# Den Europæiske Unions C 84E/2004

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 84E |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 47. årgang3. april 2004 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 84E

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

47. årgang3. april 2004

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelelser |
| | EUROPA-PARLAMENTET |
| | BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 1) |
| 2004/C 084E/1 | P-0021/03 af Vitaliano Gemelli til KommissionenOm: Udnævnelse af ledere i Europa-Kommissionen: Lægetjenesten | 1 |
| 2004/C 084E/2 | E-0335/03 af Maria Sanders-ten Holte til KommissionenOm: En ny generation af lejesoldater | 2 |
| 2004/C 084E/3 | E-0561/03 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Hamadi Jebalis sultestrejke | 3 |
| 2004/C 084E/4 | E-0646/03 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Smædekampagne mod Mohammed Charfi | 3 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0561/03 og E-0646/03 |
| 2004/C 084E/5 | E-0620/03 af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm til KommissionenOm: Fri etableringsret og betingelserne for at opnå autorisation til at gennemføre teknisk kontrol med motorkøretøjer i Tyskland (supplerende svar) | 4 |
| 2004/C 084E/6 | P-0759/03 af Vitaliano Gemelli til KommissionenOm: Kommissionens Lægetjeneste | 5 |
| 2004/C 084E/7 | E-0844/03 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Kontrakter med virksomhedsrådgivere (supplerende svar) | 6 |
| 2004/C 084E/8 | E-1350/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Grænseoverskridende investeringer | 8 |
| 2004/C 084E/9 | P-1595/03 af Helena Torres Marques til KommissionenOm: Grænseoverskridende betalinger i euro (supplerende svar) | 9 |
| 2004/C 084E/0 | E-1728/03 af Adriana Poli Bortone til KommissionenOm: Bekæmpelse af misbrug af mennesker og seksuelt misbrug af mindreårige | 10 |
| 2004/C 084E/1 | E-1940/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Ordningen til fritagelse for stempelafgift | 12 |
| 2004/C 084E/2 | E-1941/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Ordningen til fritagelse af stempelafgift | 12 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1940/03 og E-1941/03 |
| 2004/C 084E/3 | P-1974/03 af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou til KommissionenOm: Erstatning til jordskælvsofre i Attika | 13 |
| 2004/C 084E/4 | P-2103/03 af Olle Schmidt til KommissionenOm: Grænseoverskridende investering | 14 |
| 2004/C 084E/5 | E-2141/03 af Olle Schmidt til KommissionenOm: Tyske vejafgifter | 14 |
| 2004/C 084E/6 | P-2243/03 af Christoph Konrad til KommissionenOm: Konkurrencefordrejning som følge af den tyske vejafgift for lastbiler | 15 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-2141/03 og P-2243/03 |
| 2004/C 084E/7 | E-2195/03 af Michael Cashman til RådetOm: Varemærkeforfalskning og piratkopiering | 15 |
| 2004/C 084E/8 | E-2210/03 af Claude Moraes til RådetOm: Fremskridt i Thessaloniki med hensyn til asylspørgsmålet | 16 |
| 2004/C 084E/9 | E-2258/03 af Erik Meijer til RådetOm: Afvisning af nye flygtninge på EU’s område via opførelse af modtagelseslejre i fremtidige medlemsstater eller længere borte | 16 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-2210/03 og E-2258/03 |
| 2004/C 084E/0 | P-2302/03 af Miguel Martínez Martínez til RådetOm: Drabet på den unge spanske frivillige medhjælper Ana Isabel Sánchez Torralba i Ækvatorialguinea | 17 |
| 2004/C 084E/1 | P-2373/03 af Francesco Fiori til KommissionenOm: Evaluering af den fælles markedsordning for tobak | 18 |
| 2004/C 084E/2 | E-2419/03 af Lucio Manisco til RådetOm: Al Sahri deporteret af Italien og henrettet i Syrien | 20 |
| 2004/C 084E/3 | E-2433/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Sukkerproduktionskvote for den autonome region Azorerne | 21 |
| 2004/C 084E/4 | E-2434/03 af Ilda Figueiredo til RådetOm: Bøder til portugisiske landbrugere | 22 |
| 2004/C 084E/5 | E-2444/03 af Proinsias De Rossa til RådetOm: USA’s flådebase i Guantanamo Bay | 23 |
| 2004/C 084E/6 | E-2449/03 af Georges Berthu til KommissionenOm: Bevarelse af hække | 24 |
| 2004/C 084E/7 | E-2455/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Eurostat: Cashflow-revision og undersøgelse af forholdet mellem pris og ydelse som supplerende foranstaltninger for at fastslå tingenes gang og forebygge en gentagelse | 24 |
| 2004/C 084E/8 | E-2477/03 af Miet Smet til RådetOm: Kvinders rettigheder i Afghanistan | 26 |
| 2004/C 084E/9 | E-2482/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til RådetOm: Forebyggelse af risiko for skovbrande: Forordning (EØF) nr. 2158/92 | 27 |
| 2004/C 084E/0 | E-2498/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Investeringer | 28 |
| 2004/C 084E/1 | E-2515/03 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Udtalelse fra OLAF-Overvågningsudvalget om Eurostat-taskforcen | 28 |
| 2004/C 084E/2 | E-2516/03 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Eurostat-taskforcen og OLAF’s uafhængighed | 29 |
| 2004/C 084E/3 | P-2530/03 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Taskforce Eurostat | 29 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-2515/03, E-2516/03 og P-2530/03 |
| 2004/C 084E/4 | E-2562/03 af Maurizio Turco til RådetOm: Det voldelige sudanesiske diktatur og aftale indgået mellem EU og Sudan | 31 |
| 2004/C 084E/5 | P-2609/03 af Albert Maat til KommissionenOm: Produkter i forbindelse med hvilke udbetalingen af præmie er direkte forbundet med udbyttet pr. ha | 32 |
| 2004/C 084E/6 | E-2624/03 af Michel-Ange Scarbonchi til RådetOm: Oprettelse af et europæisk civilbeskyttelseskorps | 32 |
| 2004/C 084E/7 | E-2665/03 af Daniel Hannan til KommissionenOm: Finansiering af et aktivt medborgerskab i Europa | 34 |
| 2004/C 084E/8 | E-2680/03 af Olivier Dupuis til RådetOm: Indsættelse af en midlertidig FN-administration i Tjetjenien | 35 |
| 2004/C 084E/9 | E-2735/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Omkostninger ved brug af Microsoft software | 36 |
| 2004/C 084E/0 | E-2760/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Den beskyttede oprindelsesbetegnelse Mexillón de Galicia (Spanien) | 36 |
| 2004/C 084E/1 | E-2764/03 af Mihail Papayannakis til RådetOm: Det nationale tyrkiske ejendomsregister og ejendommene på Imvros | 37 |
| 2004/C 084E/2 | E-2778/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Kriterier for tildeling og fratagelse af status som særlig konsulent for tjenestemænd og deres forsvinden fra Kommissionens personaleplan | 38 |
| 2004/C 084E/3 | E-2808/03 af Albert Maat til KommissionenOm: Risici ved hormonterapier | 39 |
| 2004/C 084E/4 | E-2902/03 af Miet Smet til RådetOm: Suspendering af samarbejdsaftaler og udsættelse af undertegnelse af samarbejdsaftaler | 40 |
| 2004/C 084E/5 | E-2942/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Flerårigt udviklingsprogram (FUP): Reduktion af EU-fiskerflådens størrelse | 41 |
| 2004/C 084E/6 | E-2945/03 af Dana Scallon til RådetOm: Særprogram for forskning | 42 |
| 2004/C 084E/7 | E-2952/03 af Maurizio Turco og Marco Cappato til RådetOm: Dødsdom ved stening i Nigeria | 43 |
| 2004/C 084E/8 | E-3014/03 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Det europæiske bilforsikringsmarked | 43 |
| 2004/C 084E/9 | E-3015/03 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Ansvarsforsikring for motorkøretøjer og ny færdselslov | 44 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3014/03 og E-3015/03 |
| 2004/C 084E/0 | P-3036/03 af Niall Andrews til RådetOm: Bekæmpelse af sulten i verden | 44 |
| 2004/C 084E/1 | E-3041/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Alvorlige mangler i de græske ambulancer (supplerende svar) | 45 |
| 2004/C 084E/2 | E-3050/03 af Koenraad Dillen til RådetOm: Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom over Tyrkiet | 47 |
| 2004/C 084E/3 | P-3053/03 af María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Hiv/aids i Kina | 48 |
| 2004/C 084E/4 | E-3060/03 af Philip Claeys til KommissionenOm: Omkostningerne ved et eventuelt tyrkisk EU-medlemskab | 48 |
| 2004/C 084E/5 | E-3064/03 af Bernd Lange og Wilhelm Piecyk til KommissionenOm: Emissioner fra motorkøretøjer uden for testcyklussen | 49 |
| 2004/C 084E/6 | E-3104/03 af Marianne Eriksson, Piia-Noora Kauppi og Joke Swiebel til RådetOm: Finansiering af Equal-projekter og diskriminering på grund af seksuel orientering | 49 |
| 2004/C 084E/7 | E-3115/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: De øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten udbreder falske videnskabelige oplysninger i kampen mod aids angående præservativers beskyttende virkning | 50 |
| 2004/C 084E/8 | E-3116/03 af Maurizio Turco til RådetOm: Illegal import af tekstilprodukter fra Kina | 52 |
| 2004/C 084E/9 | E-3121/03 af Nelly Maes til RådetOm: Moms-nedsættelse for fonogrammer | 53 |
| 2004/C 084E/0 | E-3127/03 af Jean Lambert til KommissionenOm: Bankkonti og fri bevægelighed | 53 |
| 2004/C 084E/1 | E-3146/03 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Kulturel turistsejlads imellem Schweiz og Adriaterhavet | 54 |
| 2004/C 084E/2 | E-3191/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Mistanke om overtrædelse af EU’s selskabsbestemmelser begået af Telecom Italia i Telekom Serbia-affæren | 55 |
| 2004/C 084E/3 | E-3214/03 af Jillian Evans til KommissionenOm: Nordkoreanske flygtninge | 57 |
| 2004/C 084E/4 | P-3333/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Nordkoreanske flygtninge i Kina | 57 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3214/03 og P-3333/03 |
| 2004/C 084E/5 | E-3234/03 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: Eksport af lotterisedler fra et land til et andet | 58 |
| 2004/C 084E/6 | E-3359/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Bifangst i forbindelse med rejefiskeri | 59 |
| 2004/C 084E/7 | E-3387/03 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Forhøjelser af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer — oplysningskilder | 60 |
| 2004/C 084E/8 | E-3448/03 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Drift af stenbrud i et beskyttet område | 62 |
| 2004/C 084E/9 | E-3491/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Forslag om enkeltbetaling som led i reformen af den fælles markedsordning for olivenolie | 63 |
| 2004/C 084E/0 | E-3504/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Oplysninger om størrelsen på den EU-støtte, der er ydet til den tyske delstat Rheinland-Pfalz fra januar 1997 til december 2002 (supplerende svar) | 65 |
| 2004/C 084E/1 | E-3524/03 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Økopointsystemet i Østrig | 65 |
| 2004/C 084E/2 | P-3539/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Vindmølleparker i særlige bevaringsområder i EU | 66 |
| 2004/C 084E/3 | P-3563/03 af Monica Frassoni til KommissionenOm: Transportprotokollen vedrørende Alpe-konventionen | 67 |
| 2004/C 084E/4 | P-3594/03 af Wolfgang Kreissl-Dörfler til KommissionenOm: Forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler; markedsføring af noni-produkter i EU | 68 |
| 2004/C 084E/5 | E-3597/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Udbudsprocedurer for udvikling og humanitær bistand( | 70 |
| 2004/C 084E/6 | E-3599/03 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Betalingsinternet | 71 |
| 2004/C 084E/7 | P-3619/03 af Miquel Mayol i Raynal til KommissionenOm: Udvidelsen af Son Sant Joan lufthavnen ved Palma de Mallorca | 72 |
| 2004/C 084E/8 | E-3628/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Højhastighedstogforbindelser mellem Galicien og Portugal som led i det europæiske vækstinitiativ | 73 |
| 2004/C 084E/9 | E-3629/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Højhastighedstogforbindelse mellem Galicien, det øvrige Spanien og den franske grænse | 74 |
| 2004/C 084E/0 | E-3643/03 af Salvador Jové Peres til KommissionenOm: Reform af den fælles markedsordning for olivenolie | 75 |
| 2004/C 084E/1 | P-3653/03 af Jean-Louis Bernié til KommissionenOm: Fortolkende vejledning til fugledirektivet | 76 |
| 2004/C 084E/2 | E-3655/03 af Ioannis Marínos til KommissionenOm: Forfalskning af eurosedler og -mønter | 77 |
| 2004/C 084E/3 | E-3668/03 af María Sornosa Martínez og María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Påvirkninger af plante- og dyrelivet som følge af udvidelsen af havnen i Altea | 78 |
| 2004/C 084E/4 | E-3669/03 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Abeforsøgsstation i Camarles | 79 |
| 2004/C 084E/5 | E-3673/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Fællesskabsstøtte til den multinationale virksomhed Gerry Weber | 80 |
| 2004/C 084E/6 | E-3677/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Prato Kommune | 81 |
| 2004/C 084E/7 | E-3678/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Terni Kommune | 82 |
| 2004/C 084E/8 | E-3679/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Pesaro Kommune | 82 |
| 2004/C 084E/9 | E-3680/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Firenze Kommune | 82 |
| 2004/C 084E/0 | E-3681/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Pisa Kommune | 83 |
| 2004/C 084E/1 | E-3682/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Ancona Kommune | 83 |
| 2004/C 084E/2 | E-3683/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Carrara Kommune | 83 |
| 2004/C 084E/3 | E-3684/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Livorno Kommune | 84 |
| 2004/C 084E/4 | E-3685/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Macerata Kommune | 84 |
| 2004/C 084E/5 | E-3686/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Massa Kommune | 84 |
| 2004/C 084E/6 | E-3687/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Pistoia Kommune | 85 |
| 2004/C 084E/7 | E-3688/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Perugia Kommune | 85 |
| 2004/C 084E/8 | E-3689/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Siena Kommune | 85 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3677/03, E-3678/03, E-3679/03, E-3680/03, E-3681/03, E-3682/03, E-3683/03, E-3684/03, E-3685/03, E-3686/03, E-3687/03, E-3688/03 og E-3689/03 |
| 2004/C 084E/9 | E-3704/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Terni Kommune | 86 |
| 2004/C 084E/0 | E-3705/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Ancona Kommune | 87 |
| 2004/C 084E/1 | E-3706/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Carrara Kommune | 87 |
| 2004/C 084E/2 | E-3707/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Firenze Kommune | 87 |
| 2004/C 084E/3 | E-3708/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Livorno Kommune | 88 |
| 2004/C 084E/4 | E-3709/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Macerata Kommune | 88 |
| 2004/C 084E/5 | E-3710/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Massa Kommune | 88 |
| 2004/C 084E/6 | E-3711/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Perugia Kommune | 89 |
| 2004/C 084E/7 | E-3712/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Pesaro Kommune | 89 |
| 2004/C 084E/8 | E-3713/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Pisa Kommune | 89 |
| 2004/C 084E/9 | E-3714/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Prato Kommune | 90 |
| 2004/C 084E/0 | E-3715/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Siena Kommune | 90 |
| 2004/C 084E/1 | E-3716/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Pistoia Kommune | 90 |
| 2004/C 084E/2 | E-3717/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Massa Kommune | 91 |
| 2004/C 084E/3 | E-3721/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Carrara Kommune | 91 |
| 2004/C 084E/4 | E-3722/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Firenze Kommune | 91 |
| 2004/C 084E/5 | E-3723/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Livorno Kommune | 92 |
| 2004/C 084E/6 | E-3724/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Macerata Kommune | 92 |
| 2004/C 084E/7 | E-3725/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Ancona Kommune | 92 |
| 2004/C 084E/8 | E-3726/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Pesaro Kommune | 93 |
| 2004/C 084E/9 | E-3727/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Pisa Kommune | 93 |
| 2004/C 084E/0 | E-3728/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Pistoia Kommune | 93 |
| 2004/C 084E/1 | E-3729/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Prato Kommune | 94 |
| 2004/C 084E/2 | E-3730/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Siena Kommune | 94 |
| 2004/C 084E/3 | E-3731/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Terni Kommune | 94 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3704/03, E-3705/03, E-3706/03, E-3707/03, E-3708/03, E-3709/03, E-3710/03, E-3711/03, E-3712/03, E-3713/03, E-3714/03, E-3715/03, E-3716/03, E-3717/03, E-3721/03, E-3722/03, E-3723/03, E-3724/03, E-3725/03, E-3726/03, E-3727/03, E-3728/03, E-3729/03, E-3730/03 og E-3731/03 |
| 2004/C 084E/4 | E-3719/03 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Vurdering af risikoen ved zink | 95 |
| 2004/C 084E/5 | E-3778/03 af Jürgen Zimmerling til KommissionenOm: Droit moral | 96 |
| 2004/C 084E/6 | E-3779/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Terni Kommune | 97 |
| 2004/C 084E/7 | E-3780/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Carrara Kommune | 97 |
| 2004/C 084E/8 | E-3781/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Firenze Kommune | 97 |
| 2004/C 084E/9 | E-3782/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Livorno Kommune | 98 |
| 2004/C 084E/0 | E-3783/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Macerata Kommune | 98 |
| 2004/C 084E/1 | E-3784/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Massa Kommune | 98 |
| 2004/C 084E/2 | E-3785/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Perugia Kommune | 99 |
| 2004/C 084E/3 | E-3786/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Pesaro Kommune | 99 |
| 2004/C 084E/4 | E-3787/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Pisa Kommune | 99 |
| 2004/C 084E/5 | E-3788/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Pistoia Kommune | 100 |
| 2004/C 084E/6 | E-3789/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Prato Kommune | 100 |
| 2004/C 084E/7 | E-3790/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Siena Kommune | 100 |
| 2004/C 084E/8 | E-3791/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Ancona Kommune | 101 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3779/03, E-3780/03, E-3781/03, E-3782/03, E-3783/03, E-3784/03, E-3785/03, E-3786/03, E-3787/03, E-3788/03, E-3789/03, E-3790/03 og E-3791/03 |
| 2004/C 084E/9 | E-3817/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Opkrævning af vejafgift på Attika-motorvejen i Athen | 101 |
| 2004/C 084E/0 | E-3822/03 af Miquel Mayol i Raynal til KommissionenOm: Alvorlige negative indvirkninger på levesteder og arter af fællesskabsinteresse på Mallorca | 102 |
| 2004/C 084E/1 | E-3828/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Skibsværftet Izar de Fene i Galicia og muligheden for fornyet tilladelse til bygning af handelsskibe | 104 |
| 2004/C 084E/2 | P-3831/03 af André Brie til KommissionenOm: Løbende europæisk-amerikanske forhandlinger om det nyttige i Galileo | 105 |
| 2004/C 084E/3 | E-3842/03 af Marco Pannella, Maurizio Turco, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova og Olivier Dupuis til KommissionenOm: Krænkelse af demokratiet i Mauretanien | 106 |
| 2004/C 084E/4 | P-3865/03 af Marie Isler Béguin til KommissionenOm: Den overordnede sektorplan for vejnettet på Balearerne | 107 |
| 2004/C 084E/5 | E-3869/03 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Følger for området af fællesskabsbetydning ES 5223037 | 108 |
| 2004/C 084E/6 | E-3887/03 af Ria Oomen-Ruijten til KommissionenOm: Bekæmpelse af legionærsygen | 109 |
| 2004/C 084E/7 | E-3895/03 af Paul Rübig til KommissionenOm: Målkonflikter mellem vandrammedirektivet, direktivet om vedvarende energi, direktivet om handel med emissionscertifikater og målene for forsyningssikkerhed — med Østrig som eksempel | 110 |
| 2004/C 084E/8 | E-3898/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Oddere i de britiske floder | 111 |
| 2004/C 084E/9 | E-3904/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Europæisk satellitagentur - Galileo-programmet | 112 |
| 2004/C 084E/0 | E-3906/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Fælles mønt og stigende leveomkostninger | 114 |
| 2004/C 084E/1 | P-3909/03 af Francesco Fiori til KommissionenOm: Rammedirektivet | 115 |
| 2004/C 084E/2 | E-3912/03 af Ole Krarup til KommissionenOm: Olieudvinding i Nordsøen | 117 |
| 2004/C 084E/3 | E-3928/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Skove og boligkooperativer i Grækenland | 117 |
| 2004/C 084E/4 | P-3930/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Bevarelse af privilegier for den græske landbrugsbank | 118 |
| 2004/C 084E/5 | P-3931/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Genopretning af de områder i Portugal, der blev ødelagt af brand i sommeren 2003 (supplerende svar) | 119 |
| 2004/C 084E/6 | E-3934/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Amerikanske visumbestemmelser, der indebærer, at europæere, som har fast bopæl og fast arbejde i USA, nægtes tilbagerejse | 120 |
| 2004/C 084E/7 | E-3939/03 af Elisabeth Jeggle til KommissionenOm: Renovations- og saltningskøretøjer og deres chaufførers overtrædelse af køre- og hviletidsbestemmelser i forbindelse med udøvelsen af statslige opgaver | 121 |
| 2004/C 084E/8 | E-3952/03 af Catherine Stihler til KommissionenOm: Standarder for nedlægning af gasrør | 122 |
| 2004/C 084E/9 | E-3963/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Geroi Sevastopolya - sikkerhed til søs | 122 |
| 2004/C 084E/0 | E-3969/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Retslig efterforskning af bedrageri mod EU for 5 mio. EUR indledt af retten i Catania | 124 |
| 2004/C 084E/1 | E-3983/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Afslutning af tværregionalt handlingsprogram om vandressourcer i mål 1-regioner med støtteramme 1994-1999 | 125 |
| 2004/C 084E/2 | E-3985/03 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Levering af træ til istandsættelse af Kommissionens bygninger | 126 |
| 2004/C 084E/3 | E-3986/03 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Oplagringssteder for radioaktivt affald på Sicilien | 127 |
| 2004/C 084E/4 | E-3987/03 af Gerhard Schmid til KommissionenOm: Galileo | 127 |
| 2004/C 084E/5 | P-3990/03 af Diana Wallis til KommissionenOm: Afsendelse/aflevering af udbudsdokumenter | 128 |
| 2004/C 084E/6 | P-4002/03 af Marco Cappato til KommissionenOm: Krænkelse af privatlivets fred på verdenstopmødet om informationssamfundet | 129 |
| 2004/C 084E/7 | E-4006/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Opholdsbeviser og vanskeligheder med at få udstedt sådanne beviser | 130 |
| 2004/C 084E/8 | E-4015/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Giftgrunde | 131 |
| 2004/C 084E/9 | E-4021/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Støtte til forskning i Portugal | 132 |
| 2004/C 084E/0 | E-4026/03 af Nicholas Clegg til KommissionenOm: Direktivet om ædle metaller | 133 |
| 2004/C 084E/1 | E-4028/03 af Juan Naranjo Escobar til KommissionenOm: Borgernes vurdering af euroen | 133 |
| 2004/C 084E/2 | E-4029/03 af Juan Naranjo Escobar til KommissionenOm: Euro-dollar-vekselkursen | 134 |
| 2004/C 084E/3 | E-4032/03 af Geoffrey Van Orden til KommissionenOm: Det Forenede Kongeriges bidrag til EU-budgettet | 135 |
| 2004/C 084E/4 | E-4033/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Censurering af ordet præservativ i pressemeddelelse fra Europa-Kommissionen i anledning af Den Internationale Aids-dag efter anmodning fra formand Prodis kabinet | 135 |
| 2004/C 084E/5 | P-4034/03 af Kyösti Virrankoski til KommissionenOm: Beskyttelse af mennesker og husdyr mod ulve og bjørne | 136 |
| 2004/C 084E/6 | E-4036/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler — Noni-produkter | 137 |
| 2004/C 084E/7 | E-4037/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Sundhedsreform og naturmedicin i Tyskland | 139 |
| 2004/C 084E/8 | E-4057/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Transeuropæiske telenet | 139 |
| 2004/C 084E/9 | E-4061/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Støj fra fly i Eleftherios Venizelos-lufthavnen | 141 |
| 2004/C 084E/0 | E-4067/03 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Samfinansiering af Júcar-Vinalopó-vandledningen og miljøet | 142 |
| 2004/C 084E/1 | E-4070/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Konventer, charteret og forfatningen - omkostninger | 143 |
| 2004/C 084E/2 | P-0074/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Det europæiske konvent | 144 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-4070/03 og P-0074/04 |
| 2004/C 084E/3 | E-4075/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Kontrakter for læger ansat i det græske offentlige elektricitetsselskab DEI | 145 |
| 2004/C 084E/4 | E-4085/03 af Marianne Thyssen til KommissionenOm: Praktiske anvendelsesproblemer i forbindelse med direktiv 1999/44/EF | 145 |
| 2004/C 084E/5 | E-0009/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Beskyttelse af den nederlandske eksport af fartfældedetektorer ved hjælp af en undtagelse fra et nationalt forbud mod dette udstyr | 147 |
| 2004/C 084E/6 | E-0010/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: EU’s håndhævelse af et beskyttelsesniveau mod BSE, der er lavere for amerikansk oksekød end for oksekød fra Japan, Rusland og andre lande | 148 |
| 2004/C 084E/7 | E-0017/04 af Bartho Pronk til KommissionenOm: Tilpasning af direktiv 92/58/EØF om signalgivning i forbindelse med sikkerhed og sundhed under arbejdet. | 150 |
| 2004/C 084E/8 | P-0019/04 af Juan Ferrández Lezaun til KommissionenOm: Júcar-projektet - Vinalopó | 151 |
| 2004/C 084E/9 | E-0020/04 af Fiorella Ghilardotti, Massimo Carraro og Giovanni Fava til KommissionenOm: Bro over Messina-strædet | 151 |
| 2004/C 084E/0 | E-0021/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Behov for straks at vedtage direktiv om flysikkerhed med strengere og ensartet kontrol | 153 |
| 2004/C 084E/1 | P-0038/04 af Juan Izquierdo Collado til KommissionenOm: Ulovlig indførsel af delfiner | 153 |
| 2004/C 084E/2 | E-0042/04 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Frigørelse af bevillinger fra strukturfondene i Skotland | 154 |
| 2004/C 084E/3 | E-0062/04 af Giorgio Calò og Antonio Di Pietro til KommissionenOm: Ph.d.-studerende fra Fællesskabet diskrimineres i Tyskland | 156 |
| 2004/C 084E/4 | E-0070/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Opførelse af en forkromningsfabrik i Tabaçô, Arcos de Valdevez | 157 |
| 2004/C 084E/5 | P-0075/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Kontrol af flysikkerhed | 157 |
| 2004/C 084E/6 | E-0078/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Schengen-informationssystemet og savnede personer | 158 |
| 2004/C 084E/7 | E-0082/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om kliniske forsøg | 159 |
| 2004/C 084E/8 | P-0084/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Forbud mod transport af olie i tankskibe med enkeltskrog og brug af bekvemmelighedsflag | 160 |
| 2004/C 084E/9 | E-0088/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Nederlandske sygeforsikringsselskabers opkrævning af langt højere præmier for forsikringstagere i nabolande som kompensation for underskud i Amerika | 161 |
| 2004/C 084E/0 | E-0098/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Udlevering af Sok Yoeun | 162 |
| 2004/C 084E/1 | E-0100/04 af Marianne Thyssen til KommissionenOm: Europa-webstedets sprog | 163 |
| 2004/C 084E/2 | E-0122/04 af Toine Manders til KommissionenOm: Gæld inden for betalt fodbold i Europa | 164 |
| 2004/C 084E/3 | E-0128/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Aldersgrænser for ansættelse af arbejdstagere, der allerede er beskæftiget på mangeårige tidsbegrænsede kontrakter i det offentlige i Grækenland | 165 |
| 2004/C 084E/4 | E-0138/04 af Kathalijne Buitenweg til KommissionenOm: Anvendelse af passagerdata til testning af CAPPS II | 166 |
| 2004/C 084E/5 | E-0139/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Finansiel støtte til tilknytning af øerne Flores og Corvo til fiberoptisk undervandskabel | 167 |
| 2004/C 084E/6 | E-0151/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Mangel på intensivafdelinger i Grækenland (supplerende svar) | 168 |
| 2004/C 084E/7 | P-0159/04 af Anna Karamanou til KommissionenOm: Retssager imod kvinder på grund af illegal abort i Portugal | 169 |
| 2004/C 084E/8 | P-0160/04 af Uma Aaltonen til KommissionenOm: Anvendelse af hunde optrænet til at opspore sprængstoffer i EU-institutionerne | 169 |
| 2004/C 084E/9 | E-0179/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Nationale planer for indvandring | 170 |
| 2004/C 084E/0 | E-0180/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Gennemførelse af direktiv 2000/78 i Grækenland | 171 |
| 2004/C 084E/1 | P-0192/04 af Philip Bradbourn til KommissionenOm: Tilbagebetalinger efter N+2-reglen | 172 |
| 2004/C 084E/2 | E-0195/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Adgang til lægebehandling i medlemsstaterne | 172 |
| 2004/C 084E/3 | E-0196/04 af Ward Beysen til KommissionenOm: Direktivet om vikaransattes arbejdsforhold | 173 |
| 2004/C 084E/4 | E-0197/04 af Ward Beysen til KommissionenOm: Anvendelse af statsmidler til sænkning af elektricitetspriserne for industrielle brugere | 174 |
| 2004/C 084E/5 | E-0200/04 af Ioannis Marínos til KommissionenOm: Bob-programmet og trafikuheld | 175 |
| 2004/C 084E/6 | E-0219/04 af Dominique Souchet til KommissionenOm: Maltas tiltrædelse og søfartssikkerhed | 176 |
| 2004/C 084E/7 | E-0225/04 af Dorette Corbey til KommissionenOm: Fødevaresikkerhed og udviklingslande | 177 |
| 2004/C 084E/8 | E-0238/04 af Joachim Wuermeling til KommissionenOm: Gennemførelse af direktivet om tovbaneanlægs sikkerhed | 178 |
| 2004/C 084E/9 | E-0242/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Parkinsons sygdom - den aktuelle situation | 179 |
| 2004/C 084E/0 | P-0244/04 af Joan Colom i Naval til KommissionenOm: Den spanske nationale vandplan — omkostninger og priser på vand | 180 |
| 2004/C 084E/1 | P-0245/04 af Elly Plooij-van Gorsel til KommissionenOm: Evaluering af virkningerne af OPTA’s afgørelser | 181 |
| 2004/C 084E/2 | E-0250/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Pensionsalder for fodbolddommere | 182 |
| 2004/C 084E/3 | E-0251/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Etiketter til brød | 183 |
| 2004/C 084E/4 | P-0256/04 af María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Indkaldelse af forslag VP/2002/6 i forbindelse med Fællesskabets handlingsprogram for en strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) | 184 |
| 2004/C 084E/5 | E-0257/04 af María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Indkaldelse af forslag VP/2002/6 i forbindelse med Fællesskabets handlingsprogram for en strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) | 185 |
| 2004/C 084E/6 | E-0258/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Cambodja: mord på medlemmer af oppositionen | 186 |
| 2004/C 084E/7 | E-0260/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Bluetongue og beskyttelse af opdrætterne i Lazio | 186 |
| 2004/C 084E/8 | E-0261/04 af Baroness Sarah Ludford til KommissionenOm: Forlydender om spansk forbud mod påhængskøretøjer til motorcykler | 188 |
| 2004/C 084E/9 | E-0262/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Rensningsanlæg | 189 |
| 2004/C 084E/0 | P-0263/04 af Matti Wuori til KommissionenOm: Sikkerhedssituationen på Sosnovyi Bor-atomkraftværket | 189 |
| 2004/C 084E/1 | E-0269/04 af Brice Hortefeux til KommissionenOm: Forbrugslån | 190 |
| 2004/C 084E/2 | E-0278/04 af Elly Plooij-van Gorsel til KommissionenOm: Problemer i kontraktforhandlingerne i forbindelse med det sjette rammeprogram | 191 |
| 2004/C 084E/3 | P-0281/04 af Esko Seppänen til KommissionenOm: Wärtsilä og italiensk statsstøtte | 192 |
| 2004/C 084E/4 | E-0287/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Misvisende etikettering af sælolie i EU | 193 |
| 2004/C 084E/5 | P-0294/04 af Herman Vermeer til KommissionenOm: Offentlig takststruktur for rørledningssystemet i Centraleuropa (Central European Pipeline System) | 194 |
| 2004/C 084E/6 | E-0295/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Forskelsbehandling på grund af alder på vare- og tjenesteydelsesområdet | 194 |
| 2004/C 084E/7 | E-0299/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Prissættelse af cd’er i EU | 195 |
| 2004/C 084E/8 | P-0303/04 af Michael Cashman til KommissionenOm: Bestilling af billetter til rejse i et andet land | 196 |
| 2004/C 084E/9 | P-0304/04 af Pietro-Paolo Mennea til KommissionenOm: Fængselsbetjente | 196 |
| 2004/C 084E/0 | E-0315/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Sprogprogram for mindretalssprog | 197 |
| 2004/C 084E/1 | E-0316/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Frivillig solidaritetstjeneste på europæisk plan | 198 |
| 2004/C 084E/2 | E-0317/04 af Nicholas Clegg til KommissionenOm: Biprodukter fra svin | 199 |
| 2004/C 084E/3 | P-0338/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Fødevaresikkerhed | 199 |
| 2004/C 084E/4 | P-0340/04 af Benedetto Della Vedova til KommissionenOm: Overensstemmelse mellem lov nr. 69 af 3. februar 1963 med bestemmelserne om arbejdstagernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet | 200 |
| 2004/C 084E/5 | P-0342/04 af Dirk Sterckx til KommissionenOm: Begrænsninger ved åbningen af det belgiske jernbanemarked | 201 |
| 2004/C 084E/6 | P-0359/04 af Eija-Riitta Korhola til KommissionenOm: Manglende bestemmelser om sundhedspleje og virkningerne for arbejdstagernes og borgernes frie bevægelighed | 202 |
| 2004/C 084E/7 | E-0366/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Forbrugerrettigheder i Irland i henhold til fællesskabsretten | 203 |
| 2004/C 084E/8 | E-0370/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Udvidelse af direktivet om arbejdstid til at omfatte sektorer, der er undtaget fra direktivets bestemmelser | 204 |
| 2004/C 084E/9 | P-0376/04 af Luciana Sbarbati til KommissionenOm: Krise i stålsektoren i Terni | 204 |
| 2004/C 084E/0 | P-0388/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Stålværker i Terni - lukning af Thyssen-Krupps virksomhed | 205 |
| 2004/C 084E/1 | P-0445/04 af Mario Mastella til KommissionenOm: Krise i Ast di Terni-stålværket | 206 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-0376/04, P-0388/04 og P-0445/04 |
| 2004/C 084E/2 | E-0381/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Funktionen af modtagelsesklasserne under det andet operationelle program for uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse | 208 |
| 2004/C 084E/3 | E-0383/04 af John Bowis til KommissionenOm: Posttakster | 209 |
| 2004/C 084E/4 | E-0393/04 af Bill Miller til KommissionenOm: Forordningen vedrørende animalske biprodukter | 210 |
| 2004/C 084E/5 | P-0514/04 af Bartho Pronk til KommissionenOm: Supplerende spørgsmål (i forbindelse med skriftlig forespørgsel E-2133/02) om diskrimination af fodbolddommere på grund af alder | 211 |
| 2004/C 084E/6 | E-0580/04 af Bill Miller til KommissionenOm: Forordning (EF) nr. 1774/2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum | 212 |
| | BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 2) |
| 2004/C 084E/7 | E-0225/03 af Guido Podestà til KommissionenOm: Aids i Østeuropa | 213 |
| 2004/C 084E/8 | P-2374/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Udbud og underudbud af tjenesteydelser ved Europa-Kommissionen (supplerende svar) | 214 |
| 2004/C 084E/9 | E-2454/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Eurostat: Ændring af Kommissionens holdning i forbindelse med anerkendelse og behandling af bedrageri og følgerne heraf for OLAF’s uafhængige undersøgelse | 214 |
| 2004/C 084E/0 | E-2573/03 af Maurizio Turco til RådetOm: Manglende overholdelse af forpligtelser indgået i OSCE-regi vedrørende tanke-, samvittigheds- og religionsfriheden i Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Rusland, Turkmenistan og Usbekistan | 215 |
| 2004/C 084E/1 | E-2688/03 af Toine Manders til KommissionenOm: Nedsættelse af momsen på visse arbejdskraftintensive aktiviteter | 217 |
| 2004/C 084E/2 | E-2837/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Oprettelse af et nyt luftfartsselskab på grundlag af Olympic Airways (supplerende svar) | 218 |
| 2004/C 084E/3 | E-3075/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Ytringsfrihed og pluralisme i nyhedsformidlingen | 219 |
| 2004/C 084E/4 | E-3114/03 af Maurizio Turco til RådetOm: De øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten udbreder falske videnskabelige oplysninger i kampen mod aids angående præservativers beskyttende virkning | 220 |
| 2004/C 084E/5 | E-3122/03 af Nelly Maes til KommissionenOm: Moms-nedsættelse for fonogrammer | 221 |
| 2004/C 084E/6 | E-3123/03 af Olivier Dupuis til RådetOm: Udvisning af tjetjenere | 222 |
| 2004/C 084E/7 | E-3139/03 af Peter Liese til RådetOm: EU’s beredskab i tilfælde af biologisk angreb | 223 |
| 2004/C 084E/8 | E-3148/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Støtte til institutioner, der arbejder med kvinder og unge piger, som er ofre for prostitution | 223 |
| 2004/C 084E/9 | E-3206/03 af Antonio Tajani til RådetOm: Ransagning hos Il Giornale i Rom og krænkelse af pressefriheden i Italien | 224 |
| 2004/C 084E/0 | E-3242/03 af Jan Wiersma til RådetOm: Buy American Act i det amerikanske forsvarsbudget | 225 |
| 2004/C 084E/1 | P-3246/03 af Cristiana Muscardini til RådetOm: Den interne situation i Somalia, flygtninge og terrorisme | 226 |
| 2004/C 084E/2 | E-3248/03 af Anna Karamanou til RådetOm: Mulighed for at følge brugere af mobiltelefoner | 227 |
| 2004/C 084E/3 | E-3251/03 af Baroness Sarah Ludford til RådetOm: Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY) | 228 |
| 2004/C 084E/4 | E-3267/03 af Christopher Huhne til RådetOm: Anvendelse af kvalificeret flertal | 228 |
| 2004/C 084E/5 | P-3282/03 af Anne André-Léonard til RådetOm: Harmonisering af den europæiske lovgivning vedrørende førerbevis til fritidsfartøjer | 233 |
| 2004/C 084E/6 | P-3313/03 af Hans-Peter Martin til RådetOm: Forhandlinger om EU-forfatningsudkastet | 233 |
| 2004/C 084E/7 | E-3349/03 af Koenraad Dillen til RådetOm: Meningsmålingen Eurobarometer | 234 |
| 2004/C 084E/8 | E-3354/03 af Stavros Xarchakos til RådetOm: Sproglige minoritetsgrupper i Grækenland og officielle statistikker | 235 |
| 2004/C 084E/9 | E-3358/03 af Chris Davies til RådetOm: Bifangst i forbindelse med rejefiskeri | 236 |
| 2004/C 084E/0 | P-3414/03 af Marianne Eriksson til RådetOm: Estland og ligestillingsdirektivet | 237 |
| 2004/C 084E/1 | P-3415/03 af Francesco Rutelli til RådetOm: Formandskabets erklæringer på topmødet den 7. november 2003 mellem EU og Rusland | 238 |
| 2004/C 084E/2 | P-3473/03 af Daniel Cohn-Bendit til RådetOm: Formandskabets erklæringer på topmødet den 7. november 2003 mellem EU og Rusland | 238 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-3415/03 og P-3473/03 |
| 2004/C 084E/3 | E-3440/03 af Koenraad Dillen til RådetOm: Menneskerettigheder i Kina | 239 |
| 2004/C 084E/4 | E-3441/03 af Koenraad Dillen til RådetOm: EU-aktion mod Guantánamo-fængslet | 240 |
| 2004/C 084E/5 | E-3451/03 af Ioannis Marínos til RådetOm: Eurobarometers oplysninger om euroen og om inflationen | 241 |
| 2004/C 084E/6 | E-3468/03 af Bart Staes, Phillip Whitehead, Catherine Stihler og Margrietus van den Berg til RådetOm: Post-polio syndrom | 242 |
| 2004/C 084E/7 | E-3495/03 af José Ribeiro e Castro til RådetOm: Columbia - ELN-gidsler | 242 |
| 2004/C 084E/8 | E-3499/03 af José Ribeiro e Castro til RådetOm: Romano Prodi - Manifest | 243 |
| 2004/C 084E/9 | E-3525/03 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Størrelsen på æbler | 244 |
| 2004/C 084E/0 | P-3526/03 af Jens-Peter Bonde til RådetOm: Forskellen på afstemning ved enstemmighed og konsensus | 245 |
| 2004/C 084E/1 | E-3531/03 af Rijk van Dam til RådetOm: Udtalelser fra formanden for Rådet (transport) efter det uformelle møde mellem transportministrene i Verona | 246 |
| 2004/C 084E/2 | E-3533/03 af Christine De Veyrac til RådetOm: Europæisk rumpolitik - budget | 246 |
| 2004/C 084E/3 | E-3572/03 af Graham Watson til KommissionenOm: Lloyd’s of London | 247 |
| 2004/C 084E/4 | E-3575/03 af Michl Ebner til RådetOm: Et EU-dækkende kort for handicappede | 248 |
| 2004/C 084E/5 | E-3621/03 af Antonios Trakatellis til KommissionenOm: Forekomsten af clophen i fødevareprodukter fra forskellige områder af Grækenland (supplerende svar) | 249 |
| 2004/C 084E/6 | E-3661/03 af Konrad Schwaiger og Karl von Wogau til KommissionenOm: Indførsel af svampekonserves fra Kina | 250 |
| 2004/C 084E/7 | E-3812/03 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Tempus-programmet i Rumænien | 250 |
| 2004/C 084E/8 | E-3829/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Mælkekvoteordningen efter udvidelsen: tilladt produktionsmængde for Galicia | 251 |
| 2004/C 084E/9 | E-3854/03 af Samuli Pohjamo til KommissionenOm: Forberedelser til en reform af reglerne for statsstøtte i Kommissionen | 252 |
| 2004/C 084E/0 | E-3855/03 af Michl Ebner og Paolo Pastorelli til KommissionenOm: Sikkerheden i lufthavnene | 253 |
| 2004/C 084E/1 | E-3856/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Kontrakter inden for rammerne af den 8. EUF | 254 |
| 2004/C 084E/2 | E-3858/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Invalidepensioner i Den Europæiske Union | 255 |
| 2004/C 084E/3 | E-3866/03 af Robert Sturdy til KommissionenOm: Fuglefangst ved hjælp af fælder | 256 |
| 2004/C 084E/4 | E-3876/03 af Francesco Fiori til KommissionenOm: Bøde for overtrædelse af grænsen for tilsåning af basisarealer med majs | 256 |
| 2004/C 084E/5 | E-3883/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Alcatel Italia: EU-midler til telekommunikationssektoren (supplerende svar) | 257 |
| 2004/C 084E/6 | E-3885/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Alcatel Italia: kontrol af anvendelsen af EU-støtte (supplerende svar) | 258 |
| 2004/C 084E/7 | E-3897/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Ikke-bæredygtige bifangster ved fiskeri | 260 |
| 2004/C 084E/8 | E-3900/03 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca | 261 |
| 2004/C 084E/9 | E-3968/03 af Amalia Sartori til KommissionenOm: Transeuropæiske transportnet | 261 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3900/03 og E-3968/03 |
| 2004/C 084E/0 | E-3905/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Efterforskning af Eurostat-affæren — OLAF’s taskforce sat fra bestillingen | 262 |
| 2004/C 084E/1 | E-3907/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Kommissionens forslag om nedskæring af fiskefangsten i 2004 i farvandene ved Galicien og generelt ved Den Iberiske Halvø | 263 |
| 2004/C 084E/2 | E-3914/03 af Joan Vallvé til KommissionenOm: Udvidelse af Palma de Mallorcas lufthavn | 265 |
| 2004/C 084E/3 | E-3921/03 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Ulovligheder i forbindelse med anvendelse af vand fra Segura-floden (Murcia, Spanien) | 266 |
| 2004/C 084E/4 | E-3923/03 af Brice Hortefeux til KommissionenOm: Forfalskninger | 266 |
| 2004/C 084E/5 | E-3938/03 af Elisabeth Jeggle til KommissionenOm: Inddragelse af offentligt beskikkede landmålere ved arealfastsættelse som led i deltagelse i EU-braklægnings-programmer | 268 |
| 2004/C 084E/6 | E-3940/03 af Daniel Hannan til KommissionenOm: Fordrejninger i handelen med sukker | 269 |
| 2004/C 084E/7 | E-3941/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Forskelsbehandling i forbindelse med godkendelse til en bolig i Rotterdam | 270 |
| 2004/C 084E/8 | E-3944/03 af Dominique Souchet til KommissionenOm: Genopretningsplaner for fiskebestande | 271 |
| 2004/C 084E/9 | E-3945/03 af Marco Pannella, Maurizio Turco, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova og Olivier Dupuis til KommissionenOm: Omdirigering af EU-midler til terrororganisationer — kontrol af støtte til Den Palæstinensiske Myndighed | 271 |
| 2004/C 084E/0 | E-3947/03 af Michl Ebner til KommissionenOm: Støtte til banebrydende solkraftanlæg | 273 |
| 2004/C 084E/1 | E-3961/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Jules Muis - Arbejdsforholdene i Kommissionen | 274 |
| 2004/C 084E/2 | E-3962/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Portugal - vejafgifter og MPV’er | 277 |
| 2004/C 084E/3 | E-3979/03 af Joan Vallvé til KommissionenOm: Byggeamnesti på Ibiza | 278 |
| 2004/C 084E/4 | E-3988/03 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Manipulering af informationsudveksling mellem kommissær Solbes og Eurostat | 279 |
| 2004/C 084E/5 | E-3994/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Programmet for kultur og sprog | 280 |
| 2004/C 084E/6 | E-3995/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Projekter vedrørende informationssamfundet | 280 |
| 2004/C 084E/7 | E-3996/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Nye arbejdsmetoder og udvikling af elektronisk handel | 281 |
| 2004/C 084E/8 | E-4003/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Donaus dybde på strækningen mellem Straubing og Vilshofen | 281 |
| 2004/C 084E/9 | E-4007/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Forebyggelse af risici i forbindelse med jordskælv | 282 |
| 2004/C 084E/0 | E-4017/03 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: EU-orientering henvendt til blinde | 284 |
| 2004/C 084E/1 | E-4018/03 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: Ensartet anvendelse af Europaflaget på fly fra flyselskaber i EU | 285 |
| 2004/C 084E/2 | E-4020/03 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: Congo-bækkenet | 286 |
| 2004/C 084E/3 | P-4035/03 af Helena Torres Marques til KommissionenOm: Anvendelse i Portugal af forordningen om salg af motorkøretøjer | 287 |
| 2004/C 084E/4 | E-4045/03 af Joan Colom i Naval til KommissionenOm: Forurening af grundvandet i Catalonien | 288 |
| 2004/C 084E/5 | E-4046/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Software- og filtreringssystemer | 289 |
| 2004/C 084E/6 | E-4047/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Sikker brug af internettet | 290 |
| 2004/C 084E/7 | P-4048/03 af Glenys Kinnock til KommissionenOm: Opførelse på budgettet af EUF | 291 |
| 2004/C 084E/8 | E-4054/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Nationale farvande inden for EU’s eksklusive økonomiske zone (EEZ) | 292 |
| 2004/C 084E/9 | E-4065/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad (EUMC) | 292 |
| 2004/C 084E/0 | E-4078/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Galileo | 293 |
| 2004/C 084E/1 | E-0006/04 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Anerkendelse af begunstiget skattemæssig status til Sicilien | 294 |
| 2004/C 084E/2 | E-0016/04 af Jan Dhaene til KommissionenOm: Virksomheden Grefacsa og behandling af animalske biprodukter | 295 |
| 2004/C 084E/3 | E-0031/04 af Astrid Lulling til KommissionenOm: Visse luxembourgske forsikringsselskabers praksis | 296 |
| 2004/C 084E/4 | E-0035/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Manglende offentlighed i forbindelse med disponible oplysninger om utilstrækkelig sikkerhed i luftfartsselskaber af kommercielle årsager | 297 |
| 2004/C 084E/5 | E-0039/04 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Antallet af EU-retsakter | 298 |
| 2004/C 084E/6 | E-0043/04 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Euroens indvirkning på handelen | 298 |
| 2004/C 084E/7 | E-0045/04 af Monica Frassoni til KommissionenOm: Mangelfuld forudgående kontrol med og vurdering af den miljømæssige indvirkning af hele det byggeprojekt på Sa Sea kysten — Tentizzos — i Bosa (NU), Sardinien, Italien, som udføres af Impregilo SpA | 299 |
| 2004/C 084E/8 | E-0046/04 af Jan Dhaene til KommissionenOm: Europæiske stillingsopslag, hvor der kræves engelsk som modersmål | 301 |
| 2004/C 084E/9 | E-0086/04 af Nelly Maes til KommissionenOm: Sprogkrav ved stillingsbesættelser i EU | 301 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0046/04 og E-0086/04 |
| 2004/C 084E/0 | E-0051/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Følgerne af seks medlemsstaters skrivelse til Kommissionen efter den mislykkede regeringskonference i Bruxelles | 302 |
| 2004/C 084E/1 | E-0063/04 af Alexander de Roo og Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Forbrænding af jernbanesveller | 303 |
| 2004/C 084E/2 | P-0066/04 af Antonio Di Pietro til KommissionenOm: Parmalats underskud | 304 |
| 2004/C 084E/3 | P-0093/04 af Martin Kastler til KommissionenOm: Menneskehandel og prostitution i det tysk-tjekkiske grænseområde | 305 |
| 2004/C 084E/4 | E-0112/04 af Glyn Ford til KommissionenOm: Delfiner | 306 |
| 2004/C 084E/5 | E-0121/04 af Antonio Di Pietro til KommissionenOm: Integreret drift af affaldshåndteringen i Casale sul Sile kommune (Treviso) | 307 |
| 2004/C 084E/6 | E-0123/04 af Dorette Corbey og Jan Wiersma til KommissionenOm: Containere med arsenpentoxid i havet | 308 |
| 2004/C 084E/7 | E-0131/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Tragedie for albanske indvandrere | 309 |
| 2004/C 084E/8 | E-0132/04 af Marjo Matikainen-Kallström til KommissionenOm: Forbedring af luftfartssikkerheden ved hjælp af øget udveksling af oplysninger | 311 |
| 2004/C 084E/9 | P-0133/04 af Rosa Miguélez Ramos til KommissionenOm: Fiskerikontrolagentur i Vigo | 312 |
| 2004/C 084E/0 | P-0134/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Parmalats fallit og Bankitalias utilstrækkelige kontrol | 312 |
| 2004/C 084E/1 | P-0135/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Mælkecentralen i ROm: sikring af arbejdspladser og beskyttelse af landbrugere | 313 |
| 2004/C 084E/2 | E-0136/04 af Jillian Evans til KommissionenOm: Import af genmodificerede fødevarer og afgrøder | 314 |
| 2004/C 084E/3 | E-0140/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Adgang til medierne for de ultraperifere regioner Azorerne og Madeira | 315 |
| 2004/C 084E/4 | E-0141/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Børnearbejde | 316 |
| 2004/C 084E/5 | E-0145/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Det internationale år for ris | 317 |
| 2004/C 084E/6 | P-0149/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Indtægter fra privatiseringer brugt til dækning af løbende udgifter | 319 |
| 2004/C 084E/7 | E-0153/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Anvendelse af begrebet tjetjensk netværk på trods af manglende bevis for tjetjeneres inddragelse | 319 |
| 2004/C 084E/8 | E-0155/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Ulemper for visse kategorier af passagerer som følge af omfattende begrænsning i salget af jernbanebilletter fra Nederlandene til destinationer andetsteds i Europa | 320 |
| 2004/C 084E/9 | P-0156/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 321 |
| 2004/C 084E/0 | E-0161/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 322 |
| 2004/C 084E/1 | E-0162/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 322 |
| 2004/C 084E/2 | E-0163/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 322 |
| 2004/C 084E/3 | E-0164/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 323 |
| 2004/C 084E/4 | E-0165/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 323 |
| 2004/C 084E/5 | E-0166/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 323 |
| 2004/C 084E/6 | E-0167/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 324 |
| 2004/C 084E/7 | E-0168/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 324 |
| 2004/C 084E/8 | E-0169/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 324 |
| 2004/C 084E/9 | E-0170/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 325 |
| 2004/C 084E/0 | E-0171/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 325 |
| 2004/C 084E/1 | E-0172/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 325 |
| 2004/C 084E/2 | E-0173/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 325 |
| 2004/C 084E/3 | E-0174/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 326 |
| 2004/C 084E/4 | E-0175/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 326 |
| 2004/C 084E/5 | E-0176/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 326 |
| 2004/C 084E/6 | E-0177/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer | 326 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-0156/04, E-0161/04, E-0162/04, E-0163/04, E-0164/04, E-0165/04, E-0166/04, E-0167/04, E-0168/04, E-0169/04, E-0170/04, E-0171/04, E-0172/04, E-0173/04, E-0174/04, E-0175/04, E-0176/04 og E-0177/04 |
| 2004/C 084E/7 | E-0184/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Eircoms telefonabonnementspriser i Irland | 329 |
| 2004/C 084E/8 | E-0191/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Det økonomiske sammenbrud i Parmalat — beskyttelse af sparere og oprettelse af et tilsynsorgan | 330 |
| 2004/C 084E/9 | E-0201/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Sproglig diskrimination i stillingsopslag | 332 |
| 2004/C 084E/0 | E-0210/04 af Markus Ferber til KommissionenOm: Sproglig forskelsbehandling i stillingsannoncer | 332 |
| 2004/C 084E/1 | E-0236/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Ledige stillinger til personer med bestemte modersmål | 332 |
| 2004/C 084E/2 | E-0241/04 af Johanna Boogerd-Quaak til KommissionenOm: Sprogdiskriminering i forbindelse med krav om et bestemt modersmål | 333 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0201/04, E-0210/04, E-0236/04 og E-0241/04. |
| 2004/C 084E/3 | E-0203/04 af Alexander de Roo og Bernd Lange til KommissionenOm: Spansk lov om brændstofkvalitet - kongeligt dekret 1700/2003 | 334 |
| 2004/C 084E/4 | E-0211/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Klager over praksis med at konfiskere boligkooperativers formue i Grækenland | 335 |
| 2004/C 084E/5 | E-0227/04 af Ewa Hedkvist Petersen til KommissionenOm: Alkolåse | 335 |
| 2004/C 084E/6 | E-0228/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Rettidig udvikling og fremstilling af midler til bekæmpelse af en krydsning af fugleinfluenzaen H5N1 og influenza A, der optræder hos mennesker | 336 |
| 2004/C 084E/7 | E-0235/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Krænkelse af Cacarica-samfundets menneskerettigheder, Colombia | 338 |
| 2004/C 084E/8 | E-0237/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Skolepenge for at gå på Europaskolerne | 339 |
| 2004/C 084E/9 | E-0239/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Forfølgelser af kristne og buddhister i Den Demokratiske Folkerepublik Laos | 340 |
| 2004/C 084E/0 | E-0240/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Bankernes kæmperabat til DS — krænkelse af princippet om fri konkurrence | 341 |
| 2004/C 084E/1 | E-0243/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Virksomhedsflytning og ledighed (supplerende svar) | 342 |
| 2004/C 084E/2 | E-0264/04 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: EU-finansiering af Grækenlands nationale ejendomsregister | 344 |
| 2004/C 084E/3 | E-0265/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Reklameindslag i Grækenland finansieret med EU-midler op til valget | 345 |
| 2004/C 084E/4 | E-0274/04 af Johanna Boogerd-Quaak til KommissionenOm: Arsensyre | 346 |
| 2004/C 084E/5 | E-0277/04 af Philip Claeys til KommissionenOm: EU’s deltagelse i bygning af en hal til forskellige arrangementer i Bruxelles | 348 |
| 2004/C 084E/6 | E-0279/04 af Elly Plooij-van Gorsel til KommissionenOm: Forskning i embryoner og stamceller | 349 |
| 2004/C 084E/7 | P-0280/04 af Rijk van Dam til KommissionenOm: Kommissionens repræsentation i Delhi | 350 |
| 2004/C 084E/8 | P-0282/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Betegnelsen for regionerne i Fællesskabets yderste periferi på Fællesskabets kort | 351 |
| 2004/C 084E/9 | P-0283/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Offentlig politik om indkøb af tømmer | 352 |
| 2004/C 084E/0 | E-0285/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Affaldsdepot på Malta | 353 |
| 2004/C 084E/1 | E-0290/04 af Caroline Jackson til KommissionenOm: Anvendelsesområdet for direktiv 97/11/EF | 354 |
| 2004/C 084E/2 | E-0291/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Trafikulykker i EU-landene | 354 |
| 2004/C 084E/3 | P-0293/04 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Trussel mod Güe-kilden i forbindelse med den projekterede landevejsstrækning AS17 mellem Puente del Arco og El Condado (Asturias — Spanien) | 355 |
| 2004/C 084E/4 | E-0298/04 af Bob van den Bos til KommissionenOm: Forbindelserne mellem EU og Libyen og menneskerettighederne i Libyen | 356 |
| 2004/C 084E/5 | E-0307/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Genetisk modificerede afgrøder | 357 |
| 2004/C 084E/6 | E-0308/04 af Esko Seppänen til KommissionenOm: Fransk sprog i Kommissionen | 358 |
| 2004/C 084E/7 | E-0311/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Afslutning inden for to år af godstransportøren Ikea Rails aktiviteter og den EU-støtte på 500000 EUR, der er ydet til dette eksperiment | 359 |
| 2004/C 084E/8 | P-0324/04 af W.G. van Velzen til KommissionenOm: Ny belgisk afgift for nederlandske og tyske eldistributionsselskaber for benyttelse af det belgiske højspændingsnet ved import af elektricitet fra Frankrig | 360 |
| 2004/C 084E/9 | E-0325/04 af Willi Piecyk til KommissionenOm: Gennemførelse af Direktiv 2002/25/EF | 361 |
| 2004/C 084E/0 | E-0329/04 af Jillian Evans og Ian Hudghton til KommissionenOm: Endometriose | 362 |
| 2004/C 084E/1 | E-0332/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Forkert mærkning af arsensyre som pentoxid som følge af en fejl i en ny entydig nomenklatur for kemiske stoffer i Nederlandene | 363 |
| 2004/C 084E/2 | P-0336/04 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Forskning i embryoner finansieret over EU-budgettet | 364 |
| 2004/C 084E/3 | P-0339/04 af Jean-Louis Bernié til KommissionenOm: Vindmøller | 365 |
| 2004/C 084E/4 | E-0344/04 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Særlige rådgivere (conseillers hors classe) | 366 |
| 2004/C 084E/5 | E-0345/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Transeuropæiske transportnet | 367 |
| 2004/C 084E/6 | E-0346/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Differentieret prisfastsættelse | 368 |
| 2004/C 084E/7 | E-0349/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: EU indblandet i alvorlige uregelmæssigheder i forbindelse med oprettelsen af det private Formello-universitet i Rom | 369 |
| 2004/C 084E/8 | E-0353/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Mulighederne for finansiering af et projekt for virtuel sundhedsinformation | 370 |
| 2004/C 084E/9 | E-0354/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Midler til opførelse af et kulturcenter | 371 |
| 2004/C 084E/0 | E-0355/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Støtte til unge kunstnere | 372 |
| 2004/C 084E/1 | E-0356/04 af Pasqualina Napoletano, Giorgio Ruffolo, Guido Sacconi og Walter Veltroni til KommissionenOm: Krise i jern- og stålindustrien i Terni | 372 |
| 2004/C 084E/2 | E-0390/04 af Francesco Rutelli til KommissionenOm: Lukning af den magnetiske afdeling af AST i Terni | 373 |
| 2004/C 084E/3 | E-0395/04 af Antonio Tajani til KommissionenOm: Indgreb for at afværge lukningen af stålværkerne i Terni | 373 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0356/04, E-0390/04 og E-0395/04 |
| 2004/C 084E/4 | P-0360/04 af Benedetto Della Vedova til KommissionenOm: Udelukkelse af nummeroplysningen fra forsyningspligten | 374 |
| 2004/C 084E/5 | E-0361/04 af Dana Scallon til KommissionenOm: Fluorisering af drikkevand i Irland | 375 |
| 2004/C 084E/6 | E-0363/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Klage P2000/4974 | 376 |
| 2004/C 084E/7 | E-0364/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om emballageaffald og Irland | 377 |
| 2004/C 084E/8 | E-0365/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om særskilte regnskaber | 377 |
| 2004/C 084E/9 | E-0367/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Dyreforsøg i Irland | 378 |
| 2004/C 084E/0 | E-0368/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Den irske regerings afgiftspolitik og Seveso II-direktivet | 379 |
| 2004/C 084E/1 | E-0369/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Høring af offentligheden i forbindelse med udarbejdelsen af beredskabsplaner under Seveso II-direktivet | 379 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0368/04 og E-0369/04 |
| 2004/C 084E/2 | E-0372/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Afhøring af redaktøren Alexandr Podrabinek | 380 |
| 2004/C 084E/3 | P-0375/04 af Martin Kastler til KommissionenOm: Foranstaltninger mod unges konsum af alkoholholdig sodavand | 381 |
| 2004/C 084E/4 | E-0379/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Afskedigelse af en gravid medarbejder | 382 |
| 2004/C 084E/5 | E-0380/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Kontraktansatte i brandvæsenet | 383 |
| 2004/C 084E/6 | P-0385/04 af Theresa Villiers til KommissionenOm: Det britiske geodætiske instituts kommercielle virksomhed | 383 |
| 2004/C 084E/7 | P-0386/04 af Jean Saint-Josse til KommissionenOm: Vindmøller | 385 |
| 2004/C 084E/8 | P-0387/04 af Yves Butel til KommissionenOm: Vindmøller | 386 |
| 2004/C 084E/9 | E-0391/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Hårfarve og kræftrisiko | 386 |
| 2004/C 084E/0 | P-0392/04 af Mogens Camre til KommissionenOm: Kan EU fortsat bære at modtage store kontingenter af indvandrere fra tredjeverdenslande? | 388 |
| 2004/C 084E/1 | E-0405/04 af Jules Maaten til KommissionenOm: Udbrud af fugleinfluenza | 389 |
| 2004/C 084E/2 | E-0415/04 af Jonas Sjöstedt til KommissionenOm: Fornyet behandling af gældende beslutning om det svenske mejeriselskab Norrmejerier | 390 |
| 2004/C 084E/3 | P-0417/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Afskedigelser på fabrik under Finex-gruppen (supplerende svar) | 390 |
| 2004/C 084E/4 | E-0421/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Ophævelse af det midlertidige forbud mod anvendelse af fiskemel i dyrefoder | 391 |
| 2004/C 084E/5 | E-0422/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Højhastighedsjernbanen mellem Lubián og Orense gennem det centrale Galicien. | 393 |
| 2004/C 084E/6 | E-0428/04 af Brian Simpson til KommissionenOm: Fremtiden for statsejede regionale lufthavne på baggrund af den seneste afgørelse om Charleroi lufthavn i Belgien og Ryanair | 393 |
| 2004/C 084E/7 | E-0431/04 af Luigi Vinci til KommissionenOm: Europa-Kommissionens tiltrotorfly-projekt | 394 |
| 2004/C 084E/8 | E-0432/04 af Helle Thorning-Schmidt til KommissionenOm: Passiv rygning | 395 |
| 2004/C 084E/9 | P-0433/04 af Seán Ó Neachtain til KommissionenOm: Det gæliske sprogs status i forbindelse med ansættelse i EU-institutioner | 397 |
| 2004/C 084E/0 | E-0434/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 0 | 398 |
| 2004/C 084E/1 | E-0435/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 1 | 398 |
| 2004/C 084E/2 | E-0436/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 2 | 398 |
| 2004/C 084E/3 | E-0437/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 5 | 399 |
| 2004/C 084E/4 | E-0438/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 6 | 399 |
| 2004/C 084E/5 | E-0439/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Emissionsgrænseværdier for nitrogenoxider | 400 |
| 2004/C 084E/6 | E-0440/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Emissionsgrænseværdier for partikler | 400 |
| 2004/C 084E/7 | E-0441/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Partikelfiltre | 400 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0434/04, E-0435/04, E-0436/04, E-0437/04, E-0438/04, E-0439/04, E-0440/04 og E-0441/04 |
| 2004/C 084E/8 | E-0453/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Udnyttelse af portugisiske arbejdstagere i Frankrig | 402 |
| 2004/C 084E/9 | P-0455/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Ulovligt fiskeri ud for Azorerne og Madeira | 403 |
| 2004/C 084E/0 | E-0456/04 af Ioannis Marínos til KommissionenOm: Forøgelse af antallet af klager fra forbrugere i Grækenland | 404 |
| 2004/C 084E/1 | E-0458/04 af Brian Simpson og Catherine Stihler til KommissionenOm: Fugleinfluenza og forbud mod import af fjerkræ fra Thailand | 405 |
| 2004/C 084E/2 | E-0459/04 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Lukning af afdelinger på Thyssen Krupp i Terni | 406 |
| 2004/C 084E/3 | E-0460/04 af Bart Staes til KommissionenOm: Belgien — førende europæisk land i forbindelse med salmonellabekæmpelse — pasteurisering af æg | 407 |
| 2004/C 084E/4 | E-0464/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Brax - afskedigelser og udflytning | 408 |
| 2004/C 084E/5 | E-0467/04 af Richard Corbett til KommissionenOm: Udgifter til tjenesterejser | 409 |
| 2004/C 084E/6 | E-0471/04 af Toine Manders til KommissionenOm: Misbrug af det europæiske parkeringskort til handicappede | 409 |
| 2004/C 084E/7 | E-0475/04 af Marianne Thyssen til KommissionenOm: Sproglig diskrimination i stillingsopslag | 410 |
| 2004/C 084E/8 | E-0538/04 af Kathalijne Buitenweg til KommissionenOm: Sproglig diskrimination i stillingsopslag — English mother tongue eller native speaker | 411 |
| 2004/C 084E/9 | E-0710/04 af Concepció Ferrer til KommissionenOm: EU-stillingsopslag for ansøgere med engelsk modersmål | 411 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0475/04, E-0538/04 og E-0710/04 |
| 2004/C 084E/0 | P-0476/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens biler | 412 |
| 2004/C 084E/1 | E-0478/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens biler | 412 |
| 2004/C 084E/2 | E-0480/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens udvælgelsesprøver | 413 |
| 2004/C 084E/3 | P-0490/04 af Harlem Désir til KommissionenOm: Tilbageholdelsen af den pakistanske journalist Khawar Mehdi Rizvi, som blev arresteret i Karachi sammen med de franske journalister Marc Epstein og Jean-Paul Guilloteau fra ugemagasinet L’Express | 414 |
| 2004/C 084E/4 | P-0494/04 af Carlos Carnero González til KommissionenOm: Dispensation fra Madrids lokalstyre for undersøgelse af indvirkningen på miljøet af arbejderne på M30 | 415 |
| 2004/C 084E/5 | E-0496/04 af María Sornosa Martínez og María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Undersøgelse af arbejdslegater fra det spanske arbejdsministerium | 416 |
| 2004/C 084E/6 | E-0497/04 af María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Forskelsbehandling af Fællesskabets mindreårige med hensyn til adgang til idrætsorganisationer i Spanien | 416 |
| 2004/C 084E/7 | E-0503/04 af Jorge Hernández Mollar til KommissionenOm: Nationale hindringer for anvendelsen af direktiv 98/5/EF | 417 |
| 2004/C 084E/8 | E-0504/04 af Albert Maat til KommissionenOm: Forbrænding af dyremel | 418 |
| 2004/C 084E/9 | E-0505/04 af Jan Mulder til KommissionenOm: Anvendelse af dyremel i dyrefoder | 419 |
| 2004/C 084E/0 | E-0507/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Regionerne i den yderste periferi | 420 |
| 2004/C 084E/1 | P-0515/04 af Luís Queiró til KommissionenOm: Videnskabelige og tekniske udtalelser om forvaltning af fiskeressourcerne | 421 |
| 2004/C 084E/2 | P-0524/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Forfatningen | 421 |
| 2004/C 084E/3 | E-0530/04 af Bernd Lange, Karin Scheele og Johannes Swoboda til KommissionenOm: Euronormordninger og partikeludledninger fra dieselkøretøjer | 422 |
| 2004/C 084E/4 | P-0531/04 af Elisabeth Schroedter til KommissionenOm: Opførelse af et kurbad og udledning af det brugte varme saltvand i Spree uden en vurdering af indvirkningen på miljøet | 424 |
| 2004/C 084E/5 | P-0532/04 af Nelly Maes til KommissionenOm: Atomubåde på Santo Stefano-øen (Sardinien) | 425 |
| 2004/C 084E/6 | E-0535/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Anerkendelse af handicapstatus i Den Europæiske Union | 426 |
| 2004/C 084E/7 | E-0537/04 af Marco Cappato til KommissionenOm: Esperantos rolle i forbindelse med en effektiv opretholdelse af ligheden mellem sprogene | 427 |
| 2004/C 084E/8 | E-0561/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Irland og nitratdirektivet | 428 |
| 2004/C 084E/9 | E-0563/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Gennemførelse af nitratdirektivet i Irland | 428 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0561/04 og E-0563/04 |
| 2004/C 084E/0 | E-0565/04 af Martin Callanan til KommissionenOm: Uddybelse af anvendelsesområdet for direktivet om fritidsfartøjer | 429 |
| 2004/C 084E/1 | P-0567/04 af Marie-Arlette Carlotti til KommissionenOm: Begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter | 430 |
| 2004/C 084E/2 | E-0569/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Leonardo da Vinci-programmet | 431 |
| 2004/C 084E/3 | E-0586/04 af Bill Newton Dunn til KommissionenOm: Hestepas | 432 |
| 2004/C 084E/4 | E-0597/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Fri bevægelighed | 433 |
| 2004/C 084E/5 | E-0601/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Våbentilladelser | 434 |
| 2004/C 084E/6 | E-0603/04 af Saïd El Khadraoui til KommissionenOm: Udsalg af fødevarer | 435 |
| 2004/C 084E/7 | E-0604/04 af Saïd El Khadraoui til KommissionenOm: Salg af fødevarer med overskredet udløbsdato | 435 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0603/04 og E-0604/04 |
| 2004/C 084E/8 | E-0605/04 af Albert Maat til KommissionenOm: Tillægsspørgsmål til E-3005/02 om værftsindustrien i EU | 436 |
| 2004/C 084E/9 | E-0625/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Den franske stats eventuelle forbud mod Jean-Marie Le Pens kandidatur — alvorlig krænkelse af artikel 6 i EU-traktaten | 437 |
| 2004/C 084E/0 | P-0633/04 af Saïd El Khadraoui til KommissionenOm: Integration af Kommissionen i Bruxelles | 438 |
| 2004/C 084E/1 | P-0635/04 af W.G. van Velzen til KommissionenOm: Oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed — ENISA | 439 |
| 2004/C 084E/2 | P-0641/04 af Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf til KommissionenOm: Testresultater over forekomsten af GMO i frø siden 2000 | 440 |
| 2004/C 084E/3 | P-0644/04 af Harald Ettl til KommissionenOm: Præcisering af forespørgsel — overførsel af supplerende pensionsrettigheder | 441 |
| 2004/C 084E/4 | P-0645/04 af Bill Newton Dunn til KommissionenOm: Ekspertrådgivning inden for retlige og indre anliggender (RIA) | 441 |
| 2004/C 084E/5 | P-0653/04 af Elisabeth Jeggle til KommissionenOm: Spørgsmål E-760/03 — driftsbetingelser for forbrændingsanlæg i henhold til forordning (EF) nr. 1774/2002. | 442 |
| 2004/C 084E/6 | E-0656/04 af John Bowis til KommissionenOm: Mobile kastreringsenheder | 443 |
| 2004/C 084E/7 | P-0704/04 af Guido Sacconi til KommissionenOm: Transport af fjerkræ | 443 |
| 2004/C 084E/8 | P-0709/04 af Pasqualina Napoletano til KommissionenOm: Krise hos Alcatel i Rieti | 444 |
| 2004/C 084E/9 | E-0717/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Johnes sygdom | 445 |
| 2004/C 084E/0 | E-0728/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Ansaldo-Breda: eventuel kontrol af EU-tilskud | 446 |
| 2004/C 084E/1 | P-0734/04 af Philip Bushill-Matthews til KommissionenOm: Skisikkerhed og harmonisering | 446 |
| 2004/C 084E/2 | P-0769/04 af Giovanni Pittella til KommissionenOm: Øget sikkerhed i offentlige bygninger i områder med høj jordskælvsrisiko | 447 |
| 2004/C 084E/3 | E-0787/04 af Marianne Thyssen til KommissionenOm: Problemer i forbindelse med omsættelse til national lovgivning af direktiv 2002/2/EF om handel med foderblandinger | 448 |
| 2004/C 084E/4 | P-0799/04 af Baroness Sarah Ludford til KommissionenOm: Det Forenede Kongeriges gennemførelse af direktiv 2000/78/EF | 449 |
| 2004/C 084E/5 | P-0823/04 af Emmanouil Bakopoulos til KommissionenOm: Anerkendelse af eksamensbeviser og nægtelse af ansættelse | 450 |
| 2004/C 084E/6 | P-0824/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Vaccination af hobbydyr | 451 |
| 2004/C 084E/7 | P-0849/04 af Joan Vallvé til KommissionenOm: Forsinket betaling i handelstransaktioner | 452 |
| 2004/C 084E/8 | E-0865/04 af Miet Smet til KommissionenOm: EU- støtte til det flamske sprogsamfund (de Vlaamse Gemeenschap — Belgien) | 453 |
| 2004/C 084E/9 | E-1064/04 af André Brie til KommissionenOm: Uoverensstemmelser ved anlæggelsen af hovedvej S 282 A i Freistaat Sachsen | 454 |
| | BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 3) |
| 2004/C 084E/0 | E-3897/02 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Udgifterne i forbindelse med udvidelsen og de nuværende medlemsstaters bidrag | 455 |
| 2004/C 084E/1 | E-0160/03 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Forsinket anerkendelse af eksamensbeviser som følge af tekniske vanskeligheder | 456 |
| 2004/C 084E/2 | E-0162/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Tolden på asiatisk tunkonserves | 457 |
| 2004/C 084E/3 | E-0496/03 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Hadet smitter af på fodbold i Palæstina | 458 |
| 2004/C 084E/4 | E-0501/03 af Evelyne Gebhardt til KommissionenOm: Europa-Parlamentets beslutning om memorandum fra Kommissionen til Rådet om indkomstbeskatning og ligebehandling af mænd og kvinder (A2-0055/85) | 459 |
| 2004/C 084E/5 | P-0661/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Told på import af tunkonserves fra Thailand og Filippinerne | 460 |
| 2004/C 084E/6 | E-0806/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Overtrædelse af fællesskabslovgivningen i EU-medlemslandene | 461 |
| 2004/C 084E/7 | E-0857/03 af David Bowe til KommissionenOm: Outokumpus køb af Corus | 462 |
| 2004/C 084E/8 | E-0907/03 af Olle Schmidt til KommissionenOm: Aserbajdsjan | 462 |
| 2004/C 084E/9 | E-0911/03 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Forsinket anerkendelse af eksamensbeviser som følge af tekniske vanskeligheder | 464 |
| 2004/C 084E/0 | E-0947/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Den italienske regerings bestemmelser om forurening fra elektromagnetiske felter | 465 |
| 2004/C 084E/1 | E-1271/03 af Hanja Maij-Weggen til KommissionenOm: Tilbageholdelse af Juan Carlos Gonzalez Leiva på Cuba | 467 |
| 2004/C 084E/2 | E-1306/03 af Bernd Lange til KommissionenOm: Videreudvikling af den europæiske emissionslovgivning for personbiler | 467 |
| 2004/C 084E/3 | E-1367/03 af Jonas Sjöstedt til KommissionenOm: EU’s landbrugsstøtte og udelukkelse af lokale producenter | 468 |
| 2004/C 084E/4 | P-1511/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Finansiel korrektion | 470 |
| 2004/C 084E/5 | E-1570/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Kritik af den flamske regerings aktive deltagelse i miljøsanering, som hævdes at være i strid med fremme af fri konkurrence | 471 |
| 2004/C 084E/6 | E-1571/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Løsninger på Flanderns miljøsaneringsproblemer uden øget afhængighed af private virksomheder | 472 |
| 2004/C 084E/7 | E-1671/03 af Bartho Pronk til KommissionenOm: Opfølgning af forespørgsel E-3529/02 om feriepengeregler | 473 |
| 2004/C 084E/8 | P-1696/03 af Danielle Darras til KommissionenOm: Europæiske midler og underentreprise | 474 |
| 2004/C 084E/9 | E-1697/03 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Opdræt af katte med henblik på salg af deres skind — forbrugersvindel | 475 |
| 2004/C 084E/0 | E-1700/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Finansielle korrektioner | 475 |
| 2004/C 084E/1 | E-1731/03 af Freddy Blak til KommissionenOm: Danmarks overtrædelse af traktatens artikel 82 og 86 | 476 |
| 2004/C 084E/2 | E-1736/03 af Jorge Hernández Mollar til KommissionenOm: Deltagelse af en repræsentant for Kommissionen i den 5. internationale avocadokongres | 477 |
| 2004/C 084E/3 | E-1830/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Skrivelser til de græske myndigheder om korrekt brug af fællesskabsbevillingerne og gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning (regionalpolitik) | 478 |
| 2004/C 084E/4 | E-1857/03 af Brian Simpson til KommissionenOm: Beskyttelse af ankomst- og afgangstidspunkter for regionale rutefly | 478 |
| 2004/C 084E/5 | P-1886/03 af Emmanouil Bakopoulos til KommissionenOm: Iraks kulturarv | 479 |
| 2004/C 084E/6 | E-1936/03 af Anne Jensen til KommissionenOm: Havnesikkerhed | 479 |
| 2004/C 084E/7 | P-2007/03 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Fortsat tilbageholdelse af Thich Quang Do i Vietnam | 480 |
| 2004/C 084E/8 | P-2154/03 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Forsinkelser med hensyn til udbetaling af støtte til SMV-projekter (supplerende svar) | 481 |
| 2004/C 084E/9 | P-2158/03 af Danielle Darras til KommissionenOm: Underentreprise, europæiske midler og Isbergue | 482 |
| 2004/C 084E/0 | E-2257/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Krænkelser af religionsfriheden i Georgien over for troende fra den evangeliske Pinsebevægelse | 483 |
| 2004/C 084E/1 | E-2280/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Togadvarselssignaler | 484 |
| 2004/C 084E/2 | E-2297/03 af Esko Seppänen til KommissionenOm: Retsgrundlaget for direktivet om sikkerheden i nukleare anlæg | 485 |
| 2004/C 084E/3 | E-2332/03 af Franz Turchi til KommissionenOm: Den Italienske Republiks manglende overholdelse af EF-traktatens artikel 43 | 486 |
| 2004/C 084E/4 | P-2341/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Skrivelser til de græske myndigheder om korrekt anvendelse af fællesskabsmidlerne på området for regionalpolitik | 487 |
| 2004/C 084E/5 | P-2350/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Beskyttelse af Darwin Mounds | 487 |
| 2004/C 084E/6 | E-2413/03 af Avril Doyle til KommissionenOm: Støtte til udveksling af børnekor | 488 |
| 2004/C 084E/7 | E-2421/03 af Kathleen Van Brempt til KommissionenOm: Oksefrøer | 489 |
| 2004/C 084E/8 | E-2431/03 af Marco Cappato til KommissionenOm: HIV/AIDS-situationen i de centralasiatiske lande | 489 |
| 2004/C 084E/9 | E-2445/03 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Ulovlig import af bushmeat (kød af afrikansk vildt) | 492 |
| 2004/C 084E/0 | E-2496/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Afvigelser på den internationale betalingsbalances løbende poster | 493 |
| 2004/C 084E/1 | E-2503/03 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Biludlejningsselskaber | 493 |
| 2004/C 084E/2 | E-2526/03 af Nicholas Clegg til KommissionenOm: Ægproducenter i EU | 494 |
| 2004/C 084E/3 | E-2572/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Krænkelser af religionsfriheden i Georgien i forbindelse med konfrontationer mellem medlemmer af Pinsebevægelsen, baptister, katolikker, ortodokse og Jehovas Vidner | 495 |
| 2004/C 084E/4 | E-2681/03 af Robert Goebbels til KommissionenOm: Belgisk godkendelse af luxembourgske eksamensbeviser | 496 |
| 2004/C 084E/5 | P-2817/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Nyt Olympic Airways | 497 |
| 2004/C 084E/6 | E-2861/03 af Graham Watson til KommissionenOm: Genmodificerede afgrøder | 498 |
| 2004/C 084E/7 | E-3042/03 af Bill Miller til KommissionenOm: Opstilling af telekommunikationsmaster | 499 |
| 2004/C 084E/8 | P-3109/03 af Phillip Whitehead til KommissionenOm: Hærdede fedtstoffer | 501 |
| 2004/C 084E/9 | E-3170/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Problemer med byggeriet af forstadsjernbanen i Attika | 501 |
| 2004/C 084E/0 | E-3171/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Fremskridt med byggeriet af Athens sporvej | 502 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3170/03 og E-3171/03 |
| 2004/C 084E/1 | E-3297/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Angola - plan for fødevarenødhjælp | 503 |
| 2004/C 084E/2 | E-3330/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Import af emballerede fødevarer, der indeholder giftige reststoffer, og omgåelse af kontrollen i medlemsstaterne med strengere regler | 504 |
| 2004/C 084E/3 | E-3363/03 af Samuli Pohjamo til KommissionenOm: Mineindustriens samfundsøkonomiske betydning i Nordeuropa | 506 |
| 2004/C 084E/4 | E-3409/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Udnævnelse af et konsulentselskab til privatisering af postsparekassen | 507 |
| 2004/C 084E/5 | E-3512/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Mulige virkninger af strejken blandt de ansatte i Grækenlands statistiske kontor for offentliggørelsen af europæiske indikatorer | 508 |
| 2004/C 084E/6 | E-3586/03 af Mario Borghezio til KommissionenOm: EU-støtte til et italiensk selskab med forbindelser til Romano Prodi | 508 |
| 2004/C 084E/7 | E-3852/03 af Roberto Bigliardo til KommissionenOm: Udnævnelse og gennemsigtighed i Kommissionen | 509 |
| 2004/C 084E/8 | E-3884/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Alcatel Italia: mistanke om overtrædelse af reglerne for finansieringsbegunstigelse i forbindelse med støtte fra EU (supplerende svar) | 510 |
| 2004/C 084E/9 | P-3930/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Bevarelse af privilegier for den græske landbrugsbank (supplerende svar) | 511 |
| 2004/C 084E/0 | E-3955/03 af Heide Rühle til KommissionenOm: Fortolkning af direktiverne om miljøoplysninger | 512 |
| 2004/C 084E/1 | E-3964/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Endokrine stoffer i drikkevand — Kommissionens svar på forespørgsel E-2565/03 | 513 |
| 2004/C 084E/2 | E-3976/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Kompliceret forenkling af fællesskabsretten | 515 |
| 2004/C 084E/3 | P-3999/03 af Alejo Vidal-Quadras Roca til KommissionenOm: Følsomme funktioner (intern kontrolstandard 5) — Gennemførelsesbestemmelser for obligatorisk mobilitet | 516 |
| 2004/C 084E/4 | E-4043/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Samlede tilladte fangstmængder (TAC) og kvoter for 2004 | 517 |
| 2004/C 084E/5 | E-4069/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed | 519 |
| 2004/C 084E/6 | E-4071/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Vækst og stabilitetspagten - igen | 520 |
| 2004/C 084E/7 | E-4076/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Udbredt udtørring af pinjetræer i Grækenland | 521 |
| 2004/C 084E/8 | E-4079/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Fuglefangst på Cypern | 522 |
| 2004/C 084E/9 | P-0001/04 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Restitutioner for eksport til Vatikanstaten (supplerende svar) | 522 |
| 2004/C 084E/0 | E-0011/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Topmøde i Tunis og indvandringspolitik | 525 |
| 2004/C 084E/1 | E-0015/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Æbleplantager | 526 |
| 2004/C 084E/2 | E-0022/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Solidaritet med Po-slettens kvægavlere | 527 |
| 2004/C 084E/3 | E-0033/04 af Jan Mulder til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning gennem indførelse af regional støtte | 527 |
| 2004/C 084E/4 | E-0048/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Det Europæiske Agentur for Fiskerikontrol. Placering i Galicia | 529 |
| 2004/C 084E/5 | E-0056/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Prodis udtalelser om nødvendigheden af, at en medlemsstat eller gruppe af medlemsstater tager initiativ til at gå videre på grundlag af et forstærket samarbejde i tilfælde af, at forfatningsudkastet ikke vedtages | 529 |
| 2004/C 084E/6 | E-0059/04 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Dyrebeskyttelsesaspektet i forbindelse med udbetaling af støtte efter reformen af den fælles landbrugspolitik. | 530 |
| 2004/C 084E/7 | E-0079/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Forslag om flyvetider og begrænsninger i tjenesteperioden — KOM(2002) 30 | 531 |
| 2004/C 084E/8 | P-0094/04 af Adriana Poli Bortone til KommissionenOm: Reform af den fælles markedsordning for tobak | 531 |
| 2004/C 084E/9 | E-0099/04 af Pietro-Paolo Mennea, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Lucio Manisco, Mario Borghezio, Roberto Bigliardo, Luisa Morgantini, Carlo Fatuzzo, Giovanni Fava, Marco Pannella, Generoso Andria, Vitaliano Gemelli, Gianfranco Dell’Alba, Seba-stiano Musumeci, Pasqualina Napoletano, Amalia Sartori, Giovanni Pittella, Mariotto Segni, Luigi Cocilovo, Walter Veltroni, Giorgio Ruffolo, Raffaele Costa, Luigi Cesaro, Paolo Pastorelli, Adriana Poli Bortone, Fiorella Ghilardotti, Giovanni Procacci, Claudio Martelli, Mauro Nobilia, Antonio Mussa, Renato Brunetta og Olivier Dupuis til KommissionenOm: Burma (Myanmar) | 532 |
| 2004/C 084E/0 | E-0102/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Betaling for vand | 533 |
| 2004/C 084E/1 | E-0103/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Vand til forbrug | 534 |
| 2004/C 084E/2 | E-0105/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Den græske regerings mærkelige taktikker over for børsen | 535 |
| 2004/C 084E/3 | P-0111/04 af Minerva Malliori til KommissionenOm: Dioxin i laks fra dambrug | 536 |
| 2004/C 084E/4 | E-0119/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Undertrykkelse af Lao-Hmong-folket i Saysomboune-området (Laos) | 537 |
| 2004/C 084E/5 | P-0127/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: EU’s budget og de finansielle overslag | 538 |
| 2004/C 084E/6 | E-0129/04 af Lord Inglewood til KommissionenOm: Invasive fremmede arter | 539 |
| 2004/C 084E/7 | E-0130/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Fluortilsætning i drikkevand | 540 |
| 2004/C 084E/8 | E-0152/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Indsamling af biometriske data i Eleftherios Venizelos-lufthavnen, behandling af disse data af en ekstern medarbejder, og afgørelsen fra den græske myndighed for beskyttelse af personlige data | 541 |
| 2004/C 084E/9 | E-0186/04 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Krænkelse af religionsfriheden i Italien, Spanien og Portugal | 542 |
| 2004/C 084E/0 | E-0189/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Det tunesiske styres undertrykkelse af menneskerettighedsforkæmpere | 543 |
| 2004/C 084E/1 | E-0190/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Større gennemsigtighed i forbindelse med ejendomsforholdene i selskabet Italtrend, som modtager millionbeløb i støtte til konsulentvirksomhed fra Kommissionen | 544 |
| 2004/C 084E/2 | E-0194/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Flyve- og tjenestetidsbegrænsninger for piloter i luftfartsselskaber | 546 |
| 2004/C 084E/3 | P-0198/04 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Oprettelse af et fællesskabsorgan til undersøgelse af ubekendte atmosfæriske fænomener | 546 |
| 2004/C 084E/4 | P-0199/04 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Etnisk folketælling | 547 |
| 2004/C 084E/5 | E-0204/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Regnskabsaflæggelse | 548 |
| 2004/C 084E/6 | E-0205/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Beskyttelse af de små og mellemstore virksomheder mod multinationale selskaber — sagen om Fordforhandlere i Italien | 549 |
| 2004/C 084E/7 | E-0209/04 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Det Europæiske Agentur for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen | 550 |
| 2004/C 084E/8 | E-0212/04 af Simon Murphy til KommissionenOm: Drivgarn | 550 |
| 2004/C 084E/9 | E-0220/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Po-slettens erhvervsliv truet af euroens voldsomme kursstigning i forhold til dollaren | 552 |
| 2004/C 084E/0 | P-0222/04 af María Ayuso González til KommissionenOm: Bomuld | 552 |
| 2004/C 084E/1 | P-0230/04 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Udnyttelse af fællesskabsbevillingerne i EU-medlemsstaterne i slutningen af 2003 (supplerende svar) | 553 |
| 2004/C 084E/2 | E-0232/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Euro | 554 |
| 2004/C 084E/3 | E-0246/04 af Joan Colom i Naval til KommissionenOm: De indledende anlægsarbejder i forbindelse med omledningen af Ebro | 555 |
| 2004/C 084E/4 | E-0247/04 af Elisabeth Jeggle og Peter Liese til KommissionenOm: Ændring af forordning (EF) 2571/97 om salg af smør til nedsat pris og ydelse af støtte for fløde, smør og koncentreret smør til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler | 556 |
| 2004/C 084E/5 | E-0252/04 af Raquel Cardoso til KommissionenOm: Finansiering af Natura 2000-nettet | 557 |
| 2004/C 084E/6 | E-0255/04 af Joan Vallvé til KommissionenOm: Vejplanen for Mallorca | 557 |
| 2004/C 084E/7 | E-0259/04 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Vejafgifter på hovedvej 47 i Valsugana | 559 |
| 2004/C 084E/8 | E-0271/04 af Brice Hortefeux til KommissionenOm: Forfalskning af euromønter og -sedler | 560 |
| 2004/C 084E/9 | E-0273/04 af Stefano Zappalà til KommissionenOm: Automar srl - forhandler af Mercedes Benz motorkøretøjer | 561 |
| 2004/C 084E/0 | E-0275/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: EU-chartret om grundlæggende rettigheder | 563 |
| 2004/C 084E/1 | E-0276/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Luftforurening | 564 |
| 2004/C 084E/2 | E-0286/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Forsøg på aber i EU | 565 |
| 2004/C 084E/3 | E-0289/04 af Marco Cappato, Marco Pannella, Maurizio Turco, Emma Bonino, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova og Olivier Dupuis til KommissionenOm: Kulturelt folkedrab i Kina | 565 |
| 2004/C 084E/4 | E-0292/04 af Esko Seppänen til KommissionenOm: Skibsbygning i Italien | 567 |
| 2004/C 084E/5 | E-0296/04 af Theresa Villiers til KommissionenOm: Interimsprocedure for statsstøtte i tiltrædelseslandene | 567 |
| 2004/C 084E/6 | E-0297/04 af Theodorus Bouwman til KommissionenOm: Det spanske mineselskab UMINSA’s overholdelse af EU-retten og muligt svig | 569 |
| 2004/C 084E/7 | E-0301/04 af Olle Schmidt til KommissionenOm: Svensk kernekraft og det indre marked | 570 |
| 2004/C 084E/8 | P-0305/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Ansøgning om beskyttet oprindelsesbetegnelse for Sant’ Andrea Piemonte-ris | 571 |
| 2004/C 084E/9 | P-0323/04 af Werner Langen til KommissionenOm: Evaluering af de tyske skorstensfejeres geografiske monopol | 572 |
| 2004/C 084E/0 | E-0327/04 af Dana Scallon til KommissionenOm: County Clare og Strukturfondens mål I | 573 |
| 2004/C 084E/1 | E-0348/04 af Robert Sturdy til KommissionenOm: Stødende materiale på websteder i medlemsstaterne | 574 |
| 2004/C 084E/2 | E-0357/04 af Ewa Hedkvist Petersen til KommissionenOm: Tyndt befolkede egne | 575 |
| 2004/C 084E/3 | E-0371/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Irlands passivitet med hensyn til fastsættelse af bøder for udledning af ozonnedbrydende stoffer | 576 |
| 2004/C 084E/4 | E-0373/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Ansaldo Breda-fabrikkens overtrædelse af miljøbeskyttelsesregler | 577 |
| 2004/C 084E/5 | E-0389/04 af Gianfranco Dell’Alba, Olivier Dupuis, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Marco Pannella, Maurizio Turco og Emma Bonino til KommissionenOm: Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol | 579 |
| 2004/C 084E/6 | E-0394/04 af Francesco Fiori, Giorgio Lisi og Georges Garot til KommissionenOm: Initiativ til bekæmpelse af sulten i EU | 580 |
| 2004/C 084E/7 | E-0398/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Netværk for børneslaveri | 581 |
| 2004/C 084E/8 | E-0399/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Hemmelig tilbageholdelse i USA af udlændinge, som fordi de ikke har et gyldigt visum, mistænkes for terrorvirksomhed | 582 |
| 2004/C 084E/9 | E-0402/04 af Concepció Ferrer til KommissionenOm: Tværnationalt hospital i La Cerdanya | 582 |
| 2004/C 084E/0 | P-0416/04 af Dorette Corbey til KommissionenOm: Jagt på gæs i den nederlandske provins Zeeland | 583 |
| 2004/C 084E/1 | E-0420/04 af Brian Simpson til KommissionenOm: Fluortilsætning i drikkevandet | 584 |
| 2004/C 084E/2 | E-0423/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Lukningen af Brax-fabrik i Portugal | 585 |
| 2004/C 084E/3 | E-0424/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Beskyttelse af den håndværksmæssige forarbejdning af vidje i den autonome region Madeira | 587 |
| 2004/C 084E/4 | E-0426/04 af Samuli Pohjamo og Mikko Pesälä til KommissionenOm: Tidsplan for behandling af landdistrikters udviklingsprojekter | 588 |
| 2004/C 084E/5 | E-0444/04 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: Overholdelse af lovgivningen om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen | 590 |
| 2004/C 084E/6 | E-0451/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Program for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed | 591 |
| 2004/C 084E/7 | E-0457/04 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Belastning af hovedfærdselsårer | 591 |
| 2004/C 084E/8 | E-0469/04 af Richard Corbett til KommissionenOm: Sundhedsmæssige advarsler i forbindelse med flyrejser | 592 |
| 2004/C 084E/9 | E-0470/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Mælkecentralen i Rom - klarhed i spørgsmålet om statsstøtte | 592 |
| 2004/C 084E/0 | P-0472/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Fælles udenrigstold | 594 |
| 2004/C 084E/1 | E-0473/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Pensionsregulering | 596 |
| 2004/C 084E/2 | E-0474/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Nedlæggelse af sprogafdelinger på Europaskolerne | 597 |
| 2004/C 084E/3 | E-0477/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Bananhandel | 599 |
| 2004/C 084E/4 | E-0482/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Eurostat | 599 |
| 2004/C 084E/5 | E-0483/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Udvikling af landdistrikter: unge landmænd | 600 |
| 2004/C 084E/6 | E-0484/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Udvikling af landdistrikter: ugunstigt stillede områder | 601 |
| 2004/C 084E/7 | E-0485/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: EU’s skovbrugsstrategi: Forest Focus | 602 |
| 2004/C 084E/8 | E-0486/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Reformen af EU’s fælles landbrugspolitik og den direkte støtte til tiltrædelseslandene | 603 |
| 2004/C 084E/9 | E-0488/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: EU’s mælke- og mejerisektor: mælkekvoter og udvidelsen | 604 |
| 2004/C 084E/0 | E-0489/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Kønsbestemt vold i EU: behov for europæiske foranstaltninger | 605 |
| 2004/C 084E/1 | E-0491/04 af Jules Maaten til KommissionenOm: Lov om gennemførelse af arealudnyttelsesplaner i Valencia — LRAU | 606 |
| 2004/C 084E/2 | E-0499/04 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: Tilbagebetaling af støtte til etablering af industrivirksomheder | 607 |
| 2004/C 084E/3 | E-0509/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Venezuela - sulten og den portugisiske indvandrergruppe | 608 |
| 2004/C 084E/4 | E-0512/04 af Sérgio Marques til KommissionenOm: Daphne-programmet | 609 |
| 2004/C 084E/5 | E-0519/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Aftale mellem EF og Det Schweiziske Forbund om fri bevægelighed for personer | 610 |
| 2004/C 084E/6 | P-0520/04 af Giovanni Fava til KommissionenOm: Forslag til forordning om tekniske foranstaltninger for fiskeriet i Middelhavet | 611 |
| 2004/C 084E/7 | E-0522/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Svindel i form af breve om præmieudtrækninger | 612 |
| 2004/C 084E/8 | P-0523/04 af Emmanouil Mastorakis til KommissionenOm: Den anden og tredje fællesskabsstøtteramme (supplerende svar) | 613 |
| 2004/C 084E/9 | E-0528/04 af Guido Sacconi, Vincenzo Lavarra og Pasqualina Napoletano til KommissionenOm: Ændring af forordning 753/2002 om beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter | 614 |
| 2004/C 084E/0 | E-0529/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Adgang til den autonome region Azorernes farvande | 616 |
| 2004/C 084E/1 | E-0533/04 af Bill Newton Dunn til KommissionenOm: Pas til heste | 617 |
| 2004/C 084E/2 | E-0540/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Finansielle overslag efter 2006 | 617 |
| 2004/C 084E/3 | E-0543/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Den fælles landbrugspolitik: De faldende EU-bidrag til mindre bedrifters overlevelse ved lave forbrugerpriser og lave verdensmarkedspriser (supplerende svar) | 618 |
| 2004/C 084E/4 | E-0544/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Den fælles landbrugspolitik: Tilsigtet ændring i fordelingsnøglen mellem små og store bedrifter, loft over støtten pr. bedrift og begrænsning af ulemperne for tredjelande (supplerende svar) | 620 |
| 2004/C 084E/5 | E-0546/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: EU’s inddragelse i et udviklingsprojekt i den mexicanske delstat Chiapas, som giver anledning til genoptagelse af krigshandlinger | 621 |
| 2004/C 084E/6 | E-0547/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Fortsat opkrævning af en skat i Tyskland, som ifølge et EU-direktiv ikke længere kan opretholdes i 2004, samt anvendelse af provenuet | 623 |
| 2004/C 084E/7 | P-0549/04 af Baroness Sarah Ludford til KommissionenOm: Ligebehandling i ansættelse og beskæftigelse | 624 |
| 2004/C 084E/8 | P-0550/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Kommissionen betaler ideologen for den islamiske radikalisme Tariq Ramadan som konsulent | 625 |
| 2004/C 084E/9 | E-0551/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Gennemførelse af direktivet om vurderinger af indvirkningen på miljøet i Irland | 626 |
| 2004/C 084E/0 | E-0552/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Ret til kollektive aktioner | 626 |
| 2004/C 084E/1 | E-0553/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Ændring af direktivet om arbejdstagere, som er gravide | 627 |
| 2004/C 084E/2 | E-0554/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Betalt forældreorlov | 627 |
| 2004/C 084E/3 | E-0555/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Analfabetisme og social udstødelse | 627 |
| 2004/C 084E/4 | E-0556/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Fastlæggelse af kriterierne for anerkendelse af et handicap | 627 |
| 2004/C 084E/5 | E-0557/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om socialbeskyttelse for de nye beskæftigelsesformer | 628 |
| 2004/C 084E/6 | E-0558/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om individuelle afskedigelser | 628 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0552/04, E-0553/04, E-0554/04, E-0555/04, E-0556/04, E-0557/04 og E-0558/04 |
| 2004/C 084E/7 | E-0566/04 af Marco Cappato til KommissionenOm: Censur af musik i Kina | 629 |
| 2004/C 084E/8 | E-0570/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Tjenestemænd på orlov i Kommissionen | 630 |
| 2004/C 084E/9 | E-0576/04 af Philip Claeys til KommissionenOm: Romano Prodis valgkampaktiviteter | 631 |
| 2004/C 084E/0 | E-0581/04 af Glyn Ford til KommissionenOm: Forhold mellem medierne og pladeselskaber | 632 |
| 2004/C 084E/1 | E-0588/04 af Antonio Tajani, Giuseppe Gargani og Stefano Zappalà til KommissionenOm: Udnævnelser og forfremmelser af højtstående tjenestemænd i Kommissionen | 633 |
| 2004/C 084E/2 | E-0589/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Udvidelse af lufthavnen i den spanske politiske og administrative hovedstad — Anvendelse af midler fra Samhørighedsfonden til Spanien på infrastrukturer i Madrid | 634 |
| 2004/C 084E/3 | E-0592/04 af Helle Thorning-Schmidt til KommissionenOm: Støtte til stutterier | 635 |
| 2004/C 084E/4 | E-0610/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Irske hestestutterier | 635 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0592/04 og E-0610/04 |
| 2004/C 084E/5 | E-0607/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Sæsonarbejde | 636 |
| 2004/C 084E/6 | E-0612/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Støtte til magisterstuderende i Portugal | 636 |
| 2004/C 084E/7 | E-0613/04 af Glenys Kinnock til KommissionenOm: Burma | 637 |
| 2004/C 084E/8 | E-0614/04 af Harlem Désir til KommissionenOm: Lukning af DHL’s franske afdeling i Blanc Mesnil med 280 ansatte | 637 |
| 2004/C 084E/9 | E-0619/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Skader på grund af ekstreme vejrforhold i Grækenland | 639 |
| 2004/C 084E/0 | E-0622/04 af Karin Riis-Jørgensen til KommissionenOm: Indrejseforbud i Rusland for dansk journalist | 640 |
| 2004/C 084E/1 | E-0627/04 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Manglende overholdelse af fællesskabslovgivningen i veterinærkontrollen ved de spanske grænser | 640 |
| 2004/C 084E/2 | E-0628/04 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Uregelmæssigheder i forbindelse med importtilladelser til tredjelandsprodukter ved veterinærkontrollen ved de spanske grænser. | 641 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0627/04 og E-0628/04 |
| 2004/C 084E/3 | E-0632/04 af Marco Cappato til KommissionenOm: Den tunesiske journalist Abdallah Zouari sultestrejker | 642 |
| 2004/C 084E/4 | P-0634/04 af Giovanni Procacci til KommissionenOm: Den Italienske Republiks eventuelle krænkelse af gældende fællesskabsret | 643 |
| 2004/C 084E/5 | E-0636/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Europa og de unges fremtid | 644 |
| 2004/C 084E/6 | E-0642/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Risiko for små italienske kommuners overlevelse | 645 |
| 2004/C 084E/7 | E-0643/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Ajourføring af forespørgsel om mistanke om overtrædelse af udbudsbestemmelserne i det romerske transportselskab ATAC | 646 |
| 2004/C 084E/8 | P-0646/04 af Mario Mauro til KommissionenOm: Massakren i Lira i Norduganda | 646 |
| 2004/C 084E/9 | E-0650/04 af Mauro Nobilia til KommissionenOm: Ophævelse af skelnen mellem emballage/emballageaffald og varer/affald fra varer | 648 |
| 2004/C 084E/0 | E-0651/04 af Philip Claeys til KommissionenOm: DeT franske sprogs position i de europæiske institutioner | 649 |
| 2004/C 084E/1 | E-0652/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Kommissionen imod grundlæggende regler for søfartssikkerhed | 649 |
| 2004/C 084E/2 | E-0659/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Finansiering til ngo’er og civilsamfundet i forbindelse med Det Europæiske Konvent | 650 |
| 2004/C 084E/3 | E-0671/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Irlands manglende oplysninger om CO2-emissioner fra nye personbiler | 651 |
| 2004/C 084E/4 | E-0672/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Anerkendelse af farmaceuters faglige kvalifikationer | 651 |
| 2004/C 084E/5 | E-0673/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: EU-borgeres uddannelsesgebyrer på videregående uddannelser | 652 |
| 2004/C 084E/6 | E-0679/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Bushmeat - grænsekontrol | 653 |
| 2004/C 084E/7 | E-0680/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Bushmeat - overførsel af sygdomme | 653 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0679/04 og E-0680/04 |
| 2004/C 084E/8 | P-0688/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Gennemførelse af artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 1788/2003 | 654 |
| 2004/C 084E/9 | E-0691/04 af Dominique Souchet til KommissionenOm: Systemisk insektbekæmpelse | 655 |
| 2004/C 084E/0 | E-0696/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Finansiering fra Kultur 2000-programmet af bøger eller oversættelser af bøger, der forherliger nationalistiske politikere og deres autoritære praksis | 656 |
| 2004/C 084E/1 | E-0700/04 af Benedetto Della Vedova til KommissionenOm: Anvendelse af midler fra Den Europæiske Socialfond til Edunet-projektet | 657 |
| 2004/C 084E/2 | P-0702/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Plan for genopretning af hellefiskbestanden: ekstraordinære foranstaltninger fra Kommissionens side | 658 |
| 2004/C 084E/3 | P-0703/04 af Helena Torres Marques til KommissionenOm: Medlemsstaternes bidrag til EU-budgettet | 659 |
| 2004/C 084E/4 | E-0707/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Losseplads i naturreservatet Monte Catillo i Tivoli | 660 |
| 2004/C 084E/5 | E-0711/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Bjergregioners særlige karakteristika og fællesskabets politik | 661 |
| 2004/C 084E/6 | E-0716/04 af Luis Berenguer Fuster og Anna Terrón i Cusí til KommissionenOm: Radiobaserede alarmer | 662 |
| 2004/C 084E/7 | E-0720/04 af Marjo Matikainen-Kallström til KommissionenOm: Eksportstøtte til havre | 663 |
| 2004/C 084E/8 | P-0722/04 af María Herranz García til KommissionenOm: Den fælles markedsordning for olivenolie | 664 |
| 2004/C 084E/9 | E-0726/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Støtte til fiskeriets producentorganisationer | 665 |
| 2004/C 084E/0 | E-0727/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Oplysninger om præmiereserven til Lazio-regionen | 665 |
| 2004/C 084E/1 | E-0735/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Finansiering af projekter til omledning af vand fra floden Ebros flodbækken til de østlige og sydlige områder i Spanien | 666 |
| 2004/C 084E/2 | E-0736/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Støtte til de regioner, der ikke er omfattet af strukturfondenes mål 1 på grund af den såkaldte statistiske effekt | 667 |
| 2004/C 084E/3 | E-0737/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Statistik over Erasmus-studerende | 667 |
| 2004/C 084E/4 | E-0739/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: EU’s fremtidige regionalpolitik for de mest perifere Middelhavsregioner | 668 |
| 2004/C 084E/5 | P-0766/04 af Giorgio Celli til KommissionenOm: Finansieringen af kanaliseringen Llubí-Crestaxt-Pollensa (De Baleariske Øer) | 669 |
| 2004/C 084E/6 | P-0768/04 af Ole Sørensen til KommissionenOm: Udlevering af krigsforbrydere til Danmark | 670 |
| 2004/C 084E/7 | P-0770/04 af Seán Ó Neachtain til KommissionenOm: EU-statsborgerskab | 671 |
| 2004/C 084E/8 | E-0792/04 af Jonas Sjöstedt til KommissionenOm: Tyrkiets tilbagelevering af ejendomme | 672 |
| 2004/C 084E/9 | E-0796/04 af Michel Hansenne til KommissionenOm: Sikkerhed i elevatorer | 673 |
| 2004/C 084E/0 | E-0802/04 af Jan Mulder til KommissionenOm: Illoyal konkurrence på grund af store forskelle i takster for destruktion | 673 |
| 2004/C 084E/1 | E-0803/04 af Markus Ferber til KommissionenOm: Ansøgning om støttemidler fremsat af hr. Doriano Cataffo | 674 |
| 2004/C 084E/2 | P-0809/04 af Ian Hudghton til KommissionenOm: Radiomaster på jorden (TETRA) | 675 |
| 2004/C 084E/3 | E-0812/04 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Overtrædelse af den europæiske lovgivning om plantebeskyttelsesmidler i Abac-sagen (Valencia) | 676 |
| 2004/C 084E/4 | E-0827/04 af María Sornosa Martínez og Bárbara Dührkop Dührkop til KommissionenOm: Udvidelse af lufthavnen i San Sebastián | 678 |
| 2004/C 084E/5 | P-0836/04 af Regina Bastos til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren | 679 |
| 2004/C 084E/6 | P-0837/04 af Joaquim Piscarreta til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren | 680 |
| 2004/C 084E/7 | P-0838/04 af Raquel Cardoso til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren | 680 |
| 2004/C 084E/8 | P-0839/04 af João Gouveia til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren | 681 |
| 2004/C 084E/9 | P-0840/04 af Sérgio Marques til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren | 682 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-0836/04, P-0837/04, P-0838/04, P-0839/04 og P-0840/04 |
| 2004/C 084E/0 | E-0846/04 af Monica Frassoni til KommissionenOm: Indførelse af en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 2 i Schengen-konventionen | 684 |
| 2004/C 084E/1 | P-0857/04 af Vasco Graça Moura til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren | 685 |
| 2004/C 084E/2 | P-0858/04 af Teresa Almeida Garrett til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren | 685 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-0857/04 og P-0858/04 |
| 2004/C 084E/3 | P-0859/04 af Torben Lund til KommissionenOm: Hårfarver og alvorlige sundhedsskader | 687 |
| 2004/C 084E/4 | P-0860/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Forfatningen og støtte | 688 |
| 2004/C 084E/5 | P-0870/04 af Wolfgang Ilgenfritz til KommissionenOm: Arbejdstilladelse for udlejet arbejdskraft i Italien | 689 |
| 2004/C 084E/6 | P-0871/04 af José Pacheco Pereira til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren | 690 |
| 2004/C 084E/7 | P-0872/04 af Giovanni Pittella til KommissionenOm: Forsigtighedsprincippet | 692 |
| 2004/C 084E/8 | E-0875/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Krænkelser af menneskerettighederne i det nordlige Uganda | 693 |
| 2004/C 084E/9 | E-0885/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Liste over dybhavsfisk samt pelagiske og dermersale fiskearter | 694 |
| 2004/C 084E/0 | E-0887/04 af Bob van den Bos til KommissionenOm: Helbredsmæssige følger af import af stuefugle | 694 |
| 2004/C 084E/1 | P-0892/04 af Véronique De Keyser til KommissionenOm: Superkommissær | 695 |
| 2004/C 084E/2 | E-0900/04 af Glenys Kinnock til KommissionenOm: Amning på offentlige steder | 696 |
| 2004/C 084E/3 | P-0928/04 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Ligebehandling ved den skriftlige prøve ved udvælgelsesprøve KOM/A/3/02, område 2 | 696 |
| 2004/C 084E/4 | P-0934/04 af Mogens Camre til KommissionenOm: EU-ansattes fordeling på lønkategori A, B, C og D | 697 |
| 2004/C 084E/5 | P-0949/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Vanskeligheder for den italienske stålsektor | 698 |
| 2004/C 084E/6 | P-0957/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Den bebudede deaktivering af Sorefame-Bombardier | 699 |
| 2004/C 084E/7 | P-0966/04 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Skorstensfejermonopol | 700 |
| 2004/C 084E/8 | P-0974/04 af Guido Sacconi til KommissionenOm: Aftaler mellem EU og Schweiz og anvendelse af Rönfeldt- og Thévenon-dommene | 702 |
| 2004/C 084E/9 | P-1040/04 af Enrico Ferri til KommissionenOm: Kriterier for avlshingstes indførelse i stambogen — fællesskabsbestemmelsernes gennemførelse i national ret. | 703 |
| 2004/C 084E/0 | E-1222/04 af Robert Evans til KommissionenOm: Adgang til floder | 704 |
| | BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 4) |
| 2004/C 084E/1 | E-3150/02 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Anvendelse af stabilitetspagten | 705 |
| 2004/C 084E/2 | P-3201/02 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Den spanske nationale vandplan: Vandomledningsprojektet Júcar-Vinalopó | 706 |
| 2004/C 084E/3 | P-3821/02 af Elena Paciotti til KommissionenOm: Krænkelse af retten til asyl i Unionen | 707 |
| 2004/C 084E/4 | P-3826/02 af Giuseppe Di Lello Finuoli til KommissionenOm: Familien Al-Sharis udvisning af Italien | 707 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-3821/02 og P-3826/02 |
| 2004/C 084E/5 | E-3867/02 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: Bjergning af færgen Le Joola | 708 |
| 2004/C 084E/6 | E-3868/02 af Ria Oomen-Ruijten og Bartho Pronk til KommissionenOm: Den nederlandske lov om uddannelsesstøtte | 709 |
| 2004/C 084E/7 | E-0797/04 af Ria Oomen-Ruijten til KommissionenOm: Studiefinansiering og den frie bevægelighed for personer | 710 |
| Samlet supplerende svar på skriftlige forespørgsler E-3868/02 og E-0797/04 |
| 2004/C 084E/8 | E-0017/03 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Støtte til Afghanistan | 711 |
| 2004/C 084E/9 | E-0093/03 af Peter Skinner til KommissionenOm: Tysk skat på kapitalgevinster | 712 |
| 2004/C 084E/0 | E-0129/03 af Marco Cappato til KommissionenOm: Stop for Voice of Americas og Radio Free Asias programmer i Phnom Penh | 712 |
| 2004/C 084E/1 | E-0182/03 af Miet Smet til KommissionenOm: Kvinders rettigheder i Iran | 713 |
| 2004/C 084E/2 | E-0199/03 af Margot Keßler til KommissionenOm: Vestsahara — besøg af Europa-Parlamentets ad hoc-delegation — menneskerettigheder | 714 |
| 2004/C 084E/3 | E-0243/03 af Nirj Deva til KommissionenOm: Vejprojektet i Kenya Westlands-St Austins | 715 |
| 2004/C 084E/4 | E-0453/03 af Graham Watson til KommissionenOm: Boris Shikhmuradov | 716 |
| 2004/C 084E/5 | E-0562/03 af Juan Ojeda Sanz til KommissionenOm: Arrestationen af journalister i Gibraltar | 717 |
| 2004/C 084E/6 | E-0587/03 af Jan Mulder til KommissionenOm: Sukker fra Balkan | 717 |
| 2004/C 084E/7 | E-1040/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Perugia Kommunes udnyttelse af midler fra Leader +-programmet | 719 |
| 2004/C 084E/8 | E-1046/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Terni Kommunes udnyttelse af midler fra Leader +-programmet | 719 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1040/03 og E-1046/03 |
| 2004/C 084E/9 | E-1163/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Terni Kommunes udnyttelse af midler fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget | 720 |
| 2004/C 084E/0 | P-1396/03 af Margie Sudre til KommissionenOm: Ensartet anvendelse af en nedsat momssats i restaurationsbranchen | 721 |
| 2004/C 084E/1 | P-1398/03 af Arie Oostlander til KommissionenOm: Informationsbladet Europa van Morgen, der udkom hver 14. dag | 722 |
| 2004/C 084E/2 | P-1437/03 af Armin Laschet til KommissionenOm: Direkte budgetstøtte fra EU på 10mio.EUR pr. måned til Den Palæstinensiske Myndighed | 723 |
| 2004/C 084E/3 | E-1457/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Euratom og forvridninger på elektricitetsmarkedet | 724 |
| 2004/C 084E/4 | E-1500/03 af Florence Kuntz til KommissionenOm: Bevarelse af den irakiske arkæologiske arv | 724 |
| 2004/C 084E/5 | P-1509/03 af Lucio Manisco til KommissionenOm: Plyndring af den irakiske kulturelle og kunstneriske arv — Den Europæiske Unions rolle | 725 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1500/03 og P-1509/03 |
| 2004/C 084E/6 | P-1510/03 af Franz Turchi til KommissionenOm: Direkte finansiel støtte til Den Palæstinensiske Myndighed | 726 |
| 2004/C 084E/7 | E-1525/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Privatisering af kunstskatte som følge af omfattende tyverier fra museer og utilstrækkelig kontrol med den internationale handel med kunst | 726 |
| 2004/C 084E/8 | E-1939/03 af Giles Chichester til KommissionenOm: Kommissionens kvartårlige briefings og Small Business Europe: regeringsfinansierede, nationale instansers deltagelse i Kommissionens briefings | 727 |
| 2004/C 084E/9 | E-1983/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Oprettelse af et gymnasium i Rizokarpazo i den besatte del af Cypern | 728 |
| 2004/C 084E/0 | E-2033/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Genåbning af det græske gymnasium i Rizokarpaso | 729 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1983/03 og E-2033/03 |
| 2004/C 084E/1 | P-2376/03 af Lucio Manisco til KommissionenOm: Al Sahri udvist af Italien og henrettet i Syrien | 729 |
| 2004/C 084E/2 | E-2748/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Grundskolen i Rizokarpaso | 730 |
| 2004/C 084E/3 | E-3129/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Guinea-Bissau - bistand fra Kommissionen | 731 |
| 2004/C 084E/4 | P-3142/03 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Karrieremobilitet for generaldirektører | 732 |
| 2004/C 084E/5 | E-3311/03 af Philip Claeys til KommissionenOm: Rotationsprincippets anvendelse i generaldirektorater | 732 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-3142/03 og E-3311/03 |
| 2004/C 084E/6 | P-3154/03 af Michael Cashman til KommissionenOm: Sikkerhed omkring mobiltelefoner (supplerende svar) | 733 |
| 2004/C 084E/7 | E-3325/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Fællesskabsudgifter | 734 |
| 2004/C 084E/8 | E-3464/03 af Catherine Stihler til KommissionenOm: Brug af tetrapol-teknologi i EU | 735 |
| 2004/C 084E/9 | E-3470/03 af Catherine Stihler til KommissionenOm: Sundhedsrisici i forbindelse med brug af Tetrapol | 736 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3464/03 og E-3470/03 |
| 2004/C 084E/0 | E-3471/03 af Miquel Mayol i Raynal til KommissionenOm: Byggeprojekt i Es Trenc-Salobrar de Campos | 736 |
| 2004/C 084E/1 | E-3514/03 af Giovanni Pittella til KommissionenOm: Kursus finansieret med strukturfondsstøtte (supplerende svar) | 737 |
| 2004/C 084E/2 | E-3574/03 af Graham Watson til KommissionenOm: Europæisk overenskomst om videregivelse af ansøgninger om juridisk bistand | 738 |
| 2004/C 084E/3 | E-3625/03 af Charles Tannock til KommissionenOm: Standardisering af nationale identitetspapirer | 738 |
| 2004/C 084E/4 | E-3748/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Life III-programmet til Prato Kommune | 739 |
| 2004/C 084E/5 | E-3832/03 af Nicholas Clegg til KommissionenOm: Global Drug Facility | 740 |
| 2004/C 084E/6 | E-3840/03 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Racedirektivet (direktiv 2000/43/EF) | 741 |
| 2004/C 084E/7 | E-3870/03 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Júcars økologiske volumen og vandomledningsprojektet Júcar-Vanalopó | 741 |
| 2004/C 084E/8 | P-3924/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Geroi Sevastopoljas sødygtighed | 742 |
| 2004/C 084E/9 | E-3948/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Amerikansk straf og belønning til europæiske virksomheder som et middel til at fremtvinge lydighed i de europæiske hjemlande | 744 |
| 2004/C 084E/0 | E-3980/03 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Yukos-sagen | 745 |
| 2004/C 084E/1 | E-4055/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Vedvarende energi | 746 |
| 2004/C 084E/2 | E-4056/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Gennemførelse af miljølovgivningen | 747 |
| 2004/C 084E/3 | E-4066/03 af Juan Naranjo Escobar til KommissionenOm: Biometriske pas | 748 |
| 2004/C 084E/4 | E-4068/03 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Ulovlig motorvejsafgift på motorvejen Torino-Milano | 749 |
| 2004/C 084E/5 | E-0003/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Handel med vilde fugle | 750 |
| 2004/C 084E/6 | E-0023/04 af Jonas Sjöstedt til KommissionenOm: Mangelfuld information af Kommissionen om Botniabanen | 751 |
| 2004/C 084E/7 | E-0030/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Deponeringspladser og grusgrave | 752 |
| 2004/C 084E/8 | E-0044/04 af Monica Frassoni til KommissionenOm: Val Jumela | 752 |
| 2004/C 084E/9 | E-0050/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Strid mellem papirmassefabrikken Celulosas de Pontevedra i Ence, Galicia, på den ene side og lokalbefolkningen og Pontevedra kommune på den anden side på grund af forurening fra fabrikken | 753 |
| 2004/C 084E/0 | E-0053/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Indstilling af arbejdet på skibsværftet Inzar i Fene, Galicia, som følge af forbuddet mod bygning af handelsskibe. Kommissionens og den spanske regerings tiltag | 755 |
| 2004/C 084E/1 | E-0054/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Spaniens gennemførelse af Kyoto-protokollen | 756 |
| 2004/C 084E/2 | E-0068/04 af Miet Smet til KommissionenOm: International konvention om beskyttelse af vandrende arbejdstagere og deres familiemedlemmer | 757 |
| 2004/C 084E/3 | E-0071/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Dæmning i henhold til den spanske nationale vandplan ved Narla-floden i Lugo, Galicia, i en lokalitet af fællesskabsbetydning i Natur 2000 netværket | 758 |
| 2004/C 084E/4 | E-0077/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Behandling af spildevand i Irland | 759 |
| 2004/C 084E/5 | E-0080/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Reumatisme og Biomed-programmet | 759 |
| 2004/C 084E/6 | E-0081/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Gennemførelse af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening i Irland | 760 |
| 2004/C 084E/7 | E-0092/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Udviklingen i elpriserne, investeringer i energisektoren | 760 |
| 2004/C 084E/8 | E-0101/04 af Marjo Matikainen-Kallström til KommissionenOm: De små og mellemstore virksomheders situation i forbindelse med EU’s finansiering af forskning | 761 |
| 2004/C 084E/9 | P-0110/04 af Eija-Riitta Korhola til KommissionenOm: Lovligheden af visse EU-beslutninger i tilfælde af Kyoto-protokollens manglende ikrafttrædelse | 764 |
| 2004/C 084E/0 | E-0181/04 af Charlotte Cederschiöld til KommissionenOm: Netværks- og informationssikkerhed | 765 |
| 2004/C 084E/1 | E-0182/04 af Charlotte Cederschiöld til KommissionenOm: Netværks- og informationssikkerhed | 766 |
| 2004/C 084E/2 | E-0183/04 af Charlotte Cederschiöld til KommissionenOm: Netværks- og informationssikkerhed | 766 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0181/04, E-0182/04 og E-0183/04 |
| 2004/C 084E/3 | E-0267/04 af Juan Ferrández Lezaun til KommissionenOm: Projekter som alternativer til den nationale vandplan | 767 |
| 2004/C 084E/4 | E-0300/04 af Roberto Bigliardo til KommissionenOm: Støtte til Athens nye lufthavn (supplerende svar) | 768 |
| 2004/C 084E/5 | E-0309/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Udvidelse af TAEIX’s aktivitetsområde til det vestlige Balkan | 769 |
| 2004/C 084E/6 | P-0313/04 af Dana Scallon til KommissionenOm: Forbrændingsanlæg i Galway | 770 |
| 2004/C 084E/7 | E-0319/04 af Dana Scallon til KommissionenOm: Finansiering af forskning med embryonale stamceller | 771 |
| 2004/C 084E/8 | E-0326/04 af Willi Piecyk til KommissionenOm: Støtte til nye fiskenet | 772 |
| 2004/C 084E/9 | E-0328/04 af Marco Cappato, Maurizio Turco, Marco Pannella, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis og Emma Bonino til KommissionenOm: Den kinesiske nytårsparade i Paris | 773 |
| 2004/C 084E/0 | E-0331/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Oprettelse af et regionalt koordineringscenter for socialpolitik for Balkan | 773 |
| 2004/C 084E/1 | E-0334/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Den uændrede situation inden for menneskerettigheder og demokrati i Kina og Hongkong, truslen mod Taiwan og nødvendigheden af en våbenembargo | 774 |
| 2004/C 084E/2 | E-0335/04 af Astrid Thors til KommissionenOm: Kommissionens mening om forlængelsen af driftsbevillingen for atomkraftværket i Sosnovy Bor | 775 |
| 2004/C 084E/3 | P-0337/04 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Støtte til Parmalat-koncernen | 776 |
| 2004/C 084E/4 | E-0347/04 af Glenys Kinnock til KommissionenOm: Brugen af ACT i behandlingen af malaria | 777 |
| 2004/C 084E/5 | E-0350/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Rejseselskaber: krisen i Alitalia og dens konsekvenser for beskæftigelsen | 779 |
| 2004/C 084E/6 | E-0351/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Rejsebureauer: alvorlige problemer for operatører og forbrugere | 779 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0350/04 og E-0351/04 |
| 2004/C 084E/7 | P-0358/04 af Werner Langen til KommissionenOm: Sagen om den tyske dåsepant | 781 |
| 2004/C 084E/8 | P-0377/04 af Antonios Trakatellis til KommissionenOm: Bæredygtig forvaltning af Middelhavets fiskeressourcer og bekæmpelse af ulovligt fiskeri | 781 |
| 2004/C 084E/9 | E-0396/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Et Guantánamo ved Themsen? | 783 |
| 2004/C 084E/0 | E-0397/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Lovliggørelse af papirløse indvandrere i EU | 783 |
| 2004/C 084E/1 | P-0407/04 af Hugues Martin til KommissionenOm: Fællesskabsprogrammer - CRAFT | 784 |
| 2004/C 084E/2 | P-0408/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Gennemførelse af direktivet om ekstern støj i Nederlandene | 786 |
| 2004/C 084E/3 | E-0410/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Aer Rianta | 787 |
| 2004/C 084E/4 | E-0412/04 af Charles Tannock til KommissionenOm: Kontrol med eksport af tømmer fra Indonesien | 787 |
| 2004/C 084E/5 | E-0414/04 af Charles Tannock til KommissionenOm: Behandling af nordkoreanske flygtning i Folkerepublikken Kina | 788 |
| 2004/C 084E/6 | E-0418/04 af Gerhard Schmid til KommissionenOm: Hævekortsikkerhed | 789 |
| 2004/C 084E/7 | E-0447/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Tørveeksport til Italien | 790 |
| 2004/C 084E/8 | E-0448/04 af Charles Tannock til KommissionenOm: Forsøg med ikke-menneskelige primater i Münster, Tyskland | 791 |
| 2004/C 084E/9 | E-0450/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Falske pengesedler | 792 |
| 2004/C 084E/0 | E-0452/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: INFO 2000-programmet | 793 |
| 2004/C 084E/1 | E-0462/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Guinea-Bissau - bistand fra Kommissionen | 794 |
| 2004/C 084E/2 | E-0463/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Europa og terrorisme | 795 |
| 2004/C 084E/3 | E-0468/04 af Richard Corbett til KommissionenOm: Konkurrence inden for glassektoren | 797 |
| 2004/C 084E/4 | E-0479/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens udvælgelsesprøver | 798 |
| 2004/C 084E/5 | E-0481/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Den blå drage | 800 |
| 2004/C 084E/6 | E-0487/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: EU’s mælke- og mejerisektor: Argentina og WTO’s fredsklausul | 800 |
| 2004/C 084E/7 | E-0498/04 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: Meddelelse fra Fællesskabet om Spaniens produktivitet | 801 |
| 2004/C 084E/8 | E-0508/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Portugal - atomaffald | 802 |
| 2004/C 084E/9 | E-0511/04 af Sérgio Marques til KommissionenOm: Gennemførelse af bistanden til Sydafrika | 804 |
| 2004/C 084E/0 | P-0525/04 af Ian Hudghton til KommissionenOm: Kartoffelringbakteriose | 805 |
| 2004/C 084E/1 | E-0541/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Efterlevelse af amerikansk pres på luftfartsselskaber om forud for indgåelse af en eventuel aftale at give ubegrænsede oplysninger om passagerer | 806 |
| 2004/C 084E/2 | E-0548/04 af Jan Mulder til KommissionenOm: Pligt til at holde fjerkræ indendørs | 808 |
| 2004/C 084E/3 | E-0562/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Forekomsten af blå børn-syndromet i EU’s medlemsstater | 809 |
| 2004/C 084E/4 | E-0564/04 af Caroline Jackson til KommissionenOm: Overførsler af olie mellem skibe | 810 |
| 2004/C 084E/5 | P-0568/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Afsluttende rapport om Eurostat | 811 |
| 2004/C 084E/6 | E-0573/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Påbegyndelse af bygning af Brennerbasistunnellen | 811 |
| 2004/C 084E/7 | E-0575/04 af Philip Claeys til KommissionenOm: Diamantopoulous valgkampaktiviteter | 812 |
| 2004/C 084E/8 | E-0579/04 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Vasova-indsøen | 813 |
| 2004/C 084E/9 | E-0582/04 af Richard Corbett til KommissionenOm: Anvendelse af regnskabsstandard IAS 32 på kooperativer | 814 |
| 2004/C 084E/0 | E-0595/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Præmier ved hestevæddeløb i Grækenland | 815 |
| 2004/C 084E/1 | P-0600/04 af Generoso Andria til KommissionenOm: Honorarer til ledere inden for amatørfodbold | 816 |
| 2004/C 084E/2 | E-0602/04 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Samlet vurdering af det store omledningsprojekt af Ebro | 817 |
| 2004/C 084E/3 | P-0608/04 af Patricia McKenna til KommissionenOm: Kommissionens politiske intentioner i forbindelse med gmo’er | 818 |
| 2004/C 084E/4 | E-0611/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Terrorisme — udarbejdelse af et EU-direktiv, som indebærer tilstedeværelse af sikkerhedsvagter på fly | 819 |
| 2004/C 084E/5 | P-0615/04 af Jules Maaten til KommissionenOm: Oprindelsescertifikater | 820 |
| 2004/C 084E/6 | E-0618/04 af Anna Karamanou til KommissionenOm: Det nederlandske parlaments beslutning om at udvise tusindvis af indvandrere | 822 |
| 2004/C 084E/7 | P-0621/04 af Karin Riis-Jørgensen til KommissionenOm: Revidering af TEN-T | 822 |
| 2004/C 084E/8 | E-0623/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Ruter for luftfartsselskaber fra tredjelande | 823 |
| 2004/C 084E/9 | E-0629/04 af Willi Piecyk, Gerhard Schmid og Johannes Swoboda til KommissionenOm: Transeuropæiske transportnet - udvidelse af Donau | 824 |
| 2004/C 084E/0 | E-0630/04 af Antonios Trakatellis til KommissionenOm: Statslig udviklingsbistand (ODA) fra EU: bevillinger fra medlemsstaterne, aktioner på Balkan, bistandens betingede karakter og fællesskabsreglerne | 825 |
| 2004/C 084E/1 | E-0631/04 af Ioannis Marínos til KommissionenOm: Afskaffelse af rentetilskud i grænseområder i Grækenland | 826 |
| 2004/C 084E/2 | E-0637/04 af Toine Manders til KommissionenOm: Uoverensstemmelser i EF-toldkodeksen | 827 |
| 2004/C 084E/3 | E-0639/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Torrentes de Mácara i floden Ulla (Galicien): fare for ødelæggelse af tre meget værdifulde strømfald på grund af dæmningsbyggeri | 829 |
| 2004/C 084E/4 | E-0647/04 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Rensning af byspildevand i Benidorm (Alicante, Spanien) | 830 |
| 2004/C 084E/5 | E-0648/04 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Ukorrekt gennemførelse af direktiv 89/391/EØF i spansk lovgivning | 831 |
| 2004/C 084E/6 | P-0654/04 af Reinhold Messner til KommissionenOm: Brenner-aksen | 832 |
| 2004/C 084E/7 | E-0655/04 af Robert Evans til KommissionenOm: Menneskerettigheder i Algeriet | 833 |
| 2004/C 084E/8 | E-0657/04 af Chris Davies til KommissionenOm: Forkert tankning af motorkøretøjer | 834 |
| 2004/C 084E/9 | E-0662/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Stræben efter ensartede og gennemskuelige bestemmelser for værdifastsættelse af finansieringsinstitutters formue og EFR’s modstand mod IASB | 835 |
| 2004/C 084E/0 | P-0663/04 af Samuli Pohjamo til KommissionenOm: Foranstaltninger mod ulvekoncentrationer i Finland | 837 |
| 2004/C 084E/1 | P-0664/04 af Encarnación Redondo Jiménez til KommissionenOm: Lovgivning om jogurt | 838 |
| 2004/C 084E/2 | E-0668/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Den irske regerings manglende samarbejde i forbindelse med Lough Ree-undersøgelsen | 839 |
| 2004/C 084E/3 | E-0683/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Lægeattester | 840 |
| 2004/C 084E/4 | E-0685/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Uoverensstemmelse mellem en fælles udenrigspolitik og tredjelandes, som f.eks. USA’s og Ruslands, ulige behandling af EU’s medlemsstater | 840 |
| 2004/C 084E/5 | E-0689/04 af Harald Ettl til KommissionenOm: Gennemførelse af direktiv 2003/41/EF — medlemsstaternes kompetencer i forbindelse med definitionen af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser | 842 |
| 2004/C 084E/6 | E-0690/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Klager over krænkelse af boligkooperativers ejendomsret i Grækenland | 843 |
| 2004/C 084E/7 | E-0692/04 af Marco Cappato til KommissionenOm: Krænkelse af privatlivets fred på verdenstopmødet om informationssamfundet (WSIS) | 844 |
| 2004/C 084E/8 | E-0693/04 af Johanna Boogerd-Quaak, Ieke van den Burg og Joke Swiebel til KommissionenOm: Forslag til Rådets direktiv KOM(2003)657 og direktiv 86/378/EØF | 845 |
| 2004/C 084E/9 | E-0694/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Revision af Kommissionens eksterne foranstaltninger | 846 |
| 2004/C 084E/0 | E-0697/04 af Bill Miller til KommissionenOm: Statsstøtte til kreditforeninger | 846 |
| 2004/C 084E/1 | E-0698/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Konserves og olivenolie | 847 |
| 2004/C 084E/2 | E-0699/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Konserves og olivenolie | 848 |
| 2004/C 084E/3 | E-0701/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Tredjelandes brug af betegnelserne vintage og tawny | 848 |
| 2004/C 084E/4 | P-0705/04 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Oprettelse af et europæisk overvågningscenter for organiseret kriminalitet begået af mafiaen eller lignende organisationer | 850 |
| 2004/C 084E/5 | E-0706/04 af Jaime Valdivielso de Cué til KommissionenOm: Vin | 852 |
| 2004/C 084E/6 | E-0712/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: En forøgelse af den årlige sukkerkvote til Portugal | 854 |
| 2004/C 084E/7 | P-0713/04 af Catherine Stihler til KommissionenOm: Forvaltning af risikovurderingsprocessen vedrørende zink | 855 |
| 2004/C 084E/8 | P-0714/04 af Antonio Di Pietro til KommissionenOm: Omstilling af ENEL-værket Valdaliga Nord di Civitavecchia | 856 |
| 2004/C 084E/9 | E-0719/04 af Ieke van den Burg til KommissionenOm: Anvendelse af undervisnings- og uddannelsesfonde i Nederlandene som led i Lissabon-strategien | 857 |
| 2004/C 084E/0 | E-0729/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Faglig anerkendelse af politiet | 859 |
| 2004/C 084E/1 | E-0731/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Familiestøtte og social hjælp til ansatte i politiet | 860 |
| 2004/C 084E/2 | E-0732/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Opførelse af dæmninger på den internationale del af Minho-floden | 861 |
| 2004/C 084E/3 | E-0738/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Regioner, som ophører med at tilhøre strukturfondenes mål 1-områder | 861 |
| 2004/C 084E/4 | E-0741/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Beskæftigelsesfremmende skatteincitamenter | 862 |
| 2004/C 084E/5 | E-0743/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: MEDA-programmet og regionerne | 863 |
| 2004/C 084E/6 | E-0745/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Styrkelse af SMV’ers adgang til risikokapitalfonde | 864 |
| 2004/C 084E/7 | E-0746/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Reform af frugt- og grøntsagssektorerne | 865 |
| 2004/C 084E/8 | E-0748/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Synergi mellem de europæiske finansieringsplaner | 866 |
| 2004/C 084E/9 | E-0750/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Mulighed for registrering af kreditvurderingsselskaberne i Europa | 867 |
| 2004/C 084E/0 | E-0751/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Kommissionens rationalisering af koordinationen af medlemsstaternes økonomiske politikker | 868 |
| 2004/C 084E/1 | E-0752/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Forbedring af euroens og EU’s image over for tredjelande | 868 |
| 2004/C 084E/2 | E-0753/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Fremme af euroens internationale rolle i transaktioner mellem lande i eurozonen og tredjelande | 869 |
| 2004/C 084E/3 | E-0754/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Eventuel etablering af et europæisk retsgrundlag for hedge funds | 870 |
| 2004/C 084E/4 | E-0755/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Statistikker vedrørende det harmoniserede forbrugerprisindeks i Europa | 871 |
| 2004/C 084E/5 | E-0757/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Styrkelse af markedsdeltagernes rolle i processen til integration af de europæiske finansmarkeder | 872 |
| 2004/C 084E/6 | E-0758/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Opsparernes manglende tillid efter de seneste finansskandaler | 873 |
| 2004/C 084E/7 | E-0759/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: En generel ramme for at sikre stabiliteten på de europæiske finansielle markeder | 874 |
| 2004/C 084E/8 | E-0761/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: EU-passet og salg af finansielle produkter i Europa | 874 |
| 2004/C 084E/9 | P-0767/04 af Brian Crowley til KommissionenOm: Handlingsplanen eEuropa 2005 | 875 |
| 2004/C 084E/0 | P-0771/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: La Breña II-dæmningen - kompensationsforanstaltninger | 876 |
| 2004/C 084E/1 | E-0780/04 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Krænkelse af religionsfriheden i Det Forenede Kongerige | 877 |
| 2004/C 084E/2 | E-0781/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Liberalisering af elmarkedet - Koncessioner til kraftproduktion | 878 |
| 2004/C 084E/3 | E-0782/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Liberalisering af elmarkedet — Særlige beskyttelsesforanstaltninger | 879 |
| 2004/C 084E/4 | E-0785/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Udvisning af forældre til statsborgere i Irland/EU | 880 |
| 2004/C 084E/5 | E-0791/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Overgreb på naturparken Ria Formosa (Natura 2000-område) | 881 |
| 2004/C 084E/6 | E-0807/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Manglende gyldighed af flyvercertifikat til civilluftfart ved brug i en anden medlemsstat eller efter revision af reglerne for ATPL-certifikater | 882 |
| 2004/C 084E/7 | E-0816/04 af Stefano Zappalà til KommissionenOm: Anerkendelse af eksamensbevis | 883 |
| 2004/C 084E/8 | E-0818/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Deponering af slam i området Ingensche Waarden | 884 |
| 2004/C 084E/9 | E-0819/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Europaskolen i Amsterdam | 886 |
| 2004/C 084E/0 | P-0825/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Kommissionen skaber usikkerhed om en udtalelse fra Rådets juridiske tjeneste | 886 |
| 2004/C 084E/1 | E-0829/04 af Mario Mauro til KommissionenOm: Parmatour — rejseselskab ejet af Tanzi-familien og involveret i Parmalat-krakket | 888 |
| 2004/C 084E/2 | E-0831/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Opstilling af radar på Pico do Areeiro - Miljøkonsekvensanalyse | 889 |
| 2004/C 084E/3 | E-0832/04 af Anne Ferreira, Ioannis Souladakis og Catherine Stihler til KommissionenOm: Teatertolke og publikum med høreproblemer | 889 |
| 2004/C 084E/4 | E-0834/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Ni års fængsel for salg af 0,5 gram metadon i Rusland | 890 |
| 2004/C 084E/5 | P-0842/04 af Daniela Raschhofer til KommissionenOm: Grundlaget for vurdering af den økonomiske vækst | 891 |
| 2004/C 084E/6 | P-0843/04 af Luigi Vinci til KommissionenOm: Positiv udtalelse fra regionen Friuli-Venezia Giulia om anlæg af en højhastighedsjernbane på strækningen Ronchi syd — Trieste som led i korridor 5 | 892 |
| 2004/C 084E/7 | P-0844/04 af Ulpu Iivari til KommissionenOm: Værftsstøtte i strid med fællesskabsbestemmelserne | 894 |
| 2004/C 084E/8 | P-0851/04 af Gianni Vattimo til KommissionenOm: Dyrevelfærd | 895 |
| 2004/C 084E/9 | E-0855/04 af Jean-Maurice Dehousse til KommissionenOm: Sikkerheden i Bruxelles | 896 |
| 2004/C 084E/0 | E-0856/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Beskyttelse af traditionelle industrier | 896 |
| 2004/C 084E/1 | E-0866/04 af Miet Smet til KommissionenOm: EU-støtte til det flamske sprogsamfund i Belgien | 897 |
| 2004/C 084E/2 | E-0869/04 af Esko Seppänen til KommissionenOm: ECHO og Tjetjenien | 898 |
| 2004/C 084E/3 | E-0879/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Romano Prodi - Nyt centerparti | 899 |
| 2004/C 084E/4 | E-0880/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Artikel 5 i forordning (EF) nr. 1954/2003 | 900 |
| 2004/C 084E/5 | E-0886/04 af Piia-Noora Kauppi til KommissionenOm: Vejafgiftssystem | 901 |
| 2004/C 084E/6 | E-0888/04 af Bob van den Bos til KommissionenOm: Slagterier i Grækenland | 901 |
| 2004/C 084E/7 | E-0890/04 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: Flyvecertifikater og undervisningskompetence | 902 |
| 2004/C 084E/8 | E-0891/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Lukning af Valeo-fabrik i Portugal | 903 |
| 2004/C 084E/9 | E-0893/04 af Werner Langen til KommissionenOm: Omkostninger i forbindelse med grænseoverskridende pengeoverførsler | 904 |
| 2004/C 084E/00 | P-0895/04 af Jan Andersson til KommissionenOm: Tvisten om afgifter i Helsingborg havn | 905 |
| 2004/C 084E/01 | E-0897/04 af Monica Frassoni, Caroline Lucas, Jean Lambert, Patricia McKenna, Giorgio Celli, Kathalijne Buitenweg, Pasqualina Napoletano, Marco Cappato, Giovanni Procacci og Chris Davies til KommissionenOm: Ukorrekt gennemførelse i Italien af direktiv 1999/74/EF og 2002/4/EF om beskyttelse af æglæggende høner. | 906 |
| 2004/C 084E/02 | E-0898/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Chikane mod israelere — gennem langvarig og gentagen tilbageholdelse — som offentligt modsætter sig besættelsen af palæstinensisk territorium af samvittighedsgrunde | 907 |
| 2004/C 084E/03 | P-0903/04 af Ingo Friedrich til KommissionenOm: Standsning af de europæiske dokumentationscentres (EDC) fordelagtige abonnement på De Europæiske Fællesskabers og Den Europæiske Unions Tidende (trykte udgave) | 908 |
| 2004/C 084E/04 | E-0906/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Løntillæg (threshold) til de britiske lærere ved Europaskolerne | 909 |
| 2004/C 084E/05 | E-0907/04 af Franz Turchi til KommissionenOm: Beskyttelse af optometrifaget | 910 |
| 2004/C 084E/06 | E-0909/04 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: To Serve and Protect - de nederlandske jernbaner | 911 |
| 2004/C 084E/07 | E-0910/04 af Ingo Friedrich til KommissionenOm: Støtte til oliven - markedsordningen for oliven | 911 |
| 2004/C 084E/08 | E-0912/04 af John Bowis til KommissionenOm: Direktiv 2001/93/EF og braille-krav | 912 |
| 2004/C 084E/09 | E-0915/04 af John Bowis til KommissionenOm: Direktiv 2001/83/EF og grænseprodukter | 913 |
| 2004/C 084E/10 | E-0923/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Ordning med handel med drivhusgasemissioner | 914 |
| 2004/C 084E/11 | E-0925/04 af Franz Turchi til KommissionenOm: Medicinsk behandling af blødere | 914 |
| 2004/C 084E/12 | E-0926/04 af Claude Turmes til KommissionenOm: Sundhed og sikkerhed i EU-institutionernes bygninger | 915 |
| 2004/C 084E/13 | E-0927/04 af Claude Turmes til KommissionenOm: Prototype-praksis i Publikationskontoret | 916 |
| 2004/C 084E/14 | E-0931/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Standarder for bærbart udstyr til flydende oxygen | 918 |
| 2004/C 084E/15 | E-0932/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Bidrag til EU’s økonomi gennem fiskeriet | 919 |
| 2004/C 084E/16 | P-0936/04 af Jens-Peter Bonde til KommissionenOm: Økonomisk EU-støtte til positiv markedsføring | 919 |
| 2004/C 084E/17 | E-0944/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Små genstande i fødevareprodukter | 920 |
| 2004/C 084E/18 | E-0951/04 af Angelika Niebler til KommissionenOm: Fortolkende bemærkninger om gennemførelse af bestemmelserne om el- og gasmarkeder i EU | 921 |
| 2004/C 084E/19 | E-0952/04 af Benedetto Della Vedova til KommissionenOm: Procedure i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 | 922 |
| 2004/C 084E/20 | E-0953/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Diskriminerende politik i Rumænien | 923 |
| 2004/C 084E/21 | E-0960/04 af Jules Maaten til KommissionenOm: Sprogdiskriminering i ansættelsesprocedurerne i de europæiske institutioner | 924 |
| 2004/C 084E/22 | E-0962/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Øget risiko for folkesundheden og miljøet som følge af den tiltagende emission af sodpartikler fra bilmotorer | 925 |
| 2004/C 084E/23 | E-0963/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Euro-4-normen og heraf følgende restriktioner for anbringelsen af sodfiltre mod emission af små sodpartikler fra bilmotorer | 925 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0962/04 og E-0963/04 |
| 2004/C 084E/24 | E-0968/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Elektromagnetisk overensstemmelsesstandard | 927 |
| 2004/C 084E/25 | P-1001/04 af Ulla Sandbæk til KommissionenOm: Den kritiske dialog med det iranske præstestyre om minoriteter | 928 |
| 2004/C 084E/26 | E-1011/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Den meget alvorlige situation for menneskerettighederne i Vietnam og Laos | 929 |
| 2004/C 084E/27 | E-1020/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Problemer på markedet for jernholdigt metal | 929 |
| 2004/C 084E/28 | E-1024/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Olympic Airways | 930 |
| 2004/C 084E/29 | P-1026/04 af Joachim Wuermeling til KommissionenOm: Akselvejning af lastbiler ved den tysk-tjekkiske grænse | 931 |
| 2004/C 084E/30 | E-1033/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Til forsvar for offentligt udlån på de portugisiske biblioteker | 932 |
| 2004/C 084E/31 | E-1034/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Uregelmæssigheder i forbindelse med Europa-Kommissionens udvælgelsesprøver | 933 |
| 2004/C 084E/32 | P-1041/04 af W.G. van Velzen til KommissionenOm: Nummerportabilitet inden for mobiltelefoni | 934 |
| 2004/C 084E/33 | E-1042/04 af Roger Helmer og Charles Tannock til KommissionenOm: Pensioner: diskriminering af private pensioner | 935 |
| 2004/C 084E/34 | E-1057/04 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Forhindringer for Fællesskabets tekstilsektor som følge af visse former for handelspraksis fra Kinas side | 936 |
| 2004/C 084E/35 | P-1062/04 af Christine De Veyrac til KommissionenOm: De indvandringsmæssige og økonomiske følger af udvidelsen af Den Europæiske Union | 937 |
| 2004/C 084E/36 | P-1063/04 af Marie-Françoise Duthu til KommissionenOm: Den russisk-tjetjenske konflikt — EU-mægling mellem Vladimir Putins og Aslan Maskhadovs regeringer | 938 |
| 2004/C 084E/37 | E-1072/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Historisk mindedag for det første krybbespil i Greccio | 939 |
| 2004/C 084E/38 | P-1082/04 af Adeline Hazan til KommissionenOm: Nederlandenes udvisning af mere end 26000 afviste asylansøgere | 940 |
| 2004/C 084E/39 | P-1084/04 af Richard Howitt til KommissionenOm: Eventuel overtrædelse af Rådets direktiv om europæiske samarbejdsudvalg i forbindelse med de varslede afskedigelser hos FLS Aerospace | 941 |
| 2004/C 084E/40 | P-1088/04 af Arlene McCarthy til KommissionenOm: Mulig overtrædelse af Rådets direktiv om europæiske samarbejdsudvalg i forbindelse med afskedigelser bebudet af FLS Aerospace | 941 |
| Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-1084/04 og P-1088/04 |
| 2004/C 084E/41 | P-1085/04 af Paul Lannoye til KommissionenOm: Vurdering af plantebeskyttelsesmidler i henhold til direktiv 91/414/EØF | 942 |
| 2004/C 084E/42 | P-1087/04 af Kyösti Virrankoski til KommissionenOm: Finlands Natura 2000-nets uoverskuelighed | 944 |
| 2004/C 084E/43 | P-1093/04 af Armin Laschet til KommissionenOm: Afvikling af den tyske forboldklub TSV Alemannia Aachens internationale kampe på Kerkrade Stadion, Nederlandene | 944 |
| 2004/C 084E/44 | P-1106/04 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Vaccine mod sygdommen bluetongue | 945 |
| 2004/C 084E/45 | P-1107/04 af Dirk Sterckx til KommissionenOm: Administrative byrder ved udarbejdelse af anmodning om tilskud | 946 |
| 2004/C 084E/46 | P-1108/04 af Dorette Corbey til KommissionenOm: Gasboringer i vadehavet | 947 |
| 2004/C 084E/47 | E-1109/04 af Paul Rübig til KommissionenOm: Sænkning af skattefradrag ved udlandsindkomst | 948 |
| 2004/C 084E/48 | E-1115/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv i Irland | 949 |
| 2004/C 084E/49 | P-1116/04 af Uma Aaltonen til KommissionenOm: Seksualoplysninger for børn og unge i den udvidede Union | 950 |
| 2004/C 084E/50 | P-1127/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Gasboringer, en væsentlig trussel mod Vadehavet | 951 |
| 2004/C 084E/51 | E-1136/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Begrænsning med indtil videre 16,5 % af antallet af stemmeberettigede til valget til Europa-Parlamentet i Nordirland som følge af en kompliceret årlig optagelse på valglisterne | 952 |
| 2004/C 084E/52 | P-1151/04 af Elizabeth Lynne til KommissionenOm: Tilladelse til lægebehandling i udlandet | 952 |
| 2004/C 084E/53 | P-1167/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Forordning 1954/2003: Fiskeriaktiviteter i EEZ ud for Azorerne | 953 |
| 2004/C 084E/54 | P-1170/04 af Manuel dos Santos til KommissionenOm: Bygning af Amoreiras-tunnelen i Lissabon | 955 |
| 2004/C 084E/55 | P-1203/04 af Gianfranco Dell’Alba til KommissionenOm: Formodet uregelmæssighed i forvaltningen af midler fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) til projekt ACP.PNG.003 | 956 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Meddelelser

