doraci Edinger, en brasiliansk luthersk missionär som kommit för att hjälpa barn i Nampula, död i sin våning den 24 februari. Hon hade slagits ihjäl med en hammare.

Påven Johannes Paulus II använde hela sin moraliska auktoritet i ett officiellt uttalande under Askonsdagens predikan då han uppmanade till åtgärder för att få slut på den skändliga handeln med organ och människor i Moçambique.

Kan kommissionen mot bakgrund av upprörande händelser och de internationella organisationernas likgiltighet göra en konkret och omedelbar insats genom att uppmana de berörda myndigheterna i Moçambique att vidta lämpliga åtgärder för att garantera att barnens och munkarnas och nunnornas säkerhet i Nampula?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över dessa påstådda fruktansvärda brott rörande försvinnandet av föräldralösa barn och den olagliga handeln med föräldralösa barns organ i Moçambique.

Kommissionen har genom sin delegation i Maputo kontaktat riksåklagaren angående dessa brott. Denne har bekräftat att en fullständig utredning med en interinstitutionell grupp som består av företrädare för bl.a. riksåklagarämbetet, kriminalpolisen och människorättsförbundets Nampula-avdelning pågår inte bara i denna region, utan också i andra regioner i området. Utredningen pågår och påståendena om olaglig handel kommer att undersökas noggrant. I de påstådda fallen har inga bevis kunnat läggas fram för att det pågår olaglig handel med mänskliga organ. Dessutom finns det politisk vilja i Moçambique att ställa alla som är ansvariga för dessa brott inför rätta. Denna allvarliga fråga diskuterades utförligt i Moçambiques parlament, som begärde att regeringen skulle öka insatserna för att komma fram till sanningen och ställa alla inblandade i sådana brott inför rätta.

Frågan kommer att tas upp igen inom ramen för den politiska dialogen mellan EU och Moçambique.

Kommissionen är medveten om oron för nunnornas säkerhet och även om detta faller utanför kommissionens befogenheter och bäst kan hanteras genom EU-ländernas respektive ambassader, kommer kommissionen att inom ramen för EU-samordningen och den politiska dialogen mellan EU och Moçambique undersöka hur denna fråga på lämpligaste sätt kan tas upp med regeringen.

Moçambique har mottagit stöd till rättsväsendet (strategisk planering, tillgång till rättslig prövning, mänskliga rättigheter, fängelsereformer, juridisk utbildning, tvistemålsdomstolen i Maputo, Moçambiques polis) från EU (Danmark, Spanien, Irland, Italien, Nederländerna och Portugal), Norge, FN:s utvecklingsprogram (UNDP) och Förenta staternas organ för internationell utveckling (USAID).

Parlamentsledamoten kan vara förvissad om att kommissionen, inom ramen för sina befogenheter, kommer att fortsätta stödja Moçambiques regering i dess insatser för att förbättra förmågan i landet att utreda brott, så att rättvisa kan råda i landet.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/720 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/720

---

(2004/C 88 E/0740)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1000/04

från Michiel van Hulten (PSE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Utgivning av boken "De grenzen van Europa" (Europas gränser) av kommissionsledamot Bolkestein

Onsdagen den 10 mars gav kommissionsledamot Bolkesteins ut sin bok "De grenzen van Europa". I det nederländska TV-programmet "Buitenhof den 7 mars i år kommenterade kommissionsledamot Bolkestein bokens tillblivelse: "Att avsluta, att utarbeta en bok är synnerligen tidskrävande, och om jag inte hade haft flera sekreterare som talar olika språk i mitt kansli, och om jag inte hade haft kommissionens översättningstjänst hade jag aldrig kunnat genomföra det."

| 1. | Har kommissionsledamot Bolkestein i förväg meddelat Europeiska kommissionens ordförande om utgivningen av sin bok, enligt reglerna i uppförandekoden för kommissionsledamöterna? När skedde det i så fall? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionsledamot Bolkestein i förväg meddelat Europeiska kommissionens ordförande om utgivningen av sin bok, enligt reglerna i uppförandekoden för kommissionsledamöterna? När skedde det i så fall?

| 2. | Har han angett vilket välgörande ändamål som intäkterna från bokförsäljningen skall gå till, enligt reglerna i uppförandekoden? Vilket välgörande ändamål rör det sig i så fall om? |
| --- | --- |

2.