EUROPA-PARLAMENTET

BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 1)

2004/C 084E/1

P-0021/03 af Vitaliano Gemelli til KommissionenOm: Udnævnelse af ledere i Europa-Kommissionen: Lægetjenesten

1

2004/C 084E/2

E-0335/03 af Maria Sanders-ten Holte til KommissionenOm: En ny generation af lejesoldater

2

2004/C 084E/3

E-0561/03 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Hamadi Jebalis sultestrejke

3

2004/C 084E/4

E-0646/03 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Smædekampagne mod Mohammed Charfi

3

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0561/03 og E-0646/03

2004/C 084E/5

E-0620/03 af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm til KommissionenOm: Fri etableringsret og betingelserne for at opnå autorisation til at gennemføre teknisk kontrol med motorkøretøjer i Tyskland (supplerende svar)

4

2004/C 084E/6

P-0759/03 af Vitaliano Gemelli til KommissionenOm: Kommissionens Lægetjeneste

5

2004/C 084E/7

E-0844/03 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Kontrakter med virksomhedsrådgivere (supplerende svar)

6

2004/C 084E/8

E-1350/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Grænseoverskridende investeringer

8

2004/C 084E/9

P-1595/03 af Helena Torres Marques til KommissionenOm: Grænseoverskridende betalinger i euro (supplerende svar)

9

2004/C 084E/0

E-1728/03 af Adriana Poli Bortone til KommissionenOm: Bekæmpelse af misbrug af mennesker og seksuelt misbrug af mindreårige

10

2004/C 084E/1

E-1940/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Ordningen til fritagelse for stempelafgift

12

2004/C 084E/2

E-1941/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Ordningen til fritagelse af stempelafgift

12

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1940/03 og E-1941/03

2004/C 084E/3

P-1974/03 af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou til KommissionenOm: Erstatning til jordskælvsofre i Attika

13

2004/C 084E/4

P-2103/03 af Olle Schmidt til KommissionenOm: Grænseoverskridende investering

14

2004/C 084E/5

E-2141/03 af Olle Schmidt til KommissionenOm: Tyske vejafgifter

14

2004/C 084E/6

P-2243/03 af Christoph Konrad til KommissionenOm: Konkurrencefordrejning som følge af den tyske vejafgift for lastbiler

15

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-2141/03 og P-2243/03

2004/C 084E/7

E-2195/03 af Michael Cashman til RådetOm: Varemærkeforfalskning og piratkopiering

15

2004/C 084E/8

E-2210/03 af Claude Moraes til RådetOm: Fremskridt i Thessaloniki med hensyn til asylspørgsmålet

16

2004/C 084E/9

E-2258/03 af Erik Meijer til RådetOm: Afvisning af nye flygtninge på EU’s område via opførelse af modtagelseslejre i fremtidige medlemsstater eller længere borte

16

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-2210/03 og E-2258/03

2004/C 084E/0

P-2302/03 af Miguel Martínez Martínez til RådetOm: Drabet på den unge spanske frivillige medhjælper Ana Isabel Sánchez Torralba i Ækvatorialguinea

17

2004/C 084E/1

P-2373/03 af Francesco Fiori til KommissionenOm: Evaluering af den fælles markedsordning for tobak

18

2004/C 084E/2

E-2419/03 af Lucio Manisco til RådetOm: Al Sahri deporteret af Italien og henrettet i Syrien

20

2004/C 084E/3

E-2433/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Sukkerproduktionskvote for den autonome region Azorerne

21

2004/C 084E/4

E-2434/03 af Ilda Figueiredo til RådetOm: Bøder til portugisiske landbrugere

22

2004/C 084E/5

E-2444/03 af Proinsias De Rossa til RådetOm: USA’s flådebase i Guantanamo Bay

23

2004/C 084E/6

E-2449/03 af Georges Berthu til KommissionenOm: Bevarelse af hække

24

2004/C 084E/7

E-2455/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Eurostat: Cashflow-revision og undersøgelse af forholdet mellem pris og ydelse som supplerende foranstaltninger for at fastslå tingenes gang og forebygge en gentagelse

24

2004/C 084E/8

E-2477/03 af Miet Smet til RådetOm: Kvinders rettigheder i Afghanistan

26

2004/C 084E/9

E-2482/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til RådetOm: Forebyggelse af risiko for skovbrande: Forordning (EØF) nr. 2158/92

27

2004/C 084E/0

E-2498/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Investeringer

28

2004/C 084E/1

E-2515/03 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Udtalelse fra OLAF-Overvågningsudvalget om Eurostat-taskforcen

28

2004/C 084E/2

E-2516/03 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Eurostat-taskforcen og OLAF’s uafhængighed

29

2004/C 084E/3

P-2530/03 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Taskforce Eurostat

29

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-2515/03, E-2516/03 og P-2530/03

2004/C 084E/4

E-2562/03 af Maurizio Turco til RådetOm: Det voldelige sudanesiske diktatur og aftale indgået mellem EU og Sudan

31

2004/C 084E/5

P-2609/03 af Albert Maat til KommissionenOm: Produkter i forbindelse med hvilke udbetalingen af præmie er direkte forbundet med udbyttet pr. ha

32

2004/C 084E/6

E-2624/03 af Michel-Ange Scarbonchi til RådetOm: Oprettelse af et europæisk civilbeskyttelseskorps

32

2004/C 084E/7

E-2665/03 af Daniel Hannan til KommissionenOm: Finansiering af et aktivt medborgerskab i Europa

34

2004/C 084E/8

E-2680/03 af Olivier Dupuis til RådetOm: Indsættelse af en midlertidig FN-administration i Tjetjenien

35

2004/C 084E/9

E-2735/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Omkostninger ved brug af Microsoft software

36

2004/C 084E/0

E-2760/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Den beskyttede oprindelsesbetegnelse Mexillón de Galicia (Spanien)

36

2004/C 084E/1

E-2764/03 af Mihail Papayannakis til RådetOm: Det nationale tyrkiske ejendomsregister og ejendommene på Imvros

37

2004/C 084E/2

E-2778/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Kriterier for tildeling og fratagelse af status som særlig konsulent for tjenestemænd og deres forsvinden fra Kommissionens personaleplan

38

2004/C 084E/3

E-2808/03 af Albert Maat til KommissionenOm: Risici ved hormonterapier

39

2004/C 084E/4

E-2902/03 af Miet Smet til RådetOm: Suspendering af samarbejdsaftaler og udsættelse af undertegnelse af samarbejdsaftaler

40

2004/C 084E/5

E-2942/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Flerårigt udviklingsprogram (FUP): Reduktion af EU-fiskerflådens størrelse

41

2004/C 084E/6

E-2945/03 af Dana Scallon til RådetOm: Særprogram for forskning

42

2004/C 084E/7

E-2952/03 af Maurizio Turco og Marco Cappato til RådetOm: Dødsdom ved stening i Nigeria

43

2004/C 084E/8

E-3014/03 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Det europæiske bilforsikringsmarked

43

2004/C 084E/9

E-3015/03 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Ansvarsforsikring for motorkøretøjer og ny færdselslov

44

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3014/03 og E-3015/03

2004/C 084E/0

P-3036/03 af Niall Andrews til RådetOm: Bekæmpelse af sulten i verden

44

2004/C 084E/1

E-3041/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Alvorlige mangler i de græske ambulancer (supplerende svar)

45

2004/C 084E/2

E-3050/03 af Koenraad Dillen til RådetOm: Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom over Tyrkiet

47

2004/C 084E/3

P-3053/03 af María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Hiv/aids i Kina

48

2004/C 084E/4

E-3060/03 af Philip Claeys til KommissionenOm: Omkostningerne ved et eventuelt tyrkisk EU-medlemskab

48

2004/C 084E/5

E-3064/03 af Bernd Lange og Wilhelm Piecyk til KommissionenOm: Emissioner fra motorkøretøjer uden for testcyklussen

49

2004/C 084E/6

E-3104/03 af Marianne Eriksson, Piia-Noora Kauppi og Joke Swiebel til RådetOm: Finansiering af Equal-projekter og diskriminering på grund af seksuel orientering

49

2004/C 084E/7

E-3115/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: De øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten udbreder falske videnskabelige oplysninger i kampen mod aids angående præservativers beskyttende virkning

50

2004/C 084E/8

E-3116/03 af Maurizio Turco til RådetOm: Illegal import af tekstilprodukter fra Kina

52

2004/C 084E/9

E-3121/03 af Nelly Maes til RådetOm: Moms-nedsættelse for fonogrammer

53

2004/C 084E/0

E-3127/03 af Jean Lambert til KommissionenOm: Bankkonti og fri bevægelighed

53

2004/C 084E/1

E-3146/03 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Kulturel turistsejlads imellem Schweiz og Adriaterhavet

54

2004/C 084E/2

E-3191/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Mistanke om overtrædelse af EU’s selskabsbestemmelser begået af Telecom Italia i Telekom Serbia-affæren

55

2004/C 084E/3

E-3214/03 af Jillian Evans til KommissionenOm: Nordkoreanske flygtninge

57

2004/C 084E/4

P-3333/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Nordkoreanske flygtninge i Kina

57

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3214/03 og P-3333/03

2004/C 084E/5

E-3234/03 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: Eksport af lotterisedler fra et land til et andet

58

2004/C 084E/6

E-3359/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Bifangst i forbindelse med rejefiskeri

59

2004/C 084E/7

E-3387/03 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Forhøjelser af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer — oplysningskilder

60

2004/C 084E/8

E-3448/03 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Drift af stenbrud i et beskyttet område

62

2004/C 084E/9

E-3491/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Forslag om enkeltbetaling som led i reformen af den fælles markedsordning for olivenolie

63

2004/C 084E/0

E-3504/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Oplysninger om størrelsen på den EU-støtte, der er ydet til den tyske delstat Rheinland-Pfalz fra januar 1997 til december 2002 (supplerende svar)

65

2004/C 084E/1

E-3524/03 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Økopointsystemet i Østrig

65

2004/C 084E/2

P-3539/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Vindmølleparker i særlige bevaringsområder i EU

66

2004/C 084E/3

P-3563/03 af Monica Frassoni til KommissionenOm: Transportprotokollen vedrørende Alpe-konventionen

67

2004/C 084E/4

P-3594/03 af Wolfgang Kreissl-Dörfler til KommissionenOm: Forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler; markedsføring af noni-produkter i EU

68

2004/C 084E/5

E-3597/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Udbudsprocedurer for udvikling og humanitær bistand(

70

2004/C 084E/6

E-3599/03 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Betalingsinternet

71

2004/C 084E/7

P-3619/03 af Miquel Mayol i Raynal til KommissionenOm: Udvidelsen af Son Sant Joan lufthavnen ved Palma de Mallorca

72

2004/C 084E/8

E-3628/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Højhastighedstogforbindelser mellem Galicien og Portugal som led i det europæiske vækstinitiativ

73

2004/C 084E/9

E-3629/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Højhastighedstogforbindelse mellem Galicien, det øvrige Spanien og den franske grænse

74

2004/C 084E/0

E-3643/03 af Salvador Jové Peres til KommissionenOm: Reform af den fælles markedsordning for olivenolie

75

2004/C 084E/1

P-3653/03 af Jean-Louis Bernié til KommissionenOm: Fortolkende vejledning til fugledirektivet

76

2004/C 084E/2

E-3655/03 af Ioannis Marínos til KommissionenOm: Forfalskning af eurosedler og -mønter

77

2004/C 084E/3

E-3668/03 af María Sornosa Martínez og María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Påvirkninger af plante- og dyrelivet som følge af udvidelsen af havnen i Altea

78

2004/C 084E/4

E-3669/03 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Abeforsøgsstation i Camarles

79

2004/C 084E/5

E-3673/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Fællesskabsstøtte til den multinationale virksomhed Gerry Weber

80

2004/C 084E/6

E-3677/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Prato Kommune

81

2004/C 084E/7

E-3678/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Terni Kommune

82

2004/C 084E/8

E-3679/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Pesaro Kommune

82

2004/C 084E/9

E-3680/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Firenze Kommune

82

2004/C 084E/0

E-3681/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Pisa Kommune

83

2004/C 084E/1

E-3682/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Ancona Kommune

83

2004/C 084E/2

E-3683/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Carrara Kommune

83

2004/C 084E/3

E-3684/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Livorno Kommune

84

2004/C 084E/4

E-3685/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Macerata Kommune

84

2004/C 084E/5

E-3686/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Massa Kommune

84

2004/C 084E/6

E-3687/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Pistoia Kommune

85

2004/C 084E/7

E-3688/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Perugia Kommune

85

2004/C 084E/8

E-3689/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Siena Kommune

85

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3677/03, E-3678/03, E-3679/03, E-3680/03, E-3681/03, E-3682/03, E-3683/03, E-3684/03, E-3685/03, E-3686/03, E-3687/03, E-3688/03 og E-3689/03

2004/C 084E/9

E-3704/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Terni Kommune

86

2004/C 084E/0

E-3705/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Ancona Kommune

87

2004/C 084E/1

E-3706/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Carrara Kommune

87

2004/C 084E/2

E-3707/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Firenze Kommune

87

2004/C 084E/3

E-3708/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Livorno Kommune

88

2004/C 084E/4

E-3709/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Macerata Kommune

88

2004/C 084E/5

E-3710/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Massa Kommune

88

2004/C 084E/6

E-3711/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Perugia Kommune

89

2004/C 084E/7

E-3712/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Pesaro Kommune

89

2004/C 084E/8

E-3713/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Pisa Kommune

89

2004/C 084E/9

E-3714/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Prato Kommune

90

2004/C 084E/0

E-3715/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Siena Kommune

90

2004/C 084E/1

E-3716/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Pistoia Kommune

90

2004/C 084E/2

E-3717/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Massa Kommune

91

2004/C 084E/3

E-3721/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Carrara Kommune

91

2004/C 084E/4

E-3722/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Firenze Kommune

91

2004/C 084E/5

E-3723/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Livorno Kommune

92

2004/C 084E/6

E-3724/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Macerata Kommune

92

2004/C 084E/7

E-3725/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Ancona Kommune

92

2004/C 084E/8

E-3726/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Pesaro Kommune

93

2004/C 084E/9

E-3727/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Pisa Kommune

93

2004/C 084E/0

E-3728/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Pistoia Kommune

93

2004/C 084E/1

E-3729/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Prato Kommune

94

2004/C 084E/2

E-3730/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Siena Kommune

94

2004/C 084E/3

E-3731/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Terni Kommune

94

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3704/03, E-3705/03, E-3706/03, E-3707/03, E-3708/03, E-3709/03, E-3710/03, E-3711/03, E-3712/03, E-3713/03, E-3714/03, E-3715/03, E-3716/03, E-3717/03, E-3721/03, E-3722/03, E-3723/03, E-3724/03, E-3725/03, E-3726/03, E-3727/03, E-3728/03, E-3729/03, E-3730/03 og E-3731/03

2004/C 084E/4

E-3719/03 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Vurdering af risikoen ved zink

95

2004/C 084E/5

E-3778/03 af Jürgen Zimmerling til KommissionenOm: Droit moral

96

2004/C 084E/6

E-3779/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Terni Kommune

97

2004/C 084E/7

E-3780/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Carrara Kommune

97

2004/C 084E/8

E-3781/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Firenze Kommune

97

2004/C 084E/9

E-3782/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Livorno Kommune

98

2004/C 084E/0

E-3783/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Macerata Kommune

98

2004/C 084E/1

E-3784/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Massa Kommune

98

2004/C 084E/2

E-3785/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Perugia Kommune

99

2004/C 084E/3

E-3786/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Pesaro Kommune

99

2004/C 084E/4

E-3787/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Pisa Kommune

99

2004/C 084E/5

E-3788/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Pistoia Kommune

100

2004/C 084E/6

E-3789/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Prato Kommune

100

2004/C 084E/7

E-3790/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Siena Kommune

100

2004/C 084E/8

E-3791/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Ancona Kommune

101

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3779/03, E-3780/03, E-3781/03, E-3782/03, E-3783/03, E-3784/03, E-3785/03, E-3786/03, E-3787/03, E-3788/03, E-3789/03, E-3790/03 og E-3791/03

2004/C 084E/9

E-3817/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Opkrævning af vejafgift på Attika-motorvejen i Athen

101

2004/C 084E/0

E-3822/03 af Miquel Mayol i Raynal til KommissionenOm: Alvorlige negative indvirkninger på levesteder og arter af fællesskabsinteresse på Mallorca

102

2004/C 084E/1

E-3828/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Skibsværftet Izar de Fene i Galicia og muligheden for fornyet tilladelse til bygning af handelsskibe

104

2004/C 084E/2

P-3831/03 af André Brie til KommissionenOm: Løbende europæisk-amerikanske forhandlinger om det nyttige i Galileo

105

2004/C 084E/3

E-3842/03 af Marco Pannella, Maurizio Turco, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova og Olivier Dupuis til KommissionenOm: Krænkelse af demokratiet i Mauretanien

106

2004/C 084E/4

P-3865/03 af Marie Isler Béguin til KommissionenOm: Den overordnede sektorplan for vejnettet på Balearerne

107

2004/C 084E/5

E-3869/03 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Følger for området af fællesskabsbetydning ES 5223037

108

2004/C 084E/6

E-3887/03 af Ria Oomen-Ruijten til KommissionenOm: Bekæmpelse af legionærsygen

109

2004/C 084E/7

E-3895/03 af Paul Rübig til KommissionenOm: Målkonflikter mellem vandrammedirektivet, direktivet om vedvarende energi, direktivet om handel med emissionscertifikater og målene for forsyningssikkerhed — med Østrig som eksempel

110

2004/C 084E/8

E-3898/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Oddere i de britiske floder

111

2004/C 084E/9

E-3904/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Europæisk satellitagentur - Galileo-programmet

112

2004/C 084E/0

E-3906/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Fælles mønt og stigende leveomkostninger

114

2004/C 084E/1

P-3909/03 af Francesco Fiori til KommissionenOm: Rammedirektivet

115

2004/C 084E/2

E-3912/03 af Ole Krarup til KommissionenOm: Olieudvinding i Nordsøen

117

2004/C 084E/3

E-3928/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Skove og boligkooperativer i Grækenland

117

2004/C 084E/4

P-3930/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Bevarelse af privilegier for den græske landbrugsbank

118

2004/C 084E/5

P-3931/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Genopretning af de områder i Portugal, der blev ødelagt af brand i sommeren 2003 (supplerende svar)

119

2004/C 084E/6

E-3934/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Amerikanske visumbestemmelser, der indebærer, at europæere, som har fast bopæl og fast arbejde i USA, nægtes tilbagerejse

120

2004/C 084E/7

E-3939/03 af Elisabeth Jeggle til KommissionenOm: Renovations- og saltningskøretøjer og deres chaufførers overtrædelse af køre- og hviletidsbestemmelser i forbindelse med udøvelsen af statslige opgaver

121

2004/C 084E/8

E-3952/03 af Catherine Stihler til KommissionenOm: Standarder for nedlægning af gasrør

122

2004/C 084E/9

E-3963/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Geroi Sevastopolya - sikkerhed til søs

122

2004/C 084E/0

E-3969/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Retslig efterforskning af bedrageri mod EU for 5 mio. EUR indledt af retten i Catania

124

2004/C 084E/1

E-3983/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Afslutning af tværregionalt handlingsprogram om vandressourcer i mål 1-regioner med støtteramme 1994-1999

125

2004/C 084E/2

E-3985/03 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Levering af træ til istandsættelse af Kommissionens bygninger

126

2004/C 084E/3

E-3986/03 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Oplagringssteder for radioaktivt affald på Sicilien

127

2004/C 084E/4

E-3987/03 af Gerhard Schmid til KommissionenOm: Galileo

127

2004/C 084E/5

P-3990/03 af Diana Wallis til KommissionenOm: Afsendelse/aflevering af udbudsdokumenter

128

2004/C 084E/6

P-4002/03 af Marco Cappato til KommissionenOm: Krænkelse af privatlivets fred på verdenstopmødet om informationssamfundet

129

2004/C 084E/7

E-4006/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Opholdsbeviser og vanskeligheder med at få udstedt sådanne beviser

130

2004/C 084E/8

E-4015/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Giftgrunde

131

2004/C 084E/9

E-4021/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Støtte til forskning i Portugal

132

2004/C 084E/0

E-4026/03 af Nicholas Clegg til KommissionenOm: Direktivet om ædle metaller

133

2004/C 084E/1

E-4028/03 af Juan Naranjo Escobar til KommissionenOm: Borgernes vurdering af euroen

133

2004/C 084E/2

E-4029/03 af Juan Naranjo Escobar til KommissionenOm: Euro-dollar-vekselkursen

134

2004/C 084E/3

E-4032/03 af Geoffrey Van Orden til KommissionenOm: Det Forenede Kongeriges bidrag til EU-budgettet

135

2004/C 084E/4

E-4033/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Censurering af ordet præservativ i pressemeddelelse fra Europa-Kommissionen i anledning af Den Internationale Aids-dag efter anmodning fra formand Prodis kabinet

135

2004/C 084E/5

P-4034/03 af Kyösti Virrankoski til KommissionenOm: Beskyttelse af mennesker og husdyr mod ulve og bjørne

136

2004/C 084E/6

E-4036/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler — Noni-produkter

137

2004/C 084E/7

E-4037/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Sundhedsreform og naturmedicin i Tyskland

139

2004/C 084E/8

E-4057/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Transeuropæiske telenet

139

2004/C 084E/9

E-4061/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Støj fra fly i Eleftherios Venizelos-lufthavnen

141

2004/C 084E/0

E-4067/03 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Samfinansiering af Júcar-Vinalopó-vandledningen og miljøet

142

2004/C 084E/1

E-4070/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Konventer, charteret og forfatningen - omkostninger

143

2004/C 084E/2

P-0074/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Det europæiske konvent

144

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-4070/03 og P-0074/04

2004/C 084E/3

E-4075/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Kontrakter for læger ansat i det græske offentlige elektricitetsselskab DEI

145

2004/C 084E/4

E-4085/03 af Marianne Thyssen til KommissionenOm: Praktiske anvendelsesproblemer i forbindelse med direktiv 1999/44/EF

145

2004/C 084E/5

E-0009/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Beskyttelse af den nederlandske eksport af fartfældedetektorer ved hjælp af en undtagelse fra et nationalt forbud mod dette udstyr

147

2004/C 084E/6

E-0010/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: EU’s håndhævelse af et beskyttelsesniveau mod BSE, der er lavere for amerikansk oksekød end for oksekød fra Japan, Rusland og andre lande

148

2004/C 084E/7

E-0017/04 af Bartho Pronk til KommissionenOm: Tilpasning af direktiv 92/58/EØF om signalgivning i forbindelse med sikkerhed og sundhed under arbejdet.

150

2004/C 084E/8

P-0019/04 af Juan Ferrández Lezaun til KommissionenOm: Júcar-projektet - Vinalopó

151

2004/C 084E/9

E-0020/04 af Fiorella Ghilardotti, Massimo Carraro og Giovanni Fava til KommissionenOm: Bro over Messina-strædet

151

2004/C 084E/0

E-0021/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Behov for straks at vedtage direktiv om flysikkerhed med strengere og ensartet kontrol

153

2004/C 084E/1

P-0038/04 af Juan Izquierdo Collado til KommissionenOm: Ulovlig indførsel af delfiner

153

2004/C 084E/2

E-0042/04 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Frigørelse af bevillinger fra strukturfondene i Skotland

154

2004/C 084E/3

E-0062/04 af Giorgio Calò og Antonio Di Pietro til KommissionenOm: Ph.d.-studerende fra Fællesskabet diskrimineres i Tyskland

156

2004/C 084E/4

E-0070/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Opførelse af en forkromningsfabrik i Tabaçô, Arcos de Valdevez

157

2004/C 084E/5

P-0075/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Kontrol af flysikkerhed

157

2004/C 084E/6

E-0078/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Schengen-informationssystemet og savnede personer

158

2004/C 084E/7

E-0082/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om kliniske forsøg

159

2004/C 084E/8

P-0084/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Forbud mod transport af olie i tankskibe med enkeltskrog og brug af bekvemmelighedsflag

160

2004/C 084E/9

E-0088/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Nederlandske sygeforsikringsselskabers opkrævning af langt højere præmier for forsikringstagere i nabolande som kompensation for underskud i Amerika

161

2004/C 084E/0

E-0098/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Udlevering af Sok Yoeun

162

2004/C 084E/1

E-0100/04 af Marianne Thyssen til KommissionenOm: Europa-webstedets sprog

163

2004/C 084E/2

E-0122/04 af Toine Manders til KommissionenOm: Gæld inden for betalt fodbold i Europa

164

2004/C 084E/3

E-0128/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Aldersgrænser for ansættelse af arbejdstagere, der allerede er beskæftiget på mangeårige tidsbegrænsede kontrakter i det offentlige i Grækenland

165

2004/C 084E/4

E-0138/04 af Kathalijne Buitenweg til KommissionenOm: Anvendelse af passagerdata til testning af CAPPS II

166

2004/C 084E/5

E-0139/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Finansiel støtte til tilknytning af øerne Flores og Corvo til fiberoptisk undervandskabel

167

2004/C 084E/6

E-0151/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Mangel på intensivafdelinger i Grækenland (supplerende svar)

168

2004/C 084E/7

P-0159/04 af Anna Karamanou til KommissionenOm: Retssager imod kvinder på grund af illegal abort i Portugal

169

2004/C 084E/8

P-0160/04 af Uma Aaltonen til KommissionenOm: Anvendelse af hunde optrænet til at opspore sprængstoffer i EU-institutionerne

169

2004/C 084E/9

E-0179/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Nationale planer for indvandring

170

2004/C 084E/0

E-0180/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Gennemførelse af direktiv 2000/78 i Grækenland

171

2004/C 084E/1

P-0192/04 af Philip Bradbourn til KommissionenOm: Tilbagebetalinger efter N+2-reglen

172

2004/C 084E/2

E-0195/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Adgang til lægebehandling i medlemsstaterne

172

2004/C 084E/3

E-0196/04 af Ward Beysen til KommissionenOm: Direktivet om vikaransattes arbejdsforhold

173

2004/C 084E/4

E-0197/04 af Ward Beysen til KommissionenOm: Anvendelse af statsmidler til sænkning af elektricitetspriserne for industrielle brugere

174

2004/C 084E/5

E-0200/04 af Ioannis Marínos til KommissionenOm: Bob-programmet og trafikuheld

175

2004/C 084E/6

E-0219/04 af Dominique Souchet til KommissionenOm: Maltas tiltrædelse og søfartssikkerhed

176

2004/C 084E/7

E-0225/04 af Dorette Corbey til KommissionenOm: Fødevaresikkerhed og udviklingslande

177

2004/C 084E/8

E-0238/04 af Joachim Wuermeling til KommissionenOm: Gennemførelse af direktivet om tovbaneanlægs sikkerhed

178

2004/C 084E/9

E-0242/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Parkinsons sygdom - den aktuelle situation

179

2004/C 084E/0

P-0244/04 af Joan Colom i Naval til KommissionenOm: Den spanske nationale vandplan — omkostninger og priser på vand

180

2004/C 084E/1

P-0245/04 af Elly Plooij-van Gorsel til KommissionenOm: Evaluering af virkningerne af OPTA’s afgørelser

181

2004/C 084E/2

E-0250/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Pensionsalder for fodbolddommere

182

2004/C 084E/3

E-0251/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Etiketter til brød

183

2004/C 084E/4

P-0256/04 af María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Indkaldelse af forslag VP/2002/6 i forbindelse med Fællesskabets handlingsprogram for en strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005)

184

2004/C 084E/5

E-0257/04 af María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Indkaldelse af forslag VP/2002/6 i forbindelse med Fællesskabets handlingsprogram for en strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005)

185

2004/C 084E/6

E-0258/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Cambodja: mord på medlemmer af oppositionen

186

2004/C 084E/7

E-0260/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Bluetongue og beskyttelse af opdrætterne i Lazio

186

2004/C 084E/8

E-0261/04 af Baroness Sarah Ludford til KommissionenOm: Forlydender om spansk forbud mod påhængskøretøjer til motorcykler

188

2004/C 084E/9

E-0262/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Rensningsanlæg

189

2004/C 084E/0

P-0263/04 af Matti Wuori til KommissionenOm: Sikkerhedssituationen på Sosnovyi Bor-atomkraftværket

189

2004/C 084E/1

E-0269/04 af Brice Hortefeux til KommissionenOm: Forbrugslån

190

2004/C 084E/2

E-0278/04 af Elly Plooij-van Gorsel til KommissionenOm: Problemer i kontraktforhandlingerne i forbindelse med det sjette rammeprogram

191

2004/C 084E/3

P-0281/04 af Esko Seppänen til KommissionenOm: Wärtsilä og italiensk statsstøtte

192

2004/C 084E/4

E-0287/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Misvisende etikettering af sælolie i EU

193

2004/C 084E/5

P-0294/04 af Herman Vermeer til KommissionenOm: Offentlig takststruktur for rørledningssystemet i Centraleuropa (Central European Pipeline System)

194

2004/C 084E/6

E-0295/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Forskelsbehandling på grund af alder på vare- og tjenesteydelsesområdet

194

2004/C 084E/7

E-0299/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Prissættelse af cd’er i EU

195

2004/C 084E/8

P-0303/04 af Michael Cashman til KommissionenOm: Bestilling af billetter til rejse i et andet land

196

2004/C 084E/9

P-0304/04 af Pietro-Paolo Mennea til KommissionenOm: Fængselsbetjente

196

2004/C 084E/0

E-0315/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Sprogprogram for mindretalssprog

197

2004/C 084E/1

E-0316/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Frivillig solidaritetstjeneste på europæisk plan

198

2004/C 084E/2

E-0317/04 af Nicholas Clegg til KommissionenOm: Biprodukter fra svin

199

2004/C 084E/3

P-0338/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Fødevaresikkerhed

199

2004/C 084E/4

P-0340/04 af Benedetto Della Vedova til KommissionenOm: Overensstemmelse mellem lov nr. 69 af 3. februar 1963 med bestemmelserne om arbejdstagernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet

200

2004/C 084E/5

P-0342/04 af Dirk Sterckx til KommissionenOm: Begrænsninger ved åbningen af det belgiske jernbanemarked

201

2004/C 084E/6

P-0359/04 af Eija-Riitta Korhola til KommissionenOm: Manglende bestemmelser om sundhedspleje og virkningerne for arbejdstagernes og borgernes frie bevægelighed

202

2004/C 084E/7

E-0366/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Forbrugerrettigheder i Irland i henhold til fællesskabsretten

203

2004/C 084E/8

E-0370/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Udvidelse af direktivet om arbejdstid til at omfatte sektorer, der er undtaget fra direktivets bestemmelser

204

2004/C 084E/9

P-0376/04 af Luciana Sbarbati til KommissionenOm: Krise i stålsektoren i Terni

204

2004/C 084E/0

P-0388/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Stålværker i Terni - lukning af Thyssen-Krupps virksomhed

205

2004/C 084E/1

P-0445/04 af Mario Mastella til KommissionenOm: Krise i Ast di Terni-stålværket

206

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-0376/04, P-0388/04 og P-0445/04

2004/C 084E/2

E-0381/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Funktionen af modtagelsesklasserne under det andet operationelle program for uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse

208

2004/C 084E/3

E-0383/04 af John Bowis til KommissionenOm: Posttakster

209

2004/C 084E/4

E-0393/04 af Bill Miller til KommissionenOm: Forordningen vedrørende animalske biprodukter

210

2004/C 084E/5

P-0514/04 af Bartho Pronk til KommissionenOm: Supplerende spørgsmål (i forbindelse med skriftlig forespørgsel E-2133/02) om diskrimination af fodbolddommere på grund af alder

211

2004/C 084E/6

E-0580/04 af Bill Miller til KommissionenOm: Forordning (EF) nr. 1774/2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum

212

BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 2)

2004/C 084E/7

E-0225/03 af Guido Podestà til KommissionenOm: Aids i Østeuropa

213

2004/C 084E/8

P-2374/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Udbud og underudbud af tjenesteydelser ved Europa-Kommissionen (supplerende svar)

214

2004/C 084E/9

E-2454/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Eurostat: Ændring af Kommissionens holdning i forbindelse med anerkendelse og behandling af bedrageri og følgerne heraf for OLAF’s uafhængige undersøgelse

214

2004/C 084E/0

E-2573/03 af Maurizio Turco til RådetOm: Manglende overholdelse af forpligtelser indgået i OSCE-regi vedrørende tanke-, samvittigheds- og religionsfriheden i Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Rusland, Turkmenistan og Usbekistan

215

2004/C 084E/1

E-2688/03 af Toine Manders til KommissionenOm: Nedsættelse af momsen på visse arbejdskraftintensive aktiviteter

217

2004/C 084E/2

E-2837/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Oprettelse af et nyt luftfartsselskab på grundlag af Olympic Airways (supplerende svar)

218

2004/C 084E/3

E-3075/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Ytringsfrihed og pluralisme i nyhedsformidlingen

219

2004/C 084E/4

E-3114/03 af Maurizio Turco til RådetOm: De øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten udbreder falske videnskabelige oplysninger i kampen mod aids angående præservativers beskyttende virkning

220

2004/C 084E/5

E-3122/03 af Nelly Maes til KommissionenOm: Moms-nedsættelse for fonogrammer

221

2004/C 084E/6

E-3123/03 af Olivier Dupuis til RådetOm: Udvisning af tjetjenere

222

2004/C 084E/7

E-3139/03 af Peter Liese til RådetOm: EU’s beredskab i tilfælde af biologisk angreb

223

2004/C 084E/8

E-3148/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Støtte til institutioner, der arbejder med kvinder og unge piger, som er ofre for prostitution

223

2004/C 084E/9

E-3206/03 af Antonio Tajani til RådetOm: Ransagning hos Il Giornale i Rom og krænkelse af pressefriheden i Italien

224

2004/C 084E/0

E-3242/03 af Jan Wiersma til RådetOm: Buy American Act i det amerikanske forsvarsbudget

225

2004/C 084E/1

P-3246/03 af Cristiana Muscardini til RådetOm: Den interne situation i Somalia, flygtninge og terrorisme

226

2004/C 084E/2

E-3248/03 af Anna Karamanou til RådetOm: Mulighed for at følge brugere af mobiltelefoner

227

2004/C 084E/3

E-3251/03 af Baroness Sarah Ludford til RådetOm: Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY)

228

2004/C 084E/4

E-3267/03 af Christopher Huhne til RådetOm: Anvendelse af kvalificeret flertal

228

2004/C 084E/5

P-3282/03 af Anne André-Léonard til RådetOm: Harmonisering af den europæiske lovgivning vedrørende førerbevis til fritidsfartøjer

233

2004/C 084E/6

P-3313/03 af Hans-Peter Martin til RådetOm: Forhandlinger om EU-forfatningsudkastet

233

2004/C 084E/7

E-3349/03 af Koenraad Dillen til RådetOm: Meningsmålingen Eurobarometer

234

2004/C 084E/8

E-3354/03 af Stavros Xarchakos til RådetOm: Sproglige minoritetsgrupper i Grækenland og officielle statistikker

235

2004/C 084E/9

E-3358/03 af Chris Davies til RådetOm: Bifangst i forbindelse med rejefiskeri

236

2004/C 084E/0

P-3414/03 af Marianne Eriksson til RådetOm: Estland og ligestillingsdirektivet

237

2004/C 084E/1

P-3415/03 af Francesco Rutelli til RådetOm: Formandskabets erklæringer på topmødet den 7. november 2003 mellem EU og Rusland

238

2004/C 084E/2

P-3473/03 af Daniel Cohn-Bendit til RådetOm: Formandskabets erklæringer på topmødet den 7. november 2003 mellem EU og Rusland

238

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-3415/03 og P-3473/03

2004/C 084E/3

E-3440/03 af Koenraad Dillen til RådetOm: Menneskerettigheder i Kina

239

2004/C 084E/4

E-3441/03 af Koenraad Dillen til RådetOm: EU-aktion mod Guantánamo-fængslet

240

2004/C 084E/5

E-3451/03 af Ioannis Marínos til RådetOm: Eurobarometers oplysninger om euroen og om inflationen

241

2004/C 084E/6

E-3468/03 af Bart Staes, Phillip Whitehead, Catherine Stihler og Margrietus van den Berg til RådetOm: Post-polio syndrom

242

2004/C 084E/7

E-3495/03 af José Ribeiro e Castro til RådetOm: Columbia - ELN-gidsler

242

2004/C 084E/8

E-3499/03 af José Ribeiro e Castro til RådetOm: Romano Prodi - Manifest

243

2004/C 084E/9

E-3525/03 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Størrelsen på æbler

244

2004/C 084E/0

P-3526/03 af Jens-Peter Bonde til RådetOm: Forskellen på afstemning ved enstemmighed og konsensus

245

2004/C 084E/1

E-3531/03 af Rijk van Dam til RådetOm: Udtalelser fra formanden for Rådet (transport) efter det uformelle møde mellem transportministrene i Verona

246

2004/C 084E/2

E-3533/03 af Christine De Veyrac til RådetOm: Europæisk rumpolitik - budget

246

2004/C 084E/3

E-3572/03 af Graham Watson til KommissionenOm: Lloyd’s of London

247

2004/C 084E/4

E-3575/03 af Michl Ebner til RådetOm: Et EU-dækkende kort for handicappede

248

2004/C 084E/5

E-3621/03 af Antonios Trakatellis til KommissionenOm: Forekomsten af clophen i fødevareprodukter fra forskellige områder af Grækenland (supplerende svar)

249

2004/C 084E/6

E-3661/03 af Konrad Schwaiger og Karl von Wogau til KommissionenOm: Indførsel af svampekonserves fra Kina

250

2004/C 084E/7

E-3812/03 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Tempus-programmet i Rumænien

250

2004/C 084E/8

E-3829/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Mælkekvoteordningen efter udvidelsen: tilladt produktionsmængde for Galicia

251

2004/C 084E/9

E-3854/03 af Samuli Pohjamo til KommissionenOm: Forberedelser til en reform af reglerne for statsstøtte i Kommissionen

252

2004/C 084E/0

E-3855/03 af Michl Ebner og Paolo Pastorelli til KommissionenOm: Sikkerheden i lufthavnene

253

2004/C 084E/1

E-3856/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Kontrakter inden for rammerne af den 8. EUF

254

2004/C 084E/2

E-3858/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Invalidepensioner i Den Europæiske Union

255

2004/C 084E/3

E-3866/03 af Robert Sturdy til KommissionenOm: Fuglefangst ved hjælp af fælder

256

2004/C 084E/4

E-3876/03 af Francesco Fiori til KommissionenOm: Bøde for overtrædelse af grænsen for tilsåning af basisarealer med majs

256

2004/C 084E/5

E-3883/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Alcatel Italia: EU-midler til telekommunikationssektoren (supplerende svar)

257

2004/C 084E/6

E-3885/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Alcatel Italia: kontrol af anvendelsen af EU-støtte (supplerende svar)

258

2004/C 084E/7

E-3897/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Ikke-bæredygtige bifangster ved fiskeri

260

2004/C 084E/8

E-3900/03 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca

261

2004/C 084E/9

E-3968/03 af Amalia Sartori til KommissionenOm: Transeuropæiske transportnet

261

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3900/03 og E-3968/03

2004/C 084E/0

E-3905/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Efterforskning af Eurostat-affæren — OLAF’s taskforce sat fra bestillingen

262

2004/C 084E/1

E-3907/03 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Kommissionens forslag om nedskæring af fiskefangsten i 2004 i farvandene ved Galicien og generelt ved Den Iberiske Halvø

263

2004/C 084E/2

E-3914/03 af Joan Vallvé til KommissionenOm: Udvidelse af Palma de Mallorcas lufthavn

265

2004/C 084E/3

E-3921/03 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Ulovligheder i forbindelse med anvendelse af vand fra Segura-floden (Murcia, Spanien)

266

2004/C 084E/4

E-3923/03 af Brice Hortefeux til KommissionenOm: Forfalskninger

266

2004/C 084E/5

E-3938/03 af Elisabeth Jeggle til KommissionenOm: Inddragelse af offentligt beskikkede landmålere ved arealfastsættelse som led i deltagelse i EU-braklægnings-programmer

268

2004/C 084E/6

E-3940/03 af Daniel Hannan til KommissionenOm: Fordrejninger i handelen med sukker

269

2004/C 084E/7

E-3941/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Forskelsbehandling i forbindelse med godkendelse til en bolig i Rotterdam

270

2004/C 084E/8

E-3944/03 af Dominique Souchet til KommissionenOm: Genopretningsplaner for fiskebestande

271

2004/C 084E/9

E-3945/03 af Marco Pannella, Maurizio Turco, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova og Olivier Dupuis til KommissionenOm: Omdirigering af EU-midler til terrororganisationer — kontrol af støtte til Den Palæstinensiske Myndighed

271

2004/C 084E/0

E-3947/03 af Michl Ebner til KommissionenOm: Støtte til banebrydende solkraftanlæg

273

2004/C 084E/1

E-3961/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Jules Muis - Arbejdsforholdene i Kommissionen

274

2004/C 084E/2

E-3962/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Portugal - vejafgifter og MPV’er

277

2004/C 084E/3

E-3979/03 af Joan Vallvé til KommissionenOm: Byggeamnesti på Ibiza

278

2004/C 084E/4

E-3988/03 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Manipulering af informationsudveksling mellem kommissær Solbes og Eurostat

279

2004/C 084E/5

E-3994/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Programmet for kultur og sprog

280

2004/C 084E/6

E-3995/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Projekter vedrørende informationssamfundet

280

2004/C 084E/7

E-3996/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Nye arbejdsmetoder og udvikling af elektronisk handel

281

2004/C 084E/8

E-4003/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Donaus dybde på strækningen mellem Straubing og Vilshofen

281

2004/C 084E/9

E-4007/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Forebyggelse af risici i forbindelse med jordskælv

282

2004/C 084E/0

E-4017/03 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: EU-orientering henvendt til blinde

284

2004/C 084E/1

E-4018/03 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: Ensartet anvendelse af Europaflaget på fly fra flyselskaber i EU

285

2004/C 084E/2

E-4020/03 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: Congo-bækkenet

286

2004/C 084E/3

P-4035/03 af Helena Torres Marques til KommissionenOm: Anvendelse i Portugal af forordningen om salg af motorkøretøjer

287

2004/C 084E/4

E-4045/03 af Joan Colom i Naval til KommissionenOm: Forurening af grundvandet i Catalonien

288

2004/C 084E/5

E-4046/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Software- og filtreringssystemer

289

2004/C 084E/6

E-4047/03 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Sikker brug af internettet

290

2004/C 084E/7

P-4048/03 af Glenys Kinnock til KommissionenOm: Opførelse på budgettet af EUF

291

2004/C 084E/8

E-4054/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Nationale farvande inden for EU’s eksklusive økonomiske zone (EEZ)

292

2004/C 084E/9

E-4065/03 af Glyn Ford til KommissionenOm: Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad (EUMC)

292

2004/C 084E/0

E-4078/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Galileo

293

2004/C 084E/1

E-0006/04 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Anerkendelse af begunstiget skattemæssig status til Sicilien

294

2004/C 084E/2

E-0016/04 af Jan Dhaene til KommissionenOm: Virksomheden Grefacsa og behandling af animalske biprodukter

295

2004/C 084E/3

E-0031/04 af Astrid Lulling til KommissionenOm: Visse luxembourgske forsikringsselskabers praksis

296

2004/C 084E/4

E-0035/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Manglende offentlighed i forbindelse med disponible oplysninger om utilstrækkelig sikkerhed i luftfartsselskaber af kommercielle årsager

297

2004/C 084E/5

E-0039/04 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Antallet af EU-retsakter

298

2004/C 084E/6

E-0043/04 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Euroens indvirkning på handelen

298

2004/C 084E/7

E-0045/04 af Monica Frassoni til KommissionenOm: Mangelfuld forudgående kontrol med og vurdering af den miljømæssige indvirkning af hele det byggeprojekt på Sa Sea kysten — Tentizzos — i Bosa (NU), Sardinien, Italien, som udføres af Impregilo SpA

299

2004/C 084E/8

E-0046/04 af Jan Dhaene til KommissionenOm: Europæiske stillingsopslag, hvor der kræves engelsk som modersmål

301

2004/C 084E/9

E-0086/04 af Nelly Maes til KommissionenOm: Sprogkrav ved stillingsbesættelser i EU

301

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0046/04 og E-0086/04

2004/C 084E/0

E-0051/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Følgerne af seks medlemsstaters skrivelse til Kommissionen efter den mislykkede regeringskonference i Bruxelles

302

2004/C 084E/1

E-0063/04 af Alexander de Roo og Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Forbrænding af jernbanesveller

303

2004/C 084E/2

P-0066/04 af Antonio Di Pietro til KommissionenOm: Parmalats underskud

304

2004/C 084E/3

P-0093/04 af Martin Kastler til KommissionenOm: Menneskehandel og prostitution i det tysk-tjekkiske grænseområde

305

2004/C 084E/4

E-0112/04 af Glyn Ford til KommissionenOm: Delfiner

306

2004/C 084E/5

E-0121/04 af Antonio Di Pietro til KommissionenOm: Integreret drift af affaldshåndteringen i Casale sul Sile kommune (Treviso)

307

2004/C 084E/6

E-0123/04 af Dorette Corbey og Jan Wiersma til KommissionenOm: Containere med arsenpentoxid i havet

308

2004/C 084E/7

E-0131/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Tragedie for albanske indvandrere

309

2004/C 084E/8

E-0132/04 af Marjo Matikainen-Kallström til KommissionenOm: Forbedring af luftfartssikkerheden ved hjælp af øget udveksling af oplysninger

311

2004/C 084E/9

P-0133/04 af Rosa Miguélez Ramos til KommissionenOm: Fiskerikontrolagentur i Vigo

312

2004/C 084E/0

P-0134/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Parmalats fallit og Bankitalias utilstrækkelige kontrol

312

2004/C 084E/1

P-0135/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Mælkecentralen i ROm: sikring af arbejdspladser og beskyttelse af landbrugere

313

2004/C 084E/2

E-0136/04 af Jillian Evans til KommissionenOm: Import af genmodificerede fødevarer og afgrøder

314

2004/C 084E/3

E-0140/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Adgang til medierne for de ultraperifere regioner Azorerne og Madeira

315

2004/C 084E/4

E-0141/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Børnearbejde

316

2004/C 084E/5

E-0145/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Det internationale år for ris

317

2004/C 084E/6

P-0149/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Indtægter fra privatiseringer brugt til dækning af løbende udgifter

319

2004/C 084E/7

E-0153/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Anvendelse af begrebet tjetjensk netværk på trods af manglende bevis for tjetjeneres inddragelse

319

2004/C 084E/8

E-0155/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Ulemper for visse kategorier af passagerer som følge af omfattende begrænsning i salget af jernbanebilletter fra Nederlandene til destinationer andetsteds i Europa

320

2004/C 084E/9

P-0156/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

321

2004/C 084E/0

E-0161/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

322

2004/C 084E/1

E-0162/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

322

2004/C 084E/2

E-0163/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

322

2004/C 084E/3

E-0164/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

323

2004/C 084E/4

E-0165/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

323

2004/C 084E/5

E-0166/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

323

2004/C 084E/6

E-0167/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

324

2004/C 084E/7

E-0168/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

324

2004/C 084E/8

E-0169/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

324

2004/C 084E/9

E-0170/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

325

2004/C 084E/0

E-0171/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

325

2004/C 084E/1

E-0172/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

325

2004/C 084E/2

E-0173/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

325

2004/C 084E/3

E-0174/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

326

2004/C 084E/4

E-0175/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

326

2004/C 084E/5

E-0176/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

326

2004/C 084E/6

E-0177/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens regnskabssystemer

326

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-0156/04, E-0161/04, E-0162/04, E-0163/04, E-0164/04, E-0165/04, E-0166/04, E-0167/04, E-0168/04, E-0169/04, E-0170/04, E-0171/04, E-0172/04, E-0173/04, E-0174/04, E-0175/04, E-0176/04 og E-0177/04

2004/C 084E/7

E-0184/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Eircoms telefonabonnementspriser i Irland

329

2004/C 084E/8

E-0191/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Det økonomiske sammenbrud i Parmalat — beskyttelse af sparere og oprettelse af et tilsynsorgan

330

2004/C 084E/9

E-0201/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Sproglig diskrimination i stillingsopslag

332

2004/C 084E/0

E-0210/04 af Markus Ferber til KommissionenOm: Sproglig forskelsbehandling i stillingsannoncer

332

2004/C 084E/1

E-0236/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Ledige stillinger til personer med bestemte modersmål

332

2004/C 084E/2

E-0241/04 af Johanna Boogerd-Quaak til KommissionenOm: Sprogdiskriminering i forbindelse med krav om et bestemt modersmål

333

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0201/04, E-0210/04, E-0236/04 og E-0241/04.

2004/C 084E/3

E-0203/04 af Alexander de Roo og Bernd Lange til KommissionenOm: Spansk lov om brændstofkvalitet - kongeligt dekret 1700/2003

334

2004/C 084E/4

E-0211/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Klager over praksis med at konfiskere boligkooperativers formue i Grækenland

335

2004/C 084E/5

E-0227/04 af Ewa Hedkvist Petersen til KommissionenOm: Alkolåse

335

2004/C 084E/6

E-0228/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Rettidig udvikling og fremstilling af midler til bekæmpelse af en krydsning af fugleinfluenzaen H5N1 og influenza A, der optræder hos mennesker

336

2004/C 084E/7

E-0235/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Krænkelse af Cacarica-samfundets menneskerettigheder, Colombia

338

2004/C 084E/8

E-0237/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Skolepenge for at gå på Europaskolerne

339

2004/C 084E/9

E-0239/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Forfølgelser af kristne og buddhister i Den Demokratiske Folkerepublik Laos

340

2004/C 084E/0

E-0240/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Bankernes kæmperabat til DS — krænkelse af princippet om fri konkurrence

341

2004/C 084E/1

E-0243/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Virksomhedsflytning og ledighed (supplerende svar)

342

2004/C 084E/2

E-0264/04 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: EU-finansiering af Grækenlands nationale ejendomsregister

344

2004/C 084E/3

E-0265/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Reklameindslag i Grækenland finansieret med EU-midler op til valget

345

2004/C 084E/4

E-0274/04 af Johanna Boogerd-Quaak til KommissionenOm: Arsensyre

346

2004/C 084E/5

E-0277/04 af Philip Claeys til KommissionenOm: EU’s deltagelse i bygning af en hal til forskellige arrangementer i Bruxelles

348

2004/C 084E/6

E-0279/04 af Elly Plooij-van Gorsel til KommissionenOm: Forskning i embryoner og stamceller

349

2004/C 084E/7

P-0280/04 af Rijk van Dam til KommissionenOm: Kommissionens repræsentation i Delhi

350

2004/C 084E/8

P-0282/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Betegnelsen for regionerne i Fællesskabets yderste periferi på Fællesskabets kort

351

2004/C 084E/9

P-0283/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Offentlig politik om indkøb af tømmer

352

2004/C 084E/0

E-0285/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Affaldsdepot på Malta

353

2004/C 084E/1

E-0290/04 af Caroline Jackson til KommissionenOm: Anvendelsesområdet for direktiv 97/11/EF

354

2004/C 084E/2

E-0291/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Trafikulykker i EU-landene

354

2004/C 084E/3

P-0293/04 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Trussel mod Güe-kilden i forbindelse med den projekterede landevejsstrækning AS17 mellem Puente del Arco og El Condado (Asturias — Spanien)

355

2004/C 084E/4

E-0298/04 af Bob van den Bos til KommissionenOm: Forbindelserne mellem EU og Libyen og menneskerettighederne i Libyen

356

2004/C 084E/5

E-0307/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Genetisk modificerede afgrøder

357

2004/C 084E/6

E-0308/04 af Esko Seppänen til KommissionenOm: Fransk sprog i Kommissionen

358

2004/C 084E/7

E-0311/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Afslutning inden for to år af godstransportøren Ikea Rails aktiviteter og den EU-støtte på 500000 EUR, der er ydet til dette eksperiment

359

2004/C 084E/8

P-0324/04 af W.G. van Velzen til KommissionenOm: Ny belgisk afgift for nederlandske og tyske eldistributionsselskaber for benyttelse af det belgiske højspændingsnet ved import af elektricitet fra Frankrig

360

2004/C 084E/9

E-0325/04 af Willi Piecyk til KommissionenOm: Gennemførelse af Direktiv 2002/25/EF

361

2004/C 084E/0

E-0329/04 af Jillian Evans og Ian Hudghton til KommissionenOm: Endometriose

362

2004/C 084E/1

E-0332/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Forkert mærkning af arsensyre som pentoxid som følge af en fejl i en ny entydig nomenklatur for kemiske stoffer i Nederlandene

363

2004/C 084E/2

P-0336/04 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Forskning i embryoner finansieret over EU-budgettet

364

2004/C 084E/3

P-0339/04 af Jean-Louis Bernié til KommissionenOm: Vindmøller

365

2004/C 084E/4

E-0344/04 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Særlige rådgivere (conseillers hors classe)

366

2004/C 084E/5

E-0345/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Transeuropæiske transportnet

367

2004/C 084E/6

E-0346/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Differentieret prisfastsættelse

368

2004/C 084E/7

E-0349/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: EU indblandet i alvorlige uregelmæssigheder i forbindelse med oprettelsen af det private Formello-universitet i Rom

369

2004/C 084E/8

E-0353/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Mulighederne for finansiering af et projekt for virtuel sundhedsinformation

370

2004/C 084E/9

E-0354/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Midler til opførelse af et kulturcenter

371

2004/C 084E/0

E-0355/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Støtte til unge kunstnere

372

2004/C 084E/1

E-0356/04 af Pasqualina Napoletano, Giorgio Ruffolo, Guido Sacconi og Walter Veltroni til KommissionenOm: Krise i jern- og stålindustrien i Terni

372

2004/C 084E/2

E-0390/04 af Francesco Rutelli til KommissionenOm: Lukning af den magnetiske afdeling af AST i Terni

373

2004/C 084E/3

E-0395/04 af Antonio Tajani til KommissionenOm: Indgreb for at afværge lukningen af stålværkerne i Terni

373

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0356/04, E-0390/04 og E-0395/04

2004/C 084E/4

P-0360/04 af Benedetto Della Vedova til KommissionenOm: Udelukkelse af nummeroplysningen fra forsyningspligten

374

2004/C 084E/5

E-0361/04 af Dana Scallon til KommissionenOm: Fluorisering af drikkevand i Irland

375

2004/C 084E/6

E-0363/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Klage P2000/4974

376

2004/C 084E/7

E-0364/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om emballageaffald og Irland

377

2004/C 084E/8

E-0365/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om særskilte regnskaber

377

2004/C 084E/9

E-0367/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Dyreforsøg i Irland

378

2004/C 084E/0

E-0368/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Den irske regerings afgiftspolitik og Seveso II-direktivet

379

2004/C 084E/1

E-0369/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Høring af offentligheden i forbindelse med udarbejdelsen af beredskabsplaner under Seveso II-direktivet

379

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0368/04 og E-0369/04

2004/C 084E/2

E-0372/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Afhøring af redaktøren Alexandr Podrabinek

380

2004/C 084E/3

P-0375/04 af Martin Kastler til KommissionenOm: Foranstaltninger mod unges konsum af alkoholholdig sodavand

381

2004/C 084E/4

E-0379/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Afskedigelse af en gravid medarbejder

382

2004/C 084E/5

E-0380/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Kontraktansatte i brandvæsenet

383

2004/C 084E/6

P-0385/04 af Theresa Villiers til KommissionenOm: Det britiske geodætiske instituts kommercielle virksomhed

383

2004/C 084E/7

P-0386/04 af Jean Saint-Josse til KommissionenOm: Vindmøller

385

2004/C 084E/8

P-0387/04 af Yves Butel til KommissionenOm: Vindmøller

386

2004/C 084E/9

E-0391/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Hårfarve og kræftrisiko

386

2004/C 084E/0

P-0392/04 af Mogens Camre til KommissionenOm: Kan EU fortsat bære at modtage store kontingenter af indvandrere fra tredjeverdenslande?

388

2004/C 084E/1

E-0405/04 af Jules Maaten til KommissionenOm: Udbrud af fugleinfluenza

389

2004/C 084E/2

E-0415/04 af Jonas Sjöstedt til KommissionenOm: Fornyet behandling af gældende beslutning om det svenske mejeriselskab Norrmejerier

390

2004/C 084E/3

P-0417/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Afskedigelser på fabrik under Finex-gruppen (supplerende svar)

390

2004/C 084E/4

E-0421/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Ophævelse af det midlertidige forbud mod anvendelse af fiskemel i dyrefoder

391

2004/C 084E/5

E-0422/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Højhastighedsjernbanen mellem Lubián og Orense gennem det centrale Galicien.

393

2004/C 084E/6

E-0428/04 af Brian Simpson til KommissionenOm: Fremtiden for statsejede regionale lufthavne på baggrund af den seneste afgørelse om Charleroi lufthavn i Belgien og Ryanair

393

2004/C 084E/7

E-0431/04 af Luigi Vinci til KommissionenOm: Europa-Kommissionens tiltrotorfly-projekt

394

2004/C 084E/8

E-0432/04 af Helle Thorning-Schmidt til KommissionenOm: Passiv rygning

395

2004/C 084E/9

P-0433/04 af Seán Ó Neachtain til KommissionenOm: Det gæliske sprogs status i forbindelse med ansættelse i EU-institutioner

397

2004/C 084E/0

E-0434/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 0

398

2004/C 084E/1

E-0435/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 1

398

2004/C 084E/2

E-0436/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 2

398

2004/C 084E/3

E-0437/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 5

399

2004/C 084E/4

E-0438/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: EURO 6

399

2004/C 084E/5

E-0439/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Emissionsgrænseværdier for nitrogenoxider

400

2004/C 084E/6

E-0440/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Emissionsgrænseværdier for partikler

400

2004/C 084E/7

E-0441/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Partikelfiltre

400

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0434/04, E-0435/04, E-0436/04, E-0437/04, E-0438/04, E-0439/04, E-0440/04 og E-0441/04

2004/C 084E/8

E-0453/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Udnyttelse af portugisiske arbejdstagere i Frankrig

402

2004/C 084E/9

P-0455/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Ulovligt fiskeri ud for Azorerne og Madeira

403

2004/C 084E/0

E-0456/04 af Ioannis Marínos til KommissionenOm: Forøgelse af antallet af klager fra forbrugere i Grækenland

404

2004/C 084E/1

E-0458/04 af Brian Simpson og Catherine Stihler til KommissionenOm: Fugleinfluenza og forbud mod import af fjerkræ fra Thailand

405

2004/C 084E/2

E-0459/04 af Armando Cossutta til KommissionenOm: Lukning af afdelinger på Thyssen Krupp i Terni

406

2004/C 084E/3

E-0460/04 af Bart Staes til KommissionenOm: Belgien — førende europæisk land i forbindelse med salmonellabekæmpelse — pasteurisering af æg

407

2004/C 084E/4

E-0464/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Brax - afskedigelser og udflytning

408

2004/C 084E/5

E-0467/04 af Richard Corbett til KommissionenOm: Udgifter til tjenesterejser

409

2004/C 084E/6

E-0471/04 af Toine Manders til KommissionenOm: Misbrug af det europæiske parkeringskort til handicappede

409

2004/C 084E/7

E-0475/04 af Marianne Thyssen til KommissionenOm: Sproglig diskrimination i stillingsopslag

410

2004/C 084E/8

E-0538/04 af Kathalijne Buitenweg til KommissionenOm: Sproglig diskrimination i stillingsopslag — English mother tongue eller native speaker

411

2004/C 084E/9

E-0710/04 af Concepció Ferrer til KommissionenOm: EU-stillingsopslag for ansøgere med engelsk modersmål

411

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0475/04, E-0538/04 og E-0710/04

2004/C 084E/0

P-0476/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens biler

412

2004/C 084E/1

E-0478/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens biler

412

2004/C 084E/2

E-0480/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens udvælgelsesprøver

413

2004/C 084E/3

P-0490/04 af Harlem Désir til KommissionenOm: Tilbageholdelsen af den pakistanske journalist Khawar Mehdi Rizvi, som blev arresteret i Karachi sammen med de franske journalister Marc Epstein og Jean-Paul Guilloteau fra ugemagasinet L’Express

414

2004/C 084E/4

P-0494/04 af Carlos Carnero González til KommissionenOm: Dispensation fra Madrids lokalstyre for undersøgelse af indvirkningen på miljøet af arbejderne på M30

415

2004/C 084E/5

E-0496/04 af María Sornosa Martínez og María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Undersøgelse af arbejdslegater fra det spanske arbejdsministerium

416

2004/C 084E/6

E-0497/04 af María Valenciano Martínez-Orozco til KommissionenOm: Forskelsbehandling af Fællesskabets mindreårige med hensyn til adgang til idrætsorganisationer i Spanien

416

2004/C 084E/7

E-0503/04 af Jorge Hernández Mollar til KommissionenOm: Nationale hindringer for anvendelsen af direktiv 98/5/EF

417

2004/C 084E/8

E-0504/04 af Albert Maat til KommissionenOm: Forbrænding af dyremel

418

2004/C 084E/9

E-0505/04 af Jan Mulder til KommissionenOm: Anvendelse af dyremel i dyrefoder

419

2004/C 084E/0

E-0507/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Regionerne i den yderste periferi

420

2004/C 084E/1

P-0515/04 af Luís Queiró til KommissionenOm: Videnskabelige og tekniske udtalelser om forvaltning af fiskeressourcerne

421

2004/C 084E/2

P-0524/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Forfatningen

421

2004/C 084E/3

E-0530/04 af Bernd Lange, Karin Scheele og Johannes Swoboda til KommissionenOm: Euronormordninger og partikeludledninger fra dieselkøretøjer

422

2004/C 084E/4

P-0531/04 af Elisabeth Schroedter til KommissionenOm: Opførelse af et kurbad og udledning af det brugte varme saltvand i Spree uden en vurdering af indvirkningen på miljøet

424

2004/C 084E/5

P-0532/04 af Nelly Maes til KommissionenOm: Atomubåde på Santo Stefano-øen (Sardinien)

425

2004/C 084E/6

E-0535/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Anerkendelse af handicapstatus i Den Europæiske Union

426

2004/C 084E/7

E-0537/04 af Marco Cappato til KommissionenOm: Esperantos rolle i forbindelse med en effektiv opretholdelse af ligheden mellem sprogene

427

2004/C 084E/8

E-0561/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Irland og nitratdirektivet

428

2004/C 084E/9

E-0563/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Gennemførelse af nitratdirektivet i Irland

428

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0561/04 og E-0563/04

2004/C 084E/0

E-0565/04 af Martin Callanan til KommissionenOm: Uddybelse af anvendelsesområdet for direktivet om fritidsfartøjer

429

2004/C 084E/1

P-0567/04 af Marie-Arlette Carlotti til KommissionenOm: Begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter

430

2004/C 084E/2

E-0569/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Leonardo da Vinci-programmet

431

2004/C 084E/3

E-0586/04 af Bill Newton Dunn til KommissionenOm: Hestepas

432

2004/C 084E/4

E-0597/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Fri bevægelighed

433

2004/C 084E/5

E-0601/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Våbentilladelser

434

2004/C 084E/6

E-0603/04 af Saïd El Khadraoui til KommissionenOm: Udsalg af fødevarer

435

2004/C 084E/7

E-0604/04 af Saïd El Khadraoui til KommissionenOm: Salg af fødevarer med overskredet udløbsdato

435

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0603/04 og E-0604/04

2004/C 084E/8

E-0605/04 af Albert Maat til KommissionenOm: Tillægsspørgsmål til E-3005/02 om værftsindustrien i EU

436

2004/C 084E/9

E-0625/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Den franske stats eventuelle forbud mod Jean-Marie Le Pens kandidatur — alvorlig krænkelse af artikel 6 i EU-traktaten

437

2004/C 084E/0

P-0633/04 af Saïd El Khadraoui til KommissionenOm: Integration af Kommissionen i Bruxelles

438

2004/C 084E/1

P-0635/04 af W.G. van Velzen til KommissionenOm: Oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed — ENISA

439

2004/C 084E/2

P-0641/04 af Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf til KommissionenOm: Testresultater over forekomsten af GMO i frø siden 2000

440

2004/C 084E/3

P-0644/04 af Harald Ettl til KommissionenOm: Præcisering af forespørgsel — overførsel af supplerende pensionsrettigheder

441

2004/C 084E/4

P-0645/04 af Bill Newton Dunn til KommissionenOm: Ekspertrådgivning inden for retlige og indre anliggender (RIA)

441

2004/C 084E/5

P-0653/04 af Elisabeth Jeggle til KommissionenOm: Spørgsmål E-760/03 — driftsbetingelser for forbrændingsanlæg i henhold til forordning (EF) nr. 1774/2002.

442

2004/C 084E/6

E-0656/04 af John Bowis til KommissionenOm: Mobile kastreringsenheder

443

2004/C 084E/7

P-0704/04 af Guido Sacconi til KommissionenOm: Transport af fjerkræ

443

2004/C 084E/8

P-0709/04 af Pasqualina Napoletano til KommissionenOm: Krise hos Alcatel i Rieti

444

2004/C 084E/9

E-0717/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Johnes sygdom

445

2004/C 084E/0

E-0728/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Ansaldo-Breda: eventuel kontrol af EU-tilskud

446

2004/C 084E/1

P-0734/04 af Philip Bushill-Matthews til KommissionenOm: Skisikkerhed og harmonisering

446

2004/C 084E/2

P-0769/04 af Giovanni Pittella til KommissionenOm: Øget sikkerhed i offentlige bygninger i områder med høj jordskælvsrisiko

447

2004/C 084E/3

E-0787/04 af Marianne Thyssen til KommissionenOm: Problemer i forbindelse med omsættelse til national lovgivning af direktiv 2002/2/EF om handel med foderblandinger

448

2004/C 084E/4

P-0799/04 af Baroness Sarah Ludford til KommissionenOm: Det Forenede Kongeriges gennemførelse af direktiv 2000/78/EF

449

2004/C 084E/5

P-0823/04 af Emmanouil Bakopoulos til KommissionenOm: Anerkendelse af eksamensbeviser og nægtelse af ansættelse

450

2004/C 084E/6

P-0824/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Vaccination af hobbydyr

451

2004/C 084E/7

P-0849/04 af Joan Vallvé til KommissionenOm: Forsinket betaling i handelstransaktioner

452

2004/C 084E/8

E-0865/04 af Miet Smet til KommissionenOm: EU- støtte til det flamske sprogsamfund (de Vlaamse Gemeenschap — Belgien)

453

2004/C 084E/9

E-1064/04 af André Brie til KommissionenOm: Uoverensstemmelser ved anlæggelsen af hovedvej S 282 A i Freistaat Sachsen

454

BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 3)

2004/C 084E/0

E-3897/02 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Udgifterne i forbindelse med udvidelsen og de nuværende medlemsstaters bidrag

455

2004/C 084E/1

E-0160/03 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Forsinket anerkendelse af eksamensbeviser som følge af tekniske vanskeligheder

456

2004/C 084E/2

E-0162/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Tolden på asiatisk tunkonserves

457

2004/C 084E/3

E-0496/03 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Hadet smitter af på fodbold i Palæstina

458

2004/C 084E/4

E-0501/03 af Evelyne Gebhardt til KommissionenOm: Europa-Parlamentets beslutning om memorandum fra Kommissionen til Rådet om indkomstbeskatning og ligebehandling af mænd og kvinder (A2-0055/85)

459

2004/C 084E/5

P-0661/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Told på import af tunkonserves fra Thailand og Filippinerne

460

2004/C 084E/6

E-0806/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Overtrædelse af fællesskabslovgivningen i EU-medlemslandene

461

2004/C 084E/7

E-0857/03 af David Bowe til KommissionenOm: Outokumpus køb af Corus

462

2004/C 084E/8

E-0907/03 af Olle Schmidt til KommissionenOm: Aserbajdsjan

462

2004/C 084E/9

E-0911/03 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Forsinket anerkendelse af eksamensbeviser som følge af tekniske vanskeligheder

464

2004/C 084E/0

E-0947/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Den italienske regerings bestemmelser om forurening fra elektromagnetiske felter

465

2004/C 084E/1

E-1271/03 af Hanja Maij-Weggen til KommissionenOm: Tilbageholdelse af Juan Carlos Gonzalez Leiva på Cuba

467

2004/C 084E/2

E-1306/03 af Bernd Lange til KommissionenOm: Videreudvikling af den europæiske emissionslovgivning for personbiler

467

2004/C 084E/3

E-1367/03 af Jonas Sjöstedt til KommissionenOm: EU’s landbrugsstøtte og udelukkelse af lokale producenter

468

2004/C 084E/4

P-1511/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Finansiel korrektion

470

2004/C 084E/5

E-1570/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Kritik af den flamske regerings aktive deltagelse i miljøsanering, som hævdes at være i strid med fremme af fri konkurrence

471

2004/C 084E/6

E-1571/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Løsninger på Flanderns miljøsaneringsproblemer uden øget afhængighed af private virksomheder

472

2004/C 084E/7

E-1671/03 af Bartho Pronk til KommissionenOm: Opfølgning af forespørgsel E-3529/02 om feriepengeregler

473

2004/C 084E/8

P-1696/03 af Danielle Darras til KommissionenOm: Europæiske midler og underentreprise

474

2004/C 084E/9

E-1697/03 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Opdræt af katte med henblik på salg af deres skind — forbrugersvindel

475

2004/C 084E/0

E-1700/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Finansielle korrektioner

475

2004/C 084E/1

E-1731/03 af Freddy Blak til KommissionenOm: Danmarks overtrædelse af traktatens artikel 82 og 86

476

2004/C 084E/2

E-1736/03 af Jorge Hernández Mollar til KommissionenOm: Deltagelse af en repræsentant for Kommissionen i den 5. internationale avocadokongres

477

2004/C 084E/3

E-1830/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Skrivelser til de græske myndigheder om korrekt brug af fællesskabsbevillingerne og gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning (regionalpolitik)

478

2004/C 084E/4

E-1857/03 af Brian Simpson til KommissionenOm: Beskyttelse af ankomst- og afgangstidspunkter for regionale rutefly

478

2004/C 084E/5

P-1886/03 af Emmanouil Bakopoulos til KommissionenOm: Iraks kulturarv

479

2004/C 084E/6

E-1936/03 af Anne Jensen til KommissionenOm: Havnesikkerhed

479

2004/C 084E/7

P-2007/03 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Fortsat tilbageholdelse af Thich Quang Do i Vietnam

480

2004/C 084E/8

P-2154/03 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Forsinkelser med hensyn til udbetaling af støtte til SMV-projekter (supplerende svar)

481

2004/C 084E/9

P-2158/03 af Danielle Darras til KommissionenOm: Underentreprise, europæiske midler og Isbergue

482

2004/C 084E/0

E-2257/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Krænkelser af religionsfriheden i Georgien over for troende fra den evangeliske Pinsebevægelse

483

2004/C 084E/1

E-2280/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Togadvarselssignaler

484

2004/C 084E/2

E-2297/03 af Esko Seppänen til KommissionenOm: Retsgrundlaget for direktivet om sikkerheden i nukleare anlæg

485

2004/C 084E/3

E-2332/03 af Franz Turchi til KommissionenOm: Den Italienske Republiks manglende overholdelse af EF-traktatens artikel 43

486

2004/C 084E/4

P-2341/03 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Skrivelser til de græske myndigheder om korrekt anvendelse af fællesskabsmidlerne på området for regionalpolitik

487

2004/C 084E/5

P-2350/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Beskyttelse af Darwin Mounds

487

2004/C 084E/6

E-2413/03 af Avril Doyle til KommissionenOm: Støtte til udveksling af børnekor

488

2004/C 084E/7

E-2421/03 af Kathleen Van Brempt til KommissionenOm: Oksefrøer

489

2004/C 084E/8

E-2431/03 af Marco Cappato til KommissionenOm: HIV/AIDS-situationen i de centralasiatiske lande

489

2004/C 084E/9

E-2445/03 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Ulovlig import af bushmeat (kød af afrikansk vildt)

492

2004/C 084E/0

E-2496/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Afvigelser på den internationale betalingsbalances løbende poster

493

2004/C 084E/1

E-2503/03 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Biludlejningsselskaber

493

2004/C 084E/2

E-2526/03 af Nicholas Clegg til KommissionenOm: Ægproducenter i EU

494

2004/C 084E/3

E-2572/03 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Krænkelser af religionsfriheden i Georgien i forbindelse med konfrontationer mellem medlemmer af Pinsebevægelsen, baptister, katolikker, ortodokse og Jehovas Vidner

495

2004/C 084E/4

E-2681/03 af Robert Goebbels til KommissionenOm: Belgisk godkendelse af luxembourgske eksamensbeviser

496

2004/C 084E/5

P-2817/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Nyt Olympic Airways

497

2004/C 084E/6

E-2861/03 af Graham Watson til KommissionenOm: Genmodificerede afgrøder

498

2004/C 084E/7

E-3042/03 af Bill Miller til KommissionenOm: Opstilling af telekommunikationsmaster

499

2004/C 084E/8

P-3109/03 af Phillip Whitehead til KommissionenOm: Hærdede fedtstoffer

501

2004/C 084E/9

E-3170/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Problemer med byggeriet af forstadsjernbanen i Attika

501

2004/C 084E/0

E-3171/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Fremskridt med byggeriet af Athens sporvej

502

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3170/03 og E-3171/03

2004/C 084E/1

E-3297/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Angola - plan for fødevarenødhjælp

503

2004/C 084E/2

E-3330/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Import af emballerede fødevarer, der indeholder giftige reststoffer, og omgåelse af kontrollen i medlemsstaterne med strengere regler

504

2004/C 084E/3

E-3363/03 af Samuli Pohjamo til KommissionenOm: Mineindustriens samfundsøkonomiske betydning i Nordeuropa

506

2004/C 084E/4

E-3409/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Udnævnelse af et konsulentselskab til privatisering af postsparekassen

507

2004/C 084E/5

E-3512/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Mulige virkninger af strejken blandt de ansatte i Grækenlands statistiske kontor for offentliggørelsen af europæiske indikatorer

508

2004/C 084E/6

E-3586/03 af Mario Borghezio til KommissionenOm: EU-støtte til et italiensk selskab med forbindelser til Romano Prodi

508

2004/C 084E/7

E-3852/03 af Roberto Bigliardo til KommissionenOm: Udnævnelse og gennemsigtighed i Kommissionen

509

2004/C 084E/8

E-3884/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Alcatel Italia: mistanke om overtrædelse af reglerne for finansieringsbegunstigelse i forbindelse med støtte fra EU (supplerende svar)

510

2004/C 084E/9

P-3930/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Bevarelse af privilegier for den græske landbrugsbank (supplerende svar)

511

2004/C 084E/0

E-3955/03 af Heide Rühle til KommissionenOm: Fortolkning af direktiverne om miljøoplysninger

512

2004/C 084E/1

E-3964/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Endokrine stoffer i drikkevand — Kommissionens svar på forespørgsel E-2565/03

513

2004/C 084E/2

E-3976/03 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Kompliceret forenkling af fællesskabsretten

515

2004/C 084E/3

P-3999/03 af Alejo Vidal-Quadras Roca til KommissionenOm: Følsomme funktioner (intern kontrolstandard 5) — Gennemførelsesbestemmelser for obligatorisk mobilitet

516

2004/C 084E/4

E-4043/03 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Samlede tilladte fangstmængder (TAC) og kvoter for 2004

517

2004/C 084E/5

E-4069/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed

519

2004/C 084E/6

E-4071/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Vækst og stabilitetspagten - igen

520

2004/C 084E/7

E-4076/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Udbredt udtørring af pinjetræer i Grækenland

521

2004/C 084E/8

E-4079/03 af Chris Davies til KommissionenOm: Fuglefangst på Cypern

522

2004/C 084E/9

P-0001/04 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Restitutioner for eksport til Vatikanstaten (supplerende svar)

522

2004/C 084E/0

E-0011/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Topmøde i Tunis og indvandringspolitik

525

2004/C 084E/1

E-0015/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Æbleplantager

526

2004/C 084E/2

E-0022/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Solidaritet med Po-slettens kvægavlere

527

2004/C 084E/3

E-0033/04 af Jan Mulder til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning gennem indførelse af regional støtte

527

2004/C 084E/4

E-0048/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Det Europæiske Agentur for Fiskerikontrol. Placering i Galicia

529

2004/C 084E/5

E-0056/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Prodis udtalelser om nødvendigheden af, at en medlemsstat eller gruppe af medlemsstater tager initiativ til at gå videre på grundlag af et forstærket samarbejde i tilfælde af, at forfatningsudkastet ikke vedtages

529

2004/C 084E/6

E-0059/04 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Dyrebeskyttelsesaspektet i forbindelse med udbetaling af støtte efter reformen af den fælles landbrugspolitik.

530

2004/C 084E/7

E-0079/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Forslag om flyvetider og begrænsninger i tjenesteperioden — KOM(2002) 30

531

2004/C 084E/8

P-0094/04 af Adriana Poli Bortone til KommissionenOm: Reform af den fælles markedsordning for tobak

531

2004/C 084E/9

E-0099/04 af Pietro-Paolo Mennea, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Lucio Manisco, Mario Borghezio, Roberto Bigliardo, Luisa Morgantini, Carlo Fatuzzo, Giovanni Fava, Marco Pannella, Generoso Andria, Vitaliano Gemelli, Gianfranco Dell’Alba, Seba-stiano Musumeci, Pasqualina Napoletano, Amalia Sartori, Giovanni Pittella, Mariotto Segni, Luigi Cocilovo, Walter Veltroni, Giorgio Ruffolo, Raffaele Costa, Luigi Cesaro, Paolo Pastorelli, Adriana Poli Bortone, Fiorella Ghilardotti, Giovanni Procacci, Claudio Martelli, Mauro Nobilia, Antonio Mussa, Renato Brunetta og Olivier Dupuis til KommissionenOm: Burma (Myanmar)

532

2004/C 084E/0

E-0102/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Betaling for vand

533

2004/C 084E/1

E-0103/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Vand til forbrug

534

2004/C 084E/2

E-0105/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Den græske regerings mærkelige taktikker over for børsen

535

2004/C 084E/3

P-0111/04 af Minerva Malliori til KommissionenOm: Dioxin i laks fra dambrug

536

2004/C 084E/4

E-0119/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Undertrykkelse af Lao-Hmong-folket i Saysomboune-området (Laos)

537

2004/C 084E/5

P-0127/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: EU’s budget og de finansielle overslag

538

2004/C 084E/6

E-0129/04 af Lord Inglewood til KommissionenOm: Invasive fremmede arter

539

2004/C 084E/7

E-0130/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Fluortilsætning i drikkevand

540

2004/C 084E/8

E-0152/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Indsamling af biometriske data i Eleftherios Venizelos-lufthavnen, behandling af disse data af en ekstern medarbejder, og afgørelsen fra den græske myndighed for beskyttelse af personlige data

541

2004/C 084E/9

E-0186/04 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Krænkelse af religionsfriheden i Italien, Spanien og Portugal

542

2004/C 084E/0

E-0189/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Det tunesiske styres undertrykkelse af menneskerettighedsforkæmpere

543

2004/C 084E/1

E-0190/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Større gennemsigtighed i forbindelse med ejendomsforholdene i selskabet Italtrend, som modtager millionbeløb i støtte til konsulentvirksomhed fra Kommissionen

544

2004/C 084E/2

E-0194/04 af Avril Doyle til KommissionenOm: Flyve- og tjenestetidsbegrænsninger for piloter i luftfartsselskaber

546

2004/C 084E/3

P-0198/04 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Oprettelse af et fællesskabsorgan til undersøgelse af ubekendte atmosfæriske fænomener

546

2004/C 084E/4

P-0199/04 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Etnisk folketælling

547

2004/C 084E/5

E-0204/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Regnskabsaflæggelse

548

2004/C 084E/6

E-0205/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Beskyttelse af de små og mellemstore virksomheder mod multinationale selskaber — sagen om Fordforhandlere i Italien

549

2004/C 084E/7

E-0209/04 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Det Europæiske Agentur for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen

550

2004/C 084E/8

E-0212/04 af Simon Murphy til KommissionenOm: Drivgarn

550

2004/C 084E/9

E-0220/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Po-slettens erhvervsliv truet af euroens voldsomme kursstigning i forhold til dollaren

552

2004/C 084E/0

P-0222/04 af María Ayuso González til KommissionenOm: Bomuld

552

2004/C 084E/1

P-0230/04 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Udnyttelse af fællesskabsbevillingerne i EU-medlemsstaterne i slutningen af 2003 (supplerende svar)

553

2004/C 084E/2

E-0232/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Euro

554

2004/C 084E/3

E-0246/04 af Joan Colom i Naval til KommissionenOm: De indledende anlægsarbejder i forbindelse med omledningen af Ebro

555

2004/C 084E/4

E-0247/04 af Elisabeth Jeggle og Peter Liese til KommissionenOm: Ændring af forordning (EF) 2571/97 om salg af smør til nedsat pris og ydelse af støtte for fløde, smør og koncentreret smør til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler

556

2004/C 084E/5

E-0252/04 af Raquel Cardoso til KommissionenOm: Finansiering af Natura 2000-nettet

557

2004/C 084E/6

E-0255/04 af Joan Vallvé til KommissionenOm: Vejplanen for Mallorca

557

2004/C 084E/7

E-0259/04 af Giacomo Santini til KommissionenOm: Vejafgifter på hovedvej 47 i Valsugana

559

2004/C 084E/8

E-0271/04 af Brice Hortefeux til KommissionenOm: Forfalskning af euromønter og -sedler

560

2004/C 084E/9

E-0273/04 af Stefano Zappalà til KommissionenOm: Automar srl - forhandler af Mercedes Benz motorkøretøjer

561

2004/C 084E/0

E-0275/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: EU-chartret om grundlæggende rettigheder

563

2004/C 084E/1

E-0276/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Luftforurening

564

2004/C 084E/2

E-0286/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: Forsøg på aber i EU

565

2004/C 084E/3

E-0289/04 af Marco Cappato, Marco Pannella, Maurizio Turco, Emma Bonino, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova og Olivier Dupuis til KommissionenOm: Kulturelt folkedrab i Kina

565

2004/C 084E/4

E-0292/04 af Esko Seppänen til KommissionenOm: Skibsbygning i Italien

567

2004/C 084E/5

E-0296/04 af Theresa Villiers til KommissionenOm: Interimsprocedure for statsstøtte i tiltrædelseslandene

567

2004/C 084E/6

E-0297/04 af Theodorus Bouwman til KommissionenOm: Det spanske mineselskab UMINSA’s overholdelse af EU-retten og muligt svig

569

2004/C 084E/7

E-0301/04 af Olle Schmidt til KommissionenOm: Svensk kernekraft og det indre marked

570

2004/C 084E/8

P-0305/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Ansøgning om beskyttet oprindelsesbetegnelse for Sant’ Andrea Piemonte-ris

571

2004/C 084E/9

P-0323/04 af Werner Langen til KommissionenOm: Evaluering af de tyske skorstensfejeres geografiske monopol

572

2004/C 084E/0

E-0327/04 af Dana Scallon til KommissionenOm: County Clare og Strukturfondens mål I

573

2004/C 084E/1

E-0348/04 af Robert Sturdy til KommissionenOm: Stødende materiale på websteder i medlemsstaterne

574

2004/C 084E/2

E-0357/04 af Ewa Hedkvist Petersen til KommissionenOm: Tyndt befolkede egne

575

2004/C 084E/3

E-0371/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Irlands passivitet med hensyn til fastsættelse af bøder for udledning af ozonnedbrydende stoffer

576

2004/C 084E/4

E-0373/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Ansaldo Breda-fabrikkens overtrædelse af miljøbeskyttelsesregler

577

2004/C 084E/5

E-0389/04 af Gianfranco Dell’Alba, Olivier Dupuis, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Marco Pannella, Maurizio Turco og Emma Bonino til KommissionenOm: Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol

579

2004/C 084E/6

E-0394/04 af Francesco Fiori, Giorgio Lisi og Georges Garot til KommissionenOm: Initiativ til bekæmpelse af sulten i EU

580

2004/C 084E/7

E-0398/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Netværk for børneslaveri

581

2004/C 084E/8

E-0399/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Hemmelig tilbageholdelse i USA af udlændinge, som fordi de ikke har et gyldigt visum, mistænkes for terrorvirksomhed

582

2004/C 084E/9

E-0402/04 af Concepció Ferrer til KommissionenOm: Tværnationalt hospital i La Cerdanya

582

2004/C 084E/0

P-0416/04 af Dorette Corbey til KommissionenOm: Jagt på gæs i den nederlandske provins Zeeland

583

2004/C 084E/1

E-0420/04 af Brian Simpson til KommissionenOm: Fluortilsætning i drikkevandet

584

2004/C 084E/2

E-0423/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Lukningen af Brax-fabrik i Portugal

585

2004/C 084E/3

E-0424/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Beskyttelse af den håndværksmæssige forarbejdning af vidje i den autonome region Madeira

587

2004/C 084E/4

E-0426/04 af Samuli Pohjamo og Mikko Pesälä til KommissionenOm: Tidsplan for behandling af landdistrikters udviklingsprojekter

588

2004/C 084E/5

E-0444/04 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: Overholdelse af lovgivningen om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen

590

2004/C 084E/6

E-0451/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Program for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed

591

2004/C 084E/7

E-0457/04 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Belastning af hovedfærdselsårer

591

2004/C 084E/8

E-0469/04 af Richard Corbett til KommissionenOm: Sundhedsmæssige advarsler i forbindelse med flyrejser

592

2004/C 084E/9

E-0470/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Mælkecentralen i Rom - klarhed i spørgsmålet om statsstøtte

592

2004/C 084E/0

P-0472/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Fælles udenrigstold

594

2004/C 084E/1

E-0473/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Pensionsregulering

596

2004/C 084E/2

E-0474/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Nedlæggelse af sprogafdelinger på Europaskolerne

597

2004/C 084E/3

E-0477/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Bananhandel

599

2004/C 084E/4

E-0482/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Eurostat

599

2004/C 084E/5

E-0483/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Udvikling af landdistrikter: unge landmænd

600

2004/C 084E/6

E-0484/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Udvikling af landdistrikter: ugunstigt stillede områder

601

2004/C 084E/7

E-0485/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: EU’s skovbrugsstrategi: Forest Focus

602

2004/C 084E/8

E-0486/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Reformen af EU’s fælles landbrugspolitik og den direkte støtte til tiltrædelseslandene

603

2004/C 084E/9

E-0488/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: EU’s mælke- og mejerisektor: mælkekvoter og udvidelsen

604

2004/C 084E/0

E-0489/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Kønsbestemt vold i EU: behov for europæiske foranstaltninger

605

2004/C 084E/1

E-0491/04 af Jules Maaten til KommissionenOm: Lov om gennemførelse af arealudnyttelsesplaner i Valencia — LRAU

606

2004/C 084E/2

E-0499/04 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: Tilbagebetaling af støtte til etablering af industrivirksomheder

607

2004/C 084E/3

E-0509/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Venezuela - sulten og den portugisiske indvandrergruppe

608

2004/C 084E/4

E-0512/04 af Sérgio Marques til KommissionenOm: Daphne-programmet

609

2004/C 084E/5

E-0519/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Aftale mellem EF og Det Schweiziske Forbund om fri bevægelighed for personer

610

2004/C 084E/6

P-0520/04 af Giovanni Fava til KommissionenOm: Forslag til forordning om tekniske foranstaltninger for fiskeriet i Middelhavet

611

2004/C 084E/7

E-0522/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Svindel i form af breve om præmieudtrækninger

612

2004/C 084E/8

P-0523/04 af Emmanouil Mastorakis til KommissionenOm: Den anden og tredje fællesskabsstøtteramme (supplerende svar)

613

2004/C 084E/9

E-0528/04 af Guido Sacconi, Vincenzo Lavarra og Pasqualina Napoletano til KommissionenOm: Ændring af forordning 753/2002 om beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter

614

2004/C 084E/0

E-0529/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Adgang til den autonome region Azorernes farvande

616

2004/C 084E/1

E-0533/04 af Bill Newton Dunn til KommissionenOm: Pas til heste

617

2004/C 084E/2

E-0540/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Finansielle overslag efter 2006

617

2004/C 084E/3

E-0543/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Den fælles landbrugspolitik: De faldende EU-bidrag til mindre bedrifters overlevelse ved lave forbrugerpriser og lave verdensmarkedspriser (supplerende svar)

618

2004/C 084E/4

E-0544/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Den fælles landbrugspolitik: Tilsigtet ændring i fordelingsnøglen mellem små og store bedrifter, loft over støtten pr. bedrift og begrænsning af ulemperne for tredjelande (supplerende svar)

620

2004/C 084E/5

E-0546/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: EU’s inddragelse i et udviklingsprojekt i den mexicanske delstat Chiapas, som giver anledning til genoptagelse af krigshandlinger

621

2004/C 084E/6

E-0547/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Fortsat opkrævning af en skat i Tyskland, som ifølge et EU-direktiv ikke længere kan opretholdes i 2004, samt anvendelse af provenuet

623

2004/C 084E/7

P-0549/04 af Baroness Sarah Ludford til KommissionenOm: Ligebehandling i ansættelse og beskæftigelse

624

2004/C 084E/8

P-0550/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Kommissionen betaler ideologen for den islamiske radikalisme Tariq Ramadan som konsulent

625

2004/C 084E/9

E-0551/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Gennemførelse af direktivet om vurderinger af indvirkningen på miljøet i Irland

626

2004/C 084E/0

E-0552/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Ret til kollektive aktioner

626

2004/C 084E/1

E-0553/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Ændring af direktivet om arbejdstagere, som er gravide

627

2004/C 084E/2

E-0554/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Betalt forældreorlov

627

2004/C 084E/3

E-0555/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Analfabetisme og social udstødelse

627

2004/C 084E/4

E-0556/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Fastlæggelse af kriterierne for anerkendelse af et handicap

627

2004/C 084E/5

E-0557/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om socialbeskyttelse for de nye beskæftigelsesformer

628

2004/C 084E/6

E-0558/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Direktivet om individuelle afskedigelser

628

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0552/04, E-0553/04, E-0554/04, E-0555/04, E-0556/04, E-0557/04 og E-0558/04

2004/C 084E/7

E-0566/04 af Marco Cappato til KommissionenOm: Censur af musik i Kina

629

2004/C 084E/8

E-0570/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Tjenestemænd på orlov i Kommissionen

630

2004/C 084E/9

E-0576/04 af Philip Claeys til KommissionenOm: Romano Prodis valgkampaktiviteter

631

2004/C 084E/0

E-0581/04 af Glyn Ford til KommissionenOm: Forhold mellem medierne og pladeselskaber

632

2004/C 084E/1

E-0588/04 af Antonio Tajani, Giuseppe Gargani og Stefano Zappalà til KommissionenOm: Udnævnelser og forfremmelser af højtstående tjenestemænd i Kommissionen

633

2004/C 084E/2

E-0589/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Udvidelse af lufthavnen i den spanske politiske og administrative hovedstad — Anvendelse af midler fra Samhørighedsfonden til Spanien på infrastrukturer i Madrid

634

2004/C 084E/3

E-0592/04 af Helle Thorning-Schmidt til KommissionenOm: Støtte til stutterier

635

2004/C 084E/4

E-0610/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Irske hestestutterier

635

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0592/04 og E-0610/04

2004/C 084E/5

E-0607/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Sæsonarbejde

636

2004/C 084E/6

E-0612/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Støtte til magisterstuderende i Portugal

636

2004/C 084E/7

E-0613/04 af Glenys Kinnock til KommissionenOm: Burma

637

2004/C 084E/8

E-0614/04 af Harlem Désir til KommissionenOm: Lukning af DHL’s franske afdeling i Blanc Mesnil med 280 ansatte

637

2004/C 084E/9

E-0619/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Skader på grund af ekstreme vejrforhold i Grækenland

639

2004/C 084E/0

E-0622/04 af Karin Riis-Jørgensen til KommissionenOm: Indrejseforbud i Rusland for dansk journalist

640

2004/C 084E/1

E-0627/04 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Manglende overholdelse af fællesskabslovgivningen i veterinærkontrollen ved de spanske grænser

640

2004/C 084E/2

E-0628/04 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Uregelmæssigheder i forbindelse med importtilladelser til tredjelandsprodukter ved veterinærkontrollen ved de spanske grænser.

641

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0627/04 og E-0628/04

2004/C 084E/3

E-0632/04 af Marco Cappato til KommissionenOm: Den tunesiske journalist Abdallah Zouari sultestrejker

642

2004/C 084E/4

P-0634/04 af Giovanni Procacci til KommissionenOm: Den Italienske Republiks eventuelle krænkelse af gældende fællesskabsret

643

2004/C 084E/5

E-0636/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Europa og de unges fremtid

644

2004/C 084E/6

E-0642/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Risiko for små italienske kommuners overlevelse

645

2004/C 084E/7

E-0643/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Ajourføring af forespørgsel om mistanke om overtrædelse af udbudsbestemmelserne i det romerske transportselskab ATAC

646

2004/C 084E/8

P-0646/04 af Mario Mauro til KommissionenOm: Massakren i Lira i Norduganda

646

2004/C 084E/9

E-0650/04 af Mauro Nobilia til KommissionenOm: Ophævelse af skelnen mellem emballage/emballageaffald og varer/affald fra varer

648

2004/C 084E/0

E-0651/04 af Philip Claeys til KommissionenOm: DeT franske sprogs position i de europæiske institutioner

649

2004/C 084E/1

E-0652/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Kommissionen imod grundlæggende regler for søfartssikkerhed

649

2004/C 084E/2

E-0659/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Finansiering til ngo’er og civilsamfundet i forbindelse med Det Europæiske Konvent

650

2004/C 084E/3

E-0671/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Irlands manglende oplysninger om CO2-emissioner fra nye personbiler

2

651

2004/C 084E/4

E-0672/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Anerkendelse af farmaceuters faglige kvalifikationer

651

2004/C 084E/5

E-0673/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: EU-borgeres uddannelsesgebyrer på videregående uddannelser

652

2004/C 084E/6

E-0679/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Bushmeat - grænsekontrol

653

2004/C 084E/7

E-0680/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Bushmeat - overførsel af sygdomme

653

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0679/04 og E-0680/04

2004/C 084E/8

P-0688/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Gennemførelse af artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 1788/2003

654

2004/C 084E/9

E-0691/04 af Dominique Souchet til KommissionenOm: Systemisk insektbekæmpelse

655

2004/C 084E/0

E-0696/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Finansiering fra Kultur 2000-programmet af bøger eller oversættelser af bøger, der forherliger nationalistiske politikere og deres autoritære praksis

656

2004/C 084E/1

E-0700/04 af Benedetto Della Vedova til KommissionenOm: Anvendelse af midler fra Den Europæiske Socialfond til Edunet-projektet

657

2004/C 084E/2

P-0702/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Plan for genopretning af hellefiskbestanden: ekstraordinære foranstaltninger fra Kommissionens side

658

2004/C 084E/3

P-0703/04 af Helena Torres Marques til KommissionenOm: Medlemsstaternes bidrag til EU-budgettet

659

2004/C 084E/4

E-0707/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Losseplads i naturreservatet Monte Catillo i Tivoli

660

2004/C 084E/5

E-0711/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Bjergregioners særlige karakteristika og fællesskabets politik

661

2004/C 084E/6

E-0716/04 af Luis Berenguer Fuster og Anna Terrón i Cusí til KommissionenOm: Radiobaserede alarmer

662

2004/C 084E/7

E-0720/04 af Marjo Matikainen-Kallström til KommissionenOm: Eksportstøtte til havre

663

2004/C 084E/8

P-0722/04 af María Herranz García til KommissionenOm: Den fælles markedsordning for olivenolie

664

2004/C 084E/9

E-0726/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Støtte til fiskeriets producentorganisationer

665

2004/C 084E/0

E-0727/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Oplysninger om præmiereserven til Lazio-regionen

665

2004/C 084E/1

E-0735/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Finansiering af projekter til omledning af vand fra floden Ebros flodbækken til de østlige og sydlige områder i Spanien

666

2004/C 084E/2

E-0736/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Støtte til de regioner, der ikke er omfattet af strukturfondenes mål 1 på grund af den såkaldte statistiske effekt

667

2004/C 084E/3

E-0737/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Statistik over Erasmus-studerende

667

2004/C 084E/4

E-0739/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: EU’s fremtidige regionalpolitik for de mest perifere Middelhavsregioner

668

2004/C 084E/5

P-0766/04 af Giorgio Celli til KommissionenOm: Finansieringen af kanaliseringen Llubí-Crestaxt-Pollensa (De Baleariske Øer)

669

2004/C 084E/6

P-0768/04 af Ole Sørensen til KommissionenOm: Udlevering af krigsforbrydere til Danmark

670

2004/C 084E/7

P-0770/04 af Seán Ó Neachtain til KommissionenOm: EU-statsborgerskab

671

2004/C 084E/8

E-0792/04 af Jonas Sjöstedt til KommissionenOm: Tyrkiets tilbagelevering af ejendomme

672

2004/C 084E/9

E-0796/04 af Michel Hansenne til KommissionenOm: Sikkerhed i elevatorer

673

2004/C 084E/0

E-0802/04 af Jan Mulder til KommissionenOm: Illoyal konkurrence på grund af store forskelle i takster for destruktion

673

2004/C 084E/1

E-0803/04 af Markus Ferber til KommissionenOm: Ansøgning om støttemidler fremsat af hr. Doriano Cataffo

674

2004/C 084E/2

P-0809/04 af Ian Hudghton til KommissionenOm: Radiomaster på jorden (TETRA)

675

2004/C 084E/3

E-0812/04 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Overtrædelse af den europæiske lovgivning om plantebeskyttelsesmidler i Abac-sagen (Valencia)

676

2004/C 084E/4

E-0827/04 af María Sornosa Martínez og Bárbara Dührkop Dührkop til KommissionenOm: Udvidelse af lufthavnen i San Sebastián

678

2004/C 084E/5

P-0836/04 af Regina Bastos til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren

679

2004/C 084E/6

P-0837/04 af Joaquim Piscarreta til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren

680

2004/C 084E/7

P-0838/04 af Raquel Cardoso til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren

680

2004/C 084E/8

P-0839/04 af João Gouveia til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren

681

2004/C 084E/9

P-0840/04 af Sérgio Marques til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren

682

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-0836/04, P-0837/04, P-0838/04, P-0839/04 og P-0840/04

2004/C 084E/0

E-0846/04 af Monica Frassoni til KommissionenOm: Indførelse af en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 2 i Schengen-konventionen

684

2004/C 084E/1

P-0857/04 af Vasco Graça Moura til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren

685

2004/C 084E/2

P-0858/04 af Teresa Almeida Garrett til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren

685

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-0857/04 og P-0858/04

2004/C 084E/3

P-0859/04 af Torben Lund til KommissionenOm: Hårfarver og alvorlige sundhedsskader

687

2004/C 084E/4

P-0860/04 af Eluned Morgan til KommissionenOm: Forfatningen og støtte

688

2004/C 084E/5

P-0870/04 af Wolfgang Ilgenfritz til KommissionenOm: Arbejdstilladelse for udlejet arbejdskraft i Italien

689

2004/C 084E/6

P-0871/04 af José Pacheco Pereira til KommissionenOm: Konkurrenceforvridning i vinsektoren

690

2004/C 084E/7

P-0872/04 af Giovanni Pittella til KommissionenOm: Forsigtighedsprincippet

692

2004/C 084E/8

E-0875/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Krænkelser af menneskerettighederne i det nordlige Uganda

693

2004/C 084E/9

E-0885/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Liste over dybhavsfisk samt pelagiske og dermersale fiskearter

694

2004/C 084E/0

E-0887/04 af Bob van den Bos til KommissionenOm: Helbredsmæssige følger af import af stuefugle

694

2004/C 084E/1

P-0892/04 af Véronique De Keyser til KommissionenOm: Superkommissær

695

2004/C 084E/2

E-0900/04 af Glenys Kinnock til KommissionenOm: Amning på offentlige steder

696

2004/C 084E/3

P-0928/04 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Ligebehandling ved den skriftlige prøve ved udvælgelsesprøve KOM/A/3/02, område 2

696

2004/C 084E/4

P-0934/04 af Mogens Camre til KommissionenOm: EU-ansattes fordeling på lønkategori A, B, C og D

697

2004/C 084E/5

P-0949/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Vanskeligheder for den italienske stålsektor

698

2004/C 084E/6

P-0957/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Den bebudede deaktivering af Sorefame-Bombardier

699

2004/C 084E/7

P-0966/04 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Skorstensfejermonopol

700

2004/C 084E/8

P-0974/04 af Guido Sacconi til KommissionenOm: Aftaler mellem EU og Schweiz og anvendelse af Rönfeldt- og Thévenon-dommene

702

2004/C 084E/9

P-1040/04 af Enrico Ferri til KommissionenOm: Kriterier for avlshingstes indførelse i stambogen — fællesskabsbestemmelsernes gennemførelse i national ret.

703

2004/C 084E/0

E-1222/04 af Robert Evans til KommissionenOm: Adgang til floder

704

BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 4)

2004/C 084E/1

E-3150/02 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Anvendelse af stabilitetspagten

705

2004/C 084E/2

P-3201/02 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Den spanske nationale vandplan: Vandomledningsprojektet Júcar-Vinalopó

706

2004/C 084E/3

P-3821/02 af Elena Paciotti til KommissionenOm: Krænkelse af retten til asyl i Unionen

707

2004/C 084E/4

P-3826/02 af Giuseppe Di Lello Finuoli til KommissionenOm: Familien Al-Sharis udvisning af Italien

707

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-3821/02 og P-3826/02

2004/C 084E/5

E-3867/02 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: Bjergning af færgen Le Joola

708

2004/C 084E/6

E-3868/02 af Ria Oomen-Ruijten og Bartho Pronk til KommissionenOm: Den nederlandske lov om uddannelsesstøtte

709

2004/C 084E/7

E-0797/04 af Ria Oomen-Ruijten til KommissionenOm: Studiefinansiering og den frie bevægelighed for personer

710

Samlet supplerende svar på skriftlige forespørgsler E-3868/02 og E-0797/04

2004/C 084E/8

E-0017/03 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Støtte til Afghanistan

711

2004/C 084E/9

E-0093/03 af Peter Skinner til KommissionenOm: Tysk skat på kapitalgevinster

712

2004/C 084E/0

E-0129/03 af Marco Cappato til KommissionenOm: Stop for Voice of Americas og Radio Free Asias programmer i Phnom Penh

712

2004/C 084E/1

E-0182/03 af Miet Smet til KommissionenOm: Kvinders rettigheder i Iran

713

2004/C 084E/2

E-0199/03 af Margot Keßler til KommissionenOm: Vestsahara — besøg af Europa-Parlamentets ad hoc-delegation — menneskerettigheder

714

2004/C 084E/3

E-0243/03 af Nirj Deva til KommissionenOm: Vejprojektet i Kenya Westlands-St Austins

715

2004/C 084E/4

E-0453/03 af Graham Watson til KommissionenOm: Boris Shikhmuradov

716

2004/C 084E/5

E-0562/03 af Juan Ojeda Sanz til KommissionenOm: Arrestationen af journalister i Gibraltar

717

2004/C 084E/6

E-0587/03 af Jan Mulder til KommissionenOm: Sukker fra Balkan

717

2004/C 084E/7

E-1040/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Perugia Kommunes udnyttelse af midler fra Leader +-programmet

719

2004/C 084E/8

E-1046/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Terni Kommunes udnyttelse af midler fra Leader +-programmet

719

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1040/03 og E-1046/03

2004/C 084E/9

E-1163/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Terni Kommunes udnyttelse af midler fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget

720

2004/C 084E/0

P-1396/03 af Margie Sudre til KommissionenOm: Ensartet anvendelse af en nedsat momssats i restaurationsbranchen

721

2004/C 084E/1

P-1398/03 af Arie Oostlander til KommissionenOm: Informationsbladet Europa van Morgen, der udkom hver 14. dag

722

2004/C 084E/2

P-1437/03 af Armin Laschet til KommissionenOm: Direkte budgetstøtte fra EU på 10mio.EUR pr. måned til Den Palæstinensiske Myndighed

723

2004/C 084E/3

E-1457/03 af Hiltrud Breyer til KommissionenOm: Euratom og forvridninger på elektricitetsmarkedet

724

2004/C 084E/4

E-1500/03 af Florence Kuntz til KommissionenOm: Bevarelse af den irakiske arkæologiske arv

724

2004/C 084E/5

P-1509/03 af Lucio Manisco til KommissionenOm: Plyndring af den irakiske kulturelle og kunstneriske arv — Den Europæiske Unions rolle

725

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1500/03 og P-1509/03

2004/C 084E/6

P-1510/03 af Franz Turchi til KommissionenOm: Direkte finansiel støtte til Den Palæstinensiske Myndighed

726

2004/C 084E/7

E-1525/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Privatisering af kunstskatte som følge af omfattende tyverier fra museer og utilstrækkelig kontrol med den internationale handel med kunst

726

2004/C 084E/8

E-1939/03 af Giles Chichester til KommissionenOm: Kommissionens kvartårlige briefings og Small Business Europe: regeringsfinansierede, nationale instansers deltagelse i Kommissionens briefings

727

2004/C 084E/9

E-1983/03 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Oprettelse af et gymnasium i Rizokarpazo i den besatte del af Cypern

728

2004/C 084E/0

E-2033/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Genåbning af det græske gymnasium i Rizokarpaso

729

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1983/03 og E-2033/03

2004/C 084E/1

P-2376/03 af Lucio Manisco til KommissionenOm: Al Sahri udvist af Italien og henrettet i Syrien

729

2004/C 084E/2

E-2748/03 af Konstantinos Hatzidakis til KommissionenOm: Grundskolen i Rizokarpaso

730

2004/C 084E/3

E-3129/03 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Guinea-Bissau - bistand fra Kommissionen

731

2004/C 084E/4

P-3142/03 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Karrieremobilitet for generaldirektører

732

2004/C 084E/5

E-3311/03 af Philip Claeys til KommissionenOm: Rotationsprincippets anvendelse i generaldirektorater

732

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-3142/03 og E-3311/03

2004/C 084E/6

P-3154/03 af Michael Cashman til KommissionenOm: Sikkerhed omkring mobiltelefoner (supplerende svar)

733

2004/C 084E/7

E-3325/03 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Fællesskabsudgifter

734

2004/C 084E/8

E-3464/03 af Catherine Stihler til KommissionenOm: Brug af tetrapol-teknologi i EU

735

2004/C 084E/9

E-3470/03 af Catherine Stihler til KommissionenOm: Sundhedsrisici i forbindelse med brug af Tetrapol

736

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3464/03 og E-3470/03

2004/C 084E/0

E-3471/03 af Miquel Mayol i Raynal til KommissionenOm: Byggeprojekt i Es Trenc-Salobrar de Campos

736

2004/C 084E/1

E-3514/03 af Giovanni Pittella til KommissionenOm: Kursus finansieret med strukturfondsstøtte (supplerende svar)

737

2004/C 084E/2

E-3574/03 af Graham Watson til KommissionenOm: Europæisk overenskomst om videregivelse af ansøgninger om juridisk bistand

738

2004/C 084E/3

E-3625/03 af Charles Tannock til KommissionenOm: Standardisering af nationale identitetspapirer

738

2004/C 084E/4

E-3748/03 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Life III-programmet til Prato Kommune

739

2004/C 084E/5

E-3832/03 af Nicholas Clegg til KommissionenOm: Global Drug Facility

740

2004/C 084E/6

E-3840/03 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Racedirektivet (direktiv 2000/43/EF)

741

2004/C 084E/7

E-3870/03 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Júcars økologiske volumen og vandomledningsprojektet Júcar-Vanalopó

741

2004/C 084E/8

P-3924/03 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Geroi Sevastopoljas sødygtighed

742

2004/C 084E/9

E-3948/03 af Erik Meijer til KommissionenOm: Amerikansk straf og belønning til europæiske virksomheder som et middel til at fremtvinge lydighed i de europæiske hjemlande

744

2004/C 084E/0

E-3980/03 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Yukos-sagen

745

2004/C 084E/1

E-4055/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Vedvarende energi

746

2004/C 084E/2

E-4056/03 af Elspeth Attwooll til KommissionenOm: Gennemførelse af miljølovgivningen

747

2004/C 084E/3

E-4066/03 af Juan Naranjo Escobar til KommissionenOm: Biometriske pas

748

2004/C 084E/4

E-4068/03 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Ulovlig motorvejsafgift på motorvejen Torino-Milano

749

2004/C 084E/5

E-0003/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Handel med vilde fugle

750

2004/C 084E/6

E-0023/04 af Jonas Sjöstedt til KommissionenOm: Mangelfuld information af Kommissionen om Botniabanen

751

2004/C 084E/7

E-0030/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Deponeringspladser og grusgrave

752

2004/C 084E/8

E-0044/04 af Monica Frassoni til KommissionenOm: Val Jumela

752

2004/C 084E/9

E-0050/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Strid mellem papirmassefabrikken Celulosas de Pontevedra i Ence, Galicia, på den ene side og lokalbefolkningen og Pontevedra kommune på den anden side på grund af forurening fra fabrikken

753

2004/C 084E/0

E-0053/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Indstilling af arbejdet på skibsværftet Inzar i Fene, Galicia, som følge af forbuddet mod bygning af handelsskibe. Kommissionens og den spanske regerings tiltag

755

2004/C 084E/1

E-0054/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Spaniens gennemførelse af Kyoto-protokollen

756

2004/C 084E/2

E-0068/04 af Miet Smet til KommissionenOm: International konvention om beskyttelse af vandrende arbejdstagere og deres familiemedlemmer

757

2004/C 084E/3

E-0071/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Dæmning i henhold til den spanske nationale vandplan ved Narla-floden i Lugo, Galicia, i en lokalitet af fællesskabsbetydning i Natur 2000 netværket

758

2004/C 084E/4

E-0077/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Behandling af spildevand i Irland

759

2004/C 084E/5

E-0080/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Reumatisme og Biomed-programmet

759

2004/C 084E/6

E-0081/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Gennemførelse af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening i Irland

760

2004/C 084E/7

E-0092/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Udviklingen i elpriserne, investeringer i energisektoren

760

2004/C 084E/8

E-0101/04 af Marjo Matikainen-Kallström til KommissionenOm: De små og mellemstore virksomheders situation i forbindelse med EU’s finansiering af forskning

761

2004/C 084E/9

P-0110/04 af Eija-Riitta Korhola til KommissionenOm: Lovligheden af visse EU-beslutninger i tilfælde af Kyoto-protokollens manglende ikrafttrædelse

764

2004/C 084E/0

E-0181/04 af Charlotte Cederschiöld til KommissionenOm: Netværks- og informationssikkerhed

765

2004/C 084E/1

E-0182/04 af Charlotte Cederschiöld til KommissionenOm: Netværks- og informationssikkerhed

766

2004/C 084E/2

E-0183/04 af Charlotte Cederschiöld til KommissionenOm: Netværks- og informationssikkerhed

766

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0181/04, E-0182/04 og E-0183/04

2004/C 084E/3

E-0267/04 af Juan Ferrández Lezaun til KommissionenOm: Projekter som alternativer til den nationale vandplan

767

2004/C 084E/4

E-0300/04 af Roberto Bigliardo til KommissionenOm: Støtte til Athens nye lufthavn (supplerende svar)

768

2004/C 084E/5

E-0309/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Udvidelse af TAEIX’s aktivitetsområde til det vestlige Balkan

769

2004/C 084E/6

P-0313/04 af Dana Scallon til KommissionenOm: Forbrændingsanlæg i Galway

770

2004/C 084E/7

E-0319/04 af Dana Scallon til KommissionenOm: Finansiering af forskning med embryonale stamceller

771

2004/C 084E/8

E-0326/04 af Willi Piecyk til KommissionenOm: Støtte til nye fiskenet

772

2004/C 084E/9

E-0328/04 af Marco Cappato, Maurizio Turco, Marco Pannella, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis og Emma Bonino til KommissionenOm: Den kinesiske nytårsparade i Paris

773

2004/C 084E/0

E-0331/04 af Miet Smet til KommissionenOm: Oprettelse af et regionalt koordineringscenter for socialpolitik for Balkan

773

2004/C 084E/1

E-0334/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Den uændrede situation inden for menneskerettigheder og demokrati i Kina og Hongkong, truslen mod Taiwan og nødvendigheden af en våbenembargo

774

2004/C 084E/2

E-0335/04 af Astrid Thors til KommissionenOm: Kommissionens mening om forlængelsen af driftsbevillingen for atomkraftværket i Sosnovy Bor

775

2004/C 084E/3

P-0337/04 af Gabriele Stauner til KommissionenOm: Støtte til Parmalat-koncernen

776

2004/C 084E/4

E-0347/04 af Glenys Kinnock til KommissionenOm: Brugen af ACT i behandlingen af malaria

777

2004/C 084E/5

E-0350/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Rejseselskaber: krisen i Alitalia og dens konsekvenser for beskæftigelsen

779

2004/C 084E/6

E-0351/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Rejsebureauer: alvorlige problemer for operatører og forbrugere

779

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0350/04 og E-0351/04

2004/C 084E/7

P-0358/04 af Werner Langen til KommissionenOm: Sagen om den tyske dåsepant

781

2004/C 084E/8

P-0377/04 af Antonios Trakatellis til KommissionenOm: Bæredygtig forvaltning af Middelhavets fiskeressourcer og bekæmpelse af ulovligt fiskeri

781

2004/C 084E/9

E-0396/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Et Guantánamo ved Themsen?

783

2004/C 084E/0

E-0397/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Lovliggørelse af papirløse indvandrere i EU

783

2004/C 084E/1

P-0407/04 af Hugues Martin til KommissionenOm: Fællesskabsprogrammer - CRAFT

784

2004/C 084E/2

P-0408/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Gennemførelse af direktivet om ekstern støj i Nederlandene

786

2004/C 084E/3

E-0410/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Aer Rianta

787

2004/C 084E/4

E-0412/04 af Charles Tannock til KommissionenOm: Kontrol med eksport af tømmer fra Indonesien

787

2004/C 084E/5

E-0414/04 af Charles Tannock til KommissionenOm: Behandling af nordkoreanske flygtning i Folkerepublikken Kina

788

2004/C 084E/6

E-0418/04 af Gerhard Schmid til KommissionenOm: Hævekortsikkerhed

789

2004/C 084E/7

E-0447/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Tørveeksport til Italien

790

2004/C 084E/8

E-0448/04 af Charles Tannock til KommissionenOm: Forsøg med ikke-menneskelige primater i Münster, Tyskland

791

2004/C 084E/9

E-0450/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: Falske pengesedler

792

2004/C 084E/0

E-0452/04 af Raffaele Costa til KommissionenOm: INFO 2000-programmet

793

2004/C 084E/1

E-0462/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Guinea-Bissau - bistand fra Kommissionen

794

2004/C 084E/2

E-0463/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Europa og terrorisme

795

2004/C 084E/3

E-0468/04 af Richard Corbett til KommissionenOm: Konkurrence inden for glassektoren

797

2004/C 084E/4

E-0479/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Kommissionens udvælgelsesprøver

798

2004/C 084E/5

E-0481/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Den blå drage

800

2004/C 084E/6

E-0487/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: EU’s mælke- og mejerisektor: Argentina og WTO’s fredsklausul

800

2004/C 084E/7

E-0498/04 af Salvador Garriga Polledo til KommissionenOm: Meddelelse fra Fællesskabet om Spaniens produktivitet

801

2004/C 084E/8

E-0508/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Portugal - atomaffald

802

2004/C 084E/9

E-0511/04 af Sérgio Marques til KommissionenOm: Gennemførelse af bistanden til Sydafrika

804

2004/C 084E/0

P-0525/04 af Ian Hudghton til KommissionenOm: Kartoffelringbakteriose

805

2004/C 084E/1

E-0541/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Efterlevelse af amerikansk pres på luftfartsselskaber om forud for indgåelse af en eventuel aftale at give ubegrænsede oplysninger om passagerer

806

2004/C 084E/2

E-0548/04 af Jan Mulder til KommissionenOm: Pligt til at holde fjerkræ indendørs

808

2004/C 084E/3

E-0562/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Forekomsten af blå børn-syndromet i EU’s medlemsstater

809

2004/C 084E/4

E-0564/04 af Caroline Jackson til KommissionenOm: Overførsler af olie mellem skibe

810

2004/C 084E/5

P-0568/04 af Herbert Bösch til KommissionenOm: Afsluttende rapport om Eurostat

811

2004/C 084E/6

E-0573/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Påbegyndelse af bygning af Brennerbasistunnellen

811

2004/C 084E/7

E-0575/04 af Philip Claeys til KommissionenOm: Diamantopoulous valgkampaktiviteter

812

2004/C 084E/8

E-0579/04 af Mihail Papayannakis til KommissionenOm: Vasova-indsøen

813

2004/C 084E/9

E-0582/04 af Richard Corbett til KommissionenOm: Anvendelse af regnskabsstandard IAS 32 på kooperativer

814

2004/C 084E/0

E-0595/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Præmier ved hestevæddeløb i Grækenland

815

2004/C 084E/1

P-0600/04 af Generoso Andria til KommissionenOm: Honorarer til ledere inden for amatørfodbold

816

2004/C 084E/2

E-0602/04 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Samlet vurdering af det store omledningsprojekt af Ebro

817

2004/C 084E/3

P-0608/04 af Patricia McKenna til KommissionenOm: Kommissionens politiske intentioner i forbindelse med gmo’er

818

2004/C 084E/4

E-0611/04 af Mario Borghezio til KommissionenOm: Terrorisme — udarbejdelse af et EU-direktiv, som indebærer tilstedeværelse af sikkerhedsvagter på fly

819

2004/C 084E/5

P-0615/04 af Jules Maaten til KommissionenOm: Oprindelsescertifikater

820

2004/C 084E/6

E-0618/04 af Anna Karamanou til KommissionenOm: Det nederlandske parlaments beslutning om at udvise tusindvis af indvandrere

822

2004/C 084E/7

P-0621/04 af Karin Riis-Jørgensen til KommissionenOm: Revidering af TEN-T

822

2004/C 084E/8

E-0623/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Ruter for luftfartsselskaber fra tredjelande

823

2004/C 084E/9

E-0629/04 af Willi Piecyk, Gerhard Schmid og Johannes Swoboda til KommissionenOm: Transeuropæiske transportnet - udvidelse af Donau

824

2004/C 084E/0

E-0630/04 af Antonios Trakatellis til KommissionenOm: Statslig udviklingsbistand (ODA) fra EU: bevillinger fra medlemsstaterne, aktioner på Balkan, bistandens betingede karakter og fællesskabsreglerne

825

2004/C 084E/1

E-0631/04 af Ioannis Marínos til KommissionenOm: Afskaffelse af rentetilskud i grænseområder i Grækenland

826

2004/C 084E/2

E-0637/04 af Toine Manders til KommissionenOm: Uoverensstemmelser i EF-toldkodeksen

827

2004/C 084E/3

E-0639/04 af Camilo Nogueira Román til KommissionenOm: Torrentes de Mácara i floden Ulla (Galicien): fare for ødelæggelse af tre meget værdifulde strømfald på grund af dæmningsbyggeri

829

2004/C 084E/4

E-0647/04 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Rensning af byspildevand i Benidorm (Alicante, Spanien)

830

2004/C 084E/5

E-0648/04 af María Bergaz Conesa til KommissionenOm: Ukorrekt gennemførelse af direktiv 89/391/EØF i spansk lovgivning

831

2004/C 084E/6

P-0654/04 af Reinhold Messner til KommissionenOm: Brenner-aksen

832

2004/C 084E/7

E-0655/04 af Robert Evans til KommissionenOm: Menneskerettigheder i Algeriet

833

2004/C 084E/8

E-0657/04 af Chris Davies til KommissionenOm: Forkert tankning af motorkøretøjer

834

2004/C 084E/9

E-0662/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Stræben efter ensartede og gennemskuelige bestemmelser for værdifastsættelse af finansieringsinstitutters formue og EFR’s modstand mod IASB

835

2004/C 084E/0

P-0663/04 af Samuli Pohjamo til KommissionenOm: Foranstaltninger mod ulvekoncentrationer i Finland

837

2004/C 084E/1

P-0664/04 af Encarnación Redondo Jiménez til KommissionenOm: Lovgivning om jogurt

838

2004/C 084E/2

E-0668/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Den irske regerings manglende samarbejde i forbindelse med Lough Ree-undersøgelsen

839

2004/C 084E/3

E-0683/04 af Christopher Heaton-Harris til KommissionenOm: Lægeattester

840

2004/C 084E/4

E-0685/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Uoverensstemmelse mellem en fælles udenrigspolitik og tredjelandes, som f.eks. USA’s og Ruslands, ulige behandling af EU’s medlemsstater

840

2004/C 084E/5

E-0689/04 af Harald Ettl til KommissionenOm: Gennemførelse af direktiv 2003/41/EF — medlemsstaternes kompetencer i forbindelse med definitionen af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser

842

2004/C 084E/6

E-0690/04 af Stavros Xarchakos til KommissionenOm: Klager over krænkelse af boligkooperativers ejendomsret i Grækenland

843

2004/C 084E/7

E-0692/04 af Marco Cappato til KommissionenOm: Krænkelse af privatlivets fred på verdenstopmødet om informationssamfundet (WSIS)

844

2004/C 084E/8

E-0693/04 af Johanna Boogerd-Quaak, Ieke van den Burg og Joke Swiebel til KommissionenOm: Forslag til Rådets direktiv KOM(2003)657 og direktiv 86/378/EØF

845

2004/C 084E/9

E-0694/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Revision af Kommissionens eksterne foranstaltninger

846

2004/C 084E/0

E-0697/04 af Bill Miller til KommissionenOm: Statsstøtte til kreditforeninger

846

2004/C 084E/1

E-0698/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Konserves og olivenolie

847

2004/C 084E/2

E-0699/04 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna til KommissionenOm: Konserves og olivenolie

848

2004/C 084E/3

E-0701/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Tredjelandes brug af betegnelserne vintage og tawny

848

2004/C 084E/4

P-0705/04 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Oprettelse af et europæisk overvågningscenter for organiseret kriminalitet begået af mafiaen eller lignende organisationer

850

2004/C 084E/5

E-0706/04 af Jaime Valdivielso de Cué til KommissionenOm: Vin

852

2004/C 084E/6

E-0712/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: En forøgelse af den årlige sukkerkvote til Portugal

854

2004/C 084E/7

P-0713/04 af Catherine Stihler til KommissionenOm: Forvaltning af risikovurderingsprocessen vedrørende zink

855

2004/C 084E/8

P-0714/04 af Antonio Di Pietro til KommissionenOm: Omstilling af ENEL-værket Valdaliga Nord di Civitavecchia

856

2004/C 084E/9

E-0719/04 af Ieke van den Burg til KommissionenOm: Anvendelse af undervisnings- og uddannelsesfonde i Nederlandene som led i Lissabon-strategien

857

2004/C 084E/0

E-0729/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Faglig anerkendelse af politiet

859

2004/C 084E/1

E-0731/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Familiestøtte og social hjælp til ansatte i politiet

860

2004/C 084E/2

E-0732/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Opførelse af dæmninger på den internationale del af Minho-floden

861

2004/C 084E/3

E-0738/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Regioner, som ophører med at tilhøre strukturfondenes mål 1-områder

861

2004/C 084E/4

E-0741/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Beskæftigelsesfremmende skatteincitamenter

862

2004/C 084E/5

E-0743/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: MEDA-programmet og regionerne

863

2004/C 084E/6

E-0745/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Styrkelse af SMV’ers adgang til risikokapitalfonde

864

2004/C 084E/7

E-0746/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Reform af frugt- og grøntsagssektorerne

865

2004/C 084E/8

E-0748/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Synergi mellem de europæiske finansieringsplaner

866

2004/C 084E/9

E-0750/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Mulighed for registrering af kreditvurderingsselskaberne i Europa

867

2004/C 084E/0

E-0751/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Kommissionens rationalisering af koordinationen af medlemsstaternes økonomiske politikker

868

2004/C 084E/1

E-0752/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Forbedring af euroens og EU’s image over for tredjelande

868

2004/C 084E/2

E-0753/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Fremme af euroens internationale rolle i transaktioner mellem lande i eurozonen og tredjelande

869

2004/C 084E/3

E-0754/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Eventuel etablering af et europæisk retsgrundlag for hedge funds

870

2004/C 084E/4

E-0755/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Statistikker vedrørende det harmoniserede forbrugerprisindeks i Europa

871

2004/C 084E/5

E-0757/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Styrkelse af markedsdeltagernes rolle i processen til integration af de europæiske finansmarkeder

872

2004/C 084E/6

E-0758/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: Opsparernes manglende tillid efter de seneste finansskandaler

873

2004/C 084E/7

E-0759/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: En generel ramme for at sikre stabiliteten på de europæiske finansielle markeder

874

2004/C 084E/8

E-0761/04 af José García-Margallo y Marfil til KommissionenOm: EU-passet og salg af finansielle produkter i Europa

874

2004/C 084E/9

P-0767/04 af Brian Crowley til KommissionenOm: Handlingsplanen eEuropa 2005

875

2004/C 084E/0

P-0771/04 af Caroline Lucas til KommissionenOm: La Breña II-dæmningen - kompensationsforanstaltninger

876

2004/C 084E/1

E-0780/04 af Maurizio Turco til KommissionenOm: Krænkelse af religionsfriheden i Det Forenede Kongerige

877

2004/C 084E/2

E-0781/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Liberalisering af elmarkedet - Koncessioner til kraftproduktion

878

2004/C 084E/3

E-0782/04 af Michl Ebner til KommissionenOm: Liberalisering af elmarkedet — Særlige beskyttelsesforanstaltninger

879

2004/C 084E/4

E-0785/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Udvisning af forældre til statsborgere i Irland/EU

880

2004/C 084E/5

E-0791/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Overgreb på naturparken Ria Formosa (Natura 2000-område)

881

2004/C 084E/6

E-0807/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Manglende gyldighed af flyvercertifikat til civilluftfart ved brug i en anden medlemsstat eller efter revision af reglerne for ATPL-certifikater

882

2004/C 084E/7

E-0816/04 af Stefano Zappalà til KommissionenOm: Anerkendelse af eksamensbevis

883

2004/C 084E/8

E-0818/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Deponering af slam i området Ingensche Waarden

884

2004/C 084E/9

E-0819/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Europaskolen i Amsterdam

886

2004/C 084E/0

P-0825/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Kommissionen skaber usikkerhed om en udtalelse fra Rådets juridiske tjeneste

886

2004/C 084E/1

E-0829/04 af Mario Mauro til KommissionenOm: Parmatour — rejseselskab ejet af Tanzi-familien og involveret i Parmalat-krakket

888

2004/C 084E/2

E-0831/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Opstilling af radar på Pico do Areeiro - Miljøkonsekvensanalyse

889

2004/C 084E/3

E-0832/04 af Anne Ferreira, Ioannis Souladakis og Catherine Stihler til KommissionenOm: Teatertolke og publikum med høreproblemer

889

2004/C 084E/4

E-0834/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Ni års fængsel for salg af 0,5 gram metadon i Rusland

890

2004/C 084E/5

P-0842/04 af Daniela Raschhofer til KommissionenOm: Grundlaget for vurdering af den økonomiske vækst

891

2004/C 084E/6

P-0843/04 af Luigi Vinci til KommissionenOm: Positiv udtalelse fra regionen Friuli-Venezia Giulia om anlæg af en højhastighedsjernbane på strækningen Ronchi syd — Trieste som led i korridor 5

892

2004/C 084E/7

P-0844/04 af Ulpu Iivari til KommissionenOm: Værftsstøtte i strid med fællesskabsbestemmelserne

894

2004/C 084E/8

P-0851/04 af Gianni Vattimo til KommissionenOm: Dyrevelfærd

895

2004/C 084E/9

E-0855/04 af Jean-Maurice Dehousse til KommissionenOm: Sikkerheden i Bruxelles

896

2004/C 084E/0

E-0856/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Beskyttelse af traditionelle industrier

896

2004/C 084E/1

E-0866/04 af Miet Smet til KommissionenOm: EU-støtte til det flamske sprogsamfund i Belgien

897

2004/C 084E/2

E-0869/04 af Esko Seppänen til KommissionenOm: ECHO og Tjetjenien

898

2004/C 084E/3

E-0879/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Romano Prodi - Nyt centerparti

899

2004/C 084E/4

E-0880/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Artikel 5 i forordning (EF) nr. 1954/2003

900

2004/C 084E/5

E-0886/04 af Piia-Noora Kauppi til KommissionenOm: Vejafgiftssystem

901

2004/C 084E/6

E-0888/04 af Bob van den Bos til KommissionenOm: Slagterier i Grækenland

901

2004/C 084E/7

E-0890/04 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: Flyvecertifikater og undervisningskompetence

902

2004/C 084E/8

E-0891/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Lukning af Valeo-fabrik i Portugal

903

2004/C 084E/9

E-0893/04 af Werner Langen til KommissionenOm: Omkostninger i forbindelse med grænseoverskridende pengeoverførsler

904

2004/C 084E/00

P-0895/04 af Jan Andersson til KommissionenOm: Tvisten om afgifter i Helsingborg havn

905

2004/C 084E/01

E-0897/04 af Monica Frassoni, Caroline Lucas, Jean Lambert, Patricia McKenna, Giorgio Celli, Kathalijne Buitenweg, Pasqualina Napoletano, Marco Cappato, Giovanni Procacci og Chris Davies til KommissionenOm: Ukorrekt gennemførelse i Italien af direktiv 1999/74/EF og 2002/4/EF om beskyttelse af æglæggende høner.

906

2004/C 084E/02

E-0898/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Chikane mod israelere — gennem langvarig og gentagen tilbageholdelse — som offentligt modsætter sig besættelsen af palæstinensisk territorium af samvittighedsgrunde

907

2004/C 084E/03

P-0903/04 af Ingo Friedrich til KommissionenOm: Standsning af de europæiske dokumentationscentres (EDC) fordelagtige abonnement på De Europæiske Fællesskabers og Den Europæiske Unions Tidende (trykte udgave)

908

2004/C 084E/04

E-0906/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Løntillæg (threshold) til de britiske lærere ved Europaskolerne

909

2004/C 084E/05

E-0907/04 af Franz Turchi til KommissionenOm: Beskyttelse af optometrifaget

910

2004/C 084E/06

E-0909/04 af Margrietus van den Berg til KommissionenOm: To Serve and Protect - de nederlandske jernbaner

911

2004/C 084E/07

E-0910/04 af Ingo Friedrich til KommissionenOm: Støtte til oliven - markedsordningen for oliven

911

2004/C 084E/08

E-0912/04 af John Bowis til KommissionenOm: Direktiv 2001/93/EF og braille-krav

912

2004/C 084E/09

E-0915/04 af John Bowis til KommissionenOm: Direktiv 2001/83/EF og grænseprodukter

913

2004/C 084E/10

E-0923/04 af Roger Helmer til KommissionenOm: Ordning med handel med drivhusgasemissioner

914

2004/C 084E/11

E-0925/04 af Franz Turchi til KommissionenOm: Medicinsk behandling af blødere

914

2004/C 084E/12

E-0926/04 af Claude Turmes til KommissionenOm: Sundhed og sikkerhed i EU-institutionernes bygninger

915

2004/C 084E/13

E-0927/04 af Claude Turmes til KommissionenOm: Prototype-praksis i Publikationskontoret

916

2004/C 084E/14

E-0931/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Standarder for bærbart udstyr til flydende oxygen

918

2004/C 084E/15

E-0932/04 af Graham Watson til KommissionenOm: Bidrag til EU’s økonomi gennem fiskeriet

919

2004/C 084E/16

P-0936/04 af Jens-Peter Bonde til KommissionenOm: Økonomisk EU-støtte til positiv markedsføring

919

2004/C 084E/17

E-0944/04 af Paulo Casaca til KommissionenOm: Små genstande i fødevareprodukter

920

2004/C 084E/18

E-0951/04 af Angelika Niebler til KommissionenOm: Fortolkende bemærkninger om gennemførelse af bestemmelserne om el- og gasmarkeder i EU

921

2004/C 084E/19

E-0952/04 af Benedetto Della Vedova til KommissionenOm: Procedure i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88

922

2004/C 084E/20

E-0953/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Diskriminerende politik i Rumænien

923

2004/C 084E/21

E-0960/04 af Jules Maaten til KommissionenOm: Sprogdiskriminering i ansættelsesprocedurerne i de europæiske institutioner

924

2004/C 084E/22

E-0962/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Øget risiko for folkesundheden og miljøet som følge af den tiltagende emission af sodpartikler fra bilmotorer

925

2004/C 084E/23

E-0963/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Euro-4-normen og heraf følgende restriktioner for anbringelsen af sodfiltre mod emission af små sodpartikler fra bilmotorer

925

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0962/04 og E-0963/04

2004/C 084E/24

E-0968/04 af Christopher Huhne til KommissionenOm: Elektromagnetisk overensstemmelsesstandard

927

2004/C 084E/25

P-1001/04 af Ulla Sandbæk til KommissionenOm: Den kritiske dialog med det iranske præstestyre om minoriteter

928

2004/C 084E/26

E-1011/04 af Olivier Dupuis til KommissionenOm: Den meget alvorlige situation for menneskerettighederne i Vietnam og Laos

929

2004/C 084E/27

E-1020/04 af Cristiana Muscardini til KommissionenOm: Problemer på markedet for jernholdigt metal

929

2004/C 084E/28

E-1024/04 af Alexandros Alavanos til KommissionenOm: Olympic Airways

930

2004/C 084E/29

P-1026/04 af Joachim Wuermeling til KommissionenOm: Akselvejning af lastbiler ved den tysk-tjekkiske grænse

931

2004/C 084E/30

E-1033/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Til forsvar for offentligt udlån på de portugisiske biblioteker

932

2004/C 084E/31

E-1034/04 af Ilda Figueiredo til KommissionenOm: Uregelmæssigheder i forbindelse med Europa-Kommissionens udvælgelsesprøver

933

2004/C 084E/32

P-1041/04 af W.G. van Velzen til KommissionenOm: Nummerportabilitet inden for mobiltelefoni

934

2004/C 084E/33

E-1042/04 af Roger Helmer og Charles Tannock til KommissionenOm: Pensioner: diskriminering af private pensioner

935

2004/C 084E/34

E-1057/04 af María Sornosa Martínez til KommissionenOm: Forhindringer for Fællesskabets tekstilsektor som følge af visse former for handelspraksis fra Kinas side

936

2004/C 084E/35

P-1062/04 af Christine De Veyrac til KommissionenOm: De indvandringsmæssige og økonomiske følger af udvidelsen af Den Europæiske Union

937

2004/C 084E/36

P-1063/04 af Marie-Françoise Duthu til KommissionenOm: Den russisk-tjetjenske konflikt — EU-mægling mellem Vladimir Putins og Aslan Maskhadovs regeringer

938

2004/C 084E/37

E-1072/04 af Roberta Angelilli til KommissionenOm: Historisk mindedag for det første krybbespil i Greccio

939

2004/C 084E/38

P-1082/04 af Adeline Hazan til KommissionenOm: Nederlandenes udvisning af mere end 26000 afviste asylansøgere

940

2004/C 084E/39

P-1084/04 af Richard Howitt til KommissionenOm: Eventuel overtrædelse af Rådets direktiv om europæiske samarbejdsudvalg i forbindelse med de varslede afskedigelser hos FLS Aerospace

941

2004/C 084E/40

P-1088/04 af Arlene McCarthy til KommissionenOm: Mulig overtrædelse af Rådets direktiv om europæiske samarbejdsudvalg i forbindelse med afskedigelser bebudet af FLS Aerospace

941

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-1084/04 og P-1088/04

2004/C 084E/41

P-1085/04 af Paul Lannoye til KommissionenOm: Vurdering af plantebeskyttelsesmidler i henhold til direktiv 91/414/EØF

942

2004/C 084E/42

P-1087/04 af Kyösti Virrankoski til KommissionenOm: Finlands Natura 2000-nets uoverskuelighed

944

2004/C 084E/43

P-1093/04 af Armin Laschet til KommissionenOm: Afvikling af den tyske forboldklub TSV Alemannia Aachens internationale kampe på Kerkrade Stadion, Nederlandene

944

2004/C 084E/44

P-1106/04 af Sebastiano Musumeci til KommissionenOm: Vaccine mod sygdommen bluetongue

945

2004/C 084E/45

P-1107/04 af Dirk Sterckx til KommissionenOm: Administrative byrder ved udarbejdelse af anmodning om tilskud

946

2004/C 084E/46

P-1108/04 af Dorette Corbey til KommissionenOm: Gasboringer i vadehavet

947

2004/C 084E/47

E-1109/04 af Paul Rübig til KommissionenOm: Sænkning af skattefradrag ved udlandsindkomst

948

2004/C 084E/48

E-1115/04 af Proinsias De Rossa til KommissionenOm: Gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv i Irland

949

2004/C 084E/49

P-1116/04 af Uma Aaltonen til KommissionenOm: Seksualoplysninger for børn og unge i den udvidede Union

950

2004/C 084E/50

P-1127/04 af Alexander de Roo til KommissionenOm: Gasboringer, en væsentlig trussel mod Vadehavet

951

2004/C 084E/51

E-1136/04 af Erik Meijer til KommissionenOm: Begrænsning med indtil videre 16,5 % af antallet af stemmeberettigede til valget til Europa-Parlamentet i Nordirland som følge af en kompliceret årlig optagelse på valglisterne

952

2004/C 084E/52

P-1151/04 af Elizabeth Lynne til KommissionenOm: Tilladelse til lægebehandling i udlandet

952

2004/C 084E/53

P-1167/04 af José Ribeiro e Castro til KommissionenOm: Forordning 1954/2003: Fiskeriaktiviteter i EEZ ud for Azorerne

953

2004/C 084E/54

P-1170/04 af Manuel dos Santos til KommissionenOm: Bygning af Amoreiras-tunnelen i Lissabon

955

2004/C 084E/55

P-1203/04 af Gianfranco Dell’Alba til KommissionenOm: Formodet uregelmæssighed i forvaltningen af midler fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) til projekt ACP.PNG.003

956

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Meddelelser

EUROPA-PARLAMENTET

BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 1)

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/1

---

(2004/C 84 E/0001)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0021/03

af Vitaliano Gemelli (PPE-DE) til Kommissionen

(13. januar 2003)

Om:   Udnævnelse af ledere i Europa-Kommissionen: Lægetjenesten

I henstilling 112 fra ILO (Den Internationale Arbejdsorganisation) af 24. juni 1959 om indretning af lægetjenester på arbejdspladsen fastslås det, at en af de faglige garantier med henblik på at sikre et tillidsforhold mellem arbejdsgiverne, arbejdstagerne og arbejdslægen er »lægens tekniske og moralske uafhængighed« i forhold til samtlige berørte parter.

I Europa-Parlamentets beslutning af 1. juli 1960 om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen fastslås det, at arbejdsmedicin konkret gennemføres via virksomhedernes arbejdslægetjenester og via arbejdslægernes arbejde.

Med henstilling af 20. juli 1962 om arbejdsmedicin i virksomhederne (1) opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til formelt at anerkende arbejdsmedicin i virksomhederne, idet den bl.a. understreger, at tjenesterne fortrinsvis, når det er muligt, bør ledes af arbejdslæger, som udøver deres beskæftigelse på fuld tid.

Kan Kommissionen redegøre for, hvorfor den har valgt at afvige fra de grundlæggende principper i ILO's henstilling, Europa-Parlamentets beslutning samt dens egne henstillinger til medlemsstaterne, idet den har udnævnt en tjenestemand, hvis lægelige kundskaber er ikke-eksisterende, til leder af Kommissionens lægetjeneste?

Mener Kommissionen ikke, at afgørelser af denne art alvorligt kan skade dens troværdighed over for institutionerne og de europæiske borgere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(14. februar 2003)

I modsætning til, hvad det ærede medlem kan være blevet foranlediget til at tro på grundlag af de foreliggende oplysninger, afviger Kommissionen ikke fra dens egne henstillinger til medlemsstaterne om vigtigheden af lægetjenester på arbejdspladsen.

Efter at den forudgående leder af lægetjenesten i Bruxelles var gået på pension, traf Kommissionen i 2002 en beslutning specielt med det formål at styrke lægetjenesten i Bruxelles. Den ønskede i højere grad at vægte forvaltningen af tjenesten og udnævnte derfor en tvedelt ledelse. Stillingen som kontorchef blev givet til en administrator med dokumenteret ledererfaring, og der blev skabt en ny funktion som lægelig rådgiver — med det fulde ansvar for tjenestens lægelige aspekter. Stillingen blev tildelt en læge med velfunderet og anerkendt ekspertise inden for sundhedsområdet. Den lægelige rådgiver er ikke lavere indplaceret eller har ringere status end nogen anden i lægetjenesten.

Kommissionen traf beslutningen på grundlag af sin viden om, hvordan hospitalsforvaltning foregår i nogle medlemsstater.

Kommissionen er overbevist om, at dette ændrer det ærede medlems opfattelse, som han lader komme til udtryk i spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionen har udnævnt »en tjenestemand uden lægelig viden og færdigheder« til leder at dens lægetjeneste i strid med ILO's henstillinger.

---

(1)  EFT Β 80 af 31.8.1962, s. 2181.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/2 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/2

---

(2004/C 84 E/0002)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0335/03

af Maria Sanders-ten Holte (ELDR) til Kommissionen

(10. februar 2003)

Om:   En ny generation af lejesoldater

Selv om det gamle system med lejesoldater endnu ikke helt er forsvundet, er der ved at opstå en ny form for lejesoldater under konflikter på det afrikanske kontinent. Disse soldater udbyder militære tjenester, herunder endog operationer til bevarelse af freden og kontrol med, at en våbenhvile overholdes. Den vigtigste udvikling i denne forbindelse er dannelsen af små militære grupper, der tilbyder deres tjenester til regeringer og kommercielle virksomheder.

| 1. | Råder Kommissionen over oplysninger om udenlandske soldaters aktiviteter i afrikanske konflikter? |
| --- | --- |

1.

Råder Kommissionen over oplysninger om udenlandske soldaters aktiviteter i afrikanske konflikter?

| 2. | Kan Kommissionen navnlig oplyse, hvilken rolle sådanne soldater spiller i forbindelse med grænsekrigene i Vestafrika? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen navnlig oplyse, hvilken rolle sådanne soldater spiller i forbindelse med grænsekrigene i Vestafrika?

| 3. | I hvilken udstrækning tager EU hensyn til dette nye fænomen i forbindelse med sine strategier med henblik på at skabe fred i Afrika og at hindre konflikter? |
| --- | --- |

3.

I hvilken udstrækning tager EU hensyn til dette nye fænomen i forbindelse med sine strategier med henblik på at skabe fred i Afrika og at hindre konflikter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(19. marts 2003)

| 1. | Kommissionen er bekendt med avisartikler og rygter blandt udlændinge i Afrika om lejesoldater, der deltager i afrikanske konflikter. Kommissionen er også ad hoc blevet underrettet om, at lejesoldater i nogle tilfælde tilbyder deres tjenester til regeringer og/eller kommercielle virksomheder. Kommissionen er imidlertid kun sporadisk i stand til at skaffe sig sådanne særlige efterretningsoplysninger. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen er bekendt med avisartikler og rygter blandt udlændinge i Afrika om lejesoldater, der deltager i afrikanske konflikter. Kommissionen er også ad hoc blevet underrettet om, at lejesoldater i nogle tilfælde tilbyder deres tjenester til regeringer og/eller kommercielle virksomheder. Kommissionen er imidlertid kun sporadisk i stand til at skaffe sig sådanne særlige efterretningsoplysninger.

| 2. | Ifølge rygter og øjenvidneberetninger deltager demobiliserede tidligere soldater fra Sierra Leone i oprørsaktiviteter i Liberia og den vestlige del af Côte d'Ivoire. |
| --- | --- |

2.

Ifølge rygter og øjenvidneberetninger deltager demobiliserede tidligere soldater fra Sierra Leone i oprørsaktiviteter i Liberia og den vestlige del af Côte d'Ivoire.

| 3. | Kommissionen støtter initiativer inden for rammerne af Rabat-fredsprocessen for Manoflodsunionen og den internationale kontaktgruppe for Liberia, der skal fremme en våbenhvile og fredsforhandlinger mellem Liberias regering og de oprørere, der er aktive i det nordvestlige Liberia. Kommissionen støtter også reintegrationen af tidligere soldater fra Sierra Leone i samfundet. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen støtter initiativer inden for rammerne af Rabat-fredsprocessen for Manoflodsunionen og den internationale kontaktgruppe for Liberia, der skal fremme en våbenhvile og fredsforhandlinger mellem Liberias regering og de oprørere, der er aktive i det nordvestlige Liberia. Kommissionen støtter også reintegrationen af tidligere soldater fra Sierra Leone i samfundet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/3 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/3

---

(2004/C 84 E/0003)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0561/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(27. februar 2003)

Om:   Hamadi Jebalis sultestrejke

Den tidligere direktør for ugeavisen Al Fajr, Hamadi Jebali, har sultestrejket siden den 13. januar 2003, dvs. i 36 dage. Ifølge den internationale forening for støtte til politiske fanger blev Hamadi Jebali den 12. februar overført til intensivafdelingen på et hospital i Bizerte. På trods af de mange appeller fra Tunesien og fra hele verden om frigivelse af Hamadi Jebali har de tunesiske myndigheder stadig ikke reageret. Et medlem af »Journalister uden grænser«, der havde anmodet om at måtte besøge ham i Nador-fængslet i Bizerte (i den nordlige del af landet), modtog den 6. februar et afslag fra fængselsgeneraldirek-tøren. Hamad Jebalis advokat, Mohamed Nouri, og hustru har desuden oplyst, at han udsættes for meget hårdt pres fra statssikkerhedstjenestens side for at få ham til at indstille sultestrejken. Hans hustru og døtre, hvis hjem er under konstant overvågning, har nu fået inddraget deres pas. Hamad Jebali blev i 1992 ved militærdomstolen i Tunis idømt 16 års fængsel for medlemskab af en illegal organisation. På daværende tidspunkt havde han netop afsonet en straf på et års fængsel for at have offentliggjort en artikel, hvori han kritiserede militærdomstolssystemet.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at hjælpe Hamadi Jebali? Har Kommissionen igennem sin delegation i Tunis haft mulighed for direkte at forhøre sig om de forhold, under hvilke han sidder fængslet, og om hans sundhedstilstand efter en måneds sultestrejke? Har Kommissionen rejst spørgsmålet om en generel amnesti for samvittighedsfanger, der er fængslet for forbrydelser begået i årene 1980-1990, og hvordan har de tunesiske myndigheder i givet fald reageret?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/3 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/3

---

(2004/C 84 E/0004)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0646/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(4. marts 2003)

Om:   Smædekampagne mod Mohammed Charfi

Den fremtrædende professor i privatret og tidligere formand for Den Tunesiske Menneskerettighedsliga (1988-1989) Mohammed Charfi har i den seneste tid været genstand for trusler fra imamen fra Kairouan, Khlif (parlamentsmedlem fra det tunesiske regeringsparti mellem 1989 og 1994). Disse trusler, der fremkom under en prædiken fyldt med yderliggående og fanatiske udsagn i juni 2002, findes på en video, som på det seneste er blevet frigivet. De er baseret på en grotesk fordrejning af Charfis erklæringer og er en direkte opfordring til vold. Som tidligere undervisningsminister fra 1989 til 1994 er Charfi blevet hædret af Unesco og han er blandt andet forfatter til et essay med titlen »Islam og Frihed«, som blev offentliggjort i Frankrig i 1998 og som oprindeligt var forbudt i Tunesien. Da forbuddet blev ophævet sidste år blev Charfi af pressen tæt på regeringspartiet udsat for en smæde- og bagvaskelseskampagne.

Er Kommissionen orienteret om Mohammed Charfis situation og har den bedt de tunesiske myndigheder om forklaringer på den forsatte forfølgelses- og smædekampagne, som han offentligt er genstand for? Kan Kommissionen, samtidig med at Ben Ali bruger undertrykkelse af den islamiske frihedsbevægelse »En Nahdha« som påskud for systematiske krænkelser af frihedsrettighederne, forblive upåvirket af magtapparatets bevæggrunde og utilladelige seen igennem fingre, som har muliggjort udbredelsen af Kairouan-imamens intolerante og fundamentalistiske fordømmelser? Mener Kommissionen ikke, at den under henvisning til de demokratiske værdier, som associeringsaftalen mellem EU og Tunesien er baseret på åbent med alle politiske og diplomatiske midler bør protestere over det tunesiske styres undertrykkelseskurs?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

på skriftlige forespørgsler E-0561/03 og E-0646/03

(21. marts 2003)

Kommissionen følger opmærksomt Hamadi Jebalis sultestrejke, og det samme gælder dem, der er tilbageholdt på samme vilkår. Det ærede medlem er orienteret om EU's og Kommissionens holdning til især fængselsforholdene i Tunesien og de instrumenter, vi er i besiddelse af til at forbedre især de politiske fangers forhold (jf. Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsler E-0250/03 og E-0263/03 (1), E-3031/02 (2) samt E-2526/02, E-2597/02 og E-2629/02 (3)).

Gennem sine missionschefer i Tunis følger EU fortsat sultestrejkerne, herunder også Hemadi Jabalis, i de tunesiske fængsler.

Kommissionen har ikke taget spørgsmålet om generel amnesti for alle de samvittighedsfanger, der er fængslet for forbrydelser begået i årene 1980-1990, op med de tunesiske myndigheder.

Hvad angår Mohammed Charfi har Kommissionen ikke kunnet få oplysninger om de forhold, som det ærede medlem omtaler. Den har derfor ikke kendskab til de handlinger og udtalelser, som det ærede medlem tillægger de religiøse myndigheder i Kairouan, men den vil søge oplysninger herom gennem sin delegation i Tunis.

Med hensyn til respekten for de demokratiske værdier, som udgør et væsentligt element i associeringsaftalen, fortsætter formandskabet for Union samt Kommissionen, som er associeret med dette i de opgaver, der henhører under disse spørgsmål, sin politiske dialog med de tunesiske myndigheder om den konkrete overholdelse heraf i Tunesien.

---

(1)  EUT C 161 E af 10.7.2003, s. 202.

(2)  EUT C 192 E af 14.8.2003, s. 90.

(3)  EUT C 155 E af 3.7.2003, s. 26.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/4 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/4

---

(2004/C 84 E/0005)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0620/03

af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) til Kommissionen

(3. marts 2003)

Om:   Fri etableringsret og betingelserne for at opnå autorisation til at gennemføre teknisk kontrol med motorkøretøjer i Tyskland

I henhold til EF-traktatens artikel 43 er der forbud mod restriktioner, som hindrer statsborgere i en medlemsstat i frit at etablere sig på en anden medlemsstats område, bortset fra tilfælde, der er begrundet i hensynet til samfundets interesser. Disse restriktioner har De Europæiske Fællesskabers Domstol fortolket således, at der også er tale om foranstaltninger eller regler, som gælder på samme måde for landets statsborgere som for udlændinge, men i praksis hindrer statsborgere fra en anden medlemsstat i eller gør det mindre interessant for dem at etablere sig i en anden stat end hjemlandet.

I bilag VIII b til loven af 28. september 1988 (Strassenverkehrs-Zulassungs-Ordnung (StVZO)) fastsættes de krav, som virksomheder, der ønsker at gennemføre teknisk kontrol med motorkøretøjer i Tyskland, skal opfylde for at opnå den obligatoriske autorisation fra den enkelte delstat. For at blive godkendt af de pågældende myndigheder skal man ifølge disse regler forelægge en række dokumenter og bevise, at man opfylder bestemte urealistiske betingelser, bl.a. at den virksomhed, der ansøger om autorisation, er oprettet og drives af mindst 60 uafhængige eksperter, og at et mindsteantal eksperter har forretningssted på det område, for hvilket der ansøges om godkendelse.

Mener Kommissionen ikke, at krav om opfyldelse af disse urealistiske betingelser som en forudsætning for at få autorisation vanskeliggør den frie etableringsret, eftersom det indebærer, at man som virksomhed i forvejen må påtage sig en række investeringer og risici, som i praksis gør det mindre attraktivt for en statsborger fra en anden medlemsstat at etablere sig i Tyskland for at gennemføre teknisk kontrol med motorkøretøjer?

Mener Kommissionen ikke, at de krav, der stilles ifølge den tyske lovgivning, lægger uforholdsmæssig store restriktioner på den frie etableringsret, også selv om disse begrænsninger måske kunne begrundes med samfundets interesser?

Mener Kommissionen ikke, at de nævnte tyske regler er i modstrid med de generelle principper, der ligger til grund for Rådets direktiv 96/96/EF (1) af 20. december 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. marts 2004)

Kommissionen har som følge af det ærede parlamentsmedlems skriftlige forespørgsel nr. 620/03 (2) om betingelserne for at opnå autorisation til at gennemføre teknisk kontrol af motorkøretøjer i Tyskland og de mundtlige forespørgsler nr. 150/03 (3) og 153/03 (3) fra de ærede parlamentsmedlemmer Jaime Valdivielso de Cué og Alejo Vidal-Quadras Roca om samme emne gennemført en undersøgelse af bestemmelserne i bilag VIIIb til loven af 28. september 1988 (Strassenverkehrs-Zulassungs-Ordnung (StVZO)).

Af undersøgelsen fremgår, at virksomheder, der ønsker at gennemføre teknisk kontrol af motorkøretøjer i Tyskland, for at opnå den obligatoriske autorisation fra den enkelte delstat skal opfylde en længere række krav, bl.a. at den virksomhed, der ansøger om autorisation, er oprettet og drives af mindst 60 sagkyndige, og at et tilstrækkeligt antal sagkyndige har forretningssted på det område, for hvilket der ansøges om godkendelse.

I henhold til EF-traktatens artikel 43 er der forbud mod restriktioner, som i overdreven grad hindrer statsborgere i en medlemsstat i frit at etablere sig på en anden medlemsstats område. I henhold til retspraksis er der således i henhold til EF-traktatens artikel 43 forbud mod ikke kun al forskelsbehandling på grundlag af nationalitet (4) og enhver form for skjult forskelsbehandling (5), men også mod »enhver form for nationale regler (...), som ganske vist finder anvendelse uden forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, men kan gøre det vanskeligere eller mindre attraktivt for fællesskabsborgerne, herunder statsborgerne i den medlemsstat, der har udstedt reglerne, at udøve de i EØF-traktaten sikrede grundlæggende friheder (6)«. Begrænsninger vil dog kunne være forenelige med EF-traktaten, hvis de er begrundet »i tvingende almene hensyn (jf. dom af 28.4.1977, Thieffry, sag 71/75, Sml. s. 765, præmis 12-15). Desuden skal anvendelsen af de omhandlede nationale regler i et sådant tilfælde kunne sikre, at det med reglerne forfulgte mål nås, og den må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt med henblik på at nå det pågældende mål«. (6)

Ifølge de oplysninger, som de tyske myndigheder er fremkommet med, har de i StVZO indeholdte bestemmelser til formål at sikre synsvirksomhedernes uafhængighed og effektivitet, samt at virksomheden råder over en ydedygtig og transparent intern struktur på det område, for hvilket der ansøges om godkendelse.

Selvom det således kan forekomme korrekt, at medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at kontrollere kvalitet og metoder i forbindelse med syn af motorkøretøjer for at forbedre færdselssikkerheden er det også vigtigt, at de foranstaltninger, de træffer i denne forbindelse, er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Kommissionen betvivler dog, at de i StVZO indeholdte bestemmelser er i overensstemmelse med dette princip, og denne skriftlige forespørgsel vil derfor blive registreret som klage som led i den i EF-traktatens artikel 226 anførte procedure.

---

(1)  EFT L 46 af 17.2.1997, s. 1.

(2)  EUT C 222 E af 18.9.2003.

(3)  April-samlingen 2003.

(4)  Domstolens dom af 30. marts 1993, Konstantidinis, sag 168/91, præmis 12.

(5)  Domstolens dom af 13. juli 1993, Commerzbank, sag C-330/91, præmis 14.

(6)  Domstolens dom af 31. marts 1993, Kraus, sag C-19/92, præmis 32.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/5 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/5

---

(2004/C 84 E/0006)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0759/03

af Vitaliano Gemelli (PPE-DE) til Kommissionen

(6. marts 2003)

Om:   Kommissionens Lægetjeneste

Det fremgår af Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0021/03 (1), at udnævnelsen af chefen for Lægetjenesten er sket på grundlag af en fejlagtig henvisning til hospitalsforvaltningen i visse medlemsstater. Fejlen består i at ville sidestille forebyggende og kontrolmæssige opgaver i en arbejdsmedicinsk tjeneste, hvis formål hovedsagelig er af helbredende art, med en hospitalsstruktur.

Kommissionen og de øvrige EU-institutioner, der er klar over denne særegenhed, har altid underlagt lægetjenesterne en arbejdslæge, hvorved de respekterer bogstav og ånd i ILO's og Kommissionens henstillinger.

På baggrund af ovennævnte finder Kommissionen da ikke, at den nye organisation af dens lægetjeneste, hvor ingen forstår, hvilke andre aspekter end de »rent medicinske« der berettiger tilstedeværelsen af en administrativ tjenestemand som chef, er inkompatibel med kravet om en sund forvaltning af ressourcerne og risikerer at krænke princippet om gensidig tillid, som forholdet mellem institutionen og dens tjenestemænd altid bør være baseret på?

Vil Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet for at undgå, at Lægetjenestens chef, som ikke er i besiddelse af medicinsk viden, også uforvarende kan få kendskab til oplysninger af lægelig karakter indeholdt i de dossierer, der behandles af Lægetjenesten, og om disse foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (2) af 18. december 2000 er blevet meddelt Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Neil Kinnock

(8. april 2003)

Kommissionen bekræfter atter, som det fremgår af dens svar på det ærede medlems forespørgsel nr. P-0021/03 (3), at den medicinske side af Lægetjenesten alene varetages af den medicinske rådgiver, hvis kvalifikationer og erfaring er hævet over enhver tvivl.

Den administrator, hvis funktion det ærede medlem sætter spørgsmålstegn ved, har ingen adgang til oplysninger af lægelig karakter. Kommissionen påpeger ligeledes, at artikel 17 i vedtægten for tjenestemænd, hvortil der henvises i artikel 49 i forordning 45/2001 (4), sikrer beskyttelse af fortrolige data. Det er bestemmelserne i denne artikel, der sikrer, at de ansatte i Lægetjenestens sekretariat, som kan få adgang til oplysninger af lægelig karakter, har streng tavshedspligt.

Det hedder i artikel 10, stk. 3, i forordning 45/2001, at » ... behandlingen af disse personoplysninger foretages af en sundhedsperson, der har tavshedspligt, eller af en anden person med en tilsvarende tavshedspligt«.

Der er vedtaget bestemmelser for at sikre, at behandlinger, der vil kunne indebære særlige risici for de registreredes rettigheder og frihedsrettigheder, i medfør af artikel 27 indberettes til den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse, når denne er indtrådt i sit embede.

Henvisningen til hospitalsforvaltning i det foregående svar var ikke »fejlagtig« og havde udelukkende til formål at påvise forskellige forvaltningsmæssige muligheder i store organisationer og var ment som en hjælp til det ærede medlem. Formålet med hospitaler og andre lægetjenester er, som han siger »hovedsagelig at helbrede«. Men disse organisationer skal også fungere som effektive organisationer. At gøre en administrator ansvarlig for administrationen gør det muligt for den lægelige ekspert at fokusere på tjenestens vitale lægelige funktioner.

---

(1)  Se side 1.

(2)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

(3)  Se side 1.

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger, EFT L 8 af 12.1.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/6 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/6

---

(2004/C 84 E/0007)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0844/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(18. marts 2003)

Om:   Kontrakter med virksomhedsrådgivere

Virksomhedsrådgivere, som f.eks. Andersen Consulting eller Ernst & Young, har i den seneste tid været forsidestof på grund af påståede mangler i deres rådgivningsarbejde. Andersen kom i en krydsild af kritik i forbindelse med Enron-skandalen; Ernst & Young er af regeringen i Genève blevet stillet over for et krav på 3 mia. CHF på grund af utilfredsstillende arbejde for »Genfer Kantonalbank«.

Disse hændelser giver anledning til følgende spørgsmål:

| — | Hvor mange kontrakter har Kommissionen i 2002 indgået med virksomhedsrådgivere, og hvilken samlet værdi havde disse kontrakter? |
| --- | --- |

—

Hvor mange kontrakter har Kommissionen i 2002 indgået med virksomhedsrådgivere, og hvilken samlet værdi havde disse kontrakter?

| — | Har Kommissionen nogensinde konstateret, at et rådgivningsarbejde blev udført utilfredsstillende? Hvilke kriterier anvender Kommissionen ved vurderingen af rådgivningsarbejde? |
| --- | --- |

—

Har Kommissionen nogensinde konstateret, at et rådgivningsarbejde blev udført utilfredsstillende? Hvilke kriterier anvender Kommissionen ved vurderingen af rådgivningsarbejde?

| — | Har en kontrakt med virksomhedsrådgivere nogensinde medført skader for Kommissionen? |
| --- | --- |

—

Har en kontrakt med virksomhedsrådgivere nogensinde medført skader for Kommissionen?

| — | I bekræftende fald hvor høje var skaderne, blev der krævet skadeserstatning, og i benægtende fald hvorfor ikke? |
| --- | --- |

—

I bekræftende fald hvor høje var skaderne, blev der krævet skadeserstatning, og i benægtende fald hvorfor ikke?

| — | Hvorfor tilkaldes der virksomhedsrådgivere for individuelle projekter i stedet for at benytte Kommissionens tjenestemænd? |
| --- | --- |

—

Hvorfor tilkaldes der virksomhedsrådgivere for individuelle projekter i stedet for at benytte Kommissionens tjenestemænd?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(3. februar 2004)

| 1. | Den tjenesteydelseskontraktmodel, som Kommissionen nu bruger, omfatter mere end ti artikler, der vedrører vurdering og kvalitetskontrol af rådgivningsydelser. Den vigtigste bestemmelse drejer sig om definition af kontraktens genstand og henviser dermed til de tekniske specifikationer i udbuddet og til selve buddet. Kontrahenten skal opfylde sine forpligtelser efter højeste faglige standard. For at sikre, at disse væsentlige forpligtelser opfyldes, fastsættes der bestemmelser om interimsrapporter og revisioner. Bestemmelserne om mellemliggende og endelige betalinger forudsætter derfor fremlæggelse og godkendelse af tekniske rapporter.
  Manglende opfyldelse af forpligtelserne fra kontrahentens side kan medføre nedsættelse af betalingerne, anvendelse af sanktioner og i sidste instans ophævelse af kontrakten. Kontrahenten må ikke anvende underkontrahenter uden forudgående samtykke og skal udskifte personale, der ikke opfylder forpligtelsen om at levere ydelser af højeste faglige standard. Kontrahenten skal også overholde tavshedspligten og deltage i kontrol og revisioner, som udføres af Kommissionen, Den Europæiske Revisionsret og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig. |
| --- | --- |

1.

Den tjenesteydelseskontraktmodel, som Kommissionen nu bruger, omfatter mere end ti artikler, der vedrører vurdering og kvalitetskontrol af rådgivningsydelser. Den vigtigste bestemmelse drejer sig om definition af kontraktens genstand og henviser dermed til de tekniske specifikationer i udbuddet og til selve buddet. Kontrahenten skal opfylde sine forpligtelser efter højeste faglige standard. For at sikre, at disse væsentlige forpligtelser opfyldes, fastsættes der bestemmelser om interimsrapporter og revisioner. Bestemmelserne om mellemliggende og endelige betalinger forudsætter derfor fremlæggelse og godkendelse af tekniske rapporter.

Manglende opfyldelse af forpligtelserne fra kontrahentens side kan medføre nedsættelse af betalingerne, anvendelse af sanktioner og i sidste instans ophævelse af kontrakten. Kontrahenten må ikke anvende underkontrahenter uden forudgående samtykke og skal udskifte personale, der ikke opfylder forpligtelsen om at levere ydelser af højeste faglige standard. Kontrahenten skal også overholde tavshedspligten og deltage i kontrol og revisioner, som udføres af Kommissionen, Den Europæiske Revisionsret og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig.

| 2. | Forvaltningen af kontrakterne varetages af de lokale kontraktforvaltere i hvert generaldirektorat. Den decentrale kontraktforvaltning har vist sig at være den mest effektive organisationsmåde, da de lokale kontraktforvaltere har oplysningerne om de krav og betingelser, der gælder for udførelsen af de enkelte kontrakter.
  Som det ærede medlem måske allerede ved, besluttede Prodi-Kommissionen at udvikle en central database for kontrakter og kontrahenter kaldet Interactive Contracts Network Database (ICON-DB). Arbejdet skrider godt frem. Det vil resultere i centrale statistikker. Ifølge aktion 74 i Kommissionens hvidbog »Reformen af Kommissionen« (1) skal databasen også indeholde oplysninger om ansøgere og tilbudsgivere, der befinder sig i en af de situationer, der er beskrevet i finansforordningens artikel 93 og 94. Der vil dermed blive hurtigere adgang til centraliserede og konsoliderede statistikker med en opdeling på de enkelte tjenestegrene i Kommissionen.
  Kommissionen kan imidlertid fremlægge centrale statistikker på grundlag af en analyse af regnskaberne. Betalingerne til de fem vigtigste internationale konsulentfirmaer for tjenesteydelser (inklusive, men ikke udelukkende virksomhedsrådgivning) til Kommissionen beløber sig til ca. 31 mio. EUR for 2002.
  To tabeller over betalingerne for alle tjenesteydelser fra de fem vigtigste konsulentfirmaer til Kommissionen sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat. |
| --- | --- |

2.

Forvaltningen af kontrakterne varetages af de lokale kontraktforvaltere i hvert generaldirektorat. Den decentrale kontraktforvaltning har vist sig at være den mest effektive organisationsmåde, da de lokale kontraktforvaltere har oplysningerne om de krav og betingelser, der gælder for udførelsen af de enkelte kontrakter.

Som det ærede medlem måske allerede ved, besluttede Prodi-Kommissionen at udvikle en central database for kontrakter og kontrahenter kaldet Interactive Contracts Network Database (ICON-DB). Arbejdet skrider godt frem. Det vil resultere i centrale statistikker. Ifølge aktion 74 i Kommissionens hvidbog »Reformen af Kommissionen« (1) skal databasen også indeholde oplysninger om ansøgere og tilbudsgivere, der befinder sig i en af de situationer, der er beskrevet i finansforordningens artikel 93 og 94. Der vil dermed blive hurtigere adgang til centraliserede og konsoliderede statistikker med en opdeling på de enkelte tjenestegrene i Kommissionen.

Kommissionen kan imidlertid fremlægge centrale statistikker på grundlag af en analyse af regnskaberne. Betalingerne til de fem vigtigste internationale konsulentfirmaer for tjenesteydelser (inklusive, men ikke udelukkende virksomhedsrådgivning) til Kommissionen beløber sig til ca. 31 mio. EUR for 2002.

To tabeller over betalingerne for alle tjenesteydelser fra de fem vigtigste konsulentfirmaer til Kommissionen sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat.

| 3. | Utilfredsstillende arbejde er »grov misligholdelse« og derfor udelukkelsesgrund efter finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra f). Et sådant forhold vil blive registreret ved hjælp af de operationelle applikationer i ICON-DB. Ingen af de fem firmaer er nævnt i Kommissionens nuværende alarmsystem. |
| --- | --- |

3.

Utilfredsstillende arbejde er »grov misligholdelse« og derfor udelukkelsesgrund efter finansforordningens artikel 93, stk. 1, litra f). Et sådant forhold vil blive registreret ved hjælp af de operationelle applikationer i ICON-DB. Ingen af de fem firmaer er nævnt i Kommissionens nuværende alarmsystem.

| 4. | En indtægtsordre betyder, at en anvisningsberettiget afdeling har konstateret, at der på en af Kommissionens debitorer er en fordring, som er sikker, opgjort og forfalden til betaling. Indtægtsordren betyder ikke nødvendigvis, at debitoren ikke har opfyldt kontrakten tilfredsstillende. Den kan f.eks. vedrøre tilbagebetaling af et forskud (forfinansiering), der er udbetalt for en ydelse, som i første omgang var planlagt, men som sluttelig blev opgivet.
  Der er udstedt indtægtsordrer over for:






  — | Coopers & Lybrand (Det Forenede Kongerige) for 43 892,66 EUR, som blev betalt ved modregning i andre fordringer (ordre 3240014022 af 1997, modregnet i 1999), |
| --- | --- | --- |

4.

En indtægtsordre betyder, at en anvisningsberettiget afdeling har konstateret, at der på en af Kommissionens debitorer er en fordring, som er sikker, opgjort og forfalden til betaling. Indtægtsordren betyder ikke nødvendigvis, at debitoren ikke har opfyldt kontrakten tilfredsstillende. Den kan f.eks. vedrøre tilbagebetaling af et forskud (forfinansiering), der er udbetalt for en ydelse, som i første omgang var planlagt, men som sluttelig blev opgivet.

Der er udstedt indtægtsordrer over for:

—

Coopers & Lybrand (Det Forenede Kongerige) for 43 892,66 EUR, som blev betalt ved modregning i andre fordringer (ordre 3240014022 af 1997, modregnet i 1999),

| — | Deloitte&Touche (Grækenland) for 26145,53 EUR (ordre 3240402821 af 2003), som vil blive modregnet |
| --- | --- |

—

Deloitte&Touche (Grækenland) for 26145,53 EUR (ordre 3240402821 af 2003), som vil blive modregnet

| — | Ernst&Young (Det Forenede Kongerige) for 103 346,41 EUR (ordre 3240016239 af 1999), som er blevet betalt. |
| --- | --- |

—

Ernst&Young (Det Forenede Kongerige) for 103 346,41 EUR (ordre 3240016239 af 1999), som er blevet betalt.

| 5. | Anvendelsen af udvalgte virksomhedsrådgivere er en måde til at benytte ydelser fra specialister, der har stor ekspertise og sandsynligvis også har udført lignende opgaver i tilsvarende offentlige og private organisationer. Deres kombination af kompetencer sætter dem i stand til at bidrage med et nyt og anderledes perspektiv, som er både nyttigt og nødvendigt til behandling af specifikke sager.
  Som medlem af Parlamentets Budgetkontroludvalg vil det ærede medlem måske også være bekendt med den trængte personalesituation i Kommissionen. |
| --- | --- |

5.

Anvendelsen af udvalgte virksomhedsrådgivere er en måde til at benytte ydelser fra specialister, der har stor ekspertise og sandsynligvis også har udført lignende opgaver i tilsvarende offentlige og private organisationer. Deres kombination af kompetencer sætter dem i stand til at bidrage med et nyt og anderledes perspektiv, som er både nyttigt og nødvendigt til behandling af specifikke sager.

Som medlem af Parlamentets Budgetkontroludvalg vil det ærede medlem måske også være bekendt med den trængte personalesituation i Kommissionen.

---

(1)  Med hvidbogens ord (Aktion 74 - Kontraktdatabase) [Del II, jf. KOM(2000) 200 endelig udg., bind II]: »Alle kontrakter og finansieringsaftaler, som Kommissionen indgår, skal samles i en central database. Det er en forudsætning for ethvert forslag om indgåelse af finansielle forpligtelser, at den eventuelle kontrahents data er indført i databasen. Databasen skal indeholde alle relevante oplysninger om kontraktens formål, kontrahenten, modtagerne (herunder de vigtigste indirekte modtagere) og gennemførelsen.«.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/8

---

(2004/C 84 E/0008)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1350/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(10. april 2003)

Om:   Grænseoverskridende investeringer

Mener Kommissionen, at indførslen af euroen har øget de grænseoverskridende investeringer for de medlemsstater, der deltager i euro-samarbejdet? Kan Kommissionen opdatere de tal, der er oplyst i tidligere svar — tal, som viste en væsentligt kraftigere stigning i de grænseoverskridende investeringer i eurozonen end for EU-medlemmer, der ikke deltager i eurosamarbejdet? Kan Kommissionen ligeledes oplyse tallene for hver enkelt af de fem største EU-medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(22. maj 2003)

Data om udenlandske direkte investeringer (FDI) for EU-15 opdelt efter euroområdet og EU-15/ikke-eurolande samt data om de enkelte aggregaters andel af totalen for EU-15 sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets Generalsekretariat. Data for euroområdet foreligger fra 1997. Årlige vækstrater er også vist. (Første sæt tabeller).

Data for de fem medlemsstater, som modtager flest direkte investeringer fra udlandet, Det Forenede Kongeriges andel af totalen for EU-15 og årlige vækstrater er også vist. (Andet sæt tabeller).

Det fremgår af de foreliggende data om udenlandske direkte investeringer, at indførelsen af euroen havde en gunstig indflydelse på de grænseoverskridende investeringer for de medlemsstater, der deltager i eurosamarbejdet.

Af FDI-data, som Eurostat har sammenstillet, fremgår det, at stigningen i udlandets direkte investeringer har været langt større i euroområdet end i de andre medlemsstater i 1999 og 2000. Dette kan tolkes som et bevis på, at Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) har haft en positiv effekt på de grænseoverskridende direkte investeringer. Det er dog vigtigt at minde om, at ØMU'en kun er en af de faktorer, som i de seneste år har påvirket FDI-strømmene i euroområdet. Især har udviklingen i de udenlandske direkte investeringer været domineret af konjunkturerne i de sidste to år. I 2001 medførte nedgangen i antallet af fusioner samt den vanskelige økonomiske situation et kraftigt fald i de udenlandske direkte investeringer både i euroområdet og de øvrige medlemsstater.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/9 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/9

---

(2004/C 84 E/0009)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1595/03

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(6. maj 2003)

Om:   Grænseoverskridende betalinger i euro

I forbindelse med den forespørgsel, jeg fremsatte den 31. januar 2003 (P-0327/03 (1)), og som Kommissionen ikke har givet noget klart svar på, vil jeg atter gerne bede om at få afklaret, om et elektronisk kort, der i Portugal er et kombineret hæve- og kreditkort, kun kan bruges som kreditkort i de andre lande i euroområdet.

Kan et kort, der i Portugal giver mulighed for at hæve euro i pengeautomater uden nogen form for gebyr, give adgang til samme service i andre lande i euroområdet, men således at denne operation uden forudgående varsel betragtes som en »cash advance« med de deraf forbundne gebyrer?

I denne forbindelse bedes Kommissionen ligeledes oplyse, hvad den forstår ved »kort med forskudt debitering«, der nævnes i punkt 23 i Kommissionens beslutning (2002/914/EF (2)) af 24. juli 2002, samt hvilken fordel forbrugerne har af denne mulighed?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. juli 2003)

Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2560/2001 af 19. december 2001 om grænseoverskridende betalinger i euro (3) skal omkostningerne for kortindehavere, som hæver kontanter i euro i pengeautomater, være de samme, uanset om pengeautomaten befinder sig i det land, hvor kortet er udstedt, eller i en anden medlemsstat.

I forordningens artikel 3 finder princippet om identiske gebyrer anvendelse på »tilsvarende betalinger«.

For betalingskort med både debet- og kreditfunktion (såkaldte »multifunktionelle kort«) (4) betyder dette følgende:

| — | når debetfunktionen benyttes til at hæve euro uden for kortudstedelseslandet i Unionen, skal der benyttes samme gebyrer, som hvis samme funktion benyttes til at hæve euro i det land, hvor kortet er udstedt (5) |
| --- | --- |

—

når debetfunktionen benyttes til at hæve euro uden for kortudstedelseslandet i Unionen, skal der benyttes samme gebyrer, som hvis samme funktion benyttes til at hæve euro i det land, hvor kortet er udstedt (5)

| — | når kreditfunktionen benyttes (6), skal gebyrerne ligeledes være de samme som de gebyrer, der pålægges samme funktion i udstedelseslandet. |
| --- | --- |

—

når kreditfunktionen benyttes (6), skal gebyrerne ligeledes være de samme som de gebyrer, der pålægges samme funktion i udstedelseslandet.

Det tilfælde, som det ærede medlem nævner, vedrører et multifunktionelt kort udstedt i Portugal.

På grundlag af oplysninger fra flere kilder forstår Kommissionen kendsgerningerne således:

| — | Indehavere af sådanne multifunktionelle kort har et valg mellem at hæve penge i pengeautomater ved enten at anvende debetfunktionen (omgående debitering af kontoen uden gebyr) eller kreditfunktionen (kontantforskud, hvilket betyder forskudt debitering af kontoen og gebyrer på i gennemsnit 4 % ), så længe kortene benyttes i Portugal. |
| --- | --- |

—

Indehavere af sådanne multifunktionelle kort har et valg mellem at hæve penge i pengeautomater ved enten at anvende debetfunktionen (omgående debitering af kontoen uden gebyr) eller kreditfunktionen (kontantforskud, hvilket betyder forskudt debitering af kontoen og gebyrer på i gennemsnit 4 % ), så længe kortene benyttes i Portugal.

| — | Når multifunktionelle kort udstedt i Portugal anvendes i andre medlemsstater, er debetfunktionen ikke tilgængelig, og kun kreditfunktionen kan benyttes til at hæve penge i pengeautomater. Gebyrerne er i dette tilfælde de samme, som hvis kreditfunktionen benyttes i Portugal. |
| --- | --- |

—

Når multifunktionelle kort udstedt i Portugal anvendes i andre medlemsstater, er debetfunktionen ikke tilgængelig, og kun kreditfunktionen kan benyttes til at hæve penge i pengeautomater. Gebyrerne er i dette tilfælde de samme, som hvis kreditfunktionen benyttes i Portugal.

Kommissionen drager følgende konklusioner:

| — | For så vidt angår hævning af kontanter ved hjælp af kreditfunktionen er gebyrerne de samme for grænseoverskridende og nationale transaktioner, hvilket er i overensstemmelse med princippet om »tilsvarende betalinger«. |
| --- | --- |

—

For så vidt angår hævning af kontanter ved hjælp af kreditfunktionen er gebyrerne de samme for grænseoverskridende og nationale transaktioner, hvilket er i overensstemmelse med princippet om »tilsvarende betalinger«.

| — | Der kan hæves penge på tværs af grænserne. Debetfunktionen kan imidlertid ikke benyttes uden for Portugal. Multifunktionelle kort udstedt i Portugal er derfor ikke fuldt anvendelige i andre medlemsstater på samme vilkår som i Portugal. Navnlig kan det konkluderes, at der ikke er mulighed for at hæve kontanter i euro på samme betingelser i og uden for Portugal. Denne forskel i de disponible anvendelsesmetoder synes ikke umiddelbart at være i overensstemmelse med ånden i forordning (EF) nr. 2560/2001. |
| --- | --- |

—

Der kan hæves penge på tværs af grænserne. Debetfunktionen kan imidlertid ikke benyttes uden for Portugal. Multifunktionelle kort udstedt i Portugal er derfor ikke fuldt anvendelige i andre medlemsstater på samme vilkår som i Portugal. Navnlig kan det konkluderes, at der ikke er mulighed for at hæve kontanter i euro på samme betingelser i og uden for Portugal. Denne forskel i de disponible anvendelsesmetoder synes ikke umiddelbart at være i overensstemmelse med ånden i forordning (EF) nr. 2560/2001.

Ifølge oplysninger fra portugisiske banker findes der ud over de nævnte betalingskort med både debet- og kreditfunktion også »rene« debetkort (der kun kan benyttes til omgående debitering), som tillader kortindehaverne at hæve kontanter i euro i Portugal og andre medlemsstater uden at betale gebyr. Kommissionen vil forsøge at fremskaffe oplysninger fra de portugisiske myndigheder om den forholdsmæssige anvendelse af multifunktionelle kort og rene debetkort på markedet med henblik på at vurdere problemets omfang.

Det skal også bemærkes, at kortindehavere ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2560/2001 skal have forhåndsoplysninger om de gebyrer, der opkræves for grænseoverskridende og for nationale betalinger. Desuden er det i artikel 3, stk. 3, i Kommissionens henstilling 97/489/EF af 30. juli 1997 om transaktioner med elektroniske betalingsmidler, især forholdet mellem udsteder og indehaver (7), fastsat, at vilkårene for kontrakten mellem kortindehaveren og dennes bank mindst skal omfatte »en beskrivelse af det elektroniske betalingsmiddel (...) og den måde, hvorpå det kan anvendes, herunder eventuelle finansielle grænser«. Kortindehavere, der benytter multifunktionelle kort uden for Portugal, skal derfor informeres om de tjenester, der ydes, og deres pris.

Kommissionen vil fortsætte med at holde kontakt med de portugisiske myndigheder for at fastslå, om forordning (EF) nr. 2560/2001 (og herunder kravet om forhåndsoplysninger) gennemføres korrekt af de portugisiske banker.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 354.

(2)  EFT L 318 af 22.11.2002, s. 17.

(3)  EFT L 344 af 28.12.2001.

(4)  I Europa er kreditfunktionen snarere en forskudt debitering, hvilket betyder, at indehaveren kan trække på sin konto indtil en autoriseret grænse. Et kort med forskudt debitering gør det muligt for indehaveren at foretage indkøb, men giver ikke yderligere kredit, idet hele den gæld, der opstår, skal betales ved udgangen af en nærmere fastsat periode. Når sådanne kort benyttes til at hæve kontanter (»cash advance« eller kontantforskud), debiteres pengene på kortindehaverens konto ved udgangen af den fastsatte periode.

(5)  Når et korts debetfunktion benyttes til at hæve kontanter, trækkes beløbet omgående på kortindehaverens konto.

(6)  Når et korts kreditfunktion benyttes til at hæve kontanter, trækkes beløbet på kortindehaverens konto ved udgangen af en fastsat periode.

(7)  EFT L 208 af 2.8.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/10

---

(2004/C 84 E/0010)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1728/03

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(23. maj 2003)

Om:   Bekæmpelse af misbrug af mennesker og seksuelt misbrug af mindreårige

I de seneste dage har det italienske Carabinieri-korps og de italienske domstole fuldført en betydelig operation: der er opdaget en foruroligende handel med prostituerede og børn bestemt til pædofili og til organtransplantationer, som realiseres af en ukrainsk sammenslutning, og en fremtrædende repræsentant for Lecces kurie har påtalt eksistensen af sex-turisme.

Hvilke oplysninger kan Kommissionen give i forlængelse af de initiativer, som er fastsat i forbindelse med fælles aktion 97/154/RIA mod menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn?

Hvilke oplysninger kan Kommissionen give om resultaterne af programmerne Daphne 2000-2003 og STOP (1996-2000)?

Finder Kommissionen ikke, den omstændighed, at der kun er afdækket målsætning 5 i Agis-programmet 2003 om udarbejdelse af tværfaglige strategier inden for ovennævnte områder med en ubetydelig dækning på 0,800 mio. EUR, udgør en »slækkelse« i forhold til de fænomener, som f.eks. pædofili, menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse og organtransplantation, der er tale om her? Disse fænomener er tværtimod, også som følge af den fuldstændige mangel på regler på internettet, rent faktisk i stigning.

Agter Kommissionen at genoptage en mere aktiv og hårdere indsats mod misbrug af mennesker og seksuel udnyttelse af mindreårige og at fremme en punktuel undersøgelse i alle lande, som under forskellige former har forbindelser med EU, også med henblik på at straffe dem med eventuelle sanktioner eller ligefrem afbryde udvidelsesprocedurerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(23. juni 2003)

I februar 1997 vedtog Rådet på grundlag af Maastricht-traktaten en fælles aktion til bekæmpelse af menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn (97/154/RIA). Medlemsstaterne påtog sig gennem den fælles aktion at gennemgå deres eksisterende love med henblik på at sikre, at menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn udgør lovovertrædelser.

Der er sket fremskridt i medlemsstaternes politikker og lovgivning, men det tidligere retsgrundlag gjorde det vanskeligt at udvikle et effektivt retligt og politimæssigt samarbejde på dette område. Derfor identificerede Kommissionen i sin meddelelse af 21. december 2000 til Rådet og Parlamentet om bekæmpelse af menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi et behov for yderligere lovgivningsmæssige tiltag. På grundlag af forslag fra Kommissionen (1) vedtog Rådet den 19. juli 2002 en rammeafgørelse om bekæmpelse af menneskehandel og nåede den 15. oktober 2002 til politisk enighed om rammeafgørelsen om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi. Denne lov skal vedtages, når de parlamentariske forbehold hos nogle af medlemsstaterne er overvundet.

Medlemsstaterne skal have truffet de nødvendige foranstaltninger til at opfylde bestemmelserne i rammeafgørelsen om bekæmpelse af menneskehandel inden den 1. august 2004. Rådet vil senest den 1. august 2005 vurdere, i hvilket omfang medlemsstaterne har truffet de pågældende foranstaltninger. Kommissionen skal forud for dette forelægge en skriftlig rapport for Rådet baseret på oplysninger fra medlemsstaterne. Der forudses en lignende procedure med hensyn til gennemførelsen af rammeafgørelsen om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi.

Begge rammeafgørelser vil være en del af EU's acquis og skal også gennemføres af kandidatlandene. Derudover indeholder Bruxelles-erklæringen Kommissionens dagsorden for bekæmpelse af menneskehandel for den nærmeste fremtid. Kommissionens (2) oprettelse af en ekspertgruppe om menneskehandel og afholdelsen af regelmæssige workshops om menneskehandel og seksuel udnyttelse inden for rammerne af et europæisk forum for forebyggelse af økonomisk kriminalitet understreger Kommissionens vilje til fortsat at bekæmpe disse former for kriminalitet.

Daphne-programmet

Formålene med Daphne-programmet (2000-2003) er at bekæmpe alle former for vold imod børn, unge og kvinder. Uanset om menneskehandel foregår med henblik på seksuel udnyttelse eller anden udnyttelse ved tvunget arbejde, indgår denne i programmet, og der er allerede gennemført adskillige projekter vedrørende menneskehandel. Projekterne er gennemført i mange europæiske lande, og flere af disse projekter har også omfattet de central- og østeuropæiske lande, hvorfra mange af ofrene kommer. Kommissionens rapport om Daphne-programmet (3) indeholder en dybdegående midtvejsevaluering af programmet. Kommissionen vil i slutningen af 2003 have gennemført en omfattende analyse af virkningerne af hele programmet.

Stop- og Agis-programmet

Den 29. november 1996 vedtog Rådet et tilskyndelses- og udvekslingsprogram til bekæmpelse af menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn (Stop) for at støtte foranstaltninger som f.eks. uddannelse, udvekslingsprogrammer, afholdelse af multidisciplinære møder og seminarer, undersøgelser og forskning samt formidling af oplysninger. Anden fase af programmet blev iværksat for perioden 2001-2002 med særlig fokus på ansøgerlandenes deltagelse.

Tabeller med mere detaljerede oplysninger om Stop- og Stop II-programmerne sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets Generalsekretariat.

Den 22. juli 2002 vedtog Rådet rammeprogrammet Agis om retligt og politimæssigt samarbejde til bekæmpelse af kriminalitet. Det forudses også, at Agis bl.a. vil modtage økonomisk støtte til projekter, der har til formål at bekæmpe menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn. Sådanne projekter kan dog indgå i andre sammenhænge i de årlige programmer (uddannelse af politi og retsembedsmænd, forebyggende foranstaltninger over for tredjelande, undersøgelser og ordninger med henblik på udveksling af oplysninger og indsamling af statistikker på det pågældende område). Den økonomiske støtte til sådanne projekter er derfor ikke helt begrænset til 0,800 mio. EUR. Det nøjagtige beløb fastsættes under hensyntagen til de pågældende ansøgninger.

---

(1)  EFT C 62 E af 27.2.2001.

(2)  EUT L 79 af 26.3.2003.

(3)  KOM(2002)169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/12 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/12

---

(2004/C 84 E/0011)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1940/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(13. juni 2003)

Om:   Ordningen til fritagelse for stempelafgift

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den, i og med at den godkender den britiske ordning til fritagelse for stempelafgift for ugunstigt stillede områder, som meddelt i DN; PP/03/8.9 af 21. januar 2003, anser bydistrikter med mere end en femtedel af Det Forenede Kongeriges befolkning for at være »små voldsomt underprivilegerede områder«, og hvilke forpligtelser de britiske myndigheder har til, inden for hvilke tidsfrister, at rapportere om ordningens virkning for den fysiske regenerering af de støtteberettigede områder?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/12 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/12

---

(2004/C 84 E/0012)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1941/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(13. juni 2003)

Om:   Ordningen til fritagelse af stempelafgift

| 1. | Vil Kommissionen offentliggøre skrivelsen af 21. december 2001 fra de britiske myndigheder, registreret indgået i Kommissionen den 9. januar 2002? |
| --- | --- |

1.

Vil Kommissionen offentliggøre skrivelsen af 21. december 2001 fra de britiske myndigheder, registreret indgået i Kommissionen den 9. januar 2002?

| 2. | Hvilke anbringender fremførte de britiske myndigheder, og hvilke beviser fremlagde de, som svar på den tvivl, Kommissionen havde givet udtryk for, og som står at læse i EFT af 27. april 2002, om hvorvidt listen over udpegede ugunstigt stillede områder reelt ville føre til en betragtelig udvidelse af regionalstøtten i Det Forenede Kongerige? Hvad var det, der dulmede Kommissionens tvivl om, hvorvidt salget af grunde til andet end beboelse og indgåelsen af nye lejekontrakter for sådanne grunde i alle tilfælde udgør en indledende investering, som defineret i retningslinierne? Hvad var det, der dulmede Kommissionens tvivl om, hvorvidt støtteintensiteten i ordningen ville overstige 4 %? Hvad var det, der dulmede Kommissionens tvivl i forhold til begrænsningerne i støtten i retningslinierne for ugunstigt stillede byområder til alene at omfatte små virksomheder og kun sådanne, som udøvede deres vigtigste økonomiske virksomhed i ugunstigt stillede byområder og forbeholdt mindst 20 % af de nyoprettede jobs for personer med bopæl i det ugunstigt stillede område? |
| --- | --- |

2.

Hvilke anbringender fremførte de britiske myndigheder, og hvilke beviser fremlagde de, som svar på den tvivl, Kommissionen havde givet udtryk for, og som står at læse i EFT af 27. april 2002, om hvorvidt listen over udpegede ugunstigt stillede områder reelt ville føre til en betragtelig udvidelse af regionalstøtten i Det Forenede Kongerige? Hvad var det, der dulmede Kommissionens tvivl om, hvorvidt salget af grunde til andet end beboelse og indgåelsen af nye lejekontrakter for sådanne grunde i alle tilfælde udgør en indledende investering, som defineret i retningslinierne? Hvad var det, der dulmede Kommissionens tvivl om, hvorvidt støtteintensiteten i ordningen ville overstige 4 %? Hvad var det, der dulmede Kommissionens tvivl i forhold til begrænsningerne i støtten i retningslinierne for ugunstigt stillede byområder til alene at omfatte små virksomheder og kun sådanne, som udøvede deres vigtigste økonomiske virksomhed i ugunstigt stillede byområder og forbeholdt mindst 20 % af de nyoprettede jobs for personer med bopæl i det ugunstigt stillede område?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

på skriftlige forespørgsler E-1940/03 og E-1941/03

(14. juli 2003)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at beslutningen om støtteordningen »fritagelse for stempelafgift på erhvervsejendomme i ugunstigt stillede områder« er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (1). Kommissionen henviser til denne beslutning, hvori den giver et udførligt svar på de to skriftlige forespørgsler.

Med hensyn til den anmeldelse af ordningen, som de britiske myndigheder foretog den 21. december 2001, kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (nu artikel 88) i EF-traktaten (2) ikke indeholder bestemmelser om, at anmeldelser fra medlemsstaterne skal offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Oplysningerne i anmeldelsen er beskrevet nærmere i afdeling II (beskrivelse af støtten) i Kommissionens beslutning om »fritagelse for stempelafgift på erhvervsejendomme i ugunstigt stillede områder«.

---

(1)  EUT L 149 af 17.6.2003.

(2)  EFT L 83 af 27.3.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/13 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/13

---

(2004/C 84 E/0013)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1974/03

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(5. juni 2003)

Om:   Erstatning til jordskælvsofre i Attika

I Attika, der blev ramt af jordskælvene i 1999, er der alvorlige sociale problemer, hovedsagelig i form af boligmangel og arbejdsløshed. Den nationale handlingsplan for social integration omfattede foranstaltninger med henblik på omskoling for at fremme beskæftigelsesmulighederne for de jordskælvsramte mennesker, der var arbejdsløse eller havde mistet deres arbejde på grund af skader forårsaget af jordskælvet i 1999. De arbejdsløse blandt de jordskælvsramte havde desuden ret til forhøjet støtte gennem programmet for skabelse af nye arbejdspladser.

Kan Kommissionen oplyse, hvad udnyttelsesgraden er for de ovennævnte programmer, og hvor effektive foranstaltningerne har været? Ved Kommissionen, hvor mange af de pågældende personer, det er lykkedes for at finde arbejde efter uddannelsen? Anser Kommissionen den græske regerings politik for tilfredsstillende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(4. juli 2003)

Den nationale handlingsplan for social integration er et dokument, som den enkelte medlemsstat udarbejder hvert andet år inden for rammerne af den åbne koordinationsmetode. Planen sigter mod at indarbejde alle de aktioner, der har til formål at begrænse social udstødelse til et minimum og at fremme integreringen af dårligt stillede personer, i en samlet strategi.

Handlingsplanen er derfor ikke et program i strukturfondssammenhæng og medfinansieres ikke af EU, selv om der godt vil kunne blive tale om medfinansiering af visse af de planlagte aktioner, såfremt de indarbejdes i et program inden for den gældende EF-støtteramme (EFSR).

Aktioner medfinansieret af Den Europæiske Socialfond (ESF) vedrørende erhvervsuddannelse af og fremme af beskæftigelsesmulighederne for ofrene for jordskælvene i Athen i 1999 blev indføjet i programmet vedrørende social udstødelse under den anden EF-støtteramme (EFSR II) 1994-1999. Dette program afsluttedes med en udnyttelsesgrad på 97,77 %.

En efterfølgende evaluering er ved at blive foretaget. Denne vil vise, om de fastsatte mål er blevet opfyldt, og i hvilket omfang de finansierede aktioner har været effektive.

Så snart resultaterne af evalueringen foreligger, vil det ærede medlem blive underrettet af Kommissionen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/14 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/14

---

(2004/C 84 E/0014)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2103/03

af Olle Schmidt (ELDR) til Kommissionen

(18. juni 2003)

Om:   Grænseoverskridende investering

Mener Kommissionen, at indførelsen af euroen har givet anledning til en forøgelse af grænseoverskridende investering mellem eurozonens deltagerlande? Kan Kommissionen tillige opgive tallene for Sverige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(2. juli 2003)

Som angivet i Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-1350/03 (1) fremgår det af oplysninger om udenlandske direkte investeringer, at indførelsen af euroen har haft en gunstig virkning på de deltagende landes grænseoverskridende investeringer. Data om udenlandske direkte investeringer indhentet af Eurostat viser en meget større stigning af udenlandske direkte investeringer i 1999 og 2000 i euroområdet end i andre medlemsstater. Dette kan fortolkes som et bevis på Den Økonomiske og Monetære Unions positive virkning på grænseoverskridende direkte investeringer. Det er ikke desto mindre vigtigt at erindre, at ØMU kun er en af de faktorer, der har påvirket udenlandske direkte investeringer i euroområdet i de seneste år. I 2001 medførte faldende fusionsaktiviteter og svækket økonomi et voldsomt fald i udenlandske direkte investeringer i både euroområdet og andre medlemsstater.

Tallene for udenlandske direkte investeringer (2) for Sverige er som følger:

| (mio. EUR) |
| --- |
| | 1999 (3) | 2000 | 2001 |
| Fra EU-15 til Sverige | 45 185 | 12 061 | 8 646 |
| Fra euroområde til Sverige | 8 839 | 8 496 | 7 090 |
| Fra ikke-euroområde til Sverige | 36 346 | 3 565 | 1 556 |
| Fra ekstra-EU 15 til Sverige | 5 370 | 8 280 | 2 715 |

(mio. EUR)

1999 (3)

2000

2001

Fra EU-15 til Sverige

45 185

12 061

8 646

Fra euroområde til Sverige

8 839

8 496

7 090

Fra ikke-euroområde til Sverige

36 346

3 565

1 556

Fra ekstra-EU 15 til Sverige

5 370

8 280

2 715

---

(1)  Se side 8.

(2)  Omfatter ikke geninvesterede indtægter.

(3)  Fusionen mellem Astra og Zeneca samt Fords opkøb af Volvo Personvagnar medførte en stigning i udenlandske direkte investeringer i Sverige på omkring 34 062 mio. EUR (300 mia. SEK) i 1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/14 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/14

---

(2004/C 84 E/0015)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2141/03

af Olle Schmidt (ELDR) til Kommissionen

(26. juni 2003)

Om:   Tyske vejafgifter

Tyskland indfører den 1. september en motorvejsafgift på 11,45 kroner pr. 10 km for tunge lastbiler (LKW-Maut). Vejafgiften vil bl.a. påvirke Sverige og Danmark, idet landenes konkurrencesituation forværres i forhold til de øvrige europæiske lande.

Vejafgiften er i åbenbar strid med EU's konkurrenceregler. Hvad vil Kommissionen foretage sig for at løse problemet?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/15 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/15

---

(2004/C 84 E/0016)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2243/03

af Christoph Konrad (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2003)

Om:   Konkurrencefordrejning som følge af den tyske vejafgift for lastbiler

| 1. | Mener Kommissionen, at størrelsen af den vejafgift for lastbiler, som vil blive opkrævet med indgang fra slutningen af august, faktisk svarer til omfanget af de fornødne investeringer i vejbyggeriet? |
| --- | --- |

1.

Mener Kommissionen, at størrelsen af den vejafgift for lastbiler, som vil blive opkrævet med indgang fra slutningen af august, faktisk svarer til omfanget af de fornødne investeringer i vejbyggeriet?

| 2. | Hvordan forholder Kommissionen sig til konkurrencefordrejningerne for den tyske transportsektor (og andre erhvervssektorer) som følge af de betydeligt øgede transportomkostninger efter indførelsen af den nye vejafgift for lastbiler? |
| --- | --- |

2.

Hvordan forholder Kommissionen sig til konkurrencefordrejningerne for den tyske transportsektor (og andre erhvervssektorer) som følge af de betydeligt øgede transportomkostninger efter indførelsen af den nye vejafgift for lastbiler?

| 3. | Afviser Kommissionen fortsat den tyske forbundsregerings plan om at kompensere for den byrde, der pålægges tyske transportvirksomheder med indførelsen af vejafgiften for lastbiler ved en modregning i olieafgiften? |
| --- | --- |

3.

Afviser Kommissionen fortsat den tyske forbundsregerings plan om at kompensere for den byrde, der pålægges tyske transportvirksomheder med indførelsen af vejafgiften for lastbiler ved en modregning i olieafgiften?

| 4. | Er der efter Kommissionens opfattelse noget at indvende imod, at beskatningen af lastbiler i Tyskland omgående nedsættes til den laveste EU-sats? |
| --- | --- |

4.

Er der efter Kommissionens opfattelse noget at indvende imod, at beskatningen af lastbiler i Tyskland omgående nedsættes til den laveste EU-sats?

| 5. | Mener Kommissionen, at indførelsen af den nye vejafgiften medfører en diskriminering af ikke-tyske transportvirksomheder ved transit gennem Tyskland? |
| --- | --- |

5.

Mener Kommissionen, at indførelsen af den nye vejafgiften medfører en diskriminering af ikke-tyske transportvirksomheder ved transit gennem Tyskland?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

på skriftlige forespørgsler E-2141/03 og P-2243/03

(6. august 2003)

Tyskland har meddelt Kommissionen, at landet har til hensigt sideløbende med indførelsen af en kilometerbaseret motorvejsafgift for tunge lastbiler at indføre et tilbagebetalingssystem for vejafgifter. Det ærede medlems opmærksomhed henledes på Kommissionens beslutning af 23. juli 2003 om at indlede proceduren i EF-traktatens artiklel 88, stk. 2.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/15 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/15

---

(2004/C 84 E/0017)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2195/03

af Michael Cashman (PSE) til Rådet

(2. juli 2003)

Om:   Varemærkeforfalskning og piratkopiering

Det forventes, at varemærkeforfalskning og piratkopiering vil koste selskaber i EU med internationale aktiviteter mellem 400 og 800 mio. EUR om året på det indre marked og 2 mia. EUR uden for dette. Desuden har medlemsstaterne enorme indtægtstab på grund af smugleri af toldpligtige varer. Kan Rådet forsikre, at spørgsmålet om samarbejde med henblik på at løse dette problem vil blive drøftet på de kommende møder mellem ministrene med ansvar for retlige og indre anliggender og det indre marked?

Svar

(8. marts 2004)

Rådet og Europa-Parlamentet fik i februar 2003 forelagt et forslag til direktiv om foranstaltninger og procedurer til sikring af overholdelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (2003/0024 (COD)).

Forslaget behandles nu indgående af Rådets organer, mens man afventer Europa-Parlamentets udtalelse efter førstebehandlingen (planlagt til november 2003). Rådet kan forsikre Dem om, at det fortsat vil give forslaget den prioritet, det fortjener.

I den forbindelse skal det bemærkes, at Rådet ligeledes den 22. juli 2003 vedtog en forordning om toldmyndighedernes indgriben over for varer, der mistænkes for at krænke visse intellektuelle ejendomsrettigheder, og om de foranstaltninger, som skal træffes over for varer, der krænker sådanne rettigheder (1). Forordningen skal ses som et led i samarbejdet og den gensidige bistand toldmyndighederne imellem på EU-niveau.

---

(1)  EUT L 196 af 2.8.2003, s. 7.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/16 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/16

---

(2004/C 84 E/0018)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2210/03

af Claude Moraes (PSE) til Rådet

(2. juli 2003)

Om:   Fremskridt i Thessaloniki med hensyn til asylspørgsmålet

Kan Rådet redegøre for sine synspunkter med hensyn til de fremskridt, der blev gjort i asylspørgsmålet på topmødet i Thessaloniki, og Det Forenede Kongeriges forslag om enten at etablere såkaldte »beskyttelseszoner«, hvor flygtningene kan søge om asyl, eller lukke grænserne til de flygtningeproducerende lande?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/16 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/16

---

(2004/C 84 E/0019)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2258/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Rådet

(8. juli 2003)

Om:   Afvisning af nye flygtninge på EU's område via opførelse af modtagelseslejre i fremtidige medlemsstater eller længere borte

| 1. | Kan Rådet bekræfte, at man, allerede inden det den 20. juni 2003 i Porto Karras ved Thessaloniki vedtoges at give enkelte EU-medlemsstater mulighed for som eksperiment at anbringe asylsøgere uden for EU-området, påbegyndte arbejdet med tilslutning af elektricitet, vand og spildevandsafledning i forbindelse med 13 barakker i den tidligere militærlejr ved landsbyen Trstenik i Kroatien? |
| --- | --- |

1.

Kan Rådet bekræfte, at man, allerede inden det den 20. juni 2003 i Porto Karras ved Thessaloniki vedtoges at give enkelte EU-medlemsstater mulighed for som eksperiment at anbringe asylsøgere uden for EU-området, påbegyndte arbejdet med tilslutning af elektricitet, vand og spildevandsafledning i forbindelse med 13 barakker i den tidligere militærlejr ved landsbyen Trstenik i Kroatien?

| 2. | Er anbringelsen i Trstenik ifølge Rådet begrænset til midlertidig ophold for 800 asylsøgere, der ønsker at bosætte sig i Storbritannien, og er der udelukkende tale om placering af mennesker, der stammer fra Balkan-landene, og som har henvendt sig til myndighederne i havne eller lufthavne i Det Forenede Kongerige? |
| --- | --- |

2.

Er anbringelsen i Trstenik ifølge Rådet begrænset til midlertidig ophold for 800 asylsøgere, der ønsker at bosætte sig i Storbritannien, og er der udelukkende tale om placering af mennesker, der stammer fra Balkan-landene, og som har henvendt sig til myndighederne i havne eller lufthavne i Det Forenede Kongerige?

| 3. | Findes der tilsvarende aftaler i EU eller de enkelte medlemsstater om opførelse af flygtningelejre i Rusland, Belarus, Rumænien, Bulgarien, Ukraine og Albanien og planer om lejre, der ligger længere væk fra EU-området i en ring rundt om oprindelseslandene i Sydvestasien og Nordøstafrika? |
| --- | --- |

3.

Findes der tilsvarende aftaler i EU eller de enkelte medlemsstater om opførelse af flygtningelejre i Rusland, Belarus, Rumænien, Bulgarien, Ukraine og Albanien og planer om lejre, der ligger længere væk fra EU-området i en ring rundt om oprindelseslandene i Sydvestasien og Nordøstafrika?

| 4. | Er det hensigten vedvarende at holde flygtningene uden for EU's område? Betyder det, at sådanne modtagelseslejre med deres beboere skal forlægges på det tidspunkt, hvor Rumænien, Bulgarien og Kroatien tiltræder EU? |
| --- | --- |

4.

Er det hensigten vedvarende at holde flygtningene uden for EU's område? Betyder det, at sådanne modtagelseslejre med deres beboere skal forlægges på det tidspunkt, hvor Rumænien, Bulgarien og Kroatien tiltræder EU?

| 5. | Hvordan forhindrer man, at menneskehandlere bliver rige på under stor fare efterfølgende at sluse disse mennesker fra lejrene ind i EU? |
| --- | --- |

5.

Hvordan forhindrer man, at menneskehandlere bliver rige på under stor fare efterfølgende at sluse disse mennesker fra lejrene ind i EU?

| 6. | Hvorledes er denne situation forenelig med den europæiske menneskerettighedskonvention (Europarådet) og flygtningekonventionen fra 1951? Skal disse konventioner ifølge Rådet ændres for at muliggøre, at asylsøgere på baggrund af aftaler med stater, der (endnu) ikke er medlem af EU, fratages retten til at afvente deres procedure inden for EU? |
| --- | --- |

6.

Hvorledes er denne situation forenelig med den europæiske menneskerettighedskonvention (Europarådet) og flygtningekonventionen fra 1951? Skal disse konventioner ifølge Rådet ændres for at muliggøre, at asylsøgere på baggrund af aftaler med stater, der (endnu) ikke er medlem af EU, fratages retten til at afvente deres procedure inden for EU?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-2210/03 og E-2258/03

(8. marts 2004)

Det Europæiske Råd anmodede på mødet den 19.-20. juni 2003 i Thessaloniki Kommissionen om at undersøge alle parametre for at sikre en mere velordnet og styret indrejse i EU af personer, der har behov for international beskyttelse, og undersøge, hvordan beskyttelseskapaciteten i hjemregionerne kan styrkes med henblik på inden juni 2004 at forelægge Rådet en samlet rapport med forslag til de foranstaltninger, der skal træffes, herunder deres retlige konsekvenser.

Det Europæiske Råd noterede sig, at en række medlemsstater har planer om sammen med UNHCR at undersøge, hvordan flygtningene kan ydes en bedre beskyttelse i deres hjemregioner. Dette arbejde skal efter Rådets opfattelse udføres i fuldt partnerskab med de pågældende lande på grundlag af anbefalingerne fra UNHCR.

Der er ikke indgået nogen aftale overhovedet mellem Rådet og tiltrædende lande eller tredjelande om dette spørgsmål. For så vidt angår eventuelle aktioner iværksat af de enkelte medlemsstater opfordrer Rådet de ærede parlamentsmedlemmer til at henvende sig direkte til sådanne medlemsstater.

I mellemtiden koncentrerer Rådet sit arbejde om forslagene til et rådsdirektiv om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og et rådsdirektiv om minimumsstandarder for procedurerne i medlemsstaterne for tildeling og fratagelse af flygtningestatus. Der mindes om, at Det Europæiske Råd også understregede, at det er af afgørende betydning at sikre vedtagelsen af begge forslag inden udgangen af 2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/17 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/17

---

(2004/C 84 E/0020)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2302/03

af Miguel Martínez Martínez (PSE) til Rådet

(8. juli 2003)

Om:   Drabet på den unge spanske frivillige medhjælper Ana Isabel Sánchez Torralba i Ækvatorialguinea

Fra forskellige frivillige udviklingsmedhjælpere, der arbejder i Ækvatorialguinea, har vi fået den sørgelige nyhed om, at en ung spansk kvinde er død i dette land under dramatiske omstændigheder som offer for en ækvatorialguineansk militæraktion. Ana Isabel Sánchez Torralba var 22 år gammel og stammede fra Ocana i Castilla-La Mancha, og hun havde kun været nogle få dage i Afrika, hvor hun frivilligt deltog i en solidarisk aktion sammen med søstrene fra Misioneras Escolapias. Af uforklarlige årsager blev hun, da hun sammen med andre borgere og nogle af sine kammerater i en civil bus var undervejs mod lokaliteten Aconibe, beskudt af soldater fra landets militær med de bekendte fatale følger, da fartøjet passerede et kontrolsted.

Da undertegnede er landsmand med den unge dræbte kvinde, og derfor i særlig grad føler med hendes familie og venner, beder han under disse så alvorlige omstændigheder Rådet besvare følgende spørgsmål:

| — | Har Rådet kendskab til ovennævnte begivenhed, eller agter det at søge informationer herom? |
| --- | --- |

—

Har Rådet kendskab til ovennævnte begivenhed, eller agter det at søge informationer herom?

| — | Har Rådet i forbindelse med drabet på denne eksemplariske unge europæiske kvinde til hensigt at reagere ved at opfordre de ækvatorialguineanske myndigheder til at finde frem til de ansvarlige? |
| --- | --- |

—

Har Rådet i forbindelse med drabet på denne eksemplariske unge europæiske kvinde til hensigt at reagere ved at opfordre de ækvatorialguineanske myndigheder til at finde frem til de ansvarlige?

| — | Agter Rådet at træffe foranstaltninger inden for rammerne af partnerskabsaftalen med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, som Ækvatorialguinea har undertegnet sammen med Den Europæiske Union, således at sanktionerne i denne traktat kan finde anvendelse på dem, der regerer i dette land med så stor foragt for menneskerettighederne og retsstaten? |
| --- | --- |

—

Agter Rådet at træffe foranstaltninger inden for rammerne af partnerskabsaftalen med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, som Ækvatorialguinea har undertegnet sammen med Den Europæiske Union, således at sanktionerne i denne traktat kan finde anvendelse på dem, der regerer i dette land med så stor foragt for menneskerettighederne og retsstaten?

Svar

(8. marts 2004)

Rådet noterer sig oplysningen om mordet på den spanske statsborger Ana Isabel Sánchez Torralba i Ækvatorialguinea. Rådet beklager alle voldshandlinger og forbrydelser. Der bør tages stilling hertil ikke kun i forbindelse med forhold, der berører EU-borgere, men også generelt.

EU er dybt bekymret over forværringen af den interne politiske situation i Ækvatorialguinea, hvad angår menneskerettigheder og demokratiseringsprocessen. Efter sidste års valg (december 2002) gav EU udtryk for bekymring over den politiske udvikling i landet og navnlig det voksende antal krænkelser af menneskerettighederne. EU tilskyndede regeringen og den politiske opposition til at iværksætte en politisk dialog uden tabuemner om demokratiseringsprocessen og om garantier for overholdelse af menneskerettighederne. Rådet vil fortsætte i dette spor og gennem sine kontakter med de relevante myndigheder gøre, hvad der står i dets magt for at forhindre og opklare situationer, som den, det ærede parlamentsmedlem nævner i sit spørgsmål.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/18

---

(2004/C 84 E/0021)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2373/03

af Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juli 2003)

Om:   Evaluering af den fælles markedsordning for tobak

| — | I forordning (EF) nr. 1636/98 (1) ændredes artikel 26 i forordning (EØF) nr. 2075/92 (2) om den fælles markedsordning for tobak som følger: » ... Inden den 1. april 2002 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om, hvorledes den fælles markedsordning for råtobak har fungeret.« |
| --- | --- |

—

I forordning (EF) nr. 1636/98 (1) ændredes artikel 26 i forordning (EØF) nr. 2075/92 (2) om den fælles markedsordning for tobak som følger: » ... Inden den 1. april 2002 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om, hvorledes den fælles markedsordning for råtobak har fungeret.«

| — | I februar 2002 overdrog Kommissionen via en udbudsprocedure selskabet Cogea at udføre en evaluering af den fælles markedsordning for råtobak, og arbejdet, som skulle have været afsluttet senest oktober 2002, er stadig i gang. |
| --- | --- |

—

I februar 2002 overdrog Kommissionen via en udbudsprocedure selskabet Cogea at udføre en evaluering af den fælles markedsordning for råtobak, og arbejdet, som skulle have været afsluttet senest oktober 2002, er stadig i gang.

| — | Cogea har leveret et fuldstændigt udkast af det bestilte dokument, men dog først i december 2002. |
| --- | --- |

—

Cogea har leveret et fuldstændigt udkast af det bestilte dokument, men dog først i december 2002.

Kan Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Hvorfor er dokumenterne blevet sendt så sent til Parlamentet i forhold til den fastlagte frist, og hvornår bliver det endelige dokument forelagt? |
| --- | --- |

1.

Hvorfor er dokumenterne blevet sendt så sent til Parlamentet i forhold til den fastlagte frist, og hvornår bliver det endelige dokument forelagt?

| 2. | Mener Kommissionen, den har opfyldt bestemmelserne ved at udsende sit dokument af 8.11.2002, og i bekræftende fald, af hvilken grund har den anmodet en ekstern konsulent om at foretage en yderligere undersøgelse, som den tillægger stor betydning? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen, den har opfyldt bestemmelserne ved at udsende sit dokument af 8.11.2002, og i bekræftende fald, af hvilken grund har den anmodet en ekstern konsulent om at foretage en yderligere undersøgelse, som den tillægger stor betydning?

| 3. | Hvilke kompetencer og erfaringer råder Cogea over inden for tobakssektoren, der har gjort det muligt for Cogea at få kontrakten, og hvor stort et beløb drejer kontrakten sig om? |
| --- | --- |

3.

Hvilke kompetencer og erfaringer råder Cogea over inden for tobakssektoren, der har gjort det muligt for Cogea at få kontrakten, og hvor stort et beløb drejer kontrakten sig om?

| 4. | Hvem er medlem af den kontrolkomité, der har fulgt Cogeas arbejde? Er det rigtigt, at der blandt medlemmerne også er tjenestemænd fra Tobaksenheden under GD landbrug, da deres arbejde ifølge udbuddet også skal evalueres? Er det rigtigt, at denne komité ikke blot har skullet kontrollere, at Cogeas arbejde blev udført til tiden og i overensstemmelse med bestemmelserne, men også har krævet betydelige ændringer af teksten, hvorved den eksterne eksperts uafhængighed i betydelig grad forringes? |
| --- | --- |

4.

Hvem er medlem af den kontrolkomité, der har fulgt Cogeas arbejde? Er det rigtigt, at der blandt medlemmerne også er tjenestemænd fra Tobaksenheden under GD landbrug, da deres arbejde ifølge udbuddet også skal evalueres? Er det rigtigt, at denne komité ikke blot har skullet kontrollere, at Cogeas arbejde blev udført til tiden og i overensstemmelse med bestemmelserne, men også har krævet betydelige ændringer af teksten, hvorved den eksterne eksperts uafhængighed i betydelig grad forringes?

| 5. | Kan Kommissionen sende Parlamentet de foreløbige dokumenter fra undersøgelseskomitéen og Cogeas udkast til rapport, der blev afleveret i december 2002, og de efterfølgende ajourføringer, medens man venter på at modtage et eksemplar af den endelige rapport? |
| --- | --- |

5.

Kan Kommissionen sende Parlamentet de foreløbige dokumenter fra undersøgelseskomitéen og Cogeas udkast til rapport, der blev afleveret i december 2002, og de efterfølgende ajourføringer, medens man venter på at modtage et eksemplar af den endelige rapport?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. september 2003)

Som anført af det ærede medlem blev Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet og Rådet offentliggjort den 6. november 2002 under nummeret SEC(2002) 1183. Det drejer sig om en faktuel rapport, der opfylder reglerne, hvor der kræves en rapport om, hvorledes den fælles markedsordning for råtobak fungerer. Parallelt med denne faktuelle rapport, der blev udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene, bestilte Kommissionen en evaluering af den fælles markedsordning for råtobak. Denne evaluering blev i februar 2002 overdraget selskabet COGEA, der forelagde et udkast til rapport i december 2002.

Herefter følger svarerne punkt for punkt på det ærede medlems spørgsmål.

Den rapport, som COGEA forelagde i december 2002, blev ikke accepteret af styringsgruppen for evalueringen. Den blev revideret to gange. Den første revision blev forelagt den 1. april 2003 og den anden den 1. juli 2003.

En af hovednyhederne i den sidste version er inddragelsen af dataene for 2001-høsten, hvilket gør det muligt at forøge analyseperioden efter reformen af den fælles markedsordning for råtobak i 1998 fra to til tre år. Disse data blev sendt til COGEA, så snart de forelå ved udgangen af 2002. Deres inddragelse i evalueringen var ikke fastsat i de oprindelige udbudsbetingelser, men skete ved en fælles overenskomst mellem kontrahenten og styringsgruppen, da den udgør en væsentlig forbedring af analysen.

Versionen af 1. juli 2003 er den endelige version og blev accepteret ved en officiel note den 25. juli 2003. Betalings- og formidlingsprocedurerne er i gang. Det siger sig selv, at parlamentet modtager en kopi af denne rapport. Styringsgruppen agter endvidere at foreslå, at rapporten offentliggøres på Internet, sandsynligvis i september 2003.

Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet og Rådet, som det ærede medlem henviser til, blev offentliggjort den 6. november 2002 under SEC(2002) 1183. Som angivet ovenfor opfylder denne rapport reglerne, hvor der krævedes en rapport om, hvorledes den fælles markedsordning for råtobak har fungeret. Den er hovedsagelig af faktuel art.

Den evaluering, der blev overdraget COGEA, opfylder andre mål: udover beskrivelsen af den fælles markedsordning vedrører evalueringsspørgsmålene i udbudsbetingelserne bl.a. producenternes indkomst, virkningen for det lokale erhvervsliv og den fælles markedsordnings virkning for folkesundheden og miljøet. Desuden indgår evalueringen i den evalueringspolitik, som Kommissionen og Generaldirektoratet (GD) for Landbrug fører, og de fælles markedsordninger bliver omfattet af en sådan evaluering én efter én. Det ærede medlem kan indhente flere oplysninger i udbudsbetingelserne for evalueringen. En kopi af udbudsbetingelserne sendes direkte til det ærede medlem samt til Europa-Parlamentets sekretariat.

Ifølge udbudsbetingelserne vælges kontrahenten efter flere kriterier: udelukkelses-, udvælgelses- og tilslagskriterier. Med hensyn til udvælgelseskriterier skulle den bydende godtgøre sin tidligere erfaring med evaluering af offentlig politik og økonomisk analyse af landbruget. Erfaring med tobaksområdet var et plus, men ikke en forudsætning. De bydende blev bedømt ud fra følgende tilslagskriterier: buddets kvalitet (forståelse af opgavens art og dens kontekst, teamets arbejdsstruktur, fordeling af arbejdstid og ansvar mellem teamets medlemmer og arbejdsteamets sammensætning), buddets tekniske værdi (foreslået strategi for opgavens realisering og metodologiske og tekniske forslag til at behandle de fem store evaluerings-områder) og priser.

En udvælgelseskomité bestående af syv personer gennemgik buddene og valgte COGEA's bud, da det blev anset for det økonomisk mest fordelagtige under hensyntagen til udbudsbetingelserne. Komitéens medlemmer stammede fra GD for Budget, GD for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse og GD for Landbrug (afdelingerne for tobak, informationsnettet for landøkonomisk bogføring (INLB) og evaluering). Tilslaget fik en gunstig modtagelse i Det rådgivende Udvalg for Indkøb og Kontrakter under GD for Budget inden kontraktens undertegnelse.

Kontrakten blev tildelt COGEA, der foreslog i alt 455 arbejdsdage til et samlet beløb på 310 250EUR. Det ærede medlem kan indhente flere oplysninger i bekendtgørelsen om tildeling af ordre i Den Europæiske Unions Tidende, udgave S 89, den 8. maj 2002, under nr. 69716-2002 (3).

Styringsgruppen for tobaksevalueringen var sammensat af repræsentanter fra flere generaldirektorater i Kommissionen: GD for Budget (afdelingen for den fælles landbrugspolitik og afdelingen for evaluering), GD for Konkurrence, GD for Økonomiske og Finansielle Anliggender, GD for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse og GD for Landbrug. Med hensyn til GD for Landbrug var følgende afdelinger repræsenteret: specialafgrøder (forvalter den fælles markedsordning for tobak), økonomiske analyser og evaluering, INLB, budget samt revision og kontrol. Styringsgruppens formandskab og sekretariat varetages af afdelingen for evaluering i GD for Landbrug, der henhører under et horisontalt direktorat, der er uafhængigt af afdelingerne for markedsforvaltning. Det er styringsgruppens mål at samle de personer, der skal behandle et dossier ud fra forskellige vinkler, hvor hver person har sine egne kompetencer og kommentarer i arbejdsgruppen. Den afdeling, der forvalter den fælles markedsordning for tobak, var i styringsgruppen repræsenteret for sit tekniske kendskab til dossieret og de markedsdata, den kunne tilføre analysen. Forvaltningsafdelingen var dog i mindretal i styringsgruppen. Spredningen i styringsgruppen muliggør en mangfoldighed af meninger og fremmer kontrahentens uafhængighed. Styringsgruppen deler ikke nødvendigvis konsulentens mening. Evalueringsrapporten er et arbejdsdokument, der kun binder dens forfatter.

Det ærede medlem kan indhente flere oplysninger om metoderne for styring af markedsevalueringen af GD for Landbrug i Guiden på følgende netsted: (http://europa.eu.int/comm/agriculture/eval/guide/cmo_en.pdf).

Som anført ovenfor blev rapporten fra december 2002 ikke accepteret af styringsgruppen, der anmodede om flere supplerende analyser. Den endelige version, der blev modtaget den 1. juli 2003, blev officielt accepteret den 25. juli 2003. Efter afslutningen af den interne registrerings- og formidlingsprocedure modtager Parlamentet en kopi. Styringsgruppen agter endvidere at foreslå, at dette dokument offentliggøres på Internet. Evalueringsrapporten skal stilles til rådighed i september 2003.

Derfor er fremsendelsen af foreløbige dokumenter og en ufuldstændig version af rapporten ikke længere nødvendig, så meget mere som fremsendelse af sådanne dokumenter ikke vil bidrage til debattens klarhed.

---

(1)  EFT L 210 af 28.7.1998, s. 23.

(2)  EFT L 215 af 30.7.1992, s. 70.

(3)  Se under http://ted.publications.eu.int.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/20

---

(2004/C 84 E/0022)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2419/03

af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Rådet

(21. juli 2003)

Om:   Al Sahri deporteret af Italien og henrettet i Syrien

Den 23. november 2002 ankom Mohammad Al Sahri, der ved en domstol i Syrien var dømt til døden, og som siden 1983 havde levet i eksil, til Malpensa lufthavn i Milano, og fem dage senere blev Bossi/Fini-loven ført ud i livet, og han blev deporteret til Syrien mod sin vilje. Den 9. juli 2003 meddelte Christopher Hein, formand for Italiens Flygtningehjælp, at Al Sahri var blevet henrettet i Syrien den 28. februar 2003. De italienske indvandringsmyndigheder har på trods af al sandsynlighed erklæret, at Al Sahri, da han blev anmodet om at vælge mellem at blive deporteret til enten Jordan eller Syrien, erklærede, at han foretrak sidstnævnte, hvor han var blevet dømt til døden.

Mener Rådet, at den italienske regering i dette tilfælde overtrådte ikke blot sin egen nationale forfatning, men også artikel 19 i charteret om grundlæggende rettigheder samt ånd og bogstav i alle de direktiver, EU henholder sig til, når der er tale om politisk asyl og deportering af udenlandske borgere til lande, hvor de risikerer at blive henrettet?

Hvilke foranstaltninger har Rådet i sinde at træffe over for de italienske myndigheder i anledning af en så åbenlys overtrædelse af menneskerettighederne og Den Europæiske Unions mest grundlæggende retlige og humanitære principper?

Svar

(8. marts 2004)

Det ærede parlamentsmedlem henvises til Rådets samlede svar på spørgsmål P-3822/02 og E-3843/02. Rådet erindrer desuden om, at det ikke kan gribe ind i forbindelse med konkrete asylansøgninger i medlemsstaterne.

Rådet kan imidlertid oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at Al Sahri ifølge de seneste oplysninger, det har modtaget, blev betinget løsladt den 13. oktober 2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/21

---

(2004/C 84 E/0023)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2433/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. juli 2003)

Om:   Sukkerproduktionskvote for den autonome region Azorerne

Sinaga, SA (sociedade de indústrias agrícolas acorianas), der producerer roesukker på Azorerne, gennemgår en vanskelig tid som følge af stigende problemer efter den ad administrativ vej nedsatte produktionskvote. I akten vedrørende Portugals tiltrædelse fastsattes produktionskvoten for Azorerne til 20 000 tons (A- og B-kvoter), enten i form af forarbejdning eller raffinering, »inden for grænserne af en mængde udtrykt i hvidt sukker, der er lig med forskellen mellem den faktiske produktion, der er gennemført inden for rammerne af A- og B-kvoterne, og 20 000 tons«.

Imidlertid har Azorerne med Rådets forordning (EF) nr. 1101/95 (1) mistet retten til at forarbejde 20 000 tons sukker og kan nu kun producere 10 000 tons. Ifølge Sinaga vil Kommissionen nu ad administrativ vej foretage en ny begrænsning af raffineringen af hvidt sukker og fastsætte den til 6 500 tons/år for den autonome region Azorerne, selv om sukkerproduktionen på grundlag af sukkerroer ikke er tilstrækkelig til at nå op på 10 000 tons hvidt sukker som omhandlet i Poseima-programmet, hvilket vil bringe virksomheden i fare. Endvidere skal det bemærkes, at Sinaga køber råsukkeret i Tyskland (kvote C-sukker).

Kommissionen bedes på den baggrund oplyse følgende:

| 1. | Hvilke foranstaltninger vil den træffe for at sikre den videre drift af Sinaga i betragtning af denne industris store betydning for udviklingen i den autonome region Azorerne? |
| --- | --- |

1.

Hvilke foranstaltninger vil den træffe for at sikre den videre drift af Sinaga i betragtning af denne industris store betydning for udviklingen i den autonome region Azorerne?

| 2. | Vil den anerkende den autonome region Azorernes ret til at fremstille hvidt sukker på op til 10 000 tons/år som omhandlet i Poseima-programmet og følgelig tillade indførsel af over 2 500 tons råsukker i år, idet roeproduktionen kun bliver på 1 000 tons? |
| --- | --- |

2.

Vil den anerkende den autonome region Azorernes ret til at fremstille hvidt sukker på op til 10 000 tons/år som omhandlet i Poseima-programmet og følgelig tillade indførsel af over 2 500 tons råsukker i år, idet roeproduktionen kun bliver på 1 000 tons?

| 3. | Vil den give den autonome region Azorerne mulighed for at sælge sin produktion på de traditionelle markeder eller udføre hen ved 4 000 tons hvidt sukker? |
| --- | --- |

3.

Vil den give den autonome region Azorerne mulighed for at sælge sin produktion på de traditionelle markeder eller udføre hen ved 4 000 tons hvidt sukker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. september 2003)

| 1. | Kommissionen er af den opfattelse, at sukkerindustriens overlevelse er vigtig for landbrugsøkonomien på Azorerne. Produktionen af sukkerroer har lang tradition på øgruppen, og det er nødvendigt at have adgang til forarbejdningsfaciliteter, hvis roerne skal kunne afsættes.
  Ud fra denne opfattelse har Kommissionen enten selvstændigt eller ved at fremlægge forslag for Rådet om specifikke foranstaltninger gjort en indsats for at sikre, at roe- og sukkerproduktionen på Azorerne fortsætter.
  Kommissionens indsats har i de seneste år omfattet følgende:






  — | I 1997 blev støtten til Sinaga for fremstilling af sukker af sukkerroer fra Azorerne forhøjet fra 100 til 270EUR/t. |
| --- | --- | --- |

1.

Kommissionen er af den opfattelse, at sukkerindustriens overlevelse er vigtig for landbrugsøkonomien på Azorerne. Produktionen af sukkerroer har lang tradition på øgruppen, og det er nødvendigt at have adgang til forarbejdningsfaciliteter, hvis roerne skal kunne afsættes.

Ud fra denne opfattelse har Kommissionen enten selvstændigt eller ved at fremlægge forslag for Rådet om specifikke foranstaltninger gjort en indsats for at sikre, at roe- og sukkerproduktionen på Azorerne fortsætter.

Kommissionens indsats har i de seneste år omfattet følgende:

—

I 1997 blev støtten til Sinaga for fremstilling af sukker af sukkerroer fra Azorerne forhøjet fra 100 til 270EUR/t.

| — | I 2000 foreslog Kommissionen Rådet at forhøje hektarstøtten for arealer tilsået med sukkerroer med 66 % fra 500 til 800 EUR/ha. Rådet støttede Kommissionens forslag, som blev vedtaget ved forordning (EF) nr. 1453/2001 (2). |
| --- | --- |

—

I 2000 foreslog Kommissionen Rådet at forhøje hektarstøtten for arealer tilsået med sukkerroer med 66 % fra 500 til 800 EUR/ha. Rådet støttede Kommissionens forslag, som blev vedtaget ved forordning (EF) nr. 1453/2001 (2).

| 2. | Kommissionen støtter sukkersektoren på Azorerne ved hjælp af helt exceptionelle foranstaltninger i forhold til de mekanismer, der gælder for resten af EU i henhold til den fælles markedsordning for sukker. Roeproducenterne og sukkervirksomheden på Azorerne kan f.eks. producere op til 9 953 t sukker om året af sukkerroer fra Azorerne, og sukkervirksomheden kan i henhold til den særlige forsyningsordning raffinere råsukker af sukkerroer, der er opkøbt med restitution eller på verdensmarkedet, inden for rammerne af øgruppens forsyningsbehov, som på nuværende tidspunkt er beregnet til 6 500 t om året.
  Kommissionen beklager virkelig, at produktionen af sukker af sukkerroer fra Azorerne trods dens indsats i sektoren kun nåede op på 700 t i 2002. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen støtter sukkersektoren på Azorerne ved hjælp af helt exceptionelle foranstaltninger i forhold til de mekanismer, der gælder for resten af EU i henhold til den fælles markedsordning for sukker. Roeproducenterne og sukkervirksomheden på Azorerne kan f.eks. producere op til 9 953 t sukker om året af sukkerroer fra Azorerne, og sukkervirksomheden kan i henhold til den særlige forsyningsordning raffinere råsukker af sukkerroer, der er opkøbt med restitution eller på verdensmarkedet, inden for rammerne af øgruppens forsyningsbehov, som på nuværende tidspunkt er beregnet til 6 500 t om året.

Kommissionen beklager virkelig, at produktionen af sukker af sukkerroer fra Azorerne trods dens indsats i sektoren kun nåede op på 700 t i 2002.

| 3. | Sukker, der er fremstillet af sukkerroer fra Azorerne, kan frit afsættes på andre markeder uden for øgruppen.
  Sukker, der er raffineret på Azorerne af råvarer opkøbt af Sinaga i henhold til den særlige forsynings-ordning med henblik på at dække øgruppens egne behov, kan derimod ikke udføres eller videresendes med undtagelse af de mængder, der udgør traditionelle videreforsendelser. Domstolen har for nylig udtalt sig om begrebet »traditionelle videreforsendelser« i sag C-282/00, hvor den fastslog, at Kommissionens opfattelse var velbegrundet, idet den bekræftede, at mængderne for traditionelle videreforsendelser og traditionel udførsel er et gennemsnit af de mængder, der blev videreforsendt eller udført i de tre år, der gik forud for Poseima-programmets indførelse i 1992, dvs. 1989, 1990 og 1991. Domstolen præciserede desuden, at der skal være tale om videreforsendelser, der var »aktuelle, regelmæssige og betydningsfulde« [...] »da Poseima-programmet blev indført«. »Sporadiske og ubetydelige forsendelser, der fandt sted i fortiden, opfylder ikke disse betingelser«.
  Med henblik på den fremtidige udvikling i EU's sukkersektor fremlægger Kommissionen i sidste kvartal af 2003 en meddelelse om reformen af den fælles markedsordning for sektoren. I de forslag, Kommissionen fremsætter heri, vil der blive taget hensyn til den særlige situation, der gælder for sukkerproduktionen i regionerne i EU's yderste periferi, således at EU's nye produktions- og forsyningsbalance ikke fører til en forringelse af situationen i de pågældende regioner.
  Der vil desuden blive foretaget en gennemgang af støtteinstrumenterne til forarbejdningsindustrien i disse regioner, herunder også til sukkervirksomheden på Azorerne, i den rapport om en overordnet strategi for bæredygtig udvikling i regionerne i EU's yderste periferi, som Kommissionen skal vedtage før udgangen af 2003. |
| --- | --- |

3.

Sukker, der er fremstillet af sukkerroer fra Azorerne, kan frit afsættes på andre markeder uden for øgruppen.

Sukker, der er raffineret på Azorerne af råvarer opkøbt af Sinaga i henhold til den særlige forsynings-ordning med henblik på at dække øgruppens egne behov, kan derimod ikke udføres eller videresendes med undtagelse af de mængder, der udgør traditionelle videreforsendelser. Domstolen har for nylig udtalt sig om begrebet »traditionelle videreforsendelser« i sag C-282/00, hvor den fastslog, at Kommissionens opfattelse var velbegrundet, idet den bekræftede, at mængderne for traditionelle videreforsendelser og traditionel udførsel er et gennemsnit af de mængder, der blev videreforsendt eller udført i de tre år, der gik forud for Poseima-programmets indførelse i 1992, dvs. 1989, 1990 og 1991. Domstolen præciserede desuden, at der skal være tale om videreforsendelser, der var »aktuelle, regelmæssige og betydningsfulde« [...] »da Poseima-programmet blev indført«. »Sporadiske og ubetydelige forsendelser, der fandt sted i fortiden, opfylder ikke disse betingelser«.

Med henblik på den fremtidige udvikling i EU's sukkersektor fremlægger Kommissionen i sidste kvartal af 2003 en meddelelse om reformen af den fælles markedsordning for sektoren. I de forslag, Kommissionen fremsætter heri, vil der blive taget hensyn til den særlige situation, der gælder for sukkerproduktionen i regionerne i EU's yderste periferi, således at EU's nye produktions- og forsyningsbalance ikke fører til en forringelse af situationen i de pågældende regioner.

Der vil desuden blive foretaget en gennemgang af støtteinstrumenterne til forarbejdningsindustrien i disse regioner, herunder også til sukkervirksomheden på Azorerne, i den rapport om en overordnet strategi for bæredygtig udvikling i regionerne i EU's yderste periferi, som Kommissionen skal vedtage før udgangen af 2003.

---

(1)  EFT L 110 af 17.5.1995, s. 1.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1453/2001 af 28. juni 2001 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1600/92 (Poseima), EFT L 198 af 21.7.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/22 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/22

---

(2004/C 84 E/0024)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2434/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Rådet

(22. juli 2003)

Om:   Bøder til portugisiske landbrugere

Under et møde, jeg for nylig havde med nogle mælkeproducenter i Nordportugal, blev jeg gjort opmærksom på den uretfærdige behandling, som de portugisiske landbrugere, der havde overskredet mælkekvoten frem til slutningen af marts, var udsat for.

De er nemlig blevet idømt bøder, hvorimod der i Italien netop er blevet indgået en aftale, som løser problemet for italienske landbrugere i samme situation.

Kan Rådet oplyse, hvilke særlige betingelser den italienske aftale indeholder, og hvilke foranstaltninger der vil blive truffet for at råde bod på denne uretfærdighed mod de portugisiske landbrugere?

Svar

(8. marts 2004)

Ved Rådets forordning (EØF) nr. 856/84 om ændring af forordning (EØF) nr. 804/68 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter blev der indført en tillægsafgift i sektoren. Ordningen er blevet videreført flere gange, bl.a. ved Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter. Alle medlemsstaterne har pligt til at overholde deres respektive referencemængde og skal betale en tillægsafgift til Fællesskabet for de mængder, de måtte producere ud over denne referencemængde.

De særlige vilkår i Rådets beslutning af 16. juli 2003 om foreneligheden mellem fællesmarkedet og den støtte, som Den Italienske Republik agter at yde sine mælkeproducenter, er fastsat i beslutningen, som er offentliggjort (1). Det drejer sig navnlig om følgende bestemmelser:

| — | den italienske regering betaler forskudsvis det beløb, som de italienske producenter skylder Fællesskabet i tillægsafgift for mælk og mejeriprodukter for produktionsårene 1995/1996 til 2001/2002, |
| --- | --- |

—

den italienske regering betaler forskudsvis det beløb, som de italienske producenter skylder Fællesskabet i tillægsafgift for mælk og mejeriprodukter for produktionsårene 1995/1996 til 2001/2002,

| — | der kan gives rentefri betalingshenstand i et antal år, dog højst i 14 år, med tilbagebetaling i lige store årlige rater. |
| --- | --- |

—

der kan gives rentefri betalingshenstand i et antal år, dog højst i 14 år, med tilbagebetaling i lige store årlige rater.