Har han angett vilket välgörande ändamål som intäkterna från bokförsäljningen skall gå till, enligt reglerna i uppförandekoden? Vilket välgörande ändamål rör det sig i så fall om?

| 3. | Har kommissionsledamot Bolkestein verkligen använt sig av kommissionens tjänster för att utarbeta och översätta (delar av) sin bok? Om så är fallet, exakt vad för sorts stöd har det rört sig om, och hur stora var kostnaderna för detta? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionsledamot Bolkestein verkligen använt sig av kommissionens tjänster för att utarbeta och översätta (delar av) sin bok? Om så är fallet, exakt vad för sorts stöd har det rört sig om, och hur stora var kostnaderna för detta?

| 4. | Har kommissionen sett till att kostnaderna för de tjänster som utfördes av kommissionens tjänstemän i Bolkesteins kansli och hos översättningstjänsten dras av från det belopp som skall gå till välgörande ändamål eller, i händelse av förlust, att kommissionsledamot Bolkestein får en räkning på beloppet i fråga? |
| --- | --- |

4.

Har kommissionen sett till att kostnaderna för de tjänster som utfördes av kommissionens tjänstemän i Bolkesteins kansli och hos översättningstjänsten dras av från det belopp som skall gå till välgörande ändamål eller, i händelse av förlust, att kommissionsledamot Bolkestein får en räkning på beloppet i fråga?

| 5. | Anser kommissionen att kommissionsledamöterna i princip får utnyttja kommissionens tjänster när det gäller att skriva böcker eller för andra ändamål som inte har ett direkt samband med uppdraget som kommissionsledamot? |
| --- | --- |

5.

Anser kommissionen att kommissionsledamöterna i princip får utnyttja kommissionens tjänster när det gäller att skriva böcker eller för andra ändamål som inte har ett direkt samband med uppdraget som kommissionsledamot?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Arbetet med och publikationen av boken "Europas gränser" har skett enligt reglerna i uppförandekoden för kommissionsledamöterna. Kommissionsledamot Bolkestein informerade kommissionens ordförande om sin avsikt att publicera boken i fråga den 3 februari 2004. Intäkterna från detta verk, som har utarbetats på tjänstens vägnar, kommer att doneras till en välgörenhetsorganisation enligt hans eget val. Kommissionsledamoten anser dock att det av diskretionsskäl vore olämpligt att offentliggöra namnet på den organisation det gäller.

Arbetet med denna bok har ingått i Bolkesteins ordinarie verksamhet som ledamot av Europeiska kommissionen och syftet har varit att stimulera debatten om olika EU-frågor, som Europas integration och EU:s framtid. Målet med boken är även att göra EU-medborgarna uppmärksamma på det stundande EU-valet och därigenom bidra till ett högre valdeltagande. Det är viktigt att framhålla att arbetet med boken aldrig har haft en negativ inverkan på de övriga plikter och uppgifter som ingår i tjänsten som kommissionsledamot.

Det är fullständigt logiskt att kommissionsledamot Bolkestein har fått tekniskt stöd i arbetet med boken från berörda avdelningar inom kommissionen, eftersom denna uppgift har varit ett inslag i hans ordinarie tjänst som kommissionsledamot. Detta tekniska stöd har heller aldrig lagt några hinder i vägen för att dessa avdelningars övriga uppgifter har kunnat verkställas på ett fullt tillfredsställande sätt.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/721 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/721

---

(2004/C 88 E/0741)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1007/04

från Manuel Medina Ortega (PSE) till kommissionen

(25 mars 2004)

Ämne:   Fördelning av budgetpost Posei i 2004 års budget

Fram till 2004 fanns det i gemenskapens årliga budget, inom ramen för EUGFJ:s garantisektion, en budgetpost för varje Posei-program. Dessa budgetposter var uppdelade i två delar: en för ”försörjning” och en för ”andra åtgärder”, det vill säga till stöd för lokal produktion. Det handlar om budgetposterna B1-320 Poseidom (B1-3200 ”försörjning” och B1-3201 ”andra åtgärder”), B1-321 Poseima (B1-3210 ”försörjning” och B1-3211 ”andra åtgärder”) och B1-322 Poseican (B1-3220 ”försörjning” och B1-3221 ”andra åtgärder”).