Denne specifikke beslutning, som er baseret på artikel 88, stk. 2, tredje afsnit, i EF-traktaten, blev enstemmigt vedtaget af Rådet, som lagde vægt på, at den italienske regering ønskede at tage hensyn til ganske særlige omstændigheder. Ved anvendelsen af en sådan foranstaltning i andre tilfælde, hvor omstændighederne kunne minde om de italienske, skal Rådet derfor tage stilling fra sag til sag.

Rådet henviser desuden det ærede parlamentsmedlem til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Bruxelles den 16. og 17. oktober 2003 og navnlig punkt 38, hvori Det Europæiske Råd med tilfredshed noterer sig Kommissionens forslag om at forlænge ordningen i forbindelse med problemerne vedrørende udviklingen af mælkeproduktionen på Azorerne, og (...) opfordrer Rådet til snarest muligt at drøfte dette forslag.

---

(1)  EUT L 184 af 23.7.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/23 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/23

---

(2004/C 84 E/0025)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2444/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Rådet

(22. juli 2003)

Om:   USA's flådebase i Guantanamo Bay

Kan Rådet udlevere en liste over alle de EU-borgere, der tilbageholdes på Guantanamo Bay-basen — i forlængelse af spørgsmål H-0036/02 (1) om de forhold, hvorunder USA holder de personer, der blev taget til fange i forbindelse med krigen i Afghanistan, fængslet på denne base? Kan Rådet oplyse, om de forhold, hvorunder disse fanger holdes fængslet, og fængslingens varighed er i overensstemmelse med Genève-konventionen om behandlingen af krigsfanger? Kan Rådet oplyse, på hvilket grundlag de militærdomstole, som USA har foreslået, opfylder de internationalt anerkendte standarder for en retfærdig rettergang? Kan Rådet oplyse, hvilke foranstaltninger der er truffet fra Rådets side for at sikre, at USA fuldt ud respekterer Genève-konventionerne, og hvilken reaktion man har fået fra de amerikanske myndigheder i denne forbindelse?

Svar

(8. marts 2004)

Rådet er ikke i stand til at oplyse navnene på de statsborgere fra medlemsstater, der er interneret i Guantanamo Bay, og kan heller ikke give oplysninger om forholdene på stedet eller om, hvor længe interneringen vil vare. Som Rådet har tilkendegivet i sit svar på skriftlig forespørgsel E-1470/03, henhører beskyttelsen af medlemsstaternes statsborgeres rettigheder og interesser i tredjelande i henhold til Wienerkonventionen om konsulære forbindelser under de enkelte berørte medlemsstater. Det er derfor disse medlemsstater, der selv skal træffe de foranstaltninger, de anser for nødvendige for at sikre, at deres borgeres rettigheder respekteres. Det påhviler på den anden side USA's regering at sikre, at forholdene for de internerede ikke krænker folkeretten, og at domstole, som USA måtte oprette, opfylder de internationalt anerkendte standarder for en retfærdig rettergang og overholder folkeretten.

---

(1)  Skriftlig besvarelse, 6.2.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/24 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/24

---

(2004/C 84 E/0026)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2449/03

af Georges Berthu (NI) til Kommissionen

(23. juli 2003)

Om:   Bevarelse af hække

Det er meget ofte i samfundets interesse at bevare hække, idet de blandt andet beskytter biodiversiteten og bremser vandstrømme og jorderosion. I Frankrig yder departementerne nu støtte til genbeplantning.

Men ud over beplantning er der spørgsmålet om vedligeholdelse, som i dag er en form for gratis tjeneste, som landbrugeren gør samfundet.

Mener Kommissionen, at det ville være muligt at godtgøre denne opgave gennem støtte til den årlige vedligeholdelse af hække?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. september 2003)

Blandt foranstaltningerne i den nationale plan for udvikling af Frankrigs landdistrikter figurerer forbedring af landbrugsmiljøet. Planen indeholder en fortegnelse over foranstaltninger til dette formål, som hver enkelt region kan vælge at iværksætte. Beplantning med samt genetablering og vedligeholdelse af hække indgår i fortegnelsen over foranstaltninger, der kan få EU-støtte. Der eksisterer således allerede muligheder for at få støtte til vedligeholdelse af hække.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/24 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/24

---

(2004/C 84 E/0027)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2455/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. juli 2003)

Om:   Eurostat: »Cashflow-revision« og undersøgelse af forholdet mellem pris og ydelse som supplerende foranstaltninger for at fastslå tingenes gang og forebygge en gentagelse

| 1. | Finder den interne revisionstjenestes undersøgelse af Eurostat, som henhører under Kommissionens ansvar, vedrørende tilfælde af bedrageri sted i stedet for den uafhængige OLAF-undersøgelse, eller vil denne første undersøgelse blive afsluttet som oprindeligt planlagt? Hvad er forskellen mellem den interne revisionstjenestes bebudede undersøgelse og OLAF-undersøgelsen? Hvorvidt vil disse to eventuelt supplere hinanden? |
| --- | --- |

1.

Finder den interne revisionstjenestes undersøgelse af Eurostat, som henhører under Kommissionens ansvar, vedrørende tilfælde af bedrageri sted i stedet for den uafhængige OLAF-undersøgelse, eller vil denne første undersøgelse blive afsluttet som oprindeligt planlagt? Hvad er forskellen mellem den interne revisionstjenestes bebudede undersøgelse og OLAF-undersøgelsen? Hvorvidt vil disse to eventuelt supplere hinanden?

| 2. | Vil den interne revisionstjenestes undersøgelse være underlagt begrænsninger? Vil den omfatte en undersøgelse af forholdet mellem pris og ydelse eller ikke? Hvad vil eventuelt ikke blive medtaget i undersøgelsen? Vil Kommissionen stille alle de oplysninger til rådighed for Europa-Parlamentet, der opnås som følge af denne undersøgelse? |
| --- | --- |

2.

Vil den interne revisionstjenestes undersøgelse være underlagt begrænsninger? Vil den omfatte en undersøgelse af forholdet mellem pris og ydelse eller ikke? Hvad vil eventuelt ikke blive medtaget i undersøgelsen? Vil Kommissionen stille alle de oplysninger til rådighed for Europa-Parlamentet, der opnås som følge af denne undersøgelse?

| 3. | Vil en »cashflow-revision« som foreslået af den tidligere regnskabschef, Marta Andreasen, som blev forkastet af generaldirektør Mingasson, ikke langt tidligere have afsløret, at der var tale om skjulte konti? Foretages der nu en sådan revision? |
| --- | --- |

3.

Vil en »cashflow-revision« som foreslået af den tidligere regnskabschef, Marta Andreasen, som blev forkastet af generaldirektør Mingasson, ikke langt tidligere have afsløret, at der var tale om skjulte konti? Foretages der nu en sådan revision?

| 4. | Har de personer, som undersøges, regelmæssigt aflagt besøg i deres kontorer siden deres forflyttelse, eller er det muligt, at de har destrueret eller fjernet dokumenter siden deres forflyttelse, fordi de ikke er blevet nægtet adgang til Eurostats bygninger? Hvorfor havde de fortsat fri adgang, medens den tidligere regnskabschef blev nægtet adgang til Kommissionens bygninger? Er der nu grund til, at man hurtigt griber ind for eventuelt at undgå, at dokumenter forsvinder definitivt? Havde man ikke burdet gøre dette langt tidligere i betragtning af de informationer, som Kommissionen nu er i besiddelse af? |
| --- | --- |

4.

Har de personer, som undersøges, regelmæssigt aflagt besøg i deres kontorer siden deres forflyttelse, eller er det muligt, at de har destrueret eller fjernet dokumenter siden deres forflyttelse, fordi de ikke er blevet nægtet adgang til Eurostats bygninger? Hvorfor havde de fortsat fri adgang, medens den tidligere regnskabschef blev nægtet adgang til Kommissionens bygninger? Er der nu grund til, at man hurtigt griber ind for eventuelt at undgå, at dokumenter forsvinder definitivt? Havde man ikke burdet gøre dette langt tidligere i betragtning af de informationer, som Kommissionen nu er i besiddelse af?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(30. september 2003)

Parlamentet opfordrede både i sin beslutning om bekæmpelse af svig og i sin beslutning om meddelelse af decharge for 2001 Kommissionen til at udarbejde en revisionsberetning om Eurostat. Den 11. juni 2003 pålagde Kommissionen den interne revisionstjeneste (IAS) at gennemgå en stikprøve af op mod 400 kontrakter og udbetalinger af tilskud, udvalgt efter en nærmere fastlagt procedure. Denne gennemgang skal på ingen måde erstatte den uafhængige undersøgelse, der er ved at blive gennemført af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF). Som det fremgår af Kommissionens beslutning, skal nævnte gennemgang primært gøre det muligt at fastslå, hvorvidt de kontrakter, der er indgået mellem 1999 og 2002, var lovlige og i overensstemmelse med gældende regler. Gennemgangen har således ikke til formål at undersøge eventuelt svig, hvilket er OLAF's sagsområde. De to undersøgelser skal derfor supplere hinanden indbyrdes.

Kommissionens beslutning om at lade den interne revisionstjeneste gennemgå en stikprøve af kontrakter og udbetalinger af tilskud i stedet for at udføre en fuldstændig revision af Eurostats interne kontrol var dikteret af tidspres og begrænsede ressourcer. Forespurgt af den interne revisionstjeneste bekræftede Kommissionens næstformand, Neil Kinnock, at det ikke var udelukket, at gennemgangen ville omfatte kontrakternes gennemførelse og udbetalingerne af tilskud. Hvis den interne revisionstjenestes foreløbige gennemgang skulle give god grund til at undersøge opfyldelsen af kontrakter eller udbetalinger af tilskud, bør den interne revisor — i sin egenskab af koordinator af Kommissionens indsats vedrørende Eurostatundersøgelserne — tage stilling til dette spørgsmål i samråd med Kommissionens generalsekretær. På grund af begrænsede ressourcer og overholdelse af den interne revisionstjenestes frist for fuldførelse af opgaven vil det imidlertid ikke være muligt at gennemgå gennemførelsen af samtlige stikprøver af kontrakter/udbetalinger af tilskud.

Som det blev meddelt på Formandskonferencen i juli 2003, omhandler den interne revisionstjenestes første revisionsberetning både tildelingsprocedurerne og kontraktopfyldelsen.

En »cashflow-revision« indgår ikke i den gennemgang, den interne revisionstjeneste er ved at foretage; de skjulte konti var ikke blevet afsløret ved en sådan revision af budgetmidlerne.

Kommissionen har altid bestræbt sig på at sørge for, at det revisionsmateriale, der forespørges af Parlamentet, udarbejdes og forelægges til tiden.

Den 8. juli 2003 tog Kommissionen desuden som en forebyggende foranstaltning skridt til at sikre visse arkiver hos Eurostat.

Det ærede medlem henvises i øvrigt til svaret på den skriftlige forespørgsel E-2204/03 fra Gabriele Stauner (1).

---

(1)  EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 234.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/26 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/26

---

(2004/C 84 E/0028)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2477/03

af Miet Smet (PPE-DE) til Rådet

(24. juli 2003)

Om:   Kvinders rettigheder i Afghanistan

Talebanernes magtovertagelse i 1996 var ledsaget af en dramatisk forringelse af de afghanske kvinders situation. Kvinder blev udsat for en ekstrem psykologisk og fysisk undertrykkelse, idet de helt eller delvis blev nægtet adgang til fyldestgørende lægehjælp, undervisning, indtjeningsmuligheder og bevægelsesfrihed.

Mange havde håbet, at talebanstyrets afslutning skulle indvarsle en ny periode for de afghanske kvinder. EP-medlemmerne understregede i Europa-Parlamentets beslutning af 5. september 2002 (1), at der især burde gives høj prioritet til kvinders vilkår, navnlig inden for uddannelse, sundhed, offentlig forvaltning og medier. Desuden anmodede de om, at den nye afghanske regering vedtog og gennemførte nye effektive foranstaltninger for at fremme kvindernes vilkår i landet. EU skulle selv deltage heri og en del af EU-støtten skulle ydes direkte til specifikke kvindeprojekter.

Halvandet år efter Bonn-konferencen er status over kvindernes situation lidet positiv. I landdistrikterne, hvor tre fjerdedele af afghanerne lever, er der endnu intet, som er forandret for kvindernes vedkommende. Dette bekræftes af de EP-medlemmer, som deltog i EP-delegationens rejse til Afghanistan. Siden talebanernes fald er der udelukkende sket fremskridt for kvindernes rettigheder i Kabul, men i landet som sådan går kun 30 % af pigerne i skole.

Hvordan forholder EU sig til de vedvarende overtrædelser af kvinders rettigheder? Hvilke specifikke kvindeprojekter i Afghanistan finansieres af EU? Gennemfører EU ud over at støtte specifikke kvindeprojekter også andre initiativer med henblik på at forbedre kvindernes situation? Hvilken del af EU's budget er udelukkende afsat til Afghanistan?

Svar

(8. marts 2004)

| 1. | EU er meget opmærksom på, om kvinders menneskerettigheder respekteres i Afghanistan. I sine kontakter med den afghanske overgangsmyndighed (ATA) understreger EU hele tiden og på alle niveauer, at de afghanske kvinders rettigheder og fremme af kvinders fuldstændige og lige deltagelse i alle aspekter af det offentlige liv udgør et vigtigt benchmark ved bedømmelsen af ATA's resultater og fastlæggelsen af EU's fremtidige politik i forhold til Afghanistan. |
| --- | --- |

1.

EU er meget opmærksom på, om kvinders menneskerettigheder respekteres i Afghanistan. I sine kontakter med den afghanske overgangsmyndighed (ATA) understreger EU hele tiden og på alle niveauer, at de afghanske kvinders rettigheder og fremme af kvinders fuldstændige og lige deltagelse i alle aspekter af det offentlige liv udgør et vigtigt benchmark ved bedømmelsen af ATA's resultater og fastlæggelsen af EU's fremtidige politik i forhold til Afghanistan.

| 2. | EU har også indtrængende opfordret medlemmerne af den afghanske forfatningskommission til at respektere ligestilling mellem kønnene på linje med internationale normer i den fremtidige forfatning, der om få måneder skal vedtages af den konstitutionelle Loya Jirga. EU vil gøre sit yderste for også at sikre, at den nye forfatning indeholder en bestemmelse, der giver den internationale ret, navnlig FN-konventionerne om menneskerettighederne, forrang frem for national ret, herunder sharialovgivning. |
| --- | --- |

2.

EU har også indtrængende opfordret medlemmerne af den afghanske forfatningskommission til at respektere ligestilling mellem kønnene på linje med internationale normer i den fremtidige forfatning, der om få måneder skal vedtages af den konstitutionelle Loya Jirga. EU vil gøre sit yderste for også at sikre, at den nye forfatning indeholder en bestemmelse, der giver den internationale ret, navnlig FN-konventionerne om menneskerettighederne, forrang frem for national ret, herunder sharialovgivning.

| 3. | Den 14. april vedtog Rådet konklusioner, der blandt andet understreger betydningen af at integrere kønsbevidsthed i ATA's politik og indtrængende opfordrer til, at der fastlægges en forfatningsmæssig ramme for fremme og beskyttelse af menneskerettighederne, navnlig for så vidt angår kvinder og piger. Rådet understregede også, at forståelse for kønsaspektet er en af de ting, der skal kendetegne den regering, der skal tilvejebringes gennem frie og retfærdige valg inden juni 2004. Den afghanske udenrigsminister Abdullah, der samme dag mødtes med EU-ministrene, blev delagtiggjort i disse konklusioner. Ligestillingsspørgsmål har en fremtrædende plads på dagsordenen for den EU-trojkamission på statssekretærniveau til Afghanistan, der er planlagt til at finde sted i oktober. |
| --- | --- |

3.

Den 14. april vedtog Rådet konklusioner, der blandt andet understreger betydningen af at integrere kønsbevidsthed i ATA's politik og indtrængende opfordrer til, at der fastlægges en forfatningsmæssig ramme for fremme og beskyttelse af menneskerettighederne, navnlig for så vidt angår kvinder og piger. Rådet understregede også, at forståelse for kønsaspektet er en af de ting, der skal kendetegne den regering, der skal tilvejebringes gennem frie og retfærdige valg inden juni 2004. Den afghanske udenrigsminister Abdullah, der samme dag mødtes med EU-ministrene, blev delagtiggjort i disse konklusioner. Ligestillingsspørgsmål har en fremtrædende plads på dagsordenen for den EU-trojkamission på statssekretærniveau til Afghanistan, der er planlagt til at finde sted i oktober.

| 4. | Efter Talibans fald er der enkelte tegn på forbedring: stadig flere piger går i skole, og i de større bycentre følger de også videregående uddannelser, ministerierne ansætter kvinder, og generelt er mange kvinder igen begyndt at arbejde uden for hjemmet. Ratifikationen den 5. marts 2003 af FN-konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder var et meget positivt skridt.
  Rådet er dog enig med det ærede parlamentsmedlem i, at kvindernes situation fortsat er uacceptabel med hensyn til muligheder for uddannelse og arbejde samt juridisk beskyttelse af deres ret til fuldstændig og lige deltagelse i det offentlige liv. Desuden er det først og fremmest kvinderne, der er ofre for den manglende sikkerhed, der udgør en trussel mod deres liv og værdighed. Der er stadig meget at udrette, for så vidt der afsættes tilstrækkelige midler hertil. |
| --- | --- |

4.

Efter Talibans fald er der enkelte tegn på forbedring: stadig flere piger går i skole, og i de større bycentre følger de også videregående uddannelser, ministerierne ansætter kvinder, og generelt er mange kvinder igen begyndt at arbejde uden for hjemmet. Ratifikationen den 5. marts 2003 af FN-konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder var et meget positivt skridt.

Rådet er dog enig med det ærede parlamentsmedlem i, at kvindernes situation fortsat er uacceptabel med hensyn til muligheder for uddannelse og arbejde samt juridisk beskyttelse af deres ret til fuldstændig og lige deltagelse i det offentlige liv. Desuden er det først og fremmest kvinderne, der er ofre for den manglende sikkerhed, der udgør en trussel mod deres liv og værdighed. Der er stadig meget at udrette, for så vidt der afsættes tilstrækkelige midler hertil.

| 5. | For at indhente nærmere oplysninger om specifikke programmer med sigte på ligestillingspro-blematikken kan det ærede parlamentsmedlem eventuelt kontakte Kommissionen og de relevante ministerier i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.

For at indhente nærmere oplysninger om specifikke programmer med sigte på ligestillingspro-blematikken kan det ærede parlamentsmedlem eventuelt kontakte Kommissionen og de relevante ministerier i medlemsstaterne.

---

(1)  P5_TA(2002) 0407.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/27 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/27

---

(2004/C 84 E/0029)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2482/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Rådet

(24. juli 2003)

Om:   Forebyggelse af risiko for skovbrande: Forordning (EØF) nr. 2158/92

Forordning (EØF) nr. 2158/92 (1) om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande, som har dannet ramme for finansiering af foranstaltninger til forebyggelse af risiko for skovbrande, udløb den 31. december 2002. Forordningens tilskyndende virkninger på de regionale og nationale politikker for forebyggelse af skovbrande er klart dokumenteret gennem de forløbne ti år. I denne periode er der sket en reduktion af det gennemsnitlige skovareal i den sydlige del af Frankrig, Spanien og Portugal, der er ødelagt som følge af skovbrande. Med Kommissionens nye forslag til forordning om overvågning af Fællesskabets skove (Forest Focus) og de nye bestemmelser om udvikling af landdistrikterne sker der imidlertid en renationalisering af politikken vedrørende skovbrande, som betyder afskaffelse af den fællesskabsfinansiering af foranstaltninger til forebyggelse af skovbrande, som var fastsat i forordning (EØF) nr. 2158/92. Forslaget er heller ikke i overensstemmelse med Domstolens retspraksis, der fastsætter, at politikken vedrørende beskyttelse af skovbrande er en fællesskabspolitik inden for rammerne af miljøpolitikken, og at den kan finansieres over EU's budget.

På den baggrund ønskes følgende besvaret:

| 1. | Er Rådet klar over, at Kommissionens forslag til forordning om Forest Focus ikke er i overensstemmelse med Domstolens seneste retspraksis, som går imod renationalisering af politikken for bekæmpelse af skovbrande, og som støtter, at den vedtages efter proceduren for fælles beslutningstagning med Europa-Parlamentet? Hvilke begrundelser har det for ved førstebehandlingen at have afvist alle de EP's ændringer, som havde til formål på ny at medtage forebyggelse af skovbrande som en del af Fællesskabets miljøpolitik i overensstemmelse med Domstolens praksis? |
| --- | --- |

1.

Er Rådet klar over, at Kommissionens forslag til forordning om Forest Focus ikke er i overensstemmelse med Domstolens seneste retspraksis, som går imod renationalisering af politikken for bekæmpelse af skovbrande, og som støtter, at den vedtages efter proceduren for fælles beslutningstagning med Europa-Parlamentet? Hvilke begrundelser har det for ved førstebehandlingen at have afvist alle de EP's ændringer, som havde til formål på ny at medtage forebyggelse af skovbrande som en del af Fællesskabets miljøpolitik i overensstemmelse med Domstolens praksis?

| 2. | Er Rådet klar over de skadelige konsekvenser, som Kommissionens forslag til forordning om Forest Focus kan få for bekæmpelse af skovbrande på fællesskabsplan? |
| --- | --- |

2.

Er Rådet klar over de skadelige konsekvenser, som Kommissionens forslag til forordning om Forest Focus kan få for bekæmpelse af skovbrande på fællesskabsplan?

| 3. | Agter Rådet at ændre sin holdning og ved andenbehandlingen og acceptere EP's ændringer på dette område, hvad angår genindførelse af en specifik støtte, som alene gives til forebyggelse og beskyttelse af skovene mod risiko for brande? |
| --- | --- |

3.

Agter Rådet at ændre sin holdning og ved andenbehandlingen og acceptere EP's ændringer på dette område, hvad angår genindførelse af en specifik støtte, som alene gives til forebyggelse og beskyttelse af skovene mod risiko for brande?

Svar

(8. marts 2004)

Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til den offentlige forhandling, som Rådet havde på samlingen den 6. november 2003 om Forest Focus-forordningen, og til konklusionerne fra denne forhandling. Rådet godkendte således de ændringer, som Europa-Parlamentet havde vedtaget i forbindelse med andenbehandlingen af forslaget til forordning om overvågning af skovene og af miljøvekselvirkninger i Fællesskabet. Eftersom Europa-Parlamentets ændringer svarer til et kompromis, Rådet er nået til enighed om, blev forordningen vedtaget i den form, hvori den foreligger i Rådets fælles holdning, med de nævnte ændringer.

Forordningen skaber en flerårig ramme, der i begyndelsen dækker seks år fra 2003 til 2008. Den tager sigte på at tilpasse anvendelsesområdet for de nuværende rådsforordninger (EØF) nr. 3528/86 og (EØF) nr. 2158/92, så der kan skabes en fleksibel overvågningsordning, hvor skovøkosystemernes tilstand kan vurderes i en bredere sammenhæng. Den forenkler også de igangværende aktiviteter ved at samle elementer af de to forordninger i en rammeforordning, der omfatter både beskyttelse og overvågning af skovene.

---

(1)  EFT L 217 af 31.7.1992, s. 3.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/28

---

(2004/C 84 E/0030)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2498/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(25. juli 2003)

Om:   Investeringer

I fortsættelse af Kommissionens meget interessante svar på min forespørgsel E-1350/03 (1) af 22. maj 2003 om direkte udenlandske investeringer i eurozonelandene og de EU-medlemmer, der ikke deltager i eurosamarbejdet, kan Kommissionen oplyse, om den nu er i stand til at ajourføre de tal, der er opgivet i dens oversigter, således at de omfatter sidste år (2002)? I benægtende fald, hvornår kan den gøre dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(3. september 2003)

Ajourførte tabeller er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat. Tallene for 2002 er foreløbige skøn, som medlemsstaterne har sendt til Eurostat i juni 2003 sammen med reviderede tal for 2001. Reinvesteret indtjening er ikke medregnet for Danmarks og Spaniens vedkommende. Reinvesteret indtjening er i nogle tilfælde ikke medregnet for Grækenlands og Sveriges vedkommende. I aggregaterne er reinvesteret indtjening i alle disse tilfælde baseret på skøn. De foreløbige data for 2002 og reviderede data for 2001 foreligger ikke for euroområdets partnerlande.

---

(1)  Se side 8.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/28

---

(2004/C 84 E/0031)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2515/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(29. juli 2003)

Om:   Udtalelse fra OLAF-Overvågningsudvalget om Eurostat-taskforcen

Den 9. juli 2003 besluttede Kommissionen at nedsætte en taskforce i forbindelse med anklagerne mod Eurostat. Denne taskforce skal have til opgave at fremskynde interne og eksterne undersøgelser, der hidtil er blevet udført af bedrageribekæmpelseskontoret OLAF alene.

Dette er et indgreb i OLAF's uafhængige undersøgelsesbeføjelser, som Parlamentet og Rådet udtrykkeligt har garanteret i forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 (1).

Har direktøren og/eller Kommissionen, før beslutningen blev truffet den 9. juli 2003, indhentet en udtalelse fra OLAF-Overvågningsudvalget, som har til opgave at sikre kontorets uafhængighed?

Hvis ikke, hvorfor ikke?

---

(1)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/29 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/29

---

(2004/C 84 E/0032)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2516/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(29. juli 2003)

Om:   Eurostat-taskforcen og OLAF's uafhængighed

Den 9. juli 2003 besluttede Kommissionen at nedsætte en taskforce i forbindelse med anklagerne mod Eurostat. I Kommissionens pressemeddelelse IP/03/979 oplyses det, at Kommissionen vil nedsætte en tværfaglig taskforce, som skal fremskynde de interne og eksterne undersøgelser, der for øjeblikket udføres af OLAF alene, og at denne taskforce også vil gennemføre en omfattende administrativ undersøgelse med henblik på at vurdere det personlige ansvar, der påhviler andre ansatte, som måtte være indblandet i eventuelle finansielle uregelmæssigheder.

Dette er i modstrid med Kommissionens afgørelse af 28. april 1999 om oprettelse af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (1), hvorved Kommissionen overdrog sine beføjelser til at udføre interne og eksterne administrative undersøgelser til OLAF (artikel 2 i afgørelsen). Det er desuden i modstrid med artikel 3 i samme afgørelse, hvori OLAF garanteres fuld uafhængighed ved udøvelsen af sine undersøgelsesbeføjelser. Navnlig strider det forhold, at der indsættes en tjenestemand, der ikke er tilknyttet OLAF, som leder af taskforcen, imod bestemmelsen om, at OLAF's direktør ikke må tage imod anvisninger fra Kommissionen.

Har Kommissionen på baggrund heraf overvejet risikoen for, at tjenestemænd og firmaer, der berøres af taskforcens undersøgelser, vil anfægte undersøgelsernes retmæssighed?

Hvilke konklusioner drager Kommissionen i denne forbindelse af EU-Domstolens seneste domme i sagerne C-11/00 og C-15/00, hvori Domstolen fremhævede den særlige betydning af OLAF-undersøgelsernes uafhængighed?

---

(1)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 20.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/29 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/29

---

(2004/C 84 E/0033)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2530/03

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(22. juli 2003)

Om:   Taskforce Eurostat

I forbindelse med anklagerne mod Eurostat har Kommissionen den 9. juli 2003 på foranledning af næstformand Kinnock besluttet at oprette en taskforce, der skal overtage de interne og eksterne undersøgelser, der hidtil er udført af OLAF. Denne taskforce skal i henhold til Kommissionens beslutning ledes af Peter Zangl, en tjenestemand, der ikke hører til OLAF, men er vicegeneraldirektør i Generaldirektoratet for Informationssamfundet.

Kan Kommissionen forklare, hvorfor den følger sin næstformands forslag og dermed har grebet ind i OLAF's uafhængighed, som sikres af lovgiverne (Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1073/1999 (1)) og Kommissionen selv (Kommissionens afgørelse 1999/352/EF (2))?

Kan Kommissionen især gøre rede for, hvordan OLAF's direktør blev inddraget i beslutningen af 9. juli 2003, og hvor vidt dens fremgangsmåde er forenelig med bestemmelsen om, at OLAF's direktør ved udøvelsen af sine beføjelser hverken må søge eller modtage instrukser fra Kommissionen?

De Europæiske Fællesskabers Domstol har i sine domme af 10. juli 2003 i retssagerne C-11/00 og C-15/00 understreget den særlige betydning af OLAF's uafhængighed i forbindelse med undersøgelserne.

Har Kommissionen på denne baggrund undersøgt risikoen for, at tjenestemænd eller virksomheder, der berøres af taskforcens undersøgelser, vil anfægte disse undersøgelsers formelle rigtighed?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

på skriftlige forespørgsler E-2515/03, E-2516/03 og P-2530/03

(8. oktober 2003)

Som det ærede medlem ved, har Kommissionen ret til når som helst at foretage revisioner, undersøgelser og ad hoc-analyser af sine tjenestegrenes finansielle aktiviteter med det formål at kontrollere, at de er i overensstemmelse med finansforordningen og de interne regler for god administrativ praksis. Sådanne revisioner og undersøgelser kan gøre det muligt for Kommissionen at opdage mangler i systemet og drage passende organisationsmæssige konklusioner.

Som en del af opfølgningen på dechargen for budgettet — og på Parlamentets anmodning — er Kommissionen i færd med nøje at undersøge en række kontrakter, som Eurostat har indgået med private virksomheder, med henblik på at fastslå de berørte kontraktforholds karakter og rækkevidde. Undersøgelsen omfatter visse afsluttede og igangværende kontrakter.

Det var også på denne baggrund, at den multidisciplinære taskforce blev oprettet den 9. juli 2003 og dens ansvarsområde fastsat af Kommissionen den 23. juli. Taskforcen skal rapportere om følgende:

| — | de finansielle netværk, der anvendes af Eurostat |
| --- | --- |

—

de finansielle netværk, der anvendes af Eurostat

| — | godkendelsesprocedurerne |
| --- | --- |

—

godkendelsesprocedurerne

| — | daglige arrangementer for samarbejdet med eksterne kontrahenter |
| --- | --- |

—

daglige arrangementer for samarbejdet med eksterne kontrahenter

| — | instrukser fra ledelsen vedrørende korrigerende foranstaltninger og udførte handlinger. |
| --- | --- |

—

instrukser fra ledelsen vedrørende korrigerende foranstaltninger og udførte handlinger.

Taskforcens opgave er udtrykkeligt at forsyne Kommissionen med de oplysninger, der er nødvendige for at iværksætte de påkrævede ledelses- og organisationsmæssige foranstaltninger for at sikre, at finansforordningen og de tilknyttede regler for god administrativ praksis overholdes. Kommissionen har på ingen måde søgt at kompromittere OLAF's uafhængighed.

Taskforcens rolle og målsætninger er derfor ikke de samme som OLAF's. Ifølge artikel 1, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), har OLAF til formål »[inden for de forskellige institutioner, organer, kontorer og agenturer, der er oprettet ved eller på grundlag af traktaterne] ... at undersøge alvorlige tilfælde i forbindelse med udøvelse af arbejdet, der kan indebære manglende opfyldelse af tjenestemænds eller de øvrige ansattes forpligtelser, der kan medføre en disciplinærsag eller i givet fald en straffesag, eller manglende opfyldelse af lignende forpligtelser hos medlemmerne af institutioner og organer ...«. Når dette er sagt, er der intet, der forhindrer OLAF i at gøre brug af taskforcens arbejde, for så vidt dens aktiviteter supplerer undersøgelser, som OLAF foretager.

Kommissionen er i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 1073/1999 forpligtet til at oplyse OLAF om eventuelle tilfælde af svig eller bestikkelse eller enhver anden ulovlig aktivitet.

Følgelig er det usandsynligt, at taskforcens aktiviteter gør indgreb i OLAF's beføjelser eller kompromitterer dets undersøgelsers uafhængighed. Under alle omstændigheder er direktøren for OLAF og lederen af taskforcen jævnligt i kontakt med hinanden, og OLAF's direktør har beføjelser til at sikre, at OLAF's uafhængighed beskyttes fuldt ud.

Kommissionen kan derfor ikke se, hvordan oprettelsen af taskforcen skulle gribe ind i OLAF's beføjelser eller sætte dets generaldirektørs uafhængighed på spil. Denne har ikke modtaget nogen instrukser fra Kommissionen, men har godkendt den nødvendige forbindelse mellem taskforcen og OLAF. Kommissionen kan derfor ikke se, hvilken risiko oprettelsen og driften af taskforcen skulle udgøre for lovligheden af OLAF's undersøgelser.

OLAF har oplyst Kommissionen om, at OLAF's Overvågningsudvalg blev kontaktet omgående af OLAF's generaldirektør efter Kommissionens afgørelse. Høringen er i øjeblikket i gang.

---

(1)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

(2)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 20.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/31 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/31

---

(2004/C 84 E/0034)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2562/03

af Maurizio Turco (NI) til Rådet

(4. august 2003)

Om:   Det voldelige sudanesiske diktatur og aftale indgået mellem EU og Sudan

Ifølge nyhedsbureauet MISNA har Antonov-fly fra det sudanesiske luftvåben under de sammenstød, som i nogle uger har udspillet sig mellem oprørsgrupper og regeringen i Khartoum, ramt 25 landsbyer i den nordvestlige del af den vestlige delstat Darfur med ikke nærmere præciserede former for giftgas, hvilket skal have resulteret i 300 døde og mere end 200 sårede.

Præsident Omar Hassan al-Bashirs regering har endnu ikke svaret på Det Sudanesiske Folks Befrielseshærs (SLA/M) beskyldninger om, at han bevidst forsøger at ramme befolkningen i Darfur. Fredsforhandlingerne mellem Sudans regering og SLA/M er endnu en gang blevet afbrudt, og genoptagelsen af drøftelserne, der var fastsat til denne uge, er udsat til den 3. august.

Den 11. juli afviste regeringsdelegationen at godkende grundlaget for de fremtidige drøftelser i form af en rammeaftale, der var forelagt af IGAD (Inter-Governmental Authority on Development), en organisation for landene på Afrikas Horn, som står i spidsen for forhandlingsprocessen, efter af SLA/M's delegation offentligt havde tilkendegivet sin tilfredshed med dokumentet. Undertegnelsen i juli 2002 af en foreløbig aftaleprotokol mellem parterne er ikke blevet fulgt op på nogen måde, og det er ingen tegn på, at regeringen i Khartoum er indstillet på at opgive eller dele kontrollen over de olierige områder i syd og indtægterne derfra eller over de nye væbnede styrker, som er de redskaber, hvormed al-Bashirs styre i årevis har hærget Sudan.

| — | Vil Rådet på baggrund af ovenstående opsige den aftale, der den 10. december 2002 blev indgået med regeringen i Khartoum, da den sudanesiske regering uhæmmet anvender sit militærarsenal og ikke viser nogen vilje til at gennemføre Machakos-aftalen fra juli 2002? |
| --- | --- |

—

Vil Rådet på baggrund af ovenstående opsige den aftale, der den 10. december 2002 blev indgået med regeringen i Khartoum, da den sudanesiske regering uhæmmet anvender sit militærarsenal og ikke viser nogen vilje til at gennemføre Machakos-aftalen fra juli 2002?

| — | Mener Rådet, at al-Bashirs diktatur, der er ansvarlig for et veritabelt folkemord på de ikke-muslimske befolkningsgrupper, kan sikre fred, velstand og sikkerhed i Sudan? |
| --- | --- |

—

Mener Rådet, at al-Bashirs diktatur, der er ansvarlig for et veritabelt folkemord på de ikke-muslimske befolkningsgrupper, kan sikre fred, velstand og sikkerhed i Sudan?

| — | Vil Rådet tage initiativ til en fælles EU-aktion i alle internationale fora, herunder FN, for at øge det internationale pres på regeringen i Khartoum og isolere landets blodige diktator? |
| --- | --- |

—

Vil Rådet tage initiativ til en fælles EU-aktion i alle internationale fora, herunder FN, for at øge det internationale pres på regeringen i Khartoum og isolere landets blodige diktator?

Svar

(8. marts 2004)

I forlængelse af EU's beslutning om at påbegynde en fornyet politisk dialog med Sudans regering i 1999 har der været afholdt møder i Khartoum for at vurdere fremskridtene på de forskellige områder, som er omfattet af dialogen (menneskerettigheder, demokrati, retsstatsprincipper og fredsprocessen). I den senere tid er der navnlig blevet fokuseret på fredsprocessen. Resultatet af disse drøftelser fremgår af et fælles EU-Sudan-kommunike, som det ærede parlamentsmedlem henviser til i sin forespørgsel som aftalen af 10. december 2002.

Den 3. september blev Sudans regering og Sudans Befrielseshær (SLA) under ledelse af Tchads præsident enige om en våbenhvile i Darfur. Med hensyn til sammenstødene mellem oprørsgrupper og Sudans regerings væbede styrker i Darfur har Rådet ingen oplysninger om brug af »giftgas«. Ikke desto mindre er Rådet klar over, at kampene i dette område har medført en humanitær katastrofe.

Trods afbrydelser i løbet af sommeren er fredsforhandlingerne i mellemtiden fortsat, og den 24. september blev der opnået en aftale om sikkerhedsforanstaltninger mellem Sudans regering og SPLM/A. Begge parter gav også deres tilslutning til en forlængelse af aftalememorandummet om indstillingen af fjendtlighederne frem til 30. november 2003. EU tilskyndede begge parter til ikke at miste fremdriften, således at der kan nås frem til en endelig, samlet aftale så hurtigt som muligt.

EU samordner sine diplomatiske aktiviteter med specielt IGAD, inden for IGAD Partner Forum, FN og USA i henhold til sin strategi over for Sudan om, at alle internationale aktører bør arbejde sammen for at få de bedst mulige chancer for en samlet fredsaftale.

Efter Rådets opfattelse er forhandlinger om en samlet fredsaftale mellem Sudans regering og SPLM/A den eneste måde, hvorpå den 20-årige konflikt kan stoppes. Rådet vil fortsat støtte Sudan i forbindelse med fredsopbygning, respekt for menneskerettigheder, demokrati og udvikling.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/32 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/32

---

(2004/C 84 E/0035)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2609/03

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(25. august 2003)

Om:   Produkter i forbindelse med hvilke udbetalingen af præmie er direkte forbundet med udbyttet pr. ha

Følgerne af den vedvarende tørke i Europa bliver stadig tydeligere. Det europæiske landbrugs udbytte kommer derfor til at ligge langt under det årlige gennemsnit. Er Kommissionen rede til forud for ophævelsen i 2004 for produkter i forbindelse med hvilke udbetalingen af præmie er direkte forbundet med udbyttet pr. ha (som f.eks. kartofler til industrien) ikke at lade præmien afhænge af udbyttet pr. ha, men at foretage udbetaling på grundlag af det gennemsnitlige udbytte de seneste år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. september 2003)

Reformen af den fælles landbrugspolitik, som Rådet vedtog i juni 2003, træder i kraft fra 2005.

De særlige bestemmelser om afkobling, som der er ved at blive udarbejdet gennemførelsesbestemmelser til, så Kommissionen inden længe kan træffe afgørelse om dem, kan derfor ikke anvendes før ovennævnte tidspunkt.

Der gøres opmærksom på, at der allerede ydes hektarstøtte, som er afkoblet fra det reelle udbytte, til alle markafgrøder undtagen kartofler til stivelsesproduktion.

Det ærede medlems forslag om at foregribe beslutningerne om afkobling for kartofler til stivelsesproduktion kan ikke komme på tale, dels fordi landmændene ville få højere præmier, dels fordi landmænd uden referenceudbytte eller kun beskedne referenceudbytter ville blive stillet urimeligt dårligt.

Endelig gøres der opmærksom på, at Kommissionen havde foreslået at iværksætte reformen fra 2004, men Rådet insisterede på at udsætte den et år med mulighed for at vente helt til 2007.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/32 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/32

---

(2004/C 84 E/0036)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2624/03

af Michel-Ange Scarbonchi (GUE/NGL) til Rådet

(2. september 2003)

Om:   Oprettelse af et europæisk civilbeskyttelseskorps

De brande, som for nylig har hærget i Europa og ødelagt adskillige tusind hektar vegetation, har påvist, at midlerne til forebyggelse og kontrol af skovbrande stadig er utilstrækkelige. Disse katastrofer gør, at Rådet må reagere hurtigst muligt.

Eksistensen af et Europæisk Center for Civilbeskyttelse, som har deltagelse af EU's medlemsstater samt Island, Norge og Liechtenstein, og iværksættelsen den 18. august 2002 af en europæisk solidaritetsfond er ganske vist opløftende. Imidlertid nødvendiggør de tragiske begivenheder, som brandene har været for den berørte befolkning og lokalsamfundene, og de skader, de har forårsaget på miljøet og på økonomiske aktiviteter som f.eks. skovbrug og turisme, at midlerne til bekæmpelse styrkes, og at der på europæisk plan vedtages nye foranstaltninger til forebyggelse og indgreb.

Forvaltningen af naturområder, jord såvel som skove, som dækker 60 millioner hektar i 25 lande i Middelhavets nærhed, bør stadig prioriteres højt både økonomisk og socialt. Oprettelsen af et europæisk civilbeskyttelseskorps vil kunne gøre det muligt at handle mere effektivt i forbindelse med denne type katastrofer.

Der findes adskillige argumenter for en ny administrativ og teknisk enhed, som kunne placeres under Europa-Parlamentets tilsyn og være de kompetente myndigheder i Unionens medlemslandes ansvar, da civilbeskyttelse hører under staternes kompetencer.

Forud for den forestående udvidelse af EU ville det være et stærkt budskab at sende til fordel for Europas skove. Hvad er Rådets holdning til dette forslag? Vil det træffe foranstaltninger til fordel for oprettelsen af et europæisk civilbeskyttelseskorps?

Svar

(8. marts 2004)

| 1. | Rådet deler til fulde det ærede parlamentsmedlems beklagelse over de store skovbrande, som i sommeren 2003 har hærget titusinder hektar skov i Spanien, Frankrig og Italien samt især Portugal. Rådet noterer sig i den forbindelse, at brandene førte til, at medlemsstaterne udviste en enestående konkret solidaritet. |
| --- | --- |

1.

Rådet deler til fulde det ærede parlamentsmedlems beklagelse over de store skovbrande, som i sommeren 2003 har hærget titusinder hektar skov i Spanien, Frankrig og Italien samt især Portugal. Rådet noterer sig i den forbindelse, at brandene førte til, at medlemsstaterne udviste en enestående konkret solidaritet.

| 2. | Med hensyn til at oprette et europæisk civilbeskyttelseskorps med henblik på at beskytte skovene erindrer Rådet om, at det i princippet påhviler medlemsstaterne at træffe relevante foranstaltninger. |
| --- | --- |

2.

Med hensyn til at oprette et europæisk civilbeskyttelseskorps med henblik på at beskytte skovene erindrer Rådet om, at det i princippet påhviler medlemsstaterne at træffe relevante foranstaltninger.

| 3. | Der er imidlertid blevet truffet foranstaltninger på fællesskabsplan: For det første har Rådet inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik vedtaget forordning nr. 2158/92 med henblik på Fællesskabets bidrag til at beskytte skovene mod brand. Rådet anerkender også ligesom det ærede parlamentsmedlem den positive rolle, som Kommissionens monitorerings- og informationscenter, der er oprettet i medfør af Rådets beslutning om en fællesskabsordning på civilbeskyttelsesområdet (1), spiller med hensyn til at tilvejebringe midler til disse indsatser. Medlemsstaterne har i den forbindelse allerede indkredset de civilbeskyttelseskapaciteter, der vil kunne stilles til rådighed i de konkrete tilfælde. Det drejer sig om indsatshold og vurderings- og koordineringshold, der er uddannet sammen (2). På baggrund af de nuværende begrænsninger i centrets muligheder for at klare nødsituationer af usædvanligt stort omfang, ser Rådet med tilfredshed på, at Kommissionen agter at videreudvikle centrets kapacitet til at håndtere naturkatastrofer og teknologiske katastrofer og navnlig, at den vil ajourføre ordningens database over de civilbeskyttelsesressourcer, der er til rådighed for brandbekæmpelse.
  Endelig har Parlamentet og Rådet vedtaget en afgørelse og et ændringsbudget med henblik på at anvende et beløb på 48,539 mio.EUR fra Den Europæiske Unions Solidaritetsfond til fordel for Portugal (brande).
  Kommissionen forventes desuden i løbet af de kommende måneder at forelægge en meddelelse om en fælles metode til vurdering, forebyggelse og konsekvensstyring af naturbetingede og menneskeskabte risici.
  Som nævnt ovenfor arbejdes der i Rådet på at forbedre den nuværende situation. |
| --- | --- |

3.

Der er imidlertid blevet truffet foranstaltninger på fællesskabsplan: For det første har Rådet inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik vedtaget forordning nr. 2158/92 med henblik på Fællesskabets bidrag til at beskytte skovene mod brand. Rådet anerkender også ligesom det ærede parlamentsmedlem den positive rolle, som Kommissionens monitorerings- og informationscenter, der er oprettet i medfør af Rådets beslutning om en fællesskabsordning på civilbeskyttelsesområdet (1), spiller med hensyn til at tilvejebringe midler til disse indsatser. Medlemsstaterne har i den forbindelse allerede indkredset de civilbeskyttelseskapaciteter, der vil kunne stilles til rådighed i de konkrete tilfælde. Det drejer sig om indsatshold og vurderings- og koordineringshold, der er uddannet sammen (2). På baggrund af de nuværende begrænsninger i centrets muligheder for at klare nødsituationer af usædvanligt stort omfang, ser Rådet med tilfredshed på, at Kommissionen agter at videreudvikle centrets kapacitet til at håndtere naturkatastrofer og teknologiske katastrofer og navnlig, at den vil ajourføre ordningens database over de civilbeskyttelsesressourcer, der er til rådighed for brandbekæmpelse.

Endelig har Parlamentet og Rådet vedtaget en afgørelse og et ændringsbudget med henblik på at anvende et beløb på 48,539 mio.EUR fra Den Europæiske Unions Solidaritetsfond til fordel for Portugal (brande).

Kommissionen forventes desuden i løbet af de kommende måneder at forelægge en meddelelse om en fælles metode til vurdering, forebyggelse og konsekvensstyring af naturbetingede og menneskeskabte risici.

Som nævnt ovenfor arbejdes der i Rådet på at forbedre den nuværende situation.

---

(1)  Rådets beslutning 2001/792/EF, Euratom af 23. oktober 2001 om indførelse af en fællesskabsordning til fremme af styrket samarbejde om indsatser på civilbeskyttelsesområdet, EFT L 297 af 15.11.2001, s. 7.

(2)  Dok. 11625/03 PE-QE 336 og 5657/2/03 OE-HQ 24 REV 2.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/34 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/34

---

(2004/C 84 E/0037)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2665/03

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om:   Finansiering af et aktivt medborgerskab i Europa

I forslaget til Rådets afgørelse om et EF-handlingsprogram til fremme af et aktivt medborgerskab i Europa (civic participation) (forelagt af Kommissionen) C5-0321/03 anføres en række instrumenter, ved hjælp af hvilke Kommissionen har ydet økonomisk støtte til fremme af »et aktivt medborgerskab i Europa«.

Vil Kommissionen på baggrund af dens tilkendegivelser i det pågældende dokument oplyse:

| — | hvilke europæiske »ekspertudvalg og organisationer, der fremmer den europæiske ide« den har finansieret via budgetpost A-3021?; |
| --- | --- |

—

hvilke europæiske »ekspertudvalg og organisationer, der fremmer den europæiske ide« den har finansieret via budgetpost A-3021?;

| — | hvilke »sammenslutninger og foreninger med europæisk sigte« den har bidraget i form af samfinansiering via budgetpost A-3024?; |
| --- | --- |

—

hvilke »sammenslutninger og foreninger med europæisk sigte« den har bidraget i form af samfinansiering via budgetpost A-3024?;

| — | hvilke »europæiske tænketanke« der har modtaget støtte fra Kommissionen i form af samfinansiering via budgetpost A-3026? |
| --- | --- |

—

hvilke »europæiske tænketanke« der har modtaget støtte fra Kommissionen i form af samfinansiering via budgetpost A-3026?

Vil Kommissionen endvidere oplyse, hvilke organisationer der er øremærket til økonomisk støtte under tre budgetposter i del Β i budgettet; hvilke organisationer der udgør »den europæiske platform for ikke-statslige organisationer i den sociale sektor«, og hvor meget støtte i form af samfinansiering hver af disse organisationer vil modtage under budgetpost hhv. B3-4105 og B5-803?

Endelig: »De fleste af disse interventioner er hidtil gennemført uden et retsgrundlag« — hvilke følgevirkninger vil det få for Kommissionen at gennemføre interventioner »uden et retsgrundlag«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(20. oktober 2003)

Kommissionen har ydet økonomisk støtte til ekspertudvalg og organisationer, der fremmer den europæiske idé (budgetpost A-3021), til europæiske tænketanke, der undersøger europæisk integrationspolitik (budgetpost A-3026) og til sammenslutninger og foreninger med europæisk sigte (budgetpost A-3024). En liste over de organisationer, som har modtaget økonomisk støtte fra Fællesskabet i 2003, er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Listen over støttemodtagere i 2002 kan findes på: (http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgc/ info_subv/commun/rap-pe_2002_en.pdf).

I sit forslag til et retsgrundlag for et aktivt borgerskab i Europa foreslår Kommissionen at yde støtte til organisationer, der modtager støtte under del Β i budgettet for yderligere at fremme en vedvarende dialog med civilsamfundets organisationer om opbygningen af Europa og for at bidrage til etableringen af den nye styreform, der blev foreslået i den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden vedtaget i Nice. På den ene side drejer dette sig om ikke-statslige organisationer (NGO'er), foreninger og sammenslutninger med europæisk sigt eller fagforeninger. På den anden side fokuserer det på organisationer, der aktivt fremmer grundlæggende sociale rettigheder og bekæmper og forebygger social udstødelse og diskrimination, der er repræsenteret i den europæiske platform for ikke-statslige organisationer i den sociale sektor.

En liste over medlemmer af den europæiske platform for ikke-statslige organisationer i den sociale sektor (og støtte modtaget under budgetpost B3-4105 og B5-803) er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Traditionelt er disse interventioner blevet gennemført uden et retsgrundlag, fordi betalingsbevillingerne, indført i budgettets del A, blev betragtet som administrationsomkostninger, der ikke kræver et retsgrundlag. Det er bortfaldet af del A, i forbindelse med indførelsen af ABB-metoden (»aktivitetsbaseret budgetlægning«), som er årsagen til, at der fra 2004 kræver et retsgrundlag for interventioner, der ikke længere kan betragtes som administrationsomkostninger; hidtil har et sådant retsgrundlag ikke været juridisk nødvendigt for at gennemføre disse bevillinger.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/35 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/35

---

(2004/C 84 E/0038)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2680/03

af Olivier Dupuis (NI) til Rådet

(10. september 2003)

Om:   Indsættelse af en midlertidig FN-administration i Tjetjenien

I en ambitiøs rapport (An Agenda for Renewal: US-Russian Relations 2000) hævder Carnegie Endowment (USA), at »der ikke findes nogen løsning« på den tjetjenske konflikt, da en tilbagetrækning af de russiske styrker, som »er den eneste måde, hvorpå krigen kan afsluttes«, i henhold til rapportens forfattere ville være en sejr for de »muslimske ekstremister i Tjetjenien og de internationale mujahedin, hvilket ikke er i USA's interesse«, og ville være »katastrofal« for befolkningen i Nordkaukasus. Med andre ord hævder både præsident Putin og visse pro-demokratiske tænketanke, at Rusland ikke har andet valg end at fortsætte krigen og folkedrabene i Tjetjenien. Begge parter ville opfatte en tilbagetrækning af de russiske styrker som et nederlag over for de tjetjenske styrker, og tilbagetrækningen ville efter deres opfattelse resultere i, at Tjetjenien ville blive et »hjemsted for tjetjenske radikale ekstremister og international terrorisme«. Der er imidlertid et alternativ til disse scenarier. Den 15. marts 2003 fremlagde den tjetjenske udenrigsminister Ilyas Akhmadov således en ny fredsplan, i hvilken der lægges op til indsættelsen af en midlertidig FN-administration i Tjetjenien. Forslaget er blevet sendt til udenrigsministrene i EU-medlemsstaterne og i tiltrædelseslandene samt til den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, Javier Solana, og til kommissæren for eksterne forbindelser, Chris Patten. I forbindelse med et nyligt radioprogram på den moskovitiske radiostation Echo Mosky, som omhandlede indsættelse af en FN-administration i Tjetjenien, erklærede 75 % af de personer, der gav udtryk for deres holdning, i øvrigt, at de støttede Ilyas Akhmadovs forslag. Selvom det ikke drejer sig om en videnskabelig undersøgelse, er det dog alligevel en ny og afgørende indikation af den russiske befolknings holdning.

Hvad er Rådets vurdering af den tjetjenske udenrigsministers forslag til en fredsplan, hvor der indsættes en midlertidig FN-administration i Tjetjenien? Deler Rådet præsident Putins og visse tænketankes holdning, at det eneste alternativ til den igangværende krig og folkedrabene er, at Tjetjenien bliver »et hjemsted for tjetjenske radikale ekstremister og international terrorisme«? Mener Rådet ikke, at en midlertidig FN-administration som i Kosovo i løbet af nogle år ville kunne skabe grobund for retsstatsprincipper og demokrati og således medvirke til at tilvejebringe det bedste middel mod en eventuel udvikling af ekstremismen?

Svar

(8. marts 2004)

Rådet har ikke kendskab til detaljerne i nævnte fredsplan, som den »tjetjenske udenrigsminister« har forelagt og som foreslår, at der indsættes en midlertidig FN-administration i Tjetjenien.

Rådet er meget bekymret over situationen i Tjetjenien og understreger regelmæssigt behovet for en reel forsoning, når det møder de russiske myndigheder. Rådet tror på en fredelig løsning på konflikten i Tjetjenien ved genoprettelse af retsstaten og fuld respekt for menneskerettighederne.

Rådet har flere gange opfordret de russiske myndigheder til sammen med de internationale organisationer at udvikle og gennemføre en politisk løsning i Tjetjenien.

Den 8. oktober udsendte formandskabet på EU's vegne en erklæring om præsidentvalget i Tjetjenien, hvor det udtrykte alvorlig tvivl om valgprocessens retfærdighed og de betingelser, hvorpå dette valg blev afholdt.

EU agter at fortsætte med at udtrykke sine bekymringer over situationen i Tjetjenien over for de russiske myndigheder.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/36 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/36

---

(2004/C 84 E/0039)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2735/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(11. september 2003)

Om:   Omkostninger ved brug af Microsoft software

Kan Kommissionen oplyse de samlede årlige udgifter ved at anvende computersystemer, der er baseret på Microsoft software, og kan den bekræfte, at den har overvejet at benytte Linux Open Office, som kunne skabe besparelser og samtidig øge sikkerheden, eftersom Microsoft-programmerne er udstyret med en indbygget »bagdør«, der bruges af den amerikanske efterretningstjeneste?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(31. oktober 2003)

Kommissionen vurderer de nuværende samlede årlige omkostninger for Microsoft produkter til sin centrale kontorautomationsinfrastruktur til at være ca. 226 EUR pr. bruger.

Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på, at dette beløb svarer til omkring 7 % af de samlede årlige omkostninger på 3 173 EUR pr. bruger, som er nødvendige til driften af kontorautomations-infrastrukturen; de resterende 93 % omfatter software fra andre producenter, hardware, netforbindelse og den infrastruktur, der kræves for at få forbindelse til informationssystemer.

Det skal understreges, at Microsoft ikke sælger sine produkter direkte, men igennem engrosforhandlere (Large Account Resellers), som kan konkurrere med hinanden — hvilket de gør. Derfor er Kommissionens udgifter på dette område ikke betalt til Microsoft, men til en engrosforhandler, som er valgt på baggrund af EF-direktiverne om offentlige indkøb. Den nuværende kontrakt blev givet til Siemens, men der opfordres i øjeblikket til at afgive tilbud med henblik på at blive Kommissionens (og flere andre institutioners) næste engrosforhandler.

Desuden følger Kommissionen, i samarbejde med de andre institutioner, nøje med i den generelle udvikling af OSS-løsninger (open source software solutions) og specielt med i udviklingen af edb til kontorer, hvor den for tiden kører et pilotprojekt. En detaljeret redegørelse for Kommissionens aktiviteter på dette område er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/36 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/36

---

(2004/C 84 E/0040)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2760/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(16. september 2003)

Om:   Den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Mexillón de Galicia« (Spanien)

En årlig afsætning på 260-300 000 tons blåmuslinger af udsøgt kvalitet, en omsætning på over 400 millioner EUR, 2 400 familier, der er direkte involveret i opdrætvirksomhed, og 13 000 arbejdspladser — heraf omkring 8 500 faste — og 7 000 afledte arbejdspladser har alt sammen gjort det galiciske muslingeopdræt til en vigtig sektor og Galicien til verdens største producent af opdrættede konsummuslinger. Alt dette får endnu større betydning, når det konstateres, at de økonomiske midler, der skabes ved denne produktion, fordeles på et bredt socialt grundlag, og at de takket være de lokale beslutnings-beføjelser reinvesteres i selve området. Det skaber en multiplikatoreffekt på den lokale økonomi og virker samtidig socioøkonomisk stabiliserende. Sektoren tegner sig for omkring 50 % af den samlede blåmuslingeproduktion i EU og afsætter 35 % af sin produktion til ferskvaremarkedet, 41 % til traditionel konservering og 24 % til nye, alternative forarbejdningsmetoder, som er i konstant vækst. Kontrolorganet (Consejo Regulador) for opdræt af »Mexillón de Galicia« har allerede anmodet om beskyttet oprindelsesbetegnelse for dette produkt, hvilket vil skabe international præcedens, da det vil være den første beskyttede oprindelsesbetegnelse for et produkt fra havet. I sit svar af 30.10.2002 på min forespørgsel E-3117/02 (1) oplyste kommissær Fischler, at »behandlingen af ansøgningen om registrering af betegnelsens Mejillones de Galicia< har allerede været genstand for en række arbejdsmøder i den Videnskabelige Komité, der ligeledes har bedt om yderligere oplysninger. (...) Det næste møde vil finde sted i begyndelsen af januar 2003«.

| 1. | Kan Kommissionen oplyse, hvor langt man er fremme i proceduren for godkendelse og registrering af den pågældende beskyttede oprindelsesbetegnelse? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt man er fremme i proceduren for godkendelse og registrering af den pågældende beskyttede oprindelsesbetegnelse?

| 2. | Kan Kommissionen oplyse om grundene til forsinkelsen og om, hvilke hindringer der kan foreligge for godkendelsen? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen oplyse om grundene til forsinkelsen og om, hvilke hindringer der kan foreligge for godkendelsen?

| 3. | Kan Kommissionen oplyse om, hvilke foranstaltninger den har truffet eller påtænker at træffe for at fremskynde godkendelsen af »Mexillón de Galicia« som beskyttet oprindelsesbetegnelse, og hvornår den regner med at godkendelses- og registreringsproceduren er afsluttet? |
| --- | --- |

3.

Kan Kommissionen oplyse om, hvilke foranstaltninger den har truffet eller påtænker at træffe for at fremskynde godkendelsen af »Mexillón de Galicia« som beskyttet oprindelsesbetegnelse, og hvornår den regner med at godkendelses- og registreringsproceduren er afsluttet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. november 2003)

Ansøgningen om registrering af betegnelsen »Mejillón de Galicia« som beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) blev indgivet den 19. februar 2001. Den henviste til en varespecifikation, der omfattede to præsentationsformer: friske muslinger og forarbejdede muslinger (som er varmebehandlet og derefter frosset eller kølet).

Det modtagne sagsmateriale godtgjorde ikke i tilstrækkelig grad, at registreringsansøgningen opfyldte betingelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (2).

Kommissionen anmodede om supplerende oplysninger for at kunne vurdere ansøgningens berettigelse. Da de modtagne svar ikke løste alle tvivlsspørgsmål vedrørende visse punkter i ansøgningen, blev sagen forelagt Den Videnskabelige Komité for Beskyttede Oprindelsesbetegnelser (BOB), Beskyttede Geografiske Betegnelser (BGB) og Garanti for Traditionel Specialitet (GTS) til udtalelse.

Den Videnskabelige Komité gav i april 2003 udtryk for den opfatttelse, at varmebehandlingen og frysningen ændrer det friske produkts fysiske og organoleptiske egenskaber. Denne ændring ophæver forbindelsen mellem det friske produkts kvalitet og det geografiske produktionsområde. De beskrevne behandlinger synes således ikke at være forenelige med begrebet oprindelsesbetegnelse. Komitéen afgav derfor en negativ udtalelse om registrering af betegnelsen »Mejillón de Galicia« som beskyttet oprindelsesbetegnelse for produktet med en varespecifikation, der også omfatter den forarbejdede (»procesada«) præsentation. På den anden side afgav den positiv udtalelse om registrering af betegnelsen »Mejillón de Galicia« med en varespecifikation, der kun omfatter den friske vare.

I betragtning af udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité, en række kvalitetstegn (beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser) og de galiciske muslingers ry blev den spanske administration opfordret til sammen med Kommissionens tjenestegrene at overveje, hvad der vil være den bedste løsning med hensyn til den pågældende ansøgning.

---

(1)  EUT C 110 E af 8.5.2003, s. 167.

(2)  EFT L 208 af 24.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/37 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/37

---

(2004/C 84 E/0041)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2764/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Rådet

(16. september 2003)

Om:   Det nationale tyrkiske ejendomsregister og ejendommene på Imvros

Ifølge foreningen af imvrioter i Athen har gennemførelsen af det tyrkiske nationale ejendomsregister ført til, at størsteparten af de græske formuer er gået tabt, idet de på vilkårlig vis er blevet opført som den tyrkiske stats ejendom. Ifølge resultaterne af denne registrering foretaget i juni 2003 er 100 % af den uopdyrkede jord i landsbyen Agridia på Imvros, en udelukkende græsk landsby, blevet registreret som statslig ejendom til trods for, at grækerne er i besiddelse af retsgyldig dokumentation på, at de ejer disse arealer. Under henvisning til en tidligere erklæring fra Rådet om, at forbindelserne mellem Tyrkiet og EU bør være baseret på klar overholdelse af loven og de internationale aftaler, og at det i Lausanne-traktaten er fastlagt, at de græske indbyggere på Imvros og Tenedos skal have en selvstyreordning under særlig hensyntagen til sprog, religion og ejendom, og i betragtning af, at Tyrkiet er kandidatland til EU, bedes Rådet oplyse følgende: Agter Rådet at tage skridt over for de tyrkiske myndigheder for at sikre beskyttelse af de græske indbyggeres ejendomme på Imvros?

Svar

(8. marts 2004)

| 1. | Rådet er udmærket klar over, at Tyrkiet i henhold til Lausanne-traktaten har forpligtelser over for de ikke-muslimske minoriteter for så vidt angår beskyttelse af personer og ejendom. |
| --- | --- |

1.

Rådet er udmærket klar over, at Tyrkiet i henhold til Lausanne-traktaten har forpligtelser over for de ikke-muslimske minoriteter for så vidt angår beskyttelse af personer og ejendom.

| 2. | Rådet forventer, at alle lande, der ønsker at blive medlem af EU, overholder international ret og deres traktatforpligtelser, navnlig på menneskerettighedsområdet. Tyrkiet bør desuden sørge for fuld og effektiv gennemførelse af reformer for at sikre, at tyrkiske borgere kan nyde godt af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder på linje med europæiske standarder, herunder borgerlige rettigheder og ejendomsret. Dette fremhæves konstant over for Tyrkiet, og det fremgår også af den relevante prioritet i Tyrkiets reviderede tiltrædelsespartnerskab, hvor Tyrkiet anmodes om at efterleve den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

2.

Rådet forventer, at alle lande, der ønsker at blive medlem af EU, overholder international ret og deres traktatforpligtelser, navnlig på menneskerettighedsområdet. Tyrkiet bør desuden sørge for fuld og effektiv gennemførelse af reformer for at sikre, at tyrkiske borgere kan nyde godt af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder på linje med europæiske standarder, herunder borgerlige rettigheder og ejendomsret. Dette fremhæves konstant over for Tyrkiet, og det fremgår også af den relevante prioritet i Tyrkiets reviderede tiltrædelsespartnerskab, hvor Tyrkiet anmodes om at efterleve den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.

| 3. | Rådet følger sagen nøje og vil fortsat tage spørgsmålet op. Kommissionens periodiske rapport for 2003 om Tyrkiets fremskridt i tiltrædelsesprocessen (november 2003) [vil give] en fuldstændig vurdering af staten Tyrkiets efterlevelse af medlemsskabskravene. Menneskerettigheder — herunder gennemførelses-aspektet — vil spille en væsentlig rolle i denne rapport. |
| --- | --- |

3.

Rådet følger sagen nøje og vil fortsat tage spørgsmålet op. Kommissionens periodiske rapport for 2003 om Tyrkiets fremskridt i tiltrædelsesprocessen (november 2003) [vil give] en fuldstændig vurdering af staten Tyrkiets efterlevelse af medlemsskabskravene. Menneskerettigheder — herunder gennemførelses-aspektet — vil spille en væsentlig rolle i denne rapport.

| 4. | Der er på dette stadium ingen konkrete planer om at skride ind i forbindelse med de forhold, som det ærede medlem omtaler. |
| --- | --- |

4.

Der er på dette stadium ingen konkrete planer om at skride ind i forbindelse med de forhold, som det ærede medlem omtaler.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/38 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/38

---

(2004/C 84 E/0042)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2778/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. september 2003)

Om:   Kriterier for tildeling og fratagelse af status som særlig konsulent for tjenestemænd og deres forsvinden fra Kommissionens personaleplan

| 1. | Ud fra hvilke kriterier indplaceres tjenestemænd ved Kommissionen, som midlertidigt er suspenderet fra deres stillinger, som særlige konsulenter, ledende konsulenter eller konsulenter »hors classe« i Generaldirektoratet for Personale og Administrations personaleplan? |
| --- | --- |

1.

Ud fra hvilke kriterier indplaceres tjenestemænd ved Kommissionen, som midlertidigt er suspenderet fra deres stillinger, som særlige konsulenter, ledende konsulenter eller konsulenter »hors classe« i Generaldirektoratet for Personale og Administrations personaleplan?

| 2. | Ud fra hvilke kriterier fjernes tjenestemænd ved Kommissionen fra den personaleplan, der er nævnt i spørgsmål 1? Betyder dette, at de nu er ansat i en anden, mere permanent stilling? Eller kan det også betyde, at de vil blive afskediget? |
| --- | --- |

2.

Ud fra hvilke kriterier fjernes tjenestemænd ved Kommissionen fra den personaleplan, der er nævnt i spørgsmål 1? Betyder dette, at de nu er ansat i en anden, mere permanent stilling? Eller kan det også betyde, at de vil blive afskediget?

| 3. | Mener Kommissionen, bl.a. på baggrund af problemerne omkring Eurostat og andre rapporter om uheldige udviklinger i forbindelse med forvaltningen af EU-midler, at det er ønskværdigt, at de tjenestemænd med kendskab til økonomiske forhold, som er indplaceret i denne særlige kategori, fortsat kan arbejde for EU, i det mindste for så vidt de ikke har gjort sig skyldige i bedrageri, men tværtimod har givet udtryk for, at de tager afstand herfra? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen, bl.a. på baggrund af problemerne omkring Eurostat og andre rapporter om uheldige udviklinger i forbindelse med forvaltningen af EU-midler, at det er ønskværdigt, at de tjenestemænd med kendskab til økonomiske forhold, som er indplaceret i denne særlige kategori, fortsat kan arbejde for EU, i det mindste for så vidt de ikke har gjort sig skyldige i bedrageri, men tværtimod har givet udtryk for, at de tager afstand herfra?

| 4. | Hvilken betydning skal man tillægge det forhold, at Kommissionens tidligere regnskabschef, Marta Andreasen, ikke længere figurerer i denne personaleplan? Siden hvornår er hun forsvundet derfra, for hvor længe og hvorfor? |
| --- | --- |

4.

Hvilken betydning skal man tillægge det forhold, at Kommissionens tidligere regnskabschef, Marta Andreasen, ikke længere figurerer i denne personaleplan? Siden hvornår er hun forsvundet derfra, for hvor længe og hvorfor?

| 5. | Kan det hemmelighedskræmmeri, som hidtil har rådet i spørgsmålet om, hvilke tjenestemænd der er indplaceret i eller fjernet fra kategorien særlige konsulenter, på kort sigt omdannes til en ordning, der er tilgængelig for offentligheden, og som ikke giver anledning til rygter eller anklager om vilkårlighed? |
| --- | --- |

5.

Kan det hemmelighedskræmmeri, som hidtil har rådet i spørgsmålet om, hvilke tjenestemænd der er indplaceret i eller fjernet fra kategorien særlige konsulenter, på kort sigt omdannes til en ordning, der er tilgængelig for offentligheden, og som ikke giver anledning til rygter eller anklager om vilkårlighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(4. november 2003)

| 1. | I sin egenskab af ansættelsesmyndighed kan Kommissionen i henhold til personalevedtægten og de praktiske regler til enhver tid omplacere en tjenestemand fra en ledende stilling til en ikke-ledende funktion, hvis dette skønnes at være i tjenestens interesse. Direktører kan derfor omplaceres til en funktion som »ledende konsulent«. Den tilsvarende ikke-ledende funktion for generaldirektører og vicegeneraldirektører er »kommitteret«.
  »Særlige konsulenter« er personer, som — på grund af deres ekspertise og kvalifikationer — tilbydes en kontrakt som særlig konsulent og tilknyttes en af kommissærerne. Der kan være tale om eksterne eksperter eller pensionerede kommissionstjenestemænd (på højt niveau); i sidstnævnte tilfælde er de udelukkende berettiget til godtgørelse af afholdte udgifter. Særlige konsulenter for Kommissionen er ikke (eller ikke længere) kommissionstjenestemænd og udøver derfor ikke ledende funktioner og optræder ikke i organigrammet. |
| --- | --- |

1.

I sin egenskab af ansættelsesmyndighed kan Kommissionen i henhold til personalevedtægten og de praktiske regler til enhver tid omplacere en tjenestemand fra en ledende stilling til en ikke-ledende funktion, hvis dette skønnes at være i tjenestens interesse. Direktører kan derfor omplaceres til en funktion som »ledende konsulent«. Den tilsvarende ikke-ledende funktion for generaldirektører og vicegeneraldirektører er »kommitteret«.

»Særlige konsulenter« er personer, som — på grund af deres ekspertise og kvalifikationer — tilbydes en kontrakt som særlig konsulent og tilknyttes en af kommissærerne. Der kan være tale om eksterne eksperter eller pensionerede kommissionstjenestemænd (på højt niveau); i sidstnævnte tilfælde er de udelukkende berettiget til godtgørelse af afholdte udgifter. Særlige konsulenter for Kommissionen er ikke (eller ikke længere) kommissionstjenestemænd og udøver derfor ikke ledende funktioner og optræder ikke i organigrammet.

| 2. | Personer, der beklæder en stilling som »ledende konsulent« eller »kommitteret« optræder i organigrammet. En udnævnelse til disse stillinger kan være for en kortere eller længere periode, og deres opgaver og ansvarsområder fastlægges af den pågældende ansættelsesmyndighed. |
| --- | --- |

2.

Personer, der beklæder en stilling som »ledende konsulent« eller »kommitteret« optræder i organigrammet. En udnævnelse til disse stillinger kan være for en kortere eller længere periode, og deres opgaver og ansvarsområder fastlægges af den pågældende ansættelsesmyndighed.

| 3. | Kommissionen er enig i, at det er ønskeligt, at tjenestemænd i denne kategori fortsat bør være til rådighed for institutionen, medmindre andet er påkrævet i tjenestens interesse. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen er enig i, at det er ønskeligt, at tjenestemænd i denne kategori fortsat bør være til rådighed for institutionen, medmindre andet er påkrævet i tjenestens interesse.

| 4. | Marta Andreasen er ikke blevet fjernet fra det organigram, som udelukkende er udarbejdet i informationsøjemed, og som under ingen omstændigheder har juridisk gyldighed. Hendes navn er opført i den seneste version (af 16. september 2003) af organigrammet for Generaldirektoratet (GD) for Personale og Administration samt i den ajourførte personaleliste, som for nyligt blev offentliggjort på Kommissionens intranet »IntraComm«. |
| --- | --- |

4.

Marta Andreasen er ikke blevet fjernet fra det organigram, som udelukkende er udarbejdet i informationsøjemed, og som under ingen omstændigheder har juridisk gyldighed. Hendes navn er opført i den seneste version (af 16. september 2003) af organigrammet for Generaldirektoratet (GD) for Personale og Administration samt i den ajourførte personaleliste, som for nyligt blev offentliggjort på Kommissionens intranet »IntraComm«.

| 5. | »Særlige konsulenter« er ikke tjenestemænd, men personale, der henhører under ansættelsesbetingelserne for øvrige ansatte i Fællesskaberne. Som påpeget under punkt 1, er de tilknyttet en kommissær og udnævnes på grund af deres evne til at tjene institutionen på dette grundlag. Kommissionen er ikke vidende om »rygter eller anklager om vilkårlighed« eller om bevis på vilkårlighed i udnævnelsen af disse konsulenter. |
| --- | --- |

5.

»Særlige konsulenter« er ikke tjenestemænd, men personale, der henhører under ansættelsesbetingelserne for øvrige ansatte i Fællesskaberne. Som påpeget under punkt 1, er de tilknyttet en kommissær og udnævnes på grund af deres evne til at tjene institutionen på dette grundlag. Kommissionen er ikke vidende om »rygter eller anklager om vilkårlighed« eller om bevis på vilkårlighed i udnævnelsen af disse konsulenter.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/39 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/39

---

(2004/C 84 E/0043)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2808/03

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(19. september 2003)

Om:   Risici ved hormonterapier

I begyndelsen af august 2003 offentliggjorde det britiske tidsskrift »The Lancet« en undersøgelse, hvori der påvistes en forbindelse mellem visse hormonterapier og brystkræft. Det drejede sig i den forbindelse især om hormonterapier til afhjælpning af problemer i forbindelse med overgangsalderen eller knogleskørhed på grundlag af østrogener og det syntetiske hormon tibolen og om kombinationspræparater med østrogener og progestagener.

Endvidere fremgår det af en undersøgelse foretaget af universitetet i Groningen, at anvendelse af hormoner efter overgangsalderen ligeledes kan forøge risikoen for hjerte- og karsygdomme, medens man hidtil er gået ud fra, at hormonterapier netop kunne beskytte mod hjerte- og karsygdomme og knogleskørhed.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at beskytte unionsborgerne og forbrugerne mod sådanne præparater og oplyse om disse risici, som først for nylig er blevet påvist?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. oktober 2003)

Hormonbehandlingspræparater er godkendt til behandling af klimakteriesymptomer. Nogle produkter er også godkendt til forebyggelse af osteoporose.

Den øgede risiko for brystkræft i forbindelse med hormonbehandling har været anerkendt i et stykke tid. Nye data vedrørende risiciene for brystkræft, såvel som data, der giver anledning til mistanke om øget risiko for hjerte-kar-sygdomme, er for nylig blevet gjort tilgængelige.

En arbejdsgruppe om hormonbehandling med eksperter fra medlemsstaterne, under gruppen til fremme af gensidig anerkendelse (Mutual Recognition Facilitation Group (MRFG)), har i løbet af de sidste år arbejdet på at opdatere et europæisk »kerne-« resumé af produktets egenskaber. Et resumé af produktets egenskaber har to funktioner. For det første er det en del af et produkts markedsføringstilladelse, og for det andet er det et kommunikationsdokument, der skal informere læger og andet personale i sundhedssektoren om et bestemt produkt, og om hvordan man bruger det sikkert. Et europæisk »kerne-«resumé af produktets egenskaber blev udviklet, fordi de fleste hormonbehandlinger godkendes på nationalt plan. Dette bruges af medlemsstaterne som reference til grundlag for nationale resuméer af produktegenskaber i forbindelse med hormonbehandling. Det europæiske »kerne-«resumé af produktets egenskaber indeholder klare advarsler om risiciene for brystkræft og hjerte-kar-sygsomme. Således forefindes disse advarsler i nationale resuméer af produktets egenskaber. MRFGs arbejdsgruppe om hormonbehandling mødes i Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering (EMEA) og modtager rådgivning fra arbejdsgruppen for lægemiddelovervågning, der hører under Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter (CPMP).

På baggrund af de nye data om risiciene ved hormonbehandling har nationale myndigheder i medlemsstaterne udvekslet information om hormonbehandling med læger og andet personale i sundhedssektoren samt brugere af hormonbehandling. På europæisk niveau har Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering ydet støtte til en ny ad hoc-arbejdsgruppe om hormonbehandling under Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter. Denne arbejdsgruppe vil bygge videre på det arbejde, som allerede er udført af MRFGs arbejdsgruppe og vil rådgive Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter om, hvilke yderligere handlinger, der måtte være nødvendige for at beskytte EU's borgere mod risiciene ved hormonbehandling. Derudover har Fællesskabet under dets tre på hinanden følgende programmer »Europa mod kræft« hjulpet med at oprette et system til kræftovervågning gennem Det Europæiske Netværk af Kræftregistre (ENCR) såvel som perspektivundersøgelsen Kost, Sundhed, Kræft (European prospective investigation into cancer and nutrition (EPIC)), som studerer omkring 522 000 frivillige, hvoraf omkring 320,000 er kvinder, risikofaktorer for kræft, som er forbundet med kost, livsstil og fysisk aktivitet. Denne prospektive undersøgelse forventes også at bidrage med dokumentation om de relative risici for brystkræft i forbindelse med hormonbehandling.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/40 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/40

---

(2004/C 84 E/0044)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2902/03

af Miet Smet (PPE-DE) til Rådet

(1. oktober 2003)

Om:   Suspendering af samarbejdsaftaler og udsættelse af undertegnelse af samarbejdsaftaler

I svaret på skriftlig forespørgsel E-0520/03 (1) af 13. februar 2003 om kvinders rettigheder i Pakistan meddelte Rådet, at hidtil er ingen aftaler med tredjelande, der indeholder en menneskerettighedsklausul som et »væsentligt element«, blevet suspenderet.

I en række tilfælde, hvor væsentlige elementer i aftalen er krænket, har EU imidlertid suspenderet visse bestemmelser i aftalen. Dette har været tilfældet med de finansielle bestemmelser i Cotonou-aftalen med hensyn til Zimbabwe (2002), Comorerne (2000), Côte d'Ivoire (2000), Fiji (2000), Haiti (2000) og Liberia (2001). Hvilke krænkelser af væsentlige elementer var der for disse seks landes vedkommende tale om?

Hvad angår Kroatien (1995), Pakistan (1999), Algeriet (1998) og Rusland (1995) blev undertegnelsen af samarbejdsaftalerne udsat på grund af betænkeligheder med hensyn til menneskerettighederne. Nu er menneskerettighederne et meget bredt begreb. Hvilke krænkelser af menneskerettighederne var der for disse fire landes vedkommende tale om?

Svar

(8. marts 2004)

| 1. | Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til de pågældende rådsafgørelser, der også indeholder begrundelserne for EU's suspension af visse bestemmelser i Cotonou-aftalen med henholdsvis Zimbabwe (2002), Comorerne (2000), Côte d'Ivoire (2000), Fiji (2000), Haiti (2000) og Liberia (2001). Rådet underretter altid Europa-Parlamentets formand skriftligt om indledning og afslutning af konsultationer inden for rammerne af Cotonou-aftalen. |
| --- | --- |

1.

Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til de pågældende rådsafgørelser, der også indeholder begrundelserne for EU's suspension af visse bestemmelser i Cotonou-aftalen med henholdsvis Zimbabwe (2002), Comorerne (2000), Côte d'Ivoire (2000), Fiji (2000), Haiti (2000) og Liberia (2001). Rådet underretter altid Europa-Parlamentets formand skriftligt om indledning og afslutning af konsultationer inden for rammerne af Cotonou-aftalen.

| 2. | Det ærede parlamentsmedlem kan finde den nøjagtige ordlyd af disse rådsafgørelser i følgende dokumenter:






  — | Rådets afgørelse af 18. februar 2002 om afslutning af konsultationerne med Zimbabwe i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen; |
| --- | --- | --- |

2.

Det ærede parlamentsmedlem kan finde den nøjagtige ordlyd af disse rådsafgørelser i følgende dokumenter:

—

Rådets afgørelse af 18. februar 2002 om afslutning af konsultationerne med Zimbabwe i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen;

| — | Rådets afgørelse af 14. februar 2000 om afslutning af konsultationerne med Comorerne i henhold til Lomé-konventionens artikel 366a og iværksættelse afpassende foranstaltninger; |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse af 14. februar 2000 om afslutning af konsultationerne med Comorerne i henhold til Lomé-konventionens artikel 366a og iværksættelse afpassende foranstaltninger;

| — | Rådets afgørelse af 25. juni 2001 om afslutning af konsultationerne med Côte d'Ivoire i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen; |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse af 25. juni 2001 om afslutning af konsultationerne med Côte d'Ivoire i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen;

| — | Rådets afgørelse af 9. april 2001 om afslutning af konsultationerne med Republikken Fijiøerne i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen; |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse af 9. april 2001 om afslutning af konsultationerne med Republikken Fijiøerne i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen;

| — | Rådets afgørelse af 21. januar 2001 om afslutning af konsultationerne med Haiti i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen; |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse af 21. januar 2001 om afslutning af konsultationerne med Haiti i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen;

| — | Rådets afgørelse af 25. marts 2002 om afslutning af konsultationerne med Liberia i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EF-partnerskabsaftalen. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse af 25. marts 2002 om afslutning af konsultationerne med Liberia i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EF-partnerskabsaftalen.

| 3. | Med hensyn til de andre eksempler, som det ærede parlamentsmedlem nævner, erindrer Rådet om, at Europa-Parlamentet delte Rådets betænkeligheder i anledning af menneskerettighedssituationen. Disse betænkeligheder lå til grund for udsættelsen af samarbejdsaftalernes undertegnelse. |
| --- | --- |

3.

Med hensyn til de andre eksempler, som det ærede parlamentsmedlem nævner, erindrer Rådet om, at Europa-Parlamentet delte Rådets betænkeligheder i anledning af menneskerettighedssituationen. Disse betænkeligheder lå til grund for udsættelsen af samarbejdsaftalernes undertegnelse.

| 4. | Rådet understreger, at når EU udtaler sig om fremme og beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, drejer det sig veletablerede forpligtelser, der giver mulighed for indgriben ikke blot generelt, men også i specifikke eller individuelle sager, når det ønskes og er muligt. |
| --- | --- |

4.

Rådet understreger, at når EU udtaler sig om fremme og beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, drejer det sig veletablerede forpligtelser, der giver mulighed for indgriben ikke blot generelt, men også i specifikke eller individuelle sager, når det ønskes og er muligt.

---

(1)  EUT C 280 E af 21.11.2003, s. 62.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/41 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/41

---

(2004/C 84 E/0045)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2942/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(8. oktober 2003)

Om:   Flerårigt udviklingsprogram (FUP): Reduktion af EU-fiskerflådens størrelse

I de flerårige udviklingsprogrammer (FUP) er der for hver medlemsstat fastsat en række mål for reduktion af fiskerflådens størrelse for at afpasse fiskeriindsatsen efter de disponible ressourcer. I december 1997 vedtog man fjerde generation af FUP'erne, der opstiller mål for perioden 1997-2001. Perioden blev forlænget indtil udgangen af 2002. Fra og med 1. juli 2002 er der ikke længere mulighed for støtte til fiskerfartøjer for de fartøjskategorier i FUP IV, som ikke overholdt målene på det nævnte tidspunkt.

Nu da de flerårige udviklingsprogrammers gyldighedsperiode er udløbet, kan Kommissionen så oplyse, hvilke medlemsstater der endnu ikke har opfyldt de mål, der blev fastsat i de pågældende programmer, inden for alle fartøjskategorier, og angive, i hvilket omfang de enkelte medlemsstater har opfyldt dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. oktober 2003)

For at kontrollere gennemførelsen af de bestemmelser, der fra 1. juli 2002 forbød offentlig støtte til de fartøjskategorier, som ikke har nået deres mål, udarbejdede Kommissionen »Beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om resultaterne af de flerårige udviklingsprogrammer for fiskerflåden pr. 30. juni 2002« (1). I denne beretning fastslås det, hvilke fartøjskategorier der ikke har nået deres mål pr. nævnte dato.

Efter at fjerde generation af udviklingsprogrammerne (FUP IV) er udløbet, har Kommissionen også udarbejdet »Årsberetning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om resultaterne af de flerårige udviklingsprogrammer for fiskerflåden ved udgangen af 2002« (2), som beskriver resultaterne i de enkelte medlemsstater med hensyn til at nå de mål, der blev fastsat ved disse programmer for alle fartøjskategorier.

Disse to beretninger sendes særskilt til det ærede medlem.

---

(1)  KOM(2002)483 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 508 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/42 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/42

---

(2004/C 84 E/0046)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2945/03

af Dana Scallon (PPE-DE) til Rådet

(8. oktober 2003)

Om:   Særprogram for forskning

I begrundelsen til forslaget til Rådets beslutning om ændring af Rådets beslutning 2002/834/EF om vedtagelse af et særprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration: »Integration og styrkelse af det europæiske forskningsrum« (2002-2006) (1) hedder det, at der i forbindelse med den etiske gennemgang vil blive foretaget en vurdering af, hvorvidt donorerne har afgivet et frivilligt, udtrykkeligt og informeret samtykke.

Eftersom det er hensigten at hente stamceller til forskning fra humane embryoner, som er i et tidligt stadie, kan Kommissionen da godtgøre følgende:

| — | Hvem vil donere stamcellerne, og fra hvem vil de blive hentet? |
| --- | --- |

—

Hvem vil donere stamcellerne, og fra hvem vil de blive hentet?

| — | Hvordan agter den at opnå samtykke fra de pågældende mennesker, der donerer deres stamceller, men som ikke er i stand til at kommunikere mundtligt eller skriftligt på dette bestemte stadie i deres udvikling? |
| --- | --- |

—

Hvordan agter den at opnå samtykke fra de pågældende mennesker, der donerer deres stamceller, men som ikke er i stand til at kommunikere mundtligt eller skriftligt på dette bestemte stadie i deres udvikling?

Svar

(8. marts 2004)

Rådet lægger stor vægt på overholdelsen af de grundlæggende etiske principper ved gennemførelsen af de særprogrammer for forskning, som det ærede medlem omtaler. I Rådets beslutning 2002/834/EF af 30. september 2002 (2) fastlægges det bl.a., at »Hvor det er relevant, skal deltagerne i forskningsprojekter ansøge de relevante nationale eller lokale etiske råd om godkendelse, inden de påbegynder FTU-aktiviteterne. Kommissionen vil foretage en systematisk etisk gennemgang af forslag, der vedrører etisk følsomme spørgsmål, især forslag, der indebærer anvendelse af menneskelige embryoner og stamceller fra menneskelige embryoner.«

For så vidt angår Kommissionens forslag om ændring af det pågældende særprogram, som blev nævnt i spørgsmålet, henviser Rådet det ærede parlamentsmedlem til de konklusioner, der blev vedtaget efter samlingen den 3. december 2003, hvor formanden ved drøftelsernes afslutning konkluderede, at der hverken kunne opnås enighed om Kommissionens forslag som ændret på grundlag af Europa-Parlamentets udtalelse fra november eller om formandskabets tekst, der blev forelagt ved denne lejlighed.

---

(1)  KOM(2003) 390 endelig udg.

(2)  EFT L 294 af 29.10.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/43 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/43

---

(2004/C 84 E/0047)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2952/03

af Maurizio Turco (NI) og Marco Cappato (NI) til Rådet

(8. oktober 2003)

Om:   Dødsdom ved stening i Nigeria

En 20-årig nigeriansk statsborger, Jibrin Babaji, er blevet kendt skyldig i at have dyrket sex med tre mindreårige drenge og dømt til døden ved stening. Dommen blev afsagt tirsdag den 23. september 2003 af den islamiske domstol i delstaten Bauchi på grundlag af den muslimske straffelov Sharia.

Har Kommissionen yderligere oplysninger om denne sag? Hvilke forholdsregler vil den — i overensstemmelse med europæisk politik til fremme af moratoriet for dødsdomme i verden — træffe for at undgå, at denne dødsdom eksekveres?

Svar

(8. marts 2004)

| 1. | Rådet ønsker at understrege, at både EU og medlemsstaterne konsekvent i international sammenhæng, som f.eks. i Menneskerettighedskommissionen, søger at fremme vedtagelse af retsakter, der fordømmer dødsstraf. |
| --- | --- |

1.

Rådet ønsker at understrege, at både EU og medlemsstaterne konsekvent i international sammenhæng, som f.eks. i Menneskerettighedskommissionen, søger at fremme vedtagelse af retsakter, der fordømmer dødsstraf.

| 2. | Med hensyn til det specifikke spørgsmål om afskaffelse af dødsstraf i almindelighed og navnlig henrettelse ved stening, som der peges på i forespørgslen, er det fortsat et emne, der drøftes med Nigeria. EU's missionschefer i Abuja er blevet bedt om at foretage demarcher i for-bindelse med, at Jibrin Babaji og — hvilket vi netop er blevet bekendt med — Fatima Ousmane og Amadou Brahim er blevet dømt til døden ved stening. |
| --- | --- |

2.

Med hensyn til det specifikke spørgsmål om afskaffelse af dødsstraf i almindelighed og navnlig henrettelse ved stening, som der peges på i forespørgslen, er det fortsat et emne, der drøftes med Nigeria. EU's missionschefer i Abuja er blevet bedt om at foretage demarcher i for-bindelse med, at Jibrin Babaji og — hvilket vi netop er blevet bekendt med — Fatima Ousmane og Amadou Brahim er blevet dømt til døden ved stening.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/43 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/43

---

(2004/C 84 E/0048)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3014/03

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. oktober 2003)

Om:   Det europæiske bilforsikringsmarked

Selvom gennemførelsen af det indre marked har været undervejs længe og er en realitet inden for visse sektorer, synes der at være lang vej igen til etableringen af et indre marked for bilforsikringspolicer — og særligt for de obligatoriske som f.eks. ansvarsforsikringer. Det er f.eks. stadig umuligt at forsikre et køretøj hos et forsikringsselskab, der er beliggende uden for den medlemsstat, bilejeren har bopæl i.

| 1. | Hvilke initiativer har Kommissionen taget for at harmonisere det indre bilforsikringsmarked? |
| --- | --- |

1.

Hvilke initiativer har Kommissionen taget for at harmonisere det indre bilforsikringsmarked?

| 2. | Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen — i betragtning af at det ikke er muligt at forsikre et køretøj hos et forsikringsselskab, der er beliggende uden for den medlemsstat bilejeren har bopæl i — træffe for at rette op på denne urimelige situation? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen — i betragtning af at det ikke er muligt at forsikre et køretøj hos et forsikringsselskab, der er beliggende uden for den medlemsstat bilejeren har bopæl i — træffe for at rette op på denne urimelige situation?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/44 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/44

---

(2004/C 84 E/0049)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3015/03

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. oktober 2003)

Om:   Ansvarsforsikring for motorkøretøjer og ny færdselslov

Indførelsen for nylig i Italien af nye sanktioner i færdselsloven har ændret de italienske bilisters adfærd i trafikken radikalt. Særligt opsigtsvækkende er det drastiske fald i antallet af anmeldte ulykker.

De italienske forbrugerorganisationer Aduc, Codacons, Adusbef og Federconsumatori mener, at det kraftige fald i antallet af ulykker (der ifølge forsikringsselskaberne skyldes prisforhøjelsen på ansvarsforsikringer) burde give anledning til en nedsættelse af priserne på ansvarsforsikringer for køretøjer. De nye bestemmelser i færdselsloven har nedbragt antallet af ulykker med 20 % og antallet af tilskadekomne med 40 %.

Stik imod hvad man kunne forvente, fortsætter prisen på ansvarsforsikringer dog med at stige i Italien, og priserne på ansvarsforsikringer i de øvrige europæiske lande er i gennemsnit 20 % lavere.

Mener Kommissionen ikke — på baggrund af ovennævnte kendsgerninger — at fordyrelserne af (de obligatoriske) ansvarsforsikringer er uberettiget?

Vil Kommissionen skride ind over for den italienske regering for straks at få den til at sænke de urimeligt høje priser for ansvarsforsikringer for køretøjer?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

på skriftlige forespørgsler E-3014/03 og E-3015/03

(11. november 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0592/02 fra Marianne Thyssen (1), E-1522/03 fra det ærede medlem (2) samt E-2405/03, E-2406/03 og E-2407/03 fra Bart Staes (3). Disse svar er fortsat gældende.

---

(1)  EFT C 301 E af 5.12.2002, s. 47.

(2)  EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 128.

(3)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 405.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/44 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/44

---

(2004/C 84 E/0050)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3036/03

af Niall Andrews (UEN) til Rådet

(8. oktober 2003)

Om:   Bekæmpelse af sulten i verden

Vil Rådet gøre rede for sin prioritering under det italienske formandskab med hensyn til bekæmpelse af dels den fortsat yderst udbredte sult og fattigdom i verden og dels udryddelse af sygdom blandt unge mennesker?

Svar

(8. marts 2004)

Rådet har som det ærede parlamentsmedlems opmærksomheden henvendt på udviklingssamarbejde med det hovedformål at nedbringe fattigdommen og på sigt udrydde den. Rådet bekræfter sit tilsagn om, at det i de kommende måneder og år vil forfølge dette mål, navnlig via støtte til økonomisk, social og miljømæssigt bæredygtig udvikling samt gradvis inddragelse af udviklingslandene i verdensøkonomien. Rådet minder i denne anledning om betydningen af fødevaresikkerhed og bæredygtig udvikling i landdistrikterne, som er en af de seks prioriteter inden for Det Europæiske Fællesskabs udviklingsbistand.

Bekæmpelse af fattigdom er et led i de udviklingsmål, der blev udstukket i Millenium-erklæringen, som blev vedtaget af De Forenede Nationers generalforsamling i september 2000, og som sigter på at reducere fattigdom, sult og fattigdomsbetingede sygdomme, som f.eks. HIV/SIDA, malaria og tuberkulose med 50 %, inden 2015. Fællesskabets politik for udviklingssamarbejde er således snævert knyttet til de internationale forpligtelser.

Rådet erindrer om, at det har godkendt konklusionerne fra De Forenede Nationers konference i Monterrey. På Det Europæiske Råds møde i marts 2002 i Barcelona forpligtede medlemsstaterne sig i fællesskab til at øge deres offentlige udviklingsbistand, som bør nå op på 0,39 % af medlemsstaternes BNI i 2006, hvilket vil være et første vigtigt skridt i retning af at nå De Forenede Nationers mål om at yde 0,7 % af BNI som offentlig udviklingsbistand. Der erindres i den forbindelse om, at Den Europæiske Union og dens medlemsstater i forvejen finansierer mere end 50 % af den samlede udviklingsbistand.

I Rådets konklusioner fra maj 2002 vedtog Den Europæiske Union, at en væsentlig del af denne forhøjelse af den offentlige udviklingsbistand skulle gå til støtte til samfundsudviklingen i udviklingslandene med særlig vægt ikke blot på at forbedre sundhed og uddannelse, men også de tre største overførbare sygdomme.

Endelig havde mødet i 3. Komité under FN's 58. Generalforsamling, der begyndte den 6. oktober, udarbejdet en resolution om børns rettigheder, som omhandler børns fattigdom og børns helbred.

I det foreliggende udkast til resolution erkender EU, at der er behov for øget rådighed over og effektiv tildeling af midler for at sikre, at alle målene for udvikling og nedbringelse af fattigdom i De Forenede Nationers Millenium-erklæring nås inden for de fastsatte tidsrammer, og for at der gøres en indsats for børns rettigheder.

EU søger i denne tekst også at tilskynde til opnåelse af det bedst mulige sundhedsniveau, ved at der bl.a. udvikles bæredygtige sundhedssystemer og sociale ydelser, der i særlig grad fokuserer på sygdomsforebyggelse, underernæring, invaliditet og børne- og småbørnsdødelighed, præ- og postnatal sundhedstjeneste, unges særlige behov, reproduktiv og seksuel sundhed, risici i forbindelse med narkotikamisbrug og vold, og ved at der sikres adgang til sådanne systemer og ydelser. Endvidere nævnes nødvendigheden af at sikre effektiv forebyggelse af HIV-infektioner, at støtte og rehabilitere børn og deres familier, der er ramt af HIV/AIDS, samt at beskytte børn, der er ramt af HIV/AIDS mod alle former for diskriminering, stigmatisering, midbrug og forsømmelse.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/45 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/45

---

(2004/C 84 E/0051)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3041/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om:   Alvorlige mangler i de græske ambulancer

Det græske parti Nea Dimokratia har gentagne gange i det græske parlament bragt spørgsmålet om ambulancerne i det såkaldte »nationale førstehjælpscenter« (EKAB) op, herunder de forskrifter, der skal følges, gennemskuelighed i valget af bilmærker og det udstyr, der er en forudsætning for, at ambulancerne kan udnyttes bedst muligt.

De EKAB-ansatte har mange gange gjort opmærksom på, at mange af disse ambulancer ikke er udstyret med udstyr til iltbehandling (til ilttilførsel til kvæstede) og heller ikke med et andet absolut nødvendigt apparat, nemlig udstyr til behandling af hjertestop med elektrochok.

Nea Dimokratia har gentagne gange (gennem sin ordfører for sundhedsspørgsmål og tidligere medlem af Europa-Parlamentet Nikitas Kaklamanis) ligeledes gjort opmærksom på den uigennemskuelige måde, hvorpå det afgøres, hvilke bilmærker, der skal indkøbes til ambulancetransport (gennem anden og tredje fællesskabsstøtteramme).

Kan Kommissionen oplyse om, hvor store beløb der helt nøjagtigt er tildelt fra EU fra 1994 til i dag og gennem hvilke programmer (fællesskabsstøtterammer eller fællesskabsinitiativer) til anskaffelse af ambulancer og andre køretøjer til indsats i redningstjenesten? Er Kommissionen informeret om ovennævnte mangler i deres udstyr? Hvad er Kommissionens holdning til EKAB-ansattes påstande om, at der i en by som Athen (med 5 millioner indbyggere) kun findes 72 ambulancer, hvilket vil sige, at der er 1 ambulance pr. 70 000 indbyggere, hvilket bevidnes af den nylige (30/9/2003) episode, hvor en kvæstet motorcyklist måtte ligge i to timer på uheldsstedet på grund af ambulancemangel?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. marts 2004)

Til det ærede medlem kan oplyses følgende, hvad angår fjerde afsnit i spørgsmålet:

| 1. | Ifølge de græske myndigheder er følgende ambulancer og andre køretøjer til indsats i redningstjenesten blevet samfinansieret af EU mellem 1994 og 2003:






  — | ESF II (operationelt program »Sundhed og velfærd«):






  — | 1997-1998: 60 køretøjer til indsats i redningstjenesten - ca. 4 798 000 EUR |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Ifølge de græske myndigheder er følgende ambulancer og andre køretøjer til indsats i redningstjenesten blevet samfinansieret af EU mellem 1994 og 2003:

—

ESF II (operationelt program »Sundhed og velfærd«):

—

1997-1998: 60 køretøjer til indsats i redningstjenesten - ca. 4 798 000 EUR

| — | 2001: 116 ambulancer - ca. 4 672 000 EUR |
| --- | --- |

—

2001: 116 ambulancer - ca. 4 672 000 EUR

| — | 1994-1999: 5 helikoptere - ca. 17 757 000 EUR |
| --- | --- |

—

1994-1999: 5 helikoptere - ca. 17 757 000 EUR

| — | ESF III (operationelt program »Sundhed og velfærd«):






  — | 2004: 100 ambulancer - ca. 5 391 000 EUR |
| --- | --- | --- |

—

ESF III (operationelt program »Sundhed og velfærd«):

—

2004: 100 ambulancer - ca. 5 391 000 EUR

| — | 2004: 25 køretøjer til indsats i redningstjenesten — ca. 2 578 000 EUR |
| --- | --- |

—

2004: 25 køretøjer til indsats i redningstjenesten — ca. 2 578 000 EUR

Disse indkøb skal afsluttes inden sommeren 2004.

Mellem 1999 og til midten af 2004 vil EU have samfinansieret anskaffelsen af ambulancer og andre køretøjer til indsats i redningstjenesten med en samlet udgift på 3 515 9000 EUR (EU-bidrag: 26 397 000EUR).

| 2. | Ifølge de græske myndigheder er situationen med hensyn til udstyr i ambulancer og mobile enheder følgende:






  — | De to sidste indkøb, der skal være afsluttet inden midten af 2004, er baseret på de europæiske specifikationers CEN-standarder, EN1789:1999, EN1865:1999, type Β (ambulancer) og type C (mobile enheder). Disse vil derfor blive udstyret fuldt ud. |
| --- | --- | --- |

2.

Ifølge de græske myndigheder er situationen med hensyn til udstyr i ambulancer og mobile enheder følgende:

—

De to sidste indkøb, der skal være afsluttet inden midten af 2004, er baseret på de europæiske specifikationers CEN-standarder, EN1789:1999, EN1865:1999, type Β (ambulancer) og type C (mobile enheder). Disse vil derfor blive udstyret fuldt ud.

| — | De ESF II samfinansierede ambulancer og mobile enheder anses, når bortses fra manglen på defibrillatorer i ambulancer, for at være tilstrækkeligt veludstyrede. I det medfølgende bilag er angivet en detaljeret beskrivelse af udstyret i hver ambulance og hver mobil enhed. Hvad angår manglen på defibrillatorer i ambulancer, har bestyrelsen for administration af det nationale førstehjælpcenter (EKAB) på sit 15. møde den 27. november 2003 besluttet at udstyre hver ambulance med en defibrillator inden midten af 2004. |
| --- | --- |

—

De ESF II samfinansierede ambulancer og mobile enheder anses, når bortses fra manglen på defibrillatorer i ambulancer, for at være tilstrækkeligt veludstyrede. I det medfølgende bilag er angivet en detaljeret beskrivelse af udstyret i hver ambulance og hver mobil enhed. Hvad angår manglen på defibrillatorer i ambulancer, har bestyrelsen for administration af det nationale førstehjælpcenter (EKAB) på sit 15. møde den 27. november 2003 besluttet at udstyre hver ambulance med en defibrillator inden midten af 2004.

| 3. | Hvad angår spørgsmålet om antallet af ambulancer/mobile enheder og deres egnethed til at dække behovet i Athen (eller andre dele af Grækenland), skal man oplyse det ærede medlem om, at dette udelukkende henhører under den pågældende medlemsstats kompetence. |
| --- | --- |

3.

Hvad angår spørgsmålet om antallet af ambulancer/mobile enheder og deres egnethed til at dække behovet i Athen (eller andre dele af Grækenland), skal man oplyse det ærede medlem om, at dette udelukkende henhører under den pågældende medlemsstats kompetence.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/47 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/47

---

(2004/C 84 E/0052)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3050/03

af Koenraad Dillen (NI) til Rådet

(17. oktober 2003)

Om:   Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom over Tyrkiet

Den 31. juli 2003 afsagde Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg for anden gang dom over Tyrkiet for krænkelse af menneskerettighederne på Cypern. Dommen for krænkelse af bopælsretten var resultatet af en klage indgivet af to græsk-cyprioter, Eugenia Michaelidou og Michael Tymvios, som siden Tyrkiets ulovlige besættelse af det nordlige Cypern ikke har kunnet vende tilbage til deres bopæl. Ifølge Menneskerettighedsdomstolen er der her tale om en eklatant krænkelse af artikel 1 i protokol nr. 1 til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder.

Tyrkiet fik tilladelse til at deltage som observatør og ansøgerland i regeringskonferencen, som finder sted i Rom på indeværende tidspunkt.

Finder Rådet det korrekt, at et ansøgerland, som åbent og gentagne gange krænker principperne i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder får adgang til regeringskonferencen som observatør? Mister regeringskonferencen, som vel at mærke drøfter medtagelsen af borgernes grundlæggende rettigheder i den europæiske forfatning, ikke en del af sin demokratiske legitimitet, når en stat, som krænker menneskerettighederne, optræder som observatør?

Hvorledes vil Rådet kontrollere, at Tyrkiet under tiltrædelsesforhandlingerne i de kommende år ikke kun indtager en uforpligtende holdning til respekten for menneskerettighederne men rent faktisk indarbejder dem som retningslinje i deres politik?

Vil Rådet lægge pres på Tyrkiet for at medvirke til, at regeringen i Ankara som følge af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols konkrete dom sørger for, at disse domme følges op?

Vil Rådet med andre ord lægge pres på Tyrkiet, således at Eugenia Michaelidou og Michael Tymvos igen kan gøre deres rettigheder gældende?

Svar

(8. marts 2004)

| 1. | Som det ærede medlem påpeger, og som det også bemærkes i Kommissionens periodiske rapport fra 2003 om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse, er der stadig problemer med hensyn til Tyrkiets gennemførelse af afgørelser truffet af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Ifølge den periodiske rapport for 2003 har Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol siden oktober 2002 truffet 92 afgørelser vedrørende Tyrkiet, og i 43 sager fandt Domstolen, at Tyrkiet havde overtrådt den europæiske menneskerettighedskonvention (EMK), |
| --- | --- |

1.

Som det ærede medlem påpeger, og som det også bemærkes i Kommissionens periodiske rapport fra 2003 om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse, er der stadig problemer med hensyn til Tyrkiets gennemførelse af afgørelser truffet af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Ifølge den periodiske rapport for 2003 har Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol siden oktober 2002 truffet 92 afgørelser vedrørende Tyrkiet, og i 43 sager fandt Domstolen, at Tyrkiet havde overtrådt den europæiske menneskerettighedskonvention (EMK),

| 2. | Rådet forventer, at alle lande, der ønsker at blive medlem af EU, overholder international ret og deres traktatforpligtelser, navnlig på menneskerettighedsområdet. Dette fremgår også af den relevante prioritet i Tyrkiets reviderede tiltrædelsespartnerskab, hvor det kræves af Tyrkiet, at det efterlever den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, herunder Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols afgørelser. Rådet fremhæver dette punkt over for Tyrkiet ved enhver passende lejlighed, især i forbindelse med den politiske dialog. |
| --- | --- |

2.

Rådet forventer, at alle lande, der ønsker at blive medlem af EU, overholder international ret og deres traktatforpligtelser, navnlig på menneskerettighedsområdet. Dette fremgår også af den relevante prioritet i Tyrkiets reviderede tiltrædelsespartnerskab, hvor det kræves af Tyrkiet, at det efterlever den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, herunder Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols afgørelser. Rådet fremhæver dette punkt over for Tyrkiet ved enhver passende lejlighed, især i forbindelse med den politiske dialog.

| 3. | Der planlægges ikke på dette tidspunkt nogen særlig aktion med hensyn til de afgørelser, det ærede medlem henviser til. Der mindes om, at Det Europæiske Råd i København konkluderede, at der vil blive indledt tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet, hvis Det Europæiske Råd i december 2004 beslutter, at Tyrkiet opfylder de politiske Københavnskriterier, hvilket især forudsætter, at demokrati, retsstaten og menneskerettighederne er sikret i landet. |
| --- | --- |

3.

Der planlægges ikke på dette tidspunkt nogen særlig aktion med hensyn til de afgørelser, det ærede medlem henviser til. Der mindes om, at Det Europæiske Råd i København konkluderede, at der vil blive indledt tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet, hvis Det Europæiske Råd i december 2004 beslutter, at Tyrkiet opfylder de politiske Københavnskriterier, hvilket især forudsætter, at demokrati, retsstaten og menneskerettighederne er sikret i landet.

| 4. | Endelig er det ikke Rådets opgave at kommentere den beslutning, som Det Europæiske Råd i Thessaloniki traf om at lade Tyrkiet deltage som observatør i regeringskonferencen. |
| --- | --- |

4.

Endelig er det ikke Rådets opgave at kommentere den beslutning, som Det Europæiske Råd i Thessaloniki traf om at lade Tyrkiet deltage som observatør i regeringskonferencen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/48 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/48

---

(2004/C 84 E/0053)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3053/03

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(9. oktober 2003)

Om:   Hiv/aids i Kina

Den 8. september offentliggjorde Human Rights Watch en rapporten »Lukkede døre — hiv/aids-ramtes menneskerettigheder i Kina«. Det hævdes i rapporten, at diskrimination, manglende information, hemmelighedskræmmeri og manglende behandling af et stort antal syge er med til at sprede hiv/aids i Kina.

Den 30. september offentliggjorde det spanske dagblad El País den dramatiske historie om den seropositive Zhang Xiaqing på elleve år, der som niårig blev smittet med hiv/aids ved en blodtransfusion i 1995. Hendes kan forældre ikke betale behandlingen, og hun kan ikke kan få lov til at gå i skole. Dette er blot et ud af 250 000 personer (ifølge de kinesiske oplysninger, mens der ifølge de organisationer, der bekæmper sygdommen er tale om en million), som i 90'erne blev smittet i forbindelse med opkøb af blod i Henan.

Selvom Kina har erkendt dramaet med blodtransfusionerne og har truffet visse foranstaltninger, tillader landet ifølge Human Rights Watch fortsat, at provinsmyndighederne og de lokale myndigheder holder oplysningerne tilbage, og at de lægger hindringer i vejen for, at ngo'er og journalister kan besøge de landsbyer, hvor der forekommer hiv/aids. Ingen af de ansvarlige for skandalen er blevet domfældt, men til gengæld er nogle af de personer, som har prøvet på at tage skandalen op, blevet arresteret for afsløring af statshemmeligheder.

FN har advaret om, at dersom der ikke meget hurtigt gøres noget, vil antallet af smittede nå op på ti millioner.

Har Kommissionen til hensigt at sætte spørgsmålet om overholdelse af menneskerettighederne for de syge og forsømte på dagsordenen for det femte topmøde mellem EU og Kina, som finder sted i slutningen af oktober, for at der i det mindste kan gennemføres retssager med henblik på at fastslå ansvaret, så der kan udbetales erstatninger? Uden erstatninger er de pågældende uundgåeligt dømt til lidelse og død på grund af manglende behandling.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(7. november 2003)

Kommissionen mener som nævnt i sin meddelelse for nylig om relationerne mellem EU og Kina, at den nuværende udvikling i AIDS (erhvervet immundefekt syndrom) i dette land udgør en alvorlig trussel mod dets udvikling på lang sigt, og at der derfor bør gøres en målrettet indsats. Den er selv engageret i bekæmpelsen af epidemien ved — siden 1997 — løbende at have finansieret et program, der koordineres af det mikrobiologiske institut på Regensburg universitet, med henblik på at afprøve nye vacciner.

Kommissionen deler den bekymring, som det ærede medlem giver udtryk for vedrørende situationen i Kina for personer, der er ramt af AIDS. Det 6. topmøde mellem EU og Kina, der blev afholdt i Beijing den 30. oktober 2003, gav Kommissionen lejlighed til på ny at rejse den generelle menneskerettigheds-problematik. Den bilaterale dialog om menneskerettigheder, som EU har ført med Kina siden 1996, og hvis næste møde finder sted i Beijing den 25. og 26. november 2003, synes dog at være det mest hensigtsmæssige forum til en konkret behandling af spørgsmålet om AIDS-patienterne.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/48 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/48

---

(2004/C 84 E/0054)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3060/03

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om:   Omkostningerne ved et eventuelt tyrkisk EU-medlemskab

Østeuropa-instituttet i München har beregnet, at et eventuelt tyrkisk EF-medlemskab i begyndelsen ville koste 5,2 mia. EUR årligt. Dette beløb ville stige til 14 mia. EUR årligt, når Tyrkiet var fuldt integreret i EU.

Ligger Kommissionen inde med resultaterne (som er foreløbige) af denne undersøgelse?

Har Kommissionen lavet egne beregninger over omkostningerne ved et eventuelt tyrkisk EU-medlemskab? Hvilke resultater er den i bekræftende fald nået frem til? Hvordan er forholdet mellem omkostningerne ved et eventuelt tyrkisk EU-medlemskab og omkostningerne ved de ti fremtidige medlemsstaters medlemskab?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(7. november 2003)

Kommissionen er bekendt med den undersøgelse, som det ærede medlem henviser til, men den kender ikke resultaterne i detaljer. Sådanne skøn afhænger af et stort antal hypoteser, såsom det eventuelle tiltrædelsestidspunkt, de økonomiske vækstrater og resultatet af tiltrædelsesforhandlingerne. Kommissionen mener derfor ikke, at det vil være muligt at foretage en så detaljeret opstilling af forskellige hypoteser, som ville være nødvendig, hvis der skulle foretages en sådan form for beregning.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/49 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/49

---

(2004/C 84 E/0055)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3064/03

af Bernd Lange (PSE) og Wilhelm Piecyk (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om:   Emissioner fra motorkøretøjer uden for testcyklussen

Målinger af skadelige stoffer, som den tyske miljøstyrelse har foretaget, har vist, at motorkøretøjer, der normalt betragtes som meget miljøvenlige, kun overholder de strenge EU-emissionsgrænseværdier op til en hastighed på 120 km/h. Over denne hastighed mangedobles værdierne dog, således at de pågældende motorkøretøjer ikke er så miljøvenlige, når det kommer til stykket.

Har Kommissionen kendskab til dette fænomen?

Vil Kommissionen i sit forventede forslag til en fremtidig fase for emissionsgrænseværdier, Euro V, for personbiler tage hensyn til emissionerne uden for testcyklussen og begrænse en overskridelse af de gyldige grænseværdier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(14. november 2003)

Kommissionen er klar over, at emissionsniveauerne kan ændre sig for visse motorkøretøjer under særlige kørselsforhold, som ikke er omfattet af den nuværende emissionstest, der anvendes i forbindelse med typegodkendelse.

Spørgsmålet om emissioner uden for testcyklussen er et af punkterne på dagsordenen for den arbejdsgruppe vedrørende Euro 5-standarder, der blev nedsat under Motor Vehicles Emissions Group.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/49 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/49

---

(2004/C 84 E/0056)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3104/03

af Marianne Eriksson (GUE/NGL), Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) og Joke Swiebel (PSE) til Rådet

(22. oktober 2003)

Om:   Finansiering af Equal-projekter og diskriminering på grund af seksuel orientering

Artikel 21 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, artikel 21 i chartret om grundlæggende rettigheder og artikel 1 i direktiv 2000/78/EF (1) om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv forbyder diskriminering på grund af seksuel orientering. På EU-plan eksisterer der en integreret strategi for bekæmpelse af diskriminering og social udstødelse. Med fokus på arbejdsmarkedet udformer Equal dele af den strategi. Medlemsstaterne skal udarbejde deres strategi for Equal på baggrund af emneområder i den europæiske beskæftigelsesstrategis fire søjler. På disse områder skal medlemsstaterne sikre, at deres forslag hovedsageligt gavner de, der udsættes for de hyppigste former for diskriminering (baseret på køn, race og etnisk oprindelse, religion og tro, handicap, alder og seksuel orientering) og ulighed.

Vi har fået oplyst, at kun fire partnerskaber ud af 1 400 under det nuværende Equal-program vedrører diskriminering på grund af seksuel orientering. Kan Rådet oplyse, om denne information er korrekt?

Kan Rådet oplyse, hvorvidt alle medlemsstater har medtaget diskriminering på grund af seksuel orientering i den nationale indkaldelse af forslag under det nuværende Equal-program? Kan Rådet i benægtende fald give en forklaring på disse undladelser hos de enkelte medlemsstater?

Den næste Equal-runde til finde sted i foråret 2004. Kan Rådet oplyse, hvorvidt alle medlemsstaterne inklusive tiltrædelseslandene agter udtrykkeligt at nævne diskriminering på grund af seksuel orientering i deres nationale indkaldelse af forslag? Hvilke foranstaltninger er Rådet i benægtende fald klar til at træffe for at øge antallet af henvendelser med fokus på seksuel orientering?

Svar

(8. marts 2004)

| 1. | Equal-initiativet gennemføres inden for rammerne af forordningerne vedrørende strukturfondene og specielt gennem Den Europæiske Socialfond.
  Rådet henleder det ærede parlamentsmedlems opmærksomhed på, at ansvaret for forvaltningen af disse fonde og følgelig fællesskabsinitiativerne er delt mellem Europa-Kommissionen og medlemsstaternes regeringer på grundlag af et snævert partnerskab i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (2) af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene. |
| --- | --- |

1.

Equal-initiativet gennemføres inden for rammerne af forordningerne vedrørende strukturfondene og specielt gennem Den Europæiske Socialfond.

Rådet henleder det ærede parlamentsmedlems opmærksomhed på, at ansvaret for forvaltningen af disse fonde og følgelig fællesskabsinitiativerne er delt mellem Europa-Kommissionen og medlemsstaternes regeringer på grundlag af et snævert partnerskab i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (2) af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene.

| 2. | I overensstemmelse med retningslinjerne og Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 er Kommissionen og ikke Rådet ansvarlig for overvågning, gennemførelse og evaluering af interventioner inden for rammerne af Equal. Rådet vil derfor ikke kunne bekræfte, om de oplysninger, de ærede parlamentsmedlemmer nævner, er korrekte og vil foreslå, at de forelægger spørgsmålet direkte for Kommissionen. |
| --- | --- |

2.

I overensstemmelse med retningslinjerne og Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 er Kommissionen og ikke Rådet ansvarlig for overvågning, gennemførelse og evaluering af interventioner inden for rammerne af Equal. Rådet vil derfor ikke kunne bekræfte, om de oplysninger, de ærede parlamentsmedlemmer nævner, er korrekte og vil foreslå, at de forelægger spørgsmålet direkte for Kommissionen.

---

(1)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

(2)  EFT L 161 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/50 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/50

---

(2004/C 84 E/0057)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3115/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(22. oktober 2003)

Om:   De øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten udbreder falske videnskabelige oplysninger i kampen mod aids angående præservativers beskyttende virkning

| — | Det britiske dagblad The Guardian bragte den 10. oktober 2003 en artikel under overskriften »We have faith in condoms«, i hvilken de øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke, Pavestolen og Vatikanstaten, fraråder brug af kondomer som præventionsmiddel mod aids. Pavestolen og Vatikanstaten påstår, at hiv-virusset passerer gennem kondomernes tætte gummistruktur, hvorfor præventionen er nytteløs. |
| --- | --- |

—

Det britiske dagblad The Guardian bragte den 10. oktober 2003 en artikel under overskriften »We have faith in condoms«, i hvilken de øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke, Pavestolen og Vatikanstaten, fraråder brug af kondomer som præventionsmiddel mod aids. Pavestolen og Vatikanstaten påstår, at hiv-virusset passerer gennem kondomernes tætte gummistruktur, hvorfor præventionen er nytteløs.

| — | I samme artikel gøres der opmærksom på, at der i BBC-programmet Panorama om søndagen vil blive sendt et interview med kardinal Alfonso Lopez Trujilo, formand for Pontificio Consiglio per la Famiglia (det pavelige familieråd). Kardinalen har overfor de engelske journalister udtalt: »Aids-virusset er cirka 450 gange mindre end sædcellerne, hvorfor det let kan passere gennem kondomernes gummistruktur ... Denne usikkerhedsmargin burde tvinge sundhedsministre og samtlige organisationer, der anbefaler brug af præservativer, til at gøre med kondomer, som man gør med cigaretter, nemlig at erklære dem for sundhedsfarlige«. |
| --- | --- |

—

I samme artikel gøres der opmærksom på, at der i BBC-programmet Panorama om søndagen vil blive sendt et interview med kardinal Alfonso Lopez Trujilo, formand for Pontificio Consiglio per la Famiglia (det pavelige familieråd). Kardinalen har overfor de engelske journalister udtalt: »Aids-virusset er cirka 450 gange mindre end sædcellerne, hvorfor det let kan passere gennem kondomernes gummistruktur ... Denne usikkerhedsmargin burde tvinge sundhedsministre og samtlige organisationer, der anbefaler brug af præservativer, til at gøre med kondomer, som man gør med cigaretter, nemlig at erklære dem for sundhedsfarlige«.

| — | Som svar på ovennævnte påstande, har Verdenssundhedsorganitionen udtalt, at »disse fejlagtige oplysninger om kondomer og hiv-virus er meget farlige på et tidspunkt, hvor vi står over for en global epidemi, der allerede har kostet over 20 millioner mennesker livet, og hvor antallet af smitteramte sættes til 42 millioner ...«. |
| --- | --- |

—

Som svar på ovennævnte påstande, har Verdenssundhedsorganitionen udtalt, at »disse fejlagtige oplysninger om kondomer og hiv-virus er meget farlige på et tidspunkt, hvor vi står over for en global epidemi, der allerede har kostet over 20 millioner mennesker livet, og hvor antallet af smitteramte sættes til 42 millioner ...«.

| — | Den Katolske Kirkes kampagne mod kondomer bliver først og fremmest ført i de tredjeverdenslande, der er hårdest ramt af aids. I disse lande er kampagnens indvirkning på fordelingen af medicin og medicinaludstyr ikke uvæsentlig, og kampagnen risikerer her at få katastrofale konsekvenser. |
| --- | --- |

—

Den Katolske Kirkes kampagne mod kondomer bliver først og fremmest ført i de tredjeverdenslande, der er hårdest ramt af aids. I disse lande er kampagnens indvirkning på fordelingen af medicin og medicinaludstyr ikke uvæsentlig, og kampagnen risikerer her at få katastrofale konsekvenser.

Kan Kommissionen på baggrund af de institutionelle og diplomatiske forbindelser, Den Europæiske Union har med Pavestolen,

oplyse følgende:

| — | Mener Kommissionen, at de påstande, de øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten har fremsat angående præservativer, er korrekte på grundlag af de videnskabelige oplysninger, Kommissionen råder over? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen, at de påstande, de øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten har fremsat angående præservativer, er korrekte på grundlag af de videnskabelige oplysninger, Kommissionen råder over?

| — | Hvilke initiativer af informativ, præventiv, sanktionsmæssig og diplomatisk art vil Kommissionen tage som svar på disse påstande og for at imødegå Den Katolske Kirkes uansvarlige kampagne — en kampagne, der risikerer at ødelægge de europæiske og internationale bestræbelser på at forhindre udbredelsen af aids og dødsfald i forbindelse hermed og andre seksuelt overførte sygdomme i Europa såvel som i hele verden? |
| --- | --- |

—

Hvilke initiativer af informativ, præventiv, sanktionsmæssig og diplomatisk art vil Kommissionen tage som svar på disse påstande og for at imødegå Den Katolske Kirkes uansvarlige kampagne — en kampagne, der risikerer at ødelægge de europæiske og internationale bestræbelser på at forhindre udbredelsen af aids og dødsfald i forbindelse hermed og andre seksuelt overførte sygdomme i Europa såvel som i hele verden?

| — | Mener Kommissionen, at der er et presserende behov for at rette artikel 51 i udkastet til forfatning for Den Europæiske Union for at undgå, at formuleringen »i anerkendelse af deres identitet og specifikke bidrag« skal gøre påstande, der bunder i fordomme, »videnskabelige«? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen, at der er et presserende behov for at rette artikel 51 i udkastet til forfatning for Den Europæiske Union for at undgå, at formuleringen »i anerkendelse af deres identitet og specifikke bidrag« skal gøre påstande, der bunder i fordomme, »videnskabelige«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(10. december 2003)

Det fremgår af de seneste 15 års forskning — hvortil Fællesskabet har ydet et stort bidrag — at kondomer ved korrekt brug er næsten 100 % effektive med hensyn til beskyttelse mod HIV-smitte. Kommissionen har for nylig offentliggjort en pressemeddelelse herom (1).

Dette resultat svarer til de konklusioner der er draget af førende internationale sundhedsinstanser såsom Verdenssundhedsorganisationen og De Forenede Staters nationale sundhedsinstitutter.

Med hensyn til information og forebyggelse som reaktion på de fremsatte påstande beskrev Generaldirektoratet for Udvikling og Generaldirektoratet for Forskning den 20. oktober 2003 i ovennævnte pressemeddelelse Kommissionens standpunkt, og hvilke farer der er forbundet med de påstande der fremsættes af repræsentanter for pavestolen. Kommissionen er bekymret over eventuelle negative virkninger af sådanne påstande.

Fællesskabet har siden begyndelsen af HIV/AIDS-epidemien deltaget aktivt i arbejdet på at sikre en bedre adgang til effektive forebyggelsesmetoder. Fællesskabet opstillede i 2000 en bredere og mere strategisk orienteret politik til bekæmpelse af HIV/AIDS, malaria og tuberkulose. I september 2000 førtes der rundbordsdrøftelser på højt niveau som mundede ud i en bredt anlagt og velkoordineret foranstaltning for perioden 2001-2006 (»Handlingsprogram: hurtigt indgreb mod HIV/AIDS, malaria og tuberkulose inden for rammerne af fattigdomslempelse«) (2). Den i meddelelsen opstillede strategi er banebrydende, idet den bygger på de erfaringer der er opnået som led i en omfattende velkoordineret politik, princippet om at udviklingsprocessen bør styres af landene selv, dvs. større medbestemmelse, og den nære sammenhæng mellem sundhedsproblemer og fattigdom og de heraf følgende konsekvenser for den makroøkonomiske politik og udvikling. Strategien inkorporerer de yderst vigtige partnerskabselementer inden for udvikling, samhandel og forskning.

Kommissionen ser ingen forbindelse mellem forfatningsudkastets sigte og den personlige mening som ét medlem af én trosretning måtte have.

Artikel 51 i det europæiske forfatningsudkast indeholder følgende om kirkers og konfessionsløses organisationers status:

| 1. | Unionen respekterer og må ikke anfægte den status, som kirker og religiøse sammenslutninger eller samfund har i medlemsstaterne i henhold til national lovgivning. |
| --- | --- |

1.

Unionen respekterer og må ikke anfægte den status, som kirker og religiøse sammenslutninger eller samfund har i medlemsstaterne i henhold til national lovgivning.

| 2. | Unionen respekterer ligeledes filosofiske og konfessionsløse organisationers status. |
| --- | --- |

2.

Unionen respekterer ligeledes filosofiske og konfessionsløse organisationers status.

| 3. | Unionen opretholder en åben, gennemsigtig og regelmæssig dialog med disse kirker og organisationer i anerkendelse af deres identitet og specifikke bidrag. |
| --- | --- |

3.

Unionen opretholder en åben, gennemsigtig og regelmæssig dialog med disse kirker og organisationer i anerkendelse af deres identitet og specifikke bidrag.

---

(1)  http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/03/1410|0|RAPID&lg=EN&display=.

(2)  KOM(2001) 96 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/52 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/52

---

(2004/C 84 E/0058)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3116/03

af Maurizio Turco (NI) til Rådet

(22. oktober 2003)

Om:   Illegal import af tekstilprodukter fra Kina

Den 10. oktober 2003 indledte Associazione Tessile di Barbetta (BA) (Tekstilforbundet i byen Barbetta i Baris kommune) en protestaktion mod den illegale import af tekstilprodukter fra Kina og opfordrede Den Europæiske Union til at træffe konkrete modforanstaltninger.

Kan Rådet på denne baggrund oplyse følgende:

| — | Hvilke oplysninger har Rådet om grænsekontrol og om alle former for ulovligheder inden for Fællesskabets område (omgåelse, skatteunddragelse, varemærkeforfalskning), om internationale importaftaler med lande uden for Fællesskabet — og særligt med Fjernøsten — og om betaling af fastsatte afgifter, og hvilke initiativer vil Rådet tage for at øge en sådan kontrol? |
| --- | --- |

—

Hvilke oplysninger har Rådet om grænsekontrol og om alle former for ulovligheder inden for Fællesskabets område (omgåelse, skatteunddragelse, varemærkeforfalskning), om internationale importaftaler med lande uden for Fællesskabet — og særligt med Fjernøsten — og om betaling af fastsatte afgifter, og hvilke initiativer vil Rådet tage for at øge en sådan kontrol?

| — | Hvilke initiativer vil Rådet tage for at indføre kontrolforanstaltninger i landene i Fjernøsten med henblik på at sikre, at de internationale menneskerettighedskonventioner — herunder arbejdernes økonomiske rettigheder — overholdes? |
| --- | --- |

—

Hvilke initiativer vil Rådet tage for at indføre kontrolforanstaltninger i landene i Fjernøsten med henblik på at sikre, at de internationale menneskerettighedskonventioner — herunder arbejdernes økonomiske rettigheder — overholdes?

Svar

(8. marts 2004)

| 1. | Der gælder de samme EF-regler for den import, det ærede medlem henviser til, som for al anden import i EF. På EU-Kina-topmødet den 30. oktober 2003 i Beijing gav begge parter udtryk for deres håb om, at der hurtigt indgås en toldsamarbejdsaftale, og så frem til, at forhandlingerne indledes i meget nær fremtid med det fælles sigte, at der indgås en aftale i første halvdel af 2004. De var enige om, at en sådan aftale bør omfatte gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål, specielt inden for bekæmpelse af svig på handelsområdet, herunder forfalskning. |
| --- | --- |

1.

Der gælder de samme EF-regler for den import, det ærede medlem henviser til, som for al anden import i EF. På EU-Kina-topmødet den 30. oktober 2003 i Beijing gav begge parter udtryk for deres håb om, at der hurtigt indgås en toldsamarbejdsaftale, og så frem til, at forhandlingerne indledes i meget nær fremtid med det fælles sigte, at der indgås en aftale i første halvdel af 2004. De var enige om, at en sådan aftale bør omfatte gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål, specielt inden for bekæmpelse af svig på handelsområdet, herunder forfalskning.

| 2. | Med hensyn til det ærede medlems andet spørgsmål overvejer Rådet indtil videre ikke nogen yderligere specifikke foranstaltninger til fremme af overholdelse af internationale konventioner om menneskerettigheder i lande i Det Fjerne Østen. |
| --- | --- |

2.

Med hensyn til det ærede medlems andet spørgsmål overvejer Rådet indtil videre ikke nogen yderligere specifikke foranstaltninger til fremme af overholdelse af internationale konventioner om menneskerettigheder i lande i Det Fjerne Østen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/53 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/53

---

(2004/C 84 E/0059)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3121/03

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Rådet

(22. oktober 2003)

Om:   Moms-nedsættelse for fonogrammer

På det nyligt afholdte ØKOFIN-Råd i Luxembourg (7.10.2003) forsvarede Kommissær Bolkestein på Kommissionens vegne synspunktet om ikke at tillade nogen momsnedsættelse for fonogrammer og i særdeleshed cd'er, fordi det ville have forstyrrende virkninger på markedet. Et mindretal af Rådsmedlemmerne var tilhængere af en sådan nedsættelse.

Vil Rådet, på baggrund af den aktuelle diskussion i Unesco om at skabe et internationalt juridisk instrument, som skal garantere den kulturelle diversitet, undersøge om det er muligt og ønskeligt at indføre en momsnedsættelse for cd'er fra nystartede kunstnere og/eller kunstnere, som synger på det lokale eller regionale sprog, og/eller kunstnere fra eget land (som enten synger på eget sprog eller ikke) og/eller bestemte musikgenrer? Under åbningen af det nyligt afholdte Unesco-møde sagde præsident Ciampi, at Italien er tilhænger af indførelse af et juridisk instrument for kulturel diversitet, sådan at ethvert land kan beskytte sin historiske identitet og den unikke karakter af dets naturlige og urørlige kulturelle arv.

Er Rådet parat til at indføre en delvis momsnedsættelse for cd'er med det specifikke formål at bevare den kulturelle diversitet?

Hvis ja, hvilke skridt vil Rådet tage for hurtigt at virkeliggøre dette?

Hvis nej, hvilke skridt til beskyttelse af den kulturelle diversitet ser Rådet så som vigtigere?

Svar

(8. marts 2004)

Kommissionens forslag om nedsatte momssatser behandles for tiden i Rådet.

Så længe disse drøftelser ikke er færdige, kan Rådet ikke tage stilling til de spørgsmål, det ærede medlem har rejst.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/53 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/53

---

(2004/C 84 E/0060)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3127/03

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om:   Bankkonti og fri bevægelighed

Er Kommissionen opmærksom på de indbyrdes uoverensstemmelser, der opstår mellem bestemmelserne om forebyggelse af hvidvaskning af penge og den fri bevægelighed for EU-borgere?

Jeg er blevet gjort opmærksom på, at EU-borgere, der forsøger at åbne en bankkonto i Det Forenede Kongerige, finder det ekstremt svært og til tider umuligt på grund af de identifikationspapirer, dette kræver. Ofte kan de ikke få en bankkonto i Det Forenede Kongerige, fordi de ikke har fast adresse og derfor ingen forbrugsregninger, og de kan ikke få en fast adresse, fordi de ikke er tilknyttet nogen bank. Disse regler er en skjult hindring for fri ansættelse af EU-borgere i Det Forenede Kongerige.

Findes der nogen foranstaltninger, som Kommissionen kan foreslå for at hjælpe de, der står over for sådanne vanskeligheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(21. november 2003)

Kommissionen er bekendt med en række tilfælde, hvor EU-borgere, der ikke er bosiddende i Det Forenede Kongerige, har oplevet vanskeligheder i forbindelse med at åbne en bankkonto.

Artikel 3, stk. 1, i direktivet om bekæmpelse af hvidvaskning af penge (1) fastslår, at bankens kunder skal legitimere sig ved hjælp af et »retskraftigt dokument«.

I henhold til direktivet er banker i Det Forenede Kongerige derfor forpligtet til at kende deres kunder og anvende procedurer, der sikrer, at der udvises fornøden omhu i forbindelse med kunderne. Banker er i stigende grad pertentlige med hensyn til at kræve legitimation af kunder, da det kan have alvorlige konsekvenser for dem, hvis ikke behørige kontrolforanstaltninger til bekæmpelse af hvidvaskning af penge udføres. Der er dog ingen bestemmelser i Det Forenede Kongeriges lovgivning, der forhindrer en bank i at åbne en konto for en kunde, som ikke er bosiddende i landet, eller for en kunde, som er i færd med at flytte fra et land til et andet.

Banker i Det Forenede Kongerige følger eller burde følge de vejledende noter, som er offentliggjort af den fælles styrelsesgruppe for hvidvaskning af penge (Joint Money Laundering Steering Group). I disse noter opstilles de anbefalede procedurer i forbindelse med forskellige situationer, der kan forekomme ved åbning af en bankkonto. At en person, der ankommer for at bosætte sig i Det Forenede Kongerige, endnu ikke har en permanent adresse, burde ikke udelukke muligheden for at åbne en bankkonto. Kommissionen anbefaler, at personer, der støder på vanskeligheder i forbindelse med åbning af en bankkonto, refererer til de vejledende noter.

Det skal dog bemærkes, at der på dette område er aftalefrihed i Det Forenede Kongerige, og at en bank ikke er forpligtet til at indgå kontrakt med en kunde, hvis den ikke ønsker det.

---

(1)  Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge, EFT L 166 af 28.6.1991, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/97/EF af 4. december 2001, EFT L 344 af 28.12.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/54 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/54

---

(2004/C 84 E/0061)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3146/03

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om:   Kulturel turistsejlads imellem Schweiz og Adriaterhavet

Kommissionen kender uden tvivl til projektet for vandvejen Locarno — Milano — Pavia — Venedig, hvis genåbning regionen Lombardiet har indledt efter aftale med regionen Piemonte og Det Schweiziske Forbund. Interreg III A-programmet 2000-2006 (Italien-Schweiz), der er iværksat til planlægning af restaurering af vand-infrastrukturer, er faktisk allerede undertegnet. Programmet omfatter restaurering af vandinfrastrukturer og udskiftning af lavbroerne på kanalerne Grande og Pavia i Milano-området. Programmet, der både skal restaurere multifunktionelle og monumentale strukturer, omfatter såvel den ældste sejlbare kanal i Europa (Naviglio Grande) som den mest moderne blandt de milanesiske kanaler (Naviglio di Pavia). Sidstnævnte er det vigtigste vandbygningsarbejde i Europa fra begyndelsen af 1800-tallet. De forventede omkostninger til gennemførelsen af projektet er ca. 40 millioner EUR.

| 1. | Kan Kommissionen meddele, hvad bevillingen i Interreg III A-programmet beløber sig til? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen meddele, hvad bevillingen i Interreg III A-programmet beløber sig til?

| 2. | Er Kommissionen — i betragtning af den høje turistmæssige og kulturelle betydning genetablering af sejladsen fra Sesto Calende til Pavia via ovennævnte kanaler har — enig i at give restaureringen af disse infrastrukturer første prioritet for at virkeliggøre vandvejen mellem Locarno og Venedig? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen — i betragtning af den høje turistmæssige og kulturelle betydning genetablering af sejladsen fra Sesto Calende til Pavia via ovennævnte kanaler har — enig i at give restaureringen af disse infrastrukturer første prioritet for at virkeliggøre vandvejen mellem Locarno og Venedig?

| 3. | Mener Kommissionen ikke, at infrastrukturelle projekter for sejlads er lige så væsentlige som de store infrastrukturelle jernbane- og motorvejsprojekter — også ud fra miljø- og landskabsmæssige hensyn? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen ikke, at infrastrukturelle projekter for sejlads er lige så væsentlige som de store infrastrukturelle jernbane- og motorvejsprojekter — også ud fra miljø- og landskabsmæssige hensyn?

| 4. | Vil Kommissionen være villig til at finansiere dette restaurationsarbejde på den måde og med de midler, der angives i de forskellige igangværende programmer? |
| --- | --- |

4.

Vil Kommissionen være villig til at finansiere dette restaurationsarbejde på den måde og med de midler, der angives i de forskellige igangværende programmer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(2. december 2003)

Kommissionen finder, at infrastrukturinvesteringerne vedrørende sejlbare indre vandveje er nyttige for at opnå et bredt udvalg af transportmidler (flod/landevej, jernbane/havsejlads) og sikre, at de fungerer tilfredsstillende. Kommissionen har medfinansieret anlægsarbejder vedrørende sejlbare indre vandveje, navnlig inden for rammerne af de transeuropæiske net og strukturfondene.

Kommissionen skal i øvrigt meddele det ærede medlem, at de samlede bevillinger, der er afsat til Interreg III A-programmet »Italien-Schweiz«, andrager 74 442 644 mio. EUR med et bidrag fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) på 25 560 000 mio. EUR.

Hvad angår beskyttelsen af miljøet og naturen indgår kulturturisme-vandvejen Locarno-Milano (strækningen Sesto Calende-Lonate Pozzolo) i Interreg IIIA-programmet »Italien-Schweiz« (Felt 2: »Udvikling af samarbejdsforanstaltninger med henblik på fysisk planlægning og beskyttelse af den kulturelle og miljømæssige arv«, foranstaltning 2.3: »Integrering og forbedring af infrastrukturer og transportsystemer«). En af hovedmålsætningerne for dette felt og denne foranstaltning er at yde støtte til alternative transportmidler samt udvikling af kollektive turistpotentialer.

Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at Agenda-Udvalget for Interreg III A-programmet »Italien-Schweiz« har godkendt to projekter vedrørende sejlads mellem Locarno og Milano. Det første vedrører en undersøgelse af Locarno-Milano-linjen, medens det andet tager sigte på konstruktion af strækningen Sesto Calende-Lonate Pozzolo, som udgør den støtteberettigede del af denne linje inden for rammerne af de områder, der er berørt af programmet. Den samlede udgift til de to projekter andrager 1 250 000 EUR, og EFRU's bidrag er på 346 500 EUR.

Kommissionen anvender de forvaltningsbestemmelser for interventionerne, der følger af strukturfondsforordningerne. Alle procedurer vedrørende analyse, evaluering og udvælgelse af konkrete projekter inden for rammerne af de enkelte programmer henhører under de nationale og regionale myndigheder, som medlemsstaterne har udpeget som forvaltningsmyndigheder og som medlemmer af overvågnings- og styringsudvalg for programmerne. Kommissionen deltager kun i den generelle programmering og har kun en rådgivende rolle i udvalgene. Disse projekter skal overholde udvælgelsesprocedurerne og de støttekriterier, der er fastsat i programmet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/55 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/55

---

(2004/C 84 E/0062)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3191/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. oktober 2003)

Om:   Mistanke om overtrædelse af EU's selskabsbestemmelser begået af Telecom Italia i Telekom Serbia-affæren

Telecom Italias erhvervelse af 29 % af selskabet Telekom Serbia synes — ud over at have været en yderst skadelig operation for Italien — også at være sket i strid med EU's bestemmelser om bestyrelsesmedlemmers ansvar over for aktionærer. Den bestyrelse, der stod for købet, bærer således ansvaret for at have indgået en dårlig handel, selv om den var fuldt ud klar over det store tab, den kunne medføre, og for at have forsømt sine pligter i forbindelse med en korrekt beregning af tabet. Aktieandelen blev erhvervet for en alt for høj pris og uden hensyntagen til risikoen ved at investere i et land med en yderst lav gennemsnitsindkomst pr. indbygger (1 900 EUR), en særdeles høj inflation og en ikke-konvertibel valuta, et land, som er en af 21 nationer med »fare for ustabilitet«. På grund af forsinkelser i handlen blev der betalt en bøde på 16 %, og til den engelske mægler blev der betalt en kommission på ca. 15 000 EUR. Aktieandelen blev solgt to år senere, hvor den havde mistet over 50 % i værdi, hvilket påførte den italienske statskasse et tab beregnet til 99,1 % af købsprisen, dvs. ca. 450 mio. EUR. Blandt de talrige uregelmæssigheder, som omgiver sagen, er der f.eks. den omstændighed, at den forhenværende bestyrelsesformand og det forhenværende befuldmægtigede bestyrelsesmedlem for Stet (som Telecom Italia står i spidsen for) var stærkt imod handlen. Man foretrak imidlertid en privat handel i stedet for en offentlig licitation, som det er almindeligt. Der blev ikke udvist den omhu, der er fornøden i en sag af denne størrelsesorden. En task force nedsat internt i Telecom Italia trådte i stedet for Stet International, som var det kontrollerende selskab i forbindelse med indgåelsen af handlen.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående og de principper, der ligger til grund for de 12 direktiver om selskabsret, samt artikel 14 i forslaget til Rådets femte direktiv (1), og Kommissionens meddelelse (2) om modernisering af selskabsretten oplyse følgende:

| 1. | Mener Kommissionen ikke, at den beskrevne operation har krænket principperne for og bestemmelserne om bestyrelsesmedlemmers ansvar i forbindelse med åbenhed og beskyttelse af aktionærernes rettigheder? |
| --- | --- |

1.

Mener Kommissionen ikke, at den beskrevne operation har krænket principperne for og bestemmelserne om bestyrelsesmedlemmers ansvar i forbindelse med åbenhed og beskyttelse af aktionærernes rettigheder?

| 2. | Mener Kommissionen ikke, at den daværende italienske regering også bærer et ansvar? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen ikke, at den daværende italienske regering også bærer et ansvar?

| 3. | Har Kommissionen — så vidt dens beføjelser giver mulighed for — gennemført eller agter den at gennemføre en dybtgående undersøgelse af sagen? |
| --- | --- |

3.

Har Kommissionen — så vidt dens beføjelser giver mulighed for — gennemført eller agter den at gennemføre en dybtgående undersøgelse af sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(3. december 2003)

Som svar på de tre spørgsmål stillet af det ærede medlem føler Kommissionen sig foranlediget til at fremsætte følgende bemærkninger:

| — | De eksisterende selskabsdirektiver, som det ærede medlem henviser til, indeholder kun meget få bestemmelser om ansvar og sanktioner. |
| --- | --- |

—

De eksisterende selskabsdirektiver, som det ærede medlem henviser til, indeholder kun meget få bestemmelser om ansvar og sanktioner.

| — | De få bestemmelser, der findes om emnet, drejer sig for det meste om spørgsmål vedrørende offentliggørelse af en række oplysninger, specielt finansielle oplysninger (årsregnskaber og konsoliderede regnskaber). Ingen af elementerne i det ærede medlems spørgsmål synes at føre til den konklusion, at den beskrevne operation ville tilsidesætte selskabsdirektivernes bestemmelser vedrørende offentliggørelse af en række oplysninger. |
| --- | --- |

—

De få bestemmelser, der findes om emnet, drejer sig for det meste om spørgsmål vedrørende offentliggørelse af en række oplysninger, specielt finansielle oplysninger (årsregnskaber og konsoliderede regnskaber). Ingen af elementerne i det ærede medlems spørgsmål synes at føre til den konklusion, at den beskrevne operation ville tilsidesætte selskabsdirektivernes bestemmelser vedrørende offentliggørelse af en række oplysninger.

| — | To selskabsdirektiver indeholder bestemmelser, der kræver at medlemsstaterne mindst fastlægger det civilretlige ansvar for medlemmerne af administrations- eller ledelsesorganet på grund af fejl begået af dem ved forberedelsen og gennemførelsen af visse operationer, nemlig ved fusion af aktieselskaber (tredje direktiv (3)) og spaltning af aktieselskaber (sjette direktiv (4)). Den operation, som det ærede medlem beskriver, er en almindelig erhvervelse, og ingen af de to direktiver er gældende i forbindelse hermed. |
| --- | --- |

—

To selskabsdirektiver indeholder bestemmelser, der kræver at medlemsstaterne mindst fastlægger det civilretlige ansvar for medlemmerne af administrations- eller ledelsesorganet på grund af fejl begået af dem ved forberedelsen og gennemførelsen af visse operationer, nemlig ved fusion af aktieselskaber (tredje direktiv (3)) og spaltning af aktieselskaber (sjette direktiv (4)). Den operation, som det ærede medlem beskriver, er en almindelig erhvervelse, og ingen af de to direktiver er gældende i forbindelse hermed.

| — | I 1972 forelagde Kommissionen et forslag til femte selskabsdirektiv om aktieselskabers struktur og deres organers beføjelser. Der kunne ikke opnås enighed om dette forslag, som blev diskuteret i mange år og ændret flere gange, og til slut trak Kommissionen forslaget tilbage i december 2001. |
| --- | --- |

—

I 1972 forelagde Kommissionen et forslag til femte selskabsdirektiv om aktieselskabers struktur og deres organers beføjelser. Der kunne ikke opnås enighed om dette forslag, som blev diskuteret i mange år og ændret flere gange, og til slut trak Kommissionen forslaget tilbage i december 2001.

| — | På baggrund af ovenstående synes de eksisterende selskabsdirektiver ikke at indeholde nogen normer vedrørende ledelsens ansvar, som operationen beskrevet af det ærede medlem skulle udgøre en overtrædelse af. |
| --- | --- |

—

På baggrund af ovenstående synes de eksisterende selskabsdirektiver ikke at indeholde nogen normer vedrørende ledelsens ansvar, som operationen beskrevet af det ærede medlem skulle udgøre en overtrædelse af.

| — | Hvad angår et eventuelt ansvar hos den daværende italienske regering, kan Kommissionen kun bemærke, at det ikke tilkommer Kommissionen at træffe afgørelse om en medlemsstats regerings eventuelle politiske ansvar i en specifik sag. |
| --- | --- |

—

Hvad angår et eventuelt ansvar hos den daværende italienske regering, kan Kommissionen kun bemærke, at det ikke tilkommer Kommissionen at træffe afgørelse om en medlemsstats regerings eventuelle politiske ansvar i en specifik sag.

| — | Vedrørende en dybtgående undersøgelse af sagen bekræfter Kommissionen til slut, at den ikke har gennemført og ej heller agter at gennemføre en sådan undersøgelse, eftersom de oplysninger, den er blevet gjort bekendt med, ikke indeholder noget, der giver anledning til at formode, at der skulle være begået en eventuel overtrædelse af fællesskabets regler om selskabsret. |
| --- | --- |

—

Vedrørende en dybtgående undersøgelse af sagen bekræfter Kommissionen til slut, at den ikke har gennemført og ej heller agter at gennemføre en sådan undersøgelse, eftersom de oplysninger, den er blevet gjort bekendt med, ikke indeholder noget, der giver anledning til at formode, at der skulle være begået en eventuel overtrædelse af fællesskabets regler om selskabsret.

---

(1)  KOM(90)629, EFT C 7 af 11.1.1991, s. 4.

(2)  KOM(2003)284.

(3)  Rådets tredje direktiv 78/855/EØF af 9. oktober 1978 om fusioner af aktieselskaber, EFT L 295 af 20.10.1978.

(4)  Rådets sjette direktiv 82/891/EØF af 17. december 1982 om spaltning af aktieselskaber, EFT L 378 af 31.12.1982.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/57 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/57

---

(2004/C 84 E/0063)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3214/03

af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen

(30. oktober 2003)

Om:   Nordkoreanske flygtninge

Jeg er blevet gjort opmærksom på tvangsrepatrieringen af nordkoreanske flygtninge i Kina. Nogle af de personer, der repatrieres, risikerer faktisk at blive fængslet og tortureret i Nordkorea.

Dette er foruroligende set i lyset af artikel 33 i FN's flygtningekonvention fra 1951, hvoraf det fremgår, at en stat ikke må sende en flygtning tilbage til forhold, der bringer vedkommende i alvorlig fare.

Hvad er Kommissionens politik for forbindelserne med Nordkorea, og hvad kan Kommissionen gøre for at sikre, at nordkoreanske flygtninge i Kina ikke tvinges tilbage til Nordkorea, når dette kan være til fare for dem?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/57 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/57

---

(2004/C 84 E/0064)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3333/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(6. november 2003)

Om:   Nordkoreanske flygtninge i Kina

Er Kommissionen vidende om den nuværende situation i Kina, hvor nordkoreanske flygtninge bliver sendt tilbage til Den Demokratiske Folkerepublik Korea?

Hvilke foranstaltninger vil den træffe til imødegåelse heraf? Har den rejst denne sag over for den kinesiske regering og mindet den om dens forpligtelser i henhold til FN's konvention fra 1951 om flygtninges retsstilling?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

på skriftlige forespørgsler E-3214/03 og P-3333/03

(28. november 2003)

Nordkorea vækker i øjeblikket alvorlige bekymringer for det internationale samfund og dermed også EU. Kommissionen kan gennem forskellige kanaler møde repræsentanter for den nordkoreanske regering og fremlægge sine bekymringer. Menneskerettighedsspørgsmål og herunder nordkoreanske flygtninges situation på grænsen til Kina tages systematisk op under disse regelmæssige politiske kontakter. Kommissionen har over for de nordkoreanske myndigheder givet udtryk for sine bekymringer over behandlingen af disse mennesker, når først Kina har sendt dem tilbage til Den Demokratiske Folkerepublik Korea (DPRK). Kommissionen har indtrængende henstillet til DPRK at overholde disse borgeres grundlæggende rettigheder.

På det nylige møde i De Forenede Nationers Menneskerettighedskommission i Genève (UNCHR) forelagde EU en resolution om menneskerettighedssituationen i DPRK. Den blev vedtaget af UNCHR den 16. april 2003 og nævnte de nordkoreanske flygtninge i Kina.

EU har i sin politiske dialog med Kina konsekvent udtrykt bekymring over tvangsrepatrieringerne af nordkoreanske asylsøgere til DPRK. Spørgsmålet er også blevet taget op under menneskerettighedsdialogen mellem EU og Kina. EU vil rejse sagen igen på den kommende dialogrunde i Beijing, Kina, den 27.-28. november 2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/58 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/58

---

(2004/C 84 E/0065)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3234/03

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(3. november 2003)

Om:   Eksport af lotterisedler fra et land til et andet

Det forhold, at nogle medlemsstater overvejer at sælge lotterisedler i de respektive statslotterier både til andre EU-medlemsstater og til lande uden for EU, rejser spørgsmålet om at ændre ved det skær af ulovlighed, som tidligere hvilede over denne form for eksport.

Nogle af disse lotterier er meget attraktive på grund af præmierne, og borgerne i andre medlemsstater ønsker derfor at købe lotterisedler til dem og det i deres eget land.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke fællesskabsregler der kan finde anvendelse på det frie salg af lotterisedler til statslotterier over hele EU, og hvordan man kan komme ud over det skær af ulovlighed, der i dag hviler over salget af lotterisedler til nationale lotterier i andre stater end dem, der udsteder dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. december 2003)

Ifølge EF-Domstolens dom skal markedsføring af et statslotteri undersøges i henhold til EF-traktatens artikel 49 (fri udveksling af tjenesteydelser): i Schindler-sagen (sag C-275/92) afgjorde Domstolen således, at indførsel af reklamer og lodsedler i en medlemsstat til et lotteri, arrangeret i en anden medlemsstat, vedrører »tjenesteydelser« som omhandlet i EF-traktaten.

Det er ikke fuldstændigt klart, om der henvises til restriktioner fra oprindelseslandet om eksporten af nationale lodsedler (i dette tilfælde kunne det være nyttigt også at henvise analogt til Domstolens afgørelse i Alpine-sagen, sag C-34/93, om finansielle serviceydelser) og/eller til restriktioner fra et modtagerland om importen af udenlandske lodsedler (som det var tilfældet i Schindler-sagen).

En fuldstændig retlig vurdering af problemstillingen kan kun udføres for en enkelt sag ad gangen alt efter hver situations specifikke omstændigheder. Det kan dog påpeges, at den eksisterende retspraksis ikke indikerer, at sådanne aktiviteter nødvendigvis ville være ulovlige, sådan som det ærede medlem antyder.

Fra et generelt synspunkt er det korrekt, at Domstolen i Schindler-sagen har fastslået, at nationale myndigheder kunne have et vist råderum til at indføre restriktioner på salget af lodsedler udstedt af et andet land for at beskytte forbrugere og mere generelt, under hensyntagen til hver enkelt medlemsstats socialt og kulturelt betingede særegenheder, for at beskytte samfundsordenen for så vidt angår tilrettelæggelsen af lotterierne samt omfanget af indsatserne og anvendelsen af det udbytte, der realiseres.

Det skal dog tages i betragtning, at i så fald skulle de relevante nationale myndigheder ikke tilrettelægge et nationalt lotteri, og de skulle anvende dette forbud over for alle sådanne tjenesteydelser uden forskelsbehandling. Desuden har Domstolen for nylig præciseret sin retspraksis både i Gambelli-sagen (sag C-243/01), hvor den har fastslået, at restriktioner på området for hasardspil skal have til hensigt at begrænse sådanne aktiviteter på en konsekvent og systematisk måde, og i Lindman-sagen (sag C-42/02), hvor den har præciseret behovet for, at en medlemsstat påviser, at sådanne restriktive foranstaltninger er hensigtsmæssige og står i rimeligt forhold til de tilsigtede virkninger.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/59 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/59

---

(2004/C 84 E/0066)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3359/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(14. november 2003)

Om:   Bifangst i forbindelse med rejefiskeri

Efter omfattende undersøgelser er Environmental Justice Foundation (EJF) nået til den konklusion, at de omfattende bifangster i forbindelse med rejefiskeri skader økologien i hele verden. Ifølge FAO tegner rejefiskeriet alene sig for en tredjedel af al kasseret fangst i verden, selv om det udgør mindre end 2 % af skaldyrsfangsten. Selv om bifangster i forbindelse med rejefiskeri er ualmindeligt store, optræder de ligeledes i forbindelse med andre former for fiskeri. Bifangster omfattende adskillige millioner tons fisk fanges hvert år ved anvendelse af forskellige fangstmetoder, hvoraf fiskeri med trawl, hildingsgarn og langline udgør hovedparten. Uden kontrol vil disse former for fiskeri utvivlsomt resultere i en nedgang i den biologiske mangfoldighed og produktiviteten og føre til øget arbejdsløshed og fattigdom i kystområder. Selv om det i en erklæring fra FN's Generalforsamling i 1994 hed, at spørgsmålet om bifangst og udsmid i forbindelse med fiskeri bør tages alvorligt af det internationale samfund, er der næsten intet gjort for at råde bod på overfiskningen. Med henblik på en global løsning af spørgsmålet om bifangst foreslår EJF, at der vedtages en international handlingsplan til begrænsning af bifangster inden for rammerne af FAO. Ifølge EJF bør EU snarest muligt tage initiativ til en sådan handlingsplan. På baggrund af at EU for nylig har ændret den fælles fiskeripolitik for at prioritere bevarelsen og en bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne, må et sådant forslag formodes at være i overensstemmelse med de aktuelle europæiske interesser. En international handlingsplan vil ikke alene hjælpe EU med at løse dens egne problemer i forbindelse med bifangster (herunder problemerne i forbindelse med fjernfiskeri), men ville ligeledes fremme en international politik til begrænsning af spild ved fiskeri.

| 1. | Hvilke EU-initiativer sigter mod en reduktion af bifangster (frem for blot en reduktion af udsmid) i europæiske farvande, samt mod en reduktion af bifangster i forbindelse med fjernfiskeri i tredjelandes farvande? |
| --- | --- |

1.

Hvilke EU-initiativer sigter mod en reduktion af bifangster (frem for blot en reduktion af udsmid) i europæiske farvande, samt mod en reduktion af bifangster i forbindelse med fjernfiskeri i tredjelandes farvande?

| 2. | Hvorledes kontrollerer EU omfanget af bifangster og indvirkningen heraf på havenes økosystem? |
| --- | --- |

2.

Hvorledes kontrollerer EU omfanget af bifangster og indvirkningen heraf på havenes økosystem?

| 3. | Er EU rede til at tage initiativ til en international handlingsplan til begrænsning af bifangster inden for rammerne af FAO? |
| --- | --- |

3.

Er EU rede til at tage initiativ til en international handlingsplan til begrænsning af bifangster inden for rammerne af FAO?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. januar 2004)

Kommissionen er helt på det rene med, at de store bifangster i visse fiskerier og den deraf følgende nedgang i den marine biodiversitet og produktivitet er et alvorligt problem. Kommissionen deler det ærede medlems bekymringer og er enig i, at der er et presserende behov for at få taget problemet op globalt.

Som det ærede medlem nævner, prioriteres bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcer højt i den nye fælles fiskeripolitik. Ifølge kapitel II i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) skal der i den fælles fiskeripolitik træffes »specifikke foranstaltninger til begrænsning af fiskeriets indvirkning på marine økosystemer og ikke-målarter« og skabes »incitamenter, herunder også økonomiske, til fremme af mere selektivt fiskeri eller fiskeri med begrænset indvirkning«.

I den fælles fiskeripolitik indgår der en række initiativer, der skal begrænse EU-fiskerflådernes bifangster.

Det drejer sig bl.a. om:

| — | EU-handlingsplan for begrænsning af genudsætning af fisk (2). Denne handlingsplan vedrører problemet med EU-fiskerflådernes genudsætning af fisk overalt, hvor de fisker. Formålet er få et samlet overblik over, hvor stort omfanget af genudsætning er, og at påpege, hvilke biologiske og økonomiske konsekvenser genudsætningen har, og hvilke muligheder der er for at bringe genudsætningen ned ved at begrænse fiskeriindsatsen og udvikle mere selektive fiskeredskaber. |
| --- | --- |

—

EU-handlingsplan for begrænsning af genudsætning af fisk (2). Denne handlingsplan vedrører problemet med EU-fiskerflådernes genudsætning af fisk overalt, hvor de fisker. Formålet er få et samlet overblik over, hvor stort omfanget af genudsætning er, og at påpege, hvilke biologiske og økonomiske konsekvenser genudsætningen har, og hvilke muligheder der er for at bringe genudsætningen ned ved at begrænse fiskeriindsatsen og udvikle mere selektive fiskeredskaber.

| — | Fremme af selektive fangstmetoder gennem finansielle incitamenter til anvendelse af selektive fiskeredskaber som fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (3) og finansiering af undersøgelser af bifangster og indførelse af eventuelle afhjælpningsforanstaltninger. |
| --- | --- |

—

Fremme af selektive fangstmetoder gennem finansielle incitamenter til anvendelse af selektive fiskeredskaber som fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (3) og finansiering af undersøgelser af bifangster og indførelse af eventuelle afhjælpningsforanstaltninger.

Som eksempel på sidstnævnte er der som led i sjette rammeprogram ved at blive lagt sidste hånd på et specifikt treårigt forskningsprojekt, der starter i 2003, og som går ud på at udvikle skånsomme, artsselektive fiskeredskaber og udforme alternative fiskeristrategier for at reducere uønskede virkninger på ikke-målarter. EU's potentielle bidrag udgør 3-4 mio. EUR.

| 1. | Indførelse af foranstaltninger til kontrol af fiskeriindsats for at reducere bifangster af alvorligt nedfiskede bestande i blandede fiskerier (som fx torsk i Nordsøen og vest for Skotland).
  Med hensyn til fjernfiskerflåder i tredjelandsfarvande indeholder fiskeriaftalerne i visse tilfælde foranstaltninger til begrænsning af genudsætning, fx i form af bifangstkvoter. |
| --- | --- |

1.

Indførelse af foranstaltninger til kontrol af fiskeriindsats for at reducere bifangster af alvorligt nedfiskede bestande i blandede fiskerier (som fx torsk i Nordsøen og vest for Skotland).

Med hensyn til fjernfiskerflåder i tredjelandsfarvande indeholder fiskeriaftalerne i visse tilfælde foranstaltninger til begrænsning af genudsætning, fx i form af bifangstkvoter.

| 2. | Hvad angår overvågning indeholder forordningen om dataindsamling (4) en forpligtelse til at overvåge genudsætningen for specifikke bestande. For andre mindre vigtige bestande skal der gennemføres pilotundersøgelser. Habitatdirektivet (5) indeholder også overvågningsforpligtelser for bifangst af visse beskyttede arter. |
| --- | --- |

2.

Hvad angår overvågning indeholder forordningen om dataindsamling (4) en forpligtelse til at overvåge genudsætningen for specifikke bestande. For andre mindre vigtige bestande skal der gennemføres pilotundersøgelser. Habitatdirektivet (5) indeholder også overvågningsforpligtelser for bifangst af visse beskyttede arter.

| 3. | For så vidt angår forslaget fra Environmental Justice Foundation (EJF) om at anmode De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) om at udarbejde en international handlingsplan for begrænsning af bifangster synes Kommissionen, at det er en rigtig god idé, som den gerne vil støtte. På grund af det store arbejdspres i forbindelse med Kommissionens egen udarbejdelse af en handlingsplan for genudsætning, jf. punkt 1, i forbindelse med hvilken der vil blive truffet en række specifikke foranstaltninger næste år, kan Kommissionen ikke afsætte ressourcer til at tage teten i forberedelsen af andre initiativer på internationalt plan. |
| --- | --- |

3.

For så vidt angår forslaget fra Environmental Justice Foundation (EJF) om at anmode De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) om at udarbejde en international handlingsplan for begrænsning af bifangster synes Kommissionen, at det er en rigtig god idé, som den gerne vil støtte. På grund af det store arbejdspres i forbindelse med Kommissionens egen udarbejdelse af en handlingsplan for genudsætning, jf. punkt 1, i forbindelse med hvilken der vil blive truffet en række specifikke foranstaltninger næste år, kan Kommissionen ikke afsætte ressourcer til at tage teten i forberedelsen af andre initiativer på internationalt plan.

---

(1)  EFT L 358 af 31.12.2002.

(2)  KOM(2002) 656 endelig udg.

(3)  EFT L 337 af 30.12.1999.

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 1543/2000 af 29. juni 2000 om fastlæggelse af en EF-ramme for indsamling og forvaltning af fiskeridata, der er nødvendige til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik, EFT L 176 af 15.7.2000.

(5)  Kommissionens forordning (EØF) nr. 43/92 af 9. januar 1992 om fastsættelse af fristen for medlemsstaternes forelæggelse af regionaliseringsplaner, EFT L 5 af 10.1.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/60 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/60

---

(2004/C 84 E/0067)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3387/03

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. november 2003)

Om:   Forhøjelser af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer — oplysningskilder

Med henvisning til min tidligere forespørgsel til Kommissionen (E-1522/03 (1)) af 23. april 2003 og til kommissær Frederik Bolkesteins svar modtaget den 15. juli 2003 vil jeg gerne bekræfte rigtigheden af de tal, jeg har oplyst angående forhøjelser af bilforsikringspolicer i Italien.

I sit svar afgivet på vegne af Kommissionen anfægter kommissær Bolkestein mine tal, der blandt andet viser en uhørt stor prisstigning i bilforsikringspolicer inden for de sidste 12 måneder, mens han refererer til andre tal. I samme dokument citerer Kommissionen sin kilde, nemlig Den Europæiske Forsikrings-komité, CEA. Officielt betegner denne komité sig som et organ, der repræsenterer den europæiske privatforsikrings interesser, altså et organ, der kun repræsenterer nogle bestemte interesser. Jeg vil derfor også lige minde kommissæren om, at de tal, jeg citerede, stammer fra den italienske konkurrencemyndighed, der er et uafhængigt organ.

| 1. | Hvordan vil Kommissionen retfærdiggøre brug af oplysninger fra organer, der repræsenterer bestemte interesser, til at gendrive oplysninger, der med sikkerhed ikke er under indflydelse af særlige interesser? |
| --- | --- |

1.

Hvordan vil Kommissionen retfærdiggøre brug af oplysninger fra organer, der repræsenterer bestemte interesser, til at gendrive oplysninger, der med sikkerhed ikke er under indflydelse af særlige interesser?

| 2. | Mener Kommissionen ikke, at det strengt taget burde være mere korrekt at benytte sig af egne tal? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen ikke, at det strengt taget burde være mere korrekt at benytte sig af egne tal?

| 3. | Vil Kommissionen — i lyset af de oven for beskrevne forhold — genlæse og igen svare på min forespørgsel (E-1522/03) angående uberettigede forhøjelser af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer? |
| --- | --- |

3.

Vil Kommissionen — i lyset af de oven for beskrevne forhold — genlæse og igen svare på min forespørgsel (E-1522/03) angående uberettigede forhøjelser af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(29. januar 2004)

Kommissionen er bekendt med situationen i Italien, hvor motorkøretøjsforsikringerne er blevet meget dyrere i den senere tid.

Det ærede medlem påpeger ganske rigtigt, at oplysningerne fra den italienske konkurrencemyndighed (Autorità Garante della concorrenza e del mercato), som er sammenfaldende med Eurostats oplysninger, viser større præmiestigninger i Italien end dem, der er forelagt fra Den Europæiske Forsikringskomité (CEA). Eurostat-oplysningerne viser en generel præmiestigning for motorkøretøjsforsikringer på 135,3 % fra januar 1995 til oktober 2003 i Italien, sammenlignet med en gennemsnitlig stigning i EU på 29,3 %. Det skal imidlertid bemærkes, at der også har været store præmiestigninger i andre medlemsstater i samme periode, navnlig i Irland (59,3 %) og Det Forenede Kongerige (84,5 % siden januar 1996).

Det skal imidlertid påpeges, at det ikke er helt enkelt eller ligetil at foretage en sådan sammenligning på tværs af landegrænserne. Som det også forklares i den undersøgelse, der er foretaget af den italienske konkurrencemyndighed, er det meget vanskeligt at få adgang til oplysninger, der er sammenlignelige på tværs af landegrænserne, eftersom oplysningernes art varierer fra den ene medlemsstat til den anden på grund af særlige lokale forhold (f.eks. er der tale om forskellige typer biler, forskellig dækningsgrad for forsikringspolicerne m.m.). Desuden er de undersøgelser, der er foretaget af den italienske konkurrencemyndighed (samt af andre offentlige eller private institutioner som f.eks. Den Europæiske Forsikrings-komité, der repræsenterer den europæiske forsikringsbranche) baseret på stikprøver, der kan variere med hensyn til bilisternes alder eller forsikringstagernes køn (f.eks. omfatter den italienske konkurrencemyndigheds statistikker kun mænd). Hertil kommer, at andre faktorer som f.eks. forskellige omkostninger ved reparation af biler og forskellige erstatningsordninger fra det ene land til det andet kan gøre det vanskeligere at sammenligne statistikkerne.

Med henblik på at vurdere præmiestigningerne i Italien skal der endelig også tages hensyn til, at motorkøretøjsforsikringspræmierne blev fastsat af den italienske regering, inden markedet blev liberaliseret med EU-direktiverne i 1994. Ifølge Kommissionens oplysninger oversteg udgifterne til skader — selv efter tarifliberaliseringen — i mange år præmieindtægterne i de italienske forsikringsselskabers regnskaber. Dette bekræftes også af den analyse, der er gennemført af den italienske konkurrencemyndighed, som påpeger, at motorkøretøjsforsikringspræmierne først oversteg erstatningerne i 2000. I 2000 og 2001 syntes der stadig at være underskud på motorkøretøjsforsikringerne, navnlig på grund af høje administrationsudgifter.

I den italienske konkurrencemyndigheds analyse påpeges det imidlertid også, at der er ringe konkurrence på det italienske marked på grund af aftaler mellem forsikringsselskaberne og mellem forsikringsselskaber og taksatorer, der vurderer erstatningsstørrelsen. Kommissionen vil i den forbindelse gerne påpege, at den ikke råder over oplysninger vedrørende mulige konkurrencestridige aftaler eller samordning mellem forsikringsselskaber på det italienske marked, som er i modstrid med EU's konkurrencelov (artikel 81 i EU-traktaten).

Konkurrencemyndighedens analyse viser desuden, at andre eksterne faktorer bidrog til tarifstigningerne og det høje niveau, herunder de store udgifter til erstatning for personskader og usikkerheden omkring kriterierne for tildeling af denne type erstatning i Italien.

Det var først i 2002, at de fleste forsikringsselskaber nåede en situation, hvor motorkøretøjsforsikrings-præmierne oversteg erstatningerne samt udgifter. I 2003 begyndte tarifferne tilsyneladende at falde for visse kategorier af bilister, således som det bekræftes af oplysninger fra den italienske overvågningsmyndighed for forsikringssektoren (ISVAP).

I konklusionerne fra ISVAP's 2002-rapport fastslås det med hensyn til den italienske konkurrencemyndigheds overvågning, at det italienske system ikke fuldt ud er sammenligneligt med det, der findes i lande som Frankrig eller Det Forenede Kongerige. Disse medlemsstater har haft frie tariffer i mange år, og i modsætning til Italien var forsikringsselskaberne her ikke forpligtet til at yde erstatning til alle forsikringstagere.

Det ærede medlem bør ligeledes tage hensyn til de relativt store udgifter til de relativt mange ulykker i Italien, som blev påpeget i Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-1522/03.

Ifølge EU's forsikringslovgivning skal motorkøretøjsforsikringstarifferne være resultatet af de frie markedskræfters spil. Kommissionen tror, at et mere konkurrencepræget og effektivt EU-forsikringsmarked i fremtiden vil føre til mere konkurrencedygtige tariffer til fordel for EU-forbrugerne.

---

(1)  EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 128.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/62 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/62

---

(2004/C 84 E/0068)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3448/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. november 2003)

Om:   Drift af stenbrud i et beskyttet område

Komplekset af biotoper i Strofilia og Kotichi på det nordlige Peloponnes (Achaia og Ilia) er omfattet af Ramsar-konventionen, direktiv 79/409 (1), og er optaget i Natura 2000-nettet (a/a 128, nr. GR 2320001). I den nordøstlige ende, i området »Mavra Vouna« (hvor biotopen tilføres ferskvand, og hvor der lever mindst 100 fuglearter, hvoraf de 27 er omfattet af fællesskabsdirektiver) er nogle stenbrud siden 1964 blevet brugt til nedbrydning af inert materiale. Disse stenbrud har i de senere år udvidet deres aktiviteter, hvilket har medført alvorlige miljøskader i Mavra Vouna og Kalogria-indsøen. Desuden skaber disse aktiviteter uudholdelige livsbetingelser i det nærliggende Araxos (der dagligt fra klokken fire om morgenen må finde sig i gennemkørsel af hundredvis af lastbiler, der afgiver mægtige støvskyer, idet de ofte er utildækkede. Trafikken skaber en enorm larm og ødelægger grundlæggende infrastrukturer omkring bebyggelsen). Alt dette indebærer talrige overtrædelser af såvel fællesskabsretten som de nationale bestemmelser.

Har Kommissionen kendskab til disse forhold, som der er blevet klaget over af såvel indbyggere, miljø-ngo'er og lokale selvforvaltningsorganer, og agter den at undersøge, hvorvidt de ovennævnte direktiver overholdes, om de pågældende stenbrud er i besiddelse af de fornødne tilladelser samt om miljøbetingelserne er godkendt og også overholdes? Hvilke foranstaltninger vil der blive truffet for at sikre, at lovgivningen overholdes frem til 2005, hvor disse stenbrud forventes lukket definitivt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. januar 2004)

Grækenland har udpeget biotoperne i Strofylia og Kotychi som særligt beskyttede områder (kode GR2320001 og GR2330009) i overensstemmelse med Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2) og har foreslået dem som lokaliteter af fællesskabsbetydning (kode GR2320001 og GR2330006) i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (3).

Efter artikel 7 og 6, stk. 2, i direktiv 92/43/EØF skal de græske myndigheder sørge for, at aktiviteterne i dette område ikke forringer lokalitetens levesteder og ikke medfører alvorlige forstyrrelser af de hjemmehørende arter. Endvidere skal medlemsstaterne i medfør af artikel 4, stk. 1 og 2, i direktiv 79/409/EØF sørge for passende retlig beskyttelse af de særligt beskyttede områder.

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at den på grundlag af de forhold, der er blevet påtalt af Mihael Papayannakisi i skriftlig forespørgsel E-3204/01 (4), har åbnet en sag på eget initiativ for at undersøge, om lokaliteterne er behørigt beskyttet. Af undersøgelsen fremgik det, at Grækenland ikke havde truffet de nødvendige foranstaltninger for at indføre og implementere et sammenhængende, specifikt og fuldstændigt juridisk system til sikring af bæredygtig forvaltning, bevaring og effektiv beskyttelse af lokaliteterne, under hensyntagen til bevaringsmålene i direktiv 79/409/EØF og 92/43/EØF. I betragtning af at Grækenland havde misligholdt sine forpligtelser i medfør af artikel 4, stk. 1 og 2, i direktiv 79/409/EØF og artikel 7 og 6, stk. 2, i direktiv 92/43/EØF, indledte Kommissionen derfor, i oktober 2003, overtrædelsesproceduren i EF-traktatens artikel 226.

Af ovenstående fremgår det, at de græske myndigheder skal indføre en passende ordning til beskyttelse og forvaltning af lokaliteterne. Denne ordning skal opstille betingelserne for udøvelsen af de forskellige eksisterende eller nye aktiviteter i de beskyttede lokaliteter, under hensyntagen til bevaringsmålene i direktiv 79/409/EØF og 92/43/EØF. Ifølge den græske lovgivning omfatter en sådan ordning godkendelse af en specifik miljøundersøgelse (forvaltningsplan), vedtagelse af en fællesministeriel afgørelse med angivelse af specifikke miljøbeskyttelsesforanstaltninger og oprettelsen af et forvaltningsorgan til gennemførelse heraf.

Kommissionen vil, efter at have indhentet kommentarer fra de græske myndigheder, undersøge, om de græske bestemmelser er forenelige med de ovennævnte fællesskabsbestemmelser, og vil træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at Fællesskabets miljølovgivning overholdes.

---

(1)  EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

(2)  EFT L 103 af 25.4.1979.

(3)  EFT L 206 af 22.7.1992.

(4)  EFT C 160 E af 4.7.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/63 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/63

---

(2004/C 84 E/0069)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3491/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. november 2003)

Om:   Forslag om enkeltbetaling som led i reformen af den fælles markedsordning for olivenolie

I Kommissionens meddelelse om »opstilling af en bæredygtig landbrugsmodel for Europa på grundlag af FLP-reformen — tobaks-, olivenolie-, bomulds- og sukkersektoren« (1) bekræftes det, at »ordningen med enkeltbetaling pr. bedrift« som erstatning for den nuværende produktionsbundne støtte medfører, at »olieproducerende regioner med ringe tilførselsbehov sættes i stand til at bevare deres generelle indkomststøtteniveau«. Meddelelsen medgiver dog også, at denne enkeltbetaling kan »skabe problemer for nogle af EU's traditionelle producentregioner«, og at »der er en betydelig risiko for, at pasning af oliventræerne mange steder vil ophøre«, navnlig i »områder, hvor den lokale økonomi er stærkt afhængig af olivensektoren«. Allerede under de tidligere reformforsøg prøvede Kommissionen at afskaffe den nuværende produktionsstøtte, selvom dette stødte på modstand hos producentlandene, der påpegede den store risiko for en omfattende nedlæggelse af produktionen. Det nuværende forslag, der udgør en del af den nylige reform af den fælles landbrugspolitik, er endnu mere vidtgående, idet det vil gøre støtten uafhængig af produktionen.

Kan Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Hvilket regnskab har Kommissionen opstillet for dette forslag for Portugals vedkommende, især hvad angår produktionen af olivenolie i de traditionelle producentregioner? Mener Kommissionen ikke, at afskaffelsen af producentbundne betalinger vil medføre en alvorlig reduktion og koncentration af olivenolieproduktionen, som vil få både sociale og miljømæssige konsekvenser? |
| --- | --- |

1.

Hvilket regnskab har Kommissionen opstillet for dette forslag for Portugals vedkommende, især hvad angår produktionen af olivenolie i de traditionelle producentregioner? Mener Kommissionen ikke, at afskaffelsen af producentbundne betalinger vil medføre en alvorlig reduktion og koncentration af olivenolieproduktionen, som vil få både sociale og miljømæssige konsekvenser?

| 2. | Hvordan agter Kommissionen at sikre, at landbrugerne vil modtage det samme beløb som tidligere i betragtning af den delvise frakobling af støtten pr. hektar eller pr. træ? |
| --- | --- |

2.

Hvordan agter Kommissionen at sikre, at landbrugerne vil modtage det samme beløb som tidligere i betragtning af den delvise frakobling af støtten pr. hektar eller pr. træ?

| 3. | Hvad forventer Kommissionen vil blive resultatet af, at man afslutter de differentierede betalinger til små producenter indeholdt i den tidligere reform? Hvad mener Kommissionen om indførelsen af en kompensationsbetaling til de små producenter? |
| --- | --- |

3.

Hvad forventer Kommissionen vil blive resultatet af, at man afslutter de differentierede betalinger til små producenter indeholdt i den tidligere reform? Hvad mener Kommissionen om indførelsen af en kompensationsbetaling til de små producenter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. december 2003)

Afsætning af olie er allerede olivenproducenternes største indtægtskilde, idet EU-støtten i gennemsnit kun udgør en tredjedel af indkomsten. Det er således markedet og ikke produktionsstøtten, der er det vigtigste incitament for producenterne til at passe deres oliventræer og høste deres oliven. Reformforslaget ændrer ikke på denne ligevægt, og Kommissionen forventer ikke noget markant fald i produktionen. Med den nye støtte til opretholdelse af olivenlunde får medlemsstaterne desuden mulighed for at kanalisere støtten derhen, hvor der er mest behov for den på grund af olivenlundenes sociale og miljømæssige værdi.

Endelig er det i de generelle bestemmelser i forordning (EF) nr. 1782/2003 (2) fastsat, at det er en forudsætning for direkte betalinger, at landbrugsarealer bevares i god landbrugs- og miljømæssig stand. Medlemsstaterne kan således gøre ydelse af direkte støtte betinget af, at olivenlundene holdes i god stand, men de kan dog ikke kræve, at olivenene skal høstes.

Efter principperne i reformen af den fælles landbrugspolitik forbliver den samlede støtte til olivensektoren i hver medlemsstat uændret i forhold til støtten i referenceperioden. For de enkelte producenter garanterer forslaget, at producenterne gennem enkeltbetalingen modtager mindst 60 % af den støtte, de modtog i referenceperioden. Støtteafkoblingen er med til at stabilisere olivenproducenternes indkomster, idet vekselproduktionen, som medfører skiftende udbytter og er et hyppigt optrædende fænomen i områder med lav produktion, ikke påvirker støtten. Støtten til opretholdelse af olivenlunde ydes derimod ikke ud fra historiske kriterier, men ud fra olivenlundenes sociale og miljømæssige betydning.

Med afskaffelsen i 1998 af ordningen med ydelse af et fast beløb til mindre producenter kom man, som Kommissionen ønskede, fænomenet med uretmæssig dobbeltstøtte til livs.

I Kommissionens forslag fastsættes det, at producenter med under 0,3 ha får 100 % af den støtte, de modtog i referenceperioden, i form af en enkeltbetaling. Herved forenkles de administrative procedurer, ligesom producenterne opretholder deres nuværende indkomster. Sådanne producenter vil desuden få samme adgang til støtte til opretholdelse af olivenlunde som de øvrige olivenproducenter.

---

(1)  KOM(2003) 554 endelig udg.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001, EUT L 270 af 21.10.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/65 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/65

---

(2004/C 84 E/0070)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3504/03

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(24. november 2003)

Om:   Oplysninger om størrelsen på den EU-støtte, der er ydet til den tyske delstat Rheinland-Pfalz fra januar 1997 til december 2002

| 1. | Til hvilke foranstaltninger er der i årene 1997 til 2002 bevilget EU-midler til den tyske delstat Rheinland-Pfalz, og hvor store beløb var der tale om fra






  a) | Den Europæiske Socialfond, |
| --- | --- | --- |

1.

Til hvilke foranstaltninger er der i årene 1997 til 2002 bevilget EU-midler til den tyske delstat Rheinland-Pfalz, og hvor store beløb var der tale om fra

a)

Den Europæiske Socialfond,

| b) | det 5. rammeprogram for forskning, |
| --- | --- |

b)

det 5. rammeprogram for forskning,

| c) | Den Europæiske Fond for Regional Udvikling, |
| --- | --- |

c)

Den Europæiske Fond for Regional Udvikling,

| d) | Den Europæiske Unions programmer på områderne miljø og energi, |
| --- | --- |

d)

Den Europæiske Unions programmer på områderne miljø og energi,

| e) | Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget — Udviklingssektionen og Garantisektionen, |
| --- | --- |

e)

Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget — Udviklingssektionen og Garantisektionen,

| f) | øvrige EU-programmer? |
| --- | --- |

f)

øvrige EU-programmer?

| 2. | Hvilke beløb er fra de respektive programmer og fonde bevilget til grænseoverskridende projekter med Rheinland-Pfalz og hhv. Luxembourg, Belgien og Lorraine og Alsace? Hvilke projekter er der tale om i de respektive tilfælde? |
| --- | --- |

2.

Hvilke beløb er fra de respektive programmer og fonde bevilget til grænseoverskridende projekter med Rheinland-Pfalz og hhv. Luxembourg, Belgien og Lorraine og Alsace? Hvilke projekter er der tale om i de respektive tilfælde?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(29. marts 2004)

Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/65 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/65

---

(2004/C 84 E/0071)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3524/03

af Giacomo Santini (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2003)

Om:   Økopointsystemet i Østrig

Efter at det seneste forsøg på at mægle mellem Østrig og de øvrige europæiske lande i striden om lastbilers transitkørsel gennem Østrig og økopointsystemet er mislykket, er sagen blevet udsat til den 25. i denne måned, hvor der vil blive gjort endnu et forsøg på at nå til enighed.

De seneste problemer skyldes tilsyneladende, at Tyskland og Frankrig i modsætning til tidligere nu støtter en forlængelse af økopointsystemet, der udløber den 31. december i år. I den rådgivende komité har viceminister Paolo Uggè på vegne af den italienske regering henledt opmærksomheden på, at Europa-Parlamentet og Kommissionen to gange har udtalt sig til fordel for en ophævelse af økopointsystemet.

Italien ønskede at indgå en aftale med Østrig ved at indvillige i endnu i et år at bevare 20 % af økopointene for køretøjer af EURO I- og EURO II-klassen og fritage køretøjer af EURO III-klassen. Frankrig og Tyskland tog imidlertid afstand fra denne aftale, da deres bestand af køretøjer er ældre og mere slidt og indeholder mange stærkt forurenende køretøjer.

| 1. | Er Kommissionen orienteret om de seneste yderligere problemer med at nå til enighed, og hvordan vurderer Kommissionen de østrigske myndigheders holdning? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen orienteret om de seneste yderligere problemer med at nå til enighed, og hvordan vurderer Kommissionen de østrigske myndigheders holdning?

| 2. | Hvad vil Kommissionen gøre for at fremme indgåelsen af en aftale om økopointsystemet? |
| --- | --- |

2.

Hvad vil Kommissionen gøre for at fremme indgåelsen af en aftale om økopointsystemet?

| 3. | Har Kommissionen beregnet de økonomiske omkostninger for de europæiske transportvirksomheder ved denne nye og yderligere udsættelse af en løsning på dette europæiske problem? |
| --- | --- |

3.

Har Kommissionen beregnet de økonomiske omkostninger for de europæiske transportvirksomheder ved denne nye og yderligere udsættelse af en løsning på dette europæiske problem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. januar 2004)

Kommissionen fremlagde i december 2001 et forslag med henblik på forlængelse af det økopointsystem, som gælder for tunge lastvogne, der kører i transit gennem Østrig. I hele den mellemliggende periode har den udfoldet de nødvendige bestræbelser for, at der kunne nås til enighed. Dette lykkedes på mødet i Forligsudvalget den 25. november 2003. Det ærede medlem vil vide, at fjorten medlemsstater og Parlamentets delegation gik ind for den mulighed, som Kommissionen havde foreslået. Forordningen blev endeligt vedtaget den 22. december 2003 (1).

---

(1)  Forordning (EF) 2327/2003, EUT L 345 af 31.12.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/66 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/66

---

(2004/C 84 E/0072)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3539/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(24. november 2003)

Om:   Vindmølleparker i særlige bevaringsområder i EU

Opførelsen af vindmølleparker til elproduktion kan forvolde alvorlig og varig skade på sårbare naturtyper såsom højlandsmoser. Bygningen kræver anlæg af tilkørselsveje, ligesom der skal lægges op til 300 tons beton i dybe huller som fundament for den nye generation af vindmøller.

Det frygtes også, at vindmøller i visse områder kan forvolde omfattende dødsfald blandt sjældne fugle.

I betragtning af de mange forskellige muligheder, medlemsstaterne har for at nedbringe energiforbruget og forøge energiforsyningen fra vedvarende kilder, i kombination med det faktum, at hver enkelt vindmølleparks bidrag til dækningen af det nationale elforbrug ofte er endog meget beskedent, vil næppe nogen medlemsstat kunne forsvare at anbringe vindmølleparker i særlige bevaringsområder under henvisning til, at det er i nationens interesse.

Under hvilke omstændigheder vil der efter Kommissionens opfattelse være grundlag for at rejse indsigelse mod opførelse af en eller flere vindmølleparker i EU's særlige bevaringsområder under henvisning til, at det strider mod intentionerne i habitatdirektivet?

Hvilke retningslinjer har den eventuel udarbejdet i denne henseende?

I betragtning af, at de fleste særlige bevaringsområder endnu ikke er blevet officielt udpeget af Kommissionen, og at opførelsen af vindmølleparker skrider hurtigt frem i mange medlemsstater, hvad kan man da gøre for at forhindre, at der anrettes uoprettelige skader på særlige bevaringsområder, inden de officielt udpeges som sådanne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. december 2003)

Det er ikke muligt for Kommissionen at specificere alle tænkelige omstændigheder, hvorunder opførelse af en eller flere vindmølleparker i et særligt bevaringsområde vil stride mod kravene i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1).

Ifølge direktivets artikel 6 skal alle planer eller projekter, som kan få væsentlig indvirkning på de bevaringsmæssige værdier, som er grundlaget for lokalitetens optagelse i Natura 2000, underkastets en passende vurdering. Viser en sådan vurdering, at der vil ske væsentlig skade på lokaliteten, må medlemsstaten kun give tilladelse til planen/projektet, hvis der ikke findes nogen alternativ løsning og væsentlige samfundsinteresser gør sig gældende. I sådanne tilfælde skal medlemsstaten imidlertid træffe kompensationsforanstaltninger i form af etablering eller forbedring af levesteder andetsteds for at bevare den globale sammenhæng i Natura 2000-nettet.

Kommissionen har ikke udarbejdet sektorspecifikke retningslinjer for anvendelsen af artikel 6. Den har i stedet udarbejdet en juridisk og teknisk vejledning og tillige en separat metodologisk vejledning i anvendelsen af bestemmelserne i denne artikel. Disse tekster kan findes på Kommissionens websted (2). Teksternes indhold gælder også for vindenergiplaner og -projekter.

Selv om listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning gældende for hele EU endnu ikke er blevet endeligt vedtaget, synes medlemsstaterne generelt villige til at anvende de bevaringsmæssige foranstaltninger i direktivets artikel 6 på lokaliteter, som de foreslår udpeget som særlige bevaringsområder. Hvor Kommissionen konstaterer, at disse foranstaltninger ikke anvendes, er den rede til at gøre brug af sine beføjelser under EF-traktaten og tage sagen op for at sikre, at direktivets naturbevarelsesmål ikke tilsidesættes.

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992.

(2)  http://europa.eu.int/comm/environment/nature/natura_articles.htm.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/67 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/67

---

(2004/C 84 E/0073)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3563/03

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. november 2003)

Om:   Transportprotokollen vedrørende Alpe-konventionen

Fredag den 14. november 2003 vedtog det italienske senat Alpe-konventionen og fjernede efter anmodning fra regeringen konventionens transportprotokol fra listen over vedtagne protokoller.

I rapporten fra arbejdsgruppen på højt plan vedrørende transeuropæiske transportnet står der angående Brenner-basetunnelen og Torino-Lyon-basetunnelen følgende: »De økonomiske forhold vedrørende tunnelen og dennes tilgangslinjer er afhængig af en integreret transportpolitik, der er positiv over for intermodalitet i overensstemmelse med ånden i Alpe-konventionens transportprotokol. Det bliver nødvendigt at begrænse udbygningen af nye veje på de konkurrende ruter and tilpasse politikken om betaling for infrastrukturerne, således at vejafgifter fra de konkurrende ruter kan bidrage til at finansiere tunnelsen inden for rammerne af et offentligt-privat partnerskab.«

Senatets afgørelse, som giver tilladelse til at bygge store transalpine motorveje, betyder i praksis, at investeringerne og tunnelerne vil blive underudnyttet og derfor vil være uøkonomiske.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

| 1. | Udgør det italienske senats afgørelse og dermed regeringens ønske om at gå ind for at bygge lange transalpine motorveje, i stærk modsætning til konklusionerne i Van Miert betænkningen, ikke en fare for de investeringer, den italienske regering har foretaget i jernbanenettet i området? |
| --- | --- |

1.

Udgør det italienske senats afgørelse og dermed regeringens ønske om at gå ind for at bygge lange transalpine motorveje, i stærk modsætning til konklusionerne i Van Miert betænkningen, ikke en fare for de investeringer, den italienske regering har foretaget i jernbanenettet i området?

| 2. | Agter Kommissionen på grundlag af det italienske senats afgørelse at tage dens egne beslutninger op til fornyet overvejelse vedrørende europæiske støtte til det italienske transalpine jernbanenet? |
| --- | --- |

2.

Agter Kommissionen på grundlag af det italienske senats afgørelse at tage dens egne beslutninger op til fornyet overvejelse vedrørende europæiske støtte til det italienske transalpine jernbanenet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(7. januar 2004)

Kommissionens forslag om retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet, som i store træk følger henstillingerne fra »Gruppen på højt niveau vedrørende de transeuropæiske net«, tager sigte på at sikre gennemførelsen af det indre marked, en vellykket udvidelse og en overflytning af transporten til transportmåder med mindre trængsel og færre miljøproblemer. Grænseoverskridende delstrækninger og strækninger, der krydser naturskabte hindringer blev udpeget som to centrale områder. Derfor sætter forslaget betydelig fokus på investeringer i jernbanestrækninger over Alperne.

I et nyt forslag med henblik på ændring af det såkaldte Eurovignet-direktiv foreslås en harmoniseret fremgangsmåde til opkrævning af de fulde infrastrukturomkostninger for tunge lastbiler. Efter forslaget kan der opkræves forhøjede vejafgifter for strækninger gennem miljømæssigt særligt følsomme områder som f. eks. Alperne til krydsfinansiering af investeringer i alternative transportmåder.

Hvad angår Alperne, hvor transportkapaciteten er lille, vil bedre jernbaneservice, der er baseret på en forbedring af den pågældende infrastruktur, ifølge nyere undersøgelser nedbringe efterspørgslen efter vejtransport. På den anden side vil opkrævning af vejafgifter tilskynde til øget efterspørgsel efter banetransport.

Kommissionens forslag af 1. oktober 2003 udpeger de europæiske prioriterede projekter, herunder Brenner-basetunnelen og Turin-Lyon-basetunnelen. Dette kommissionsforslag er for tiden under drøftelse i Rådet og Europa-Parlamentet.

Kommissionen kan ikke blande sig i en afgørelse, der truffet på nationalt plan som f. eks. afgørelsen om at ratificere transportprotokollen til Alpekonventionen. Men når der skal tages stilling til medlemsstaternes forslag til projektfinansiering, vil der blive foretaget en vurdering af projektets finansielle gennemførlighed og en strategisk miljøvurdering. Der vil derfor blive taget hensyn til parallelle projekter, der udvikles på nationalt plan, og som har indflydelse på jernbanetunnelernes rentabilitet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/68 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/68

---

(2004/C 84 E/0074)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3594/03

af Wolfgang Kreissl-Dörfler (PSE) til Kommissionen

(1. december 2003)

Om:   Forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler; markedsføring af noni-produkter i EU

Ifølge artikel 1, stk. 2, litra e), i forordning (EF) nr. 258/97 (1) er levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, der består af eller er isoleret fra planter og er frembragt ved traditionelle formerings- eller avlsmetoder, og som traditionelt anses for at kunne anvendes risikofrit, ikke omfattet af forordningens anvendelsesområde. Ifølge forordningens artikel 3, stk. 4, finder den i forordningens artikel 5 omhandlede anmeldelsesprocedure anvendelse på levnedsmidler eller levnedsmiddelingredienser, som i alt væsentligt svarer til eksisterende og allerede tilladte levnedsmidler. Noni-saftproduktet fra firmaet Morinda er tilladt som nyt levnedsmiddel af EU. For andre produkter fremstillet af noni-frugter er der dog hidtil givet afslag på at benytte den principielle mulighed for i alt væsentligt at ligestille dem med den allerede tilladte saft.

På grund af forordningens omkostningskrævende godkendelsesprocedure hindres små og mellemstore virksomheder i at indføre nye naturprodukter i EU. Hermed skabes der et de facto-monopol for store koncerner, idet kun store virksomheder råder over tilstrækkelige midler til at gennemføre sådanne procedurer.

| 1. | Efter hvilke kriterier anvendes i den forbindelse begrebet »risikofrit«, og hvilke institutioner afgør, om et levnedsmiddel eller en levnedsmiddelingrediens traditionelt kan anses for at kunne anvendes risikofrit? |
| --- | --- |

1.

Efter hvilke kriterier anvendes i den forbindelse begrebet »risikofrit«, og hvilke institutioner afgør, om et levnedsmiddel eller en levnedsmiddelingrediens traditionelt kan anses for at kunne anvendes risikofrit?

| 2. | Hvilke retsmidler har en erhvervsdrivende, som ønsker at lade det konstatere, om et levnedsmiddel eller en levnedsmiddelingrediens traditionelt kan anses for at kunne anvendes risikofrit? |
| --- | --- |

2.

Hvilke retsmidler har en erhvervsdrivende, som ønsker at lade det konstatere, om et levnedsmiddel eller en levnedsmiddelingrediens traditionelt kan anses for at kunne anvendes risikofrit?

| 3. | Hvilke krav stiller Kommissionen til dokumentationen for, at et levnedsmiddel eller en levnedsmiddelingrediens traditionelt kan anses for at kunne anvendes risikofrit? |
| --- | --- |

3.

Hvilke krav stiller Kommissionen til dokumentationen for, at et levnedsmiddel eller en levnedsmiddelingrediens traditionelt kan anses for at kunne anvendes risikofrit?

| 4. | Hvilke retsmidler har en erhvervsdrivende, såfremt det kompetente nationale vurderingsorgan som omhandlet i forordningens artikel 4, stk. 3, afslår at afgive udtalelse om, at et levnedsmiddel eller en levnedsmiddelingrediens i alt væsentligt svarer til et eksisterende og allerede tilladt levnedsmiddel)? |
| --- | --- |

4.

Hvilke retsmidler har en erhvervsdrivende, såfremt det kompetente nationale vurderingsorgan som omhandlet i forordningens artikel 4, stk. 3, afslår at afgive udtalelse om, at et levnedsmiddel eller en levnedsmiddelingrediens i alt væsentligt svarer til et eksisterende og allerede tilladt levnedsmiddel)?

| 5. | Med hvilken begrundelse har EU's arbejdskreds udtalt, at kun en anden saft i alt væsentligt kan ligestilles med den eksisterende noni-saft? |
| --- | --- |

5.

Med hvilken begrundelse har EU's arbejdskreds udtalt, at kun en anden saft i alt væsentligt kan ligestilles med den eksisterende noni-saft?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. januar 2004)

Alle medlemsstaterne og Kommissionen er enige om, at noni-produkterne (Morinda citrifolia) er nye levnedsmidler i henhold til forordning (EF) nr. 258/97 (2), eftersom de først er blevet markedsført efter forordningens ikrafttræden. Alle medlemsstater anser derfor markedsføring af noni-produkter inden en eventuel godkendelse i henhold til forordningen for at være ulovlig. For at sikre, at noni-produkterne behandles ensartet i hele EU, er medlemsstaterne blevet enige om at tage de nødvendige skridt for at standse enhver markedsføring af noni-produkter på deres område (se også Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0325/2002 fra Rosemarie Müller (3)).

Godkendelsen ved Kommissionens beslutning 2003/426/EF (4) er begrænset til saft af frugter af Morinda citrifolia som ingrediens i pasteuriseret frugtsaft, og den dækker ikke anden anvendelse af produktet. Andre dele af planten og/eller anden anvendelse af saften er derfor ikke tilladt.

For at beskytte folkesundheden fastsætter forordning (EF) nr. 258/97 en EU-procedure for en enkelt sikkerhedsvurdering før markedsføring for nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser. Medlemsstaterne har ansvaret for håndhævelse og kontrol. Det er derfor de nationale myndigheder, eventuelt med støtte fra de kompetente fødevarekontrolorganer, som skal afgøre, om der er tilstrækkelig dokumentation for, at indtagelse af et bestemt levnedsmiddel er risikofri. Forordningen fastsætter ingen kriterier for definition af en sådan dokumentation for risikofri indtagelse af levnedsmidler. Med henblik på at sikre en harmoniseret tilgang i forbindelse med sikkerhedsvurderingen af nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser henviser medlemsstaterne imidlertid til de kriterier og krav, der er fastsat i Kommissionens henstilling 618/97/EF (5).

Med hensyn til Morinda citrifolia skal der ikke træffes nogen afgørelse om, hvorvidt der foreligger dokumentation for, at levnedsmidlet er risikofrit, fordi der ifølge Kommissionens beslutning 2003/426/EF er tale om et nyt levnedsmiddel. For andre levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser kan der, hvis det er hensigtsmæssigt og nødvendigt, træffes en afgørelse om, hvorvidt de falder ind under forordning (EF) nr. 258/97, i henhold til artikel 1, stk. 3, i forordningen, efter den procedure, der er fastsat i artikel 13.

Medlemsstaterne og Kommissionen er enige om, at en anmodning om udtalelse om »væsentlig overensstemmelse« ikke bør afvises. Hvis det usandsynlige sker, at en national myndighed afviser en sådan anmodning, afhænger anvendelsen af retsmidler af den nationale forvaltningslovgivning.

Det skal imidlertid bemærkes, at den forenklede procedure kun kan anvendes på produkter, som i alt væsentligt svarer til eksisterende levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, som omfatter levnedsmidler, der godkendtes i henhold til forordningen om nye levnedsmidler. Der skal naturligvis tages hensyn til de særlige betingelser for anvendelsen.

Kommissionen ønsker endelig at oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at der i 2004 vil blive foretaget en revision af forordning (EF) nr. 258/97 for at løse eventuelle problemer, der er opstået i forbindelse med anvendelsen af forordningen, og sikre lovgivningsmæssig vished og klarhed hos de erhvervsdrivende og de offentlige myndigheder.

---

(1)  EFT L 43 af 14.2.1997, s. 1.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 258/97 af 27. januar 1997 om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser, EFT L 43 af 14.2.1997.

(3)  EFT C 160 E af 4.7.2002.

(4)  Kommissionens beslutning 2003/426/EF af 5. juni 2003 om tilladelse til markedsføring af nonisaft (saft af frugten Morinda citrifolia L.) som en ny levnedsmiddelingrediens i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 258/97, EUT L 144 af 12.6.2003.

(5)  Kommissionens henstilling af 29. juli 1997 om de videnskabelige aspekter ved og om udformningen af de oplysninger, der kræves til støtte for ansøgninger om markedsføringen af nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser, og om udarbejdelsen af de første vurderingsrapporter efter Europa-Parlamentets forordning (EF) nr. 258/97, EFT L 253 af 16.9.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/70 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/70

---

(2004/C 84 E/0075)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3597/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om:   Udbudsprocedurer for udvikling og humanitær bistand(

Vil Kommissionen udtale sig om, hvor mange medlemsstater der har mindre streng kontrol med udbud end den, EU håndhæver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. februar 2004)

Alle offentlige kontrakter, der indgås af en medlemsstat mod betaling, er omfattet af EU's direktiver om offentlige indkøb (1), forudsat at deres værdi overstiger den grænse, der er fastsat i det relevante direktiv. Dette omfatter kontrakter finansieret gennem bilateral udviklingsbistand ydet af den medlemsstat, hvis kontraherende myndigheder indgår aftalen, og på hvis finansielle ansvar udbuddet afholdes.

Efter at have modtaget en klage foretog Europa-Kommissionen en grundig undersøgelse af alle 15 medlemsstaters offentlige indkøbspraksis i forbindelse med køb finansieret af udviklingsbistand, hvilket førte til indledning af en række overtrædelsesprocedurer. Det syntes at være tilfældet, at flere medlemsstater havde gjort indrømmelsen af bistand til udviklingslande betinget af, at der blev købt varer, tjenesteydelser eller bygge- og anlægsarbejder med oprindelse i donorlandet (»bundet bistand«). Efter Kommissionens undersøgelse er kun fire medlemsstater stadig ved at tage skridt til at afhjælpe overtrædelserne af lovgivningen om offentlige indkøb.

For så vidt angår udviklingsbistand ydet af Kommissionen selv finder særlige bestemmelser anvendelse i overensstemmelse med finansforordningen (2), gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen (3), den generelle forordning om kontrakter om tjenesteydelser, indkøb samt bygge- og anlægsarbejder finansieret af Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) (4) og finansforordningen for 9. EUF (5). Der anvendes i denne forbindelse detaljerede bestemmelser om kontrol med offentlige indkøb.

For så vidt angår humanitær bistand ydet af medlemsstaterne er Kommissionen ikke i øjeblikket bekendt med problemer i forbindelse med den måde, hvorpå medlemsstaterne gennemfører udbudsprocedurer. For så vidt angår Fællesskabets humanitære bistand har Kommissionen — som fastsat i artikel 238, stk. 3, i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen — vedtaget specifikke indkøbsprocedurer, der er beskrevet i bilag V til rammeaftalen om partnerskab om humanitære aktioner. Disse procedurer har de samme mål med hensyn til økonomi og effektivitet som andre eksterne aktioner (det økonomisk set mest fordelagtige tilbud, det bedste forhold mellem pris og kvalitet, ingen interessekonflikter). De giver dog en vis grad af fleksibilitet, der er knyttet til den humanitære bistands særlige karakter. Disse nye regler er blevet positivt modtaget af ikke-statslige organisationer som en betydelig forbedring af den tidligere praksis.

---

(1)  Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, EFT L 209 af 24.7.1992, Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb, EFT L 199 af 9.8.1993 og Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, EFT L 199 af 9.8.1993.

(2)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002, EFT L 248 af 16.9.2002.

(3)  Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002, EFT L 357 af 31.12.2002.

(4)  AVS-EF-Ministerrådets afgørelse nr. 2/2002 af 7. oktober 2002, EFT L 320 af 23.11.2002.

(5)  Rådets forordning af 27. marts 2003, EUT L 83 af 1.4.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/71 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/71

---

(2004/C 84 E/0076)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3599/03

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om:   Betalingsinternet

Fra den 11. november har en af Italiens vigtigste internetudbydere taget betaling for internetadgang og adgang til e-mail. Nu skal alle, som hidtil har anvendt tjenesterne og fortsat ønsker at gøre det, betale et beløb på knapt 30 EUR årligt.

Dette er et foruroligende tegn på den retning, internetudbyderne bevæger sig i. Tendensen går mod en privatisering af nettet, hvilket strider imod konklusionerne fra det Europæiske Råd i Lissabon. Desuden fik borgerne først kendskab til indførelsen af det nye system, da de blev nægtet adgang til egne data og uden forudgående varsel fra udbyderen blev afkrævet penge for tjenesten.

| 1. | Hvilke forholdsregler vil Kommissionen tage for at sikre europæiske borgere fri adgang til internettet? |
| --- | --- |

1.

Hvilke forholdsregler vil Kommissionen tage for at sikre europæiske borgere fri adgang til internettet?

| 2. | Finder Kommissionen ikke, at den ovennævnte italienske udbyder klart misbruger sin stilling til skade for de borgere, som i god tro har valgt udbyderen til at håndtere deres private korrespondance? |
| --- | --- |

2.

Finder Kommissionen ikke, at den ovennævnte italienske udbyder klart misbruger sin stilling til skade for de borgere, som i god tro har valgt udbyderen til at håndtere deres private korrespondance?

| 3. | Mener Kommissionen ikke, at dette strider imod de forslag, der blev vedtaget af det Europæiske Råd i Lissabon, om indførelse af informationssamfundet? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen ikke, at dette strider imod de forslag, der blev vedtaget af det Europæiske Råd i Lissabon, om indførelse af informationssamfundet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(21. januar 2004)

| 1. | Efter Kommissionens opfattelse kan man bedst opnå effektiv og uhindret adgang til nye elektroniske kommunikationstjenester, herunder internettjenester, ved som udgangspunkt at skabe et åbent og konkurrencepræget marked for sådanne tjenester. Dette er en del af den grundlæggende tankegang bag det fælles regelsæt for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, der blev vedtaget sidste år, og som nu er ved at blive gennemført i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.

Efter Kommissionens opfattelse kan man bedst opnå effektiv og uhindret adgang til nye elektroniske kommunikationstjenester, herunder internettjenester, ved som udgangspunkt at skabe et åbent og konkurrencepræget marked for sådanne tjenester. Dette er en del af den grundlæggende tankegang bag det fælles regelsæt for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, der blev vedtaget sidste år, og som nu er ved at blive gennemført i medlemsstaterne.

| 2. | Internettet, og navnlig dets indhold og tjenester, er for en stor del resultatet af private investeringer. Det er ikke urimeligt at forvente, at private virksomheder sigter mod at opnå et afkast af disse investeringer, ligesom af andre investeringer. Internettet har ladet en række kommercielle og ikke-kommercielle modeller eksistere side om side. Nogle af modellerne indebærer, at forbrugerne betaler direkte for tjenesteydelserne, mens andre er baseret på finansiering via reklamer. Det er ikke usædvanligt, at tjenesteudbydere ændrer deres vilkår og f.eks. går over til at kræve betaling for en bestemt tjeneste, der tidligere var gratis. Hvis dette imidlertid sker på en urimelig måde, f.eks. uden tilstrækkeligt varsel, kan sagen tages op af bla. de lokale forbrugerbeskyttelsesmyndigheder. |
| --- | --- |

2.

Internettet, og navnlig dets indhold og tjenester, er for en stor del resultatet af private investeringer. Det er ikke urimeligt at forvente, at private virksomheder sigter mod at opnå et afkast af disse investeringer, ligesom af andre investeringer. Internettet har ladet en række kommercielle og ikke-kommercielle modeller eksistere side om side. Nogle af modellerne indebærer, at forbrugerne betaler direkte for tjenesteydelserne, mens andre er baseret på finansiering via reklamer. Det er ikke usædvanligt, at tjenesteudbydere ændrer deres vilkår og f.eks. går over til at kræve betaling for en bestemt tjeneste, der tidligere var gratis. Hvis dette imidlertid sker på en urimelig måde, f.eks. uden tilstrækkeligt varsel, kan sagen tages op af bla. de lokale forbrugerbeskyttelsesmyndigheder.

| 3. | Kommissionen bemærkede i sit bidrag til Det Europæiske Råds møde i Lissabon, at de høje priser på internetadgang var en vigtig faktor, men at det forventedes, at øget konkurrence ville medføre lavere priser. Målet var, at alle skulle kunne få adgang til internettet, men det var ikke meningen, at al adgang skulle være gratis. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen bemærkede i sit bidrag til Det Europæiske Råds møde i Lissabon, at de høje priser på internetadgang var en vigtig faktor, men at det forventedes, at øget konkurrence ville medføre lavere priser. Målet var, at alle skulle kunne få adgang til internettet, men det var ikke meningen, at al adgang skulle være gratis.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/72 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/72

---

(2004/C 84 E/0077)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3619/03

af Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. december 2003)

Om:   Udvidelsen af Son Sant Joan lufthavnen ved Palma de Mallorca

Den siddende spanske regerings kontor godkendt i 2001 udviklingsplanen for Son Sant Joan lufthavnen ved Palma de Mallorca (Balearerne). Derefter godkendte Palma kommune en ændring af den overordnede udviklingsplan for Palma med henblik på at integrere prognoserne i lufthavnsplanen, som vil indebære en udvidelse af lufthavnens anlæg og landingsbaner samt en forøgelse af lufttrafikken på Balearerne, som ifølge skøn vil stige til 38 mio. passagerer i 2015.

Har Kommissionen kendskab til denne udvidelse af lufthavnen?

Mener Kommissionen, at prognoserne er i overensstemmelse med ideen om bæredygtighed og en hensigtsmæssig evaluering af virkningerne for mennesker, kulturen, landskabet, miljøet og livskvalitet, jf. Nice-traktaten artikel 2 og 6, og direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet?

Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. januar 2004)

Det ærede medlem henviser til en ændring af den overordnede udviklingsplan for Palma, hvori indgår foranstaltningerne i udviklingsplanen for Son Sant Joan lufthavnen i Palma de Mallorca. Kommissionen har ikke kendskab til disse planer eller til nogen vedtagne ændringer.

For indeværende kræver EU ikke, at medlemsstaterne foretager en strategisk miljøvurdering (SMV) af deres udkast til planer og programmer eller af foreslåede ændringer. Denne situation vil være ændret fra 21. juli 2004, som er fristen for medlemsstaternes gennemførelse af direktiv 2001/42/EF, det såkaldte SMV-direktiv. (1) Fra den dato skal medlemsstaterne foretage en miljøvurdering af planer og programmer, der svarer til definitionen i direktivet. Under visse omstændigheder kan også planer og programmer, hvis udarbejdelse er påbegyndt før 21. juli 2004, men som først er vedtaget efter 21. juli 2006, være omfattet af kravet om miljøvurdering.

På den anden side vedrører Rådets direktiv 85/337/EØF (VVM-direktivet), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, vurderingen af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (2). Det foreskriver, at medlemsstaterne skal sørge for, at projekter, der bl.a. på grund af deres art, dimensioner eller placering kan få væsentlig indvirkning på miljøet, skal undergives en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse hertil. Sådanne projekter er defineret i artikel 4, der henviser til bilag I og II til direktivet. Enhver ændring eller udvidelse af projekter opført i bilag I eller II falder ind under bilag II, pkt. 13, i VVM-direktivet. Herunder hører også udvidelse af lufthavnsfaciliteter og start- og landingsbaner. I det foreliggende tilfælde skal de spanske myndigheder ved en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde eller ved hjælp af grænseværdier eller kriterier afgøre, om projektet skal vurderes med hensyn til dets mulige, væsentlige indvirkning på miljøet, under hensyn til de relevante udvælgelseskriterier i bilag III til direktivet.

Det fremgår ikke klart af de foreliggende oplysninger, om der er indgivet ansøgninger om tilladelse til udførelse af de beskrevne projekter. Under alle omstændigheder må de spanske myndigheder rette sig efter de nævnte bestemmelser i VVM-direktivet.

På basis af de oplysninger, som det ærede medlem har indgivet, har Kommissionen ingen grund til at antage, at EU-lovgivningen ikke anvendes korrekt. Hvis det ærede medlem måtte ønske at fremlægge nye oplysninger vedrørende den nævnte plan, vil Kommissionen undersøge sagen på ny.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet, EFT L 197 af 21.7.2001.

(2)  EFT L 73 af 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/73 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/73

---

(2004/C 84 E/0078)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3628/03

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om:   Højhastighedstogforbindelser mellem Galicien og Portugal som led i det europæiske vækstinitiativ

De højt prioriterede »quick start«-projekter som led i det europæiske vækstinitiativ omfatter højhastighedstogforbindelser mellem Galicien og Portugal, bl.a. delprojektet Vigo-Porto (for hvilket der ikke angives nogen startdato, men som ifølge planen skal være afsluttet i 2010) og forbindelsen La Coruña-Lissabon-Sines (for hvilken der hverken er angivet en startdato eller et afslutningstidspunkt).

Hvorledes ser planerne ud for disse projekter? Hvilke start- og afslutningsdatoer er der tale om for delprojekterne Sines-Lissabon-Porto og Porto-Vigo samt for Sines-La Coruña-projektet som helhed? Hvilke konsekvenser har den aftale om projekterne, som blev indgået på topmødet mellem den portugisiske og spanske regering den 8. og 9. november 2003, for gennemførelsen heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. februar 2004)

Det er korrekt at der i Kommissionens rapport til Rådet af 11. november 2003 om et vækstinitiativ indgår et quickstart-program. Dette program omfatter de grænseoverskridende trafikforbindelser i de prioriterede projekter hvorom Kommissionen fremsatte forslag den 1. oktober 2003 i forbindelse med ændringen af beslutningen om Fællesskabets retningslinjer for det fælleseuropæiske net.

Projekter under quickstart-programmet skal opfylde følgende fire kriterier:

| 1. | de skal kunne iværksættes øjeblikkeligt, da formålet er at der inden udgangen af 2006 skal være disponeret over investeringsbeløbene, |
| --- | --- |

1.

de skal kunne iværksættes øjeblikkeligt, da formålet er at der inden udgangen af 2006 skal være disponeret over investeringsbeløbene,

| 2. | de skal have virkninger på begge sider af grænsen, |
| --- | --- |

2.

de skal have virkninger på begge sider af grænsen,

| 3. | de skal fremme vækst og beskæftigelse, og |
| --- | --- |

3.

de skal fremme vækst og beskæftigelse, og

| 4. | de skal tilgodese miljøbeskyttelsen. Programmet er et arbejdsredskab, og det berører på ingen måde Kommissionens forslag af 1. oktober 2003 om Fællesskabets retningslinjer for fælleseuropæiske net, som skal vedtages på grundlag af proceduren for fælles beslutningstagning. |
| --- | --- |

4.

de skal tilgodese miljøbeskyttelsen. Programmet er et arbejdsredskab, og det berører på ingen måde Kommissionens forslag af 1. oktober 2003 om Fællesskabets retningslinjer for fælleseuropæiske net, som skal vedtages på grundlag af proceduren for fælles beslutningstagning.

Vigo/Porto-projektet indgår i programmet som et af de prioriterede projekter (pkt. 19: interoperabilitet i højhastighedsjernbanenettet på den iberiske halvø). Portugals og Spaniens regering indgik på det seneste topmøde den 8.-9. november 2003 en aftale i henhold til hvilken arbejdet forventes afsluttet i 2009, dvs. forud for det tidspunkt som tidligere er blevet indberettet til Kommissionen (2010).

Hvad angår spørgsmålet om strækningen Sines/Lisboa/Porto gør Kommissionen opmærksom på at det kun er strækningen Lisboa/Porto-Madrid der indgår i programmet som prioriteret projekt (nr. 3: højhastig-hedsjernbaneakser i Sydvesteuropa).

I den ovenfor anførte aftale indgår også strækningen Lisboa/Porto-Madrid; dette er et vigtigt skridt på vejen til realiseringen af et fælleseuropæisk transportnet. Aftalen var ydermere en forudsætning for at man kunne inddrage denne strækning i quickstart-programmet. I henhold til aftalen skal strækningen mellem Lissabon og Madrid stå færdig i 2010 og strækningen mellem Aveiro og Salamanca i 2015.

Hvad angår andre projekter end de programmer som indgår i vækstinitiativet, har Kommissionen flere gange haft lejlighed til at forsikre det ærede medlem om at samtlige de tværeuropæiske projekter der vedrører Galicien, omfattes af de EF-retningslinjer hvorom Kommissionen fremsatte forslag den 1.10.2003, og som nu er til behandling i Europa-Parlamentet og Rådet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/74 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/74

---

(2004/C 84 E/0079)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3629/03

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om:   Højhastighedstogforbindelse mellem Galicien, det øvrige Spanien og den franske grænse

Den del af det europæiske vækstinitiativ, der vedrører de højt prioriterede »quick start«-højhastigheds- togprojekter, omfatter ikke de jernbaneprojekter, som skal forbinde Galicien med det øvrige Spanien og den franske grænse, selv om den spanske centralregering og den galiciske regionalregering gentagne gange har bekræftet, at disse vil være afsluttet i 2010.

Hvad er årsagen til, at disse forbindelser ikke er medtaget i de prioriterede »quick start«-højhastigheds-projekter? Hvilke planer for disse forbindelser har den spanske stat forelagt Den Europæiske Union? Hvilken EU-finansiering mener Kommissionen, der kan blive tale om, og hvilken tidsplan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. februar 2004)

Det er korrekt at der i Kommissionens rapport til Rådet af 11. november 2003 om et vækstinitiativ indgår et quickstart-program. Dette program omfatter de grænseoverskridende trafikforbindelser i de prioriterede projekter hvorom Kommissionen fremsatte forslag den 1. oktober 2003 i forbindelse med ændringen af beslutningen om Fællesskabets retningslinjer for det fælleseuropæiske net.

Projekter under quickstart-programmet skal opfylde følgende fire kriterier:

| 1. | de skal kunne iværksættes øjeblikkeligt, da formålet er at der inden udgangen af 2006 skal være disponeret over investeringsbeløbene, |
| --- | --- |

1.

de skal kunne iværksættes øjeblikkeligt, da formålet er at der inden udgangen af 2006 skal være disponeret over investeringsbeløbene,

| 2. | de skal have virkninger på begge sider af grænsen, |
| --- | --- |

2.

de skal have virkninger på begge sider af grænsen,

| 3. | de skal fremme vækst og beskæftigelse, og |
| --- | --- |

3.

de skal fremme vækst og beskæftigelse, og

| 4. | de skal tilgodese miljøbeskyttelsen. Programmet er et arbejdsredskab, og det berører på ingen måde Kommissionens forslag af 1. oktober 2003 om Fællesskabets retningslinjer for fælleseuropæiske net, som skal vedtages på grundlag af proceduren for fælles beslutningstagning. |
| --- | --- |

4.

de skal tilgodese miljøbeskyttelsen. Programmet er et arbejdsredskab, og det berører på ingen måde Kommissionens forslag af 1. oktober 2003 om Fællesskabets retningslinjer for fælleseuropæiske net, som skal vedtages på grundlag af proceduren for fælles beslutningstagning.

Nord/Nordvestkorridoren og Vigo/Porto-forbindelsen indgår i programmet som et af de prioriterede projekter hvorom der blev fremsat forslag den 1. oktober 2003 (pkt. 19: interoperabilitet i højhastighedsjernbanenettet på den iberiske halvø). Nord/Nordvestkorridoren omfatter jernbanestrækninger mellem Galicien og det øvrige Spanien med videre forbindelse til Madrid/Vitoria/Dax-projektet. Oplysningerne i ovennævnte program stammer fra medlemsstaterne.

Hvad angår forbindelserne mellem Spanien og Frankrig kan Kommissionen meddele det ærede medlem at strækningen Figueras-Perpignan også indgår i quickstart-programmet (prioriteret projekt nr. 3: Højhastig-hedsjernbaneakse i Sydvesteuropa).

Hvad angår andre projekter end de programmer som indgår i vækstinitiativet, har Kommissionen flere gange haft lejlighed til at forsikre det ærede medlem om at samtlige de tværeuropæiske projekter der vedrører Galicien, omfattes af de EF-retningslinjer hvorom Kommissionen fremsatte forslag den 1.10.2003, og som nu er til behandling i Europa-Parlamentet og Rådet.

Fællesskabets finansiering sker på grundlag af gældende forordninger og budgetbevillinger. De forslag Kommissionen fremsatte den 1. oktober 2003, indeholdt en ændring af finansforordningen for det tværeuropæiske transportnet, med forslag om at sætte maksimumsbidraget fra budgettet herfor op fra 10 % til 30 % af arbejdsomkostninger for så vidt angår projekter på tværs af grænserne. Finansministrene nåede på Rådets møde den 25. november 2003 frem til politisk enighed om en forhøjelse på op til 20 %, idet man samtidig udvidede dækningsområdet på den måde at maksimumsbidraget på 20 % også kan bringes i anvendelse på projekter som bygges over naturlige barrierer. Disse bestemmelser kan finde anvendelse så snart de er endelig vedtaget.

Det europæiske vækstinitiativ omfatter i øvrigt forskellige innovative finansieringsmetoder. Kommissionen er således i gang med at tilrettelægge en ny garantiordning til dækning af de specifikke kommercielle risici der efter bygningsfasen kan optræde i forbindelse med projekter der indgår i det tværeuropæiske net.

Den Europæiske Investeringsbank deltager også aktivt i vækstinitiativet via ordningen for investering i tværeuropæiske net. Den har ydermere truffet de fornødne foranstaltninger til at styrke den ordning for struktureret finansiering hvormed den finansierer de projektrisici, som ikke ville blive dækket ved hjælp af de traditionelle låneordninger. Den Europæiske Investeringsbank vil ligeledes øge den støtte der ydes med risikovillig kapital, og fremsætte forslag om innovative ordninger såsom securitiseringsstrukturer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/75 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/75

---

(2004/C 84 E/0080)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3643/03

af Salvador Jové Peres (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Reform af den fælles markedsordning for olivenolie

Rådet fastsatte i 1998 nogle nationale garantimængder for olivenolie på grundlag af nogle tal, som Kommissionen selv og Revisionsretten i sin særberetning 2/98 satte spørgsmålstegn ved. En af målsætningerne for reformen af den fælles markedsordning fra 1998 var at tilvejebringe pålidelige oplysninger om den virkelige produktionssituation. Overskridelse af de nationale garantimængder medførte visse sanktioner, som havde indflydelse på den støtte, der blev modtaget i perioden 2000-2002. Kommissionen foreslår i sit nuværende forslag at anvende denne periode som udgangspunkt for beregningen af den fremtidige støtte.

Mener Kommissionen ikke, at anvendelse af oplysninger, som den selv har betegnet som mindre pålidelige, ville føre til forvridninger i den fremtidige tildeling af støtte? Hvilke arbejder har Kommissionen anvendt til at kontrollere de oplysninger, der blev brugt til fastlæggelse af de nationale garantimængder i 1998? Hvad var resultaterne?

På Det Internationale Olivenolieråds møde i november 1996 blev der indført nogle minimale ændringer, der for Grækenlands vedkommende bestod i en gennemsnitlig nedskæring af produktionen på 8 % og af lagrene på 63 %, for Italiens vedkommende nedskæring af lagrene med 54 % og en forøgelse af produktionen på 3 % og for Spaniens vedkommende en lille nedskæring i produktionen. Dermed antydes det, at forbruget af olivenolie i Italien og Grækenland skulle være meget højere, uden at det er blevet påvist. Hvordan vil Kommissionen forklare de justeringer, der blev foretaget på Det Internationale Olivenolieråds møde i november 1996? Er det ikke muligt, at der findes andre og mere sandsynlige forklaringer, i betragtning af at de produktionsmængder, der blev brugt som grundlag for fastlæggelsen af de nationale garantimængder, ikke var helt pålidelige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. januar 2004)

Den fordeling af de nationale garantimængder, som Rådet fastsatte i 1998, blev foretaget på grundlag af flere faktorer, bl.a. produktionen i den foregående femårsperiode, med undtagelse af produktionsår med ekstreme udsving, og sektorens situation i de forskellige medlemsstater.

De oplysninger, der blev tilvejebragt i forbindelse med de uafhængige undersøgelser Olistat og Oliarea, har bekræftet, at fordelingen af de nationale garantimængder var i overensstemmelse med produktionsstrukturen i 1998.

Kommissionen foreslår, at de nationale lofter, som det er tilfældet for de øvrige sektorer, der er omfattet af den første del af reformen, beregnes på grundlag af gennemsnittet af udbetalingerne til producenterne i referenceperioden, der for olivenolie er produktionsårene 2000/01-2002/03. Denne referenceperiode er et nøgleelement i reformen, idet den gør det muligt at sikre logisk og budgetmæssig sammenhæng i behandlingen af de forskellige sektorer i den fælles landbrugspolitik.

Det Internationale Olivenolieråd (IOOC) har på Kommissionens anmodning endnu engang gennemgået de statistiske serier for medlemsstaterne for at opnå bedre sammenhæng mellem de forskellige oplysninger og navnlig markedspriserne.

Gennemgangen af de anvendte statistiske metoder har vist, at tallene for olivenolieforbruget i nogle medlemsstater kun omfattede den olie, der var blevet anvendt til konsum, og ikke olie til industriel anvendelse eller svind, som de skulle. Det har desuden vist sig, at markedsføringsstrukturerne i nogle medlemsstater gjorde, at mange af tallene for disse kun kunne oplyses med en nøjagtighed på 12 %.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/76 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/76

---

(2004/C 84 E/0081)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3653/03

af Jean-Louis Bernié (EDD) til Kommissionen

(2. december 2003)

Om:   Fortolkende vejledning til fugledirektivet

I et svar fra fru Wallström, dateret den 22. maj 2003, på skriftlig forespørgsel P-1495/03 (1), har Kommissionen forpligtet sig til at tilstille mig et eksemplar på fransk af den fortolkende vejledning til fugledirektivet.

Hvornår får jeg tilsendt denne vejledning?

Hvornår bliver den forelagt for Miljøudvalget, for Europa-Parlamentet og for Europa-Parlamentets studiegruppe »Jagt, Fiskeri og Miljø«?

Hvornår og hvordan bliver denne vejledning gældende, i lyset af Den Europæiske Domstols sidste kendelse vedrørende undtagelser på jagtområdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. januar 2004)

Kommissionen er helt klar over, at den har lovet at tilsende Parlamentet fortolkningsvejledningen, så snart den var færdig. Arbejdet er imidlertid blevet forsinket, fordi Domstolens dom i sag C-182/02 skulle medtages i vejledningen (præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 9, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2), henvist til Domstolen af det franske Conseil d'Etat).

Den del af vejledningen, der vedrører bestemmelserne i artikel 7 i direktiv 79/409/EØF, findes allerede på tre sprog på følgende websted: (http://europa.eu.int/comm/environment/nature/sustainable_hunting.htm).

Nu da der er afsagt dom i sagen, arbejder Kommissionen videre med færdiggørelsen af vejledningen. Dette arbejde omfatter afslutning af den tekniske og juridiske revision af teksten og oversættelse heraf, i første omgang til fransk og tysk. Kommissionen regner med, at den i begyndelsen af 2004 kan forlægge vejledningen for Parlamentets Miljøudvalg, tværgruppen for »Sport, fiskeri og naturbeskyttelse« og individuelle medlemmer af Parlamentet, som har anmodet om vejledningen.

Sigtet med vejledningen er at bistå medlemsstaterne og andre relevante parter med fortolkningen af direktivets bestemmelser om jagt. Vejledningen vil tilgodese alle relevante domme fra Domstolen vedrørende dette emne, herunder den seneste dom vedrørende bestemmelserne i direktivets artikel 9, stk. 1, litra c).

---

(1)  EUT C 58 E af 6.3.2004, s. 73.

(2)  EFT L 103 af 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/77 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/77

---

(2004/C 84 E/0082)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3655/03

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Forfalskning af eurosedler og -mønter

Nogle oplysninger, der er kommet frem i offentligheden, viser, at der ofte opdages falske europengesedler i landene i euroområdet. I Grækenland er der endda fundet falske 2-euro-mønter, og ifølge de samme oplysninger skulle der findes en fabrik i Bulgarien, der trykker falske pengesedler, og en fabrik i Tyrkiet, der fremstiller falske mønter. I Eurobarometer 58 offentliggøres resultaterne af en meningsmåling, der viser, at en stor del af befolkningen i euroområdet stadigvæk føler sig psykologisk knyttet til de gamle nationale valutaer og anser euroen for at være skyld i, at priserne er blevet rundet op. Den Europæiske Centralbank har meddelt, at den i samarbejde med de vigtigste myndigheder for udstedelse af pengesedler har dannet en centralbankgruppe til bekæmpelse af falskmøntneri (C.B.CD.G.).

Mener Kommissionen, at euroens indførelse og den rettidige forebyggelse af forfalskning af euroen har været tilstrækkelig grundigt forberedt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(2. februar 2004)

Den kendsgerning, at euroen blev indført med så få vanskeligheder, viser, at forberedelsen virkelig var tilstrækkelig ikke blot for Kommissionens, men for alle spilleres vedkommende. Som anført i Kommissionens meddelelse (1) til Det Europæiske Råd om status over indførelsen af eurosedler og -mønter: »Denne store succes kan tilskrives den kompetente og grundige forberedelse, som medlemsstaterne, de europæiske institutioner (ECB og Europa-Kommissionen), de nationale centralbanker, de finansielle institutioner, de erhvervsdrivende, ordensmagten, pengetransportfirmaer har gennemført samt borgernes aktive og begejstrede deltagelse, uden hvilken transaktionen og den hurtige distribution af euroen ikke ville have været mulig« (2).

Kommissionen tager offentlighedens opfattelse af indførelsen af euroen alvorligt og vil i 2004 øge kommunikationsindsatsen vedrørende euroen og Den Økonomiske og Monetære Union. Indsatsen vil både dreje sig om at ramme en pæl igennem den fejlagtige opfattelse, at euroen har ført til prisstigninger, og om de gode nyheder, såsom formindskelsen af omkostningerne for betalinger på tværs af grænserne.

Kommissionen, Den Europæiske Centralbank (ECB), Europol og ligeledes medlemsstaterne har truffet et betydeligt antal foranstaltninger, som har til formål at øge beskyttelsen mod forfalskning af eurosedler og -mønter.

Det drejer sig bl.a. om:

| — | etablering af retlige rammer og mekanismer for øget samarbejde mellem alle myndigheder, der har kompetence med hensyn til bekæmpelse af forfalskning (håndhævelse af lovgivningen, centralbankerne inklusive centralbankerne i de tiltrædende lande og tredjelande, finansministerierne osv.), i medlemsstaterne og EU's institutioner og organer; |
| --- | --- |

—

etablering af retlige rammer og mekanismer for øget samarbejde mellem alle myndigheder, der har kompetence med hensyn til bekæmpelse af forfalskning (håndhævelse af lovgivningen, centralbankerne inklusive centralbankerne i de tiltrædende lande og tredjelande, finansministerierne osv.), i medlemsstaterne og EU's institutioner og organer;

| — | skærpelse af straffen for forfalskning; |
| --- | --- |

—

skærpelse af straffen for forfalskning;

| — | intensiv generel og specialiseret uddannelse for alle berørte på nationalt plan, EU-plan og internationalt plan, især via det særlige Pericles-program for udveksling, bistand og uddannelse, som forvaltes af Kommissionen; |
| --- | --- |

—

intensiv generel og specialiseret uddannelse for alle berørte på nationalt plan, EU-plan og internationalt plan, især via det særlige Pericles-program for udveksling, bistand og uddannelse, som forvaltes af Kommissionen;

| — | stadig overvågning af gennemførelsen af den relevante lovgivning i medlemsstaterne, rapportering og om nødvendigt forslag. |
| --- | --- |

—

stadig overvågning af gennemførelsen af den relevante lovgivning i medlemsstaterne, rapportering og om nødvendigt forslag.

Som helhed har de foranstaltninger, der på europæisk og nationalt plan er truffet for at forebygge og bekæmpe euroforfalskning, resulteret i et højere beskyttelsesniveau og øget sikkerheden for borgerne.

Disse foranstaltninger blev truffet inden indførelsen af eurosedlerne og -mønterne. Således blev Europoľs mandat udvidet til også at omfatte falskmøntneri i 1999; øgede straffeforanstaltninger blev indført i maj 2000 (3) i form af minimumssanktioner og udvidelse af begrebet strafbare handlinger; og Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 (4), der fastsætter foranstaltninger til beskyttelse af euroen mod falskmøntneri, blev vedtaget i juni 2001.

---

(1)  KOM(2002) 124 endelig udg.

(2)  Europaper nr. 44 — April 2002.

(3)  Rådets rammeafgørelse af 29. maj 2000, EFT L 140 af 14.6.2000.

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri, EFT L 181 af 4.7.2001. Udvidet til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har indført euroen som fælles valuta, ved Rådets forordning (EF) nr. 1339/2001 af 28. juni 2001, EFT L 181 af 4.7.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/78 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/78

---

(2004/C 84 E/0083)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3668/03

af María Sornosa Martínez (PSE) og María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Påvirkninger af plante- og dyrelivet som følge af udvidelsen af havnen i Altea

En lang række universiteter, miljøorganisationer og borgere, bl.a. undertegnede medlemmer af EuropaParlamentet, har advaret Kommissionen om de alvorlige følgevirkninger, som udvidelsen af Campomanes-havnen i Altea vil få, navnlig for posidonia-bevoksningerne og delfinbestandene. Kommissionen, som har rettet direkte henvendelse til de spanske myndigheder for at undersøge disse forhold, er vidende om, at regionalregeringen i Catalonien foreslår at omplante de 40 ha posidonia, som trues af anlægsarbejderne. Denne løsning er imidlertid af flertallet af eksperter blevet betegnet som uholdbar på grund af de vanskeligheder, der er forbundet med omplantning af posidonia og på grund af den lokale delfinbestands stærke tilknytning til disse bevoksninger.

I sit svar på forespørgsel P-1450/03 (1) meddelte Kommissionen, at den ville fortsætte sine undersøgelser og træffe afgørelse i nær fremtid.

Kan Kommissionen oplyse konklusionerne af dens undersøgelse af de miljømæssige virkninger af anlægsarbejderne i forbindelse med udvidelsen af havnen i Altea?

Kan Kommissionen oplyse, hvilke afgørelser den har truffet på indeværende tidspunkt?

Er Kommissionens eksperter enige i udtalelserne fra universiteterne i området om, at regionalregeringens forslag om omplantning af posidonia-bevoksningerne er uholdbart?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. februar 2004)

Efter at have gennemgået de foreliggende oplysninger har Kommissionen konkluderet, at de spanske myndigheder har anvendt EU-rettens bestemmelser på miljøområdet korrekt i forhold til projektet om udvidelse af lystbådehavnen i Altea. Kommissionen har nemlig konstateret, at projektet har gennemgået en procedure til vurdering af virkningerne for miljøet. Resultaterne af denne vurdering viser ikke en betydelig indvirkning på den i nærheden liggende lokalitet af fællesskabsbetydning, som de spanske myndigheder har foreslået udpeget til optagelse i Natura 2000-nettet. Derudover berører projektet kun 1 % (mellem 10 og 15 ha) af den prioriterede naturtype af interesse for Fællesskabet (posidonia-bevoksningerne), som denne lokalitet rummer.

I det omfang, det omtalte projekt ikke medfører betydelige indvirkninger for lokaliteten, kræver EU-lovgivningen ikke kompensationsforanstaltninger. Selv om Kommissionen er klar over, at der er tekniske vanskeligheder med at omplante posidonia, kan den derfor ikke udtale sig om, hvorvidt dette kan lade sig gøre, eller vurdere, om andre forholdsregler, som de spanske myndigheder måtte overveje, kan begrænse projektets miljøvirkninger.

Som allerede nævnt har de spanske myndigheder konstateret, at projektet ikke har betydelige indvirkninger for lokaliteten, efter at have foretaget en vurdering af virkningerne under særlig hensyntagen til artikel 6, stk. 3, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (2). Under disse omstændigheder og ifølge omtalte artikel 6, stk. 3, kan de spanske myndigheder vælge at give tilladelse til projektet uden kompensationsforanstaltninger. Alle andre foranstaltninger, som de spanske myndigheder måtte vedtage for at beskytte lokaliteten, ligger uden for gennemførelsen af EU-retten.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 716.

(2)  EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/79 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/79

---

(2004/C 84 E/0084)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3669/03

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Abeforsøgsstation i Camarles

Virksomheden Centre de Recherches Primatologiques Ltd. har for nylig indført 298 aber til Spanien til en forsøgsstation i Camarles, Tarragona, som det allerede er Kommissionen bekendt, jf. forespørgsel E-2259/02 (1). Aberne er beslaglagt af den catalanske regionale miljøforvaltning, indtil der gives garanti for, at de ikke indebærer risici for smitte og overførsel af sygdomme til befolkningen, og indtil det afgøres, om forsøgsstationens virksomhed er i overensstemmelse med lovgivningen i Catalonien.

De spanske myndigheder har midlertidigt trukket forsøgsstationens tilladelse til virksomhed tilbage under afventning af en endelig afgørelse fra den catalanske regionalregering.

| — | Mener Kommissionen ikke, at den i henhold til bestemmelserne i artikel 22 i direktiv 86/609/EØF (2) om unødig gentagelse af forsøg med dyr bør anmode de spanske myndigheder om oplysninger vedrørende ibrugtagningen af forsøgsinstallationerne for at sikre sig, at den virksomhed, der gennemføres på forsøgsstationen, overholder det anførte direktiv? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen ikke, at den i henhold til bestemmelserne i artikel 22 i direktiv 86/609/EØF (2) om unødig gentagelse af forsøg med dyr bør anmode de spanske myndigheder om oplysninger vedrørende ibrugtagningen af forsøgsinstallationerne for at sikre sig, at den virksomhed, der gennemføres på forsøgsstationen, overholder det anførte direktiv?

| — | Er Kommissionen parat til at undersøge de forholdsregler, som virksomheden og de spanske myndigheder har truffet for at sikre korrekt overholdelse af artikel 5, 14 og 15 i samme direktiv? |
| --- | --- |

—

Er Kommissionen parat til at undersøge de forholdsregler, som virksomheden og de spanske myndigheder har truffet for at sikre korrekt overholdelse af artikel 5, 14 og 15 i samme direktiv?

| — | Er Kommissionen bekendt med, at flere af de importerede aber tilhører arten »macaca fascicularis«, som er medtaget på CITES's røde liste over næsten truede dyrearter. Er Kommissionen bekendt med, at |
| --- | --- |

—

Er Kommissionen bekendt med, at flere af de importerede aber tilhører arten »macaca fascicularis«, som er medtaget på CITES's røde liste over næsten truede dyrearter. Er Kommissionen bekendt med, at

de lande, som denne abeart stammer fra (først og fremmest Malaysia og Filippinerne) har forbudt udførsel af disse aber?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. januar 2004)

Hvad angår artikel 22 i Rådets direktiv 86/609/EØF af 24. november 1986 om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål, har Kommissionen ikke dokumentation for, at bestemmelserne i denne artikel ikke overholdes.

Det er de nationale myndigheder, der har ansvaret for at håndhæve artikel 5, 14 og 15 om dyrenes opbevaring og pasning, personalets uddannelse og betingelerne for godkendelse af opdrætter- og leverandørvirksomheder. Kommissionen has ikke dokumentation for, at disse bestemmelser ikke overholdes og har derfor ikke noget holdepunkt for at indlede en undersøgelse.

Kommissionen er klar over, at den pågældende art, Macaca fascicularis, er opført på liste II i CITES og i det tilsvarende bilag B til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (3). Import af disse arter i Fællesskabet er kun tilladt, hvis oprindelseslandet har udstedt en gyldig eksporttilladelse (hvorved der tages hensyn til nogle landes forbud mod eksport), og hvis den pågældende medlemsstat, i givet fald i samråd med andre medlemsstater, vurderer, at importen ikke udgør en trussel mod artens bevaringsstatus. I det foreliggende tilfælde fremgår det af Kommissionens oplysninger, at aberne ikke er hentet fra vilde betande i oprindelseslandet. Forudsat at der foreligger eksporttilladelser herfor, er importen derfor ikke i strid med CITES eller forordning (EF) nr. 338/97.

---

(1)  EFT C 309 E af 12.12.2002, s. 214.

(2)  EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1.

(3)  EFT L 61 af 3.3.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/80 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/80

---

(2004/C 84 E/0085)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3673/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Fællesskabsstøtte til den multinationale virksomhed Gerry Weber

Den multinationale virksomhed, der er af tysk oprindelse, råder over en konfektionsvirksomhed i Figueiró dos Vinhos, Portugal, der beskæftigede ca. 150 arbejdstagere, men som lukkede i begyndelsen af dette år til trods for, at den angiveligt modtog fællesskabsstøtte til at kunne fortsætte sine aktiviteter.

Virksomhedens produktionsanlæg blev opkøbt af en anden virksomhed, og i september genoptoges aktiviteterne.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:

| 1. | Har Gerry Weber modtaget fællesskabsstøtte til sin konfektionsfabrik i Figueiró dos Vinhos, Portugal? |
| --- | --- |

1.

Har Gerry Weber modtaget fællesskabsstøtte til sin konfektionsfabrik i Figueiró dos Vinhos, Portugal?

| 2. | Hvis ja, hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet, eller hvilke foranstaltninger agter den at træffe i lyset af den afgørelse, som ledelsen i Gerry Weber Portugal Confecçoes Lta. har truffet om at lukke denne virksomhed? |
| --- | --- |

2.

Hvis ja, hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet, eller hvilke foranstaltninger agter den at træffe i lyset af den afgørelse, som ledelsen i Gerry Weber Portugal Confecçoes Lta. har truffet om at lukke denne virksomhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(12. februar 2004)

| 1. | Kommissionen kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at virksomheden Gerry Weber har fået fællesskabsstøtte under fællesskabsstøtterammen (FSR II) (1994-1999) inden for rammerne af erhvervsuddannelses- og beskæftigelsesprogrammet, (1) blandt andet 226 525,26 EUR fra Den Europæiske Socialfond (ESF).
  Desuden gør Kommissionen opmærksom på, at tildeling af støtte fra ESF ikke er underkastet krav om virksomhedernes levedygtighed; derimod skal de støttekriterier og de kriterier for støtteberettigelse overholdes, som er fastlagt i de bestemmelser, der var gældende på det tidspunkt, da støtten fra ESF blev tildelt.
  Virksomheden modtog herudover midler som medfinansiering fra Den Europæiske Fond for Regional Udvikling (EFRU) på 809 823,86 EUR inden for rammerne af de to projekter, som var blevet godkendt i PNICIAP-programmet (2) 1988 (FSR I) og i programmet for modernisering af erhvervsstrukturer 1994 (FSR II).
  Kommissionen vedtog først efter den 10. marts 1998 de retningslinjer, som fastsætter, at de finansierede aktiver skal fastholdes i mindst 5 år, regnet fra tidspunktet for de investeringer, som der er blevet givet støtte til. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at virksomheden Gerry Weber har fået fællesskabsstøtte under fællesskabsstøtterammen (FSR II) (1994-1999) inden for rammerne af erhvervsuddannelses- og beskæftigelsesprogrammet, (1) blandt andet 226 525,26 EUR fra Den Europæiske Socialfond (ESF).

Desuden gør Kommissionen opmærksom på, at tildeling af støtte fra ESF ikke er underkastet krav om virksomhedernes levedygtighed; derimod skal de støttekriterier og de kriterier for støtteberettigelse overholdes, som er fastlagt i de bestemmelser, der var gældende på det tidspunkt, da støtten fra ESF blev tildelt.

Virksomheden modtog herudover midler som medfinansiering fra Den Europæiske Fond for Regional Udvikling (EFRU) på 809 823,86 EUR inden for rammerne af de to projekter, som var blevet godkendt i PNICIAP-programmet (2) 1988 (FSR I) og i programmet for modernisering af erhvervsstrukturer 1994 (FSR II).

Kommissionen vedtog først efter den 10. marts 1998 de retningslinjer, som fastsætter, at de finansierede aktiver skal fastholdes i mindst 5 år, regnet fra tidspunktet for de investeringer, som der er blevet givet støtte til.

| 2. | Kommissionen skal henvise til, at der i flere EU-direktiver er fastsat procedurer for information og høring af arbejdstagerrepræsentanter, som kan finde anvendelse i tilfælde af virksomhedslukninger, bl.a. Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser (3), Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne (4) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab (5). De to førstnævnte direktiver er blevet gennemført i medlemsstaternes nationale lovgivning. Det er således op til de ansvarlige nationale myndigheder, herunder dommerne, i de enkelte tilfælde at afgøre, om direktiverne anvendes korrekt og effektivt. Hvad det sidstnævnte direktiv angår, skal dette først være gennemført af medlemsstaterne den 23. marts 2005. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen skal henvise til, at der i flere EU-direktiver er fastsat procedurer for information og høring af arbejdstagerrepræsentanter, som kan finde anvendelse i tilfælde af virksomhedslukninger, bl.a. Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser (3), Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne (4) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab (5). De to førstnævnte direktiver er blevet gennemført i medlemsstaternes nationale lovgivning. Det er således op til de ansvarlige nationale myndigheder, herunder dommerne, i de enkelte tilfælde at afgøre, om direktiverne anvendes korrekt og effektivt. Hvad det sidstnævnte direktiv angår, skal dette først være gennemført af medlemsstaterne den 23. marts 2005.

---

(1)  Beslutning nr. K (1994) 379 af 25. februar 1994.

(2)  Programa Nacional de Interesse Comunitário de Incentivo a Actividade Produtiva (Nationalt program af fællesskabsinteresse til fremme af produktionen).

(3)  EFT L 225 af 12.8.1998.

(4)  EFT L 254 af 30.9.1994.

(5)  EFT L 80 af 23.3.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/81 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/81

---

(2004/C 84 E/0086)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3677/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Prato Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1114/03 (1), hvori der spurgtes, om Prato Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen havde forelagt projekter, men ikke var blevet udvalgt til at modtage støtte.

Kan Kommissionen oplyse, af hvilke årsager projekterne blev anset for uegnede?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/82 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/82

---

(2004/C 84 E/0087)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3678/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Terni Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1116/03 (1), hvori der spurgtes, om Terni Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen havde forelagt projekter, men ikke var blevet udvalgt til at modtage støtte.

Kan Kommissionen oplyse, af hvilke årsager projekterne blev anset for uegnede?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/82 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/82

---

(2004/C 84 E/0088)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3679/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Pesaro Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1111/03 (1), hvori der spurgtes, om Pesaro Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der indtil 1999 ikke var blevet udbetalt nogen støtte.

Kan Kommissionen oplyse, om nævnte kommune i regnskabsårene efter det ovenfor nævnte og indtil i dag har forelagt projekter, fået bevilget støtte og udnyttet en sådan eventuel støtte?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/82 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/82

---

(2004/C 84 E/0089)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3680/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Firenze Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1106/03 (1), hvori der spurgtes, om Firenze Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen havde forelagt projekter, men ikke var blevet udvalgt til at modtage støtte.

Kan Kommissionen oplyse, af hvilke årsager projekterne blev anset for uegnede?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/83 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/83

---

(2004/C 84 E/0090)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3681/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Pisa Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1112/03 (1), hvori der spurgtes, om Pisa Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der indtil 1999 ikke var blevet udbetalt nogen støtte.

Kan Kommissionen oplyse, om nævnte kommune i regnskabsårene efter det ovenfor nævnte og indtil i dag har forelagt projekter, fået bevilget støtte og udnyttet en sådan eventuel støtte?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/83 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/83

---

(2004/C 84 E/0091)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3682/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Ancona Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1104/03 (1), hvori der spurgtes, om Ancona Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der indtil 1999 ikke var blevet udbetalt nogen støtte.

Kan Kommissionen oplyse, om nævnte kommune i regnskabsårene efter det ovenfor nævnte og indtil i dag har forelagt projekter, fået bevilget støtte og udnyttet en sådan eventuel støtte?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/83 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/83

---

(2004/C 84 E/0092)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3683/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Carrara Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1105/03 (1), hvori der spurgtes, om Carrara Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der indtil 1999 ikke var blevet udbetalt nogen støtte.

Kan Kommissionen oplyse, om nævnte kommune i regnskabsårene efter det ovenfor nævnte og indtil i dag har forelagt projekter, fået bevilget støtte og udnyttet en sådan eventuel støtte?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/84 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/84

---

(2004/C 84 E/0093)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3684/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Livorno Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1107/03 (1), hvori der spurgtes, om Livorno Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der indtil 1999 ikke var blevet udbetalt nogen støtte.

Kan Kommissionen oplyse, om nævnte kommune i regnskabsårene efter det ovenfor nævnte og indtil i dag har forelagt projekter, fået bevilget støtte og udnyttet en sådan eventuel støtte?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/84 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/84

---

(2004/C 84 E/0094)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3685/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Macerata Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1108/03 (1), hvori der spurgtes, om Macerata Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der indtil 1999 ikke var blevet udbetalt nogen støtte.

Kan Kommissionen oplyse, om nævnte kommune i regnskabsårene efter det ovenfor nævnte og indtil i dag har forelagt projekter, fået bevilget støtte og udnyttet en sådan eventuel støtte?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/84 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/84

---

(2004/C 84 E/0095)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3686/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Massa Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1109/03 (1), hvori der spurgtes, om Massa Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der indtil 1999 ikke var blevet udbetalt nogen støtte.

Kan Kommissionen oplyse, om nævnte kommune i regnskabsårene efter det ovenfor nævnte og indtil i dag har forelagt projekter, fået bevilget støtte og udnyttet en sådan eventuel støtte?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/85 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/85

---

(2004/C 84 E/0096)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3687/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Pistoia Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1113/03 (1), hvori der spurgtes, om Pistoia Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der indtil 1999 ikke var blevet udbetalt nogen støtte.

Kan Kommissionen oplyse, om nævnte kommune i regnskabsårene efter det ovenfor nævnte og indtil i dag har forelagt projekter, fået bevilget støtte og udnyttet en sådan eventuel støtte?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/85 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/85

---

(2004/C 84 E/0097)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3688/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Perugia Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1110/03 (1), hvori der spurgtes, om Perugia Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen hidtil havde forelagt forslag to gange tilbage i henholdsvis 1997 og 1998, men at den i ingen af de to tilfælde havde fået bevilget støtte.

Kan Kommissionen oplyse, af hvilke årsager projekterne blev anset for uegnede?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/85 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/85

---

(2004/C 84 E/0098)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3689/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Ecos-Ouverture-programmet til Siena Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1115/03 (1), hvori der spurgtes, om Siena Kommune havde forelagt projekter som led i Ecos-Ouverture-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen hidtil havde forelagt to projekter tilbage i 1999, men at den i ingen af de to tilfælde have fået bevilget støtte.

Kan Kommissionen oplyse, af hvilke årsager projekterne blev anset for uegnede?

Har Kommissionen afsluttet behandlingen af de endelige beretninger, den nævnte i sit svar, og kan den i bekræftende fald forelægge oplysninger om resultaterne?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

på skriftlige forespørgsler E-3677/03, E-3678/03, E-3679/03,

E-3680/03, E-3681/03, E-3682/03, E-3683/03, E-3684/03,

E-3685/03, E-3686/03, E-3687/03, E-3688/03 og E-3689/03

(15. januar 2004)

Som led i Ecos-Ouverture-programmet blev der i henholdsvis 1997 og 1998 offentliggjort to indkaldelser af forslag. Siden da har der ikke været offentliggjort nogen indkaldelse. Derfor er der ingen af de otte citerede lokale myndigheder — dvs. Ancona, Carrara, Livorno, Macerata, Massa, Pesaro, Pisa og Pistoia — der har kunnet få bevilget støtte inden for dette program efter 1999.

I forbindelse med de to indkaldelser af forslag modtog Kommissionen mere end 300 ansøgninger. Ved udvælgelsesproceduren blev der benyttet de kriterier, der var angivet i indkaldelserne. På grundlag heraf blev de bedste 63 projekter udvalgt (31 i 1997 og 32 i 1998).

Hvad angår de projekter, som var indsendt af de lokal- og regionalsamfund, der er nævnt i ovennævnte skriftlige forespørgsler, er der følgende årsager til, at de blev afvist:

| — | Firenze kommune: projektet Innocenters blev ikke udvalgt på grund af svagheder i beskrivelsen af partnerskabet, arbejdsprogrammet og budgettet. |
| --- | --- |

—

Firenze kommune: projektet Innocenters blev ikke udvalgt på grund af svagheder i beskrivelsen af partnerskabet, arbejdsprogrammet og budgettet.

| — | Prato kommune: projektet Ecotex blev ikke udvalgt på grund af svagheder i præsentationen af beskrivelsen af arbejdsprogrammet og budgettet. |
| --- | --- |

—

Prato kommune: projektet Ecotex blev ikke udvalgt på grund af svagheder i præsentationen af beskrivelsen af arbejdsprogrammet og budgettet.

| — | Siena kommune: projektet Femeco blev ikke udvalgt på grund af svagheder i beskrivelsen af partnerskabet, arbejdsprogrammet og budgettet. |
| --- | --- |

—

Siena kommune: projektet Femeco blev ikke udvalgt på grund af svagheder i beskrivelsen af partnerskabet, arbejdsprogrammet og budgettet.

| — | Siena provins: projektet Thermal Management opfyldte ikke minimumsbetingelserne for at få støtte hvad angår partnernes status og finansielle forpligtelse. |
| --- | --- |

—

Siena provins: projektet Thermal Management opfyldte ikke minimumsbetingelserne for at få støtte hvad angår partnernes status og finansielle forpligtelse.

| — | Provinsen Perugia e Terni (med regionen Umbria): projektet Womanenterprise kunne ikke gives støtte, fordi MEDA-fonden ikke ville gå med til at medfinansiere programmet, og at det følgelig ikke var muligt at medfinansiere de projekter, der var indsendt at et partnerskab, som både bestod af lokalsamfund fra EU og lokalsamfund fra MEDA-landene. |
| --- | --- |

—

Provinsen Perugia e Terni (med regionen Umbria): projektet Womanenterprise kunne ikke gives støtte, fordi MEDA-fonden ikke ville gå med til at medfinansiere programmet, og at det følgelig ikke var muligt at medfinansiere de projekter, der var indsendt at et partnerskab, som både bestod af lokalsamfund fra EU og lokalsamfund fra MEDA-landene.

| — | Regionen Umbria: projektet Record opfyldte ikke minimumsbetingelserne for at få støtte ud fra de medfinansieringsniveauer, der var tilladt for EFRU-fonden og Phare-fonden. |
| --- | --- |

—

Regionen Umbria: projektet Record opfyldte ikke minimumsbetingelserne for at få støtte ud fra de medfinansieringsniveauer, der var tilladt for EFRU-fonden og Phare-fonden.

| — | Det regionale agentur »Bioregionalisme« med hovedsæde i Perugia: projektet Bioregional blev ikke udvalgt på grund af svagheder i beskrivelsen af partnerskabet, arbejdsprogrammet og budgettet. |
| --- | --- |

—

Det regionale agentur »Bioregionalisme« med hovedsæde i Perugia: projektet Bioregional blev ikke udvalgt på grund af svagheder i beskrivelsen af partnerskabet, arbejdsprogrammet og budgettet.

Ecos-Ouverture-programmet vil blive afsluttet i løbet af første kvartal af 2004. For øjeblikket bliver finansieringen af det tværregionale samarbejde varetaget af fællesskabsinitiativet Interreg, og det vil fortsætte i hele perioden 2000-2006.

---

(1)  EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/86 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/86

---

(2004/C 84 E/0099)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3704/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Terni Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0973/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Terni Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/87 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/87

---

(2004/C 84 E/0100)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3705/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Ancona Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0961/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Ancona Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/87 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/87

---

(2004/C 84 E/0101)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3706/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Carrara Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0962/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Carrara Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/87 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/87

---

(2004/C 84 E/0102)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3707/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Firenze Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0963/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Firenze Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/88 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/88

---

(2004/C 84 E/0103)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3708/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Livorno Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0964/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Livorno Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/88 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/88

---

(2004/C 84 E/0104)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3709/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Macerata Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0965/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Macerata Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/88 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/88

---

(2004/C 84 E/0105)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3710/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Massa Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0966/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Massa Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/89 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/89

---

(2004/C 84 E/0106)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3711/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Perugia Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0967/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Perugia Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/89 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/89

---

(2004/C 84 E/0107)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3712/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Pesaro Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0968/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Pesaro Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/89 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/89

---

(2004/C 84 E/0108)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3713/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Pisa Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0969/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Pisa Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/90 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/90

---

(2004/C 84 E/0109)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3714/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Prato Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0971/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Prato Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/90 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/90

---

(2004/C 84 E/0110)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3715/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Siena Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0972/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Siena Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/90 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/90

---

(2004/C 84 E/0111)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3716/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Pistoia Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0970/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Pistoia Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der var indgivet et forslag, men at det ikke havde opnået støtte.

Kan Kommissionen give oplysninger om grunden til udelukkelsen og oplyse, om der sidenhen er blevet indgivet andre forslag?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/91 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/91

---

(2004/C 84 E/0112)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3717/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Massa Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0966/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Massa Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/91 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/91

---

(2004/C 84 E/0113)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3721/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Carrara Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0962/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Carrara Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/91 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/91

---

(2004/C 84 E/0114)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3722/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Firenze Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0963/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Firenze Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-prog rammet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/92 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/92

---

(2004/C 84 E/0115)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3723/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Livorno Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0964/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Livorno Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/92 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/92

---

(2004/C 84 E/0116)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3724/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Macerata Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0965/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Macerata Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/92 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/92

---

(2004/C 84 E/0117)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3725/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Ancona Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0961/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Ancona Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/93 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/93

---

(2004/C 84 E/0118)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3726/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Pesaro Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0968/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Pesaro Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/93 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/93

---

(2004/C 84 E/0119)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3727/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Pisa Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0969/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Pisa Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/93 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/93

---

(2004/C 84 E/0120)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3728/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Pistoia Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0970/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Pistoia Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/94 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/94

---

(2004/C 84 E/0121)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3729/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Prato Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0971/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Prato Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/94 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/94

---

(2004/C 84 E/0122)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3730/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Siena Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0972/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Siena Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/94 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/94

---

(2004/C 84 E/0123)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3731/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Terni Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0973/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Terni Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

på skriftlige forespørgsler E-3704/03, E-3705/03, E-3706/03,

E-3707/03, E-3708/03, E-3709/03, E-3710/03, E-3711/03, E-3712/03,

E-3713/03, E-3714/03, E-3715/03, E-3716/03, E-3717/03, E-3721/03,

E-3722/03, E-3723/03, E-3724/03, E-3725/03, E-3726/03, E-3727/03,

E-3728/03, E-3729/03, E-3730/03 og E-3731/03

(28. januar 2004)

I forbindelse med de 25 skriftlige forespørgsler vedrørende kommunerne Ancona, Carrara, Firenze, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena og Terni skal Kommissionen oplyse det ærede medlem, at Altener II-programmet og SAVE II-programmet begge afsluttedes i 2002, således at der ikke siden april 2003 har været tale om forslagsindkaldelser eller forelæggelse af projekter.