På grund av de ändringar som införts i 2004 års budgetstruktur har budgetposterna för Posei-programmen slagits samman, inom ramen för avdelning 05 för jordbruk och landsbygdens utveckling, under punkt 05 02 11 04, som också omfattar anslagen till öarna i Egeiska havet och andra anslag, som till exempel subventionerna för risleveranser till Réunion, vilka tidigare presenterades separat. Med detta system förlorar man den klarhet och transparens som det tidigare systemet erbjöd eftersom man inte kan se vilka anslag som tilldelats vart och ett av Posei-programmen och inte heller vilka belopp som avsätts för var och en av ovannämnda delarna inom dessa program. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att genomförandet 2002 också presenteras i totala belopp är det omöjligt att beräkna de belopp som genomförts inom ramen för varje Posei-program.

Vilket belopp har anslagits till Poseican för budgetåret 2004?

Av det belopp som anslagits till Poseican, hur stor andel är avsedd för systemet för försörjning respektive för åtgärderna till stöd för de lokala produktionerna?

Hur stort belopp har faktiskt betalats ut under 2002 och 2003 enligt å ena sidan systemet för försörjning och å andra sidan andra åtgärder inom ramen för Poseican?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Anslagen till Poseican-programmet för budgetåret 2004 uppgår till 137 miljoner euro, varav 103 miljoner euro har tilldelats det särskilda systemet för försörjning och 34 miljoner euro åtgärder till stöd för lokal produktion.

De faktiska utgifterna under 2002 och 2003 uppgick till följande:

| — | Det särskilda systemet för försörjning:






  — | 2002: 88,8 miljoner euro |
| --- | --- | --- |

—

Det särskilda systemet för försörjning:

—

2002: 88,8 miljoner euro

| — | 2003: 84,7 miljoner euro |
| --- | --- |

—

2003: 84,7 miljoner euro

| — | Andra åtgärder:






  — | 2002: 19,5 miljoner euro |
| --- | --- | --- |

—

Andra åtgärder:

—

2002: 19,5 miljoner euro

| — | 2003: 26,8 miljoner euro |
| --- | --- |

—

2003: 26,8 miljoner euro

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/721 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/721

---

(2004/C 88 E/0742)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1064/04

från André Brie (GUE/NGL) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Motstridigheter i fråga om bygget av den nya delstatsvägen S 282 A i Sachsen

Med min fråga vill jag göra kommissionen uppmärksam på problematiken kring bygget av den nya delstatsvägen S 282 A i Sachsen. Denna problematik är bland annat också temat för en framställning (364/2000) till Europaparlamentet. Framställningen upptogs i registret redan den 25 maj 2000 och behandlades senast den 20 februari 2003 i utskottet för framställningar, och därefter har man väntat på upplysningar från de berörda myndigheterna i Tyskland.

Sedan framställningen ingavs för nu fyra år sedan och delstatsvägen S 282 A under tiden färdigställts har det i allt högre grad börjat komma fram motstridiga uppgifter som jag i korthet skulle vilja framlägga nedan.

Först och främst är det fråga om motstridiga uppgifter om kostnaderna.

I en skrivelse till Nino Gemelli (ordförande för utskottet för framställningar) av den 23 maj 2003 bekräftade ambassadör dr Schönfelder (Tysklands ständiga representation vid EU) med hänvisning till tyska myndigheter att utbyggnaden av delstatsvägen S 282 A kostat 50 miljoner euro.

I en skrivelse till Iltgen, talman i Sachsens lantdag, av den 19 maj 2003 uppskattade Sachsens delstatsminister för ekonomi och arbete de sammanlagda kostnaderna för vägbygget till 4,63 miljoner euro och endast några få veckor senare (den 4 juli 2003) uppgav han, som svar på samma fråga till lantdagens talman Iltgen, att kostnaderna vore endast 4,3 miljoner euro.

Dessutom föreligger misstanken om att bygget av den nya delstatsvägen S 282 A avsiktligen angivits oriktigt som en ”utbyggnad”, ty redan ett år efter att vägen blivit färdig sänktes dess kategori från ”transregional” (viktighetskategori II) till ”regional” (viktighetskategori III).

Jag frågar nu kommissionen om och i vilken mån kommissionen haft kännedom om dessa motstridiga uppgifter och, om så inte varit fallet, om kommissionen avser undersöka saken på plats eller upptäcka förhållandet?

Kompletterande svar från Jacques Barrot på kommissionens vägnar

(28 juni 2004)

Enligt de upplysningar som kommissionen har mottagit från förvaltningsmyndigheten i Sachsen den 16 april 2004 ser situationen för investeringar från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) i de projekt som parlamentsledamoten nämner ut på följande sätt.

Vägen Staatsstraße 282 A har lagts om med stöd från ERUF. I planering angavs en total kostnad på 9 081 miljoner euro. Hittills har 5,3 miljoner euro använts och kommer att följas av ytterligare 0,705 miljoner euro. ERUF bidrar med 75 % av den totala kostnaden.

Kommissionen har underrättats om att inkonsekvenser kan ha uppstått i presentationen av de siffror som gäller för projektet, eftersom de givits vid olika tidpunkter och avser olika stadier i genomförandet.

När det gäller ändringen av kategori för vägen har programmets förvaltningsmyndighet underrättat kommissionen om att vägen har höjts från lokal nivå till statlig nivå 1997. Kategorin har inte sänkts.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/722 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/722

---

(2004/C 88 E/0743)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1081/04

från Maria Sanders-ten Holte (ELDR) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   De mindre Europaskolorna

I sin resolution av den 17 december 2002 påpekade Europaparlamentet att Europaskolorna bidrar till att stärka Europatanken och den europeiska integrationen. Likväl hotas olika mindre Europaskolor av att stängas. Europaparlamentet har också påpekat möjligheterna till (ekonomiskt) samarbete med lokala, regionala eller nationella myndigheter, varvid framför allt den språkliga mångfalden måste tillmätas stor betydelse.

I maj 2003 tillsatte Europaskolornas styrelse arbetsgrupper med uppgift att undersöka möjligheterna till fortbestånd för var och en av de mindre skolorna.

| 1. | Har de ovannämnda arbetsgrupperna nu slutfört sitt undersökningsarbete och sammanställt en slutlig rapport? Om inte: varför lägger Europeiska kommissionen nu fram förslag om minskade bidrag från gemenskapen till Europaskolorna? |
| --- | --- |

1.

Har de ovannämnda arbetsgrupperna nu slutfört sitt undersökningsarbete och sammanställt en slutlig rapport? Om inte: varför lägger Europeiska kommissionen nu fram förslag om minskade bidrag från gemenskapen till Europaskolorna?

| 2. | Hur ställer sig Europeiska kommissionen till frågan om att öppna den europeiska studentexamen för en mycket bredare publik genom samarbete med lokala, regionala eller nationella skolor och genom att ta in flera elever utifrån till Europaskolorna? |
| --- | --- |

2.

Hur ställer sig Europeiska kommissionen till frågan om att öppna den europeiska studentexamen för en mycket bredare publik genom samarbete med lokala, regionala eller nationella skolor och genom att ta in flera elever utifrån till Europaskolorna?

| 3. | Den förestående utvidgningen av EU kommer att leda till att modersmålsundervisningen vid Europaskolorna, vilken dock är ett av dessa skolors karaktäristika, utsätts för en hård press, eftersom framför allt de mindre skolorna inte kan inrätta särskilda språksektioner, antingen för att elevantalet är för litet eller för att infrastrukturen inte tillåter det. Hur avser kommissionen trygga modersmålsundervisningen i fortsättningen? |
| --- | --- |

3.

Den förestående utvidgningen av EU kommer att leda till att modersmålsundervisningen vid Europaskolorna, vilken dock är ett av dessa skolors karaktäristika, utsätts för en hård press, eftersom framför allt de mindre skolorna inte kan inrätta särskilda språksektioner, antingen för att elevantalet är för litet eller för att infrastrukturen inte tillåter det. Hur avser kommissionen trygga modersmålsundervisningen i fortsättningen?

| 4. | Är Europeiska kommissionen beredd att uppmuntra medlemsstaterna att sända ut en modersmåls-lärare för de språk för vilka det inte inrättats eller kommer att inrättas någon egen språksektion? |
| --- | --- |

4.

Är Europeiska kommissionen beredd att uppmuntra medlemsstaterna att sända ut en modersmåls-lärare för de språk för vilka det inte inrättats eller kommer att inrättas någon egen språksektion?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Det budgetförfarande som den ärade ledamoten refererar till är detsamma oberoende av storleken på Europaskolorna. Under mötet med styrelsens administrativa och ekonomiska kommitté i slutet av mars 2004 godkände man enhälligt budgetförslagen för 2005 för var och en av Europaskolorna och förslagen godkändes också av rektorn för varje enskild Europaskola. Storleken på det bidrag som krävdes ur EU:s budget meddelades kommissionen, och kommissionen kommer att lägga fram detta för budgetmyndigheten.