Hvad angår skriftlig forespørgsel E-3716/03, forelagde byen Pistoia ét forslag under Altener II-programmet som led i forslagsindkaldelsen for 2001. Dette forslag benævnt »Resred« blev ikke godkendt og fik ingen støtte, da de uafhængige eksperter konkluderede, at det ikke tilførte tilstrækkelig europæisk merværdi og heller ikke indebar tilstrækkelige muligheder for at blive gentaget andre steder, idet det fokuserede på prægennemførlighedsundersøgelser i hovedsagelig italienske og græske kommuner. Derudover var der andre problemer vedrørende den foreslåede fremgangsmåde, projektteamet, budgettet osv., som medvirkede til det negative resulat.

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/95 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/95

---

(2004/C 84 E/0124)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3719/03

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Vurdering af risikoen ved zink

De berørte produktionssektorer har i årevis ventet på rapporten om vurderingen af risikoen ved zink, jf. forordning (EØF) nr. 793/93 (1) og forordning (EF) nr. 1488/94 (2), som fastsætter principperne herfor. I svaret på min tidligere forespørgsel om samme emne (af 29. oktober 2001) oplyste Kommissionen, at den allerede i september 2001 på et teknisk møde havde fastsat en frist på 18 måneder til at fremskaffe supplerende oplysninger og/eller beviser, som skulle indføjes i den endelige rapport om vurderingen af risikoen. De pågældende 18 måneder er gået, og spild af yderligere tid påfører den berørte industri økonomiske skader.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

| — | Hvilke hindringer er der, som stadig forsinker sagens afgørelse? |
| --- | --- |

—

Hvilke hindringer er der, som stadig forsinker sagens afgørelse?

| — | Inden hvilken dato vil sagen kunne afsluttes definitivt? |
| --- | --- |

—

Inden hvilken dato vil sagen kunne afsluttes definitivt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(26. januar 2004)

Zinkbranchen har afsluttet den supplerende forskning vedrørende risikovurdering af zink inden for den tidsramme, der blev fastlagt på det tekniske møde i European Chemical Bureau (ECB) om eksisterende stoffer (forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993) i september 2001. Resultaterne blev fremlagt i marts 2003.

Nederlandene, der er referentmedlemsstat for zink-dossieret, og de øvrige medlemsstaters eksperter udtrykte stor tilfredshed med arbejdet, men havde brug for længere tid til at behandle alle undersøgelsesrapporterne til bunds. Efterfølgende har det på en række tekniske møder været drøftet, på hvilken måde undersøgelsernes resultater om zinks biotilgængelighed skal indgå og anvendes i den endelige risikovurderingsrapport. Disse drøftelser blev afsluttet på det seneste tekniske møde i december 2003. Referenten skal i begyndelsen af 2004 udarbejde en komplet risikovurderingsrapport, som efter planen kan drøftes på det næste tekniske møde i marts 2004. Kommissionen venter, at medlemsstaternes eksperter kan afslutte drøftelserne af zinkdossieret på dette møde.

---

(1)  EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1.

(2)  EFT L 161 af 29.6.1994, s. 3.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/96 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/96

---

(2004/C 84 E/0125)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3778/03

af Jürgen Zimmerling (PPE-DE) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Droit moral

I de enkelte EU-medlemsstater findes der forskellige bestemmelser om beskyttelse af droit moral. I visse medlemsstater ligger bevisbyrden eksempelvis hos den juridiske/fysiske person, der gennem udtalelser har krænket privatlivets fred, hvorimod dette ikke er tilfældet i andre medlemsstater. I en række medlemsstater negligeres beskyttelsen af privatlivets fred i forbindelse med offentlige personer næsten fuldstændigt til fordel for pressefriheden (ved Menneskerettighedsdomstolen verserer der for øjeblikket en sag herom).

Er det ifølge Europa-Kommissionen nødvendigt og muligt at fremlægge forslag om et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau i alle medlemsstater? Er det Kommissionens opfattelse, at det med udgangspunkt i artikel 7 i forslaget til forordning om forpligtelser uden for kontraktforhold er hensigtsmæssigt at foreslå indførelse af retsbestemmelser om idømmelse af passende bøder i forbindelse med krænkelse af droit moral?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(30. januar 2004)

Kommissionen deler det ærede medlems iagttagelser af, at der er stor forskel på medlemsstaternes materielle civilret for så vidt angår ærekrænkelser og beskyttelse af den personlige frihed.

Kommissionen har ikke på nuværende tidspunkt til hensigt at foreslå, at der foretages en harmonisering af medlemsstaternes materielle erstatningsret for så vidt angår beskyttelsen mod ærekrænkelser, som især vedrører ikke-økonomisk skade, og hvor domstolens vurdering afhænger nøje af den samfundsøkonomiske situation. Drøftelserne i Rådet i forbindelse med Kommissionens forslag »Rom II« om loven om forpligtelser uden for kontraktforhold viser desuden, at ethvert fællesskabsinitiativ, der berører pressefriheden, er et meget følsomt emne på grund af den tætte forbindelse mellem den offentlige orden og medlemsstaternes forfatningsmæssige principper.

Selv om hensigten med »Rom II«-forslaget ikke er at harmonisere den materielle ret, så har det dog til formål at sikre, at ofre for ærekrænkelser i højere grad behandles lige, idet det foreslås at anvende samme ret, uanset i hvilken medlemsstat sagen forelægges domstolene. Forslaget har også til formål at gøre det mere forudsigeligt, hvilken situation ofre for grænseoverskridende retsstridigheder befinder sig i.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/97 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/97

---

(2004/C 84 E/0126)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3779/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Terni Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1103/03 (1) hvori der spurgtes, om Terni Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/97 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/97

---

(2004/C 84 E/0127)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3780/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Carrara Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1092/03 (1) hvori der spurgtes, om Carrara Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/97 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/97

---

(2004/C 84 E/0128)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3781/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Firenze Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1094/03 (1) hvori der spurgtes, om Firenze Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/98 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/98

---

(2004/C 84 E/0129)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3782/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Livorno Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1093/03 (1) hvori der spurgtes, om Livorno Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/98 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/98

---

(2004/C 84 E/0130)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3783/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Macerata Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1095/03 (1) hvori der spurgtes, om Macerata Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/98 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/98

---

(2004/C 84 E/0131)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3784/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Massa Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1096/03 (1) hvori der spurgtes, om Massa Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/99 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/99

---

(2004/C 84 E/0132)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3785/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Perugia Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1097/03 (1) hvori der spurgtes, om Perugia Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/99 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/99

---

(2004/C 84 E/0133)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3786/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Pesaro Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1098/03 (1) hvori der spurgtes, om Pesaro Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/99 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/99

---

(2004/C 84 E/0134)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3787/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Pisa Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1099/03 (1) hvori der spurgtes, om Pisa Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/100 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/100

---

(2004/C 84 E/0135)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3788/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Pistoia Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1100/03 (1) hvori der spurgtes, om Pistoia Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/100 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/100

---

(2004/C 84 E/0136)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3789/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Prato Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1101/03 (1) hvori der spurgtes, om Prato Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/100 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/100

---

(2004/C 84 E/0137)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3790/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Siena Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1102/03 (1) hvori der spurgtes, om Siena Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/101 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/101

---

(2004/C 84 E/0138)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3791/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse til Ancona Kommune

I sit svar af 22. april 2003 på tidligere forespørgsel E-1091/03 (1) hvori der spurgtes, om Ancona Kommune havde forelagt projekter som led i handlingsprogrammet for civilbeskyttelse og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at byen ingen projekter havde forelagt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er forelagt projekter efter ovennævnte dato og med hvilket udfald?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

på skriftlige forespørgsler E-3779/03, E-3780/03, E-3781/03,

E-3782/03, E-3783/03, E-3784/03, E-3785/03, E-3786/03,

E-3787/03, E-3788/03, E-3789/03, E-3790/03 og E-3791/03

(26. januar 2004)

Kommissionen henviser til sit samlede svar af 22. april 2003 (1) på det ærede medlems skriftlige forespørgsler E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03, E-1092/03, E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03, E-1098/03, E-1099/03, E-1100/03, E-1101/03, E-1102/03 og E-1103/03.

Den 8. august 2003 blev der i EUT offentliggjort en indkaldelse af forslag vedrørende EU-samarbejdet inden for civilbeskyttelse (2). Ud af de 25 modtagne forslag blev der udvalgt fem, heraf et forslag forelagt af Rom Kommune. Ingen af de øvrige italienske kommuner indsendte noget forslag til Kommissionen.

Den næste forslagsindkaldelse på dette område vil blive offentliggjort ved udgangen af februar 2004. Det ærede medlem henvises til netstedet (http://europa.eu.int/comm/environment/funding/intro_en.htm), hvor denne nye indkaldelse under EU’s handlingsprogram for civilbeskyttelse vil blive annonceret.

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 144.

(2)  EUT C 188 af 8.8.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/101 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/101

---

(2004/C 84 E/0139)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3817/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om:   Opkrævning af vejafgift på Attika-motorvejen i Athen

Den græske premierminister, Simitis, indviede (på et partiarrangement, der blev afholdt den 30. november 2003) det næstsidste afsnit (ifølge hvad der blev bekendtgjort) af Attika-motorvejen. Denne motorvej er i løbet af det sidste halvandet år blevet indviet i »doser«, og den vejafgift, der opkræves, forøges konstant. Den 2. december nåede den op på 2 EUR for personbiler, og det er blevet bebudet, at vejafgiften efter afslutningen af De Olympiske Lege vil have overskredet 2,8 EUR.

Den græske presse har med rette kaldt Attika-motorvejen »Europas dyreste vej«, eftersom der ikke findes nogen tilsvarende vej, som det koster så meget at benytte, idet det også understreges, at der ved prisfastlæggelsen ikke skelnes i forhold til længden af den tilbagelagte strækning. Dette betyder, at en bruger, der f.eks. tilbagelægger 40 km på Attika-motorvejen, betaler nøjagtigt samme pris som en, der f.eks. kun kører tre kilometer ad samme vej.

Hvordan vurderer Kommissionen størrelsen af den opkrævede vejafgift og den manglende differentiering af prisen? Er den ovennævnte ordning forenelig med bestemmelserne i fællesskabsretten? Hvem indkasserer den vejafgift, der betales på Attika-motorvejen? Hvad var det oprindelige budget for projektet, og hvad kostede det i sidste ende? Hvor stort et beløb i fællesskabsmidler (i form af lån, midler fra den tredje fællesskabsstøtteramme m.m.) er der blevet ydet til projektets udførelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. februar 2004)

Direktiv 1999/62/EF (1) omhandler afgifter, vejafgifter og brugsafgifter for lastbiler på 12 tons og derover. Hvis medlemsstaterne opkræver vejafgifter for køretøjer på under 12 tons, inklusive personbiler, kræves det ikke, at de overholder bestemmelserne i direktiv 1999/62/EF.

I øvrigt vedrører direktivet ikke indførelse af særlige afgifter for kørsel i byer eller reguleringsafgifter, der specielt har til formål at bekæmpe tids- og stedsrelaterede trafikpropper. Attika-motorvejen er en bymotorvej, der er anlagt for at forbinde bymæssige bebyggelser i Attika-området og bidrage til at formindske trafikpropperne i hovedstadsområdet. Opkrævningen af et fast vejafgiftsbeløb er ikke en overtrædelse af direktivets bestemmelser.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har modtaget fra de græske myndigheder, er afgiftsbeløbet fastlagt i forhold til kontrahentens omkostninger til bygning og drift af motorvejen, og kontrahenten blev udvalgt efter offentligt udbud. Det skal også bemærkes, at den koncessionsperiode, i hvilken kontrahenten kan anvende afgiften, er begrænset til 23 år, og at maksimumsafgiften for personbiler er fastsat til 1,56 EUR i juni 1994-priser. Efter inflation svarer det i dag til en maksimumsafgift på ca. 3 EUR (inklusive moms).

Den Europæiske Investeringsbank har godkendt et lån på 645 mio. EUR til koncessionshaveren på Attiki Odos. Koncessionshaveren anvender lånet som den private sektors bidrag til projektet, jf. koncessionskontrakten.

EU’s budget for transeuropæiske net (TEN) har medfinansieret undersøgelser af »Attiki Odos« for et samlet beløb på 34 mio. EUR.

De regionale operationelle programmer for 1989-1993 og 1994-1999 for Attika har bidraget med i alt 53 mio. EUR fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til Attiki Odos. Det operationelle program »vejafsnit 1994-1999« har bidraget til finansiering af Attiki Odos med 135 mio. EUR fra EFRU.

Kommissionen har fra de græske myndigheder modtaget en anmodning om bekræftelse af EFRU's medfinansiering af Attiki Odos under det operationelle program »vejafsnit, havne, byudvikling 2000-2006«. Kommissionen behandler i øjeblikket denne anmodning.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer, EFT L 187 af 20.7.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/102 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/102

---

(2004/C 84 E/0140)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3822/03

af Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om:   Alvorlige negative indvirkninger på levesteder og arter af fællesskabsinteresse på Mallorca

Mallorcas nuværende regionale regering (Consell de Mallorca) har besluttet at ændre den overordnede plan for vejanlæg. Denne ændring indebærer anlæg af en motortrafikvej (Inca — Manacor), to motorveje (Inca-Sa Pobla og Lluc major), udvidelse med et tredje spor af motorvejen Palma — Inca og udvidelse af en anden omfartsvej ved Palma. Denne ændring er offentliggjort i Boletín Oficial de las Islas Baleares, nr. 141 af 11. oktober 2003.

Nogle af disse projekter vil have en meget alvorlig indvirkning på naturlige levesteder af fællesskabsinteresse som defineret i Bilag I og II til Rådets direktiv 97/62/EF af 27. oktober 1997 om tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling af Rådets direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1), herunder vilde olivenlunde (olea ceratonion, Natura 2000 — kode 9320), stenege (quercion ilicis, kode 9340) og dyre- og plantearter af fællesskabsinteresse som middelhavsskildpadden (testudo hermanni) og visse insekter (cerambyx cerdo). Det må bemærkes, at der i visse tilfælde er tale om levesteder, der er beskyttet i henhold til regionale bestemmelser. Der bør også henvises til den vigtige biologiske mangfoldighed, som disse levesteder byder på både hvad angår planter og dyr, hvoraf mange er opført på Spaniens liste over truede arter (Catálogo Nacional de Especies Amenazadas — kongelig dekret 439/90 af 30. marts). Visse af de berørte stenege- og olivenlunde er de sidste, der er tilbage i det centrale Mallorca.

Ændringen omfatter imidlertid ikke udarbejdelse af en miljøkonsekvensvurdering, på trods af de alvorlige landskabsmæssige, miljømæssige samt sociale og økonomiske indvirkninger, herunder ødelæggelsen af et stort landdistrikt, som planen vil medfører.

Har Kommissionen kendskab til denne plan og dets eventuelle indvirkninger på levesteder og arter af fællesskabsinteresse?

Deler Kommissionen den opfattelse, at visse af disse levesteder burde opføres på listen over steder af fællesskabsinteresse?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i givet fald at træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. februar 2004)

Det ærede medlem gør opmærksom på de negative miljøvirkninger af den ændring af vejanlægsplanen for Mallorca, som øens lokalregering, Consell de Mallorca, påtænker, og på, at der i den forbindelse ikke er foretaget en vurdering af virkningerne for miljøet.

Kommissionen vil for det første henvise til sine nylige svar på forespørgsel E-3346/03 fra det ærede medlem (2) og forespørgsel E-3865/03 fra Marie Anne Isler Béguin (3) ligeledes vedrørende denne ændring af vejanlægsplanen for Mallorca i den selvstyrende region Balearerne i Spanien.

I disse svar forklarede Kommissionen, at Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (4) ikke finder anvendelse, fordi fristen for dets gennemførelse i den nationale ret er den 21. juli 2004. Derimod finder Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (5) anvendelse, men for de konkrete vejprojekter, der vil blive udviklet.

Det ærede medlem gør i denne skriftlige forespørgsel opmærksom på, at ændringen af vejanlægsplanen vil medføre negative virkninger for forskellige naturtyper og arter af fællesskabsbetydning, som findes på Mallorca. Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (6) kunne i så fald finde anvendelse.

Kommissionen har henvendt sig til de spanske myndigheder for at anmode dem om deres bemærkninger vedrørende anvendelsen af ovennævnte direktiver i dette tilfælde og for at få fastslået, om planen kan få betydelige konsekvenser for en lokalitet af fællesskabsbetydning i forhold til målsætningerne i direktiv 92/43/EØF, idet proceduren i direktivets artikel 6 i så fald skal anvendes.

Under alle omstændigheder vil Kommissionen som traktaternes vogter træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at fællesskabsretten respekteres i det foreliggende tilfælde.

---

(1)  EFT L 305 af 8.11.1997, s. 42.

(2)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 804.

(3)  Se side 107.

(4)  EFT L 197 af 21.7.2001.

(5)  EFT L 175 af 5.7.1985.

(6)  EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/104 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/104

---

(2004/C 84 E/0141)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3828/03

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om:   Skibsværftet Izar de Fene i Galicia og muligheden for fornyet tilladelse til bygning af handelsskibe

Kommissionen har for nylig truffet nogle foranstaltninger for at tillade visse former for støtte til den europæiske skibsbygningsindustri til modgåelse af den illoyale konkurrence fra de sydkoreanske skibsværfter. Europa-Parlamentet har endvidere vedtaget en betænkning om Prestige-ulykken med en beslutning, hvori det går ind for støtte til konstruktion af olietankskibe i de regioner i Galicia, der har lidt alvorlig skade som følge af maritime katastrofer.

Hvad kan i den forbindelse være grunden til, at skibsværftet Izar de Fene i Galicia fortsat har forbud mod at bygge handelsskibe? Har Spanien anmodet om, at Izar de Fene (det tidligere ASTANO) atter får tilladelse til at bygge denne form for skibe? Hvad er Kommissionens holdning i denne sag i betragtning af, at Ferrol-distriktet, hvor Izar de Fene er beliggende, har mistet tusindvis af arbejdspladser som følge af forbuddet til dette skibsværft, som herefter måtte begrænse sig til konstruktion af offshoreplatforme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. februar 2004)

I 1997 godkendte (1) Kommissionen statsstøtte på 1377 mio. EUR som omlægningsstøtte til de offentlige skibsværfter i Spanien. I beslutningen hed det, at de spanske værfters årlige produktion med henblik på at minimere de konkurrencefordrejende virkninger af denne støtte ikke måtte overstige 210 000 BRT i en periode på 10 år. Desuden hed det i beslutningen, at værftet Astano [nu Fene] ikke måtte genåbnes for skibsbygning. (Det var allerede lukket for skibsbygning på grund af tidligere godkendt støtte til skibsbygning i Spanien).

Beslutningen om at holde Fene (tidl. Astano) lukket, blev truffet med henblik på at sikre begrænsningerne af den spanske skibsproduktion og udgjorde således en modvægt til den omlægningsstøtte, der var blevet godkendt i 1997. Derudover bestemte Rådet i sin forordning (EF) nr. 1013/97 af 2. juni 1997 om støtte til bestemte skibsværfter, der er under omstrukturering (2), som Kommissionens ovennævnte beslutning var baseret på, at Fene-værftet burde forblive lukket for skibsbygning.

Kommissionen kan ikke forudse, hvordan den vil stille sig i spørgsmålet om, hvorvidt der igen skal åbnes for skibsbygning i Fene.

---

(1)  EFT C 354 af 21.11.1997.

(2)  EFT L 148 af 6.6.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/105 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/105

---

(2004/C 84 E/0142)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3831/03

af André Brie (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. december 2003)

Om:   Løbende europæisk-amerikanske forhandlinger om det nyttige i Galileo

Ifølge pressemeddelelser (jf. bl.a. »Frankfurter Rundschau« af 3. december 2003) skal de amerikanske kampstyrker ikke kun have tilladelse til at frakoble det satellitbaserede system Galileo i krise- og konflikttilfælde men også svække Galileo-signalet og gøre det kvalitativt dårligere. Kommissionen bedes oplyse, om disse oplysninger har sin rigtighed?

Samtidig ønsker jeg at minde Kommissionen om Europa-Parlamentets beslutning om mødet i Den Europæiske Rumfartsorganisations Ministerråd (den 15. maj 2003), hvori det bl.a. bekræfter behovet for at sikre Europa selvstændig adgang til rummet og fremhæver den fælles europæiske interesse i denne forbindelse.

De enorme udgifter til udviklingen af dette satellitnavigationssystem, som i det mindste for halvdelens vedkommende skal betales af skatteyderne, blev ikke mindst begrundet med Europas uafhængighed over for Amerika.

Kommissionen bedes endvidere oplyse, om (og hvorledes) den vil gøre sin indflydelse gældende, således at de europæiske interesser under den næste forhandlingsrunde i Washington (i januar 2004) ikke ofres til fordel for det amerikanske militærs interesser eller visse industrigrenes interesser (i USA)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. januar 2004)

Formålet med den aftale der for tiden forhandles om med USA, er at sikre kompatibilitet og interoperabilitet mellem GPS-systemet (Global Positioning System) og Galileo, hvad der vil være til fordel for alle brugere, som får gavn af den større præcision og pålidelighed.

I den forbindelse skal det bl.a. sikres at Galileo-signalerne får en struktur der både opfylder USA's og Europas bydende nationale sikkerhedskrav.

Der er netop opnået enighed for så vidt angår signalet til Galileos statsregulerede tjeneste (almindeligvis kaldet PRS-tjenesten, hvad der står for »Public Regulated Service«). Enigheden indebærer at hverken der hverken røres ved signalets kvalitet, Europas bestemmende myndighed eller tjenestens kontinuitet.

Drøftelserne fortsætter om de andre tjenester, hvor målet for den europæiske forhandlingspart også er at bevare den fulde kontrol og de bedste præstationer.

Det skal yderligere bemærkes at europæerne afviser at give USA vetoret over for eventuelle forbedringer af Galileo-signalets struktur.

Kommissionens og medlemsstaternes mål er således at bevare Europas selvstændighed og samtidig sikre brugerne fordelene ved interoperabilitet mellem GPS og Galileo.

I denne forbindelse skal det nævnes at prisen for Galileo — som svarer til prisen for 150 km bymotorvej —absolut ikke er eksorbitant når man ser på det økonomiske og samfundsmæssige udbytte af projektet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/106 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/106

---

(2004/C 84 E/0143)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3842/03

af Marco Pannella (NI), Maurizio Turco (NI), Marco Cappato (NI),

Gianfranco Dell'Alba (NI), Benedetto Della Vedova (NI)

og Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om:   Krænkelse af demokratiet i Mauretanien

| — | Den 7. november 2003 var der præsidentvalg i Mauretanien. |
| --- | --- |

—

Den 7. november 2003 var der præsidentvalg i Mauretanien.

| — | Efter at have afslået enhver form for uafhængig observation, har de mauretanske myndigheder ensidigt gennemført valget på en måde, som var uigennemsigtig, krænkede Mauretaniens egne love og udøvede repression. |
| --- | --- |

—

Efter at have afslået enhver form for uafhængig observation, har de mauretanske myndigheder ensidigt gennemført valget på en måde, som var uigennemsigtig, krænkede Mauretaniens egne love og udøvede repression.

| — | Det officielle resultat var, at den afgående præsident Maaouyia Ould Taya, som har været ved magten i nitten år, blev genvalgt for de næste seks år i første runde med 2/3 af stemmerne. |
| --- | --- |

—

Det officielle resultat var, at den afgående præsident Maaouyia Ould Taya, som har været ved magten i nitten år, blev genvalgt for de næste seks år i første runde med 2/3 af stemmerne.

| — | Oppositionens tre vigtigste kandidater har krævet en annullering af stemmeoptællingen og afholdelse af nyt valg. De betegner valgprocessen som »ugyldig og ikke-eksisterende« på grund af »massiv svindel« og »retsovergreb« mod kandidaten Mohamed Khouna Ould Haidallah, som er den afgående præsidents forgænger og vigtigste modstander. Dagen før valget skulle finde sted, blev denne arresteret sammen med sin kampagneleder, parlamentsmedlemmet Ismael Ould Amar, der blev frataget sin parlamentariske immunitet af de mauretanske myndigheder, som dermed krænkede både forfatningen og nationalforsamlingens forretningsorden. |
| --- | --- |

—

Oppositionens tre vigtigste kandidater har krævet en annullering af stemmeoptællingen og afholdelse af nyt valg. De betegner valgprocessen som »ugyldig og ikke-eksisterende« på grund af »massiv svindel« og »retsovergreb« mod kandidaten Mohamed Khouna Ould Haidallah, som er den afgående præsidents forgænger og vigtigste modstander. Dagen før valget skulle finde sted, blev denne arresteret sammen med sin kampagneleder, parlamentsmedlemmet Ismael Ould Amar, der blev frataget sin parlamentariske immunitet af de mauretanske myndigheder, som dermed krænkede både forfatningen og nationalforsamlingens forretningsorden.

| — | Ud over Mohamed Khouna Ould Haidalla blev følgende personer også arresteret samme måned: Hans slægtninge Sidi Ahmed Ould Haidalla, kaldet Bazra, arresteredes d. 9., Sidi Mohamed Ould Haidalla d. 4., Yakoub Ould Haidalla d. 9. og Abdoulaye Barro dit Wazir d. 8., hans medarbejdere Ely Ould Sneiba, Mohamed El- Hafedh Ould Mohamed Vall, kaldet Haba, Mohamed Yedhih Ould Breideleil og Devaly Ould Cheϊne arresteredes d. 6., Ismael Ould Seigua, Mohamed El-Hacen Ould Lebatt og Sid'Ahmed Ould Ahmed Kerkoub d. 9., Cheikh El Mokhtar Ould Horma Ould Bebana d. 16., Saϊd Ould Elarby Ould Zergane og Cheikh Diko d. 17. og d. 13. arresteredes partimedlemmerne Mohamed Vadel Ould Radhi, Abdel Khader Ould Mohamed og Mohamed Lemine Ould Bellamech. |
| --- | --- |

—

Ud over Mohamed Khouna Ould Haidalla blev følgende personer også arresteret samme måned: Hans slægtninge Sidi Ahmed Ould Haidalla, kaldet Bazra, arresteredes d. 9., Sidi Mohamed Ould Haidalla d. 4., Yakoub Ould Haidalla d. 9. og Abdoulaye Barro dit Wazir d. 8., hans medarbejdere Ely Ould Sneiba, Mohamed El- Hafedh Ould Mohamed Vall, kaldet Haba, Mohamed Yedhih Ould Breideleil og Devaly Ould Cheϊne arresteredes d. 6., Ismael Ould Seigua, Mohamed El-Hacen Ould Lebatt og Sid'Ahmed Ould Ahmed Kerkoub d. 9., Cheikh El Mokhtar Ould Horma Ould Bebana d. 16., Saϊd Ould Elarby Ould Zergane og Cheikh Diko d. 17. og d. 13. arresteredes partimedlemmerne Mohamed Vadel Ould Radhi, Abdel Khader Ould Mohamed og Mohamed Lemine Ould Bellamech.

| — | Mohamed Ould Baba er blevet taget som gidsel i sin eftersøgte bror, Sid'Ahmed Ould Babas, sted. |
| --- | --- |

—

Mohamed Ould Baba er blevet taget som gidsel i sin eftersøgte bror, Sid'Ahmed Ould Babas, sted.

| — | De arresterede personer bliver stadig tilbageholdt og er hemmeligt fængslet i Beïla, som ligger i nærheden af Nouakchott. De sidder i isolation, uden ret til at modtage besøgende og til at mødes med deres advokater. |
| --- | --- |

—

De arresterede personer bliver stadig tilbageholdt og er hemmeligt fængslet i Beïla, som ligger i nærheden af Nouakchott. De sidder i isolation, uden ret til at modtage besøgende og til at mødes med deres advokater.

| — | Den 1. december startede retssagen i hasteprocedure mod de fængslede, som er anklaget for forsøg på statskup, for samarbejde med fremmede magter, for med deres handlinger at have udsat Mauretanien for mulig krig og for at have destabiliseret den forfatningsmæssige orden. |
| --- | --- |

—

Den 1. december startede retssagen i hasteprocedure mod de fængslede, som er anklaget for forsøg på statskup, for samarbejde med fremmede magter, for med deres handlinger at have udsat Mauretanien for mulig krig og for at have destabiliseret den forfatningsmæssige orden.

EU har i perioden 2001-2007 tildelt den Islamiske Republik Mauretanien 104 millioner euro i støtte uden som modydelse at stille krav om respekt for grundlæggende menneskerettigheder, retsstaten og demokratiet. Forholdet mellem EU og Mauretanien taget i betragtning kan Kommissionen så oplyse, om den kender til de ovennævnte hændelser, og hvilke initiativer den vil tage på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(19. februar 2004)

Kommissionen er som de ærede medlemmer foruroliget over den politiske udvikling i Mauretanien. Den har fuldt kendskab til de nævnte hændelser og følger situationen meget nøje. Kommissionen er altid gået ind for at styrke den politiske dialog med de mauretanske myndigheder for at understrege den betydning, EU tillægger spørgsmål vedrørende respekt for retsstaten. Sammen med medlemsstaterne og som fastsat i Cotonou-aftalen (artikel 8) vil der blive iværksat en struktureret politisk dialog med regeringen med henblik på behandling af disse spørgsmål.

Det andet indsatsområde inden for rammerne af landestrategidokumentet 2002-2007 til fordel for Mauretanien vedrører i øvrigt kapacitetsstyrkelse og navnlig befæstelse af retsstaten og demokratiet samt strukturering af civilsamfundet, hvis udtryksmidler undertiden er begrænsede.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/107 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/107

---

(2004/C 84 E/0144)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3865/03

af Marie Isler Béguin (Verts/ALE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Den overordnede sektorplan for vejnettet på Balearerne

Mallorcas ø-råd forsøger under betegnelsen »punktuel ændring af den overordnede sektorplan for vejnettet på Balearerne, vedtaget ved dekret 87/1998 af 16. oktober« at fremme en ny vejplan.

Forslaget til ændring, som skal vedtages den 1. december 2003 af Mallorcas ø-råd, indeholder anlæg af en motortrafikvej mellem Inca og Manacor.

De miljømæssige virkninger af dette anlægsarbejde er meget store. Strækningen Inca-Manacor løber nogle steder gennem områder, der er udlagt som beskyttede naturområder.

Forslaget omfatter desuden ikke rapporter, der i tilstrækkeligt omfang dokumenterer det samfundsmæssige behov, men er udelukkende baseret på rapporter om trafiktæthed og hastigheder og tager heller ikke hensyn til andre spørgsmål, som f.eks. mobilitetsundersøgelser eller alternative løsninger. Der foreligger heller ikke undersøgelser af virkningerne af ibrugtagningen af jernbaneforbindelsen Palma-Manacor, som vil aflaste en del af trafikken i denne korridor. Manglen på sådanne undersøgelser er alvorlig, fordi det ikke er påvist, at der er behov for projektet. Motortrafikvejstrækningen Inca-Manacor vil rent faktisk blive længere og mere omkostningskrævende end en udbygning til dobbelt bredde af den nuværende landevej, hvilket kunne være et godt alternativ.

Den nye vejplan, som ø-rådet vil vedtage, har givet anledning til mange protester på øen, bl.a. 23 000 protestskrivelser, som man har afvist uden seriøst at overveje de mulige alternative løsninger. Det kan befrygtes, at den miljøvurdering, der skal foretages af projektet efter vedtagelsen af den nye vejplan, heller ikke vil omfatte en analyse af alternative løsninger.

Mener Kommissionen ikke, at motortrafikvejstrækningen Inca-Manacor, som indgår i den »punktuelle ændring af den overordnede sektorplan for vejnettet« bør gøres til genstand for en miljøvurdering, som undersøger alle de reelle alternative løsninger, herunder en udbygning til dobbelt bredde af den nuværende landevej og fremme af mere bæredygtige trafikformer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. februar 2004)

Det ærede medlem henviser til en ændring af den »Punktuelle ændring af den overordnede sektorplan for vejnettet på Balearerne«, der blev vedtaget ved dekret 87/1998 af 16. oktober 2003, en ændring, som Mallorcas ø-råd vil vedtage den 1. december 2003, og som omfatter et forslag om en ny vejplan. Den foreslåede ændring indebærer anlæg af motortrafikvejen mellem Inca og Manacor. Et lignende skriftligt spørgsmål E-3346/03 blev allerede stillet af Miquel Mayol i Raynal (1).

På nuværende tidspunkt er der ingen bestemmelse i EU-lovgivningen om vurdering af virkningerne på miljøet, der kræver, at medlemsstaterne foretager en strategisk miljøvurdering (SMV) af deres plan- eller programforslag eller af foreslåede ændringer. Denne situation vil ændre sig den 21. juli 2004, hvor medlemsstaterne skal have afsluttet deres gennemførelse af direktiv 2001/42/EF (det såkaldte SMV-direktiv (2)), der ikke gælder for planer og programmer, der medfinansieres under de nuværende respektive programmeringsperioder for Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (3) og (EF) nr. 1257/1999 (4). Derefter skal medlemsstaterne foretage en miljøvurdering af planer og programmer efter definitionen i direktivet. Miljørapporten, der udgør en del af miljøvurderingen, skal indeholde de i artikel 5 og bilag I krævede oplysninger, inkl. rimelige alternativer såvel som en redegørelse for valg af de pågældende alternativer. Under visse forhold kan planer eller programmer, der påbegyndes inden den 21. juli 2004, men ikke vedtages før end efter den 21. juli 2006, også kræve en vurdering.

Når der indgives en ansøgning om udførelse af særlige projekter, gælder dog Rådets direktiv 85/337/EØF (VVM-direktivet) som ændret ved direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (5) ved miljøvurderingen af visse offentlige og private projekter. Det er her fastsat, at medlemsstaterne skal sikre, at før der gives tilladelse, skal projekter, der ser ud til at få betydelige virkninger for miljøet i kraft af bl.a. deres art, dimensioner eller placering, vurderes ud deres miljøvirkninger. Disse projekter er defineret i artikel 4, der henviser til direktivets bilag I og II. Anlæg af motortrafikveje falder ind under bilag I, punkt 7, litra b), som der skal foretages en obligatorisk miljøvurdering for. For andre projekter såsom ændring af eksisterende motortrafikvej gælder bilag II. I så tilfælde skal de nationale myndigheder enten ved en undersøgelse i de enkelte tilfælde eller ud fra tærskler eller kriterier afgøre, om projektet skal gennemføres efter en vurdering på grund af sandsynlige betydelige virkninger for miljøet under hensyntagen til de relevante udvælgelseskriterier i bilag III til direktivet.

Med hensyn til naturbevaring omfatter EU's lovgivning om naturbevaring både Rådets direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (6) (»Habitatsdirektiv«) og Rådets direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle (7) (»Fugledirektivet«). Gennemførelsen af begge direktiver tager sigte på at oprette et sammenhængende europæisk økologisk net for særlige bevaringsområder, der vil blive opbygget i henhold til Natura 2000.

Ud fra det ærede medlems oplysninger er det ikke muligt at foretage en præcis vurdering af virkningerne af den planlagte motortrafikvej for de foreslåede Natura 2000-lokaliteter på Balearerne, da det vil være nødvendigt at have adgang til kort, der giver detaljerede oplysninger om den valgte rute. De kartografiske oplysninger, som Kommissionen for tiden råder over, er kun meget generelle oplysninger om de mulige virkninger for nogle områder, der er foreslået som lokaliteter af fællesskabsbetydning (LFB) under Rådets direktiv 92/43/EØF. Hvis dette er tilfældet, skal de spanske myndigheder godtgøre, at de har overholdt artikel 6 i habitatsdirektivet.

Da yderligere oplysninger er påkrævet, har Kommissionen sendt et brev til de spanske myndigheder om anmodning om bemærkninger til dette punkt og eventuel anvendelse af ovennævnte EU-direktiver. Kommissionen vil ikke tøve med at sikre fuld overholdelse af denne lovgivning.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 804.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet, EFT L 197 af 21.7.2001 (artikel 3, stk. 9).

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger, EFT L 160 af 26.6.1999.

(5)  EFT L 73 af 14.3.1997.

(6)  EFT L 206 af 22.7.1992.

(7)  EFT L 103 af 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/108 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/108

---

(2004/C 84 E/0145)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3869/03

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Følger for området af fællesskabsbetydning ES 5223037

I sit svar på forespørgsel E-3156/03 (1) om bebyggelse i Serra de la Renegà og i Oropesa-Benicàssim, som er udlagt som lokalitet af fællesskabsbetydning, anførte Kommissionen, at den havde taget kontakt med de spanske myndigheder for at sikre, at bestemmelserne i artikel 6 i direktiv 92/43/EØF (2) om vurdering af projekters indirekte virkninger på beskyttede områder og deres bevaringsformål blev overholdt.

Kan Kommissionen oplyse, om de spanske myndigheder, som det foreskrives i direktivet, har dokumenteret, at der ikke findes alternativer til projektet? Kan Kommissionen bekræfte, at de spanske myndigheder mener, at det er bydende nødvendigt at gennemføre opførelsen af de tusind villaer og to hoteller, fordi der er tale om et »projekt af samfundsinteresse«? Har Kommissionen fået oplysning om, hvilke kompensationsforanstaltninger de spanske myndigheder agter at gennemføre for at sikre, at Natura 2000-nettet ikke påvirkes negativt?

Endvidere undlader Kommissionen at besvare forespørgslen om de arter, der er beskyttet af fugledirektivet (79/409/EØF) (3), som har deres levesteder i de anførte lokaliteter.

Mener Kommissionen ikke, at den planlagte opførelse af villaer og turistfaciliteter er i åbenbar strid med bestemmelserne i fugledirektivet på grund af de negative følger, som disse bygningsprojekter vil få for de beskyttede arter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. januar 2004)

De spanske myndigheder har endnu ikke besvaret Kommissionens anmodning om nærmere oplysninger om by- og turismeudviklingsprojektet i Serra de la Renegà. Derfor har Kommissionen endnu ikke kunnet drage nogen konklusioner af sin undersøgelse af de forelagte spørgsmål.

På den anden side mener Kommissionen ikke, at Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (4) er relevant i denne sag, eftersom de spanske myndigheder ikke har udpeget dette område som særligt beskyttelsesområde og de pågældende videnskabskredse heller ikke har medtaget det i oversigten over vigtige fugleområder.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 477.

(2)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(3)  EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

(4)  EFT L 103 af 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/109 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/109

---

(2004/C 84 E/0146)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3887/03

af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Bekæmpelse af legionærsygen

Den 22. oktober i år reagerede Byrne, medlem af Kommissionen med ansvar for sundheds- og forbrugerbeskyttelse, på Kommissionens vegne med et svar på min skriftlige forespørgsel om bekæmpelse af legionærsygen (E-2797/03 (1)). Det må konstateres, at reaktionen ikke giver noget som helst svar på de fire enkeltspørgsmål, der indgik i forespørgslen.

| 1. | Er Kommissionen villig til at tage skriftlig forespørgsel E-2797/03 og svaret på denne op til fornyet behandling og give et præcist svar på denne? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen villig til at tage skriftlig forespørgsel E-2797/03 og svaret på denne op til fornyet behandling og give et præcist svar på denne?

| 2. | Kan Kommissionen forestille sig, at ikke kun forespørgeren, men også de personer, som er eller bliver smittet med legionærsygen, populært sagt ikke ret gerne vil slå sig til tåls med en sludder for en sladder? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen forestille sig, at ikke kun forespørgeren, men også de personer, som er eller bliver smittet med legionærsygen, populært sagt ikke ret gerne vil slå sig til tåls med en sludder for en sladder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(2. februar 2004)

Kommissionen ønsker at bekræfte følgende:

| 1. | Der findes ingen bindende retningslinjer om det pågældende spørgsmål. Netværket for den europæiske arbejdsgruppe vedrørende legionærsyge (EWGLI) og retningslinjerne for dets arbejde er af frivillig karakter, og der findes hverken bindende regler på området for medlemsstaterne eller for organisationer i EU. |
| --- | --- |

1.

Der findes ingen bindende retningslinjer om det pågældende spørgsmål. Netværket for den europæiske arbejdsgruppe vedrørende legionærsyge (EWGLI) og retningslinjerne for dets arbejde er af frivillig karakter, og der findes hverken bindende regler på området for medlemsstaterne eller for organisationer i EU.

| 2. | Det er naturligvis ønskeligt, at rejseorganisationer giver flest mulige oplysninger om sygdomme, som deres kunder eventuelt bør være opmærksom på. |
| --- | --- |

2.

Det er naturligvis ønskeligt, at rejseorganisationer giver flest mulige oplysninger om sygdomme, som deres kunder eventuelt bør være opmærksom på.

Spørgsmålene om Kommissionens indgivelse af forslag på dette område vedrører Kommissionens initiativret og er besvaret fuldt ud i Kommissionens tidligere svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-2797/03.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 756.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/110 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/110

---

(2004/C 84 E/0147)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3895/03

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Målkonflikter mellem vandrammedirektivet, direktivet om vedvarende energi, direktivet om handel med emissionscertifikater og målene for forsyningssikkerhed — med Østrig som eksempel

Mens andelen af vedvarende energi skal stige fra 70 til 78,1 % inden 2010, hvilket understøttes af den belastning, der med det nye direktiv om handel med emissionscertifikater lægges på den termiske produktion, vurderer den østrigske reguleringsmyndighed for el- og gasmarkedet, E-Control, at gennemførelsen af vandrammedirektivet vil betyde, at 5-15 % af den nuværende vandkraftproduktion vil bortfalde. Dermed falder den vedvarende energis andel af el-produktionen i Østrig med 1,5-4,5 TWh årligt, hvilket der kun delvis kan kompenseres for igennem en udbygning af produktionen af økologisk energi, som kun er mulig ved hjælp af kraftig subventionering.

Regner man med en moderat stigning i el-forbruget på 1,7-3 %, vil den reducerede termiske produktion som følge af CO2 -kvoterne desuden resultere i et dækningsdeficit på 16-25 TWh årligt, som må dækkes ved import, hvilket vil gøre det vanskeligt at opretholde den høje forsyningssikkerhed på grund af de stadig eksisterende mangler ved 380 kV-højspændingsnettet i Steiermark og Salzburg. Det viste en næsten total strømafbrydelse i august med al tydelighed. Den vedvarende energis andel af el-forbruget i Østrig ville dermed falde betydeligt.

Hvilke prioriteringer mener Kommissionen der bør gælde i forbindelse med den nationale gennemførelse af de nævnte direktiver og målene i slutrapporten om grønbogen »På Vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed«, og hvordan kan der efter dens opfattelse føres en konsekvent politik i betragtning af disse målkonflikter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(25. februar 2004)

Kommissionen er enig i, at en bæredygtig tilgang til energiforsyningssikkerhed indebærer, at målsætningerne for energiområdet stemmer overens med forpligtelser på andre politikområder, f.eks. miljø- og konkurrencepolitik. Det var et af de centrale temaer i Kommissionens grønbog om energiforsyningssikkerhed (1). Som det blev anført i den afsluttende rapport om grønbogen (2), mener Kommissionen, at den mest effektive måde at imødegå udfordringerne på er ved at styrke samordningen af de foranstaltninger, som har indflydelse på forsyningssikkerheden.

Kommissionen er bekendt med, at Østrig har meget ambitiøse mål på området vedvarende energi. At nå en stor andel af vedvarende energi og den dermed forbundne nedbringelse af udledningen af CO2, er vigtige miljømål. Samtidig er der dog også andre miljøaspekter, som der må tages hensyn til. Vandrammedirektivet (3) er først ved at blive gennemført (miljøvurdering og økonomisk analyse, udarbejdelse af forvaltningsplaner for vandløbsoplande), så det er for tidligt at kvantificere nedgangen i vandkraftproduktion på nuværende tidspunkt. I den nylige rapport om gennemførelsen af direktivet om vedvarende energi (4) i Østrig gjorde de østrigske myndigheder Kommissionen opmærksom på vandrammedirektivets virkninger på energiproduktion fra vedvarende energikilder i Østrig. Kommissionen følger nøje problematikken og vil styrke dialogen med medlemsstaterne yderligere med henblik på opfyldelse af begge direktivers miljømål, uden at ét direktivs mål skal stå tilbage for det andet direktivs mål.

For så vidt angår infrastrukturen, sigter Kommissionens nylige forslag om investeringer i elektricitetsinfrastrukturen (5) mod at tilgodese behovet for en mere omfattende sammenkobling af det voksende indre marked for energi. Sådanne investeringer vil både øge potentialet for et marked med reel konkurrence og bidrage til forsyningssikkerheden. Udbygningen af det østrigske net er udpeget som en af de vigtigste opgaver i denne forbindelse. I forslagene opfordres medlemsstaterne også til at udarbejde en klart defineret strategi for at skabe ligevægt mellem udbud og efterspørgsel.

---

(1)  KOM(2000) 769 endelig udg.

(2)  KOM(2002) 321 endelig udg.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF den 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet, EFT L 283 af 27.10.2001.

(5)  KOM(2003) 739 endelig udg. og KOM(2003) 740 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/111 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/111

---

(2004/C 84 E/0148)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3898/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Oddere i de britiske floder

Det forlyder, at odderne for første gang i årtier igen er dukket op i adskillige floder i Det Forenede Kongerige hovedsagelig som følge af den bedre vandkvalitet og forbudet mod odderjagt.

Kan Kommissionen lave en fortegnelse over de elementer af EU-lovgivningen, hvis gennemførelse i Det Forenede Kongerige sandsynligvis har bidraget til denne positive udvikling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(29. januar 2004)

Odderen (Lutra lutra) er omfattet af bestemmelserne om beskyttelse af såvel arter som levesteder i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1). Da odderen er opført i direktivets bilag II, er medlemsstaterne forpligtede til at udpege specielle områder til beskyttelse af arten, og odderen vil endvidere sandsynligvis indirekte drage fordel af beskyttelsen af vådområder under Natura 2000 for andre arter og habitater af interesse for Fællesskabet. Da odderen er opført i direktivets bilag IV, er medlemsstaterne forpligtede til at anvende strenge fredningsbestemmelser, hvilket bl.a. indbefatter, at oddere ikke må indfanges eller dræbes, samt at artens formerings- og opholdssteder ikke må forstyrres eller beskadiges. Fællesskabet bidrager også til beskyttelsen af oddere i Det Forenede Kongerige gennem »LIFE in UK rivers«-projektet (2) under LIFE-forordningen (3).

Forbedring af vandkvaliteten indgår også som et vigtigt element i meget af Fællesskabets vandmiljølovgivning. Det første sæt direktiver var kategoriorienterede, såsom ferskvandsdirektivet (direktiv 78/659/EØF (4)), direktivet om skaldyrvande (direktiv 79/923/EØF (5)), drikkevandsdirektivet (direktiv 75/440/EØF (6)) og direktivet vedrørende visse farlige stoffer (direktiv 76/464/EØF (7)). Senere ændredes Fællesskabets vandmiljøpolitik, så man fokuserede mere på at lovgive på nøgleområder såsom byspildevand (direktiv 91/271/EØF (8)), nitratforurening fra landbruget (direktiv 91/676/EØF (9)) og integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (IPPC direktiv 96/61/EF (10)). Disse og andre foranstaltninger vedrørende vandkvalitet har bidraget til den betydelige forbedring af vandkvaliteten, der har fundet sted i Europa i de sidste 30 år. Der er imidlertid stadig en række områder, hvor vandkvaliteten ikke er forbedret tilstrækkeligt til, at økosystemerne kan anses for at være bæredygtige. Det Europæiske Miljøagentur (11) har for nyligt offentliggjort en oversigt over den nuværende situation og tendenserne på området.

Det nye direktiv om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger 2000/60/EC (12) vil medvirke til yderligere at styrke denne positive tendens, idet der heri stilles krav om koordinering af forvaltning af flodbækkener med henblik på at opfylde ambitiøse miljømæssige målsætninger vedrørende overfladevandets økologiske og kemiske kvalitet.

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992.

(2)  http://www.english-nature.org.uk/lifeinukrivers/index.html.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/2000 af 17. juli 2000 om det finansielle instrument for miljøet (LIFE), EFT L 192 af 28.7.2000.

(4)  Rådets direktiv 78/659/EØF af 18. juli 1978 om kvaliteten af ferskvand, der kræver beskyttelse eller forbedring for at være egnet til, at fisk kan leve deri, EFT L 222 af 14.8.1978.

(5)  Rådets direktiv 79/923/EØF af 30. oktober 1979 om kvalitetskrav til skaldyrvande, EFT L 281 af 10.11.1979.

(6)  Rådets direktiv 75/440/EØF af 16. juni 1975 om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne, EFT L 194 af 25.7.1975.

(7)  Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, EFT L129 af 18.5.1976.

(8)  Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, EFT L 135 af 30.5.1991.

(9)  Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, EFT L 375 af 31.12.1991.

(10)  Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, EFT L 257 af 10.10.1996.

(11)  Europe's water: An indicator-based assessment, Topic report No 1/2003:

shttp://reports.eea.eu.int/topic_report_2003_1/en.

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/112 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/112

---

(2004/C 84 E/0149)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3904/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Europæisk satellitagentur — Galileo-programmet

Som svar på to tidligere forespørgsler vedrørende det europæiske satellitagentur meddelte Kommissionen den 23. juli 2002 (P-1940/02 (1)), at Galileo-programmets etablerings- og ibrugtagningsfase — efter at programmets indledende udviklingsfase er blevet forvaltet af et fællesforetagende — efter udbud ville blive overdraget til et privat foretagende (koncession). På daværende tidspunkt var der ikke truffet nogen beslutning om en eventuel oprettelse af et europæisk agentur for multimodal satellitnavigation. Det var derfor heller ikke muligt at sige noget om agenturets hjemsted, midler eller antal ansatte. Den 25. februar 2003 svarede Kommissionen på min anden forespørgsel (E-3919/02 (2)) og meddelte, at ansvaret for Galileo-systemets etablerings- og ibrugtagningsfase ville blive overdraget til det private foretagende, der får koncessionen, som herefter på baggrund af sine egne kriterier (effektivitet, omkostninger mv.) vil afgøre, hvor dens forretningssted og driftsmæssige hovedkvarter skal ligge. Kommissionen meddelte i øvrigt, at den i andet halvår af 2003 ville sende et forslag til Rådet og Europa-Parlamentet om oprettelse af en offentligretlig struktur, hvis hjemsted ville blive fastlagt på et senere tidspunkt.

I Italien er der nu fornyet interesse omkring muligheden for at blive hjemsted for agenturet, eftersom fastsættelsen af dette synes at være nært forestående. De offentlige myndigheder i regionen Lazio, provinsen Rom og Rom Kommune samt de interesserede virksomheder og forskere er derfor gået sammen om at underskrive en erklæring til støtte for Roms kandidatur.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

| 1. | Har Kommissionen allerede sendt et forslag til Rådet og Europa-Parlamentet om oprettelse af en offentligretlig struktur? Hvornår offentliggøres udbuddet? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen allerede sendt et forslag til Rådet og Europa-Parlamentet om oprettelse af en offentligretlig struktur? Hvornår offentliggøres udbuddet?

| 2. | Er Kommissionen enig i, at Rom er kvalificeret til at deltage i udbuddet, og hvilke andre europæiske byer har meldt sig som kandidater? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen enig i, at Rom er kvalificeret til at deltage i udbuddet, og hvilke andre europæiske byer har meldt sig som kandidater?

| 3. | Er der fastsat en frist for udpegningen af det europæiske satellitagenturs hjemsted? |
| --- | --- |

3.

Er der fastsat en frist for udpegningen af det europæiske satellitagenturs hjemsted?

| 4. | Hvor meget beløber projektets tildelte ressourcer sig til? |
| --- | --- |

4.

Hvor meget beløber projektets tildelte ressourcer sig til?

| 5. | Hvordan vurderes de beskæftigelsesmæssige virkninger af projektet? |
| --- | --- |

5.

Hvordan vurderes de beskæftigelsesmæssige virkninger af projektet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. februar 2004)

Den 31. juli 2003 forelagde Kommissionen Rådet og Parlamentet et forslag til forordning om forvaltningsstrukturerne for det europæiske program for satellitbaseret radionavigation (3), som i øjeblikket drøftes i disse to institutioner. I forslaget forudses det, at der skal oprettes en tilsynsmyndighed, som vil være systemets koncessionsgivende offentlige struktur.

Fællesforetagendet Galileo, hvis aktiviteter startede midt i 2003, har på sin side i november 2003 lanceret et udbud med henblik på udvælgelsen af den private koncessionshaver, som vil få ansvaret for programmets etablerings-, ibrugtagnings- og driftsfase.

Kommissionen foreslår, at tilsynsmyndigheden får hjemsted i Bruxelles, men der er endnu ikke truffet nogen endelig afgørelse herom. Eftersom den private koncessionshaver endnu ikke er valgt, kan der derfor ikke siges noget om, hvor denne vil få hjemsted.

Kommissionen håber, at forslaget til forordning om de fremtidige forvaltningsstrukturer bliver vedtaget under det irske formandskab, således at tilsynsmyndigheden derefter kan oprettes hurtigst muligt.

Finansieringen af Galileos etablerings-, ibrugtagnings- og driftsfase er ikke fastlagt endeligt, fordi det bl.a. afhænger af, hvor stor en del den private sektor og den fremtidige koncessionshaver hver især skal afholde.

Tilsynsmyndigheden vil skulle beskæftige et begrænset antal personer (færre end 50). Hvad angår koncessionshaveren, foreligger der på nuværende stadium endnu ingen oplysninger herom.

---

(1)  EFT C 301 E af 5.12.2002, s. 249.

(2)  EUT C 192 E af 14.8.2003, s. 146.

(3)  KOM(2003)471 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/114 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/114

---

(2004/C 84 E/0150)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3906/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Fælles mønt og stigende leveomkostninger

Indførelsen af den fælles europæiske mønt har — ud over i betydelig grad at have forbedret det økonomiske og finansielle samkvem i EU — også medført en mærkbar prisstigning. Denne påstand understøttes i øvrigt i Italien af resultaterne fra talrige undersøgelser, der er foretaget af autoriserede analyseinstitutter (heriblandt Italiens statistiske kontor — ISTAT) samt af dybdegående undersøgelser foretaget af det italienske skatte- og toldpoliti (Guardia di Finanza). Denne situation kan uden tvivl konstateres i alle landene i EU om end i forskelligt omfang. Den italienske regering har truffet vigtige foranstaltninger for at imødegå de stigende leveomkostninger, især oprettelsen af en »særlig fond på 5 mio. EUR for 2003 og 20 mio. EUR for 2004 til finansiering af kommunernes og handelskamrenes fælles initiativer til fremme og støtte af etableringen af dagligvarekurve samt informationer til offentligheden — bl.a. i eletronisk form — indeholdende lister over de forretninger, der helt eller delvist sælger disse varer, og lister over de forretninger, der har gjort sig fortjent til at blive nævnt på baggrund af den pris, de tager for varerne (...)« (artikel 23 i lovdekret nr. 269/2003). Den italienske økonomi- og finansminister Giulio Tremonti har som nuværende formand ØKOFIN-Rådet foreslået at indføre 1- og 2-europengesedler i stedet for de nuværende euromønter af samme værdi. Den Europæiske Centralbank har været meget tilbageholdende over for dette forslag, der rent faktisk støttes af mange lande, heriblandt Frankrig, og lagt en dæmper på forhåbningerne ved at meddele, at uanset om viljen til at gennemføre nye sedler måtte være til stede, lader dette sig ikke gøre før påbegyndelsen af euroens anden produktionsfase, dvs. om tre år.

| 1. | Findes der på nuværende tidspunkt politikker på fællesskabsplan, der sigter mod at bremse inflationen, som viser sig at være højere end forventet? |
| --- | --- |

1.

Findes der på nuværende tidspunkt politikker på fællesskabsplan, der sigter mod at bremse inflationen, som viser sig at være højere end forventet?

| 2. | Findes der eksempler på god praksis på dette område? |
| --- | --- |

2.

Findes der eksempler på god praksis på dette område?

| 3. | Findes der — eller er der planer om — programmer og EU-finansiering, der skal hjælpe offentlige institutioner, lokale myndigheder og forbrugerorganisationer med at imødegå problemet med de stigende leveomkostninger? |
| --- | --- |

3.

Findes der — eller er der planer om — programmer og EU-finansiering, der skal hjælpe offentlige institutioner, lokale myndigheder og forbrugerorganisationer med at imødegå problemet med de stigende leveomkostninger?

| 4. | Hvad gør Kommissionen for at oplyse og informere unionsborgerne om problemet? |
| --- | --- |

4.

Hvad gør Kommissionen for at oplyse og informere unionsborgerne om problemet?

| 5. | Vil Kommissionen — i betragtning af, at adskillige undersøgelser har vist, at et overvejende flertal af de europæiske borgere ønsker at udskifte visse størrelser mønter med pengesedler af samme værdi — gøre sig til fortaler for denne sag over for Den Europæiske Centralbank og de kompetente EU-organer? |
| --- | --- |

5.

Vil Kommissionen — i betragtning af, at adskillige undersøgelser har vist, at et overvejende flertal af de europæiske borgere ønsker at udskifte visse størrelser mønter med pengesedler af samme værdi — gøre sig til fortaler for denne sag over for Den Europæiske Centralbank og de kompetente EU-organer?

| 6. | Er der fastsat en forfaldsdato for udstedelsen af 1- og 2-europengesedler? |
| --- | --- |

6.

Er der fastsat en forfaldsdato for udstedelsen af 1- og 2-europengesedler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(30. januar 2004)

| 1. | og 2. Kommissionen vil gerne minde om, at Den Europæiske Centralbank (ECB) er ansvarlig for bevarelse af prisstabiliteten i euroområdet som helhed, mens det er medlemsstaternes opgave at løse problemerne, hvis der på nationalt plan opstår en inflationsudvikling, som synes uberettiget.
  De senest foreliggende oplysninger viser, at forbrugerprisinflationen, som målt ved det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP), var på 2,2 % for euroområdet som helhed mellem november 2002 og november 2003. I Italien var den årlige HICP-inflationsrate på 2,8 % i november 2003, hvilket var den tredjehøjeste blandt medlemsstaterne. Disse tal er ganske vist noget højere end forventet for nogle få måneder siden, men Kommissionens seneste økonomiske prognose viser, at inflationen gradvis vil aftage i løbet af 2004. I forbindelse med spørgsmålet om inflation og de mulige virkninger af overgangen til euro må det i øvrigt også tages i betragtning, at der i flere af medlemsstaterne har været en betydelig forskel mellem den faktiske og den oplevede inflationstakt efter overgangen til euro. |
| --- | --- |

1.

og 2. Kommissionen vil gerne minde om, at Den Europæiske Centralbank (ECB) er ansvarlig for bevarelse af prisstabiliteten i euroområdet som helhed, mens det er medlemsstaternes opgave at løse problemerne, hvis der på nationalt plan opstår en inflationsudvikling, som synes uberettiget.

De senest foreliggende oplysninger viser, at forbrugerprisinflationen, som målt ved det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP), var på 2,2 % for euroområdet som helhed mellem november 2002 og november 2003. I Italien var den årlige HICP-inflationsrate på 2,8 % i november 2003, hvilket var den tredjehøjeste blandt medlemsstaterne. Disse tal er ganske vist noget højere end forventet for nogle få måneder siden, men Kommissionens seneste økonomiske prognose viser, at inflationen gradvis vil aftage i løbet af 2004. I forbindelse med spørgsmålet om inflation og de mulige virkninger af overgangen til euro må det i øvrigt også tages i betragtning, at der i flere af medlemsstaterne har været en betydelig forskel mellem den faktiske og den oplevede inflationstakt efter overgangen til euro.

| 3. | Kommissionen bidrager i henhold til EF-traktaten (artikel 153) til beskyttelse af forbrugernes økonomiske interesser og til fremme af en effektiv håndhævelse af forbrugerbeskyttelsesreglerne. Selv om de foranstaltninger, der træffes i den forbindelse, kan have indflydelse på priserne på varer og tjenester, kan de ikke betragtes som foranstaltninger til bevarelse af prisstabiliteten, hvilket er en opgave for ECB, jf. ovenfor.
  Direkte i forbindelse med indførelsen af eurosedler og -mønter stod Kommissionen for en række initiativer, der havde til formål at forberede forbrugerne bedre til overgangen til den nye valuta. Der blev taget særligt hensyn til en række grupper (ældre, handicappede, befolkningen i yderregioner osv.). Inden for programmet »Euroen — kort og godt« blev der finansieret særlige ordninger for at bistå de offentlige myndigheder og forbrugersammenslutningerne med at komme eventuelle problemer i forbindelse med indførelsen af de nye sedler og mønter i forkøbet. Disse initiativer bidrog til at lette overgangen til den nye valuta. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen bidrager i henhold til EF-traktaten (artikel 153) til beskyttelse af forbrugernes økonomiske interesser og til fremme af en effektiv håndhævelse af forbrugerbeskyttelsesreglerne. Selv om de foranstaltninger, der træffes i den forbindelse, kan have indflydelse på priserne på varer og tjenester, kan de ikke betragtes som foranstaltninger til bevarelse af prisstabiliteten, hvilket er en opgave for ECB, jf. ovenfor.

Direkte i forbindelse med indførelsen af eurosedler og -mønter stod Kommissionen for en række initiativer, der havde til formål at forberede forbrugerne bedre til overgangen til den nye valuta. Der blev taget særligt hensyn til en række grupper (ældre, handicappede, befolkningen i yderregioner osv.). Inden for programmet »Euroen — kort og godt« blev der finansieret særlige ordninger for at bistå de offentlige myndigheder og forbrugersammenslutningerne med at komme eventuelle problemer i forbindelse med indførelsen af de nye sedler og mønter i forkøbet. Disse initiativer bidrog til at lette overgangen til den nye valuta.

| 4. | Både Kommissionen og ECB undersøger løbende, hvordan det står til med økonomien i euroområdet. Foruden standardundersøgelser af de reale og nominelle aspekter af økonomien foretages der også mere indgående undersøgelser af ad hoc-emner for at kaste lys over særligt aktuelle spørgsmål, såsom inflationen og opfattelsen af inflationen i euroområdet. |
| --- | --- |

4.

Både Kommissionen og ECB undersøger løbende, hvordan det står til med økonomien i euroområdet. Foruden standardundersøgelser af de reale og nominelle aspekter af økonomien foretages der også mere indgående undersøgelser af ad hoc-emner for at kaste lys over særligt aktuelle spørgsmål, såsom inflationen og opfattelsen af inflationen i euroområdet.

| 5. | Den seneste Eurobarometer-undersøgelse (offentliggjort den 15. december 2003) viser, at kun en mindre del (31 %) af borgerne i euroområdet går ind for en 1-euroseddel. Det er især borgerne i to medlemsstater, hvor et flertal (70 % i Grækenland, 76 % i Italien) gerne ser, at der indføres en 1-euroseddel. I de ti andre medlemsstater i euroområdet er der imidlertid et klart flertal (i alle medlemsstater over 60 % og i nogle medlemsstater endog næsten 90 %), der er imod indførelsen af en sådan ekstra seddel. |
| --- | --- |

5.

Den seneste Eurobarometer-undersøgelse (offentliggjort den 15. december 2003) viser, at kun en mindre del (31 %) af borgerne i euroområdet går ind for en 1-euroseddel. Det er især borgerne i to medlemsstater, hvor et flertal (70 % i Grækenland, 76 % i Italien) gerne ser, at der indføres en 1-euroseddel. I de ti andre medlemsstater i euroområdet er der imidlertid et klart flertal (i alle medlemsstater over 60 % og i nogle medlemsstater endog næsten 90 %), der er imod indførelsen af en sådan ekstra seddel.

| 6. | I overensstemmelse med EF-traktaten skal enhver beslutning om seddelstørrelser træffes af Den Europæiske Centralbank (ECB), der har eneret til at tillade udstedelse af eurosedler. ECB har besluttet at genoverveje udstedelsen af sedler for små beløbsstørrelser i efteråret 2004, når der foreligger flere erfaringer med anvendelsen af eurosedler og -mønter i og også uden for euroområdet. Hvis det besluttes at udstede eurosedler for en meget lille beløbsstørrelse, vil de blive en del af den næste serie eurosedler, der kommer hen imod slutningen af dette årti. |
| --- | --- |

6.

I overensstemmelse med EF-traktaten skal enhver beslutning om seddelstørrelser træffes af Den Europæiske Centralbank (ECB), der har eneret til at tillade udstedelse af eurosedler. ECB har besluttet at genoverveje udstedelsen af sedler for små beløbsstørrelser i efteråret 2004, når der foreligger flere erfaringer med anvendelsen af eurosedler og -mønter i og også uden for euroområdet. Hvis det besluttes at udstede eurosedler for en meget lille beløbsstørrelse, vil de blive en del af den næste serie eurosedler, der kommer hen imod slutningen af dette årti.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/115 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/115

---

(2004/C 84 E/0151)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3909/03

af Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Rammedirektivet

Hvilke garantier er i medfør af artikel 7 og betragtning 36 og 37 i rammedirektivet (2002/21/EF (1)) fastsat for at garantere gennemsigtigheden af disse organer og tillade samspil med industrien og en klar definition af kompetencer med hensyn til harmoniseringen?

De nye rammebestemmelser giver nemlig udelukkende rådgivende beføjelser til den europæiske gruppe af tilsynsmyndigheder, mens Kommissionen på grundlag af de kompetencer, som traktaten garanterer, bør bevare den centrale opgave at sikre en sammenhængende gennemførelse af de nye rammebestemmelser. Derfor bedes Kommissionen svare på, hvilke tiltag der er taget vedrørende den europæiske gruppe af tilsynsmyndigheder for at sikre, at Kommissionen fortsat korrekt kan udøve sine funktioner med henblik på en kohærent anvendelse af de nye rammebestemmelser i overensstemmelse med de mål, der er fastsat i Fællesskabets bestemmelser.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(28. januar 2004)

Artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) er henvendt til medlemsstaternes nationale tilsynsmyndigheder og handler om, hvordan de skal udføre deres opgaver vedrørende indførelse af ex ante-forpligtelser efter regelsættet for elektronisk kommunikation. Artikel 7 fastslår, at de nationale tilsynsmyndigheder skal samarbejde med hinanden »på en transparent måde for at sikre en ensartet anvendelse af dette direktiv og særdirektiverne i alle medlemsstaterne«. Det ærede medlem vil have bemærket, at denne forskrift kræver gennemsigtighed (»transparens«) af Fællesskabets regulerende instanser.

Hvad angår samspil med industrien, kræver rammedirektivets bestemmelser tydeligt, at de berørte parter skal høres om forslag til foranstaltninger, som de nationale tilsynsmyndigheder skal vedtage. Før en national tilsynsmyndighed træffer foranstaltninger med væsentlige virkninger for det relevante marked, f.eks. afgør, om en virksomhed skal anses for at have en stærk markedsposition, skal den gennemføre en offentlig høring over en rimelig periode som fastlagt i rammedirektivets artikel 6. I denne periode kan industrien eller andre berørte parter kommentere foranstaltningen. Medlemsstaterne skal etablere et enkelt informationssted, så tredjeparter let kan orientere sig om alle igangværende høringer.

Som anført i betragtning 36 og 37 har Kommissionen nedsat en gruppe af europæiske tilsynsmyndigheder, hvor medlemsstaternes nationale tilsynsmyndigheder mødes. Denne gruppe (De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe) bidrager til, at EF-reglerne anvendes sammenhængende og ensartet. I denne forbindelse må det også erkendes, at medlemmerne af gruppen af tilsynsmyndigheder er selvstændige regulerende myndigheder, og at det påhviler dem at gennemføre de nye rammeregler i dagligdagen, i det omfang, hvori de har beføjelse til at handle i medfør af national ret for at gennemføre EF-retten.

Efter traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, artikel 211, skal Kommissionen drage omsorg for gennemførelsen af traktatbestemmelserne og de bestemmelser, der vedtages med hjemmel i traktaten (altså f.eks. netop direktiver). Kommissionens rolle i forhold til EF-retten er således at føre tilsyn med, at reglerne finder korrekt anvendelse, men ikke at gøre de nationale tilsynsmyndigheders arbejde for dem.

De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe indgår i den institutionelle struktur, som oprettes på grundlag af regelsættet for elektronisk kommunikation for at sikre, at de relevante regler anvendes konsekvent i alle medlemsstaterne. Den blev nedsat af Kommissionen for at yde råd og bistand, og herunder danne kontaktflade mellem de nationale myndigheder og Kommissionen. På den måde kunne den bidrage til det indre markeds udvikling, hvad der er et af EF-traktatens hovedmål, og lette samarbejdet mellem Kommissionen og de nationale tilsynsmyndigheder for i åbenhed at nå frem til konsekvens i anvendelsen af rammereglerne. Gruppen fungerer som forum for »refleksion, debat og rådgivning« på området elektronisk kommunikation (2). Det står altså klart, at gruppen er rådgivende for Kommissionen og ikke et selvstændigt gennemførelsesorgan. Dens hovedrolle er at rådgive Kommissionen og bistå den med at opnå en ensartet anvendelse af rammereglerne. Det betyder, at den aktivt medvirker i forberedelserne til supplerende foranstaltninger, som f.eks. henstillinger, under de nye rammeregler ved at yde ekspertrådgivning til Kommissionen, men ansvaret for gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning er stadig Kommissionens, som skrevet står i EF-traktaten.

Gruppens muligheder for at virke i eget navn, f.eks. ved udgivelse af høringsdokumenter og et arbejdsprogram, rører ikke på nogen måde ved opgavefordelingen og balancen mellem institutionerne. Denne virksomhed er blot et udtryk for, at gruppen løser sine opgaver. Den blev nedsat ved en kommissionsafgørelse og handler inden for de rammer, denne afgørelse udstikker.

Nedsættelsen af gruppen skaber ikke tvivl om Kommissionens kontrol og tilsyn med anvendelsen af de nye rammeregler, og heller ikke om Kommissionens initiativret i henhold til EF-traktaten.

Kommissionens beføjelser og pligter efter EF-retten har grundlag i EF-traktaten, som forpligter den til at sørge for, at fællesskabsretten anvendes og håndhæves korrekt. Samarbejdet med Gruppen af Europæiske Tilsynsmyndigheder indebærer ikke nogen uddelegering til denne gruppe af Kommissionens traktatmæssige beføjelser til at håndhæve og føre tilsyn med fællesskabsretten. Kommissionen mener derfor, at dens rolle som fællesskabsrettens vogter ikke undermineres af gruppens arbejde eller af Kommissionens deltagelse i dette arbejde. Desuden vil Kommissionen varetage sin opgave med sørge for, at fællesskabsretten i almindelighed og de nye rammeregler i særdeleshed anvendes konsekvent i overensstemmelse med de mål, der er fastsat i fællesskabsretten selv.

---

(1)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

(2)  Kommissionens afgørelse 2002/627/EF af 29. juli 2002 om nedsættelse af de europæiske tilsynsmyndigheders gruppe vedrørende elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, betragtning 7, EFT L 200 af 30.7.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/117 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/117

---

(2004/C 84 E/0152)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3912/03

af Ole Krarup (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Olieudvinding i Nordsøen

Kan Kommissionen for så vidt angår den danske regerings aftale med A.P. Møller og Dansk Undergrund Consortium om betingelserne for de næste 40 års olieindvinding i Nordsøen oplyse, om den i aftalen indeholdte klausul, som beskytter koncessionshaverne mod yderligere beskatning, er anmeldt som statsstøtte efter traktatens artikel 88, stk. 3? Kan Kommissionen, hvis aftalen ikke er anmeldt, oplyse, om aftaler mellem regeringer og private koncessionshavere, som skattemæssigt begunstiger koncessionshavere i en længere fremtid, bør anses for statsstøtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(17. februar 2004)

Kommissionen ønsker i første omgang at oplyse, at den aftale, som det ærede medlem henviser til, ikke er blevet anmeldt i medfør af EF-traktatens artikel 88, stk. 3. De danske myndigheder har dog lige fremsendt detaljerede oplysninger om aftalen til Kommissionen. Disse oplysninger undersøges i øjeblikket af Kommissionen, der ikke på nuværende tidspunkt kan udtale sig om, hvorvidt foranstaltningen udgør statsstøtte.

Generelt ønsker Kommissionen at minde om, at skattefritagelser begrænset til visse aktiviteter eller virksomheder kan anses for statsstøtte.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/117 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/117

---

(2004/C 84 E/0153)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3928/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om:   Skove og boligkooperativer i Grækenland

Kommissær Wallström oplyste i sit svar på min forespørgsel E-3196/03, at Kommissionen ikke har kendskab til statistikker eller oplysninger vedrørende uautoriseret byggeri i forskellige medlemsstater, og at den derfor ikke er i stand til at vurdere omfanget af det uautoriserede byggeri i Grækenland. Hun svarede endvidere, at Kommissionen aldrig havde modtaget oplysninger fra de græske myndigheder om byggestandarderne for de uautoriserede bygninger i Grækenland. I det samme svar understreger hun, at den for nylig vedtagne »Forest Focus«-forordning omfatter en definition af »skov« og »andre skovarealer«, som gælder for de aktioner, som forordningen støtter. Endelig bemærker hun, at spørgsmålet vedrørende medlemmer af boligkooperativer, som endnu ikke har kunnet få en byggegrund til trods for, at de har betalt bidrag til boligkooperativet, henhører under de nationale myndigheders ansvar og som sådan reguleres af de nationale love.

Med beklagelse konstaterer jeg, at svaret fra den (meget foretagsomme) kommissær er mangelfuldt, eftersom det, hvad angår det vilkårlige byggeri, i den græske presse den 5. december 2003 kunne læses, at den sjuskede opførelse af bygningerne »ville fylde Athen med kister i tilfælde af et jordskælv af styrke 6 på richterskalaen«, mens næsten alle de græske medier samme dag fordømte regeringens vedtagelse af en lov, der truer de få græske skove, der stadig er tilbage. Det er ligeledes forbløffende, at den kendsgerning, at tusindvis af græske statsborgere ofte i årtier har betalt bidrag til boligkooperativer uden at have fået noget som helst til gengæld, slet ikke synes at optage Kommissionen.

Er der eller er der ikke i henhold til fællesskabslovgivningen tale om krænkelse af rettigheder og udnyttelse af tusinder af EU-borgere, der betaler bidrag til kooperativer uden at opnå nogen som helst modydelser? Hvorfor kræver Kommissionen ikke selv detaljerede oplysninger om byggeriet, siden de græske myndigheder ikke har fremsendt oplysninger om det uautoriserede byggeri? Kan kommissær Wallström oplyse mig, hvilke definitioner af skov og skovarealer der er indeholdt i den forordning, som hun nævner i sit svar?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. februar 2004)

Kommissionen kan informere det ærede medlem om, at den ikke har kendskab til de i den græske presse den 4. december 2003 offentliggjorte oplysninger om uautoriseret byggeri i Grækenland. Som den gjorde opmærksom på i sit tidligere svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-3196/03 (1) den 4. december 2003, ligger Kommissionen ikke inde med statistisk materiale eller oplysninger om uautoriseret byggeri i de enkelte medlemsstater. Da der ikke findes nogen bindende fællesskabslovgivning angående byggeaktiviteter og -standarder, henhører procedurerne for udstedelse af byggetilladelser udelukkende under national lovgivning, og det i den skriftlige forespørgsel indeholdte spørgsmål hører derfor under den græske regerings kompetence. Kommissionen har derfor ikke til hensigt at anmode om oplysninger om byggestandarden i ulovlige (uautoriserede) bygninger i Grækenland.

Hvad angår definitionen af skov og skovarealer anførte Kommissionen i sit første svar, at Union Forestry Strategy ikke indeholder en fællesskabsdefinition af skov og skovarealer. Det er de enkelte medlemsstaters nationale lovgivninger, der gælder for fællesskabslovgivningen og finansieringsinstrumenterne. Kommissionen ønsker at gøre opmærksom på, at artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2152/2003 af 17. november 2003 om overvågning af skovene og af miljøvekselvirkninger i Fællesskabet (Forest Focus) (2) indeholder definitioner af »skov«, »andre træbevoksede landområder« og »andre landområder«. Disse definitioner skal respekteres og implementeres af medlemsstaterne til overholdelse af den ovennævnte forordning og de i denne indeholdte kontrolforanstaltninger, men deres anvendelse er kun gældende i forbindelse med denne forordning.

Med hensyn til borgere, der indbetaler beløb til boligkooperativer, uden hidtil at have fået nogen modydelse, kan Kommissionen blot gentage sit tidligere svar, nemlig at Fællesskabet ikke har nogen kompetence på området, og at spørgsmålet henhører under national lov.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 788.

(2)  EUT L 324 af 11.12.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/118 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/118

---

(2004/C 84 E/0154)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3930/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Bevarelse af privilegier for den græske landbrugsbank

Ifølge artikel 26, stk. 4, i lov nr. 1914/1990 vil alle de særlige bestemmelser, der vedrører den græske landbrugsbank (ATE), også efter omdannelsen af ATE til et aktieselskab blive bibeholdt og anvendt som hidtil. Det drejer sig navnlig om de bestemmelser, der omhandler bankens substantielle og procesretlige privilegier og dens immuniteter i beskatningsmæssig og anden henseende, dens gældsinstrumenter, sikringen af dens fordringer og generelt, hvad angår denne juridiske person og dens rettigheder og forpligtelser. På grundlag af denne bestemmelse gør banken i sine transaktioner med kunderne brug af de privilegier, som den har fået i medfør af lov nr. 4332/1929, artikel 8-15 og 34, stk. 8, og gennem hvilke de retlige, procesretlige og substantielle garantier for de personer, der gennemfører transaktioner med ATE, herunder især bankens debitorer, tilsidesættes. Kommissionen har også fra selskabet »tipopiitiria Thivas A.E.« modtaget en klage i denne sag (svar fra Generaldirektoratet for Landbrug, protokol nr. 31427/24.11.2003).

Eftersom ATE ved at bibeholde og udnytte sine privilegier, der er i modstrid med fællesskabsretten, afpresser de personer, der gennemfører transaktioner med banken, og fratager dem enhver ret til at forsvare sig, bedes Kommissionen oplyse følgende: Hvad agter Kommissionen at gøre for at sætte en stopper for denne krænkelse af ATE's kunders rettigheder samt standse denne konkurrenceforvridning i forhold til andre kreditinstitutter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. januar 2004)

Kommissionen bekræfter hermed, at den netop har modtaget en klage over den græske landbrugsbank, og at den derfor er ved at foretage en udførlig undersøgelse af det problem, som det ærede medlem påtaler, og underretter ham snarest muligt om resultaterne.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/119 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/119

---

(2004/C 84 E/0155)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3931/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Genopretning af de områder i Portugal, der blev ødelagt af brand i sommeren 2003

Brandene i Portugal i sommeren 2003 lagde 410 000 hektar øde, dvs. 5 % af Portugals samlede areal og 12 % af landets skovareal, og tilintetgjorde talrige områder, der indgår i Natura 2000-nettet, adskillige skove af korkeg, steneg og eg, krævede menneskeliv, ødelagde huse, dræbte dyr og tilintetgjorde afgrøder i nogle af de mest følsomme og dårligst stillede landområder i Portugal.

Den støtte, der blev ydet fra Solidaritetsfonden, var meget nyttig, men kunne langt fra dække de enorme udfordringer med at genoprette et område med en uvurderlig naturarv og en landøkonomi, der var i fare for at forsvinde fuldstændigt.

På mødet i Budgetudvalget, hvor Solidaritetsfondens bidrag til Portugal blev drøftet, blev det bekræftet, at man ville omprogrammere en bevilling på 180 mio. EUR fra portugisiske strukturfondsmidler til dette formål.

Kan Kommissionen gøre rede for følgende:

| 1. | Hvorfor kan de bevillinger, der blev afsat som strukturfondsmidler fra 2000-2003 og endnu ikke er blevet anvendt, ikke omprogrammeres til dette formål? |
| --- | --- |

1.

Hvorfor kan de bevillinger, der blev afsat som strukturfondsmidler fra 2000-2003 og endnu ikke er blevet anvendt, ikke omprogrammeres til dette formål?

| 2. | Har de portugisiske myndigheder allerede fremsat konkrete forslag til omprogrammering af disse 180 mio. EUR, og vil disse bevillinger blive anvendt til genopretning af naturarven og landøkonomien i de katastroferamte områder? |
| --- | --- |

2.

Har de portugisiske myndigheder allerede fremsat konkrete forslag til omprogrammering af disse 180 mio. EUR, og vil disse bevillinger blive anvendt til genopretning af naturarven og landøkonomien i de katastroferamte områder?

| 3. | På hvilke andre måder mener Kommissionen at kunne bidrage til denne genopretning, der er af direkte interesse for Portugal, men alligevel ikke er af mindre interesse for Europa? |
| --- | --- |

3.

På hvilke andre måder mener Kommissionen at kunne bidrage til denne genopretning, der er af direkte interesse for Portugal, men alligevel ikke er af mindre interesse for Europa?

Supplerende svar på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. februar 2004)

Genopbygningen af infrastrukturerne — ud over de nødforanstaltninger, som Solidaritetsfonden finansierede med et beløb på 48,5 mio. EUR — og genopretningen af det skov- og landbrugspotentiale, der blev ødelagt ved brandene i sommeren 2003 i Portugal, kan medfinansieres ved omprogrammering af strukturfondene eller via Samhørighedsfonden. Det er op til de myndigheder, der forvalter programmerne i de ramte områder, at fremsætte forslag herom. I forbindelse med midtvejsrevisionen af EU-støtterammen for Portugal har de portugisiske myndigheder i øvrigt bekræftet, at de har til hensigt at afsætte ca. 180 mio. EUR fra resultatreserven til udbedring af de skader, brandene har forårsaget, og styrkelse af de forebyggende foranstaltninger.

Forhandlingerne herom med de portugisiske myndigheder er nu i gang. Kommissionen kan derfor ikke på dette stadium give fuldstændige oplysninger om de pågældende programmer og foranstaltninger.

Kommissionen lægger i den forbindelse stor vægt på aktionerne vedrørende forebyggelse af naturkatastrofer. Når det gælder forebyggelse af brande, er der mulighed for at støtte forskellige foranstaltninger: styrkelse af kapaciteten til at sætte ind mod brande, indførelse af midler til at opdage og forebygge brande, bekæmpelse af erosion, skovrejsning i overensstemmelse med normerne for forebyggelse af brande osv.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/120 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/120

---

(2004/C 84 E/0156)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3934/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om:   Amerikanske visumbestemmelser, der indebærer, at europæere, som har fast bopæl og fast arbejde i USA, nægtes tilbagerejse

| 1. | Er Kommissionen klar over, at personer, der er statsborgere i en af EU's medlemsstater, ganske vist kan rejse ind i Amerikas Forenede Stater uden besøgsvisum, men at dette siden 2003 ikke længere gælder for europæere, der bor og arbejder i USA, da de ved deres tilbagevenden fra udlandet skal have et forretningsvisum, mens de desuden ligesom andre besøgende ikke længere har ret til advokatbistand i retssager mod myndighederne? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen klar over, at personer, der er statsborgere i en af EU's medlemsstater, ganske vist kan rejse ind i Amerikas Forenede Stater uden besøgsvisum, men at dette siden 2003 ikke længere gælder for europæere, der bor og arbejder i USA, da de ved deres tilbagevenden fra udlandet skal have et forretningsvisum, mens de desuden ligesom andre besøgende ikke længere har ret til advokatbistand i retssager mod myndighederne?

| 2. | Er Kommissionen også klar over, at europæere, som allerede har boet i USA i længere tid eller er gift med en person med amerikansk statsborgerskab, ved deres tilbagevenden til Amerika af de amerikanske toldmyndigheder kan nægtes indrejse som besøgende med den begrundelse, at de under falske forudsætninger forsøger at indrejse illegalt i USA, og at de så mod deres vilje kan udvises af landet på sådanne vilkår, at de først må vende tilbage efter udløbet af en femårs periode? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen også klar over, at europæere, som allerede har boet i USA i længere tid eller er gift med en person med amerikansk statsborgerskab, ved deres tilbagevenden til Amerika af de amerikanske toldmyndigheder kan nægtes indrejse som besøgende med den begrundelse, at de under falske forudsætninger forsøger at indrejse illegalt i USA, og at de så mod deres vilje kan udvises af landet på sådanne vilkår, at de først må vende tilbage efter udløbet af en femårs periode?

| 3. | Er der efter Kommissionens opfattelse allerede tegn på, at denne praksis med at nægte tilbagerejse er eller vil blive et redskab, hvormed man vil tvinge europæere i Amerika til at sælge deres boliger og virksomheder til en så lav pris som muligt og opsige deres stillinger til fordel for personer, som er amerikanske statsborgere? |
| --- | --- |

3.

Er der efter Kommissionens opfattelse allerede tegn på, at denne praksis med at nægte tilbagerejse er eller vil blive et redskab, hvormed man vil tvinge europæere i Amerika til at sælge deres boliger og virksomheder til en så lav pris som muligt og opsige deres stillinger til fordel for personer, som er amerikanske statsborgere?

| 4. | Har EU's medlemsstater tilsvarende midler til at frakende indbyggere med amerikansk statsborgerskab opholdstilladelse, ret til tilbagerejse eller arbejdstilladelse? Anvendes disse midler også i praksis, og sker det, at amerikanere, uden at de har gjort sig skyldige i kriminelle aktiviteter, udvises og ikke må rejse ind i en EU-medlemsstat i et længere tidsrum? |
| --- | --- |

4.

Har EU's medlemsstater tilsvarende midler til at frakende indbyggere med amerikansk statsborgerskab opholdstilladelse, ret til tilbagerejse eller arbejdstilladelse? Anvendes disse midler også i praksis, og sker det, at amerikanere, uden at de har gjort sig skyldige i kriminelle aktiviteter, udvises og ikke må rejse ind i en EU-medlemsstat i et længere tidsrum?

| 5. | Hvordan sikres det, at europæere i Amerika og amerikanere i Europa behandles ens på grundlag af gensidighed, når det gælder rettigheder, forpligtelser og udelukkelser? Hvornår sker dette? |
| --- | --- |

5.

Hvordan sikres det, at europæere i Amerika og amerikanere i Europa behandles ens på grundlag af gensidighed, når det gælder rettigheder, forpligtelser og udelukkelser? Hvornår sker dette?

Kilde: TV Nederland 2, programmet »Twee Vandaag«, 9. december 2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(25. februar 2004)

Kommissionen kender ikke til, at de amerikanske myndigheder skulle nægte EU-borgere med gyldige opholdstilladelser, der opfylder betingelserne for lovlig indrejse og ophold, indrejse i USA, og ifølge Kommissionens oplysninger er der intet som helst, der tyder på, at de amerikanske myndigheder skulle have forsøgt at indføre en sådan praksis, som det ærede medlem nævner.

I betragtning af den senere tids begivenheder, som har haft mediernes bevågenhed, skal Kommissionen imidlertid understrege, at de fleste EU-borgere med et maskinlæsbart pas er omfattet af den amerikanske ordning om visumfrihed, hvis formålet med et kort ophold er turisme eller en kortvarig forretningsrejse. I alle andre forbindelser, herunder familiesammenførsler, kræves der visum, som der i princippet i forvejen skal ansøges om på et amerikansk konsulat i udlandet eller af det familiemedlem, som er amerikansk statsborger. Personer, der har fået udstedt visum fra et konsulat, kan indbringe sin sag for en immigrationsdomstol, hvis der ved indrejsen opstår problemer i forbindelse med indrejseproceduren.

Sagen forholder sig anderledes for personer, hvis visumanmodning endnu ikke er imødekommet, eller som ikke i forvejen har ansøgt om visum, for eksempel fordi de troede, de var omfattet af visumfriheden. De amerikanske myndigheder kan afvise sådanne personers visumanmodninger, hvis de forsøger at opnå visum under falske forudsætninger, eller hvis de tidligere har overtrådt indrejsereglerne. De kan på indrejsestedet straks tilbagesendes af indrejsemyndighederne uden appelmulighed, også selv om en anden indrejseprocedure eller visumanmodning endnu ikke er færdigbehandlet. Sådanne sager må altid behandles fra udlandet med det relevante konsulats bistand.

I princippet anvender medlemsstaterne lignende ordninger for at sikre, at indrejseanmodninger og anmodninger om opholdstilladelse indgives i udlandet, således at konsulaterne kan tage stilling til anmodningen inden indrejsetidspunktet. Kun under meget specielle omstændigheder udstedes der indrejsevisa ved grænsen. Medlemsstaterne kan nægte indrejse eller ophold til enhver borger fra et tredjeland, der ikke opfylder betingelserne for indrejse/ophold. Dette gælder også borgere fra tredjelande, såsom USA, hvis borgere er undtaget for visumpligten i forbindelse med ophold af kortere varighed, når de krydser EU's ydre grænser. Hvis myndighederne for eksempel opdager, at formålet med indrejsen ikke er foreneligt med visumundtagelsen, kan den pågældende person nægtes indrejse. Reglerne vedrørende muligheden for at appellere sådanne afgørelser afhænger af de nationale love.

Endvidere kan der igangsættes tilbagesendelsesprocedurer for personer (såkaldte overstayers), der overskrider den tremåneders frist, der gælder i forbindelse med visumfrihed. Endelig kan personer, der har overtrådt indrejsereglerne i henhold til nationale love nægtes indrejse, de ellers var berettiget til. Varigheden af et sådant indrejseforbud afhænger også af de nationale love.

Kommissionen har ingen konkrete tal for, hvor mange amerikanske statsborgere der har været genstand for tilbagesendelsesprocedurer i medlemsstaterne.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/121 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/121

---

(2004/C 84 E/0157)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3939/03

af Elisabeth Jeggle (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om:   Renovations- og saltningskøretøjer og deres chaufførers overtrædelse af køre- og hviletidsbestemmelser i forbindelse med udøvelsen af statslige opgaver

Jule- og vintertiden indebærer, at chauffører af renovations- og saltningskøretøjer, der i medlemsstaten Tyskland til dels handler på statens vegne, overtræder de ved lov fastsatte køre- og hviletidsbestemmelser for lastvognschauffører.

For den offentlige arbejdsgiver og de pågældende beskæftigede i medlemsstaten Tyskland rejses der følgende spørgsmål:

| — | Findes der en undtagelse for de ved lov fastsatte køre- og hviletidsbestemmelser, når chauffører er undervejs for at udøve statslige opgaver? |
| --- | --- |

—

Findes der en undtagelse for de ved lov fastsatte køre- og hviletidsbestemmelser, når chauffører er undervejs for at udøve statslige opgaver?

| — | I bekræftende fald: Med hvor mange timer må køretiden konkret overskrides ved udøvelse af statslige opgaver? |
| --- | --- |

—

I bekræftende fald: Med hvor mange timer må køretiden konkret overskrides ved udøvelse af statslige opgaver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. februar 2004)

Den forordning, der drejer sig om køre- og hviletiderne for chauffører, nemlig for Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport (1), opstiller i artikel 4 en liste over undtagelser. Ifølge artikel 4, stk. 6 er køretøjer, der benyttes til vejreparationer og vejkontrol og til renovation fritaget fra forordningens bestemmelser. Det følger deraf, at de pågældende køretøjer er fritaget fra forordningens bestemmelser i det tidsrum, hvor de udfører sådanne aktiviteter. Førerne af de to nævnte køretøjskategorier — renovations- og saltnings-køretøjer — er derfor ikke omfattet af forordningens bestemmelser.

Da det forholder sig sådan, er det kun visse bestemmelser i arbejdstidsdirektivet (Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (2), senest ændret ved Parlamentets og Rådets direktiv 2000/34/EF af 22. juni 2000 (3)), der gælder for disse mobile arbejdstagere, herunder bl.a. kravet om, at de skal have tilstrækkelige hviletider, at de i gennemsnit kun må arbejde 48 timer om ugen i en referenceperiode på fire måneder, som den pågældende medlemsstat dog kan forlænge til 12 måneder.

Desuden kan medlemsstaterne indføre nationale bestemmelser for disse ganske bestemte chauffører.

---

(1)  EFT L 370 af 31.12.1985.

(2)  EFT L 307 af 13.12.1993.

(3)  EFT L 195 af 1.8.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/122 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/122

---

(2004/C 84 E/0158)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3952/03

af Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(22. december 2003)

Om:   Standarder for nedlægning af gasrør

Kan Kommissionen oplyse mig, hvilke standarder for nedlægning af gasrør gennem privat ejendom, der er gældende i Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. februar 2004)

Kommissionen har ingen kompetence med hensyn til, hvilke standarder der skal benyttes ved nedlæggelse af gasrør gennem privat ejendom. Dette er et anliggende, der helt og holdent sorterer under medlemsstaterne. Følgelig råder Kommissionen ikke over nogen oplysninger om, hvilke standarder der er gældende i Europa på dette område.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/122 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/122

---

(2004/C 84 E/0159)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3963/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   »Geroi Sevastopolya« — sikkerhed til søs

Den monegaskiske olietanker »Geroi Sevastopolya« (»Helten fra Sevastopol«), der har 24 års tjeneste bag sig, og som transporterer 50 000 tons brændselsolie, sejler i øjeblikket ad en rute, der ligner den, der blev fulgt af »Prestige«, som for et år siden forårsagede en økologisk katastrofe i spanske farvande, og vil i de kommende dage sejle igennem internationalt farvand tæt på Danmark, Tyskland, Nederlandene, Belgien, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Spanien og Portugal.

Den californiske virksomhed Westport Petroleum har charteret dette russiske fartøj til at hente en last i Letland, sejle gennem Gibraltarstrædet, Middelhavet og Suez-kanalen og ankomme i Singapore i løbet af 3-4 uger.

Inspektører udpeget af Kommissionen konkluderede efter at have inspiceret fartøjet, at der ikke var grund til at forhindre det i at sejle.

Den portugisiske og den spanske flåde har bekendtgjort, at de ikke vil tillade »Geroi Sevastopolya« at sejle igennem deres eksklusive økonomiske zoner.

Kommissionen har sagt, at den ville følge nøje med i olietankerens sejlads, selv om den holder sig til at sejle i internationalt farvand, og opfordrede under det seneste møde i Rådet (transport) de ti tiltrædelseslande om straks at foretage en bandlysning af monegaskiske fartøjer inden den 1. maj 2004.

Kommissionen bedes i denne forbindelse besvare følgende spørgsmål:

| — | Hvilke oplysninger har Kommissionen om »Geroi Sevastopolya«s nuværende rute? |
| --- | --- |

—

Hvilke oplysninger har Kommissionen om »Geroi Sevastopolya«s nuværende rute?

| — | Holder Kommissionen fast ved sin overbevisning om, at fartøjet opfylder de minimale sødygtigheds-krav? |
| --- | --- |

—

Holder Kommissionen fast ved sin overbevisning om, at fartøjet opfylder de minimale sødygtigheds-krav?

| — | Hvilke ledsage- eller nødforanstaltninger har Kommissionen truffet eller agter den at træffe? |
| --- | --- |

—

Hvilke ledsage- eller nødforanstaltninger har Kommissionen truffet eller agter den at træffe?

| — | Hvilket svar har Kommissionen fået på sin opfordring til tiltrædelseslandene? |
| --- | --- |

—

Hvilket svar har Kommissionen fået på sin opfordring til tiltrædelseslandene?

| — | Hvilke skridt har Kommissionen for nylig taget over for medlemsstaterne og internationale partnere med henblik på at nå frem til og gennemføre bedre og mere effektive regler for sikkerhed til søs? |
| --- | --- |

—

Hvilke skridt har Kommissionen for nylig taget over for medlemsstaterne og internationale partnere med henblik på at nå frem til og gennemføre bedre og mere effektive regler for sikkerhed til søs?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. februar 2004)

Kommissionen er opmærksom på at »Geroi Sevastopolya«, en enkeltskroget russisk olietanker, forventedes at passere gennem europæiske farvande på vej fra den lettiske havn Ventspils med en ladning på ca. 50 000 tons svær brændselsolie til Singapore.

Skibet, der forlod Ventspils den 6. december 2003, fik ved passagen gennem danske farvande lods ombord og blev ledsaget af en patruljebåd fra den danske marine indtil det den 9. december 2003 passerede nord om Skagen ind i Nordsøen, hvorefter det sejlede gennem tyske og nederlandske farvande. Den 11. december 2003 sejlede det gennem Dover-strædet og ind i Kanalen og kom dermed under britisk overhøjhed. Det sejlede ud af Kanalen om aftenen den 12. december 2003 og gennem trafikreguleringen ved Ushant (Ile d'Ouessant) hvor det franske atlanterhavssejladspræfektur har overhøjhed. Det valgte derefter at sætte kurs mod Kap det Gode Håb ad den sydlige rute, ikke via Gibraltar og Suez-kanalen. Skibet sejlede ud af europæisk farvand den 18. december 2003.

Under koordinering af Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur (EMSA) aflagde en række inspektører fra en række EU-lande besøg på skibet inden afsejlingen fra Ventspils. De konstaterede at der ikke var nogen grund til at de lettiske myndigheder skulle tilbageholde skibet.

Kommissionen og EMSA oprettede en krisegruppe til at følge skibet fra det sejlede fra Ventspils og til det forlod europæisk farvand. Mens skibet var undervejs, var EMSA således i permanent kontakt med de berørte landes søfartsmyndigheder og fik via disse oplysning om skibets forhold og position.

Hvad angår spørgsmålet om ansøgerlandenes rolle i forbindelse med »Geroi Sevastopolya«-affæren — og det vil i første række sige de baltiske lande og herunder navnlig Letland — bør det fremhæves, at de lettiske myndigheder deltog fuldt ud i samarbejdet med EMSA's inspektørgruppe om varetagelsen af opgaverne, som blev gennemført med bistand fra de lettiske ansvarshavende inspektører der allerede havde aflagt besøg på skibet som led i statens havnekontrol. De tre baltiske landes miljøministre vedtog på grundlag af et forslag fra Estland et forslag om fremskyndet gennemførelse af forordning (EF) nr. 1726/2003, som trådte i kraft i EU den 21.10.2003, hvori det forbydes at transportere svær brændselsolie i skibe med enkeltskrog (1).

Ud fra et ønske om at skærpe Fællesskabets lovgivning om søfartsikkerhed agter Kommissionen at vedtage foranstaltninger til hindring af flere Prestige-katastrofer og at forelægge et nyt sæt regler til styrkelse af søfartssikkerheden midt i 2004. EU fortsætter endvidere sine bestræbelser på at forbedre søfartssikkerheden på verdensplan inden for rammerne af Den Internationale Søfartorganisation (IMO). Efter et forslag fra EU, som enstemmigt bakkes op af ansøgerlandene, vedtog IMO i december 2003 en ændring af Marpol-konventionen hvorved bestemmelser svarende til ovennævnte forordning (EF) nr. 1726/2003 inkorporeres internationalt.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1726/2003 af 22. juli 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 417/2002 om fremskyndet indfasning af krav om dobbeltskrogs- eller tilsvarende design for olietankskibe med enkeltskrog, EUT L 249 af 1.10.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/124 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/124

---

(2004/C 84 E/0160)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3969/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   Retslig efterforskning af bedrageri mod EU for 5 mio. EUR indledt af retten i Catania

Den 12. december 2003 bragte dagbladet »La Sicilia« en artikel under overskriften »Catania — bedrageri mod EU for 5 mio. EUR«, hvoraf følgende fremgår:

| — | Skatte- og toldpolitiet (Guardia di Finanza) i provinsen Catania har afsløret, at et selskab fra Catania uretmæssigt har modtaget EU-støtte til et samlet beløb af 5 mio. EUR. |
| --- | --- |

—

Skatte- og toldpolitiet (Guardia di Finanza) i provinsen Catania har afsløret, at et selskab fra Catania uretmæssigt har modtaget EU-støtte til et samlet beløb af 5 mio. EUR.

| — | Selskabet havde på grundlag af lov nr. 488/92 modtaget støtte til oprettelse og udvikling af en ny virksomhed i industriområdet i Catania til fremstilling af medicinsk-kirurgisk udstyr. |
| --- | --- |

—

Selskabet havde på grundlag af lov nr. 488/92 modtaget støtte til oprettelse og udvikling af en ny virksomhed i industriområdet i Catania til fremstilling af medicinsk-kirurgisk udstyr.

| — | I løbet af de sidste år har selskabet skiftet selskabsstruktur op til flere gange, selv om det i virkeligheden var ude af drift, og så snart selskabet havde modtaget midlerne, forlod de italienske partnere scenen, og virksomheden overgik til to selskaber med hjemsted i Liechtenstein og Luxembourg. |
| --- | --- |

—

I løbet af de sidste år har selskabet skiftet selskabsstruktur op til flere gange, selv om det i virkeligheden var ude af drift, og så snart selskabet havde modtaget midlerne, forlod de italienske partnere scenen, og virksomheden overgik til to selskaber med hjemsted i Liechtenstein og Luxembourg.

| — | I projektet var der budgetteret med investeringsudgifter, hvoraf ca. 90 % skulle gå til opkøb af et særligt maskineri, som ifølge virksomhedsejerne kun kunne leveres af et firma i Liechtenstein efter at være produceret af et spansk firma. Disse firmaer viste sig begge at stå i forbindelse med de selskaber, der besad aktiekapitalen i aktieselskabet i Catania. |
| --- | --- |

—

I projektet var der budgetteret med investeringsudgifter, hvoraf ca. 90 % skulle gå til opkøb af et særligt maskineri, som ifølge virksomhedsejerne kun kunne leveres af et firma i Liechtenstein efter at være produceret af et spansk firma. Disse firmaer viste sig begge at stå i forbindelse med de selskaber, der besad aktiekapitalen i aktieselskabet i Catania.

| — | En efterfølgende detaljeret rekonstruktion af varens bevægelser har afsløret, at virkeligheden ligger langt fra det, der blev oplyst, idet at maskineriet, hvis værdi var opgivet til ca. 9 mio. EUR, i virkeligheden ikke kostede mere end ca. 1,5 mio. EUR og var blevet købt direkte af producenten i Modena og Varese. |
| --- | --- |

—

En efterfølgende detaljeret rekonstruktion af varens bevægelser har afsløret, at virkeligheden ligger langt fra det, der blev oplyst, idet at maskineriet, hvis værdi var opgivet til ca. 9 mio. EUR, i virkeligheden ikke kostede mere end ca. 1,5 mio. EUR og var blevet købt direkte af producenten i Modena og Varese.

| — | For at slette alle spor af maskineriets oprindelse blev det transporteret til Barcelonas havn, hvor det — efter en kort henlæggelsesperiode — blev fragtet til Catania. Ved således at slette alt om maskineriets tidligere faser kom det på papiret til at se ud, som om maskineriet var produceret i og importeret fra Spanien. |
| --- | --- |

—

For at slette alle spor af maskineriets oprindelse blev det transporteret til Barcelonas havn, hvor det — efter en kort henlæggelsesperiode — blev fragtet til Catania. Ved således at slette alt om maskineriets tidligere faser kom det på papiret til at se ud, som om maskineriet var produceret i og importeret fra Spanien.

| — | For at begrunde de ikke-eksisterende omkostninger blev der udskrevet fakturaer over fiktive transaktioner til en værdi af ca. 9,5 mio. EUR. |
| --- | --- |

—

For at begrunde de ikke-eksisterende omkostninger blev der udskrevet fakturaer over fiktive transaktioner til en værdi af ca. 9,5 mio. EUR.

Kan Kommissionen oplyse, om den har kendskab til ovennævnte, samt hvilke foranstaltninger den har truffet eller agter at træffe, og om OLAF er blevet orienteret, og om OLAF har indledt eller agter at indlede en undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(10. februar 2004)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) er bekendt med, at de italienske myndigheder er i færd med en retlig undersøgelse af en virksomhed, der anklages for svindel over for Den Europæiske Union.

Da den retlige procedure allerede er indledt i Italien ved Catanias anklagemyndighed, står OLAF til de italienske myndigheders rådighed med enhver bistand, som de måtte ønske.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/125 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/125

---

(2004/C 84 E/0161)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3983/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(6. januar 2004)

Om:   Afslutning af tværregionalt handlingsprogram om vandressourcer i mål 1-regioner med støtteramme 1994-1999

| — | Forespørgeren har med skrivelser af 31. marts, 29. april og 25. november — på grundlag af forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter — anmodet Generaldirektoratet for Regionalpolitik om adgang til den afsluttende evalueringsrapport om det tværregionale handlingsprogram om vandressourcer i mål 1-regioner (forordning (EØF) nr. 2081/93 - fællesskabsstøtteramme 1994-1999). |
| --- | --- |

—

Forespørgeren har med skrivelser af 31. marts, 29. april og 25. november — på grundlag af forordning (EF) nr. 1049/2001 (1) om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter — anmodet Generaldirektoratet for Regionalpolitik om adgang til den afsluttende evalueringsrapport om det tværregionale handlingsprogram om vandressourcer i mål 1-regioner (forordning (EØF) nr. 2081/93 - fællesskabsstøtteramme 1994-1999).

| — | Kommissionen har hver gang svaret, at der først vil være adgang til dokumenterne, når programmet er afsluttet, og at man må vente nogle måneder endnu, da den næste frist er januar 2004. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har hver gang svaret, at der først vil være adgang til dokumenterne, når programmet er afsluttet, og at man må vente nogle måneder endnu, da den næste frist er januar 2004.

| — | I sin pressemeddelelse 47/2002 af 19. november 2002 vedrørende særberetning 1/2002 om det tværregionale handlingsprogram om vandressourcer — fællesskabsstøtteramme 1994-1999 — bemærkede den italienske revisionsret »opnåelsen af to væsentlige resultater, mens man ventede på den krævede attestering af udgiftssaldoen, som ville foreligge i løbet af 2002: fuld udnyttelse af EU-midlerne og gennemførelse af de planlagte foranstaltninger«. |
| --- | --- |

—

I sin pressemeddelelse 47/2002 af 19. november 2002 vedrørende særberetning 1/2002 om det tværregionale handlingsprogram om vandressourcer — fællesskabsstøtteramme 1994-1999 — bemærkede den italienske revisionsret »opnåelsen af to væsentlige resultater, mens man ventede på den krævede attestering af udgiftssaldoen, som ville foreligge i løbet af 2002: fuld udnyttelse af EU-midlerne og gennemførelse af de planlagte foranstaltninger«.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

| — | Hvornår har Den Italienske Republik fremsendt den afsluttende evalueringsrapport, eller hvad var fristen for programmets endelige afslutning? |
| --- | --- |

—

Hvornår har Den Italienske Republik fremsendt den afsluttende evalueringsrapport, eller hvad var fristen for programmets endelige afslutning?

| — | Har Kommissionen — og i givet fald hvor mange gange — anmodet om forklaringer og korrektioner til den afsluttende rapport? |
| --- | --- |

—

Har Kommissionen — og i givet fald hvor mange gange — anmodet om forklaringer og korrektioner til den afsluttende rapport?

| — | Er det normalt, at et program, som skulle have være afsluttet i 1999, først afsluttes fire år senere, og at den afsluttende rapport stadig et år efter den faktiske afslutning endnu ikke foreligger? |
| --- | --- |

—

Er det normalt, at et program, som skulle have være afsluttet i 1999, først afsluttes fire år senere, og at den afsluttende rapport stadig et år efter den faktiske afslutning endnu ikke foreligger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(17. februar 2004)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at den afsluttende evalueringsrapport fra de nationale myndigheder er modtaget den 24. november 2003.

I sit andet spørgsmål henviser det ærede medlem til den »afsluttende rapport« og ikke længere til »den afsluttende evalueringsrapport«. Der er her reelt tale om to forskellige dokumenter.

Den »afsluttende rapport«, der er nødvendig for at kunne afslutte programmet, blev overført fra de italienske myndigheder den 7. marts 2003, inden for den i artikel 52, stk. 5, andet afsnit i forordning (EF) nr. 1260/1999 (2) fastsatte frist.

Kommissionen har anmodet om yderligere oplysninger om denne »afsluttende rapport« i notat af 12. maj 2003, som Italien udtømmende har besvaret i et notat af 24. november 2003.

På grundlag heraf har Kommissionen den 4. december 2003 fremsendt et forslag til Italien om afslutning af programmet, som blev godkendt af de italienske myndigheder den 16. januar 2004.

Hvad angår det sidste spørgsmål fra det ærede medlem, er programmet afsluttet i henhold til procedurerne i forordning (EF) nr. 1260/1999.

---

(1)  EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/126 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/126

---

(2004/C 84 E/0162)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3985/03

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. januar 2004)

Om:   Levering af træ til istandsættelse af Kommissionens bygninger

Hvilke træsorter anvendes i forbindelse med renoveringen af Kommissionens bygninger?

Hvilke virksomheder har leveret dette træ, og hvilket bevismateriale anmodede Kommissionen om, og hvilket blev givet af leverandørerne som bekræftelse på, at alt det anvendte træ kommer fra legale og bæredygtige kilder

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(5. marts 2004)

I tråd med politikken for grønt regnskab bestemmer Kommissionens regler vedrørende tekniske forskrifter for bygninger, at alt træ, der anvendes til ombygning af bygninger ejet af Kommissionen, skal komme fra skove med en miljømæssigt set bæredygtig forvaltning. Dokumentation herfor kan bestå af mærkning fra skovcertificeringsordninger som f.eks. PEFC (Pan European Forest Certification) eller FSC (Forest Stewardship Council).

Hvad angår renoveringen af Berlaymont-bygningen, krævede Kommissionen udtrykkeligt, at Berlaymont 2000 SA (administrationsselskab ejet af den belgiske stat) indkøbte træ som beskrevet ovenfor.

Da Berlaymont 2000 SA er den ordregivende myndighed med ansvar for alle offentlige udbud vedrørende denne renovering, råder Kommissionen på nuværende tidspunkt ikke over navnene på de virksomheder, som har leveret træ.

Der skal gøres opmærksom på, at Kommissionen vil gennemføre en undersøgelse af overholdelsen af kravene vedrørende anvendelse af træ fra bæredygtige kilder i forbindelse med proceduren for accept af bygningen, og det vil blive krævet, at der tilvejebringes dokumentation for, at de lovgivningsmæssige og kontraktuelle krav er blevet overholdt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/127 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/127

---

(2004/C 84 E/0163)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3986/03

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(6. januar 2004)

Om:   Oplagringssteder for radioaktivt affald på Sicilien

Der er frygt for, at der er oplagret radioaktivt affald på Sicilien, mere præcist i minerne i Pasquasia (Enna) og Realmonte (Agrigento).

Disse steder skulle være blevet fundet egnede til dette formål af ENEA (Den Europæiske Atomenergiorganisation), og de skulle figurere på en liste udarbejdet af Den Europæiske Union.

Ud over at ligge i områder med jordskælvsaktivitet er de pågældende steders naturlige formål udvikling af landbrug og turisme, og de er derfor totalt uegnede til at være oplagringssted for yderst toksisk affald.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

| 1. | Hvilke indledende videnskabelige undersøgelser er der blevet foretaget med henblik på at afgøre, hvilke steder der skal fungere som oplagringssteder? |
| --- | --- |

1.

Hvilke indledende videnskabelige undersøgelser er der blevet foretaget med henblik på at afgøre, hvilke steder der skal fungere som oplagringssteder?

| 2. | Finder Kommissionen ikke, at den under alle omstændigheder må anse Sicilien — hvis formål er et helt andet — for at være uegnet til at være oplagringssted for radioaktivt affald, da øen allerede har betalt en meget høj pris på miljøområdet ved at være hjemsted for det største petrokemiske værk i Europa? |
| --- | --- |

2.

Finder Kommissionen ikke, at den under alle omstændigheder må anse Sicilien — hvis formål er et helt andet — for at være uegnet til at være oplagringssted for radioaktivt affald, da øen allerede har betalt en meget høj pris på miljøområdet ved at være hjemsted for det største petrokemiske værk i Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. februar 2004)

Kommissionen henviser til, at de enkelte medlemsstater er ansvarlige for forvaltning af alt brugt brændsel og alt radioaktivt affald, som hører under deres jurisdiktion.

Med hensyn til at finde et opbevaringssted til radioaktivt affald i Italien bemærker Kommissionen, at den italienske regering har overladt det til et ekspertudvalg at finde frem til egnede steder og vurdere dem.

Kommissionen har ikke været inddraget i opstillingen af en særlig liste over steder til opbevaring af radioaktivt affald i Italien. Kommissionen kan derfor ikke udtale sig om, hvilken videnskabelig forskning der er blevet udført i forbindelse med de steder, det ærede medlem omtaler.

Kommissionen vil gerne henvise det ærede medlem til de svar, den har afgivet på skriftlig forespørgsel P-3519/03 fra Maurizio Turco (1) og P-3657/03 fra Giovanni Procacci (2).

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 570.

(2)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 846.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/127 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/127

---

(2004/C 84 E/0164)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3987/03

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om:   Galileo

I de tyske medier (bl.a. i ARD's Tagesschau den 29.11.2003) forlyder, at det navigationsstyrede satellitsystem Galileo arbejder på en frekvens, som det amerikanske militær til enhver tid let kan forstyrre. Amerikanske styrker kan, uden at konsultere Europa, afkoble det europæiske satellitnavigationssystem Galileo i tilfælde af kriser eller konflikter. Desuden ville amerikanerne, således forlyder det — forlange, at det åbne Galileo-signal blev svækket eller kvalitativt forringet.

Kan Kommissionen besvare følgende spørgsmål i relation hertil:

| 1. | Er disse oplysninger i overensstemmelse med de faktiske forhold? |
| --- | --- |

1.

Er disse oplysninger i overensstemmelse med de faktiske forhold?

| 2. | I bekræftende fald — hvorledes forholder Kommissionen sig hertil, og hvilke foranstaltninger har den tænkt sig at træffe? |
| --- | --- |

2.

I bekræftende fald — hvorledes forholder Kommissionen sig hertil, og hvilke foranstaltninger har den tænkt sig at træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. februar 2004)

| 1. | Det er ikke korrekt at påstå, at ikke-europæiske magter kan afkoble eller kvalitativt forringe satellitsystemet Galileos signaltransmission. |
| --- | --- |

1.

Det er ikke korrekt at påstå, at ikke-europæiske magter kan afkoble eller kvalitativt forringe satellitsystemet Galileos signaltransmission.

| 2. | Navigationsstyrede satellitsystemer udbyder signaler, der er åbne for alle brugere (såkaldt »åbne tjenester« (Open service) i Galileos tilfælde) og sikrede signaler (såkaldt »offentlige regulerede tjenester« (Public Regulated Service) i Galileos tilfælde). Det er teknisk set muligt at forstyrre alle former for navigationssignaler uanset deres frekvens, og det er ligeledes muligt kun at forstyrre de åbne signaler, medens man opretholder adgangen til de sikrede systemer, idet de sender på forskellige frekvenser.
  Hvad angår Galileos åbne signaler pågår der drøftelser med USA for at finde frem til den mest effektive standard til Galileos og det fremtidige GPS III-projekts åbne signaler med henblik på at sikre brugerne så effektive tjenester som muligt. Disse drøftelser har til formål at sikre fuld interoperabilitet mellem de to systemer og sikre en de facto verdensomspændende standard for satellitnavigation. Man kan i den forbindelse glæde sig over, at USA hvad angår åbne og kommercielle tjenester er villig til at anvende de samme frekvenser som Galileo, hvilket giver det europæiske program en afgørende fordel for dets anvendelse i resten af verden. |
| --- | --- |

2.

Navigationsstyrede satellitsystemer udbyder signaler, der er åbne for alle brugere (såkaldt »åbne tjenester« (Open service) i Galileos tilfælde) og sikrede signaler (såkaldt »offentlige regulerede tjenester« (Public Regulated Service) i Galileos tilfælde). Det er teknisk set muligt at forstyrre alle former for navigationssignaler uanset deres frekvens, og det er ligeledes muligt kun at forstyrre de åbne signaler, medens man opretholder adgangen til de sikrede systemer, idet de sender på forskellige frekvenser.

Hvad angår Galileos åbne signaler pågår der drøftelser med USA for at finde frem til den mest effektive standard til Galileos og det fremtidige GPS III-projekts åbne signaler med henblik på at sikre brugerne så effektive tjenester som muligt. Disse drøftelser har til formål at sikre fuld interoperabilitet mellem de to systemer og sikre en de facto verdensomspændende standard for satellitnavigation. Man kan i den forbindelse glæde sig over, at USA hvad angår åbne og kommercielle tjenester er villig til at anvende de samme frekvenser som Galileo, hvilket giver det europæiske program en afgørende fordel for dets anvendelse i resten af verden.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/128 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/128

---

(2004/C 84 E/0165)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3990/03

af Diana Wallis (ELDR) til Kommissionen

(18. december 2003)

Om:   Afsendelse/aflevering af udbudsdokumenter

Er Kommissionen klar over, at det udbudssystem, som den benytter f.eks. i forbindelse med oversættelsesarbejde, diskriminerer de tilbudsgivere, der opererer i et land, der ikke har et nationalt system med anbefalet post? For tilbud, der afleveres til et system med anbefalet post, gælder den dato, hvor de accepteres af postsystemet, men findes der ikke et sådant system — i lande såsom Det Forenede Kongerige — er kun datoen for den faktiske aflevering hos adressaten gældende. Dette indebærer uens behandling og ulige betingelser for tilbudsgivere, der er afhængige af, om de har adgang til et system med anbefalet post. Er dette ikke tilfældet, er det eneste absolut sikre alternativ personlig aflevering af tilbuddet. Har Kommissionen forslag, der råder bod på disse ulige betingelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(6. februar 2004)

Kommissionen ønsker at påpege, at alle offentlige kontrakter, der finansieres helt eller delvist af budgettet, skal overholde principperne om gennemsigtighed, proportionalitet, ligebehandling og forbud mod forskelsbehandling i henhold til artikel 89, stk. 1, i finansforordningen (1).

Kommunikationsbestemmelserne i Kommissionens procedurer for indgåelse af aftaler fastsættes i artikel 143 i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen og giver de bydende mulighed for at indgive deres bud:

| (a) | pr. anbefalet brev, i hvilket tilfælde det i udbudsdokumenterne præciseres, at det er afsendelsesdatoen, der er afgørende, dokumenteret ved postvæsenets stempel eller |
| --- | --- |

(a)

pr. anbefalet brev, i hvilket tilfælde det i udbudsdokumenterne præciseres, at det er afsendelsesdatoen, der er afgørende, dokumenteret ved postvæsenets stempel eller

| (b) | ved aflevering i institutionens tjenestegrene, enten direkte eller gennem den bydendes befuldmægtigede, herunder kurertjeneste, i hvilket tilfælde det i udbudsdokumenterne angives, foruden de oplysninger, der er omhandlet i artikel 130, stk. 2, litra a), i hvilken tjeneste buddene skal afleveres mod dateret og underskrevet kvittering. |
| --- | --- |

(b)

ved aflevering i institutionens tjenestegrene, enten direkte eller gennem den bydendes befuldmægtigede, herunder kurertjeneste, i hvilket tilfælde det i udbudsdokumenterne angives, foruden de oplysninger, der er omhandlet i artikel 130, stk. 2, litra a), i hvilken tjeneste buddene skal afleveres mod dateret og underskrevet kvittering.

Den bydendes frihed til at vælge sikrer overholdelsen af ovennævnte principper. Muligheden for at sende et anbefalet brev udgør desuden en del af den postbefordringspligt, der i henhold til postdirektivet (2) skal være tilgængelig for kunder i alle medlemsstater.

Det statsejede anpartsselskab, The Royal Mail, har licens til at yde en service, der svarer til anbefalet post, en såkaldt »anbefalet (kvitteret for) aflevering« med et poststempel som bevis for afsendelse, og som er tilgængelig på ethvert posthus i Det Forenede Kongerige for aflevering af post i Det Forenede Kongerige og i udlandet.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, EFT L 357 af 31.12.2002.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/39/EF af 10. juni 2002 om ændring af direktiv 97/67/EF for så vidt angår yderligere åbning af Fællesskabets marked for posttjenester, EFT L 176 af 5.7.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/129 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/129

---

(2004/C 84 E/0166)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4002/03

af Marco Cappato (NI) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om:   Krænkelse af privatlivets fred på verdenstopmødet om informationssamfundet

Den 10.-12. december 2003 blev der i Genève i Palaexpo afholdt et verdenstopmøde om informationssamfundet.

Tre forskere ved navn Alberto Escudero-Pascual (Den Kongelige Tekniske Højskole i Stockholm), Stephane Koch (formand for Internet Society i Genève) og George Danezis (forsker ved universitetet i Cambridge) har bragt det til offentlighedens kendskab, at der i de badges, der blev udleveret ved ankomsten til topmødet, var indeholdt en RFID-chip (Radio Frequency ID), som gjorde det muligt at følge de enkelte deltageres bevægelser på Palaexpos område.

Ifølge de tre forskere er anvendelsen af denne chip og den manglende respekt for privatlivet på topmødet i strid med EU's direktiv om beskyttelse af privatlivet, FN's retningslinjer for anvendelsen af personoplysninger og den schweiziske lovgivning om beskyttelse af personoplysninger.

Var Kommissionen bekendt med anvendelsen af den omtalte chip i badgene?

Vil Kommissionen anmode topmødets organisatorer og den schweiziske regering om en forklaring og samtidig kræve, at samtlige ulovligt indsamlede personoplysninger tilintetgøres øjeblikkeligt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(28. januar 2004)

På verdenstopmødet om informationssamfundet afholdt i Genève den 10.-12. december 2003 blev der efter sigende anvendt badges med RFID-chip for at føre kontrol med adgangen til visse områder med adgangsbegrænsning, hvor topmødet blev afholdt.

Skønt Kommissionen i princippet tilskynder til at anvende ny, innovativ teknologi som f.eks. RFID, bør alle former for anvendelse af denne teknologi overholde de gældende principper for behandling af EU-borgeres personoplysninger ved overførsel fra EU til et tredjeland.

RFID-systemet fungerede tilsyneladende delvist på grundlag af behandling af personoplysninger, som deltagerne havde afgivet ved en online-registrering i deres hjemlande forud for topmødet.

Kommissionen vil søge yderligere oplysninger om, hvorvidt og på hvilken måde RFID-baserede applikationer blev anvendt i forbindelse med personoplysninger overført fra EU, med henblik på at konstatere, om behandlingen opfylder fællesskabslovgivningen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/130 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/130

---

(2004/C 84 E/0167)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4006/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(8. januar 2004)

Om:   Opholdsbeviser og vanskeligheder med at få udstedt sådanne beviser

Er Kommissionen klar over, at EU-borgere, som lever i en anden medlemsstat end hjemstaten, skal registreres hos myndighederne og anmode om et opholdsbevis, og at der desuden altid udspiller sig en indviklet procedure, når man ønsker at få udstedt et opholdsbevis?

Som et eksempel kan nævnes en britisk kvinde, der er bosat i Melilla i Spanien uden at have opholdsbevis. For at skaffe sig et sådant bevis skal hun fremlægge oplysninger om beskæftigelse, adresse og endda også fingeraftryk som led i en procedure, der indtil videre har varet i seks måneder.

Det hedder sig, at målsætningen er at fremme fri bevægelighed for personer i EU. Det virker latterligt, at en EU-borger i realiteten skal søge om at bo i en anden EU-medlemsstat — hermed bliver traktaternes bestemmelser om fri bevægelighed gjort til skamme.

Vil Kommissionen tage sagen op over for de relevante spanske myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(11. februar 2004)

Ifølge EU-lovgivningen om fri bevægelighed og ophold skal medlemsstaterne på visse betingelser give opholdsret til EU-borgere, som ønsker at opholde sig på de pågældende medlemsstaters område i en periode på mere end tre måneder. Betingelserne er i hovedtræk, at de pågældende personer skal kunne dokumentere, at de er arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, at de er omfattet af en sygeforsikringsordning, der dækker samtlige risici og råder over tilstrækkelige midler til at undgå, at de under deres ophold ligger værtsmedlemsstatens sociale system til byrde. Det er derfor legitimt, når medlemsstaterne kræver, at der udstedes opholdsbevis til EU-borgere, når de har dokumenteret, at de opfylder de nævnte betingelser.

EU-lovgivningen fastsætter også, at afgørelsen om udstedelse af opholdsbeviser skal træffes hurtigst muligt og senest seks måneder efter, at der er indgivet ansøgning. Kommissionen har tidligere henvendt sig til de spanske myndigheder angående fristen for udstedelse eller fornyelse af opholdsbeviser på foranledning af individuelle klager.

Kommissionen henleder desuden det ærede medlems opmærksomhed på det forhold, at i henhold til forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område (1), som Rådet vedtog en fælles holdning om den 5. december 2003, der er blevet meddelt Parlamentet, skal opholdsbeviserne afskaffes for EU-borgere. I henhold til dette forslag kan værtsmedlemsstaterne stadig kræve registrering af EU-borgere, men formaliteterne skal forenkles og registreringsbeviset udstedes på stedet. Efter fem års lovligt ophold i en medlemsstat vil EU-borgere desuden få permanent opholdsret og skulle ansøge om et bevis for fast ophold.

Den spanske lovgivning, som gennemfører den gældende EU-ret om opholdsret for EU-borgere (2) afskaffer forpligtelsen til at ansøge om opholdsbevis for EU-borgere, som er arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og studenter, eller som har opholdstilladelse. Ifølge supplerende oplysninger fra det ærede medlem er den britiske klager, som der henvises til i den skriftlige forespørgsel, ansat under det spanske undervisningsministerium. Hun er derfor ikke omfattet af forpligtelsen til at have et opholdsbevis, men kan, hvis hun ønsker det, få udstedt et.

Klageren har over for Kommissionen oplyst, at hun den 8. januar 2004 fik udstedt et femårs opholdsbevis, men agter at tage kontakt til de spanske myndigheder angående den forlængede frist for fornyelse af opholdsbeviset.

---

(1)  KOM(2003) 199 endelig udg.

(2)  Kongeligt dekret 178/2003 af 14. februar om indrejse og ophold i Spanien for borgere fra EU-lande og andre lande, der har undertegnet aftalen om Det Europæiske Økonomiske Område (artikel 6), B.O.E. (spansk lovtidende) nr. 46 af 22. februar 2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/131 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/131

---

(2004/C 84 E/0168)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4015/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om:   Giftgrunde

Kan Kommissionen oplyse, om der findes EU-regler, som fastsætter restriktioner for afhjælpende foranstaltninger i forbindelse med giftgrunde?

Kan Kommissionen oplyse, om der er planer om at vedtage EU-regler med et forbud mod (eller restriktioner for) rydning og ny bebyggelse af giftgrunde?

Kan Kommissionen i givet fald oplyse, hvorfor der efter Kommissionens opfattelse er brug for et sådant forbud (eller sådanne restriktioner)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. februar 2004)

Der er i øjeblikket ingen fællesskabslovgivning, der specifikt omhandler afhjælpende foranstaltninger i forbindelse med giftgrunde. Dog er der i affaldslovgivningen og særlig i affaldsrammedirektivet 75/442/EØF, som ændret (1), nogle bestemmelser, der vedrører genetablering og bortskaffelse af forurenet jord. Desuden er Kommissionen ved at udvikle en tematisk strategi for bæredygtig anvendelse og beskyttelse af jordbunden, der bl.a. vil dreje sig om jordforurening. Denne strategi vil omfatte forslag til en indsats i form af forebyggelse og afhjælpende foranstaltninger for forurenede arealer.

Generelt er foranstaltninger vedrørende arealanvendelse og fysisk planlægning primært medlemsstaternes kompetenceområde, idet nærhedsprincippet her finder anvendelse. Det er usandsynligt, at der skulle blive udviklet en samlet, standardiseret tilgang for EU som helhed, da de enkelte arealer og lokaliteter er unikke, og løsningerne for at opnå en bæredygtig arealanvendelse må afstemmes derefter. Det er imidlertid klart, at nogle metoder ikke er bæredygtige og bør modvirkes. Med sit støtteprogram søger EU at fremme bæredygtige tiltag for behandling af forurenede grunde. F.eks. lægger strukturfondsforordningerne og -retningslinjerne for perioden 2000-2006 (2) vægt på bæredygtige metoder for anvendelsen af byarealer, herunder prioritering af »rensning og genopretning af forladte industrigrunde frem for anlæggelse af nye industriområder«. URBAN II-initiativet støtter »blandet arealanvendelse og miljøvenlig sanering af industriområder og dermed tiltag, som modvirker, at helt nye områder bebygges eller at byområdet breder sig ukontrollabelt«. Interreg har givet lignende muligheder. Den fremtidige tematiske strategi for bymiljøet kunne også omfatte anbefalinger til medlemsstaterne om fremme af rehabilitering af gamle grunde, herunder ved forudgående afhjælpende foranstaltninger, hvis grundene viser sig at være forurenede.

---

(1)  Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, EFT L 194 af 25.7.1975, ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, EFT L 78 af 26.3.1991.

(2)  Meddelelse fra Kommissionen om strukturfondene og deres samordning med Samhørighedsfonden — Retningslinjer for programmer for perioden 2000-2006, EFT C 267 af 22.9.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/132 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/132

---

(2004/C 84 E/0169)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4021/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om:   Støtte til forskning i Portugal

Den operationelle plan for videnskab, teknologi og innovation er den vigtigste kilde for finansiering af forsknings- og udviklingsprojekter i Portugal, og halvdelen af disse midler kommer fra EU.

De portugisiske institutioner og centre, som er afhængige af regelmæssig modtagelse af støtte til udvikling af forsknings- og udviklingsvirksomhed, står derfor i en meget vanskelig situation, fordi de ikke har modtaget overførsler fra fællesskabsbudgetterne.