Arbetsgruppernas rapporter om de små Europaskolornas långsiktiga lönsamhet var inte knutna till budgetförslag 2005, utan lades fram som en separat fråga vid styrelsens möte i slutet av januari 2004. Mot bakgrund av den uppenbara bristen på innovativa och praktiskt genomförbara alternativ, särskilt när det gäller samarbetet med lokala, regionala och nationella skolor, fick arbetsgrupperna en sista möjlighet att ytterligare komplettera sin rapport och att lägga fram en reviderad version vid styrelsens möte i slutet av april 2004.

När det gäller att göra den europeiska studentexamen tillgänglig även i andra skolor än Europaskolorna, deltar kommissionen aktivt i en av styrelsens arbetsgrupper där man undersöker om förslaget är genomförbart, och i så fall hur det skall genomföras. Kommissionen anser emellertid inte att ett lämpligt sätt att öppna den europeiska examen är att ge fler elever utifrån tillträde till de kraftigt subventionerade Europaskolorna. Eftersom nationella utbildningssystem fortfarande faller under medlemsstaternas befogenhet torde den ärade ledamoten också förstå att kommissionen inte har någon effektiv initiativbefogenhet på detta område.

Kommissionen håller med den ärade ledamoten om att den språkliga mångfalden genom den förestående utvidgningen kommer att sätta större press på modersmålsundervisningen i Europaskolorna. Enligt de kriterier som styrelsen slog fast i oktober 2002 i fråga om det elevantal som krävs för att inrätta en ny språksektion skall polska, ungerska och tjeckiska sektioner inrättas i Bryssel och Luxemburg från och med september 2004. Europaskolorna rekryterar dock både heltids- och deltidsanställda lärare för att ge modersmålsundervisning även till barn till EU-anställda av nationaliteter som saknar språksektion.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/724 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/724

---

(2004/C 88 E/0744)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1125/04

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   EU-program med Turkiet — eventuella följder av ett fullt medlemskap

Innan Europeiska rådet i december 2004 fattar sitt beslut om inledande av anslutningsförhandlingar med Turkiet bör nedanstående frågor besvaras.

| — | Inom ramen för vilka program har Turkiet redan beviljats EU-medel? |
| --- | --- |

—

Inom ramen för vilka program har Turkiet redan beviljats EU-medel?

| — | Hur omfattande är de EU-medel som redan beviljats? |
| --- | --- |

—

Hur omfattande är de EU-medel som redan beviljats?

| — | Vilka ekonomiska konsekvenser eller förpliktelser skulle Turkiets fullvärdiga medlemskap medföra för EU? |
| --- | --- |

—

Vilka ekonomiska konsekvenser eller förpliktelser skulle Turkiets fullvärdiga medlemskap medföra för EU?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Turkiet fick fram till 2002 stöd inom ramen för Medaprogrammet och genom två förordningar om förstärkning av tullunionen (1) respektive ekonomisk och social utveckling (2). Rådet antog den 17 december 2001 en förordning rörande ekonomiskt stöd till Turkiet inför anslutningen. Denna trädde i kraft i januari 2002 och utgör fortfarande den rättsliga grunden för vårt ekonomiska samarbete med Turkiet.

Under perioden 2000-2003 uppgick det årliga ekonomiska stödet till Turkiet till i genomsnitt 177 miljoner euro. I april 2003 enades Europaparlamentet, rådet och kommissionen om att ta med Turkiet i posten för föranslutningsutgifter i budgetplanen och att avsevärt utöka det ekonomiska stödet under perioden 2004-2006 till totalt 1 050 miljoner euro (250 miljoner euro för 2004, 300 miljoner euro för 2005 och 500 miljoner euro för 2006).

Det bör erinras att det beslut som skall fattas av Europeiska rådet i december 2004 kommer att bygga på en bedömning av huruvida Turkiet uppfyller de politiska Köpenhamnskriterierna. Det är uppenbart att anslutningen av ett land av Turkiets storlek och med en befolkning av den storleksordningen skulle påverka EU betydligt, både när det gäller dess politik och dess institutioner. De konkreta ekonomiska konsekvenserna eller förpliktelserna för EU kommer avgöras av resultatet av förhandlingarna.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 764/2000 av den 10 april 2000 om genomförandet av åtgärder för att förstärka tullunionen mellan EG och Turkiet (EGT L 94, 14.4.2000).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 257/2001 av den 22 januari 2001 om genomförandet av åtgärder för att stödja Turkiets ekonomiska och sociala utveckling (EGT L 39, 9.2.2001).

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/724 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/724

---

(2004/C 88 E/0745)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1190/04

från Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Kulturforum 2004

Jag har tidigare ställt en fråga om det kulturforum som skall inledas i Barcelona den 9 maj i år (H-0539/03 (1)). Kommissionen svarade den 21 oktober 2003 att den uppmärksamt följde förberedelserna inför forumet och tog en rad initiativ för att främja dialogen mellan olika kulturer.

Då forumet snart kommer inledas skulle jag vilja veta vilka initiativ som kommissionen avser att ta. Dessutom skulle jag vilja veta om man inom ramen för ovannämnda dialog mellan kulturer kommer att ta hänsyn till Kataloniens kulturella särdrag, rent konkret det katalanska språket, som är ett officiellt språk i forumets dokument.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen lade nyligen fram ett meddelande om att ge full innebörd åt EU-medborgarskapet i vilket den presenterar de stora linjerna i den nya generationen kulturprogram för nästa programperiod. Kommissionen föreslår att den interkulturella dialogen bereds stort utrymme i det kommande programmet, eftersom det bidrag som ges till den interkulturella dialogen är det viktigaste mervärdet när det gäller kulturverksamhet på gemenskapsnivå.

Beträffande det kulturforum som ska hållas i Barcelona mellan maj och september 2004 kan kommissionen enbart upprepa att den mycket uppmärksamt kommer att följa verksamheterna, som den dock inte är initiativtagare till. När det gäller frågan om eventuella officiella språk vid detta arrangemang föreslår kommissionen att parlamentsledamoten kontaktar forumets organisatörer, dvs. Unesco, den spanska staten, Kataloniens autonoma regering, Generalitat de Catalunya, och styrelsen för Barcelonas stad. Kulturforumets webbplats (http://www.barcelona2004.org) finns på de tre språken engelska, katalanska och spanska.

---

(1)  Skriftligt svar av den 21 oktober 2003.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/725 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/725

---

(2004/C 88 E/0746)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1200/04

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   EU:s erkännande av framstegen i Ukraina i form av beviljande av marknadsekonomiskt status

Det verkar ha uppstått hinder i fråga om utvärderingen av kompatibiliteten mellan den ukrainska ekonomin och kriterierna enligt EU:s antidumpinglagstiftning. Detta förfarande inleddes i september 2000 då Ukraina beviljades särskild marknadsekonomisk status och förhandlingar inleddes i oktober 2000 i syfte att uppnå full marknadsekonomisk status. Kommissionen har enligt normal praxis undersökt om Ukraina iakttagit kraven som fastställts under de olika rubrikerna för marknadsekonomi, särskilt i fråga om ickeinblandning av staten i företagens beslutsförfaranden och egendomsförvaltning, överskådliga boksluts-uppgifter och oavhängiga revisionsförfaranden, fortsatt snedvridning av marknaden som härstammar från planekonomin under Sovjeteran, rättslig säkerhet i fråga om äganderätt och konkursförfaranden i enlighet med internationella normer samt flytande marknadsdriven valutakursmekanism.

I september 2002 träffade Prodi den ukrainska presidenten Leonid Kuchma och försäkrade honom att EU skulle meddela sitt beslut inom sex månader från det att den ukrainska regeringen givit omfattande svar beträffande den ukrainska ekonomins marknadsstatus. Trots ytterligare utfrågningar under den fjärde och sjätte EU-Ukraina samarbetskommittén och trots att kommissionsledamot Lamy med ansvar för utrikeshandeln i oktober 2003 försäkrat att Ukraina är färdigt för marknadsekonomi, har Ukraina inte ännu givits ett svar om det kommer att beviljas full marknadsekonomisk status. Den ukrainska ekonomin har ytterligare förbättrats under de senaste tre åren. Dess bruttonationalprodukt har till exempel ökat med 8,5 procent mellan 2002 och 2003, staten ingriper inte i dagens läge i företagens beslutsfattande, företagen har samma rättigheter oberoende av ägarformen, priserna fastställs nästan i sin helhet av fria marknadsmekanismer istället för av staten och över 90 procent av marknaden är privat, medan mindre än tio procent är statsägd.

Med beaktande av dessa objektiva uppgifter och det geopolitiska beslutet av bevilja Ryssland full marknadsekonomisk status, försöker kommissionen med avsikt slingra sig undan detta beslut av politiska orsaker och inte på grundval av de strikta ekonomiska kraven?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Bedömningen av om ett land bör beviljas marknadsekonomisk status för en utredning om handelsskydd är en teknisk analys med mycket noggranna och praktiska parametrar som skall garantera att man kan lita på företagens kostnader och priser när det gäller handelsskyddsutredningar.

Noteras bör att kommissionen bedömer varje ansökan om marknadsekonomisk status utifrån sökandens egna meriter snarare än genom en jämförelse med andra länder som ansökt.

Ukrainas officiella ansökan om marknadsekonomisk status i handelsskyddsutredningar mottogs av kommissionen i maj 2002. Kommissionens preliminära bedömning låg klar i mars 2003. I bedömningen pekade man ut fem områden där det krävdes kompletterande information eller ytterligare framsteg. Ukraina tillhandahöll den begärda informationen i tre etapper, i juni 2003, i december 2003 och i januari 2004.

Kommissionsledamoten med ansvar för handel har inte gett några löften när det gäller Ukrainas beredskap för marknadsekonomisk status. Snarare har kommissionens avdelning för handelsskydd åtagit sig att under april 2004 slutföra bedömningen av framstegen på de fem problemområden som identifierades i mars 2003. Kort därefter kommer dokumentet att göras tillgängligt för medlemsstaterna och de ukrainska myndigheterna.

Den fullständiga bedömningen av marknadsekonomisk status kommer därför att slutföras inom kort. Kommissionen välkomnar i sammanhanget de framsteg som Ukraina gjort i fråga om ekonomiska reformer, som är ett steg i riktning mot att uppfylla kriterierna för marknadsekonomisk status. Kommissionen är och har alltid varit mån om att bevilja Ukraina marknadsekonomisk status så snart tillräckliga framsteg har gjorts i de frågor som pekats ut och de tekniska villkoren har uppfyllts.

Påpekas bör också att individuella ukrainska företag kan ansöka om marknadsekonomisk behandling.

---

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/726 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/726

---

(2004/C 88 E/0747)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1203/04

från Gianfranco Dell'Alba (NI) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Misstänkta oegentligheter i förvaltningen av Europeiska utvecklingsfondens medel avsedda för projekt 8.ACP.PNG.003

| 1. | Kan kommissionen besvara följande frågor gällande det anbudsförfarande som använts för att välja ut det företag som skall ersätta det ursprungliga företaget (Studio Bichara s.r.l eller SB) i upphandlingen av tjänster:






  a) | Varför gjordes ingen internationell begränsad upphandling, fastän kontraktet i fråga var värt mer än 200 000 euro? Varför valdes i stället anbud från lokala företag (se punkt 10 och bilaga I i den handledning för Relex-tjänster som användes vid denna tid)? |
| --- | --- | --- |

1.

Kan kommissionen besvara följande frågor gällande det anbudsförfarande som använts för att välja ut det företag som skall ersätta det ursprungliga företaget (Studio Bichara s.r.l eller SB) i upphandlingen av tjänster:

a)

Varför gjordes ingen internationell begränsad upphandling, fastän kontraktet i fråga var värt mer än 200 000 euro? Varför valdes i stället anbud från lokala företag (se punkt 10 och bilaga I i den handledning för Relex-tjänster som användes vid denna tid)?

| b) | Varför väcktes inga misstankar av det faktum att deltagarna i anbudsförfarandet (som skilde sig totalt åt i fråga om storlek och ekonomisk kapacitet) lämnade in anbud som översteg den tillgängliga maximibudgeten samtidigt som vissa av dem även deltagit i det ursprungliga upphandlingsförfarandet 1999 och då lämnat anbud som låg under nivån för tillgängliga resurser? |
| --- | --- |

b)

Varför väcktes inga misstankar av det faktum att deltagarna i anbudsförfarandet (som skilde sig totalt åt i fråga om storlek och ekonomisk kapacitet) lämnade in anbud som översteg den tillgängliga maximibudgeten samtidigt som vissa av dem även deltagit i det ursprungliga upphandlingsförfarandet 1999 och då lämnat anbud som låg under nivån för tillgängliga resurser?

| c) | Varför tilldelades kontraktet sedan (genom direktöverenskommelse) PAC- och ETS-bolagen, i strid mot artikel 12.2 i de allmänna villkoren för tjänstekontrakt finansierade genom EUF, när man dessutom vet att dessa två bolag förklarats icke valbara för ett annat projekt som Europeiska unionen genomför på Vanuatu? |
| --- | --- |

c)

Varför tilldelades kontraktet sedan (genom direktöverenskommelse) PAC- och ETS-bolagen, i strid mot artikel 12.2 i de allmänna villkoren för tjänstekontrakt finansierade genom EUF, när man dessutom vet att dessa två bolag förklarats icke valbara för ett annat projekt som Europeiska unionen genomför på Vanuatu?

| 2. | Beträffande de kontrakt som tilldelades efter det att kontraktet med SB brutits, vill jag fråga kommissionen varför uppdraget att ansvara för de arbeten som ursprungligen projekterats av SB anförtroddes PAC och ETS till ett belopp av omkring 722 000 euro, i stället för de 660 000 euro som tidigare förhandlats fram med SB för samma arbete, plus 100 000 euro för extratjänster, och ett tillägg på omkring 420 000 euro för nyprojektering av Unitech-institutet ensamt (att jämföra med de 600 000 euro som överenskoms med SB för projektering av alla de nio institut som berördes av projektet) efter den kritik som PAC- och ETS-bolagen själva formulerat mot SB:s planer för Unitech? |
| --- | --- |

2.

Beträffande de kontrakt som tilldelades efter det att kontraktet med SB brutits, vill jag fråga kommissionen varför uppdraget att ansvara för de arbeten som ursprungligen projekterats av SB anförtroddes PAC och ETS till ett belopp av omkring 722 000 euro, i stället för de 660 000 euro som tidigare förhandlats fram med SB för samma arbete, plus 100 000 euro för extratjänster, och ett tillägg på omkring 420 000 euro för nyprojektering av Unitech-institutet ensamt (att jämföra med de 600 000 euro som överenskoms med SB för projektering av alla de nio institut som berördes av projektet) efter den kritik som PAC- och ETS-bolagen själva formulerat mot SB:s planer för Unitech?

Kompletterande svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(8 juli 2004)

Mot bakgrund av ytterligare dokumentation från delegationen i Papua Nya Guinea är kommissionen nu i stånd att besvara punkt 2 i ovannämnda skriftliga fråga.

De två kontrakt som nämns är inte fullständigt jämförbara när det gäller tjänstens omfattning, eftersom det andra, som sedan tilldelades PAC/ETS, innefattade ytterligare projektgranskning som inte fanns i det ursprungliga kontraktet. Detta är förklaringen till att beloppet är högre på det andra kontraktet.

Kompletterande tjänster begärdes sedan för ytterligare geotekniska undersökningar i vissa av byggnaderna.

I ett senare skede begärde den upphandlande myndigheten en nyprojektering av Unitech-byggnaden efter att några brister upptäckts i den ursprungliga projekteringen. Detta är orsaken till det tillägg som nämns i den skriftliga frågan.

Kommissionen har emellertid satt igång en mer detaljerad undersökning för att kontrollera att de belopp som anges i kontraktet är till fullo motiverade.

---

Rättelser

| 8.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 88/728 |
| --- | --- | --- | --- |

8.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 88/728

---

(2004/C 88 E/0748)

RÄTTELSER

Rättelse till Michaele Schreyers svar på kommissionens vägnar på skriftlig fråga P-2323/03

(
  ”Europeiska unionens officiella tidning” C 65 E, 13 mars 2004
  )

Sidan 131, punkt 2. b) skall lyda som följande:

| 2. b) | Vilka befattningar har de därefter innehaft?
  En av de två chefstjänstemännen utnämndes till enhetschef vid generaldirektoratet för press och kommunikation. Efter en kort tid som rådgivare vid generaldirektoratet för personal och administration utnämndes den andra till enhetschef där. |
| --- | --- |

2. b)

Vilka befattningar har de därefter innehaft?

En av de två chefstjänstemännen utnämndes till enhetschef vid generaldirektoratet för press och kommunikation. Efter en kort tid som rådgivare vid generaldirektoratet för personal och administration utnämndes den andra till enhetschef där.

---