På baggrund af den alvorlige situation og det meget store behov for forskningsprojekter i Portugal bedes Kommissionen oplyse følgende:

| 1. | Hvilken forsknings- og udviklingsstøtte har Portugal fået tildelt inden for rammerne af tredje EF-støtteramme og de eksisterende EF-programmer? |
| --- | --- |

1.

Hvilken forsknings- og udviklingsstøtte har Portugal fået tildelt inden for rammerne af tredje EF-støtteramme og de eksisterende EF-programmer?

| 2. | Er bevillingsoverførslerne forsinkede? I givet fald med hvilken begrundelse? |
| --- | --- |

2.

Er bevillingsoverførslerne forsinkede? I givet fald med hvilken begrundelse?

| 3. | Hvilke foranstaltninger overvejes det at træffe for at støtte forsknings- og investeringsprojekter på dette område i Portugal? |
| --- | --- |

3.

Hvilke foranstaltninger overvejes det at træffe for at støtte forsknings- og investeringsprojekter på dette område i Portugal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(2. marts 2004)

Inden for den tredje EF-støtteramme ydes der hovedsageligt støtte til forskning og udvikling i Portugal under det operationelle program for videnskab, teknologi og innovation, og i mindre grad under det operationelle program for informationssamfundet.

Efter at nationale og EF-revisioner påviste visse uregelmæssigheder i forvaltningen af det operationelle program for videnskab, teknologi og innovation, har de portugisiske myndigheder besluttet at suspendere attesteringen af betalinger, der under dette program skal forelægges Kommissionen, indtil der er truffet passende korrigerende foranstaltninger.

Da forskning er af stor betydning for den regionale udvikling, drøfter de portugisiske myndigheder og Kommissionen — som led i midtvejsevalueringen af den portugisiske EF-støtteramme — i øjeblikket eventuelle ændringer, der skal styrke de innovative aspekter af den tredje EF-støtteramme.

Uden for den tredje EF-støtteramme kan F&U også finansieres gennem rammeprogrammer for forskning og teknologisk udvikling. Midlerne til rammeprogrammerne bliver ikke tildelt medlemsstaterne, men bevilges på grundlag af udbud.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/133 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/133

---

(2004/C 84 E/0170)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4026/03

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om:   Direktivet om ædle metaller

Vil Kommissionen, idet det mislykkedes for Rådet at nå frem til en aftale om direktivet om ædle metaller under det italienske formandskab, trække sit forslag om genstande af ædle metaller (1) tilbage? I benægtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. februar 2004)

Den 19. november 2003 mente De Faste Repræsentanters Komité ikke, at emnet var klar til at blive drøftet i Ministerrådet.

Da der hos Rådet fortsat er divergerende syn på forslaget til direktiv, vil Kommissionen overveje sin holdning og underrette det ærede medlem om sagens videre udvikling.

---

(1)  KOM(1993)322, EFT C 318 af 25.11.1993, s. 5.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/133 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/133

---

(2004/C 84 E/0171)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4028/03

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Borgernes vurdering af euroen

Her i januar måned er det to år siden, at euroen blev sat i omløb.

Ifølge det seneste Eurobarometer, der offentliggjordes den 15. december, er 59 % af borgerne i EU og 67 % af borgerne i eurozonen positive over for den fælles mønt. Disse cifre udgør et fald på 7 og 8 procentpoint i forhold til første halvår af 2003.

Mener Kommissionen, at den økonomiske tilbagegang i nogle af medlemsstaterne inden for eurozonen kan påvirke borgernes holdning til fordele og ulemper ved den fælles mønt?

Forventer Kommissionen, at denne negative udvikling i den offentlige mening vil fortsætte? Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage i denne forbindelse?

Mener Kommissionen, at Økofin-ministrenes afgørelser af 25. november om stabilitetspagten kan påvirke euroens troværdighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(12. februar 2004)

Det er korrekt, at tallene for Eurobarometer (Standard Eurobarometer 60, offentliggjort den 15. december 2003), som det ærede medlem henviser til, viser, at støtten til euroen er faldet til 67 % i euro-området og til 59 % i EU som helhed. Rent logisk kunne det forventes, at den økonomiske situation i euro-området påvirker offentlighedens opfattelse af euroen og af fordelene ved den monetære union som sådan. Samtidigt spiller mange andre faktorer en rolle. Støtten til euroen var f.eks. størst i perioden mellem foråret 2002 og foråret 2003 (se side 9 i undersøgelsen), som var en periode med relativ lav vækst. En mere omfattende analyse af perioden 1998-2003 viser endvidere, at støtten til euroen traditionelt er stabil og varierer mellem 60 % og 75 %, i såvel euro-området som i hele EU. Det er derfor for tidligt at drage nogen klare konklusioner fra den faldende støtte, som blev registreret i efteråret 2003.

Undersøgelsen, som det ærede medlem henviser til, blev gennemført i perioden mellem den 1. oktober og 7. november 2003. Derfor er det meget muligt, at den offentlige debat om stabilitets- og vækstpagten (SGP), der gik forud for Økofin-Rådets afgørelse den 25. november 2003, kan have påvirket de resultater, som blev offentliggjort den 15. december 2003. Resultaterne fra Flash-Eurobarometer 153 (også offentliggjort den 15. december 2003) vedrørende SGP antyder en mulig forbindelse mellem debatten om stabilitetspagten og opfattelsen af euroen, eftersom et klart flertal (71 %) af borgerne i euro-området mener, at SGP er et nyttigt instrument, der har været medvirkende til at gøre euroen til en stærk og stabil valuta.

Kommissionen mener fortsat, at sunde offentlige finanser og budgetdisciplin i henhold til EF-traktaten og SGP er væsentlig. Kommissionen vil derfor fortsat fuldt ud udøve sin rolle i budgetovervågningen inden for rammerne af SGP. Begivenhederne den 25. november 2003 viser dog også, at det er nødvendigt med nye fremskridt. Kommissionen er ved at forberede et nyt initiativ til udvidelse af rammerne for økonomisk styring inden for EU. Forbedringer med hensyn til gennemførelsen af SGP er en del af dette initiativ.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/134 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/134

---

(2004/C 84 E/0172)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4029/03

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Euro-dollar-vekselkursen

Euroens udvikling i forhold til dollaren er på vej mod et niveau, der truer den svage begyndelse til et genopsving i EU. Et fald på mere end 6 % i den tyske eksport i oktober i forhold til september betragtes af analytikerne som et klart resultat af den høje euro.

Nogle eksperter mener, at ECB kan se sig nødsaget til at nedsætte renterne, hvis den europæiske fælles mønt fortsat stiger i værdi. Kommissionen så sig for sin del i forbindelse med de seneste skøn i efteråret nødt til at dæmpe vækstforventningerne til EU's økonomi til 0,8 % i 2003 og 2 % i 2004.

Mener Europa-Kommissionen, at denne tendens til styrkelse af euroen vil fortsætte i de kommende måneder? Findes der en euro-dollar-vekselkurs, som Kommissionen finder svarer godt til de fundamentale forhold i den europæiske og nordamerikanske økonomi? Er Kommissionens seneste skøn for den økonomiske vækst i de næste to år stadig gyldige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(11. februar 2004)

Kommissionen mener, at en stabil vekselkurs er i Europas interesse. Kommissionen deler også den bekymring, som finansministrene i euroområdet og formanden for ECB nærer med hensyn til alt for store valutakurssvingninger (som udtrykt i Eurogroup-erklæringen af 19. januar 2004).

Euroen har oplevet en stigning på ca. 25 % over for dollaren siden begyndelsen af 2003. Euroområdets reale effektive vekselskurs — som har betydning for konkurrenceevnen — er imidlertid kun steget med ca. 8 % siden da (reduceret med de nominelle enhedsarbejdsomkostninger). Den reale effektive vekselkurs er baseret på udviklingen i euroen i forhold til en kurv af valutaer, vægtet i henhold til deres betydning i euroområdets udenrigshandel. Der tages også højde for forskelle i inflationssatserne.

Både undersøgelsesdata og indikatorer bekræfter, at Kommissionens prognose fra efteråret 2003 stadig holder. Euroområdets reale effektive vekselkurs er nemlig kun steget med ca. 41/2 %, siden prognosen blev offentliggjort. Det bør ligeledes bemærkes, at den senest foreliggende (januar 2004) konsensusprognose i den private sektor for væksten i BNP i euroområdet i 2004 er den samme som i prognosen fra Kommissionens tjenestegrene, nemlig 1,8 %.

Kommissionen har ikke en officiel holdning til en eventuel fortsat styrkelse af euroen i de kommende måneder. Kommissionen har heller igen officiel holdning til spørgsmålet om, hvilken euro-dollar-vekselkurs, der bedst afspejler de fundamentale forhold i USA's og euroområdets økonomier.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/135 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/135

---

(2004/C 84 E/0173)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4032/03

af Geoffrey Van Orden (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Det Forenede Kongeriges bidrag til EU-budgettet

Hvor stort et bruttobidrag har Det Forenede Kongerige indbetalt til EU-budgettet siden landet blev medlem i 1973?

Hvor stort et beløb har Det Forenede Kongerige modtaget fra EU-budgettet siden landet blev medlem i 1973?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(30. januar 2004)

En oversigt viser:

| — | Det Forenede Kongeriges bruttobidrag (samlede betalinger fra UK efter fradrag af UK's budgetrabat) til EU-budgettet i perioden 1973-2002; |
| --- | --- |

—

Det Forenede Kongeriges bruttobidrag (samlede betalinger fra UK efter fradrag af UK's budgetrabat) til EU-budgettet i perioden 1973-2002;

| — | UK's samlede indtægter fra EU-budgettet i perioden 1985-2002 samt; |
| --- | --- |

—

UK's samlede indtægter fra EU-budgettet i perioden 1985-2002 samt;

| — | UK's korrektion fordelt på år i perioden 1985-2002. |
| --- | --- |

—

UK's korrektion fordelt på år i perioden 1985-2002.

Oversigten er tilsendt det ærede medlem og Parlamentets sekretariat.

Tal over de samlede midler, som Det Forenede Kongerige har modtaget fra EU-budgettet, foreligger kun fra 1985, dvs. efter at den nuværende korrektionsordning for Det Forenede Kongerige trådte i kraft.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/135 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/135

---

(2004/C 84 E/0174)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4033/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Censurering af ordet »præservativ« i pressemeddelelse fra Europa-Kommissionen i anledning af Den Internationale Aids-dag efter anmodning fra formand Prodis kabinet

I ugebladet European Voice's nummer fra 11.-17. december 2003 hedder det i en artikel med titlen »Prodi forbyder præservativer i Kommissionen«, at der kort før det tidspunkt, hvor Kommissionens pressetjeneste skulle offentliggøre den officielle pressemeddelelse om Den internationale Aids-dag, kom et opkald fra formand Prodis kabinet, som beordrede pressetjenesten til at fjerne ordet »præservativ« i meddelelsen.

I svaret af 10. december 2003 på min forespørgsel E-3115/03 (1) anfører kommissær Patten, at man efter de seneste 15 års forskning, som delvist har været finansieret af EU, kan fastslå, at præservativer, når de bruges rigtigt, udgør et effektivt middel til at hindre overførsel af hiv, og det med en effektivitet på næsten 100 %.

Kan Kommissionen fortælle,

| — | om oplysningerne i European Voice er korrekte? |
| --- | --- |

—

om oplysningerne i European Voice er korrekte?

| — | hvorfor formand Prodis kabinet i så fald har ønsket at slette ordet »præservativ« fra pressemeddelelsen? |
| --- | --- |

—

hvorfor formand Prodis kabinet i så fald har ønsket at slette ordet »præservativ« fra pressemeddelelsen?

| — | hvad den politiske vurdering bag et ønske om at slette ordet »præservativ« i en officiel pressemeddelelse i anledning af Den Internationale Aids-dag er, såfremt da ikke Prodi-kabinettet ligger inde med videnskabelige oplysninger, der er i strid med Kommissionens? |
| --- | --- |

—

hvad den politiske vurdering bag et ønske om at slette ordet »præservativ« i en officiel pressemeddelelse i anledning af Den Internationale Aids-dag er, såfremt da ikke Prodi-kabinettet ligger inde med videnskabelige oplysninger, der er i strid med Kommissionens?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(6. februar 2004)

Kommissionen har ikke anset det for nødvendigt at dementere oplysningerne i den nævnte avis, da Kommissionens holdning i denne sag længe har været klar.

Kommissionen henviser i denne forbindelse til sit svar på skriftlig forespørgsel E-3115/03 fra Maurizio Turco (2) og sin pressemeddelelse af 20. oktober 2003 med titlen »HIV/AIDS: European Research provides clear proof that HIV virus cannot pass through condoms« (3). Denne tekst, der fremsendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat, indeholder resultater af forskningsprojekter, som Generaldirektoratet for Forskning har finansieret i 15 år. Alle de foreliggende oplysninger bekræfter, at præservativet er et yderst effektivt middel til at hindre overførsel af hiv-virus.

---

(1)  Se side 50.

(2)  Se side 50.

(3)  http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/03/1410/0/RAPID&lg=EN&display=.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/136 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/136

---

(2004/C 84 E/0175)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4034/03

af Kyösti Virrankoski (ELDR) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   Beskyttelse af mennesker og husdyr mod ulve og bjørne

Ulve og bjørne beskyttes særdeles strengt i EU. I visse områder i Finland findes imidlertid særdeles mange af disse rovdyr, og de udgør en reel fare for mennesker, navnlig børn. Husdyr er ligeledes truet, da der ikke findes tilstrækkelige metoder til at holde rovdyrene på afstand.

De rovdyr, der har vænnet sig til mennesker, er særdeles farlige. F.eks. i den nordkarelske region i Finland findes ulveflokke, som har ændret deres adfærd. De undgår ikke mennesker, men søger deres bytte helt tæt ved boligområderne. F.eks. har ulvene allerede i år sønderrevet en halv snes kvæg, får og hunde. I visse områder tør børn ikke gå til skolen, men forældrene bliver nødt til enten at transportere dem, eller kommunen må organisere skoletransport.

Antallet af store rovdyr i Nordkarelen er usædvanligt stort, idet nye rovdyr fortsat kommer over Finlands østgrænse fra ødemarkerne i det russiske Karelen. Til trods for at de store søer forhindrer, at de spreder sig vestpå, er antallet af store rovdyr i Finland reelt steget betydeligt i de sidste år.

Jagttilladelser til ulve og bjørne er vanskelige at få. Antallet af jagttilladelser fastsættes ud fra den gennemsnitlige rovdyrbestand i Finland. Den rovdyrbestand, som findes på den russiske side af grænsen, indvirker ikke på nogen måde på antallet af jagttilladelser. Politiet har således været nødt til at aflive rovdyr midt i boligområder af hensyn til den almene sikkerhed, fordi de pågældende myndigheder ikke har været i stand til at give de nødvendige tilladelser.

| 1. | Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, for at menneskers og husdyrs sikkerhed kan garanteres i de områder, hvor antallet af ulve og bjørne er blevet for stort? |
| --- | --- |

1.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, for at menneskers og husdyrs sikkerhed kan garanteres i de områder, hvor antallet af ulve og bjørne er blevet for stort?

| 2. | Hvordan kan antallet af jagttilladelser øges, for at de svarer til områdets rovdyrbestand? |
| --- | --- |

2.

Hvordan kan antallet af jagttilladelser øges, for at de svarer til områdets rovdyrbestand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. februar 2004)

Mange store rovdyr som f.eks. ulve, brune bjørne og losser er beskyttet af Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1), bilag IV, litra a). Disse arter er derfor omfattet af en streng beskyttelsesordning, der bl.a. kræver forbud mod at dræbe dem forsætligt. Direktivet medgiver imidlertid, at det i visse situationer kan være nødvendigt at fravige denne almindelige regel om streng beskyttelse. De forskellige begrundelser, der bl.a. omfatter offentlig sikkerhed og forhindring af alvorlig skade på en bestand, er anført i direktivets artikel 16. Medlemsstaterne kan anvende undtagelserne, hvis der ikke findes nogen anden brugbar løsning, og fravigelsen ikke hindrer, at der for den pågældende bestand opretholdes en gunstig bevaringsstatus i dens naturlige udbredelsesområde.

Antallet af bjørne i Finland (830 i 2002) er ifølge myndighederne stabilt, men stiger ikke. For 2003 var jagtkvoten for bjørne i Finland 90 individer, der ikke kan betragtes som et lille antal. Antallet af ulve er 130, hvilket stadig betyder, at ulves bevaringsstatus ikke er gunstig. Ved definitionen af disse arters nationale bevaringsstatus er der taget hensyn til den russiske indflydelse og foretaget en tilsvarende nedgradering, der for bjørne går fra nuværende »sårbare« (vaarantunut) til »i farezonen« (silmälläpidettävä) og for ulve tilsvarende fra »ekstremt truede« (äärimmäisen uhanalainen) til »temmelig truede« (erittäin uhanalainen).

Kommissionen er klar over, at de finske myndigheder, når de udsteder bjørnejagttilladelser, justerer de regionale kvoter i forhold til bestanden i de pågældende områder. Med hensyn til ulve udstedes der særlige tilladelser til at nedlægge individer, der er blevet problematiske af de i direktivet nævnte årsager.

Kommissionen er derfor af den opfattelse, at direktivet rummer mulighed for en hensigtsmæssig forvaltning af arterne, således at problemer med offentlig sikkerhed og skader på landbrugsinteresser undgås. Under drøftelser med de finske myndigheder har Kommissionen bedt om, at disse foranstaltninger struktureres i form af en forvaltningsplan, der tager fat på såvel de bevaringsstrategiske mål for arterne som spørgsmålet om bestandsstyring og tilgange til fremme af sameksistensen mellem store rovdyr og mennesker. Det er klart, at der er stor erfaring med dette i medlemsstaterne. Som den første i en række tiltag, Kommissionen foreslår for at fremme et sådant positivt samarbejde mellem medlemsstaterne, afholdt den for nylig en konference netop om ulve, »Living with the Wolf«, i samarbejde med de spanske myndigheder og med deltagere fra alle de medlemsstater, hvor der lever ulve.

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/137 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/137

---

(2004/C 84 E/0176)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4036/03

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler — Noni-produkter

For to år siden fik virksomheden Pharmos Naturkosmetik und Heilmittel GmbH forbud mod at sælge kapsler, der var fyldt med rent Noni-pulver. Den ansvarlige tyske myndighed, Landratsamt, begrunder forbuddet med, at Noni-produkter er omfattet af forordningen om nye levnedsmidler (258/97) (1). Kommissionen har i mellemtiden imødekommet ansøgningen fra den amerikanske virksomhed Morinda om forhandling af Noni-produkter.

| 1. | Hvorfor kan tilladelsen til Noni-saft fra virksomheden Morinda ikke overdrages til analytisk set identiske Noni-produkter fremstillet af pulver fra den tørrede Noni-frugt? |
| --- | --- |

1.

Hvorfor kan tilladelsen til Noni-saft fra virksomheden Morinda ikke overdrages til analytisk set identiske Noni-produkter fremstillet af pulver fra den tørrede Noni-frugt?

| 2. | Har Kommissionen kendskab til tilfælde, hvor et tørret levnedsmiddelprodukt, som f.eks. den tørrede Noni-frugt kan medføre sundhedsmæssige skader for forbrugeren i modsætning til en analytisk identisk saft? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen kendskab til tilfælde, hvor et tørret levnedsmiddelprodukt, som f.eks. den tørrede Noni-frugt kan medføre sundhedsmæssige skader for forbrugeren i modsætning til en analytisk identisk saft?

| 3. | Efter ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1829/2003 (2) om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer er forordningen om nye levnedsmidler overflødig, idet den udelukkende blev indført for genetisk modificerede fødevarer. Hvad vil Kommissionen gøre for at ophæve forordningen? |
| --- | --- |

3.

Efter ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1829/2003 (2) om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer er forordningen om nye levnedsmidler overflødig, idet den udelukkende blev indført for genetisk modificerede fødevarer. Hvad vil Kommissionen gøre for at ophæve forordningen?

| 4. | Små og mellemstore virksomheder har ikke råd til at afholde udgifterne til en tilladelse i henhold til forordningen om nye levnedsmidler, som opstod i forbindelse med virksomheden Morinda. Hvad vil Kommissionen gøre for at bistå små og mellemstore virksomheder og eksporterende udviklingslande med at opnå en tilladelse til de levnedsmidler af planter, der i henhold til forordningen klassificeres som »nye levnedsmidler«? |
| --- | --- |

4.

Små og mellemstore virksomheder har ikke råd til at afholde udgifterne til en tilladelse i henhold til forordningen om nye levnedsmidler, som opstod i forbindelse med virksomheden Morinda. Hvad vil Kommissionen gøre for at bistå små og mellemstore virksomheder og eksporterende udviklingslande med at opnå en tilladelse til de levnedsmidler af planter, der i henhold til forordningen klassificeres som »nye levnedsmidler«?

| 5. | Hvorfor skal økologisk certificerede levnedsmidler af planter, som på verdensplan anvendes med succes til forebyggelse af sygdomme, i Europa testes ved hjælp af skadelige dyreforsøg, selv om millioner af mennesker har bevist deres ufarlighed? |
| --- | --- |

5.

Hvorfor skal økologisk certificerede levnedsmidler af planter, som på verdensplan anvendes med succes til forebyggelse af sygdomme, i Europa testes ved hjælp af skadelige dyreforsøg, selv om millioner af mennesker har bevist deres ufarlighed?

| 6. | Hvornår vil dyreforsøg til sådanne undersøgelser blive forbudt? |
| --- | --- |

6.

Hvornår vil dyreforsøg til sådanne undersøgelser blive forbudt?

| 7. | Er Kommissionen klar over, at de tilladelser, som Kommissionen har tildelt i henhold til den hidtidige fortolkning af forordningen om nye levnedsmidler, er fuldkommen i modstrid med EU's lovgivning om monopoler? Gør Kommissionen sig i forbindelse med dannelsen af sådanne monopoler skyldig i ulovligheder? |
| --- | --- |

7.

Er Kommissionen klar over, at de tilladelser, som Kommissionen har tildelt i henhold til den hidtidige fortolkning af forordningen om nye levnedsmidler, er fuldkommen i modstrid med EU's lovgivning om monopoler? Gør Kommissionen sig i forbindelse med dannelsen af sådanne monopoler skyldig i ulovligheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. marts 2004)

En vigtig målsætning med forordning (EF) nr. 258/97 (3) om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser var at forbedre fødevaresikkerheden ved at sikre sikkerhedsvurdering, før nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser markedsføres i EU. Denne forordning omfattede ikke kun levnedsmidler eller levnedsmiddelingredienser, som består af, indeholder eller er fremstillet af genetisk modificerede organismer. I mellemtiden er der på grundlag af forordning (EF) nr. 1829/2003 (4) om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer blevet indført en specifik fællesskabsprocedure for godkendelse af levnedsmidler, som består af, indeholder eller er fremstillet af genetisk modificerede organismer. Fra og med den 18. april 2004 vil forordning (EF) nr. 258/97 således kun finde anvendelse på levnedsmidler, som ikke består af, indeholder eller er fremstillet af genetisk modificerede organismer.

Da der ikke fandtes Noni-produkter på markedet i Fællesskabet, da forordning (EF) nr. 258/97 trådte i kraft den 15. maj 1997, skal sådanne produkter godkendes i henhold til forordningen.

Tilladelsen til markedsføring (Kommissionens beslutning 2003/426/EF) af saften af Morinda citrifolia vedrørte kun denne saft som en ny levnedsmiddelingrediens til anvendelse i pasteuriserede frugtdrikke. Andre former for anvendelse ville kræve en ny vurdering.

I henhold til forordning (EF) nr. 258/97 foretager medlemsstaternes kompetente organer sikkerhedsvurderingen af nye levnedsmidler i henhold til de relevante standarder. Kommissionen er enig i, at anvendelsen af dyreforsøg i forbindelse med denne vurdering skal reduceres mest muligt.

Forordning (EF) nr. 258/97 indeholder bestemmelser om en forenklet procedure for godkendelse af markedsføring af produkter, der i alt væsentligt svarer til eksisterende produkter, efter simpel anmeldelse til Kommissionen. Denne procedure er navnlig relevant for små og mellemstore virksomheder. Kommissionen har allerede modtaget og givet medlemsstaterne meddelelse om fem sådanne anmeldelser fra fem forskellige virksomheder, som nu har tilladelse til at markedsføre deres Noni-saft i EU. Det kan derfor ikke hævdes, at forordning (EF) nr. 258/97 skaber monopoler til fordel for visse virksomheder.

Det ærede medlem henvises også til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-3594/03 fra Wolfgang Kreissl-Dörfler (5).

---

(1)  EFT L 43 af 14.2.1997, s. 1.

(2)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 1.

(3)  EFT L 43 af 14.2.1997.

(4)  EUT L 268 af 18.10.2003.

(5)  Se side 69.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/139 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/139

---

(2004/C 84 E/0177)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4037/03

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Sundhedsreform og naturmedicin i Tyskland

Tyskland har i praksis i forbindelse med sundhedsreformen via lovgivningen forhindret konkurrence mellem den traditionelle medicinalindustris lægemidler og naturmedicin. Selv om eksperter i årevis har udarbejdet en positivliste over medicin herunder plantemedicin, homøopati og antroposofiske lægemidler, har den tyske regerings såkaldte sundhedsreform nu medført, at alle former for naturmedicin ikke kan refunderes af sygekasserne. Sundhedsreformen medfører dermed en konkurrenceforvridning til fordel for medicinalindustriens lægemidler. Mange patienter anvender naturlige behandlingsmetoder og naturmedicin, og resultaterne er ofte bedre end ved traditionelle metoder. Man må ikke se bort fra disse vellykkede resultater som følge af konkurrencen på markedet mellem medicinalindustriens traditionelle produkter og naturmedicin, der er til fordel for de traditionelle produkter. Ud over en forringet behandling af patienter, der anvender naturmedicin, trues særlig mindre producenter af naturmedicin af insolvens.

Hvordan vurderer Kommissionen denne regulering ud fra en konkurrenceretlig synsvinkel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(10. februar 2004)

Det er retspraksis i de europæiske domstole, at fællesskabsretten ikke begrænser medlemsstaternes ret til at organisere deres egne sociale sikringssystemer og især at vedtage bestemmelser med henblik på at styre medicinforbruget med det formål at fremme deres sundhedsforsikringssystemers stabilitet (1). På grundlag af det ærede medlems beskrivelse ser Kommissionen ingen grund til at antage, at de retlige bestemmelser, som Tyskland har vedtaget med henblik på at afvise forsikredes ret til at få receptfri medicin på de lovpligtige sygeforsikringers bekostning, skulle krænke den europæiske konkurrenceret.

---

(1)  Se f.eks. Domstolens dom af 7. februar 1984 i sag 238/82 Duphar B.V. m.fl. mod den nederlandske stat [1984] samling af afgørelser 1984, side 523.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/139 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/139

---

(2004/C 84 E/0178)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4057/03

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om:   Transeuropæiske telenet

Hvor stor en del af beboerne i EU's landdistrikter har internetadgang via bredbånd, og hvor stor en del er der tale om i forhold til byområderne? Hvilken betydning forventes udvidelsen af bredbåndsadgangen i landdistrikterne at få for den økonomiske vækst?

Hvilken rolle har politikken for transeuropæiske telenet spillet i oprettelsen af internetadgang via bredbånd i landdistrikterne? Hvordan kan denne politiks rolle øges i fremtiden, og vil Kommissionen, navnlig i lyset af forpligtelsen i dens arbejdsprogram til at investere yderligere i net og viden, udarbejde og vedtage andre politiske initiativer, der specifikt tager sigte på at forbedre udbydelsen af internetadgang via bredbånd i landdistrikter? Har Kommissionen planer om i denne sammenhæng at anvende nye teknologier som f.eks. Galileo?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(17. februar 2004)

I denne tid, hvor internetadgangen via bredbånd stiger kraftigt i EU, sker den største vækst i antallet af abonnenter i byområderne. Selv om mere end 90 % af befolkningen i byområderne har internetadgang via DSL (digital abonnentledning) i de 15 medlemsstater, er situationen i EU's landområder helt anderledes med en gennemsnitlig tilslutning på under 50 %.

Denne situation kan dog hurtigt ændre sig. Således har den igangværende udveksling af god praksis, navnlig på europæisk niveau (workshop den 15. december 2003 om lokale og regionale bredbånds-initiativer), demonstreret lokale myndigheders voksende engagement for at etablere infrastruktur til elektronisk kommunikation i deres område, og navnlig i områder, som markedsaktørerne ikke finder rentable. Medlemsstaterne har desuden hver især forpligtet sig til at forelægge en national bredbåndsstrategi i slutningen af 2003. Kommissionen aflægger beretning til Rådet og Europa-Parlamentet om disse strategier i maj 2004 og kommer med forslag til deres gennemførelse.

Kommissionen har konstateret, at bredbåndsnet i stadig højere grad afgør, hvor attraktiv et område anses for at være. Et eksempel herpå er resultaterne af flere undersøgelser blandt små og mellemstore virksomheder, som har vist, at i visse områder, der ikke har bredbånd nu, regner mere end 30 % af virksomhederne med at flytte, hvis der ikke etableres bredbåndsinternetadgang inden for tre år (undersøgelse gennemført af Observatoire régional des télécommunications i Frankrig). Informations- og kommunikationsteknologi indgår nu som en faktor i konkurrenceevnen og kan have betydning for at fastholde og udvikle en virksomheds aktiviteter og beskæftigelse samt mulighederne for at udvikle nye tjenester (e-forvaltning, e-sundhed, e-læring, e-handel osv.).

I »vækstinitiativet« vedrørende udbygning af transeuropæiske net, som blev vedtaget i december 2003, indgår et quick-start-program til overvindelse af den digitale kløft ved at etablere bredbåndsforbindelser i afsides beliggende områder og landdistrikter. Den revision af strukturfondenes programdokumenter, som finder sted i år, bør også føre til øgede offentlige investeringer i infrastruktur, under særlig hensyntagen til de retningslinjer for kriterier og procedurer for anvendelse af strukturfondene i sektoren for elektronisk kommunikation, som Kommissionen vedtog i juli 2003. I strukturfondene er der afsat 4,7 mia. EUR til at fremme informationssamfundet, herunder infrastruktur til telekommunikation, i mindre gunstigt stillede områder (mål 1) i perioden 2000-2006. For samme periode er der til samme område afsat yderligere 1 mia. EUR til regioner, som ikke er omfattet af mål 1. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling samfinansierer desuden regionale innovationsprogrammer med flere end 70 regionale instanser med henblik på at undersøge nye metoder til at fremme en effektiv anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi til regional udvikling. Et eksempel herpå er det andalusiske program »Guadalinfo«, som er beregnet til afsidesliggende byer med færre end 20 000 indbyggere (1).

De samlede investeringer kommer til at afhænge af tilsagnene fra medlemsstaterne, som har accepteret at udarbejde en national strategi for udviklingen af bredbåndsforbindelser, der bliver udgangspunktet for Kommissionen beretning til Rådet (telekommunikation) i juni 2004. I marts 2004 etablerer Kommissionen desuden et forum vedrørende den digitale kløft (Digital Divide Forum) og opfordrer alle berørte aktører til at bidrage med deres syn på spørgsmålene vedrørende adgang og social samhørighed.

Alle disse oplysninger og planer findes i meddelelsen »Højhastighedsforbindelser i EU: Den seneste udvikling i sektoren for elektronisk kommunikation«, som blev vedtaget af Kommissionen den 3. februar 2004.

Selv om Galileo-programmet for satellitbaserede navigationstjenester ikke hovedsageligt er beregnet på telekommunikationsapplikationer, vil det medføre en række fordele for telesektoren, navnlig ved at bidrage til en mere effektiv transmission via bredbåndssystemer. Herudover kan Galileos modtagere bruges som platforme for en række fremtidige applikationer, f.eks. til mobiltelefoner med navigationsprogram eller positionsbestemmelse (f.eks. i køretøjer) i forbindelse med opkald til det fælles EU-alarmnummer 112.

---

(1)  http://www.guadalinfo.net/.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/141 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/141

---

(2004/C 84 E/0179)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4061/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om:   Støj fra fly i Eleftherios Venizelos-lufthavnen

Den støj, der forårsages af fly ved start og landing i Athens internationale lufthavn, Eleftherios Venizelos-lufthavnen, skaber alvorlige gener for de 400 000 indbyggere i området.

Bystyret i Vari kommune har enstemmigt med synspunkter, der deles af ombudsmanden, beskyldt de ansvarlige instanser (den civile luftfartsmyndighed og lufthavnens administration) for at tillade fly at overflyve tæt beboede områder for at spare en smule tid og brændstof i stedet for at dreje ind over havet, hvilket er 5-10 km længere, til trods for henstillinger om det modsatte fra nogle kompetente luftfartsorganisationer. Beskyldningerne går desuden på, at lufthavnen fungerer hele natten igennem, og at larmende luftfartøjer ofte får tilladelse til at overflyve området, hvilket er en overtrædelse af direktiv 2002/30/EF (1).

Hvilke foranstaltninger vil der kunne træffes med henblik på:

| 1. | at vælge de passende grundlæggende procedurer for landing og start, mindske den dermed forbundne støj samt bestemme de luftkorridorer, der vil mindske generne ved overflyvningerne mest muligt? |
| --- | --- |

1.

at vælge de passende grundlæggende procedurer for landing og start, mindske den dermed forbundne støj samt bestemme de luftkorridorer, der vil mindske generne ved overflyvningerne mest muligt?

| 2. | på grundlag af princippet om, at forureneren betaler, tage støjovervågningssystemer i brug fra kontroltårnet for at pålægge de flyselskaber, der beflyver lufthavnen med de støjende fly, bøder? |
| --- | --- |

2.

på grundlag af princippet om, at forureneren betaler, tage støjovervågningssystemer i brug fra kontroltårnet for at pålægge de flyselskaber, der beflyver lufthavnen med de støjende fly, bøder?

| 3. | at begrænse antallet af natflyvninger til det absolutte minimum, som man har gjort det i adskillige store lufthavne i Europa? |
| --- | --- |

3.

at begrænse antallet af natflyvninger til det absolutte minimum, som man har gjort det i adskillige store lufthavne i Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. februar 2004)

Direktiv 2002/30/EF (2) indeholder ingen bestemmelser om tærskelværdier for støjemisioner fra overflyvninger.

Direktivet har til formål at fastlægge de betingelser og procedurer, der skal være opfyldte for at indføre driftsrestriktioner på støjområdet.

Direktivets anvendelsesområde er fastsættelse af regler for udfasning af de mest støjende fly, der henhører under kapitel 3 i bilag 16 til konventionen om international civil luftfart såvel som indførelse af delvise driftsrestriktioner, der begrænser anvendelsen af civile subsoniske fly alt efter det pågældende tidspunkt.

Direktivet indfører en referenceramme, der skal overholdes ved indførelse af driftsrestriktioner, men det udstikker på ingen måde normer for flyenes støjemissioner.

Kommissionen mener, at flyvebanerne til landing og start skal fastlægges under hensyntagen til hver lufthavns lokale forhold. Med dette for øje og i betragtning af de meget forskellige forhold omkring lufthavnene er det angivet, at afgørelser på dette område skal træffes på lokalt/nationalt plan.

I lyset af svaret på det foregående spørgsmål er det således op til de lokale/nationale myndigheder at fastsætte det optimale antal og placeringen af apparaterne til måling af støjemissioner.

Som anført i de første afsnit af dette svar har medlemsstaterne med direktiv 2002/30/EF det nødvendige værktøj til, hvis de skulle beslutte det, at indføre restriktioner for antallet at natteflyvninger, hvis et minimum af fælles regler overholdes.

Eftersom situationen med hensyn til overbelastning på grund af støjemissioner varierer fra den ene lufthavn til den anden, skal der tages hensyn til antallet af personer, der rent faktisk generes af støjen, og til resultaterne af en analyse af omkostninger og fordele for at vurdere en sådan foranstaltnings økonomiske og samfundsmæssige følger.

Europæisk lovgivning vil fremover generelt muliggøre, at støjproblemer omkring lufthavne behandles i rammebestemmelser i henhold til direktiv 2002/49/EF om vurdering og styring af ekstern støj (3). I henhold til dette direktiv skal de kompetente myndigheder i medlemsstaterne udarbejde støjkort for områderne omkring større lufthavne (4) (senest den 30. juni 2007) for at oplyse offentligheden om udsættelsen for støj og virkningerne heraf og udarbejde handlingsplaner (senest den 18. juli 2008) for om nødvendigt at reducere støjen og opretholde støjmiljøets kvalitet, når denne er tilfredsstillende.

---

(1)  EFT L 85 af 28.3.2002, s. 40.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/30/EF af 26. marts 2002 med henblik på bestemmelser og procedurer for indførelse af støjrelaterede driftsrestriktioner i Fællesskabets lufthavne.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/49/EF af 25. juni 2002 om vurdering og styring af ekstern støj, EFT L 189 af 18.7.2002.

(4)  Civile lufthavne med mere end 50 000 operationer om året (en operation er en start eller en landing), dog ikke medregnet træningsoperationer med små fly.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/142 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/142

---

(2004/C 84 E/0180)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4067/03

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Samfinansiering af Júcar-Vinalopó-vandledningen og miljøet

Kommissionen godkendte endeligt samfinansieringen af omledningen af Júcar-Vinalopó den 18. december 2003. De spanske myndigheder skal opfylde følgende betingelser for at opnå bevillingerne: udarbejdelse af undersøgelser for at kortlægge miljøet i Júcar-floden, inden der omledes vand til Vinalopó, kortlægning af miljøet i vådområderne ved kysten, f.eks. Albufera, garanti for, at vandet fra den valencianske flod ikke blandes med vand fra Ebro, ligesom dette ikke må anvendes til at kompensere for en eventuel vandmangel, som kan skyldes omledningen til Alicante, samt overholdelse af vandrammedirektivet (herunder fuldstændig indregning af omkostningerne ved fastsættelsen af prisen for vandet).

Statssekretæren med ansvar for vandforsyning, Pascual Fernández, udtalte samme dag i Zaragoza (se Heraldo de Aragón af 18. december 2003), at det eneste, som ikke var tilladt, var »at anvende omledningen af Júcar-Vinalopó til at tilføre vand til Ebro«, at der under alle omstændigheder »i Júcars bækken er mange andre vandløb, og at kun selve Júcar og ikke bækkenet som sådan omtales i dokumentet«.

Repræsentanten for det spanske miljøministerium undlod at oplyse, hvorvidt der er planer om at omlede vand til Júcar, idet han henviste til artikel 17 i den nationale plan om vandforsyning, hvor vandmængden fra Ebro til hvert enkelt bækken fastsættes (315 kubikhektometer til Júcar). Han tilføjede, at »fordelingen af disse vandmængder til de enkelte bækkener vil finde sted, når omledningen er afsluttet«.

| 1. | Hvilke skridt vil Kommissionen tage for at sikre, at de gældende, ovennævnte betingelser for tildeling af midler gennemføres uden indskrænkninger? |
| --- | --- |

1.

Hvilke skridt vil Kommissionen tage for at sikre, at de gældende, ovennævnte betingelser for tildeling af midler gennemføres uden indskrænkninger?

| 2. | Kan Kommissionen sikre, at midlerne rent faktisk først tildeles, når de spanske myndigheder på lovlig og konkret vis har opfyldt disse betingelser? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen sikre, at midlerne rent faktisk først tildeles, når de spanske myndigheder på lovlig og konkret vis har opfyldt disse betingelser?

| 3. | Hvordan stiller Kommissionen sig til udtalelserne fra Pascual Fernández om, at det vil være muligt at omlede vand fra Ebro til Júcars bækken uden at gøre brug af forbindelsen mellem Júcar og Vinalolopó? |
| --- | --- |

3.

Hvordan stiller Kommissionen sig til udtalelserne fra Pascual Fernández om, at det vil være muligt at omlede vand fra Ebro til Júcars bækken uden at gøre brug af forbindelsen mellem Júcar og Vinalolopó?

| 4. | Er Kommissionen indstillet på at indefryse finansieringen, indtil den spanske regering på en mere kategorisk måde har givet udtryk for sine hensigter i denne sag? |
| --- | --- |

4.

Er Kommissionen indstillet på at indefryse finansieringen, indtil den spanske regering på en mere kategorisk måde har givet udtryk for sine hensigter i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(9. marts 2004)

For så vidt angår støtteansøgninger vedrørende Ebro-omledningen, vil Kommissionen sikre sig, at de relevante regler og procedurer for vurdering af og tilsyn med projekterne samt støttetildeling følges.

Med hensyn til forbindelsen mellem Ebro-omledningen og Júcar-Vinalopó-omledningen henvises det ærede medlem til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0019/04 fra Juan Ferrandez Lezaun (1).

---

(1)  Se side 151.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/143 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/143

---

(2004/C 84 E/0181)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4070/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Konventer, charteret og forfatningen — omkostninger

Der er på europæisk niveau blevet gennemført mange aktiviteter med henblik på udarbejdelse af en såkaldt »forfatning for Europa«. Det samme kan siges om forberedelsen i sin tid om charteret om grundlæggende rettigheder, som skal udgøre anden del af forfatningen.

Jeg tænker specielt på:

| — | de to konventer |
| --- | --- |

—

de to konventer

| — | oplysningskampagnerne henvendt til borgerne i EU, herunder udgivelsen af de pågældende dokumenter |
| --- | --- |

—

oplysningskampagnerne henvendt til borgerne i EU, herunder udgivelsen af de pågældende dokumenter

Kommissionen bedes derfor besvare følgende:

| — | kan den forsyne mig med udtømmende oplysninger, opdelt efter områder, om omkostningerne for EU's budget i årene 2000, 2001, 2002 og 2003 til udarbejdelse og forelæggelse af charteret og forfatningen? |
| --- | --- |

—

kan den forsyne mig med udtømmende oplysninger, opdelt efter områder, om omkostningerne for EU's budget i årene 2000, 2001, 2002 og 2003 til udarbejdelse og forelæggelse af charteret og forfatningen?

| — | kan den forsyne mig med en analyse af disse omkostninger med angivelse af de enkelte år og med særskilt angivelse af både de direkte omkostninger til afholdelsen af de to konventer og af alle andre udgifter, som EU's institutioner har haft, navnlig til oplysningskampagner eller lignende? |
| --- | --- |

—

kan den forsyne mig med en analyse af disse omkostninger med angivelse af de enkelte år og med særskilt angivelse af både de direkte omkostninger til afholdelsen af de to konventer og af alle andre udgifter, som EU's institutioner har haft, navnlig til oplysningskampagner eller lignende?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/144 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/144

---

(2004/C 84 E/0182)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0074/04

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om:   Det europæiske konvent

Vil Kommissionen venligst oplyse forespørgeren om det europæiske konvents samlede omkostninger for den europæiske skatteborger, herunder udgifter til personale, rejseudgifter, oversættelse, kontorartikler, administration, teoretiske udgifter til kontorer og alle andre påløbne udgifter?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

på skriftlige forespørgsler E-4070/03 og P-0074/04

(20. februar 2004)

Omkostningerne i forbindelse med det første konvent, der har udarbejdet charteret for grundlæggende rettigheder, og som hovedsagelig omfatter tolkeudgifter ved møderne, er delt mellem de tre institutioner, som deltog i udarbejdelsen af chartret. Omkostningerne for kost og logi for de nationale repræsentanter er ikke finansieret over fællesskabsbudgettet.

Hvad angår konventet, der udarbejdede udkastet til forfatningen for Europa, blev der ved en afgørelse truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer forsamlet i Rådet oprettet en fond til finansiering af dette konvent (1). Desuden har Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen indgået en interinstitutionel aftale om finansiering af konventet (2).

Kommissionen understreger, at hvervet som anvisningsberettiget i medfør af artikel 13 i ovennævnte afgørelse varetages af konventets sekretariat, der er tilknyttet Rådets generalsekretariat.

Ved forelæggelsen af dechargen for konventets regnskaber har Kommissionen taget til efterretning, at udgifterne for 2002 fordeler sig som følger:

| (i EUR) |
| --- |
| Rejseudgifter for præsidiets medlemmer | 2 180,52 |
| Indkvarterings- og opholdsgodtgørelser | 108 100,00 |
| Lønninger | 194 478,22 |
| Udgifter til tjenesterejser | 92 806,17 |
| Repræsentationsudgifter | 30 538,07 |
| Undersøgelser, høringer og fora | 41 943,00 |
| Infrastruktur og diverse | 24 294,07 |
| Resultat af justeringer | 6 052,03 |
| I alt | 500 392,08 |

(i EUR)

Rejseudgifter for præsidiets medlemmer

2 180,52

Indkvarterings- og opholdsgodtgørelser

108 100,00

Lønninger

194 478,22

Udgifter til tjenesterejser

92 806,17

Repræsentationsudgifter

30 538,07

Undersøgelser, høringer og fora

41 943,00

Infrastruktur og diverse

24 294,07

Resultat af justeringer

6 052,03

I alt

500 392,08

Kommissionen understreger endvidere, at Europa-Parlamentets repræsentanter i medfør af punkt 7 i den interinstitutionelle aftale om finansiering af konventet (3) regelmæssigt er blevet underrettet om sekretariatets udgifter.

I overensstemmelse med artikel 20 i afgørelsen truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer forsamlet i Rådet af 21. februar 2004 (4), forelægges forvaltningsregnskabet og balancen ligeledes for Europa-Parlamentet, der skal give samstemmende udtalelse om budgettets gennemførelse til konventets generalsekretær.

Der gøres opmærksom på, at der kan indhentes mere detaljerede oplysninger hos Rådets generalsekretariat, der har varetaget de to konventers sekretariat.

---

(1)  Afgørelse 2002/176/EU af 21. februar 2002, EFT L 60 af 1.3.2002.

(2)  Interinstitutionel aftale af 28. februar 2002, EFT C 54 af 1.3.2002.

(3)  EFT C 54 af 1.3.2002.

(4)  EFT L 60 af 1.3.2002, s. 56.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/145 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/145

---

(2004/C 84 E/0183)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4075/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Kontrakter for læger ansat i det græske offentlige elektricitetsselskab DEI

Kommissionen modtog for nylig en klage fra læger, der arbejder i det offentlige elektricitetsselskab (DEI) i Grækenland, over de betingelser, de tvinges til at acceptere for at kunne arbejde i DEI Disse læger, der er specialiseret på forskellige områder, har i mange år arbejdet med »kontrakter om levering af uafhængige tjenesteydelser«, og efter retsafgørelser blev deres ansættelsesvilkår ændret til »kontrakter om uafhængigt arbejde ved deltidsbeskæftigelse på ubegrænset tid«. Ifølge betingelserne fastlagt i de nye kontrakter, som DEI har bekendtgjort, er de ikke omfattet af de samme ordninger som DEI's øvrige regulære og ekstraordinære personale og er udelukket fra at modtage ikke alene lønforhøjelser som følge af forfremmelser men også tilskud, julegaver og andre ydelser, der er fastlagt i overenskomstaftalerne eller gennem lovgivning.

Kommissionen bedes besvare følgende: Er de vilkår, der er blevet bekendtgjort for lægerne i DEI, hvad angår de ovennævnte nye ansættelseskontrakter, ikke i modstrid med direktiv 97/81 (1), herunder navnlig princippet om ikke-forskelsbehandling, der er nedfældet i §4, hvori det hedder: »Hvad angår ansættelsesvilkår, må deltidsansatte ikke behandles på en mindre gunstig måde end sammenlignelige fuldtidsansatte ...«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(24. februar 2004)

Den skriftlige forespørgsel omhandler spørgsmålet, om det er i strid med direktivet om deltidsarbejde (2), hvis man indgår særlige kontrakter uden visse tillægsgoder, som normalt gives ansatte.

Grækenland har gennemført deltidsarbejdedirektivet korrekt med artikel 2 i lov nr. 2369 af 1. september 1998. Den græske lovgivning finder anvendelse på hele den private sektor og på beskæftigelsesvilkår i offentlige virksomheder og andre organer i den offentlige sektor.

Kommissionen har ikke modtaget tilsvarende meldinger om overtrædelse i Grækenland af deltidsarbejdedirektivets princip om forbud mod forskelsbehandling.

Enhver påstand om brud på førnævnte græske lovgivning bør i første instans fremlægges for de kompetente græske myndigheder, og Kommissionen har således kendskab til, at den pågældende sag er blevet indbragt for en græsk ret.

---

(1)  EFT L 14 af 20.1.1998, s. 9.

(2)  Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af UNICE, EFT L 14 af 20.1.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/145 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/145

---

(2004/C 84 E/0184)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4085/03

af Marianne Thyssen (PPE-DE) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Praktiske anvendelsesproblemer i forbindelse med direktiv 1999/44/EF

Direktiv 1999/44/EF (1) om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed indeholder bestemmelser om en harmonisering af medlemsstaternes forskrifter vedrørende visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed. Ifølge direktivet er sælgeren af et produkt ansvarlig for enhver mangel, som opstår i en vare fra leveringen heraf og til og med to år herefter. Køberen kan påberåbe sig visse garantier, såsom gratis afhjælpning, omlevering, et passende afslag i prisen eller ophævelse af købet. Hvis der opstår en mangel senest seks måneder efter leveringen, så gælder det ifølge artikel 5, stk. 3, medmindre andet bevises, at denne mangel allerede eksisterede på leveringstidspunktet, medmindre denne formodning er uforenelig med varens eller den manglende overensstemmelses art.

De nye garantibestemmelser gælder for alle løsøregenstande, hvilket indebærer, at garantiordningen i princippet også finder anvendelse for blomster, planter og levnedsmidler, varer som i sig selv har begrænset holdbarhed. Hvis en køber leverer et af disse produkter tilbage til sælgeren senest seks måneder efter købet (f.eks. fordi disse ikke (længere) er friske), betyder det, at sælgeren skal forelægge et næsten umuligt modbevis for, at disse produkter dog var friske på leveringstidspunktet, hvis han vil undgå følgerne af garantiforpligtelsen i dette direktiv.

Har Kommissionen kendskab til de problemer, som anvendelsen af direktivet kan medføre for blomster, planter eller levnedsmidler, og har den allerede modtaget klager herover? Kommissionen bedes oplyse, hvordan de medlemsstater, som allerede har omsat dette direktiv i deres lovgivning, har klaret dette problem, og om disse produkter omfattes af undtagelsen i direktivets artikel 5, stk. 3? Mener Kommissionen ikke, at det som følge af den mangel på retssikkerhed, som dette giver anledning til, er nødvendigt med en undtagelse eller begrænsning med hensyn til garantibestemmelserne for disse produkter? I bekræftende fald hvornår agter Kommissionen at forelægge relevante forslag herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. februar 2004)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed omfatter »forbrugsvarer« som defineret i artikel 1, stk. 2, litra b). Det omfatter stort set enhver løsøregenstand. Nogle løsøregenstande, der ikke er relevante i dette tilfælde, er imidlertid udelukket fra direktivets anvendelsesområde. I den forbindelse har det ærede medlem ret, når hun fastslår, at løsøregenstande med begrænset levetid som f.eks. blomster, planter og levnedsmidler, er omfattet af direktivet.

Endvidere har det ærede medlem ret, når hun anfører i henhold til artikel 5, stk. 3, at »medmindre andet bevises, skal manglende overensstemmelse, der viser sig senest seks måneder efter varens levering, formodes at have eksisteret på leveringstidspunktet«. Denne bevisførelse for formodningen er reelt set en ændring i bevisbyrden til fordel for forbrugeren. Denne ændring er én af direktivets store fordele for de europæiske forbrugere. Begrundelsen for ændringen i bevisbyrden er, at det er meget lettere for sælger som følge af dennes viden om og adgang til informationer vedrørende varerne at bevise, at de var i overensstemmelse med kontrakten. Forbrugerne derimod har ikke altid den nødvendige ekspertise eller adgang til de relevante oplysninger, der kan underbygge deres påstand. Der er dog én undtagelse i forbindelse med bevisførelsen for formodningen nemlig i tilfælde, hvor en sådan formodning ikke er i overensstemmelse med varernes art. Denne undtagelse blev indført netop for at omfatte letfordærvelige varer, som f.eks. de varer, det ærede medlem nævner. Emnet blev drøftet i Europa-Parlamentet og i Rådet under den fælles beslutningsprocedure. Kommissionen mener derfor ikke, at der hersker nogen retlig usikkerhed, for så vidt angår blomster, planter og levnedsmidler, og har ikke modtaget klager i forbindelse med sådanne varer.

Kommissionen har på nuværende tidspunkt ikke mulighed for at forelægge en samlet oversigt over medlemsstaternes gennemførelse, da Belgien, Frankrig og Luxembourg stadig ikke har givet meddelelse om gennemførelsesbestemmelser. Fuld oversigt over anvendelsen af direktivet forventes først i 2006.

---

(1)  EFT L 171 af 7.7.1999, s. 12.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/147 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/147

---

(2004/C 84 E/0185)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0009/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   Beskyttelse af den nederlandske eksport af fartfældedetektorer ved hjælp af en undtagelse fra et nationalt forbud mod dette udstyr

| 1. | Er Kommissionen bekendt med, at det med indgang fra den 1. januar i Nederlandene er forbudt at være i besiddelse af, sælge, opbevare eller fremstille radardetektorer, som sætter bilister i stand til undervejs at fastslå, om deres hastighedsovertrædelser registreres af politiet ved hjælp af fartfælder eller mobile hastighedskontrolposter? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med, at det med indgang fra den 1. januar i Nederlandene er forbudt at være i besiddelse af, sælge, opbevare eller fremstille radardetektorer, som sætter bilister i stand til undervejs at fastslå, om deres hastighedsovertrædelser registreres af politiet ved hjælp af fartfælder eller mobile hastighedskontrolposter?

| 2. | Er Kommissionen ligeledes bekendt med, at udstyr, som beviseligt er bestemt til salg i andre EU-medlemsstater er undtaget fra dette forbud? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen ligeledes bekendt med, at udstyr, som beviseligt er bestemt til salg i andre EU-medlemsstater er undtaget fra dette forbud?

| 3. | Er der almindeligt, at en EU-medlemsstat således beskytter eksporten til andre medlemsstater af produkter, som betragtes som forbudte og uønskede i eget land? |
| --- | --- |

3.

Er der almindeligt, at en EU-medlemsstat således beskytter eksporten til andre medlemsstater af produkter, som betragtes som forbudte og uønskede i eget land?

| 4. | Betragter andre EU-medlemsstater, som har indført hastighedsgrænser, besiddelse og anvendelse af radardetektorer som et problem? Er der i andre medlemsstater end Nederlandene vedtaget love, der forbyder besiddelse af radardetektorer eller er de under udarbejdelse? |
| --- | --- |

4.

Betragter andre EU-medlemsstater, som har indført hastighedsgrænser, besiddelse og anvendelse af radardetektorer som et problem? Er der i andre medlemsstater end Nederlandene vedtaget love, der forbyder besiddelse af radardetektorer eller er de under udarbejdelse?

| 5. | Vil det samme problem om kort tid igen vise sig, hvis radardetektoren afløses af den gratis downloading af hastighedskontrolposter via internettet og anvendelse af en »GPS-locator«, som vil kunne advare bilister, når de nærmer sig en kontrolpost inden for en omkreds på 500 m? |
| --- | --- |

5.

Vil det samme problem om kort tid igen vise sig, hvis radardetektoren afløses af den gratis downloading af hastighedskontrolposter via internettet og anvendelse af en »GPS-locator«, som vil kunne advare bilister, når de nærmer sig en kontrolpost inden for en omkreds på 500 m?

| 6. | Er dette forløb en anledning for Kommissionen til i samråd med medlemsstaterne at gøre en indsats for bedre at afstemme muligheden for at overvåge hastighedsbegrænsninger inden for EU? |
| --- | --- |

6.

Er dette forløb en anledning for Kommissionen til i samråd med medlemsstaterne at gøre en indsats for bedre at afstemme muligheden for at overvåge hastighedsbegrænsninger inden for EU?

Kilde: »De Volkskrant« af 27.12.2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. februar 2004)

Nederlandene har underrettet Kommissionen om lovforslaget om forbud mod besiddelse af visse apparater til afsløring af radarudstyr, som anvendes til vejkontrol. I Nederlandene såvel som i flere andre medlemsstater risikerer brugerne af disse detektorer at blive idømt strenge straffe, som i værste fald kan betyde, at køretøjet konfiskeres. Kommissionen mener, at forbudet er berettiget af hensyn til trafiksikkerheden. Hastighedsoverskridelser er fortsat en af de vigtigste årsager til trafikulykker, og henved halvdelen af dødsulykkerne skyldes for høj hastighed.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, er det ikke alle medlemsstater, der har indført forbud mod radardetektorer. Da der ikke er indført fælles regler på EU-plan, er det således forståeligt, at en medlemsstat ikke forbyder fremstilling af apparater, som ikke er bestemt til anvendelse på dens eget territorium.

At en medlemsstat forbyder brugen, men ikke fremstillingen af radardetektorer eller af andre produkter, er ikke usædvanligt. Der er intet til hinder for, at en medlemsstat forbyder brugen af disse apparater på sit eget territorium, men tillader, at de fremstilles med henblik på afsætning i medlemsstater, hvor de er tilladt.

Blandt de medlemsstater, som har vedtaget love om forbud eller begrænsning af brugen af radardetektorer, kan nævnes Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Luxembourg, Finland og Sverige. Straffen for at overtræde loven varierer dog kraftigt.

Der dukker jævnligt nye midler op på markedet, som kan sætte hastighedskontrollen ud af spil. Disse apparater kan ofte købes på nettet hos forhandlere med base i tredjelande, som forstår at omgå de nationale lovgivninger, f.eks. ved at anbefale produktet til andre formål end at unddrage sig politiets kontrol. Kontrolapparaterne bliver dog også mere sofistikerede, og straffene for at begå svindel bliver strengere. Konsekvenserne for personer, der er i besiddelse af en radardetektor, er så alvorlige, at de på sigt skulle få en afskrækkende virkning.

Under alle omstændigheder vedtog Kommissionen den 21. oktober 2003 henstilling K/2003/3861 om kontrol på området trafiksikkerhed. Henstillingen opfordrer bl.a. medlemsstaterne til at iværksætte sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, og til at straffe handlinger, som har til formål at hindre eller underminere anvendelsen af trafiksikkerhedsreglerne. Kommissionen forpligter sig til hvert andet år at udarbejde en rapport om gennemførelsen af henstillingen og at forelægge et direktivforslag, hvis der ikke sker tilstrækkelige fremskridt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/148 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/148

---

(2004/C 84 E/0186)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0010/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   EU's håndhævelse af et beskyttelsesniveau mod BSE, der er lavere for amerikansk oksekød end for oksekød fra Japan, Rusland og andre lande

| 1. | Kan Kommissionen bekræfte, at 800 t. ud af de 500 000 t. oksekød, der årligt importeres til EU, kommer fra USA og Canada, og at denne import er begrænset til kød fra dyr, der ikke er behandlet med væksthormoner? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen bekræfte, at 800 t. ud af de 500 000 t. oksekød, der årligt importeres til EU, kommer fra USA og Canada, og at denne import er begrænset til kød fra dyr, der ikke er behandlet med væksthormoner?

| 2. | Forventer Kommissionen, at importen af amerikansk og canadisk oksekød til EU ville vokse stærkt i det øjeblik, at dette kød ville være garanteret væksthormonfrit, eller er det heller ikke under sådanne forhold sandsynligt på grund af prisen og kvaliteten? |
| --- | --- |

2.

Forventer Kommissionen, at importen af amerikansk og canadisk oksekød til EU ville vokse stærkt i det øjeblik, at dette kød ville være garanteret væksthormonfrit, eller er det heller ikke under sådanne forhold sandsynligt på grund af prisen og kvaliteten?

| 3. | Er Kommissionen bekendt med, at forekomsten af BSE i den amerikanske delstat Washington for Japan, Rusland, Kina, Sydkorea, Mexico, Argentinien og andre stater har været anledning til at indføre et totalt importforbud for amerikansk oksekød? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen bekendt med, at forekomsten af BSE i den amerikanske delstat Washington for Japan, Rusland, Kina, Sydkorea, Mexico, Argentinien og andre stater har været anledning til at indføre et totalt importforbud for amerikansk oksekød?

| 4. | Hvorfor holder EU som forholdsregel mod risikoen for et BSE-udbrud fast ved de siden 1999 uændrede foranstaltninger mod import af hjerner og hvirvelsøjler fra amerikansk slagtekvæg og hvorfor følger man fortsat ikke de skærpede beskyttelsesforanstaltninger, som andre stater har truffet? |
| --- | --- |

4.

Hvorfor holder EU som forholdsregel mod risikoen for et BSE-udbrud fast ved de siden 1999 uændrede foranstaltninger mod import af hjerner og hvirvelsøjler fra amerikansk slagtekvæg og hvorfor følger man fortsat ikke de skærpede beskyttelsesforanstaltninger, som andre stater har truffet?

| 5. | Har EU særlige grunde til på nuværende tidspunkt at være imødekommende over for USA med hensyn til eksportinteresser, f.eks. for at åbne mulighed for at genoptage eksporten af europæisk stål til USA? Er det muligt, at der ud fra økonomiske overvejelser tages større risici med hensyn til fødevaresikkerheden end ellers ville være tilfældet? |
| --- | --- |

5.

Har EU særlige grunde til på nuværende tidspunkt at være imødekommende over for USA med hensyn til eksportinteresser, f.eks. for at åbne mulighed for at genoptage eksporten af europæisk stål til USA? Er det muligt, at der ud fra økonomiske overvejelser tages større risici med hensyn til fødevaresikkerheden end ellers ville være tilfældet?

| 6. | Under hvilke forhold og/eller hvornår bliver EU's importforbud udvidet til det niveau, der er gældende i en række tredjelande, som anser strengere forholdsregler for nødvendige? |
| --- | --- |

6.

Under hvilke forhold og/eller hvornår bliver EU's importforbud udvidet til det niveau, der er gældende i en række tredjelande, som anser strengere forholdsregler for nødvendige?

Kilde: »De Volkskrant« af 27.12.2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. februar 2004)

| 1.og | 2. Efter de oplysninger, Kommissionen ligger inde med, blev der i 2002 importeret 250 tons oksekød fra USA og 350 tons fra Canada.
  Det meste af det oksekød, der produceres i disse lande, stammer fra dyr, der er behandlet med væksthormoner, og kan derfor ikke importeres til EU.
  Import fra USA er dog tilladt i overensstemmelse med programmet for kvæg, der ikke er hormonbehandlet (NHTC). Under dette program leveres kvæg fra særligt godkendte gårde/dyrehold til slagteriet med en beediget skriftlig erklæring fra producenten, der bekræfter, at dyrene ikke har været behandlet med væksthormoner. Disse dyr og deres kød sorteres fra på slagteriet og viderebehandles på en sådan måde, at der ikke kan ske en sammenblanding med hormonbehandlede produkter. Desuden foretages der en prøveudtagning af væv ved slagtningen, som analyseres på et anerkendt laboratorium, før de amerikanske myndigheder godkender produktet til eksport.
  På denne baggrund og trods det præferentielle importkontingent på 11 500 tons oksekød af høj kvalitet, USA og Canada har fået tildelt efter aftalen i Verdenshandelsorganisationen (WTO), forventer Kommissionen ikke, at importen af oksekød fra disse to lande vil stige voldsomt i fremtiden. Men dette afhænger selvfølgelig også af vekselkurser og andre handelsmæssige forhold, der til stadighed ændrer sig. |
| --- | --- |

1.og

2. Efter de oplysninger, Kommissionen ligger inde med, blev der i 2002 importeret 250 tons oksekød fra USA og 350 tons fra Canada.

Det meste af det oksekød, der produceres i disse lande, stammer fra dyr, der er behandlet med væksthormoner, og kan derfor ikke importeres til EU.

Import fra USA er dog tilladt i overensstemmelse med programmet for kvæg, der ikke er hormonbehandlet (NHTC). Under dette program leveres kvæg fra særligt godkendte gårde/dyrehold til slagteriet med en beediget skriftlig erklæring fra producenten, der bekræfter, at dyrene ikke har været behandlet med væksthormoner. Disse dyr og deres kød sorteres fra på slagteriet og viderebehandles på en sådan måde, at der ikke kan ske en sammenblanding med hormonbehandlede produkter. Desuden foretages der en prøveudtagning af væv ved slagtningen, som analyseres på et anerkendt laboratorium, før de amerikanske myndigheder godkender produktet til eksport.

På denne baggrund og trods det præferentielle importkontingent på 11 500 tons oksekød af høj kvalitet, USA og Canada har fået tildelt efter aftalen i Verdenshandelsorganisationen (WTO), forventer Kommissionen ikke, at importen af oksekød fra disse to lande vil stige voldsomt i fremtiden. Men dette afhænger selvfølgelig også af vekselkurser og andre handelsmæssige forhold, der til stadighed ændrer sig.

| 3. | Kommissionen reagerede straks ved opdagelsen af et tilfælde af BSE i USA og indledte øjeblikkelig en regelmæssig udveksling af informationer med de amerikanske myndigheder, som den har opretholdt siden i snævert samarbejde med medlemsstaternes kompetente myndigheder. Denne udveksling af informationer dækker også oplysninger om de foranstaltninger, de andre handelspartnere træffer. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen reagerede straks ved opdagelsen af et tilfælde af BSE i USA og indledte øjeblikkelig en regelmæssig udveksling af informationer med de amerikanske myndigheder, som den har opretholdt siden i snævert samarbejde med medlemsstaternes kompetente myndigheder. Denne udveksling af informationer dækker også oplysninger om de foranstaltninger, de andre handelspartnere træffer.

| 4. | Siden april 2001 har EU indført en række sikkerhedsforanstaltninger, der skal sikre, at der ikke importeres oksekødprodukter fra USA, der risikerer at være inficeret med BSE. Disse foranstaltninger er resultatet af en videnskabelig procedure for risikovurdering, som bl.a. identificerede USA som et land, hvor der er risiko for udbrud af BSE. Denne risikovurdering har været gennemført for en række større eksportlande, og det har vist sig at være korrekt, når den forudsagde eksistensen af BSE i lande, der ikke tidligere havde haft egne tilfælde, herunder bl.a. Canada og Japan.
  De nuværende beskyttelsesforanstaltninger mod BSE i forbindelse med import findes i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (1). Betingelserne er ens for lande, hvor der er risiko for BSE, og for lande, hvor der allerede er konstateret et udbrud af BSE. Der er derfor ikke behov for skærpede beskyttelsesforanstaltninger i forbindelse med import som følge af forekomsten af det første tilfælde af BSE i USA.
  I importbestemmelserne indgår, at importerede produkter ikke må indeholde eller være afledt af visse dele af dyr, der anses for at indebære en risiko for BSE. Listen over disse dele er ikke begrænset til hjerner og hvirvelsøjler, men omfatter en række andre dele af dyr.
  Disse foranstaltninger følger principperne i WTO-aftalen om sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger. |
| --- | --- |

4.

Siden april 2001 har EU indført en række sikkerhedsforanstaltninger, der skal sikre, at der ikke importeres oksekødprodukter fra USA, der risikerer at være inficeret med BSE. Disse foranstaltninger er resultatet af en videnskabelig procedure for risikovurdering, som bl.a. identificerede USA som et land, hvor der er risiko for udbrud af BSE. Denne risikovurdering har været gennemført for en række større eksportlande, og det har vist sig at være korrekt, når den forudsagde eksistensen af BSE i lande, der ikke tidligere havde haft egne tilfælde, herunder bl.a. Canada og Japan.

De nuværende beskyttelsesforanstaltninger mod BSE i forbindelse med import findes i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (1). Betingelserne er ens for lande, hvor der er risiko for BSE, og for lande, hvor der allerede er konstateret et udbrud af BSE. Der er derfor ikke behov for skærpede beskyttelsesforanstaltninger i forbindelse med import som følge af forekomsten af det første tilfælde af BSE i USA.

I importbestemmelserne indgår, at importerede produkter ikke må indeholde eller være afledt af visse dele af dyr, der anses for at indebære en risiko for BSE. Listen over disse dele er ikke begrænset til hjerner og hvirvelsøjler, men omfatter en række andre dele af dyr.

Disse foranstaltninger følger principperne i WTO-aftalen om sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger.

| 5. | De betingelser, der gælder for importen fra USA i alle spørgsmål vedrørende BSE, er identiske med importbestemmelserne for andre tredjelande, hvor der er tilfælde af BSE eller risiko for udbrud. Tredjelande, hvor risikoen for BSE anses for minimal efter en videnskabelig vurdering, er undtaget fra disse importbestemmelser. Andre handelsmæssige overvejelser har ingen indflydelse på foranstaltninger vedrørende forbrugerbeskyttelse, folke- og/eller dyresundhed. |
| --- | --- |

5.

De betingelser, der gælder for importen fra USA i alle spørgsmål vedrørende BSE, er identiske med importbestemmelserne for andre tredjelande, hvor der er tilfælde af BSE eller risiko for udbrud. Tredjelande, hvor risikoen for BSE anses for minimal efter en videnskabelig vurdering, er undtaget fra disse importbestemmelser. Andre handelsmæssige overvejelser har ingen indflydelse på foranstaltninger vedrørende forbrugerbeskyttelse, folke- og/eller dyresundhed.

| 6. | Kommissionen følger til stadighed BSE-situationen i Nordamerika såvel som i alle andre verdensdele og vil træffe passende foranstaltninger i tide, hvis eller når det bliver påkrævet. |
| --- | --- |

6.

Kommissionen følger til stadighed BSE-situationen i Nordamerika såvel som i alle andre verdensdele og vil træffe passende foranstaltninger i tide, hvis eller når det bliver påkrævet.

---

(1)  EFT L 147 af 31.5.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/150 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/150

---

(2004/C 84 E/0187)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0017/04

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   Tilpasning af direktiv 92/58/EØF om signalgivning i forbindelse med sikkerhed og sundhed under arbejdet

Rådets direktiv 92/58/EØF (1) indeholder minimumsforskrifter for signalgivning i forbindelse med sikkerhed og sundhed under arbejdet. De i direktivet foreskrevne metoder for signalgivning er imidlertid forældede. Medlemsstaterne bruger nu en række nye sikkerheds- og advarselstegn. Dette har bevirket, at signalgivning ikke længere anvendes ensartet og at tegnenes kvalitet er forringet.

I henhold til direktivets artikel 9 skal de bilag, der indeholder de nærmere bestemmelser vedrørende signalgivning, tilpasses til de nye udviklinger på området.

| 1. | Deler Kommissionen den opfattelse, at der af denne grund bør ske en tilpasning af ovennævnte direktiv om signalgivning? Agter Kommissionen at stille de relevante forslag herom og i benægtende fald, hvorfor ikke? |
| --- | --- |

1.

Deler Kommissionen den opfattelse, at der af denne grund bør ske en tilpasning af ovennævnte direktiv om signalgivning? Agter Kommissionen at stille de relevante forslag herom og i benægtende fald, hvorfor ikke?

| 2. | Er direktivets tilpasning ikke desto mere påtrængende i lyset af den forestående tiltrædelse af 10 nye medlemsstater? |
| --- | --- |

2.

Er direktivets tilpasning ikke desto mere påtrængende i lyset af den forestående tiltrædelse af 10 nye medlemsstater?

| 3. | Finder Kommissionen det ikke foruroligende, at hensigten med direktivet ikke længere kan opfyldes som følge af manglende »opdatering«? |
| --- | --- |

3.

Finder Kommissionen det ikke foruroligende, at hensigten med direktivet ikke længere kan opfyldes som følge af manglende »opdatering«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(1. marts 2004)

| 1. | Kommissionen har altid tillagt aktualisering og tilpasning til den tekniske udvikling af direktiver om beskyttelse af arbejdstageres sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen stor betydning, og herunder navnlig Rådets direktiv 92/58/EØF af 24. juni 1992 om minimumsforskrifter for signalgivning i forbindelse med sikkerhed og sundhed under arbejdet (2).
  I denne forbindelse er spørgsmålet om behovet for en tilpasning af direktiv 92/58/EØF blevet forelagt Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen (3).
  Kommissionen anmodede derfor på sin 61. samling den 19. december 2000 det rådgivende udvalg om at udtale sig om vanskeligheder i medlemsstaterne med anvendelsen af direktiv 92/58/EØF, samt om et muligt behov for at tilpasse direktivet.
  Udvalget fandt, samtidig med, at det påpegede behovet for en mere systematisk indsamling af oplysninger om problemer med læsbarhed og/eller forståelighed af skiltning, ikke noget påtrængende behov for en revision af direktiv 92/58/EØF. I udvalgets udtalelse har de tre interessegrupper (myndigheder, arbejdsgivere og arbejdstagere), om end de erkendte, at der var visse problemer i forbindelse med forståelse af rømningssignalet ved brand eller andre ulykker, ikke fundet, at en revision af direktivet var påtrængende, men at der burde gennemføres yderligere arbejde i forbindelse med informationsindsamling. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har altid tillagt aktualisering og tilpasning til den tekniske udvikling af direktiver om beskyttelse af arbejdstageres sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen stor betydning, og herunder navnlig Rådets direktiv 92/58/EØF af 24. juni 1992 om minimumsforskrifter for signalgivning i forbindelse med sikkerhed og sundhed under arbejdet (2).

I denne forbindelse er spørgsmålet om behovet for en tilpasning af direktiv 92/58/EØF blevet forelagt Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen (3).

Kommissionen anmodede derfor på sin 61. samling den 19. december 2000 det rådgivende udvalg om at udtale sig om vanskeligheder i medlemsstaterne med anvendelsen af direktiv 92/58/EØF, samt om et muligt behov for at tilpasse direktivet.

Udvalget fandt, samtidig med, at det påpegede behovet for en mere systematisk indsamling af oplysninger om problemer med læsbarhed og/eller forståelighed af skiltning, ikke noget påtrængende behov for en revision af direktiv 92/58/EØF. I udvalgets udtalelse har de tre interessegrupper (myndigheder, arbejdsgivere og arbejdstagere), om end de erkendte, at der var visse problemer i forbindelse med forståelse af rømningssignalet ved brand eller andre ulykker, ikke fundet, at en revision af direktivet var påtrængende, men at der burde gennemføres yderligere arbejde i forbindelse med informationsindsamling.

| 2. | Nej. De ti nye medlemsstater skal gennemføre og anvende det eksisterende direktiv. |
| --- | --- |

2.

Nej. De ti nye medlemsstater skal gennemføre og anvende det eksisterende direktiv.

| 3. | Kommissionen finder, at direktivets målsætning stadig er opfyldt, nemlig at forbedre informationen til arbejdstagerne om de risici for deres sundhed og sikkerhed, de er udsat for, uafhængig af sproglige og kulturelle forskelle mellem arbejdstagerne. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen finder, at direktivets målsætning stadig er opfyldt, nemlig at forbedre informationen til arbejdstagerne om de risici for deres sundhed og sikkerhed, de er udsat for, uafhængig af sproglige og kulturelle forskelle mellem arbejdstagerne.

---

(1)  EFT L 245 af 26.8.1992, s. 23.

(2)  EFT L 245 af 26.8.1992.

(3)  Rådets afgørelse af 27. juni 1974, EFT L 185 af 9.7.1974, s. 15, erstattet af Rådets afgørelse af 22. juli 2003 om nedsættelse af et rådgivende udvalg for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, EUT C 218 af 13.9.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/151 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/151

---

(2004/C 84 E/0188)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0019/04

af Juan Ferrández Lezaun (Verts/ALE) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om:   Júcar-projektet — Vinalopó

Den 16. december 2003 oplyste kommissionsmedlemmerne Michel Barnier og Margot Wallström i Europa-Parlamentet, at projektet vedrørende vandføringen i Júcar-Vinalopó var blevet godkendt på den betingelse, at det var helt uden forbindelse til omledningen af Ebro, og at vandrammedirektivet blev overholdt.

Den 18. december udtalte den spanske regerings statssekretær med ansvar for vandbygning, Pascual Fernández på spørgsmålet om sin holdning til dette spørgsmål, at det eneste, der var forbudt, var »at benytte kanaliseringen af Júcar-Vinalopó til at hente vand fra Ebro«, og at »der i Júcars bækken alligevel fandtes mange andre vandløb, og at kun Júcar, ikke bækkenet som sådan, var omtalt i dokumentet«.

Hvad mener Kommissionen om disse udtalelser fra den spanske regering? Kan Kommissionen bekræfte, at der kan bevilges fællesskabsmidler til omledning af vand fra Ebros til Júcars bækken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. februar 2004)

Kommissionen har kontrolleret oplysningerne hos de spanske myndigheder og kan bekræfte, at der ikke bliver tale om overførsel af vand fra Ebro til tilstrømningsområdet/flodbækkenet Júcar. Imidlertid er det fortsat planen, at flodbækkendistriktet Júcar, som har mange andre floder end floden Júcar, vil modtage vand fra den foreslåede overførsel fra Ebro. Forvirringen om dette spørgsmål skyldes sammenblandingen mellem på den ene side udtrykket »tilstrømningsområdet/flodbækkenet Júcar«, som omfatter floden Júcar og dens bifloder, og på den anden side udtrykket »flodbækkendistriktet Júcar«, som er en sammenlægning af flodbækkener, der er grupperet af administrative årsager.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/151 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/151

---

(2004/C 84 E/0189)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0020/04

af Fiorella Ghilardotti (PSE), Massimo Carraro (PSE) og Giovanni Fava (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Bro over Messina-strædet

Den 17. december 2003 bragte det italienske dagblad »Il sole 24 ore« et interview med den italienske minister for infrastrukturer Pietro Lunardi, der kunne fortælle, at kommissær Loyola de Palacio havde udtrykt, at Kommissionen var villig til at støtte opførelsen af broen over Messina-strædet.

Forudsat at dette er sandt, er Kommissionen da sikker på, at broen over Messina-strædet opfylder alle de nødvendige betingelser for at modtage EU-støtte?

Mener Kommissionen især ikke, at det vil være mere hensigtsmæssigt — bl.a. ud fra et økonomisk og miljømæssigt synspunkt — at støtte et alternativ til broen som f.eks. en motorvej under havet for at forbinde Sicilien med den italienske halvø?

Mener Kommissionen ikke — stik imod, hvad Berlusconis regering påstår — at broprojektet er for dyrt til, at det vil tiltrække private investorer og derfor bare vil ende med at forværre den italienske stats økonomi?

Mener Kommissionen ikke, at broen over Messina-strædet ikke er af transeuropæisk karakter ifølge definitionen af dette begreb i Kommissionens og Van Miert-gruppens forslag?

Kan Kommissionen endelig oplyse, om den allerede fra den italienske regering har modtaget garantier for projektets miljømæssige bæredygtighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. marts 2004)

Broprojektet over Messina-strædet er blandt de 29 prioriterede projekter, som Kommissionen udpegede i forslaget om ændring af Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (TEN-T) (1). Anførelse af dette projekt i listen over prioriterede projekter, som del af projekt nr. 1 — »Jernbaneforbindelsen Berlin-Verona/Milano-Bologna-Napoli-Messina-Palermo«, følger henstillingen fra gruppen på højt plan, hvor Karel Van Miert er formand. Gennemførelsen af dette projekt er imidlertid Italiens ansvar.

I forbindelse med strukturfondsprogrammeringen 2000-2006 er der afsat støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til medfinansiering af højhastighedsjernbaneforbindelsen Rom-Napoli-Salerno, teknologisk modernisering af forbindelserne Salerno-Reggio Calabria og Messina-Palermo, og fordobling af linjen Messina-Palermo. Hidtil har de italienske myndigheder ikke anmodet om finansiering til gennemførelsen af højhastighedslinjen på strækningerne Salerno-Reggio Calabria og Messina-Palermo.

Motorveje til søs er et nyt begreb, der sigter mod at støtte udviklingen af transnationale søvejsforbindelser mellem medlemsstaterne. Fra den synsvinkel kan motorveje til søs ikke anses som et alternativ til broen over Messina-strædet, der kunne bibringe infrastrukturen til yderligere at formidle jernbane- og vejstrømmene fra Italien til Sicilien og vice versa.

Privat finansiering kunne udgøre et delvis bidrag til finansieringsbehovene til gennemførelse af dette projekt. Kommissionen er imidlertid ikke i stand til på nuværende tidspunkt at anslå omfanget af den nødvendige offentlige støtte.

Kommissionen vil gerne fremhæve, at broen over Messina-strædet ikke er et privat initiativ, men en vigtig forbindelse mellem den største og tættest befolkede ø i Middelhavet og kontinentet.

Efter Rådets og Parlamentets godkendelse af Kommissionens forslag vil eventuelle anmodninger fra den italienske regering om støtte til opførelse af broen over Messina-strædet fra budgettet for det transeuropæiske transportnet kræve, at Kommissionen foretager en tilbundsgående vurdering, navnlig med hensyn til gældende miljøbestemmelser, der henvises til i artikel 8 i TEN-T retningslinjerne, såvel som andre kriterier anført i Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 (2) om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net, såsom økonomisk levedygtighed.

Broprojektet over Messina-strædet falder ind under bestemmelserne i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 (3), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkninger på miljøet (4). Derudover skal der foretages en vurdering ud fra et naturbeskyttelsessynspunkt i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (5). Denne vurdering kan foretages inden for rammerne af den ovennævnte vurdering af miljøvirkninger eller som en separat vurdering.

Kommissionen har registreret en klage vedrørende anvendelsen af de ovennævnte direktiver på dette specifikke projekt, der vil blive nøje undersøgt, hvad angår overensstemmelse med relevant fællesskabslovgivning.

---

(1)  KOM(2003) 564.

(2)  EFT L 228 af 23.9.1995.

(3)  EFT L 175 af 5.7.1985.

(4)  EFT L 73 af 14.3.1997.

(5)  EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/153 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/153

---

(2004/C 84 E/0190)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0021/04

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Behov for straks at vedtage direktiv om flysikkerhed med strengere og ensartet kontrol

Der har siden 1997 foreligget et forslag til direktiv, der skal forpligte alle medlemsstaterne til at indberette resultaterne af deres kontrol af defekte fly. Direktivet fastsætter også krav om obligatorisk flykontrol ved selv den mindste mistanke om mangler i flyets sikkerhed. Direktivet er imidlertid stadig ikke blevet vedtaget.

Kan Kommissionen oplyse, hvad der er årsagen til den manglende vedtagelse?

Mener Kommissionen i øvrigt ikke, at den bør kræve, at kvaliteten i kontrollen i alle medlemsstaterne lever op til de samme kriterier med hensyn til omhu og strenghed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(2. marts 2004)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om sikkerheden for tredjelandes fly, der benytter Fællesskabets lufthavne, bliver vedtaget snarest.

Kommissionens oprindelige forslag fra 1997 kunne ikke vedtages inden for de frister, der er fastsat i EF-traktaten, på grund af meningsforskellene i Rådet. Efter løsningen af disse problemer fremsatte Kommissionen et nyt forslag i januar 2002. De pågældende direktiv vedtages på grundlag af denne tekst.

Ifølge bestemmelserne i dette direktiv kan der træffes foranstaltninger til tilpasning bl.a. af kontrolprocedurerne, hvilket gør det muligt at sikre kvaliteten af denne kontrol.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/153 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/153

---

(2004/C 84 E/0191)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0038/04

af Juan Izquierdo Collado (PSE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Ulovlig indførsel af delfiner

I 2001 indførte de portugisiske myndigheder i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 338/97 (1) (beskyttelse af vilde dyr og planter) et forbud mod indførslen af delfiner (Tursiops Truncatus), som er fanget i deres naturlige miljø. Spanien er på nuværende tidspunkt det eneste land, som tillader indførsel af denne dyreart fra Cuba, og når delfinerne først befinder sig her, er de omfattet af den frie bevægelighed i EU. Der foreligger dokumentation for, at Lissabons zoologiske have har anmodet de portugisiske myndigheder om at måtte indkøbe delfiner i den marine naturpark i Valencia. Delfinerne kommer fra Cuba, og det er forbudt at importere dem direkte fra Cuba.

Kommissionen bedes derfor svare på, hvornår der vil blive udformet en samordnet politik mellem EU's medlemsstater på dette område for at undgå, at Spanien bliver det land i Europa, hvortil der indføres dyrearter, som det i det øvrige Europa er forbudt at handle med?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. februar 2004)

Kommissionen kan ikke acceptere mangelfuld koordinering hvad angår handel med vilde dyr, eller at Spanien anvendes som indslusningssted for arter, der ikke kan indføres i andre medlemsstater. Spaniens bestemmelser på området er ikke mindre strenge end i nogen andre medlemsstater. Hvad angår handel med truede dyre- og plantearter er alle medlemsstater bundet af bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1997 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (2). Denne forordning har til formål at sikre en ensartet anvendelse af CITES i medlemsstaterne, og det i denne skriftlige forespørgsel omhandlede tilfælde skyldes ikke på nogen måde, at disse bestemmelser er mangelfulde.

Øresvinet (Tursiops truncatus) er opført i bilag A til forordningen, hvilket betyder, at import af vilde dyr kun er tilladt, hvis hovedformålet er ikke-kommercielt, dvs. hvis dyrene for eksempel skal anvendes i forbindelse med opdræt, uddannelse og forskning. Selv i sådanne tilfælde skal man først sikre sig, at importen ikke vil indvirke negativt på artens bevaringsstatus, og når det drejer sig om levende dyr, at det planlagte opholdssted opfylder artens krav til levested. At overføre dyr til andre medlemsstater er kun tilladt, hvis den pågældende medlemsstat også har undersøgt, dels at forholdende i denne medlemsstat opfylder artens krav til levested, og dels at dyrene ikke skal anvendes i kommercielt øjemed.

Hvis Portugal i det pågældende tilfælde afslog importanmodningen med den begrundelse, at dyrene ville blive anvendt i kommercielt øjemed, eller at det planlagte opholdssted ikke opfyldte artens krav til levested, så vil de samme betingelser stadig være gældende, hvis dyrene indføres fra Spanien. Hvis Portugal af ovenstående grunde havde ønsket at forhindre, at dyrene blev indført fra Spanien, ville landet have kunnet gøre det under påberåbelse af de eksisterende bestemmelser.

Når en medlemsstat forbyder indførsel med den begrundelse, at den pågældende indførsel vil indvirke negativt på artens bevaringsstatus, er den forpligtet til at informere Kommissionen, som derefter indbringer beslutningen for den i artikel 17 i forordningen omtalte Videnskabelige Undersøgelsesgruppe, som så kan enten stadfæste eller omstøde beslutningen på basis af medlemsstaternes kollektive ekspertudtalelse. I den foreliggende sag blev Kommissionen ikke informeret om nogen portugisisk beslutning om at afvise en importanmodning for øresvin fra Cuba af de ovennævnte grunde. Spanien kunne derfor på egen hånd træffe afgørelse i sagen.

---

(1)  EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

(2)  Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1497/2003 af 18. august 2003, EUT L 215 af 27.8.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/154 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/154

---

(2004/C 84 E/0192)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0042/04

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Frigørelse af bevillinger fra strukturfondene i Skotland

Er Kommissionen under henvisning til sit svar på skriftlig forespørgsel P-2263/03 (1) vedrørende strukturfondsstøtte, hvori den meddelte, at den først efter 31. december 2003 ville være i stand til at beregne omfanget af eventuelt frigjorte bevillinger til Highlands & Islands Special Transitional Programme under N+2-reglen, på nuværende tidspunkt i stand til at fremskaffe de ønskede oplysninger?

Kan Kommissionen endvidere fremlægge oplysninger vedrørende eventuelle frigjorte midler fra strukturfondprogrammerne i Skotland for perioden 1994-1999?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(4. marts 2004)

Ifølge artikel 31, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (2) skal Kommissionen frigøre enhver del af en forpligtelse fra år »n«, som ikke er blevet opfyldt ved et acontobeløb, eller som Kommissionen ikke har fået forelagt nogen gyldig betalingsanmodning for ved udgangen af år »n+2«.

For Highlands and Islands Special Transitional Programme var »n+2«-reglen ved udgangen af 2002 blevet overholdt for alle strukturfondene med undtagelse af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), for hvilken de udbetalte acontobeløb og de gyldige betalingsanmodninger var mindre end det beløb, der i 2000 var indgået forpligtelse for. Den uudnyttede del af denne forpligtelse skulle derfor frigøres.

Kommissionen har, efter at have rådført sig med de britiske myndigheder, fastslået, at det pågældende beløb fra 2000-forpligtelsen under EUGFL er på 2 026 960,77 EUR.

Finansieringsoversigterne i enhedsprogrammeringsdokumentet blev derfor ved beslutning K (2003) 5280 af 19. december 2003 ændret i overensstemmelse hermed for at tage hensyn til en sådan frigørelse af EUGFL-støtten.

I forbindelse med 2001-forpligtelserne vedrørende Highlands and Islands Special Transitional Programme er der ikke for nogen af strukturfondene planer om frigørelse af forpligtelser efter »n+2«-reglen.

Hvad angår programmeringsperioden 1994-1999, sendte Kommissionen breve til de skotske myndigheder den 22. august 2003 og den 24. oktober 2003 for at foreslå frigørelse under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) af et beløb på 82 882 223,64EUR svarende til den uudnyttede del af de bevillinger, der var afsat til de skotske programmer; dette skete efter foreløbige beregninger på grundlag af de endelige betalingsanmodninger, der var forelagt. De skotske myndigheder har erklæret sig enige i, at dette tal er korrekt. Nævnte beløb er blevet frigjort.

De pågældende frigørelser fordelte sig således på følgende programmer:

| (i EUR) |
| --- |
| EFRU nr. | Betegnelse | Frigørelse |
| 970913004 | DOCUP WESTERN SCOTLAND STRATHCLYDE MÅL 2 97-99 | 34 131448,00 |
| 970913003 | DOCUP EASTERN SCOTLAND MÅL 2 97-99 | 16 742 618,00 |
| 940913009 | GRAMPIAN (MÅL 5B) | 206 849,00 |
| 940913018 | DOCUP WESTERN SCOTLAND STRATHCLYDE MÅL 2 | 31 801 308,64 |
| I alt | 82 882 223,64 |

(i EUR)

EFRU nr.

Betegnelse

Frigørelse

970913004

DOCUP WESTERN SCOTLAND STRATHCLYDE MÅL 2 97-99

34 131448,00

970913003

DOCUP EASTERN SCOTLAND MÅL 2 97-99

16 742 618,00

940913009

GRAMPIAN (MÅL 5B)

206 849,00

940913018

DOCUP WESTERN SCOTLAND STRATHCLYDE MÅL 2

31 801 308,64

I alt

82 882 223,64

Ud over ovennævnte beløb er der desuden for perioden 1994-1996 blevet frigjort 1 040 915,25 EUR af EFRU-støtten til mål 2-programmet Eastern Scotland ved afslutningen heraf.

Med hensyn til de øvrige skotske programmer er der ikke blevet afsluttet yderligere programmer siden Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-2263/03. Det er derfor først, når alle dokumenter er blevet behandlet — herunder også revisionsattesteringerne — og afslutningsproceduren er tilendebragt, at Kommissionen vil være i stand til at beregne det samlede beløb, der skal frigøres af de bevillinger, der er afsat til Skotland.

En sådan afslutning vil imidlertid ikke være til hinder for, at der eventuelt senere kan træffes beslutninger om annullering eller nedsættelse af støtten og med krav om tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb. Sådanne beslutninger kan blive nødvendige i henhold til artikel 24 i forordning (EF) nr. 4253/1988 (3) i den ændrede affattelse, eller som følge af overtrædelsesprocedurer, der indledes i henhold til EF-traktatens artikel 226, statsstøtteprocedurer og korrektioner, som måtte vise sig nødvendige som følge af forhold, der konstateres ved fremtidige revisioner af de anmeldte udgifter.

---

(1)  EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 240.

(2)  EFT L 161 af 26.6.1999, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1105/2003 af 26. maj 2003, EUT L 158 af 27.6.2003.

(3)  Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, EFT L 374 af 31.12.1988.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/156 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/156

---

(2004/C 84 E/0193)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0062/04

af Giorgio Calò (ELDR) og Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Ph.d.-studerende fra Fællesskabet diskrimineres i Tyskland

I Tyskland har udenlandske ph.d.-studerende, ifølge Max-Planck selskabets interne regler, ikke som deres tyske kollegaer adgang til den lovbestemte arbejdskontrakt BAT IIa/2, men modtager derimod et stipendium, som er skattefrit og ikke indeholder sikringsbidrag.

Hundredvis af udenlandske studerende, af dem mange EU-borgere, diskrimineres på denne måde, hvilket naturligvis har betydelige konsekvenser for deres sikkerhed og rettigheder med hensyn til social sikring og sundhed.

Max-Planck selskabet, som modtager 80 % af sin finansiering fra offentlige midler, er forpligtet af traktatens forfatningsmæssige og grundlæggende principper om ikke-forskelsbehandling, fri bevægelighed og ophold, etableringsfrihed og ligestilling.

Kan Kommissionen i betragtning af det åbenlyse brud på disse principper gribe ind og tage forholdsregler for at modvirke diskrimination af ph.d.-studerende fra Fællesskabet i Tyskland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(23. februar 2004)

EU-statsborgere har ret til at arbejde i andre medlemsstater (EF-traktatens artikel 39). Denne ret til fri bevægelighed for arbejdstagere omfatter også retten til samme adgang til job og samme behandling med hensyn til arbejdsforhold som værtslandets statsborgere.

På grundlag af artikel 39 skal statsborgere i andre medlemsstater derfor kunne søge forskerstillinger, for hvilke der tilbydes en arbejdskontrakt (jf. de BAT IIa/2-stillinger, som er omtalt i den skriftlige forespørgsel) ved det tyske Max-Planck-Gesellschaft, på samme måde som tyske statsborgere.

Ifølge Kommissionens oplysninger har også statsborgere fra andre medlemsstater ret til at søge forskerstillinger (f.eks. stillinger for ph.d.-studerende). I de jobtilbud vedrørende stillinger for ph.d.-studerende, som i øjeblikket ligger online på Max-Planck-Gesellschaft's hjemmeside (23. januar 2004), er der ikke fastsat noget krav om statsborgerskab.

For yderligere at kunne vurdere, om de oplysninger, der er anført i den skriftlige forespørgsel, kunne udgøre en overtrædelse af EU-lovgivningen, beder Kommissionen derfor de ærede medlemmer om at sende yderligere oplysninger til Kommissionen (Generaldirektoratet for Beskæftigelse og Sociale anliggender), herunder oplysninger om tilfælde af ikke-tyske statsborgere fra EU, som blev nægtet adgang til at søge en sådan stilling for ph.d.-studerende på grundlag af deres statsborgerskab, eller som har fået en sådan en stilling, men som ikke arbejder på de vilkår, der er fastsat for BAT IIa/2-ansatte.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/157 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/157

---

(2004/C 84 E/0194)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0070/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Opførelse af en forkromningsfabrik i Tabaçô, Arcos de Valdevez

Jeg stillede den 11. september 2003 en forespørgsel (E-2437/03 (1)), som blev besvaret den 23. september 2003, om eventuel opførelse af en forurenende fabrik i Tabaçô, Arcos de Valdevez, i Portugal. Ifølge sammenslutningen af miljøforkæmpere i Valdevez er der fare for, at forkromningsfabrikken Serraliber påbegynder driften nu i januar.

Som bekendt verserer der en overtrædelsessag (nr. Co./000830/03), idet fabrikken er blevet opført, uden at der er foretaget en VVM-undersøgelse, hvilket er i strid med lovdekret nr. 69/2000 af 3. maj.

Kan Kommissionen på den baggrund oplyse, hvilke foranstaltninger der eventuelt er truffet i forlængelse af dens svar fra september 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. februar 2004)

I forlængelse af sit svar af 23. september 2003 på forespørgsel E-2437/03 (2) fra det ærede medlem om samme emne kan Kommissionen oplyse, at de portugisiske myndigheder i mellemtiden har besvaret det brev med anmodning om nærmere oplysninger, som Kommissionen sendte vedrørende gennemførelsen af det nævnte fabriksprojekt.

Kommissionen er i færd med at gennemgå svaret fra de portugisiske myndigheder. Bagefter vil situationen blive analyseret på et fælles møde med henblik på en stillingtagen til de omtalte klager.

På dette møde vil Kommissionen ikke undlade at udspørge de portugisiske myndigheder om forløbet af VVM-undersøgelsen i forbindelse med projektet og specielt om den situation, det ærede medlem henviser til i sin forespørgsel.

---

(1)  EUT C 65 E af 13.3.2004.

(2)  EUT C 65 E af 13.3.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/157 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/157

---

(2004/C 84 E/0195)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0075/04

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om:   Kontrol af flysikkerhed

EU har via Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet opfordret de enkelte stater til at sikre en effektiv kontrol af flysikkerheden, hvilket der er et udtalt behov generelt og ikke blot på grund af den seneste tragiske begivenhed. Vil Kommissionen oplyse, om den ikke finder det nyttigt at indhente oplysninger fra de enkelte stater om den kontrol, der foretages af flyenes tilstand, og om resultaterne heraf? Er flyene blevet kontrolleret enkeltvis, i hvor mange og hvilke tilfælde er kontrollen i de enkelte lande blevet gennemført uden forudanmeldelse, og hvordan er fordelingen på fly, der anvendes til ruteflyvninger, og fly, der anvendes til charterflyvninger? Er der noget steds taget fat på det ikke helt uløste problem med forholdet mellem på den ene side lave priser og på den anden side omkostninger ved flyvningerne og ved såvel den almindelige som ekstraordinær vedligeholdelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(25. februar 2004)

Medlemsstaterne kontrollerer de udenlandske fly, der lander på deres område, og deltager i koordinations-programmet SAFA, Safety Assessment of Foreign Aircraft, under Den Europæiske Konference for Civil Luftfart. Der har været talt og skrevet meget om denne kontrol og om SAFA-programmet i pressen efter ulykken med Boeing 737-flyet fra selskabet Flash Airline i Sharm-El-Sheikh den 3. januar 2004. Kontrollen af dette fly viste dette programs begrænsninger.

Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om sikkerhed forbundet med tredjelandes luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne (1) skulle afhjælpe svaghederne ved SAFA-programmet, især ved at gøre kontrollen obligatorisk og muliggøre fælles tiltag over for selskaber eller lande, der lader hånt om sikkerheden. Der skal ligeledes offentliggøres en årsrapport om kontrollerne. Når dette direktiv er blevet gennemført i medlemsstaterne, vil Kommissionen have detajlerede oplysninger til rådighed om alle kontroller, der udføres i Fællesskabets lufthavne.

Kommissionen disponerer i øjeblikket over følgende oplysninger: I 2002 gennemførte de medlemsstater, der deltager i SAFA-programmet, 3234 kontroller af fly, der drives af 529 luftfartsselskaber fra 127 forskellige lande.

Kommissionen gør opmærksom på, at det er de civile luftfartsmyndigheder i de lande, hvor selskaberne er etableret, og hvor flyene er registreret som værende i overensstemmelse med reglerne i Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO), der godkender luftfartsselskaberne og de enkelte fly. Det er denne nationale myndigheder der skal kontrollere, om de internationale sikkerhedsstandarder overholdes, uafhængigt af forholdet mellem priserne på den ene side og omkostningerne og flyenes vedligeholdelse på den anden. Myndighederne skal kontrollere alle selskaber, og medlemsstaternes registreringsmyndighe-der skal kontrolleres af OACI.

---

(1)  EUT C 103 E af 30.4.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/158 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/158

---

(2004/C 84 E/0196)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0078/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Schengen-informationssystemet og savnede personer

I sit svar på min skriftlige forespørgsel nr. E-3222/03 (1) siger Kommissionen, at der, for så vidt angår den anbefaling, der blev fremsat på den Europæiske Konference om Forebyggelse og Bekæmpelse af Menneskehandel, som blev afholdt i Bruxelles i september 2002, gående ud på at der gennemføres en forundersøgelse med henblik på at oprette en europæisk database over savnede personer, en anbefaling som Europa-Parlamentet har tilsluttet sig i sin beslutning (P5_TA(2003)0366 — A5-0280/2003) om Daphne II-programmet, allerede nu er mulighed for gennem Schengen-informationssystemet (SIS) at eftersøge savnede personer og i særdeleshed børn, og at denne mulighed vil blive opretholdt i forbindelse med udviklingen af anden generation af SIS.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater, der benytter sig af denne facilitet, og skitsere hvilke konklusioner man er nået frem til vedrørende dens effektivitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(20. februar 2004)

I artikel 97 i Konventionen om gennemførelsen af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 (2) (herefter benævnt »Konventionen«) står der: »Oplysninger om forsvundne personer eller personer, der af hensyn til deres egen sikkerhed eller til forebyggelse af trusler midlertidigt bør tages i varetægt på anmodning af den indberettende kontraherende parts kompetente eller retlige myndighed, optages i systemet, således at politimyndighederne kan underrette den indberettende kontraherende part om personens opholdssted eller tage den pågældende i varetægt for at forhindre vedkommende i at fortsætte sin rejse, hvis den nationale lovgivning tillader det. Dette gælder i særdeleshed mindreårige og personer, der skal tvangsanbringes på grundlag af en afgørelse truffet af en kompetent myndighed. Oplysninger om myndige personer må kun videregives med de pågældendes samtykke.«

I henhold til Konventionens artikel 101 er adgang til oplysningerne i Schengen-informationssystemet samt ret til direkte søgning i disse oplysninger forbeholdt myndigheder med ansvar for grænsekontrol, anden politi- og toldkontrol inde i landet samt samordning heraf.

Eftersom Konventionens parter er ansvarlige for forvaltningen af Schengen-informationssystemet (SIS), har de mulighed for at drage konklusioner med hensyn til dets effektivitet. Kommissionen er imidlertid blevet informeret om, at der ved slutningen af 2003 var indberettet cirka 33 000 personer til SIS i henhold til Konventionens artikel 97. Alle Schengen-lande gjorde brug af muligheden for at udsende oplysninger om savnede personer i henhold til artikel 97, men især af Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien og Portugal.

Rådet behandlede spørgsmålet om en europæisk database over savnede personer i sine konklusioner af 8. maj 2000 i Bruxelles-erklæringen om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel, (3) idet den tog højde for udviklingen af SIS II. Kommissionen kan bekræfte, at SIS II vil kunne indeholde oplysninger om savnede personer.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 493.

(2)  EFT L 239 af 22.9.2000.

(3)  EUT C 137 af 12.6.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/159 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/159

---

(2004/C 84 E/0197)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0082/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Direktivet om kliniske forsøg

I forlængelse af Kommissionens besvarelse af E-3209/03 og E-3215/03 (1) om gennemførelsen af direktiv 2001/20/EF (2), hvilke synspunkter fremsatte den irske regerings repræsentanter på mødet den 15. maj 2003 i Lægemiddeludvalget? Hvor langt er man fremme med forberedelsen af retningslinierne for gennemførelsen af dette direktiv i medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(23. februar 2004)

Kommissionen samarbejder i øjeblikket med medlemsstaterne om forberedelsen af gennemførelsesbestemmelser til dette direktiv. I denne sammenhæng har den irske kompetente myndighed meddelt Kommissionen, at der i nær fremtid vil blive udviklet og offentliggjort en særlig vejledning i anvendelsen af kliniske forsøg.

Kommissionen drøftede et første udkast til gennemførelsesbestemmelser med medlemsstaterne på mødet i Det Stående Udvalg den 23. juli 2003. Der kunne dog ikke opnås enighed på dette møde. Et nyt udkast til gennemførelsesbestemmelser drøftes stadig internt i Kommissionen.

---

(1)  EUT C 70 E af 20.3.2004.

(2)  EFT L 121 af 1.5.2001, s. 34.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/160 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/160

---

(2004/C 84 E/0198)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0084/04

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Forbud mod transport af olie i tankskibe med enkeltskrog og brug af bekvemmelighedsflag

Fartøjer, der sejler under bekvemmelighedsflag, forårsager hvert år tab af menneskeliv og skader på havmiljøet. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1726/2003 af 22. juli 2003 (1) om ændring af forordning (EF) nr. 417/2002 (2) om fremskyndet indfasning af krav om dobbeltskrogs- eller tilsvarende design for olietankskibe med enkeltskrog sigter på at forbyde transport af svære olier til eller fra medlemsstaternes havne i olietankskibe med enkeltskrog.

| — | Kan Kommissionen under henvisning til ovenstående oplyse, hvilke foranstaltninger der er indført med henblik på at begrænse, regulere eller afskaffe brugen af skibe, der sejler under bekvemmelighedsflag, og drage ejerne til ansvar? |
| --- | --- |

—

Kan Kommissionen under henvisning til ovenstående oplyse, hvilke foranstaltninger der er indført med henblik på at begrænse, regulere eller afskaffe brugen af skibe, der sejler under bekvemmelighedsflag, og drage ejerne til ansvar?

| — | Kan Kommissionen oplyse, hvornår der forventes at blive indført et fuldstændigt forbud mod transport af olie i tankskibe med enkeltskrog i de europæiske kystfarvande, og hvilke skridt der hidtil er taget i denne retning? |
| --- | --- |

—

Kan Kommissionen oplyse, hvornår der forventes at blive indført et fuldstændigt forbud mod transport af olie i tankskibe med enkeltskrog i de europæiske kystfarvande, og hvilke skridt der hidtil er taget i denne retning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(9. februar 2004)

Vedtagelsen af foranstaltningerne i ERIKA-I- og ERIKA-II-pakkerne samt de fremskridt, der er opnået vedrørende de foreslåede foranstaltninger som reaktion på Prestige-ulykken, er vigtige fremskridt, når det drejer sig om at gennemføre effektive regler, som skal øge søfartssikkerheden og bekæmpe sejlads under bekvemmelighedsflag. Takket være disse foranstaltninger vil der ikke længere være plads i de europæiske farvande til fartøjer, der ikke opfylder normerne, og som sejler rundt som flydende affaldsbeholdere.

På internationalt plan har Kommissionen vedvarende anmodet Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) om og støttet dennes bestræbelser på at udarbejde en flagstatskodeks og en model til et obligatorisk auditsystem, der sikrer, at flagstaterne opfylder de forpligtelser, som de internationale konventioner pålægger dem. Kommissionens og medlemsstaternes beslutsomhed har gjort det muligt for IMO at gøre betydelige fremskridt med indførelsen af en ramme og regler for indførelsen af modellen til obligatoriske auditsystemer i november 2003.

Reglerne for gennemførelsen i EU af IMO's auditmodel for flagstaterne vil blive behandlet inden for rammerne af de nye foranstaltninger vedrørende sikkerheden til søs, som Kommissionen for nylig bebudede i Parlament (ERIKA-III-pakken).

Forordning (EF) nr. 1726/2003 trådte i kraft den 21. oktober 2003. Fra denne dato har olietankskibe med enkeltskrog, som transporterer svære olier, ingen adgang til havne og farvande under medlemsstaternes jurisdiktion. Endvidere fastsætter denne forordning, at denne type fartøjer helt skal udfases i 2015 efter en fremskyndet tidsplan.

Imidlertid gælder denne forordning ikke for enkeltskrogede olietankskibe, der er i sejlads nær ved EU's kyster, men som ikke sejler ind i zoner, der hører under medlemsstaternes jurisdiktion. I december 2003 ændrede IMO efter anmodning fra Kommissionen og medlemsstaterne den internationale Marpol-konvention, hvorved der på internationalt plan blev indført samme krav som dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1726/2003 vedrørende dobbeltskrog. Ifølge IMO's procedurer træder disse nye regler om dobbeltskrog først i kraft i april 2005.

Kommissionen undersøger sammen med EU's nabolande, navnlig Den Russiske Føderation og Middelhavslandene, muligherne for en fremskyndet anvendelse af de nye IMO-regler for allerede nu at kunne forhindre de risici, der er forbundet med enkeltskrogede olietankskibes sejlads nær Europas kyster.

---

(1)  EUT L 249 af 1.10.2003, s. 1.

(2)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/161 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/161

---

(2004/C 84 E/0199)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0088/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. januar 2004)

Om:   Nederlandske sygeforsikringsselskabers opkrævning af langt højere præmier for forsikringstagere i nabolande som kompensation for underskud i Amerika

| 1. | Er det Kommissionen bekendt, at nederlandske sygeforsikringsselskaber i stigende grad opkræver højere præmier af private forsikringstagere, såfremt de bor uden for Nederlandene, hvilket f.eks. fremgår af det udlandstillæg, som forsikringsselskabet VGZ har indført pr. 1. januar 2004, og som betyder, at der for voksne forsikringstagere skal betales 35 EUR mere om måneden og for hvert barn 17,50 euro? |
| --- | --- |

1.

Er det Kommissionen bekendt, at nederlandske sygeforsikringsselskaber i stigende grad opkræver højere præmier af private forsikringstagere, såfremt de bor uden for Nederlandene, hvilket f.eks. fremgår af det udlandstillæg, som forsikringsselskabet VGZ har indført pr. 1. januar 2004, og som betyder, at der for voksne forsikringstagere skal betales 35 EUR mere om måneden og for hvert barn 17,50 euro?

| 2. | Er det ligeledes Kommissionen bekendt, at der i dette udlandstillæg ikke sondres mellem bopælsadresser tæt på Nederlandenes grænser, bopælsadresser inden for EU eller bopælsadresser i andre dele af verden? |
| --- | --- |

2.

Er det ligeledes Kommissionen bekendt, at der i dette udlandstillæg ikke sondres mellem bopælsadresser tæt på Nederlandenes grænser, bopælsadresser inden for EU eller bopælsadresser i andre dele af verden?

| 3. | Hvordan vurderer Kommissionen det forhold, at hollændere med bopæl i Belgien, hvor sundhedsvæsenets omkostningsniveau kan sammenlignes med det nederlandske, på grund af dette system skal være med til at betale for nederlandske forsikringstagere med bopæl i Amerika, hvor omkostningsniveauet er fem gange højere? |
| --- | --- |

3.

Hvordan vurderer Kommissionen det forhold, at hollændere med bopæl i Belgien, hvor sundhedsvæsenets omkostningsniveau kan sammenlignes med det nederlandske, på grund af dette system skal være med til at betale for nederlandske forsikringstagere med bopæl i Amerika, hvor omkostningsniveauet er fem gange højere?

| 4. | Er det tilladt sygeforsikringsselskaber at beregne sådanne tillæg inden for EU og gøre forskel mellem forsikringstagere i ind- og udland for på denne måde at kompensere for omkostninger opstået uden for EU? |
| --- | --- |

4.

Er det tilladt sygeforsikringsselskaber at beregne sådanne tillæg inden for EU og gøre forskel mellem forsikringstagere i ind- og udland for på denne måde at kompensere for omkostninger opstået uden for EU?

| 5. | Har Kommissionen i bekræftende fald til hensigt at udvirke en ændring af situationen ved at indføre en forskrift om, at sygeforsikringsselskabers præmier opkrævet inden for EU i princippet skal være de samme, og at det kun er tilladt at opkræve tillæg, når der kan påvises væsentlige omkostningsforøgende faktorer ved brugen af faciliteter i sundssektoren i den pågældende EU-medlemsstat? |
| --- | --- |

5.

Har Kommissionen i bekræftende fald til hensigt at udvirke en ændring af situationen ved at indføre en forskrift om, at sygeforsikringsselskabers præmier opkrævet inden for EU i princippet skal være de samme, og at det kun er tilladt at opkræve tillæg, når der kan påvises væsentlige omkostningsforøgende faktorer ved brugen af faciliteter i sundssektoren i den pågældende EU-medlemsstat?

Kilde: Det nederlandske dagblad »BN-De Stem« den 7. januar 2004.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. marts 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at der ved den lovgivning om forsikringer, som EU vedtog i forbindelse med oprettelsen af det indre marked, blev indført en ordning, der er baseret på en fri fastsættelse af forsikringsbetingelser og -tariffer. Domstolen fastslog i sag C-59/01, Kommissionen mod Italien (1), at retten til fri fastsættelse af tariffer gælder for de former for forsikringer, der ikke er livsforsikringer. Domstolen præciserede, at dette princip også gælder for lovpligtige forsikringer såsom ansvarsforsikringer for motorkøretøjer. Den gjorde desuden udtrykkeligt opmærksom på, at almene hensyn ikke kan påberåbes som en hindring for en sådan fri tariffastsættelse.

Hvad angår de præmieforhøjelser, som nogle nederlandske forsikringsselskaber pålægger deres forsikringstagere som følge af, at disse er bosat uden for Nederlandene, skal der gøres opmærksom på, at forsikringspræmien skal stå i forhold til den risiko, der dækkes. Det er muligt, at de nederlandske forsikringsselskaber, der har forsikringstagere med bopæl i udlandet, betragter dette forhold som en faktor, der øger den forsikrede risiko, fordi de udgifter til lægebehandling, der dækkes af forsikringen, er højere end dem, der faktureres i Nederlandene. Udgifterne til forvaltning og administration er nemlig generelt større for forsikringer, der dækker forhold i udlandet, end for dem, der dækker indenlandske forhold. Forskellige aspekter såsom de aftaler, sygeforsikringsselskaberne har indgået med behandlingsinstitutionerne og lægestanden i Nederlandene, kan forklare en sådan forskel i de udgifter, som forsikringstagere i udlandet medfører. Disse aftaler giver de nederlandske forsikringsselskaber mulighed for at holde omkostningerne i forbindelse med forsikringer, der dækker risici i Nederlandene, på et niveau, som gør det muligt for dem her at tilbyde lavere forsikringspræmier end dem, de kan tilbyde ved forsikringer, der dækker risici i udlandet, for hvilke der ikke er indgået tilsvarende aftaler med sundhedssektoren. Det synes med andre ord tilladeligt, at der er præmieforskelle, for så vidt disse er begrundet i objektive betragtninger.

Hvis udgifterne til lægebehandling er forskellige i de enkelte medlemsstater, skal der ved forsikringspræmien tages hensyn hertil på en sådan måde, at præmien på passende måde afspejler den dækning, som forsikringsaftalen giver. På den anden side skal det bemærkes, at selv om forsikringspræmien kan være højere som følge af, at den forsikrede ikke bor i Nederlandene, er den pågældende ikke forpligtet til at betale visse ekstraudgifter, som udgør en væsentlig del af den samlede pris (præmie og afgifter). Sådanne ekstraudgifter påhviler forsikringerne for de forsikrede, der har bopæl i Nederlandene.

Da det ikke henhører under Kommissionens ansvarsområde at føre tilsyn med forsikringsselskaberne, er den ikke i stand til over for det ærede medlem at oplyse, om denne forhøjelse for de forskellige forsikringstagere, der bor i udlandet, udelukkende har til formål at kompensere udgifterne til lægebehandling for de forsikrede, der bor i USA. De myndigheder i medlemsstaterne, der har til opgave at føre tilsyn med forsikringsselskaberne, kan oplyse, om de pågældende forhøjelser har til formål at fordele omkostningerne vedrørende de forsikrede, der bor i USA, på alle de forsikringstagere, der bor i udlandet.

Kommissionen kan ikke skride ind og bestemme, at sygeforsikringspræmierne skal være af samme størrelse i hele EU, og at forhøjelser kun er tilladte, hvis den pågældende medlemsstat er behæftet med faktorer, der medfører en kraftig stigning i udgifterne til lægebehandling.

---

(1)  Saml. 2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/162 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/162

---

(2004/C 84 E/0200)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0098/04

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Udlevering af Sok Yoeun

Den 28. november 2003 afsagde en thailandsk appeldomstol efter en retssag, som langt fra levede op til de gældende internationale normer, en dom, hvorefter den 72-årige Sok Yoeun skal udleveres til Cambodja »efter en periode på minimum 15 dage, men maksimum tre måneder«. Udleveringen af Sok Yoeun sker på foranledning af anmodninger fra kredse, der ønsker at vise, at der eksisterer et komplot, der har til hensigt fysisk at eliminere Hun Sen, og som den cambodjanske oppositionsleder Ram Rainsy skulle være involveret i.

FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder har i øvrigt givet Sok Yoeun status som politisk flygtning, og de finske myndigheder har meddelt, at de er villige til at give ham politisk asyl. Det thailandske retssystems afgørelse er meget alvorlig, idet den åbenlyst overtræder folkeretten ved at skabe en præcedens, der er yderst farlig for alles personer, der lever i Thailand under FN's Flygtningehøjkommissariats beskyttelse. Derudover bidrager denne afgørelse til en godkendelse af Hun Sens partis åbenlyse politiske komplot, og samtidig destabiliserer den Kongeriget Cambodja.

Har Kommissionen kendskab til Sok Yoeuns situation? Har den i givet fald reageret officielt, og på hvilken måde? Hvilke skridt har den taget eller påtænker den at tage, eventuelt i samarbejde med de finske myndigheder, for at forhindre, at Thailand udviser Sok Yoeun til Phnom Penh? Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen derudover at træffe for at få de thailandske myndigheder til at genoptage deres tidligere praksis om overholdelse af de internationale konventioner, som Thailand har underskrevet, og især dem, der vedrører politiske flygtninges status? Hvad mener Kommissionen mere generelt om dette nye politiske komplot, der er udtænkt i nogle af Phnom Penhs velkendte miljøer, og som har til formål at udrydde den demokratiske opposition og samtidig ødelægge perspektiverne for en konsolidering af demokratiet og retsstaten i Cambodja?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. februar 2004)

Kommissionen har via sine delegationer i Cambodja og Thailand og sammen med medlemsstaternes repræsentanter og De Forenede Nationers Flygtningehøjkommissariat (UNHCR) fulgt udviklingen i sagen Sok Yoeun med de ansvarlige regeringsmyndigheder.

Kommissionen har navnlig med stor opmærksomhed fulgt den thailandske appeldomstols afvisning den 28. november 2003 af Sok Yoeuns appel mod beslutningen om at udlevere ham til Cambodja.

Ifølge de seneste oplysninger til Kommissionen har de cambodjanske myndigheder principielt godkendt at opgive anmodningen om udlevering af Sok Yoeun. Den thailandske regering vil tage de nødvendige skridt til at sikre, at Sok Yoeun genforenes med sin familie i Finland i henhold til de gældende juridiske procedurer og retssikkerheden i Thailand.

Hvad angår det mere generelle spørgsmål om den politiske situation i Cambodja, kan Kommissionen forsikre det ærede medlem, at den fortsat vil anmode alle politiske kræfter i Cambodja om at gøre deres yderste for at finde en fredelig løsning på det nuværende politiske dilemma, som gør det muligt at danne en ny demokratisk valgt regering. En af de vigtigste opgaver for den nye regering, når den engang bliver dannet, er at gennemføre en reform af det juridiske og retlige system.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/163 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/163

---

(2004/C 84 E/0201)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0100/04

af Marianne Thyssen (PPE-DE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Europa-webstedets sprog

Europa-webstedet (http://europa.eu.int) er et kommunikationsmedium med de europæiske borgere, og det vil på grund af udviklingen i de elektroniske medier for fremtiden dominere kommunikationen. Desværre bliver der ofte på dette medium kun gjort brug af tre sprog, nemlig fransk, engelsk og tysk. Webstedet åbner ganske vist på alle elleve officielle sprog, men så snart de vigtige sider med specifikke og aktuelle data kaldes frem, ændres sproglisten, og det sker så konsekvent, at der synes at være tale om en »politik«.

Så vidt vides er der ikke truffet nogen afgørelse om en begrænsning til tre sprog, eller at der skulle være tale om en midlertidig praktisk foranstaltning. Dertil kommer, at denne politik i mine øjne er i strid med forordning nr. 1 fra 1958 (1) om den ordning, der på det sproglige område skal gælde for institutionerne og traktaten. I begge retskilder er det netop fastsat, at de europæiske borgere skal kunne henvende sig på de officielle EU-sprog til institutionerne, og at de skal have svar på samme sprog. Som medlem af Parlamentet har jeg i tidens løb fået stadig flere kommentarer og negative reaktioner om denne situation, hvilket er årsagen til denne forespørgsel.

Finder Kommissionen i betragtning af den stigende brug af elektronisk kommunikation det ikke vigtigt, at den i sine kontakter med de europæiske borgere via Europa-webstedet benytter alle Unionens sprog? Hvornår vil Kommissionen sørge for, at den i sine kontakter med de europæiske borgere via Europa-webstedet arbejder på alle Unionens sprog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(26. februar 2004)

Kommissionen vil først oplyse det ærede medlem om, at Europa-netstedet respekterer både ånden og bogstavet i traktaterne og i forordning nr. 1 fra 1958. Alle lovteksterne er således tilgængelige på netstedet og på alle de officielle EU-sprog. Det samme gælder for sider med generelle oplysninger, der fortrinsvis tager sigte på et bredere publikum. Dette kræver en betydelig indsats, som ikke har sin lige andre steder i verden, og som Kommissionen vil fortsætte med efter udvidelsen af EU den 1. maj 2004, hvor antallet af officielle sprog bliver næsten fordoblet.

Det ærede medlem har imidlertid ret i, at oplysningerne på Europa-netstedet — bortset fra i ovennævnte tilfælde — ikke alle er tilgængelige på alle de officielle EU-sprog. Det er imidlertid ikke nogen ny situation, og det drejer sig ingenlunde om en ændring af EU's sprogpolitik med hensyn til formidling af oplysninger til borgerne men ganske enkelt om den bedst mulige udnyttelse af de disponible ressourcer. Sider, der fortrinsvis henvender sig til et specialiseret publikum, eller aktuelle nyheder, som bør være hurtigt tilgængelige, offentliggøres ofte kun på et begrænset antal sprog. De offentliggøres så hurtigt som muligt på de disponible sprog for at informere den berørte målgruppe så hurtigt som muligt.

---

(1)  EFT 17 af 6.10.1958, s. 385.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/164 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/164

---

(2004/C 84 E/0202)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0122/04

af Toine Manders (ELDR) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Gæld inden for betalt fodbold i Europa

Ifølge undersøgelser foretaget af det tyske fodboldblad »Kicker« har den betalte fodbold i Europa en gæld på siger og skriver 7 mia. EUR hængende over hovedet.

Rent talmæssigt er der tale om store forskelle mellem landene. Således har de italienske og spanske ligaer for betalt fodbold hver et underskud på godt 2 mia. EUR, medens den øverste ligas samlede gæld i Nederlandene i 2002 beløb sig til 80 mio. EUR. Heraf fremgår, hvor effektivt det nederlandske licenssystem er, som har været gældende i årevis. Derfor bør man hilse det velkommen, at der under pres fra Kommissionens side er blevet indført et licenssystem for ligaer for betalt fodbold i Europa.

På den anden side kan det overdrevne omfang af de professionelle klubbers gæld bidrage til at fremme den ikke tilladte fremgangsmåde med statsstøtte, som ofte gives efter pres fra den lokale offentlighed.

En mulighed for at imødegå problemerne inden for denne sektor, er at indføre et EU-mesterskab, som kun fodboldklubber fra EU's medlemsstater kan deltage i. Dette bidrager på den ene side til den videre gennemførelse af det indre marked, fordi betalt fodbold altid kan betragtes som en tjenesteydelse. På den anden side giver det mulighed for en effektiv og ensartet anvendelse af de fællesskabsforskrifter, der gælder for fodboldsektoren. En fælles juridisk ramme for hele den betalte fodboldsektor i Europa fører i det mindste til øget retssikkerhed for alle involverede parter. Den årlige finale i EU-mesterskabet kan f.eks. spilles i Bruxelles, hvorved EU-mesterskabet også kan bidrage positivt til EU's image.

| 1. | Har Kommissionen kendskab til den ovennævnte gæld hos den betalte fodbold i Europa? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til den ovennævnte gæld hos den betalte fodbold i Europa?

| 2. | Mener Kommissionen ikke også, at den heraf følgende dårligere solvens i ligaerne for betalt fodbold kan fremme den fællesskabsstøtte, som er i modstrid med fællesskabslovgivningen? I benægtende fald hvorfor ikke? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen ikke også, at den heraf følgende dårligere solvens i ligaerne for betalt fodbold kan fremme den fællesskabsstøtte, som er i modstrid med fællesskabslovgivningen? I benægtende fald hvorfor ikke?

| 3. | Er Kommissionen rede til at træffe foranstaltninger til at finde en løsning på den skitserede problematik inden for betalt fodbold i Europa? I bekræftende fald hvilke? I benægtende fald hvorfor ikke? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen rede til at træffe foranstaltninger til at finde en løsning på den skitserede problematik inden for betalt fodbold i Europa? I bekræftende fald hvilke? I benægtende fald hvorfor ikke?

| 4. | Er Kommissionen rede til at undersøge mulighederne for at indføre et EU-mesterskab som skitseret ovenfor? I benægtende fald hvorfor ikke? |
| --- | --- |

4.

Er Kommissionen rede til at undersøge mulighederne for at indføre et EU-mesterskab som skitseret ovenfor? I benægtende fald hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. marts 2004)

Kommissionen er klar over, at nogle professionelle fodboldklubber står over for finansielle problemer. Disse problemer kan som nævnt af det ærede medlem variere fra det ene land til det andet.

Det er muligt, at der i stigende omfang er krav om, at der ydes offentlig støtte til kriseramte klubber. Professionelle fodboldklubber udøver imidlertid en økonomisk aktivitet og skal derfor betragtes som virksomheder i den EF-traktatens artikel 87, stk. 1, anførte betydning (selv om det kan diskuteres, i hvilket omfang støtte til fodboldklubber påvirker handelen mellem medlemsstaterne, især hvis der er tale om en lokal klub, som sandsynligvis ikke konkurrerer med klubber fra andre medlemsstater). Hvis samhandelen mellem medlemsstaterne påvirkes, skal fodboldklubber behandles på samme måde som andre virksomheder i medfør af statsstøttereglerne. Der er faste regler for tildeling af statsstøtte, f.eks. retningslinjer om støtte til redning og omstrukturering, der finder anvendelse. Medlemsstaterne skal anmelde enhver støtte til Kommissionen, inden den ydes. Enhver støtte, der ikke er forenelig med fællesmarkedet, skal tilbagebetales med renter.

Kommissionen har for nylig indledt en formel undersøgelsesprocedure vedrørende Italiens støtte til professionelle fodboldklubber.

Kommissionen følger med interesse situationen inden for professionel fodbold og vil om nødvendigt gribe ind i tilfælde, der falder ind under dets kompetenceområde. Der er forskellige måder at gribe problemerne an på i forbindelse med de finansielle vanskeligheder, som nogle fodboldklubber står overfor. De nationale og internationale sportsorganisationer har endvidere et særligt ansvar for at sikre, at fodbold udvikler sig i et sundt miljø. Kommissionen er bekendt med, at UEFA (Den Europæiske Fodboldunion) har planer om at indføre et klublicenssystem med henblik på at forbedre regnskabsforholdene inden for denne sektor.

Kommissionen har ikke nogen planer om at indføre et EU-mesterskab.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/165 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/165

---

(2004/C 84 E/0203)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0128/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Aldersgrænser for ansættelse af arbejdstagere, der allerede er beskæftiget på mangeårige tidsbegrænsede kontrakter i det offentlige i Grækenland

Direktiv 2000/78/EF (1) forbyder forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse på grund af alder men giver mulighed for forskelsbehandling, når formålet er at fremme beskæftigelsen, eller af andre objektive grunde, der har forbindelse med arbejdets art. I den offentlige sektor i Grækenland er der kontraktansatte, der i årtier har arbejdet for den samme arbejdsgiver og i de samme job. Disse arbejdstagere, der har nået en vis alder, kan ikke ansøge om at blive ansat i permanente og eller tidsubegrænsede stillinger, der bekendtgøres af arbejdstageren, som de allerede har arbejdet for i mange år, eftersom de overskrider den aldersgrænse, der indgår i ansættelsesbetingelserne.

Et karakteristisk eksempel er udelukkelsen af kontraktansatte læger med forskellige specialer, som i over ti år har arbejdet i det offentlige elektricitetsselskab DEI, fra at deltage i proceduren for ansættelse i DEI af fast personale med tilsvarende specialer, eftersom de på det tidspunkt, hvor stillingerne blev bekendtgjort, havde overskredet den aldersgrænse, der var blevet sat ved annonceringen af stillingerne.

Er denne praksis med at udelukke de allerede beskæftigede, der er ansat på mangeårige tidsbegrænsede kontrakter, fra muligheden for at blive fastansat hos den samme arbejdsgiver under påskud af, at de overskrider aldersgrænsen, i overensstemmelse med direktiv 2000/78/EF og direktiv 1999/70/EF (2)

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(24. februar 2004)

Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv fastlægger rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv og forbyder forskelsbehandling på grundlag af alder, handicap, religion, tro eller seksuel orientering. Direktivet dækker adgang til beskæftigelse, løn, arbejdsvilkår, afskedigelse, uddannelse osv., og både direkte og indirekte forskelsbehandling er omfattet af direktivet. Medlemsstaterne skulle gennemføre direktivet senest den 2. december 2003, og når det er blevet gennemført, skal evt. sager indbringes for nationale domstole iht. national lovgivning.

Direktivets artikel 6 giver mulighed for berettigelse af ulige behandling på grund af alder i visse tilfælde, så længe det er objektivt begrundet i et legitimt formål, og hvis midlerne til at opfylde det pågældende formål er hensigtsmæssige og nødvendige. Dette kunne gælde særlige vilkår for adgang til beskæftigelse og erhvervsuddannelse for unge og ældre arbejdstagere, fastsættelse af minimumsbetingelser vedrørende alder, erhvervserfaring eller anciennitet for adgang til beskæftigelse eller til visse fordele i forbindelse med beskæftigelse samt fastsættelse af en maksimal aldersgrænse for ansættelse, som er baseret på uddannelsesmæssige krav.

Det ærede medlem nævner ikke, hvilken øvre aldersgrænse det græske elektricitetsselskab bruger ved ansættelse. Det fremgår ikke klart af de fremlagte oplysninger, om de aldersbetingede forskelle i behandlingen af de ansatte, som det ærede medlem har beskrevet, kunne siges at være berettiget i henhold til artikel 6 i direktiv 2000/78/EF.

I Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS), Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE) og Det Europæiske Center for Offentlige Virksomheder (CEEP), er det fastsat, at en arbejdsgiver skal informere sine arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse om, hvilke ledige stillinger der kan søges, for at sikre, at de bliver givet samme mulighed for at få en fast stilling som andre ansatte. Indførelsen af en aldersgrænse for ansættelse i en ledig stilling er imidlertid ikke i modstrid med direktiv 1999/70/EF. Et andet problem er, at dette direktiv ikke tillader flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, som videreføres i flere år. Kommissionen har henvendt sig til de græske myndigheder for at løse de problemer, som opstår ved anvendelse af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter.

---

(1)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

(2)  EFT L 175 af 10.7.1999, s. 43.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/166 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/166

---

(2004/C 84 E/0204)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0138/04

af Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Anvendelse af passagerdata til testning af CAPPS II

Forslag til en aftale om overførsel af PNR-data til de amerikanske myndigheder, som kommissær Bolkestein forelagde for Europa-Parlamentet den 16. december 2003, åbner mulighed for, at personoplysninger om EU-borgere anvendes til testning af det omstridte CAPPS II-system. Det forlyder, at amerikanerne har forpligtet sig til ikke at anvende disse oplysninger operationelt, men at slette dem umiddelbart efter testfasen og ikke at videregive dem til tredjepart.

Den 12. januar fremgik det af en artikel i Washington Post, at de amerikanske myndigheder ikke er i stand til at finde et indenlandsk flyselskab, som frivilligt vil deltage i testning af CAPPS II. Tidligere sidste år indstillede to amerikanske flyselskaber deres deltagelse efter protester fra borgerretsforkæmpere og en truende forbrugerboykot.

| 1. | Er det korrekt, at det i henhold til aftaleforslaget er tilladt at anvende personoplysninger om EU-borgere til testning af CAPPS II? Hvordan kan Kommissionen sikre, at de amerikanske myndigheder virkelig ikke bruger disse oplysninger operationelt, og at de slettes umiddelbart efter testfasen og ikke videregives til tredjepart? |
| --- | --- |

1.

Er det korrekt, at det i henhold til aftaleforslaget er tilladt at anvende personoplysninger om EU-borgere til testning af CAPPS II? Hvordan kan Kommissionen sikre, at de amerikanske myndigheder virkelig ikke bruger disse oplysninger operationelt, og at de slettes umiddelbart efter testfasen og ikke videregives til tredjepart?

| 2. | Deler Kommissionen den opfattelse, at det er et alvorligt skridt at love at medvirke til testning af et system, som er på kant med de europæiske principper og bestemmelser om beskyttelse af privatlivets fred og som i princippet slet ikke havde behøvet at indgå i aftalen? |
| --- | --- |

2.

Deler Kommissionen den opfattelse, at det er et alvorligt skridt at love at medvirke til testning af et system, som er på kant med de europæiske principper og bestemmelser om beskyttelse af privatlivets fred og som i princippet slet ikke havde behøvet at indgå i aftalen?

| 3. | Af artiklen i Washington Post kan man slutte, at amerikanerne ledte med lys og lygte efter passageroplysninger til testning af CAPPS II. Var Kommissionens tilsagn på dette punkt en betingelse for de beskedne indrømmelser fra amerikansk side på andre punkter i aftalen, som gjorde det muligt at nå frem til en aftale? |
| --- | --- |

3.

Af artiklen i Washington Post kan man slutte, at amerikanerne ledte med lys og lygte efter passageroplysninger til testning af CAPPS II. Var Kommissionens tilsagn på dette punkt en betingelse for de beskedne indrømmelser fra amerikansk side på andre punkter i aftalen, som gjorde det muligt at nå frem til en aftale?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(11. marts 2004)

| 1. | Kommissionen har inden for rammerne af forhandlingerne med de amerikanske myndigheder om overførsel af PNR-oplysninger (Passenger Name Record) aftalt, at PNR-oplysninger fra EU på visse meget strenge og begrænsende betingelser kan anvendes til testning af CAPPS II-systemet. Ud over de betingelser, som det ærede medlem henviser til, er det en betingelse, at alle følsomme kategorier af oplysninger slettes inden enhver testning. Det fremgår tydeligt af skrivelsen fra kommissæren med ansvar for det indre marked til den amerikanske Homeland Security Department Secretary Tom Ridge af 18. december 2003 om dette emne (tilgængelig på Kommissionens websted (1)), at Kommissionen i princippet er indstillet på at samarbejde med Department of Homeland Security om CAPPS II, men kun i det omfang, at systemet først er blevet godkendt i USA. De amerikanske myndigheder har over for Kommissionen bekræftet, at der i øjeblikket ikke foretages testning ved hjælp af passageroplysninger. USA har rent politisk forpligtet sig over for Kommissionen til at opfylde de aftalte betingelser, og den mener, at man kan have tillid til dette. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har inden for rammerne af forhandlingerne med de amerikanske myndigheder om overførsel af PNR-oplysninger (Passenger Name Record) aftalt, at PNR-oplysninger fra EU på visse meget strenge og begrænsende betingelser kan anvendes til testning af CAPPS II-systemet. Ud over de betingelser, som det ærede medlem henviser til, er det en betingelse, at alle følsomme kategorier af oplysninger slettes inden enhver testning. Det fremgår tydeligt af skrivelsen fra kommissæren med ansvar for det indre marked til den amerikanske Homeland Security Department Secretary Tom Ridge af 18. december 2003 om dette emne (tilgængelig på Kommissionens websted (1)), at Kommissionen i princippet er indstillet på at samarbejde med Department of Homeland Security om CAPPS II, men kun i det omfang, at systemet først er blevet godkendt i USA. De amerikanske myndigheder har over for Kommissionen bekræftet, at der i øjeblikket ikke foretages testning ved hjælp af passageroplysninger. USA har rent politisk forpligtet sig over for Kommissionen til at opfylde de aftalte betingelser, og den mener, at man kan have tillid til dette.

| 2. | CAPPS II-programmet omfatter computerstøttet forhåndsscreening af passagerer forud for flyvningerne, således at man ved ombordstigningspunktet kan koncentrere sig om kun at undersøge de passagerer, der repræsenterer en reel risiko. USA's Department of Homeland Security betragter dette som en vigtig del af de amerikanske bestræbelser på at fremme luftfartssikkerheden og undgå en gentagelse af begivenhederne den 11. september. Kommissionen ønsker at bemærke, at det er for tidligt at sige, at dette program er »på kant med de europæiske principper og bestemmelser om beskyttelse af privatlivets fred«, for det første fordi systemet endnu ikke er færdigudviklet i USA, og for det andet fordi Kommissionen ikke agter at undersøge disse spørgsmål, før systemet er blevet fuldt godkendt i USA. Det er korrekt, at de amerikanske myndigheders omtale af CAPPS II, bl.a. den 15. januar 2003 og den 31. juli 2003, gav anledning til en række specifikke bekymringer, og enhver eventuel fremtidig anvendelse af oplysninger fra EU i dette system bør helt klart kun finde sted, såfremt der træffes passende sikkerhedsforanstaltninger. Kommissionen er desuden bekendt med, at det amerikanske General Accounting Office (GAO) i sin undersøgelse fra februar 2004, der blev foretaget efter anmodning fra den amerikanske kongres, har konstateret, at der fortsat er en række databeskyttelsesproblemer forbundet med CAPPS II. |
| --- | --- |

2.

CAPPS II-programmet omfatter computerstøttet forhåndsscreening af passagerer forud for flyvningerne, således at man ved ombordstigningspunktet kan koncentrere sig om kun at undersøge de passagerer, der repræsenterer en reel risiko. USA's Department of Homeland Security betragter dette som en vigtig del af de amerikanske bestræbelser på at fremme luftfartssikkerheden og undgå en gentagelse af begivenhederne den 11. september. Kommissionen ønsker at bemærke, at det er for tidligt at sige, at dette program er »på kant med de europæiske principper og bestemmelser om beskyttelse af privatlivets fred«, for det første fordi systemet endnu ikke er færdigudviklet i USA, og for det andet fordi Kommissionen ikke agter at undersøge disse spørgsmål, før systemet er blevet fuldt godkendt i USA. Det er korrekt, at de amerikanske myndigheders omtale af CAPPS II, bl.a. den 15. januar 2003 og den 31. juli 2003, gav anledning til en række specifikke bekymringer, og enhver eventuel fremtidig anvendelse af oplysninger fra EU i dette system bør helt klart kun finde sted, såfremt der træffes passende sikkerhedsforanstaltninger. Kommissionen er desuden bekendt med, at det amerikanske General Accounting Office (GAO) i sin undersøgelse fra februar 2004, der blev foretaget efter anmodning fra den amerikanske kongres, har konstateret, at der fortsat er en række databeskyttelsesproblemer forbundet med CAPPS II.

| 3. | Kommissionen har ingen kommentarer til artiklen i Washington Post, men ønsker blot at slå fast, at der skal ryddes en række hindringer af vejen, før passageroplysninger fra amerikanske indenrigsselskaber og således også passageroplysninger fra EU kan anvendes til testning af CAPPS II.
  Hvad angår testning ser Kommissionen en fordel i, at Transportation Security Administration (TSA) tester CAPPS II med både amerikanske og ikke-amerikanske oplysninger, fordi EU prioriterer meget højt, at der udvikles et system, der behandler alle parter loyalt og ikke diskriminerer mod ikke-amerikanske statsborgere. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har ingen kommentarer til artiklen i Washington Post, men ønsker blot at slå fast, at der skal ryddes en række hindringer af vejen, før passageroplysninger fra amerikanske indenrigsselskaber og således også passageroplysninger fra EU kan anvendes til testning af CAPPS II.

Hvad angår testning ser Kommissionen en fordel i, at Transportation Security Administration (TSA) tester CAPPS II med både amerikanske og ikke-amerikanske oplysninger, fordi EU prioriterer meget højt, at der udvikles et system, der behandler alle parter loyalt og ikke diskriminerer mod ikke-amerikanske statsborgere.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/internal_market/privacy/docs/adequacy/pnr/2003-12-18-letter-bolkestein_en.pdf.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/167 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/167

---

(2004/C 84 E/0205)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0139/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Finansiel støtte til tilknytning af øerne Flores og Corvo til fiberoptisk undervandskabel

Alle områder i Portugal bortset fra øerne Flores og Corvo i den autonome region Azorerne er nu tilknyttet det fiberoptiske undervandskabel, som EF har medfinansieret, hvilket er en alvorlig forskelsbehandling for beboerne på disse øer.

Er det muligt at yde fællesskabsstøtte, navnlig af finansiel art, for at øerne Flores og Corvo kan blive tilknyttet dette kabel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(23. februar 2004)

Det fiberoptiske undervandskabel mellem Azorerne og fastlandet og det fiberoptiske undervandskabel mellem disse øer (bortset fra øerne Flores og Corvo) er finansieret under EU-programmet REGIS II. Prisen for det første beløb sig til ca. 16,6 mio. EUR og det andet til ca. 12,5 mio. EUR. Projekterne er blevet medfinansieret af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) med henholdsvis 12,5 og 9,35 mio. EUR. REGIS II-programmet var et EU-initiativ for perioden 1994-1999.

Fremlæggelsen af ansøgninger og afgørelsen om tildeling af støtte påhvilede de regionale myndigheder, som søgte at gennemføre så mange projekter som muligt på den mest effektive måde. Øerne Flores og Corvo har en samlet befolkning på 4 400 indbyggere og ligger 140 sømil (ca. 200 km) fra Faial, som er den nærmeste ø, og ca. 500 km fra den ø, der har den største befolkning (San Miguel). På grund af udgifterne til dækning af disse to øer med fiberoptiske kabler blev det besluttet at anvende andre tekniske midler til betjening af dem (radiokædeforbindelse og satellit).

Det operationelle POSI-program ville kunne omfatte denne type projekt, men ved godkendelsen af projekter skal der ligeledes tages hensyn til deres rentabilitet i forhold til den eksisterende og forventede trafik og til resultaterne i forbindelse med eksisterende alternative løsninger. Godkendelsen af de indsendte projekter påhviler programforvalteren og forvaltningsenheden (på nationalt plan), og der skal i den forbindelse tages hensyn til de opstillede prioriteter, fastlagte udvælgelseskriterier og projektets økonomiske bæredygtighed, således at det operationelle program får den størst mulige effekt samtidigt med, at de gældende regler, herunder vedrørende konkurrence, overholdes.

Som en opfølgning af det memorandum, Portugal, Frankrig og Spanien fremlagde for Kommissionen i juni 2003, ser Kommissionen i øjeblikket nærmere på forbindelserne mellem regionerne i den yderste periferi og resten af EU og måder til at øge tilgængeligheden for disse regioner.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/168 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/168

---

(2004/C 84 E/0206)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0151/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. januar 2004)

Om:   Mangel på intensivafdelinger i Grækenland

I Grækenland er der konstateret alvorlig mangel på intensivafdelinger på hospitalerne. Til foranstaltning 1.1., der indgår i delprogrammet »sundhed« under programmet »sundhedsforsorg« under den anden fællesskabsstøtteramme er der afsat bevillinger til modernisering og oprettelse af intensivafdelinger.

| 1. | Hvor mange intensivafdelinger var der planer om at oprette, da programmet »sundhedsforsorg« under den anden fællesskabsstøtteramme blev forelagt, hvor mange er blevet oprettet, og hvor mange af dem er i drift i dag? |
| --- | --- |

1.

Hvor mange intensivafdelinger var der planer om at oprette, da programmet »sundhedsforsorg« under den anden fællesskabsstøtteramme blev forelagt, hvor mange er blevet oprettet, og hvor mange af dem er i drift i dag?

| 2. | Hvilke afdelinger, som var planlagt under den anden fællesskabsstøtteramme, er ikke færdiggjort? |
| --- | --- |

2.

Hvilke afdelinger, som var planlagt under den anden fællesskabsstøtteramme, er ikke færdiggjort?

| 3. | Hvilke af de intensivafdelinger, der er færdige, er ikke i brug og hvorfor? |
| --- | --- |

3.

Hvilke af de intensivafdelinger, der er færdige, er ikke i brug og hvorfor?

Supplerende svar på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(5. marts 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at der i programmet vedrørende sundhed og forsorg under anden EF-støtteramme ikke var afsat særlige bevillinger til modernisering af intensivafdelinger eller oprettelse af nye afdelinger.

Til gennemførelse af foranstaltning 1.1. under ovennævnte operationelle program var der afsat bevillinger til:

| — | opførelse af bygningsinfrastruktur med tilhørende udstyr for at imødekomme behovet for postgraduatuddannelse og erhvervsuddannelse på hospitaler |
| --- | --- |

—

opførelse af bygningsinfrastruktur med tilhørende udstyr for at imødekomme behovet for postgraduatuddannelse og erhvervsuddannelse på hospitaler

| — | indkøb af hospitalsudstyr og andet videnskabeligt udstyr til hospitaler, hvis nye eller opdaterede bygningsinfrastruktur blev finansieret under de regionale operationelle programmer |
| --- | --- |

—

indkøb af hospitalsudstyr og andet videnskabeligt udstyr til hospitaler, hvis nye eller opdaterede bygningsinfrastruktur blev finansieret under de regionale operationelle programmer

| — | indkøb af udstyr til psykiatriske afdelinger på nye hospitaler, hvis bygningsinfrastruktur blev finansieret under de regionale operationelle programmer, og til de psykiatriske afdelinger, der blev oprettet i allerede eksisterende centre for primær sundhedspleje. |
| --- | --- |

—

indkøb af udstyr til psykiatriske afdelinger på nye hospitaler, hvis bygningsinfrastruktur blev finansieret under de regionale operationelle programmer, og til de psykiatriske afdelinger, der blev oprettet i allerede eksisterende centre for primær sundhedspleje.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har modtaget fra de græske myndigheder, er de mest nøjagtige oplysninger om antallet af intensivafdelinger i Grækenland som følger: Ved udgangen af 1993 havde de intensive afdelinger på samtlige hospitaler i Grækenland 789 senge. I dag har de intensive afdelinger på alle hospitaler i Grækenland 1 360 senge. På enkelte undtagelser nær, er samtlige senge i brug. Ved udgangen af juni 2004 vil de intensive afdelinger på samtlige hospitaler i Grækenland have 1 466 senge.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/169 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/169

---

(2004/C 84 E/0207)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0159/04

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Retssager imod kvinder på grund af illegal abort i Portugal

I byen Aveiro i Portugal føres der retssag imod kvinder, der har fået foretaget svangerskabsafbrydelse. Til trods for Europa-Parlamentets appeller og beslutninger, hvori medlemsstaternes regeringer opfordres til under alle omstændigheder at afstå fra at retsforfølge kvinder, der har fået foretaget illegal abort, er abort i Portugal stadig forbudt og omfattet af straffeloven, hvilket ikke er i overensstemmelse med kvinders grundlæggende frihedsrettigheder.

Under henvisning til de forskelle, der findes på området for seksuel og reproduktiv sundhed og de dermed forbundne rettigheder i EU og i de enkelte medlemsstater, især de enorme uligheder, som europæerne er underlagt, hvad angår adgangen til tjenesteydelser i forbindelse med reproduktiv sundhed, prævention og frivillig svangerskabsafbrydelse, og på grundlag af den kendsgerning, at kvinder og mænd bør have frihed til at træffe deres egne afgørelser under eget ansvar, hvad angår deres seksuelle og reproduktive sundhed og deres rettigheder på dette område, bedes Kommissionen besvare følgende: Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at undgå, at kvinder kommer for retten på grund af spørgsmål, der falder ind under deres legemlige og psykiske integritet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. februar 2004)

Det ærede medlem husker sikkert fra henstilling 13 i betænkningen fra Van Lancker om seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder, der blev vedtaget af Europa-Parlamentet i juli 2002, at straffeloven, der finder anvendelse på statsborgeres illegale aborter, udelukkende hører ind under medlemsstaternes nationale kompetenceområde.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/169 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/169

---

(2004/C 84 E/0208)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0160/04

af Uma Aaltonen (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Anvendelse af hunde optrænet til at opspore sprængstoffer i EU-institutionerne

I den seneste tid er sikkerhedsordningerne i EU-institutionerne blevet omgået ved, at der er blevet afsendt forsendelser indeholdende sprængstoffer til personer på høje poster.

Hidtil er ingen heldigvis kommet alvorligt til skade på grund af disse forsendelser. Spørgsmålet er, om det også i fremtiden kan overlades til tilfældet, om sådanne forsendelser når frem til modtagerens skrivebord. Kan de personer, som åbner posten, trygt fortsætte deres arbejde?

Det er overraskende, at postforsendelser kan nå frem til arbejdsbordene, uden at man under transporten har ladet en virkelig ekspert prøve at stoppe dem, nemlig en hund, som er trænet i at opspore sprængstoffer.

Intet gennemlysningsapparat eller teknisk anordning overgår en trænet hunds effektivitet og præcision. Glimrende eksempler herpå er bombe- og minehunde.

Jeg har undersøgt sagen grundigt og har kunnet tilbyde et hjem til en pensioneret labradorretriever, Amanda, der har været aktiv som minehund i Bosnien-Hercegovina, og derfor vil jeg gerne spørge Kommissionen om følgende:

| — | Hvem er ansvarlig for sikkerhedssystemerne og deres anvendelse i EU-institutionerne? |
| --- | --- |

—

Hvem er ansvarlig for sikkerhedssystemerne og deres anvendelse i EU-institutionerne?

| — | Indgår anvendelse af hunde optrænet til opsporing af sprængstoffer i sikkerhedsforanstaltningerne? |
| --- | --- |

—

Indgår anvendelse af hunde optrænet til opsporing af sprængstoffer i sikkerhedsforanstaltningerne?

| — | Agter Kommissionen at forbedre kontrollen ved anvendelse af dette middel, især ved undersøgelse af posten? |
| --- | --- |

—

Agter Kommissionen at forbedre kontrollen ved anvendelse af dette middel, især ved undersøgelse af posten?

| — | Kan jeg nære tillid til, at mit arbejdsrum i Parlamentet er lige så sikkert som mit hjem? |
| --- | --- |

—

Kan jeg nære tillid til, at mit arbejdsrum i Parlamentet er lige så sikkert som mit hjem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(24. februar 2004)

EU-institutionerne er hver for sig ansvarlige for deres egne sikkerhedssystemer og disses drift. Via en tværinstitutionel arbejdsgruppe om sikkerhed udveksles relevant information.

Kommissionen udtaler sig ikke om sikkerhedsmæssig praksis i andre institutioner. Det ærede parlamentsmedlem henvises til at rejse spørgsmålet om sin personlige sikkerhed over for Parlamentets tjenestegrene, hvis hun mener at have grund til ængstelse.

I Kommissionen er sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med posthåndteringen hovedsagelig baseret på tekniske detektionssystemer, da de har vist sig at være mere effektive til denne type kontrol. Selv om Kommissionen ikke generelt anvender hunde i forbindelse med sine postkontrolprocedurer, vil anvendelsen af specialuddannede hunde kunne være nyttig i forbindelse med andre kontroller såsom sporing af sprængstoffer som led i sikkerhedsprocessen i bygninger og kontorer. Denne arbejdsmetode har lejlighedsvis været anvendt af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/170 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/170

---

(2004/C 84 E/0209)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0179/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Nationale planer for indvandring

Som led i sine bestræbelser på at få gennemført de afgørelser, der blev truffet af Rådet i Tampere i 1999 vedrørende »en fælles asyl- og indvandringspolitik«, krævede Kommissionen af medlemsstaterne, at de udarbejdede og forelagde nationale planer for indvandring.

Kommissionen bedes besvare følgende:

| 1. | Har medlemsstaterne forelagt deres nationale planer for indvandring? |
| --- | --- |

1.

Har medlemsstaterne forelagt deres nationale planer for indvandring?

| 2. | Har den græske regering forelagt Grækenlands plan for indvandring? Hvis ja, har Kommissionen nogen kommentarer hertil? |
| --- | --- |

2.

Har den græske regering forelagt Grækenlands plan for indvandring? Hvis ja, har Kommissionen nogen kommentarer hertil?

Svar afgivet af António Vitorino på Kommissionens vegne

(18. februar 2004)

I meddelelsen til Rådet og Europa-Parlamentet om en åben metode til koordinering af fællesskabets indvandringspolitik (1) fremsatte Kommissionen forslag til en anvendelse af den åbne koordinationsmetode på indvandringsområdet.

Det ærede medlem peger rigtigt på, at de midler og metoder der foreslås i meddelelsen (afsnit 4), omfatter en årlig udarbejdelse og revision af nationale handlingsplaner vedrørende indvandring.

Da Rådet endnu ikke har godkendt Kommissionens forslag til indførelse af en åben metode til koordinering af Fællesskabets indvandringspolitik, er metodens operative fase endnu ikke gået i gang, og medlemsstaterne er endnu ikke blevet anmodet om at fremlægge deres nationale handlingsplaner for indvandring.

I forbindelse med den styrkede informationsudveksling om nationale indvandringspolitikker, som Kommissionen iværksatte i 2003, har Grækenland fremlagt en national rapport om integration af indvandrere. Denne handlingsplan blev nævnt og kommenteret i Kommissionens nylige meddelelse om indvandring, integration og beskæftigelse (2).

---

(1)  KOM(2001) 387 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 336 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/171 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/171

---

(2004/C 84 E/0210)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0180/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Gennemførelse af direktiv 2000/78 i Grækenland

Ifølge artikel 18 i direktiv 2000/78 (1) om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal medlemsstaterne gennemføre direktivet senest 2. december 2003, idet det dog hedder: »For at tage hensyn til særlige forhold kan medlemsstaterne om nødvendigt få en yderligere frist på tre år fra den 2. december 2003, dvs. i alt seks år, til at iværksætte dette direktivs bestemmelser om forskelsbehandling på grund af alder og handicap«.

Kommissionen bedes oplyse, hvad den anser for »særlige forhold« og »nødvendigt«, og som kan berettige til udsættelse af direktivets gennemførelse. Hvilke medlemsstater har anmodet om forlængelse af gennemførelsesfristen? Hvornår skal de øvrige bestemmelser i direktivet — bortset fra bestemmelserne vedrørende forskelsbehandling på grund af alder og handicap — sættes i kraft af medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. marts 2004)

Ifølge artikel 18 i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv kan medlemsstaterne for at tage hensyn til særlige forhold om nødvendigt få en yderligere frist på tre år til at iværksætte direktivets bestemmelser om forskelsbehandling på grund af alder og handicap. I direktivet defineres ikke, hvad der forstås ved »særlige forhold« eller »om nødvendigt«.

Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrig, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige har meddelt Kommissionen, at de vil benytte sig af denne bestemmelse. De har angivet forskellige årsager, som f.eks. vedrører det forhold, at den nationale lovgivning på nuværende tidspunkt ikke anerkender begrebet »i rimeligt omfang at foretage tilpasninger«, den mulige indvirkning på pensionsalderen og arbejdsmarkedspensioner m.m. De medlemsstater, der udnytter den yderligere frist, skal en gang årligt meddele Kommissionen, hvilke foranstaltninger de træffer for at tackle problemer med forskelsbehandling, og de fremskridt der gøres henimod fuldstændig gennemførelse af direktivet.

De øvrige bestemmelser i direktivet skulle være gennemført i national ret inden den 2. december 2003. Kommissionen har allerede indledt den første etape af en række overtrædelsesprocedurer mod de medlemsstater, der endnu ikke har givet meddelelse om deres lovgivning eller ikke har vedtaget den nødvendige lovgivning (Belgien, Danmark, Tyskland, Grækenland, Irland, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Finland og Det Forenede Kongerige).

---

(1)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/172 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/172

---

(2004/C 84 E/0211)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0192/04

af Philip Bradbourn (PPE-DE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Tilbagebetalinger efter N+2-reglen

Kan Kommissionen venligst give et så præcist overslag som muligt af, hvad Det Forenede Kongerige efter N+2-reglen skal betale tilbage pr. region for budgetåret 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(1. marts 2004)

Ifølge artikel 31, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (1) skal Kommissionen automatisk frigøre den del af en forpligtelse, som ikke er opfyldt ved et acontobeløb, eller som Kommissionen ikke har fået forelagt nogen gyldig betalingsanmodning for ved udgangen af det andet år efter forpligtelsesåret. Der er visse undtagelser herfra i tilfælde af en retslig procedure eller en rekurs.

Kommissionen har endnu ikke afsluttet behandlingen af betalingsanmodninger for 2001 og er derfor på nuværende tidspunkt ikke i stand til at fremlægge de af det ærede medlem ønskede oplysninger. Kommissionen har forpligtet sig til ved udgangen af februar 2004 at underrette medlemsstaterne om eventuelle automatiske frigørelser som følge af anvendelsen af »n+2«-reglen for perioden, der slutter den 31. december 2003.

---

(1)  EFT L 161 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/172 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/172

---

(2004/C 84 E/0212)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0195/04

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Adgang til lægebehandling i medlemsstaterne

Kan Kommissionen bekræfte, at patienter, som ikke har adgang til den nødvendige lægebehandling inden for en rimelig tidsfrist i deres eget land, gennem en dom fra EF-Domstolen har ret til adgang til denne behandling i en anden medlemsstat, og at deres egen stat skal betale for denne behandling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(11. marts 2004)

Kommissionen kan bekræfte, at Domstolen i sine domme i sagerne Smits og Peerbooms (1) og Müller-Fauré/van Riet (2) har fastslået, at tilladelsen til at undergå hospitalsbehandling i en anden medlemsstat kun kan afslås i henhold til EF-traktatens artikel 49, når en tilsvarende behandling eller en behandling, som frembyder samme grad af virkning for patienten, kan ydes rettidigt på medlemsstatens eget område.

Domstolen har fastslået, at »ved vurderingen af, om en behandling, der frembyder samme grad af virkning for patienten, kan opnås rettidigt i en institution, der har indgået en overenskomst med den sygekasse, som den forsikrede er tilsluttet, er de nationale myndigheder forpligtet til at tage hensyn til alle de omstændigheder, der kendetegner hver enkelt konkret sag, under behørig hensyntagen ikke alene til patientens lægelige situation på det tidspunkt, hvor der ansøges om tilladelse, herunder i givet fald omfanget af patientens smerter eller arten af hans handicap, der for eksempel vil kunne gøre det umuligt eller overordentligt vanskeligt at udøve et erhverv, men også under hensyn til hans sygdomshistorie« (jf. Müller-Fauré/van Riet-dommen, præmis 90).

Domstolen har også fastslået, at en sådan tilladelse ikke kan afslås med den ene begrundelse, at der på medlemsstatens område er ventelister for de pågældende hospitalsbehandlinger, hvorved der ikke tages hensyn til de konkrete omstændigheder, der kendetegner patientens lægelige situation.

I henhold til artikel 22 i forordning (EØF) nr. 1408/71 (3) skal den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor vedkommende er forsikret, godtgøre udgifter til hospitalsbehandling i en anden medlemsstat for patienter med tilladelse. Udgifterne godtgøres efter de principper, der er fastsat i nævnte forordning (efter betingelserne i det land, hvor behandlingen er givet), og samme forordnings artikel 36 fastsætter betingelserne for godtgørelsen mellem de sociale sikringsinstitutioner. Det bør bemærkes, at Domstolen i Vanbraekel-dommen (4) har fastslået, at nævnte forordning »på ingen måde er til hinder for godtgørelse fra medlemsstaterne efter de gældende satser i den stat, hvori vedkommende er forsikret, af de udgifter, der er opstået i anledning af en behandling, der er ydet i en anden medlemsstat (jf. dom af 28. april 1998, C-158-96, Kohll, Sml. I, s. 1931, præmis 27), når lovgivningen i den medlemsstat, hvori vedkommende er forsikret, foreskriver en sådan godtgørelse, og de satser, som anvendes i henhold til denne lovgivning, er mere fordelagtige end dem, der anvendes af den medlemsstat, hvori behandlingen er blevet givet.«

---

(1)  Dom af 12. juli 2001 i sag C-157/99, Smits og Peerbooms, Sml. 2001-I, s. 5473.

(2)  Dom af 13. maj 2003 i sag C-385/99, V.G. Müller-Fauré mod Onderlinge Waarborgmaatschappij O.Z. Zorkverzekeringen UA og E.E. M. Van Riet mod Onderlinge Waarborgmaatschappij ZAO Zorkverzekeringen, Sml. 2003-I s. 4509.

(3)  Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, EFT L 149 af 5.7.1971, ajourført ved forordning (EF) 118/97, EFT L 28 af 30.1.1997.

(4)  Dom af 12. juli 2001 i sag C-368/98, Vanbraekel, Sml. 2001-I, s. 5363.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/173 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/173

---

(2004/C 84 E/0213)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0196/04

af Ward Beysen (NI) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Direktivet om vikaransattes arbejdsforhold

Er pension, andre økonomiske goder og overtidsbetaling undtaget fra definitionen af »aflønning«? Påtænker Kommissionen i givet fald udtrykkeligt at undtage disse fra det foreslåede direktiv?

Såfremt de omtalte punkter ikke udtrykkeligt undtages fra det foreslåede direktiv, er det da meningen, at deres anvendelse (eller undtagelse) skal bestemmes af de enkelte medlemsstater eller gennem fælles aftaler? Vil Kommissionen i så fald udtrykkeligt oplyse herom i det foreslåede direktiv?

Påtænker Kommissionen at lade sammenligningen af de væsentlige arbejds- og ansættelsesvilkår ske på baggrund af en generel sammenligning frem for en sammenligning af de enkelte punkter?

Har Kommissionen til hensigt i det foreslåede direktiv at gøre det klart, at vikaransatte skal aflønnes i overensstemmelse med deres kvalifikationer, specialiseringsgrad og arbejdets karakter — hvilket vil sige, at midlertidig arbejdskraft i nogle tilfælde kan være lavere lønnet end fastansatte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. marts 2004)

Det ærede medlems spørgsmål til Kommissionen omhandler visse bestemmelser i direktivet om vikaransattes arbejdsforhold.

Hvad angår definitionen af aflønning, har Kommissionen kunnet konstatere, at medlemsstaterne i deres forhandlinger i Rådet faktisk har fundet det nyttigt at fastslå, at princippet om forbud mod forskelsbehandling ikke finder anvendelse på erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger, herunder erhvervstilknyttede pensionsordninger, sygesikringsordninger og ordninger med finansiel deltagelse. Det har til gengæld altid stået klart, at overtidsbetaling henhører under definitionen af aflønning. Det omvendte har på intet tidspunkt været hensigten, og et sådant indgreb har heller ikke været på tale.

For så vidt angår de generelle arbejds- og ansættelsesvilkår, ville det være passende at henvise til Kommissionens ændrede forslag. Princippet om forbud mod forskelsbehandling er blevet omformuleret på en sådan måde, at der ikke længere skal foretages nogen sammenligning. Den vikaransatte bør i alt væsentligt arbejde under samme arbejds- og ansættelsesvilkår, som hvis vedkommende var direkte ansat af brugervirksomheden til at udføre det samme arbejde. Fremover vil referencegrundlaget være den vikaransattes stilling. Der skal ikke længere sammenlignes med en eventuel fastansat i en lignende stilling i brugervirksomheden. Derimod bør man finde ud af, hvilke væsentlige arbejds- og ansættelsesvilkår brugervirksomheden skulle have anvendt, hvis den i stedet for at anvende vikaransatte havde valgt at besætte stillingen gennem direkte ansættelse for en tilsvarende periode.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/174 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/174

---

(2004/C 84 E/0214)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0197/04

af Ward Beysen (NI) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Anvendelse af statsmidler til sænkning af elektricitetspriserne for industrielle brugere

De allerseneste tal fra Eurostat viser, at den nedadgående tendens i elektricitetsudgifterne for industrielle brugere er ved at nå til ende. På baggrund heraf tager jeg redegørelserne fra Storbritannien til efterretning, hvori det foreslås at støtte elektricitetspriserne for industrielle kunder med op til 10 % via midler fra statskassen.

Af de oplysninger, som står til min rådighed, fremgår det, at denne redegørelse er afgivet i samråd med Kommissionen.

Eftersom elektricitetspriserne for industrien er af væsentlig betydning, når det gælder om at tiltrække interne investeringer, bedes Kommissionen udtale sig om denne fremgangsmåde. Dernæst bedes den oplyse, om den har til hensigt at stille disse midler til rådighed for alle medlemsstater.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(10. marts 2004)

Kommissionen er ikke bekendt med noget britisk forslag om at indrømme industrikunder et tilskud til elpriserne på 10 %, som det ærede medlem omtaler i sin skriftlige forespørgsel.

Kommissionen følger nøje udviklingen på energimarkedet. Den vil anmode de britiske myndigheder om supplerende oplysninger for at undersøge den påståede statsstøtte. Kommissionen vil naturligvis træffe de fornødne foranstaltninger, hvis det opdages, at den relevante EU-lovgivning er overtrådt.

Hvis det ærede medlem fremsender eventuelle yderligere oplysninger om sådanne forslag, vil de naturligvis blive undersøgt af Kommissionen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/175 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/175

---

(2004/C 84 E/0215)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0200/04

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   »Bob-programmet« og trafikuheld

Ifølge fællesskabsdokumentet »beretning om årsregnskab 2000«, som indledes af kommissæren med budgettet som ansvarsområde, Michaele Schreyer, er 40 000 mennesker omkommet og 1,7 mio. kommet til skade ved trafikuheld i Den Europæiske Union i 2000 (side 57 og 58 i beretningen). Kommissionen støtter »Bob-programmet«, som har til formål at tilskynde bilister til at udpege det medlem af et selskab, der ikke vil indtage alkohol ved en fælles tur i byen, så han kan køre sikkert, når selskabet vender hjem fra festlighederne. På side 58 i rapporten nævnes det, at dette program første gang blev gennemført i Belgien i 1995, hvorefter det i den følgende tid kopieredes af andre medlemsstater under forskellige betegnelser (f.eks. »Lince« i Spanien, »Joker« i Portugal osv.), mens det i Grækenland og Nederlandene gennemførtes under navnet »Bob«.

Hvilke oplysninger har Kommissionen om resultaterne af programmets gennemførelse i Grækenland? Er antallet af uheld i dette land, der er førende i EU med hensyn til dødbringende uheld i forhold til indbyggertallet, faldet og i så fald til hvor høj en procentdel? Hvor store beløb er der blevet ydet i støtte til de græske myndigheder til gennemførelsen af dette program, og hvordan er disse midler blevet anvendt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. februar 2004)

Kommissionen har i perioden 2001-2003 ydet støtte til Grækenlands såvel som flere andre medlemsstaters trafiksikkerhedskampagner om temaet forhåndsudvælgelse af en chauffør, dvs. »den, der skal køre, drikker ikke alkohol«.

Grækenland fik tildelt et maksimalt støttebeløb på henholdsvis 174 000EUR, 163 000 EUR og 72 000 EUR, hvilket svarer til mellem 22 og 7 % af den samlede støtte.

Disse bevillinger er anvendt til at tilpasse den belgiske Bob-kampagne til det græske kulturmønster. Dette har konkret udmøntet sig i fremstillingen af plakater, tv- og radiospots, reklameindslag i de trykte medier, pædagogisk videomateriale og et Internet-sted, samt gennemførelse af et undervisningsprogram for unge chauffører i samarbejde med køreskolerne.

Et af målene med kampagnen i Grækenland var at mindske antallet af færdselsulykker, som skyldes spritkørsel, med 15 % over en periode på tre år. Ifølge statistikkerne for 2003, som stadig er foreløbige, er antallet af trafikdræbte faldet med 22 % mellem 2000 og 2003.

Den 27. maj 2003 afholdt Kommissionen et offentligt seminar for i samarbejde med alle kampagnearrangørerne at evaluere effektiviteten af disse kampagner. Der findes oplysninger om de forskellige indlæg på seminaret, bl.a. indlægget om kampagnen i Grækenland, på Generaldirektoratet for Energi og Transports Internet-sted (1).

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/transport/road/roadsafety/behaviour/alcohol/conf_designated_drivers_en.htm.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/176 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/176

---

(2004/C 84 E/0216)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0219/04

af Dominique Souchet (NI) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om:   Maltas tiltrædelse og søfartssikkerhed

Den maltesiske handelsflåde, som er den tredjestørste i verden, omfatter adskillige olietankskibe. Erika var indregistreret i Malta, men på tærsklen til Maltas tiltrædelse af EU figurerer det maltesiske flag imidlertid stadig på Paris-memorandummets sorte liste.

Det er derfor ikke overraskende, at det i den globale overvågningsrapport om Maltas status i forberedelserne til EU-medlemskab af 5. november 2003 (1) bemærkes, at Malta ved tiltrædelsen risikerer ikke at opfylde de betingelser for søtransport, som medlemsstaterne skal tilpasse sig.

Maltas søfartsmyndigheder har gjort fremskridt, men er de i stand til at sikre kontrollen af skibe, som er indregistreret i Malta, og dermed at gennemføre Rådets direktiv 94/57/EF, når langt de fleste af disse skibe tilhører skibsredere fra tredjelande?

Kan Maltas søfartsmyndigheder bekræfte, at de, der foretager inspektion, syn og certificering af skibene, rent faktisk opfylder de aftalte betingelser?

Såfremt Malta ikke skulle opfylde forpligtelserne i forbindelse med inspektion og sikkerhed på tilfredsstillende vis, risikerer landet da ikke at overdrage en uforholdsmæssigt stor byrde til EU's havnestater? Mener Kommissionen, at disse stater har tilstrækkelige reguleringsmetoder og økonomiske midler til at håndtere denne situation?

Antallet af tilbageholdte skibe med maltesisk flag i EU's havne er bekymrende. Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at træffe i forhold til disse skibe, der har været tilbageholdt flere gange inden for få måneder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. marts 2004)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at det er vigtigt, at de kommende medlemmer af EU overholder EU's krav til sikkerheden til søs. Kommissionen undlod heller ikke i sin globale overvågnings-rapport om forberedelser til EU-medlemskab af 5. november 2003 at gøre Malta opmærksom på, at landet havde alvorlige problemer, navnlig i forbindelse med statens kontrol af skibe under maltesisk flag, og at det var vigtigt hurtigt at forbedre kontrollen. Kommissionen er klar over, at der fortsat er problemer, men har også bemærket, at Malta har gjort store fremskridt, siden opfølgningsrapporten blev offentliggjort, navnlig for så vidt angår tilpasningen af landets lovgivning til EU-retten om sikkerhed til søs. Kommissionen vil fortsat følge udviklingen nøje.

Kommissionen vil i den forbindelse holde øje med, at de maltesiske myndigheder i overensstemmelse med deres tilsagn forsøger at ansætte tilstrækkeligt kvalificeret personale, således at Malta kan opfylde kravene til flagstatens kontrol.

Med hensyn til anvendelsen af direktiv 94/57/EF (2) har bådenes indregistrering ingen afgørende betydning, idet det hovedsageligt drejer sig om at sikre et system for inspektion og syn, der lever op til bestemmelserne i de relevante internationale konventioner — og resulterer i udstedelsen af de nødvendige certifikater eller ej.

Efter tiltrædelsen kan den maltesiske administration kun benytte organisationer, der er godkendt på europæisk niveau i overensstemmelse med direktivet, til disse opgaver, og de konstruktions- og vedligeholdelsesstandarder, der gælder landets flåde skal herefter opfylde de krav, der fastsættes af de pågældende organisationer. Tiltrædelsen vil derfor øge den maltesiske flådes sikkerhed, idet de fællesskabsordninger, som sikrer, at klassificieringssselskaberne har et højt niveau, også vil gælde fuldt ud for Malta. Kommissionen agter at sikre, at de maltesiske myndigheder, som enhver anden stat, der overdrager opgaver, opfylder deres forpligtelse til at føre tilsyn med de organisationer, til hvem opgaven overdrages, to gange om året.

Selv om antallet af tilbageholdte maltesiske skibe i de senere år har været faldende, er Kommissionen meget opmærksom på, at Malta stadig er på Paris-memorandummets sorte liste. Under alle omstændigheder vil Kommissionen gerne understrege, at konsekvenserne for de tilbageholdte skibe under maltesisk flag ikke ændrer sig, når Malta tiltræder EU. Skibe, der sejler under maltesisk flag, og som er blevet tilbageholdt mere end to gange i løbet af de seneste 24 måneder i en havnestat, der har undertegnet Parismemorandummet, er nægtet adgang til havnene i EU-medlemsstaterne i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 2001/106/EF (3) om ændring af ordningen for havnestatskontrol.

Kommissionen finder det meget vigtigt, at flagstaten overholder sine forpligtelser, og den gør det ærede medlem opmærksom på, at et lovforslag om gennemførelsen af internationale instrumenter i flagstater i EU er under udarbejdelse som led i den lovgivningspakke, Kommissionen skal foreslå.

---

(1)  SEK(2003) 1206 endelig udg.

(2)  Rådets direktiv 94/57/EF af 22. november 1994 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn afskibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed, EFT L 319 af 12.12.1994.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/106/EF af 19. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/21/EF om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol), EFT L 19 af 22.1.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/177 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/177

---

(2004/C 84 E/0217)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0225/04

af Dorette Corbey (PSE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Fødevaresikkerhed og udviklingslande

Jeg modtog et skuffende og utilfredsstillende svar fra Kommissionen på min tidligere skriftlige forespørgsel (E-3176/03 (1)).

Kommissionen bedes oplyse, om det bliver lettere eller vanskeligere for udviklingslandene at afsætte deres produkter på EU's marked som følge af de nye bestemmelser om fødevaresikkerhed.

Har Kommissionen modtaget reaktioner fra tredjelande? I bekræftende fald hvorledes var disse reaktioner?

Er der blevet gjort forsøg på at danne sig et skøn over følgerne for udviklingslandene? I benægtende fald hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(16. marts 2004)

Kommissionen beklager, at det ærede medlem finder svaret på den skriftlige forespørgsel E-3176/03 skuffende og utilfredsstillende. Kommissionen forsøgte så godt som muligt at give et dækkende billede af konsekvenserne af de nye bestemmelser om fødevaresikkerhed for handelen med udviklingslandene. Kommissionen fastslog, at det ikke er muligt at give et fuldstændigt billede, fordi kapitlet om import og eksport i den generelle fødevarelovgivning endnu ikke er trådt i kraft, og forslagene til hygiejnepakken og en forordning om foderstof- og fødevarekontrol fortsat drøftes. Kommissionen var af den mening, at produktions- og kontrolstrukturerne i eksporterende tredjelande måske skulle justeres som følge af de nye bestemmelser, og at dette på kort sigt måtte forventes at kunne vanskeliggøre eksporten for udviklingslandene. Kommissionen udtrykte imidlertid også, at den forventede, at disse vanskeligheder kunne overvindes ved hjælp af handelsrelateret bistand fra EU samt kapacitetsopbygning. Hvad der mere specifikt kan gøres, bør indgå som led i dialogen mellem EU og dens udviklingspartnere.

Kommissionen har givet meddelelse om forslagene til de nye fødevaresikkerhedsbestemmelser til WTO. Blandt udviklingslandene har kun Brasilien reageret på hygiejnepakken. Brasilien havde ikke nogen basale indvendinger mod fremgangsmåden i forslaget, men havde bemærkninger til tekniske og proceduremæssige aspekter og de tidsmæssige og økonomiske begrænsninger i forbindelse med iværksættelsen af visse dele af forslaget. På møderne i WTO's Komité for Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger (SPS-Komitéen) har der ikke været reaktioner fra udviklingslandene.

I mellemtiden har Rådet og Parlamentet fortsat deres drøftelser. Konsekvenserne for udviklingslandene af forslaget til en forordning om foderstof- og fødevarekontrol (2) indgik i drøftelserne. Medlemsstaterne har som følge deraf foreslået, at Kommissionen ifølge artikel 50 i forslaget skulle pålægges via den fælles udviklings- og samarbejdspolitik at støtte udviklingslandene i deres generelle fødevaresikkerhedspolitik og i en opbygning af deres institutionelle kapacitet til at opfylde EU's krav. Medlemsstaterne foreslog også at fjerne kravet til eksporterende tredjelande om at udarbejde en kontrolplan som betingelse for at eksportere til EU. I stedet skulle Kommissionen kunne kræve oplysninger af tredjelande om deres kontrolsystemer og derudfra træffe specifikke foranstaltninger. Drøftelserne afslørede desuden, at der f.eks. i gartnerisektoren i en række udviklingslande endnu ikke findes kontrolstrukturer. Sådanne emner indgår i dialogen mellem institutionerne, for at forslaget kan blive hurtigt vedtaget. Med de instrumenter, der stilles til rådighed i den endelige tekst, herunder fastsættelse af overgangsperioder, må det forventes, at den eksisterende handel fortsætter, selv om der ikke findes en kompetent kontrolmyndighed i en bestemt sektor i et tredjeland, alt imens der gøres en indsats for at øge den institutionelle kapacitet i disse lande.

Kommissionen er næsten klar efter de interne procedurer til at igangsætte en undersøgelse for at få vurderet den potentielle virkning af den foreslåede forordning om foderstof- og fødevarekontrol på handelen med AVS-landene og få nogle anbefalinger til, hvordan handelsrelateret bistand ville kunne hjælpe udviklingslandene med at tilpasse deres systemer. Kommissionen holder sig i tæt kontakt med AVS-landene i forbindelse med denne undersøgelse.

---

(1)  EUT C 70 E af 20.3.2004.

(2)  KOM(2003) 52.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/178 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/178

---

(2004/C 84 E/0218)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0238/04

af Joachim Wuermeling (PPE-DE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Gennemførelse af direktivet om tovbaneanlægs sikkerhed

Den Europæiske Union har for nylig udstedt et direktiv om tovbaneanlægs sikkerhed. Dette direktiv gennemføres på indeværende tidspunkt i medlemsstaternes nationale lovgivning.

I Forbundsrepublikken Tyskland er overholdelsen af kravene til tovbaneanlæg delstaternes ansvarsområde. Til de tyske delstater hører også bystaterne Hamburg, Bremen og Berlin samt de flade kyststater Mecklenburg-Vorpommern og Schleswig-Holstein.

Er det ifølge pressemeddelelser rigtigt, at Kommissionen via en trussel om bøder også vil tvinge disse delstater til at gennemføre direktivet via en lov om tovbaneanlæg, selv om der i disse delstater aldrig kan installeres tovbaneanlæg af topografiske grunde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(3. marts 2004)

I henhold til artikel 21 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/9/EF af 20. marts 2000 om tovbaneanlæg til personbefordring (1) skulle medlemsstaterne senest den 3. maj 2002 have vedtaget og offentliggjort de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv.

Tyskland skulle derfor have truffet de nødvendige foranstaltninger for gennemførelse af direktivet i sine nationale bestemmelser inden for den foreskrevne frist. I henhold til de Kommissionen foreliggende oplysninger er dette endnu ikke fuldstændig sket, da kun forbundslandene Baden-Württemberg, Bayern, Brandenburg, Nordrhein-Westfalen, Saarland, Sachsen-Anhalt og Thüringen har vedtaget disse bestemmelser.

Derfor har Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 226, og efter at have givet de tyske myndigheder lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger (skrivelse af 16. september 2002), samt efter at have afgivet en begrundet udtalelse om dette emne (19. december 2002), den 16. december indbragt sagen for Domstolen, da man finder, at de tyske myndigheder ikke har overholdt de forpligtelser, som påhviler dem i henhold til direktivet, da man ikke har vedtaget de for gennemførelsen nødvendige bestemmelser.

Det bør bemærkes, at direktivet ikke omhandler selve driften af tovbanerne. Det fastlægger de grundlæggende sikkerhedsmæssige krav, der skal anvendes i forbindelse med opførelse, ibrugtagning og drift af tovbaner. Der er tale om et direktiv i henhold til EF-traktatens artikel 95, som også har til formål at fjerne hindringer for den frie bevægelighed for delsystemer og sikkerhedskomponenter til tovbaner, der bliver markedsført i det indre marked fra den 3. maj 2004 af en fabrikant, der kan være hjemmehørende overalt i Fællesskabet, også i regioner, hvor der ikke findes tovbaner.

Efter Domstolens retspraksis fremgår, at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig manglende behov for anvendelse af et direktiv for at forsvare manglende overholdelse af gennemførelsen inden for den påbudte frist (2).

Endelig kan opførelse af tovbaner ikke umiddelbart afvises i noget forbundsland, da denne type transportmiddel kan anvendes, ikke blot på feriesteder i bjergene, men også som bytrafiksystemer, som det også er anført i den første af direktivets betragtninger.

---

(1)  EFT L 106 af 3.5.2000.

(2)  Se i forbindelse hermed Domstolens domme af 15. marts 1990 i sag C-339/87, Kommissionen/Nederlandene, Sml. 1990, p. I-851, punkt 22, og af 16. november 2000 i sag C-214/98, Kommissionen/Grækenland, Sml. 2000, p. I-9601, punkt 22.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/179 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/179

---

(2004/C 84 E/0219)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0242/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Parkinsons sygdom — den aktuelle situation

Ifølge oplysninger fra verdenssundhedsorganisationen WHO er der i hele verden fire millioner mennesker, som er ramt af Parkinsons sygdom. Forekomsten i Europa er 1,6 tilfælde for hver hundrede over 65 år. En ud af 500 udvikler sygdommen, som allerede i dag er den fjerde mest hyppigt forekommende sygdom i nervesystemet efter epilepsi, cerebralvaskulære sygdomme og Alzheimers sygdom. I takt med befolkningens aldring forværres situationen, og der vil i 2020 være 40 % flere over 75 år end i 1990, hvad der vil give Parkinsons sygdom høj prioritet i det offentlige sundhedssystem og få dets udgifter til at stige voldsomt. En af de mest effektive tilgængelige kirurgiske behandlingsformer er el-stimulation af hjernen (Deep Brain Stimulation). Der indopereres en elektrode, som ligner en hjertepacemaker og sender elektriske impulser til et specifikt område af hjernen for at behandle sygdommens invaliderende symptomer. Graden af stimulation kan varieres, og resultatet er reversibelt. Men desværre er antallet af patienter, som har adgang til denne banebrydende terapiform, meget lavt. I Schweiz er det for eksempel 29,4 %, i Frankrig 9,8 %, i Spanien 8,4 %, i Tyskland 5,2 % og i Det Forenede Kongerige 4,6 %. I Italien er antallet af patienter, som gennemgår denne behandling 5 %.

| 1. | Har Kommissionen kendskab til de ovennævnte tal, som er tegn på, at der er en nødsituation på sundhedsområdet i Europa? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til de ovennævnte tal, som er tegn på, at der er en nødsituation på sundhedsområdet i Europa?

| 2. | Har den i samarbejde med medlemsstaternes sundhedsvæsener planer om at iværksætte en undersøgelse af hyppigheden af Parkinsons sygdom i den europæiske befolkning? |
| --- | --- |

2.

Har den i samarbejde med medlemsstaternes sundhedsvæsener planer om at iværksætte en undersøgelse af hyppigheden af Parkinsons sygdom i den europæiske befolkning?

| 3. | Mener Kommissionen ikke, at det er nødvendigt at indlede en informationskampagne om Parkinsons sygdom, når det er muligt at fortage et tidligt terapeutisk indgreb og standse sygdommens udvikling? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen ikke, at det er nødvendigt at indlede en informationskampagne om Parkinsons sygdom, når det er muligt at fortage et tidligt terapeutisk indgreb og standse sygdommens udvikling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. februar 2004)

| 1. | Forekomsten af Parkinsons sygdom går fra at være på 0,6 % for aldersgruppen 65 år til at være 3,5 % for aldersgruppen 85 år og derover, uden nogen større forskel mellem mænd og kvinder. Det er en af de mest almindelige neurodegenerative sygdomme hos ældre. Der synes ikke at være signifikante forskelle mellem landene indbyrdes (iflg. foreliggende oplysninger for Spanien, Frankrig, Italien og Nederlandene, 1997) (Kilde: Befolkningens sundhedstilstand i EU, Sanco C, 2003).
  Der findes ingen overbevisende dokumentation på forskelle i forekomsten i de europæiske lande. Skønsmæssigt er ca. 400 000 mænd og 540 000 kvinder i aldersgruppen 65 år og derover ramt af Parkinsons sygdom i EU. Fortsat er et betydeligt antal patienter med Parkinsons sygdom dog ikke registreret blandt befolkningen som helhed.
  I 1998 finansierede Kommissionen i øvrigt en undersøgelse af oplysningerne om udskrivninger af patienter fra hospitalerne i en række EU-lande, for så vidt angår Alzheimers sygdom og andre neurodegenerative sygdomme (herunder Parkinsons sygdom), men over forskellige tidsrum. Resultaterne viser, at antallet af hospitalsindlæggelser er temmeligt lavt i forbindelse med Parkinsons sygdom.
  Parkinsons sygdom er, ligesom alle andre invaliderende sygdomme i forbindelse med befolkningens aldring, en alvorlig lidelse. Sundhed og aldring er endvidere et af de prioriterede emner i arbejdsprogrammet for 2004 vedrørende afsnit 1 — sundhedsoplysninger — i Fællesskabets folkesundhedsprogram. |
| --- | --- |

1.

Forekomsten af Parkinsons sygdom går fra at være på 0,6 % for aldersgruppen 65 år til at være 3,5 % for aldersgruppen 85 år og derover, uden nogen større forskel mellem mænd og kvinder. Det er en af de mest almindelige neurodegenerative sygdomme hos ældre. Der synes ikke at være signifikante forskelle mellem landene indbyrdes (iflg. foreliggende oplysninger for Spanien, Frankrig, Italien og Nederlandene, 1997) (Kilde: Befolkningens sundhedstilstand i EU, Sanco C, 2003).

Der findes ingen overbevisende dokumentation på forskelle i forekomsten i de europæiske lande. Skønsmæssigt er ca. 400 000 mænd og 540 000 kvinder i aldersgruppen 65 år og derover ramt af Parkinsons sygdom i EU. Fortsat er et betydeligt antal patienter med Parkinsons sygdom dog ikke registreret blandt befolkningen som helhed.

I 1998 finansierede Kommissionen i øvrigt en undersøgelse af oplysningerne om udskrivninger af patienter fra hospitalerne i en række EU-lande, for så vidt angår Alzheimers sygdom og andre neurodegenerative sygdomme (herunder Parkinsons sygdom), men over forskellige tidsrum. Resultaterne viser, at antallet af hospitalsindlæggelser er temmeligt lavt i forbindelse med Parkinsons sygdom.

Parkinsons sygdom er, ligesom alle andre invaliderende sygdomme i forbindelse med befolkningens aldring, en alvorlig lidelse. Sundhed og aldring er endvidere et af de prioriterede emner i arbejdsprogrammet for 2004 vedrørende afsnit 1 — sundhedsoplysninger — i Fællesskabets folkesundhedsprogram.

| 2. | Ud over de ovennævnte initiativer er de neurodegenerative sygdomme (herunder Parkinsons sygdom) netop et af de emner, som ikke, eller kun i ringe grad, har været omfattet af det foregående sundhedsovervågningsprogram (bortset fra Alzheimers sygdom).
  Som led i det nye EU-program for folkesundhed (2003-2008) skal der oprettes et system til information om og overvågning af sygdomme. Der er i den forbindelse nedsat en særlig arbejdsgruppe vedrørende alvorlige og kroniske sygdomme, hvis arbejde bl.a. kommer til at dreje sig om neurodegenerative sygdomme. |
| --- | --- |

2.

Ud over de ovennævnte initiativer er de neurodegenerative sygdomme (herunder Parkinsons sygdom) netop et af de emner, som ikke, eller kun i ringe grad, har været omfattet af det foregående sundhedsovervågningsprogram (bortset fra Alzheimers sygdom).

Som led i det nye EU-program for folkesundhed (2003-2008) skal der oprettes et system til information om og overvågning af sygdomme. Der er i den forbindelse nedsat en særlig arbejdsgruppe vedrørende alvorlige og kroniske sygdomme, hvis arbejde bl.a. kommer til at dreje sig om neurodegenerative sygdomme.

| 3. | EU-programmet for folkesundhed giver mulighed for at finansiere aktioner, der tager sigte på at opfylde programmets målsætninger. Der vil om kort tid blive offentliggjort en indkaldelse af forslag. |
| --- | --- |

3.

EU-programmet for folkesundhed giver mulighed for at finansiere aktioner, der tager sigte på at opfylde programmets målsætninger. Der vil om kort tid blive offentliggjort en indkaldelse af forslag.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/180 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/180

---

(2004/C 84 E/0220)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0244/04

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(27. januar 2004)

Om:   Den spanske nationale vandplan — omkostninger og priser på vand

Det fastsættes i lov nr. 10/2001 fra den 5. juli 2001 om den spanske nationale vandplan, at vandpriserne skal afvige betydeligt fra den gennemsnitspris, der anslås af uafhængige undersøgelser, for eksempel fra Fundación Nueva Cultura del Agua. Dette organ skønner, at gennemsnitsprisen for forbrugerne vil være 0,45 EUR pr. kubikmeter vand, mens den spanske regering, der hævder, at den nationale vandplan er økonomisk og miljømæssigt bæredygtig, regner med en pris på 0,205 EUR.

Grundet unøjagtighederne og forskellene i beregningerne fra henholdsvis den spanske stat og eksperter fra andre organisationer har Kommissionen bedt den spanske regering uddybe oplysningerne om omkostninger og priser på vand fra Ebro-omledningen.

Mener Kommissionen, at den spanske regering har redegjort tilfredsstillende for, hvorfor prisen på én kubikmeter vand fra Ebro-omledningen er lavere i Murcia eller Almería, der ligger hundredvis af kilometer og flere udpumpninger fra Ebro, end i Barcelona? Mener Kommissionen, at de priser og omkostninger, der er angivet i den økonomiske analyse for vandplanen, er korrekte, eller forekommer der skjulte tilskud til produktion eller andre økonomiske aktiviteter i dele af Unionen, i illoyal konkurrence med de øvrige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. marts 2004)

For så vidt angår de skønnede omkostninger for vand fra den foreslåede Ebro-omledning, er Kommissionen bekendt med forskellene i omkostningsoverslagene, som henholdsvis er udarbejdet af den spanske regering og organisationer som Fundación Nueva Cultura del Agua.

Kommissionen er også klar over, at den anslåede vandpris til privatkunder i Barcelona kan være betydeligt højere end prisen på vand til landbrugere i Almeria og Murcia. I hele EU er det normalt sådan, at prisen for vand til enkeltforbrugere er væsentligt højere end prisen for vand til landbrugere.

Artikel 9 i vandrammedirektivet (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (1)) pålægger medlemsstaterne at tage hensyn til princippet om, at alle omkostninger i forbindelse med forsyningspligtydelser skal dækkes, at sørge for, at prissætningspolitikken giver brugerne passende tilskyndelse til en effektiv anvendelse af vandressourcerne, og at de forskellige vandanvendelsessektorer yder et passende bidrag til dækning af omkostningerne. Ved prissætningen kan medlemsstaterne dog også tage hensyn til de sociale og økonomiske forhold samt til de geografiske og klimatiske forhold.

I december 2003 modtog Kommissionen fire separate, men beslægtede anmodninger om fællesskabsstøtte til bygning af infrastrukturen til Ebro-omledningen. Kommissionen evaluerer i øjeblikket disse anmodninger i lyset af de regler og procedurer, der gælder for strukturfondene og samhørighedsfonden. I denne evaluering indgår også en vurdering af de økonomiske og finansielle begrundelser for projekterne.

---

(1)  EFT L 327 af 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/181 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/181

---

(2004/C 84 E/0221)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0245/04

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(27. januar 2004)

Om:   Evaluering af virkningerne af OPTA's afgørelser

På indeværende tidspunkt omsættes den europæiske telekompakke i Nederlandene i en ny telekomlov. Med denne nye lov får OPTA, den nederlandske telekomtilsynsmyndighed, flere beføjelser.

I november 2003 vedtog andetkammeret en ændring, som medfører en forudgående kontrol med OPTA's afgørelser. OPTA skal forsyne alle vidtrækkende afgørelser med en evaluering af virkningerne, hvori det skal angives, hvilke følger en foranstaltning vil få for en virksomhed, og hvilke alternativer der findes.

Der findes allerede efterfølgende kontroller med OPTA, idet enhver virksomhed kan anfægte en af OPTA's afgørelser ved domstolene. Endvidere skal OPTA forelægge sine afgørelser for de andre europæiske telekomtilsynsmyndigheder.

| 1. | Mener Kommissionen, at denne nye lov, især i betragtning af den allerede eksisterende kontrol med OPTA, medfører en unødvendig bevisbyrde og forsinker OPTA's afgørelser samt begrænser dens muligheder? |
| --- | --- |

1.

Mener Kommissionen, at denne nye lov, især i betragtning af den allerede eksisterende kontrol med OPTA, medfører en unødvendig bevisbyrde og forsinker OPTA's afgørelser samt begrænser dens muligheder?

| 2. | Mener Kommissionen, at disse forsinkelser gør det vanskeligt for OPTA at reagere effektivt og dermed er til fordel for dominerende parter og medfører, at et monopol kan udøves længere? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen, at disse forsinkelser gør det vanskeligt for OPTA at reagere effektivt og dermed er til fordel for dominerende parter og medfører, at et monopol kan udøves længere?

| 3. | Mener Kommissionen, at denne bestemmelse er i modstrid med nogen af bestemmelserne i telekompakken og formålet med de pågældende direktiver, som medlemsstaterne skal gennemføre i deres nationale lovgivning? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen, at denne bestemmelse er i modstrid med nogen af bestemmelserne i telekompakken og formålet med de pågældende direktiver, som medlemsstaterne skal gennemføre i deres nationale lovgivning?

| 4. | I bekræftende fald hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe? |
| --- | --- |

4.

I bekræftende fald hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(3. marts 2004)

Ligesom det var tilfældet, da Kommissionen besvarede det ærede medlems tidligere forespørgsel om et lignende emne (P-2753/03 (1)), har Kommissionen ikke modtaget nogen meddelelse fra de nederlandske myndigheder om lovgivningsforanstaltninger til gennemførelse af det nye EU-regelsæt om elektronisk kommunikation.

Oplysningerne i svaret på førnævnte forespørgsel kan suppleres med, at Kommissionen den 17. december 2003 indledte anden fase af overtrædelsesproceduren mod Nederlandene i henhold til EF-traktatens artikel 226, bl.a. for manglende meddelelse af gennemførelsesforanstaltninger (2). Eftersom Kommissionen ikke har fået meddelelse fra de nederlandske myndigheder om nogen gennemførelsesforanstaltninger, er den endnu ikke i stand til at bedømme, om Nederlandenes lovgivning til gennemførelse af det nye regelsæt er i overensstemmelse med det, heller ikke hvad angår de nationale tilsynsmyndigheders beføjelser.

Når Kommissionen har fået meddelelse fra Nederlandene om deres lovgivning til gennemførelse af det nye regelsæt, vil den analysere den, og hvis der konstateres uoverensstemmelse, kan Kommissionen foreslå indledning af en overtrædelsesprocedure. Skulle den manglende overensstemmelse med direktivets bestemmelser fortsat bestå, kan Kommissionen beslutte at indbringe sagen for Domstolen efter at have fremsat en begrundet udtalelse. Som det ærede medlem sikkert ved, har kun Domstolen kompetence til at afgøre, om gennemførelsesforanstaltninger er lovlige.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 755.

(2)  IP/03/1750 af 17.12.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/182 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/182

---

(2004/C 84 E/0222)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0250/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Pensionsalder for fodbolddommere

Pierluigi Collina er den bedste fodbolddommer i verden og er blevet valgt som sådan seks gange. I 2005 vil han imidlertid ikke længere kunne dømme fodboldkampe, fordi 45 år er den officielle pensionsalder for hans erhverv i Italien. Andre medlemsstater har også en pensionsalder på 45 for fodbolddommere.

Er Kommissionen enig i, at denne regel er aldersdiskrimination i henhold til EU-ret?

Er Kommissionen også enig i, at denne regel er i modstrid med EU's beskæftigelseslove?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. marts 2004)

Kommissionen kan ikke på baggrund af det ærede medlems oplysninger udtale sig om denne konkrete sag, da:

| — | reglen synes at finde anvendelse på alle kategorier af dommere, og det er nødvendigt at fastslå, om der er tale om en reel sportsregel. Der skal være tale om en økonomisk betydning for at retfærdiggøre anvendelse af fællesskabsreglerne (1) |
| --- | --- |

—

reglen synes at finde anvendelse på alle kategorier af dommere, og det er nødvendigt at fastslå, om der er tale om en reel sportsregel. Der skal være tale om en økonomisk betydning for at retfærdiggøre anvendelse af fællesskabsreglerne (1)

| — | der findes ikke dokumentation for eventuelle argumenter, som anvendes af sportsorganisationer for at retfærdiggøre fastlæggelse af et sådant alderskrav. |
| --- | --- |

—

der findes ikke dokumentation for eventuelle argumenter, som anvendes af sportsorganisationer for at retfærdiggøre fastlæggelse af et sådant alderskrav.

Kommissionen kan derfor kun minde om, at Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (2) forbyder forskelsbehandling inden for beskæftigelse på grundlag af bl.a. alder og skal være gennemført i national lovgivning senest den 2. december 2003. Derudover kan medlemsstaterne om nødvendigt få yderligere tre år fra den 2. december 2003 til at gennemføre direktivets bestemmelser om forskelsbehandling på grundlag af alder og handicap. Belgien, Tyskland, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige har meddelt Kommissionen, at de ønsker at udnytte disse tre år yderligere, og Danmark ønsker et år ekstra. Italien har gennemført direktiv 2000/78/EF ved lov nr. 216 af 13. august 2003, som trådte i kraft den 28. august 2003. Da Italien har gennemført direktivet, skal individuelle klager vedrørende forskelsbehandling indbringes for de nationale domstole i henhold til den nationale lovgivning.

Ydermere minder Kommissionen om, at direktivets artikel 6 tillader forskelsbehandling på grundlag af alder, hvis den er objektivt og rimeligt begrundet i et legitimt formål, og hvis midlerne til at opfylde det pågældende formål er hensigtsmæssige og nødvendige. Alderskrav kan kun anvendes, hvis de er objektivt og rimeligt begrundet i et legitimt formål.

---

(1)  Forenede sager »Deliège«, C-51/96 og C-191/97.

(2)  EFT L 303 af 2.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/183 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/183

---

(2004/C 84 E/0223)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0251/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Etiketter til brød

For nylig blev de italienske brødbagere enige om at føre en kampagne, der skal beskytte deres erhverv. De udarbejdede således en tekst til et lovforslag om regulering af anvendelsen af udtrykket »frisk brød«, som kun skal kunne anvendes om brød, der er fremstillet på traditionel vis, og som sælges samme dag, det er bagt. Følgelig kan kun de virksomheder benævnes »brødfabrikker«, som følger fremstillingsprocessen for produktet fra begyndelsen til enden, og kun disse virksomheder skal kunne mærke brødet med betegnelsen »frisk brød«. Det problem, som ikke blot italienske brødbagere, men også de europæiske brødbagere har været tvunget til at slås med i årevis, drejer sig om konkurrencen fra salg af brød i supermarkederne. I de fleste tilfælde er der tale om et produkt, som bages delvis på fabrikken, derefter nedfryses og transporteres til detailbutikkerne, hvor det lægges i elektriske ovne, som sørger for at give brødet farve, udseende og smag svarende til friskbagt brød. Med en sådan ordning kan supermarkederne være overordentligt konkurrencedygtige på markedet takket være de lave produktionsomkostninger. En brødbager, som udøver sit erhverv på traditionel vis, er således — fordi selve produktet natur kræver det — tvunget til at udføre sit arbejde om natten og følgelig betale højere lønomkostninger til de ansatte, hvilket får prisen på frisk brød til at gå betydeligt op. Derfor er forbrugeren — som det fremgår af de seneste undersøgelser — stadig mere tilbøjelig til af økonomiske årsager at købe brød i supermarkederne. Ofte er forbrugerens valg imidlertid baseret på en grundlæggende fejl, idet de er overbeviste om, at den købte vare er magen til og ikke blot ligner traditionelt bagt brød.

Kommissionen bedes på baggrund af ovenstående besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Er det muligt på europæisk plan at indføre et mærke, som betegner brødets kvalitet og friskhed? |
| --- | --- |

1.

Er det muligt på europæisk plan at indføre et mærke, som betegner brødets kvalitet og friskhed?

| 2. | Hvad mener Kommissionen om dette spørgsmål? |
| --- | --- |

2.

Hvad mener Kommissionen om dette spørgsmål?

| 3. | Hvilke foranstaltninger vil efter Kommissionens opfattelse være mest virkningsfulde men med henblik på at fremme beskyttelsen af de traditionelle brødbageres erhverv, i betragtning af at der f.eks. i Tyskland var 2 000 brødbagere, der blev tvunget til at lukke, og at brød i Sydfrankrig næsten udelukkende sælges i supermarkederne? |
| --- | --- |

3.

Hvilke foranstaltninger vil efter Kommissionens opfattelse være mest virkningsfulde men med henblik på at fremme beskyttelsen af de traditionelle brødbageres erhverv, i betragtning af at der f.eks. i Tyskland var 2 000 brødbagere, der blev tvunget til at lukke, og at brød i Sydfrankrig næsten udelukkende sælges i supermarkederne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. februar 2004)

Der fremstilles et meget stort antal forskellige bageriprodukter i Fællesskabet, og dette afspejler de mange forskellige regionale/lokale sædvaner eller traditioner i denne sammenhæng.

Disse produkter fremstilles endvidere i de fleste tilfælde, som det ærede medlem også gør opmærksom på, helt eller delvis på salgsstedet, og udveksles således ikke i nævneværdigt omfang mellem medlemsstaterne.

På grundlag af disse konstateringer ville det være vanskeligt at gennemføre harmoniserede kvalitetsstandarder på EU-plan for bageriprodukter, for det ville ikke være begrundet i en objektiv nødvendighed.

Medlemsstaterne kan ikke desto mindre under henvisning til nærhedsprincippet indføre sådanne foranstaltninger på det nationale plan, forudsat at disse ikke er i strid med reglerne i artikel 28-30 i EF-traktaten.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/184 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/184

---

(2004/C 84 E/0224)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0256/04

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Indkaldelse af forslag VP/2002/6 i forbindelse med Fællesskabets handlingsprogram for en strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005)

I afsnit 4 med overskriften »Hvem kan søge?« i teksten til indkaldelse af forslag i forbindelse med fællesskabsstrategien for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) fastsættes det dels, hvilke organer der kan indgive forslag, dels hvilke organisationer der kan indgå som partnere i et forslag.

Fortolkningen af teksten i afsnit 4 vedrørende ngo'ers deltagelse fører til den konklusion, at ngo'erne skal opfylde et af følgende to krav:

| — | ifølge punkt 1 skal en ngo »være organiseret på europæisk plan«. Eftersom der ikke findes specifikke fællesskabsbestemmelser om sammenslutninger, er den eneste mulighed, en ngo har for at påvise, at den er organiseret »på europæisk plan«, at den har afdelinger i mindst tre medlemsstater |
| --- | --- |

—

ifølge punkt 1 skal en ngo »være organiseret på europæisk plan«. Eftersom der ikke findes specifikke fællesskabsbestemmelser om sammenslutninger, er den eneste mulighed, en ngo har for at påvise, at den er organiseret »på europæisk plan«, at den har afdelinger i mindst tre medlemsstater

| — | det fastslås i punkt 4, at netværkssamarbejdet kan være et tværnationalt netværk af organisationer, som skal være etableret i henhold til lovgivningen eller tilsvarende. Med dette krav opstår der en juridisk uklarhed, idet begrebet »tværnationalt netværk« ikke optræder i lovgivningen i nogen medlemsstat eller i EF-retten, og der kan derfor ikke være tale om etablering i henhold til lovgivningen eller tilsvarende. |
| --- | --- |

—

det fastslås i punkt 4, at netværkssamarbejdet kan være et tværnationalt netværk af organisationer, som skal være etableret i henhold til lovgivningen eller tilsvarende. Med dette krav opstår der en juridisk uklarhed, idet begrebet »tværnationalt netværk« ikke optræder i lovgivningen i nogen medlemsstat eller i EF-retten, og der kan derfor ikke være tale om etablering i henhold til lovgivningen eller tilsvarende.

Finder Kommissionen ikke, at denne begrænsning på grundlag af omfang og denne uklarhed kan indebære en reel hindring for deltagelse eller ligefrem bevirke, at nogle kvindeorganisationer ikke vil kunne stille forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(1. marts 2004)

Som led i Fællesskabets handlingsprogram for en strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) (1) iværksættes der fællesskabsforanstaltninger for inden for tværnationale rammer at nå frem til de i programmet fastlagte mål. De typer af foranstaltninger, der vil blive gennemført som led i programmet, er opdelt i tre kategorier, hvoraf den tredje »Forberedelse af aktører«, omfatter tværnationale udvekslingsforanstaltninger, der involverer forskellige aktører fra mindst tre medlemsstater. Disse foranstaltninger »kan iværksættes af ngo'er eller arbejdsmarkedets parter på EU-plan og af tværnationale netværk bestående af regionale eller lokale myndigheder og af organisationer, der har til formål at fremme ligestilling«.

Det er ud fra denne holdning, at forslagsindkaldelsen (VP/2002/6), som den af det ærede parlamentsmedlem stillede forespørgsel drejer sig om, er blevet iværksat. Kommissionen har besluttet at understrege det tværnationale aspekt af de foranstaltninger, den medfinansierer ved at fastsætte kvalifikations-, udvælgelses- og tildelingskriterier, der sigter mod at opfordre ngo'er, offentlige administrationer og selv mindre kvindeorganisationer til at søge sammenslutningsformer, der vil tilføre en ekstra effekt via fællesskabsindsatsen.

---

(1)  Rådets beslutning 2001/51/EF af 20. december 2000 om et EF-handlingsprogram vedrørende fællesskabsstrategien for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005), EFT L 17 af 19.1.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/185 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/185

---

(2004/C 84 E/0225)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0257/04

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Indkaldelse af forslag VP/2002/6 i forbindelse med Fællesskabets handlingsprogram for en strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005)

Med det formål at afklare fortolkningen af afsnit 4 samt konsekvenserne for de deltagende kvindeorganisationer anmodes Kommissionen om en oversigt over de organisationer, der har indgivet forslag, samt en oversigt over de organisationer, hvis forslag blev godkendt i forbindelse med indkaldelse af forslag til handlingsprogrammet for 2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. marts 2004)

Listen over projekter, som er blevet indgivet inden for rammerne af den offentlige indkaldelse af forslag VP/2002/6, og listen over projekter, der er blevet udvalgt med henblik på støtte inden for rammerne af indkaldelsen, sendes til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat. Listen over projekter, der er blevet udvalgt med henblik på støtte, offentliggøres så hurtigt som muligt på fællesskabsinstitutionernes websted i overensstemmelse med artikel 169, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (1).

Projekterne på listen er blevet udvalgt på grundlag af de udelukkelses-, udvælgelses- og tildelingskriterier, der findes i teksten til indkaldelsen af forslag.

---

(1)  EFT L 357 af 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/186 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/186

---

(2004/C 84 E/0226)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0258/04

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Cambodja: mord på medlemmer af oppositionen

Den 22. januar i år blev Chea Vichea, en cambodjansk fagforeningsleder, myrdet ved højlys dag i Phnom Phens centrum. Chea Vichea, der blev 36 år, var formand for Arbejdernes uafhængige fagforening i kongeriget Cambodja — en bevægelse han selv havde grundlagt i 1996 sammen med lederen af oppositionen Sam Rainsy. Med sine 38 000 medlemmer er den så langt den største og mest aktive fagforening. I juli sidste år havde Chea Vichea på sin mobiltelefon modtaget dødstrusler — døds-sms'er. Det var lykkedes politiet at identificere den person, der havde sendt beskeden, men da det drejede sig om en meget magtfuld person, havde politiet sagt til Chea Vichea, at man ikke kunne beskytte ham og rådet ham til at forlade landet. Chea Vichea havde også indberettet denne episode til De Forenede Nationers kontor for menneskerettigheder. Det Amerikanske udenrigsministerium har øjeblikkelig og kraftigt fordømt dette mord, det sidste i en lang række politiske drab og drabsforsøg, som i løbet af de sidste måneder og uger har ramt aktivister fra Sam Rainsys parti, oppositionspartiet som sammen med FUNSINPEC udgør Den demokratiske Alliance. Således blev Lay Kong myrdet den 10. januar. Den 15. januar led Chhin La og Keo Chan samme skæbne. Den 16. januar slap Chhoeum Chhoeung ved en mirakel fra et mordforsøg ved at søge tilflugt i PSR's regionale hovedsæde. Adskillige politiske iagttagere giver premierminister Hun Sen og hans omgivelser ansvaret for dette klima af anspændthed og terror, som skulle være skabt med det formål at få oppositionen til at adlyde premierministerens forgodtbefindende, for så vidt angår dannelsen af den nye regering.

Har Kommissionen reageret officielt på de drab, som politiske personligheder og aktivister er blevet ofre for i de sidste uger i Cambodja? Hvilke initiativer har den taget eller agter den at tage for at gøre premierminister Hun Sen forståeligt, at sådanne metoder er absolut uacceptable? Mener Kommissionen ikke, at en sådan situation kalder på et kraftigt og konvergerende initiativ fra det internationale samfund? Er Kommissionen i denne forbindelse ikke enig i, at den med fordel kunne foreslå Rådet at søsætte et initiativ sammen med USA, Japan og Australien med det formål at medvirke med stor vægt ved udarbejdelsen af en politisk løsning på den alvorlige krise, som Cambodja i dag befinder sig i?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(4. marts 2004)

Kommissionen deler til fulde det ærede medlems bekymringer for de seneste voldshandlinger og den atmosfære af frygt og straffrihed, som stadig er fremherskende i Cambodja.

Kommissionen håber oprigtigt, at de cambodjanske myndigheder vil træffe de fornødne foranstaltninger, i overensstemmelse med gældende lov, til at tackle de seneste voldshandlinger. Den støtter også opfordringerne til alle politiske partier i Cambodja om at fortsætte forhandlingerne på en konstruktiv og fredelig måde, som kan føre til hurtig dannelse af en ny regering.

Kommissionens og medlemsstaternes repræsentanter i Phnom Penh vil fortsat følge situationen i Cambodja nøje og er stadig villige til at overveje yderligere handling for at bryde det politiske dødvande.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/186 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/186

---

(2004/C 84 E/0227)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0260/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Bluetongue og beskyttelse af opdrætterne i Lazio

Efter at der i år 2000 udbrød katarralsk feber hos får i de fire medlemsstater, Italien, Spanien, Grækenland og Frankrig, blev der taget forholdsregler for at bekæmpe og udrydde sygdommen, som også kaldes bluetongue.

Der er i dag ikke kendskab til sikre tilfælde, som beviser at denne virus eksisterer og cirkulerer i Italien og dermed, at den årlige vaccination er nødvendig. I de sidste par år har Regionen Lazio nemlig brugt umådelige ressourcer på rettidigt at opfylde EU's forpligtigelser. Opdrætterne i Lazio har ikke desto mindre udtrykt tvivl om nytten af at fortsætte med at vaccinere deres dyr, når der endnu ikke er videnskabelig sikkerhed for, at vaccinen er uskadelig. Det har faktisk vist sig, at den obligatoriske vaccine har forårsaget tydelige skader hos dyrene, især forringet produktionsevne, nedsat mælkeproduktion og en tilbagegang i bedrifternes velfærdstilstand.

Desuden er der konkret risiko for, at de mere end tyvetusinde landbrug i Lazio får deres ydeevne reduceret drastisk med alvorlige socioøkonomiske følger, da det er forbudt at flytte alle vaccinerede dyr uden en sundhedsattest fra deres oprindelsesområde.

Kan Kommissionen oplyse:

| 1. | om der er foretaget videnskabelige undersøgelser af bivirkninger også over længere tid? |
| --- | --- |

1.

om der er foretaget videnskabelige undersøgelser af bivirkninger også over længere tid?

| 2. | om den har kendskab til vaccinens uønskede virkninger? |
| --- | --- |

2.

om den har kendskab til vaccinens uønskede virkninger?

| 3. | om den ikke i lyset af de konstaterede skadelige virkninger har til hensigt at ændre den eksisterende lovgivning på området, især direktiv 2000/75/EF (1) og Kommissionens beslutning 2001/783/EF (2)? |
| --- | --- |

3.

om den ikke i lyset af de konstaterede skadelige virkninger har til hensigt at ændre den eksisterende lovgivning på området, især direktiv 2000/75/EF (1) og Kommissionens beslutning 2001/783/EF (2)?

| 4. | hvilke økonomiske tiltag der findes, som kan beskytte opdrætterne? |
| --- | --- |

4.

hvilke økonomiske tiltag der findes, som kan beskytte opdrætterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. februar 2004)

Beslutningen om anvendelse af vaccination for at bekæmpe bluetongueepidemien, der har hærget i Middelhavsområdet i de seneste år, er ikke blevet truffet uden de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger.

Det videnskabelige udvalg er blevet spurgt, den anvendte vaccine er blevet kontrolleret, for så vidt angår uskadelighed, og anvendelsen af vaccinen er først sket efter nøje overvejelse i tæt samarbejde med de berørte nationale myndigheder.

Vaccinationskampagnerne har givet forbløffende resultater, i det omfang de er blevet gennemført for at sikre en tilstrækkelig vaccinationsmæssig dækning af husdyrholdene i de ramte områder.

Det har således betydet en hurtig udryddelse af sygdommen på De Baleariske Øer og en bemærkelsesværdig nedbringelse i antallet af smittekilder i regioner som f.eks. Sardinien, der især var hårdt ramt.

De italienske myndigheder har jævnligt underrettet Kommissionen om resultaterne, og på symposiet i Taormina i oktober 2003, der blev afholdt på foranledning af Det Internationale Kontor for Epizootier (verdensorganisationen for dyresundhed) blev der fremlagt en grundig redegørelse herfor.

Selvom de italienske myndigheder har registreret bivirkninger ved vaccinen, har disse ikke været tilstrækkeligt omfattende til at overskygge fordelene ved at anvende vaccinen.

Endvidere er restriktionerne i forbindelse med flytning af levende dyr fra de inficerede områder, som blev vedtaget ved beslutning 2001/783/EF, blevet ændret flere gange. De er senest blevet lempet ved beslutning 2004/34/EF (3) for at tage højde for nedbringelsen af smitterisikoen som følge af vaccinationen.

Endelig har Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (4), som udgør Kommissionens finansielle instrument til kompensation for skader, som opdrætterne af de husdyrhold, der er blevet ramt af bluetongue, har lidt, gjort det muligt for Fællesskabet at intervenere i betydelig grad. For så vidt angår regnskabsåret 2000, der er det eneste regnskabsår, der indtil videre er blevet afsluttet, beløber Fællesskabets finansielle bidrag sig til 11 mio. EUR.

Medlemsstaterne kan også yde statsstøtte som kompensation for de tab, som opdrætterne har lidt som følge af epizootier, i forbindelse med hvilke der er blevet vedtaget et program til forebygning, kontrol og udryddelse på fællesskabsplan, på nationalt og regionalt plan. Der kan bl.a. ydes op til 100 % støtte for tab til de berørte opdrættere i overensstemmelse med punkt 11.4 i retningslinjerne om statsstøtte i landbrugssektoren (5). Den form for statsstøtte er underlagt forpligtelsen om meddelelse i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3. En række italienske regioner har givet meddelelse om støtteordninger til kompensation for tab i forbindelse med bluetongue.

---

(1)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 74.

(2)  EFT L 293 af 10.11.2001, s. 42.

(3)  2004/34/EF: Kommissionens beslutning af 6. januar 2004 om ændring af beslutning 2003/828/EF for så vidt angår flytning af vaccinerede dyr fra beskyttelseszoner (EØS-relevant tekst) (meddelt under nummer K(2003) 5306) EUT L 7 af 13.1.2004.

(4)  EFT L 224 af 18.8.1990.

(5)  EFT C 28 af 1.2.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/188 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/188

---

(2004/C 84 E/0228)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0261/04

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Forlydender om spansk forbud mod påhængskøretøjer til motorcykler

Kan Kommissionen bekræfte, at der i Spanien er et forbud mod påhængskøretøjer til motorcykler? Er et sådant forbud tilladt ifølge EU-lovgivningen bl.a. om transport og fri bevægelighed, og hvilke foranstaltninger foreslår Kommissionen at træffe, hvis dette rent faktisk er tilfældet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(11. marts 2004)

Kommissionen kan meddele det ærede parlamentsmedlem, at indførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer (1) i spansk lovgivning har muliggjort godkendelse og indregistrering af to- og trehjulede motorkøretøjer (motorcykler) med tilkoblingsanordninger for påhængskøretøjer i denne medlemsstat. Dog findes der stadigvæk et forbud mod at køre med motorcykler med påhængskøretøjer i den generelle bekendtgørelse for motorkøretøjer.

Idet den vurderede, at et totalt forbud mod at køre med en motorcykel med et påhængskøretøj kunne udgøre en hindring for den fri bevægelighed, indledte Kommissionen i 1998 en overtrædelsesprocedure mod Spanien på grundlag af artikel 226 i EF-traktaten for overtrædelse af artikel 18, 28 og 49 med hensyn til fri bevægelighed for personer og varer og fri udveksling af tjenesteydelser. Denne procedure behandles i øjeblikket ved De Europæiske Fællesskabers Domstol (sag C-197/02).

For nylig har de spanske myndigheder vedtaget kongelig forordning 1428/2003 af 21. november 2003, som godkender en generel bekendtgørelse om færdsel, der gennemfører loven om færdsel, motorkøretøjer og færdselssikkerhed af 2. marts 1990. Denne nye generelle bekendtgørelse om færdsel trådte i kraft den 23. januar 2004, og den ophæver det totale forbud mod kørsel med motorcykler med påhængskøretøjer i Spanien.

Kommissionen understreger, at artikel 12 i den nye bekendtgørelse giver motorcykler lov til at trække påhængskøretøjer, hvis disse ikke overstiger 50 % af det trækkende køretøjs vægt. Kørsel med påhængskøretøjer er underlagt visse restriktioner: den skal foregå om dagen og under forhold med god sigtbarhed, motorcyklens hastighed skal nedsættes med 10 % i forhold til fartgrænserne, og der må under ingen omstændigheder transporteres personer i påhængskøretøjerne.

Den generelle bekendtgørelse for køretøjer, der er under revidering, skal dog også ophæve dette forbud.

---

(1)  EFT L 226 af 18.8.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/189 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/189

---

(2004/C 84 E/0229)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0262/04

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Rensningsanlæg

Inden for rensningsanlægssektoren skal de virksomheder, der ønsker at sælge materiel til Irland, have deres produkter godkendt af den irske typegodkendelsesstyrelse. Er Kommissionen enig i, at udgifterne til opnåelse af en sådan godkendelse udgør en handelshindring?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. marts 2004)

Det ærede medlem har ikke oplyst, hvilken form for udstyr til rensningsanlæg der skal godkendes af den irske typegodkendelsesstyrelse. Det er derfor vanskeligt at afgøre, om udstyret er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/37/EF af 22. juni 1998 om maskiner (1) eller et andet fællesskabsdirektiv, der sikrer de frie varebevægelser for det pågældende udstyr. Det er også vanskeligt at afgøre, om udstyret er omfattet af artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om byggevarer (2). I så fald bør godkendelsesordningen undersøges ud fra det relevante direktiv. Det er ikke tilladt at kræve, at den irske typegodkendelsesstyrelse skal godkende varer, for så vidt angår relevante krav, der allerede er reguleret på EU-plan.

Hvis udstyret ikke er omfattet af det eller de pågældende direktiver, eller hvis de relevante krav ikke er reguleret i det eller de pågældende direktiver, bør kravet om, at varerne skal forelægges til godkendelse for den irske typegodkendelsesstyrelse, dog vurderes ud fra EF-traktatens artikel 28-30. Ifølge EF-traktatens artikel 28 er foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative indførselsrestriktioner forbudt, og artiklen gælder for enhver af medlemsstaternes bestemmelser for handelen, som direkte eller indirekte, øjeblikkeligt eller potentielt, kan hindre samhandelen i Fællesskabet. Handelsrestriktionerne kunne dog være begrundet i EF-traktatens artikel 30 eller i et af de tvingende almene hensyn, Domstolen har anerkendt, hvis begrænsningerne står i rimeligt forhold til det tilstræbte mål og ikke rækker ud over, hvad der er nødvendigt for at tilgodese det almene hensyn, der er fastsat i artikel 30 eller anerkendt af Domstolen.

---

(1)  EFT L 207 af 23.7.1998.

(2)  EFT L 40 af 11.2.1989.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/189 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/189

---

(2004/C 84 E/0230)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0263/04

af Matti Wuori (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Sikkerhedssituationen på Sosnovyi Bor-atomkraftværket

Sosnovyi Bor-atomkraftværket ligger på sydsiden af Den Finske Bugt, omkring 200 km fra Helsinki. De fire reaktorer i atomkraftværket, som er opført i 1973, er af samme type (RBMK) som den ulykkesramte reaktor i Tjernobyl.

Driftstilladelsen for atomkraftværkets ældste reaktor udløb i 2003. Det russiske ministerium for kernekraft, Minatom, ønsker dog, at tilladelsen forlænges med hele femten år. Tilsyneladende har den russiske myndighed for strålesikkerhed givet tilladelse til endnu fem års drift for den ældste reaktor.

For nylig har den norske miljøorganisation Bellona rapporteret om sikkerhedsproblemer og økonomiske vanskeligheder for Sosnovyi Bor. Ifølge Bellona har lagrene for det brugte atombrændsel været fulde i årevis, der finder dagligt radioaktive udslip i Den Finske Bugt sted, der er i værket forekommet økonomisk misbrug og tyveri af udstyr, sikkerhedsbestemmelserne er systematisk blevet overtrådt, og værkets brandsikkerhed er mangelfuldt. I henhold til Bellona har den finske myndighed for strålesikkerhed fremstillet sikkerhedsforholdene på Sosnovyi Bor i et alt for positivt skær. Det er blevet vanskeligere at få adgang til pålidelige oplysninger om sikkerheden på Sosnovyi Bor, idet værkets ledelse har hindret adgang til området under henvisning til terrortruslen.

Sosnovyi Bor-atomkraftværket er en tidsindstillet bombe. En gruppe ngo'er fra Rusland og Østersøområdet har iværksat en kampagne med henblik på at få lukket værket.

Atomsikkerhed er et af hovedpunkterne i relationerne mellem EU og Rusland. Hvordan ser Kommissionen på sikkerhedsforholdene på Sosnovyi Bor-atomkraftværket? Hvilke initiativer har Kommissionen taget for at eliminere de enorme sikkerhedsrisici på Sosnovyi Bor? Er der blevet bevilget Tacis-midler til Sosnovyi Bor? Er sikkerhedsforholdene på værket blevet taget op i forbindelse med energidialogen mellem EU og Rusland? Har Kommissionen undersøgt Parlamentets anmodning om mulighederne for oprettelse af en international myndighed for miljø- og ikke-spredningskontrol, som skal koordinere bistanden til håndtering af radioaktivt affald og de heraf forårsagede miljøproblemer i Rusland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. februar 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på mundtlig forespørgsel nr. H-39/04 fra fr. Aaltonen (1) under plenarmødet i februar 2004.

---

(1)  Skriftligt svar af 10.2.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/190 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/190

---

(2004/C 84 E/0231)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0269/04

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om:   Forbrugslån

I 2003 repræsenterede forbrugslån under forskellige former (personlige lån, tildelt kredit, kassekredit, kreditkort osv.) over 510 milliarder euro, hvilket vil sige 13 % af privatforbruget i euroområdet.

Siden sektorens etablering i 1987 har den haft en utrolig fremgang med nye former for ydelser, som fører til en stadig mere forskellig national lovgivning, og som derfor nødvendiggør en ajourføring af lovgivningen. Set i det lys, er Kommissionens anstrengelser for at harmonisere medlemsstaternes lovgivning, meget prisværdige.

Selv om denne form for kredit kan være med til at fremme forbruget, er der fare for, at den, hvis den er dårligt administreret, fører til, at mange familier, der er ofre for krisen, gældsætter sig over evne, og den kan således endda komme til at spille en procyklisk rolle, hvor nedgangen i aktivitetsniveauet forstærkes ved at forbruget bremses i det forkerte øjeblik.

Den mangelfulde sikring af forbrugeren i Kommissionens tekst var skyld i, at betænkningen forkastedes på plenarmødet og sendtes tilbage til Kommissionen, da Parlamentet mente, at den ikke passede til den aktuelle virkelighed.

Agter Kommissionen at ændre sin holdning i betragtning af den bølge af kritik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(11. marts 2004)

Kommissionen er glad for, at det ærede medlem finder bestræbelserne på at harmonisere området forbrugerkredit prisværdige Disse bestræbelser indgår i den politik, som Kommissionen fører i forbindelse med forbrugerbeskyttelse, og er i tråd med strategien for 2002-2006 (1).

Med hensyn til det første spørgsmål, som det ærede medlem rejser, vækker gældsætningen over evne rent faktisk bekymring i medlemsstaterne, en bekymring, som Kommissionen deler. Selvom direktivforslaget ikke i første række sigter mod bekæmpelsen af gældsætning over evne, indeholder det bestemmelser, der kan bidrage hertil. Det har til formål at etablere normer på højt plan for forbrugeroplysning før, under og efter indgåelsen af aftaler om kredit, der skal hjælpe forbrugeren til at undgå en gældsætning over evne, såvel som at indføre bestemmelser om ydelse af lån (f.eks. långivers forpligtelse til at sikre sig, at kunden er solvent).

Hvad angår det ærede medlems bemærkning om den procedure, som Europa-Parlamentet har fulgt, konstaterer Kommissionen med tilfredshed, at Europa-Parlamentet på plenarmødet har bekræftet, at Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked vil behandle forslaget og afgive udtalelse herom.

Kommissionen glæder sig over de vigtige drøftelser, der finder sted i Europa-Parlamentet, og afventer debatten og afstemningen, der på nuværende tidspunkt er fastsat til anden mødeperiode i marts 2004. Kommissionen har til hensigt at forelægge et revideret forslag, så snart Europa-Parlamentet ved førstebehandlingen har vedtaget sine ændringsforslag.

---

(1)  KOM(2002) 208 endelig udg. — Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Strategi for forbrugerpolitikken 2002-2006.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/191 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/191

---

(2004/C 84 E/0232)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0278/04

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om:   Problemer i kontraktforhandlingerne i forbindelse med det sjette rammeprogram

Kontraktforhandlingerne om første fase af det sjette rammeprogram om forskning er i fuld gang. Forhandlingerne er meget vanskelige og de første beretninger fra projektkoordinatorerne er usædvanligt kritiske. De videnskabelige medarbejdere anvender under forhandlingerne andre regler end dem, der blev meddelt på informationsdagene ved rammeprogrammets start. Resultatet er, at usikkerheden om sigtet med de nye instrumenter bliver større, selv om der allerede også herskede stor usikkerhed ved starten. Mange parter overvejer nu at ignorere rammeprogrammet for udelukkende at koncentrere sig om de nationale programmer.

| 1. | Er Kommissionen bekendt med problemerne i forbindelse med forhandlingerne om første fase af det sjette rammeprogram? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med problemerne i forbindelse med forhandlingerne om første fase af det sjette rammeprogram?

| 2. | Kan Kommissionen oplyse, hvilke regler for indgåelse af kontrakter der nu anvendes, og hvorfor disse afviger fra de oprindelige regler? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke regler for indgåelse af kontrakter der nu anvendes, og hvorfor disse afviger fra de oprindelige regler?

| 3. | Er de regler, der anvendes, i overensstemmelse med de regler, der er aftalt mellem Rådet og Parlamentet og fastlagt i det sjette rammeprogram? |
| --- | --- |

3.

Er de regler, der anvendes, i overensstemmelse med de regler, der er aftalt mellem Rådet og Parlamentet og fastlagt i det sjette rammeprogram?

| 4. | Hvad har Kommissionen gjort, eller hvad vil den gøre, for at løse de her anførte problemer? |
| --- | --- |

4.

Hvad har Kommissionen gjort, eller hvad vil den gøre, for at løse de her anførte problemer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(8. marts 2004)

| 1. | Det er sandt, at der i nogle tilfælde har været misforståelser om arten af og målene for de nye instrumenter under det sjette forskningsrammeprogram (RP6). Dette har betydet, at visse forventninger fra projektdeltagernes side (med rette eller urette) ikke er blevet opfyldt fuldtud i forbindelse med forhandlingerne om deres projekter med Kommissionen. F.eks. er Kommissionen forpligtet til at sikre, at Fællesskabets finansielle bidrag ydes i overensstemmelse med bestemmelserne og kravene i finansforordningen (1) og at Fællesskabets retlige og finansielle interesser beskyttes, når der indgås kontrakter med tredjeparter.
  Det bør dog også siges, at der er givet vejledning og information om de nye instrumenter, såvel som om de kontraktmæssige aspekter af projektforhandlingerne både til de potentielle kontrahenter og til Kommissionens ansatte. Mange af disse oplysninger kan findes enten på Cordis-websiten eller på websiten vedrørende kontraktmodellen (http://europa.eu.int/comm/research/fp6/working-groups/model-contract/ index_en.html). |
| --- | --- |

1.

Det er sandt, at der i nogle tilfælde har været misforståelser om arten af og målene for de nye instrumenter under det sjette forskningsrammeprogram (RP6). Dette har betydet, at visse forventninger fra projektdeltagernes side (med rette eller urette) ikke er blevet opfyldt fuldtud i forbindelse med forhandlingerne om deres projekter med Kommissionen. F.eks. er Kommissionen forpligtet til at sikre, at Fællesskabets finansielle bidrag ydes i overensstemmelse med bestemmelserne og kravene i finansforordningen (1) og at Fællesskabets retlige og finansielle interesser beskyttes, når der indgås kontrakter med tredjeparter.

Det bør dog også siges, at der er givet vejledning og information om de nye instrumenter, såvel som om de kontraktmæssige aspekter af projektforhandlingerne både til de potentielle kontrahenter og til Kommissionens ansatte. Mange af disse oplysninger kan findes enten på Cordis-websiten eller på websiten vedrørende kontraktmodellen (http://europa.eu.int/comm/research/fp6/working-groups/model-contract/ index_en.html).

| 2. | Deltagelsesreglerne og kontraktmodellen, der er baseret på disse regler, samt bestemmelserne i finansforordningen finder alle anvendelse, når der forhandles kontrakter med de udvalgte konsortier. Disse principper skulle ikke afvige fra de »oprindeligt meddelte« regler. |
| --- | --- |

2.

Deltagelsesreglerne og kontraktmodellen, der er baseret på disse regler, samt bestemmelserne i finansforordningen finder alle anvendelse, når der forhandles kontrakter med de udvalgte konsortier. Disse principper skulle ikke afvige fra de »oprindeligt meddelte« regler.

| 3. | Ja. |
| --- | --- |

3.

Ja.

| 4. | Som nævnt under punkt 1 har Kommissionen udsendt meget information for at hjælpe såvel potentielle kontrahenter som de ansatte i Kommissionen og forklare dem, hvilke finansielle og kontraktmæssige aspekter der gælder under RP6. Hvis der er specifikke tilfælde, hvor der er forskel mellem de fastsatte regler og den anvendte praksis, bør dette påpeges over for de ansvarlige i Kommissionen. |
| --- | --- |

4.

Som nævnt under punkt 1 har Kommissionen udsendt meget information for at hjælpe såvel potentielle kontrahenter som de ansatte i Kommissionen og forklare dem, hvilke finansielle og kontraktmæssige aspekter der gælder under RP6. Hvis der er specifikke tilfælde, hvor der er forskel mellem de fastsatte regler og den anvendte praksis, bør dette påpeges over for de ansvarlige i Kommissionen.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF, Euratom) Nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) Nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, EFT L 357 af 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/192 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/192

---

(2004/C 84 E/0233)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0281/04

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om:   Wärtsilä og italiensk statsstøtte

Motorfabrikanten Wärtsilä er ved at indstille fremstillingen af dieselmotorer i Turku i Finland og flytte den til Trieste i Italien. I sit svar på Theodorus Bouwmans forespørgsel (P-3451/01 (1)) oplyste Mario Monti, at Kommissionen undersøger mulig misbrug af statsstøtte i forbindelse med nedlæggelsen af fabrikken i Zwolle. Da Wärtisilä nu igen tager skridt imod at nedlægge en indbringende fabrik i et land og flytte produktionen til et andet land, bestyrkes mistanken om, at fabrikken, der tidligere var ejet af den italienske stat, begunstiges på et forkert grundlag. Kan den italienske kommisær (konkurrenceområdet) oplyse, om de undersøgelser, der nævnes i svaret til Bouwman, er afsluttet, hvad har været undersøgelsernes resultat med hensyn til mulig konkurrenceforvridning, og har Wärtsilä fået eller er ved at få uberettiget statsstøtte fra den italienske stat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. februar 2004)

De undersøgelser, Kommissionen henviser til i sit svar på skriftlig forespørgsel P-3451/01 af Theodorus Bouwman, er afsluttet. De italienske myndigheder bekræftede, at ud over støtten fra Den Europæiske Socialfond (ESF) som led i enhedsprogrammeringsdokumentet for erhvervsuddannelse for 1997-1998, som allerede omtales i svaret på Bouwmans forespørgsel, er der ikke ydet statsstøtte til Wärtsilä, og der ikke indgået nogen aftale med virksomheden om, at den skulle overtage Grandi Motori di Trieste.

---

(1)  EFT C 147 E af 20.6.2002, s. 180.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/193 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/193

---

(2004/C 84 E/0234)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0287/04

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Misvisende etikettering af sælolie i EU

Er Kommissionen klar over, at der i flere af EU's medlemsstater markedsføres produkter indeholdende olie fra grønlandssæl og klapmyds fra Canada, og at denne olie fejlagtigt etiketteres som »marin olie«, »fiskeolie« eller »fat oil«?

Er Kommissionen klar over, at canadisk sælolie fra grønlandssæl og klapmyds anvendes af virksomheder i EU i flere almindelige forbrugsvarer såsom lægemidler, fødevaretilskud til menneskelig konsum, foder til selskabsdyr og dyrefoder, og at de markedsføres under de ovennævnte misvisende betegnelser?

Agter Kommissionen under henvisning til den gældende strenge EU-lovgivning vedrørende dels mærkning af varer, især fødevaretilskud, og dels forbruger- og sundhedsbeskyttelse at sikre, at disse produkter ikke markedsføres i EU under de nuværende misvisende betegnelser? Vil Kommissionen yderligere af hensyn til mange europæiske borgeres etiske afstandtagen fra det canadiske sælfiskeri sørge for, at denne sælolie markedsføres under betegnelsen »canadisk sælolie« for at beskytte forbrugernes mulighed for at vælge?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. marts 2004)

Den generelle lovgivning om mærkning af fødevarer (1) indeholder bestemmelser om mærkning med henblik på at informere forbrugerne om produkternes objektive karakteristika som varebetegnelse, ingredienser, mængde eller holdbarhed.

Ved mærkningen skal ingredienserne i henhold til direktiv 2000/13/EF angives ved deres specifikke navn. Raffinerede olier kan imidlertid være opført i ingredienslisten under kategoribetegnelsen »olie«, suppleret med angivelsen af beskaffenheden, »vegetabilsk« eller »animalsk«, eller angivelse af den specifikke animalske eller vegetabilske oprindelse.

På grundlag af disse bestemmelser skal ingrediensen »sælolie« benævnes »animalsk olie« eller»sælolie«.

De betegnelser, som anføres af det ærede medlem, afviger således fra disse bestemmelser, hvorfor det påhviler de nationale kontrolmyndigheder at bringe forholdene i overensstemmelse med reglerne.

Angivelse af det sted, hvor fødevaren har sin oprindelse eller kommer fra, er, med forbehold af undtagelser, kun obligatorisk i de tilfælde, hvor undladelse heraf ville kunne vildlede forbrugeren med hensyn til fødevarens virkelige oprindelsessted eller det sted, hvor fødevaren reelt kommer fra.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler, EFT L 109 af 6.5.2000. Senest ændret ved direktiv 2003/89/EF, EUT L 301 af 25.11.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/194 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/194

---

(2004/C 84 E/0235)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0294/04

af Herman Vermeer (ELDR) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Offentlig takststruktur for rørledningssystemet i Centraleuropa (Central European Pipeline System)

Har Kommissionen kendskab til eksistensen af CEPS (Central European Pipeline System)? Dette system blev etableret under den kolde krig mellem 1950 og 1989 af de NATO-allierede for at transportere brændstof i krigstid. Dette militære infrastruktursystem anvendes nu kommercielt for at dække de løbende udgifter til vedligeholdelse af systemet. De takster, som NATO anvender, er dog for de forskellige brugere af systemet langtfra gennemskuelige. Er Kommissionen af den opfattelse, at disse løbende udgifter til vedligeholdelse af CEPS burde offentliggøres, og at der burde kædes en gennemskuelig transporttakststruktur sammen hermed? I sidste ende præsterer dette system en tjeneste på vort interne europæiske transportmarked, og systemets konkurrenter ville gerne have indsigt i de takster, som dette transportsystem, der er finansieret af offentlige midler, anvender på det europæiske transportmarked. Vil Kommissionen på kort sigt indgå aftaler med den logistiske tjeneste i NATO for at nå frem til et gennemskueligt takstsystem? Jeg går selv ind for en ordning med en årlig indrapportering af de løbende udgifter til vedligeholdelse af CEPS og en minimums- og maksimumstakst, som man anvender for i så vid udstrækning som muligt at dække disse udgifter. Desuden er ikke alle strækninger i systemet lige interessante, når det gælder kommerciel udnyttelse. Medregnes udgifterne til vedligeholdelse af disse strækninger også i taksterne? Jeg imødeser svarene på mine spørgsmål.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(4. marts 2004)

Kommissionen er bekendt med eksistensen af NPS (NATO Pipeline System). Det består af ni særskilte militære lager- og distributionssystemer for brændstof og smøremidler. Det største af disse net, CEPS (Central European Pipeline System), dækker Belgien, Tyskland, Frankrig, Luxemburg og Nederlandene. Systemet forbinder lageranlæg, flybaser, civile lufthavne, pumpestationer og tilførselspunkter. Det har til formål at sikre, at NATO's behov for olieprodukter og distribution heraf til enhver tid kan opfyldes. Ifølge tal fra NATO tegner CEPS sig for omkring 2-3 % af de olieprodukter, der transporteres i disse medlemsstater.

Systemet tjener hovedsagelig militære formål, men er delvist åbent for kommercielle transaktioner. Taksterne offentliggøres, som i Frankrig, eller forhandles fra sag til sag under tilsyn fra et udvalg, hvor alle medlemmer af systemet er repræsenteret.

Der er ingen specifik fællesskabslovgivning om takster i forbindelse med tredjepartsadgang til olierørledninger. Kommissionen har derfor ikke til hensigt at indlede forhandlinger med NATO som international organisation for at fastsætte sådanne regler for dette særlige tilfælde.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/194 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/194

---

(2004/C 84 E/0236)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0295/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Forskelsbehandling på grund af alder på vare- og tjenesteydelsesområdet

Rammedirektivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv 2000/78/EF (1) (som efter planen skulle have været gennemført i national ret pr. 2. december 2003) bekræfter, at Den Europæiske Union har forpligtet sig til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af alder på beskæftigelsesområdet. Kommissionen har dog ikke hidtil gjort noget for at imødegå forskelsbehandling på grund af alder uden for beskæftigelsesområdet.

Forlydender om, at ældre borgere har fået afslag på bilforsikringer på grund af deres alder, viser med al tydelighed, at der er behov for en lovgivning om bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af alder på vare- og tjenesteydelsesområdet. Vil Kommissionen foreslå lovgivning om bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af alder på andre områder end beskæftigelse? I bekræftende fald, hvornår, og i benægtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2004)

Kommissionen har ikke for øjeblikket planer om at fremsætte forslag til retsakter om forskelsbehandling, f.eks. på grund af alder, uden for beskæftigelsesområdet. Det er Kommissionens opfattelse, at tiden endnu ikke er moden til et sådant forslag, navnlig da datoen for gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv ligger så kort tilbage (december 2003), og indvirkningen af dette direktiv på de nationale retssystemer vil være betydelig, og der vil være behov for at gøre status over udviklingen på dette område.

Kommissionen finder imidlertid, at der er et behov for en bredere diskussion om, hvordan de forskellige redskaber, der findes på fællesskabsplan til forebyggelse af forskelsbehandling fungerer i praksis. I forbindelse hermed har Kommissionen i foråret 2004 til hensigt at gennemføre en offentlig høring i form af en kommende grønbog om den fremtidige strategi for bekæmpelse af forskelsbehandling. Formålet med grønbogen er at gøre status over de fremskridt, der er gjort i EU's politik for bekæmpelse af forskelsbehandling, og tage de nye opfordringer op, der følger af EU's udvidelse og hjælpe med til at sætte kursen for EU's aktioner på dette område for de næste fem år eller længere.

Kommissionen vil endelig i 2006 forelægge Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af direktiv 2000/78/EF.

---

(1)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/195 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/195

---

(2004/C 84 E/0237)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0299/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Prissættelse af cd'er i EU

Jeg er blevet opmærksom på, at cd'er bestilt til levering i Det Forenede Kongerige og Irland vil blive pålagt ekstra betaling, da firmaer kun vil kunne levere cd'er fremstillet inden for EU, hvilket bevirker forøgede produktionsomkostninger.

Kan Kommissionen bekræfte, at alle cd'er, som fremover bliver solgt og leveret i Det Forenede Kongerige og Irland skal fremstilles i Europa? Hvis dette er tilfældet, hvilke bestemmelser har så ført til denne lovændring?

Hvis ovenstående er i overensstemmelse med kendsgerningerne, er Kommissionen så enig i, at det er imod EU's konkurrencelovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. marts 2004)

Kommissionen er ikke bekendt med bestemmelser om, at cd'er, som sælges og leveres i Det Forenede Kongerige, skal være fremstillet i Europa. Der kræves yderligere oplysninger for at fastslå, om EU's konkurrenceregler finder anvendelse.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/196 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/196

---

(2004/C 84 E/0238)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0303/04

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Bestilling af billetter til rejse i et andet land

Har Kommissionen kendskab til, at det ofte er umuligt at bestille billet i én medlemsstat til en rejse, der skal foretages i en anden medlemsstat end den, billetten er bestilt i? For eksempel tillader Air France ikke, at en borger kan bestille billet til en rejse fra Strasbourg til London og få leveret billetten i Det Forenede Kongerige. Billetten kan kun leveres til en adresse i Frankrig.

Det er ofte problematisk at købe flybilletter i Belgien med et britisk betalingskort. Ved mange onlinetjenester kan en billet ikke købes med et betalingskort, som ikke er udstedt i det land, rejsen foretages fra.

Kan Kommissionen bekræfte, at disse hindringer ikke bryder med EU's principper om fri bevægelighed?

Vil Kommissionen, såfremt den finder, at der er tale om et brud, oplyse om de foranstaltninger, der træffes for at bekæmpe dette og for at sikre, at denne diskriminerende praksis ikke fortsætter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(27. februar 2004)

Kommissionen har fået oplyst, at nogle distributionskanaler ikke accepterer salg af flybilletter til en person, der har bopæl i en anden medlemsstat. I disse tilfælde kan den, der har bopæl i en anden medlemsstat, altid købe en billet, men kun via en anden distributionskanal og til en anden, ofte højere, pris. Problemet er særlig udtalt ved internetsalg.

Da dette var kommet til Kommissionens kendskab, skrev den i slutningen af 2003 til 18 europæiske flyselskaber og bad om en redegørelse for denne praksis. Svarene ventes at komme ind i løbet af marts 2004. Når Kommissionen har afsluttet sin analyse af de modtagne oplysninger, tager den stilling til, hvilke foranstaltninger der eventuelt er påkrævet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/196 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/196

---

(2004/C 84 E/0239)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0304/04

af Pietro-Paolo Mennea (NI) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Fængselsbetjente

Ifølge presseforlydender og oplysninger fra det kompetente politikorps befinder de italienske fængselsbetjente sig i en vanskelig situation.

På grundlag af ministerielt dekret af 8. februar 2001 fra den tidligere minister Fassino om den relevante stillingsfortegnelse skønnes der nu at være 45 000 mænd og kvinder fordelt over mere end 200 italienske fængselsenheder, heraf 12 i Puglia med et personale på 2 850 personer, dvs. med en underbemanding på over 500 betjente i forhold til de 3 800 indsatte, herunder terrorister, forbrydere og personer med tilknytning til organiseret kriminalitet.

Til trods for den i forvejen vanskelige situation har justitsministeren, Roberto Castelli, som led i opstillingen af organisationsplanen beordret midlertidig overførsel af hen ved 300 enheder fra Syd- til Norditalien, heraf 77 fra Puglia-regionen, uden nogen tjenesterejsegodtgørelse bortset fra 12 EUR i dagpenge.

Som bekendt tegner den internationale organiserede kriminalitet sig for en stadig stigning i det sydlige Italien, og som det allerede er blevet påpeget af fagforbundet OSAPP, vækker denne overflytning af fængselsbetjente stor forundring.

Vil Kommissionen på baggrund af ovenstående tage skridt til at undersøge, om denne situation kan få negative følger for den interne sikkerhed i de italienske fængselsinstitutioner, for den offentlige orden og for fængselsbetjentenes og deres familiers livskvalitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne Af António Vitorino

(20. februar 2004)

Overførslen af fængselspersonale i Italien, som det ærede medlem henviser til, må betragtes som et spørgsmål vedrørende opretholdelse af lov og orden og beskyttelse af den indre sikkerhed i Italien. Kommissionen kan ikke skride ind i denne sag, da det er medlemsstaterne selv, der i henhold til artikel 3 3 i traktaten om Den Europæiske Union har beføjelserne med hensyn til, hvilke foranstaltninger der skal træffes for at opretholde lov og orden og beskytte den indre sikkerhed. Overførslen af fængselspersonale i Italien er derfor ikke et spørgsmål om politisamarbejde eller retligt samarbejde i straffesager inden for rammerne af traktaten om Den Europæiske Union.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/197 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/197

---

(2004/C 84 E/0240)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0315/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Sprogprogram for mindretalssprog

I juli 2003 offentliggjorde Kommissionen en indkaldelse af forslag (GD EAC/45/03) om at lægge grunden til gennemførelsen af handlingsplanen for sproglæring og sproglig mangfoldighed (1).

Et af de eksplicit anførte formål i indkaldelsen er at formidle information og øge opmærksomheden om mulighederne i de eksisterende programmer og aktiviteter med henblik på at fremme regionale sprog og mindretalssprog. Ved fristen for indgivelse af projektforslag i slutningen af september (!) blev syv ud af de 33 projektforslag, der var modtaget, godkendt.

Mener Kommissionen, at de godkendte projekter vil opfylde formålene i handlingsplanen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(3. marts 2004)

Som svar på det ærede medlems spørgsmål vedrørende handlingsplanen for sproglæring og sproglig mangfoldighed ønsker Kommissionen at understrege, at inden for rammerne af indkaldelse af forslag EAC/45/03 udvalgte man de syv bedste forslag, som opfylder to af formålene i punkt 2:

| 1. | at formidle information og øge opmærksomheden om mulighederne i de eksisterende programmer og aktiviteter med henblik på at fremme regionale sprog og mindretalssprog |
| --- | --- |

1.

at formidle information og øge opmærksomheden om mulighederne i de eksisterende programmer og aktiviteter med henblik på at fremme regionale sprog og mindretalssprog

| 2. | at lancere netværk for at forberede gennemførelsen af den kommende handlingsplan for sproglæring og sproglig mangfoldighed. |
| --- | --- |

2.

at lancere netværk for at forberede gennemførelsen af den kommende handlingsplan for sproglæring og sproglig mangfoldighed.

Kommissionen mener, at de udvalgte projekter opfylder formålene i handlingsplanen og bidrager til at forberede gennemførelsen heraf. Som Kommissionen har redegjort for i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-4031/03 (2), vedrører tre af disse syv projekter direkte regionale sprog og mindretalssprog.

---

(1)  EUT C 180 af 31.7.2003, s. 34.

(2)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 681.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/198 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/198

---

(2004/C 84 E/0241)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0316/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Frivillig solidaritetstjeneste på europæisk plan

Det er almindeligt kendt, at værnepligten i de forskellige europæiske lande lidt efter lidt afskaffes. Uheldigvis er mange stater i forbindelse med denne rationalisering også begyndt at afskaffe den hertil knyttede civiltjeneste for militærnægtere. For mange hjælpeorganisationer betyder civiltjenesten en midlertidig personaleforøgelse og dermed en stor hjælp i forbindelse med de mange daglige opgaver.

Det ville være fornuftigt på europæisk plan at indføre en tre-firemåneders grunduddannelse i førstehjælp, socialt arbejde og miljøarbejde for unge, såvel mænd som kvinder, således at de ville kunne indkaldes i enhver situation og være rede til at yde en indsats i nødsituationer.

Kommissær Reding gav i en fælles udtalelse med parlamentets Kultur- og Ungdomsudvalg den 2. december 2003 udtryk for sin støtte og lovede i denne sammenhæng, at den frivillige tjeneste ville få et særskilt punkt i det næste ungdomsprogram.

Kan Kommissionen bekræfte disse fremtidsplaner, og vil den meddele, hvad den påtænker at foretage sig i denne forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(9. marts 2004)

Kommissionen er overbevist om, at deltagelse i frivillige aktiviteter og især i organiserede nationale eller tværnationale frivillige tjenester kan give unge ikke-formelle erfaringer af stor betydning og fremme deres aktive deltagelse i samfundet. Derudover er der ubestrideligt en positiv effekt mht. samfundssolidariteten.

I erkendelse heraf ønsker Kommissionen at bevare den europæiske frivillige tjeneste, som blev oprettet i 1996, og som i dag videreføres som aktion 2 i EU's ungdomsprogram (2000-2006), og Kommissionen arbejder på at videreudvikle denne tjeneste kvalitativt og kvantitativt. Den interimsevaluering af EU's ungdomsprogram, som offentliggøres om kort tid, viser, hvor stor interesse der er for den europæiske frivillige tjeneste.

Den europæiske frivillige tjeneste giver unge mellem 18 og 25 mulighed for at arbejde op til 12 måneder i et lokalt projekt inden for meget forskellige områder i udlandet. Uddannelsesforanstaltninger og pædagogisk overvågning indgår i den europæiske frivillige tjeneste. Den har fået tildelt 33 mio. EUR i 2004, hvilket vil indebære, at 4 000 unge får mulighed for at deltage. Geografisk omfatter ungdomsprogrammet 30 europæiske stater og nogle regioner i tredjelande.

Kommissæren med ansvar for uddannelse og kultur udtalte den 2. december 2003, at man også agter at lade den europæiske frivillige tjeneste indgå som en fast del af den nye generation af programmer fra 2007. Det er derfor i Fællesskabets interesse, at den europæiske frivillige tjenestes individuelle karakter suppleres med nye mere kollektive aspekter for at gøre den endnu mere effektiv og synlig. Et forslag til et retsgrundlag forventes fremlagt i 2004, og Kommissionen agter allerede i marts 2004 at vedtage en meddelelse om de nye programmer inden for områderne ungdom, kultur og audiovisuel politik.

Afsluttende kan nævnes, at Kommissionen i hvidbogen »Et afsæt for europæisk ungdom« prioriterer frivillige aktiviteter for unge højt, og at Kommissionen i øjeblikket er ved at udarbejde forslag til fælles målsætninger for alle medlemsstaterne inden for dette område.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/199 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/199

---

(2004/C 84 E/0242)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0317/04

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Biprodukter fra svin

Er det korrekt, at EU har planer om at forbyde salg af alle former for rå biprodukter fra svin? Er Kommissionen klar over, at rå svineprodukter indeholder fordøjelsesenzymer, der giver lindring til dyr, der mangler enzymer, og som ellers muligvis ville lide? Hvilke løfter kan Kommissionen afgive om, at rå svineprodukter vil kunne anvendes i dyrefoder til medicinske formål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(16. marts 2004)

Ifølge artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum (1), skal enhver form for protein undtagen proteiner som mælk eller colostrum varmebehandles, før de anvendes som dyrefoder.

Samme forordnings artikel 22 forbyder genanvendelse inden for samme dyreart. Heraf følger, at det ikke er tilladt at fodre en dyreart — herunder også svin — med forarbejdet animalsk protein afledt af dyr af samme art.

Uanset bestemmelserne i ovennævnte forordning er det tilladt at anvende enzymer og mikroorganismer i henhold til Rådets direktiv 70/524/EØF af 23. november 1970 om tilsætningsstoffer til foderstoffer (2).

Hensigten med disse regler er at minimere den risiko, som materiale afledt af dyr indebærer for menneskers og dyrs sundhed.

---

(1)  EFT L 273 af 10.10.2002.

(2)  EFT L 270 af 14.12.1970.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/199 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/199

---

(2004/C 84 E/0243)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0338/04

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om:   Fødevaresikkerhed

Er det sandt, at EFSA (Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet) har godkendt anvendelsen af genetisk modificeret majs (NK603)? Har EFSA gennemført nye og upartiske undersøgelser af fødevaresikkerheden? Hvor stor en eventuel andel af den information, som er nødvendig for en sikkerhedsvurdering, blev tilvejebragt af selskaber med en kapitalinteresse i produktet?

Hvorledes kan EFSA give garantier med hensyn til fødevaresikkerhed, hvis den baserer sig på forsøg gennemført af selskaber med en kapitalinteresse i produktet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. februar 2004)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), som er et uafhængigt sikkerhedsvurderingsorgan, har efter anmodning fra Kommissionen udarbejdet en videnskabelig udtalelse om den genetisk modificerede majs NK 603, hvori den konkluderede, at denne majs er lige så sikker som konventionel majs, og at import af NK 603 til anvendelse i fødevarer og foder næppe kan tænkes at få skadelige virkninger for menneskers eller dyrs sundhed. Ansvaret for godkendelse af majsen påhviler Kommissionen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 258/97 af 27. januar 1997 om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser (1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (2).

I forordningen fastsættes det, at ansøgeren skal indsende de oplysninger, der er nødvendige for at gennemføre en sikkerhedsvurdering. Dette er den sædvanlige fremgangsmåde ved godkendelse af produkter. Da Panelet for Genetisk Modificerede Organismer, som er sammensat af højt kvalificerede, uafhængige eksperter, udarbejdede sin udtalelse af 25. november 2003 (3), havde det foruden den dokumentation, ansøgeren havde indsendt, adgang til uafhængige peer review-undersøgelser, som det tog hensyn til, da det afgav sin konklusion, og som der er henvist til i udtalelsen.

---

(1)  EFT L 43 af 14.2.1997.

(2)  EFT L 106 af 17.4.2001.

(3)  http://www.efsa.eu.int/pdf/gmo/opinion_gmo_02_final_en.pdf.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/200 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/200

---

(2004/C 84 E/0244)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0340/04

af Benedetto Della Vedova (NI) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om:   Overensstemmelse mellem lov nr. 69 af 3. februar 1963 med bestemmelserne om arbejdstagernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet

Med forespørgsel P-3549/02 (1) af 4. december 2002 henledte jeg Kommissionens opmærksomhed på sagen vedrørende Claude Marie Jeancolas, som er fransk statsborger og professionel journalist, og som var nægtet mulighed for i Italien at beklæde stillingen som chefredaktør for en række blade på grundlag af den italienske lovgivning om udøvelse af erhvervet som journalist.

I den pågældende forespørgsel anmodede jeg Kommissionen om at oplyse, om det ikke var dens opfattelse, at artikel 46 i lov nr. 69 af 3. februar 1963 (den italienske lov om oprettelse af journalisforbundet) var i strid med EF-traktatens artikel 39, som sikrer arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet.

Den 9. april 2003 sendte kommissær Anna Diamantopoulou efter et første foreløbigt svar et supplerende svar, hvor hun meddelte, at hun havde anmodet de italienske myndigheder om yderligere oplysninger om de pågældende bestemmelser samt — endnu vigtigere — at hun havde registreret den pågældende sag som formodet overtrædelse af fællesskabslovgivningen.

Kan Kommissionen nu efter så lang tid aflægge beretning om de yderligere foranstaltninger, den måtte have truffet i forbindelse med denne formodede overtrædelse af fællesskabsretten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(27. februar 2004)

Inden for rammerne af opfølgningen af den pågældende procedure om en formodet overtrædelse af fællesskabslovgivningen (nr. 2003/2004) har Kommissionen flere gange henvendt sig til de italienske myndigheder med anmodning om en redegørelse for, hvordan den pågældende lovgivning fungerer, herunder kravet om journalisters optagelse i fagregistre og de betingelser, en sådan optagelse er underkastet, når der er tale om journalister fra andre lande i EU.

Kommissionen har dog stadig ikke modtaget noget svar fra de italienske myndigheder. En sidste skrivelse vil blive afsendt i nær fremtid.

---

(1)  EUT C 192 E af 14.8.2003, s. 122.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/201 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/201

---

(2004/C 84 E/0245)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0342/04

af Dirk Sterckx (ELDR) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Begrænsninger ved åbningen af det belgiske jernbanemarked

Ifølge forlydender giver det statsejede belgiske jernbaneselskab en togfører mulighed for at blive forflyttet til en anden jernbanevirksomhed, som driver jernbanedrift i Belgien. Den pågældendes kvalifikationsbevis overdrages ikke direkte til den nye arbejdsgiver, således at kvalifikationsbeviset mister sin gyldighed og den pågældende på ny skal bestå en prøve. Desuden ville den belgiske lovgivning vedrørende jernbanetransport hindre oprettelsen og anerkendelsen af en virksomhed, som i sig selv ikke er en jernbanevirksomhed, men som stiller jernbanepersonale med sikkerhedsfunktioner (togførere, rangist-vognmestre) til rådighed for andre jernbanevirksomheder.

Har Kommissionen kendskab til disse begrænsninger ved åbningen af markedet, og finder den disse begrænsninger forenelige med den europæiske lovgivning herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. februar 2004)

Kommissionen har kendskab til begrænsninger af denne type, der kan antage forskellige former fra et land til et andet afhængigt af national lovgivning. I visse tilfælde kan der være tale om overtrædelse af fællesskabslovgivningen, og det er de kontrolorganer, der er oprettet ifølge første jernbanepakke (1) — især artikel 7, stk. 3 i direktiv 2001/12/EF, der skulle være gennemført i alle medlemsstaternes lovgivninger fra 15. marts 2003- der skal tage sig af klager fra de parter, der mener sig forurettet.

Det mere generelle spørgsmål om kvalifikationsbeviser for togførere tages op i anden jernbanepakke (2), og især i det direktiv om jernbanesikkerhed, som det ærede medlem er ordfører for. Imidlertid overskrider indførelsen af en fællesskabslovgivning om kvalifikationsbeviser for togførere sikkerhedsdimensionen. Også andre aspekter f.eks. interoperabilitet, retten til arbejde, arbejdstagernes mobilitet fra et jernbaneselskab til et andet og gensidig anerkendelse af erhvervsuddannelser og erfaringer skal indgå. På grund af alle disse komplekse spørgsmål, der viste sig under drøftelserne af anden pakke, har Kommissionen i overensstemmelse med de anvisninger den gav i forbindelse med den politiske aftale i Rådet i marts 2003 udarbejdet et rammedirektiv om kvalifikationsbeviser for togførere og for øvrigt personale med sikkerhedskritiske opgaver ved jernbanedrift. Dette forslag indgår i tredje pakke (3), der forelægges Parlamentet og Rådet i løbet af første halvår af 2004.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/12/EF af 26. februar 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner, EFT L 75 af 15.3.2001. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/13/EF af 26. februar 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder, EFT L 75 af 15.3.2001. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26. februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering, EFT L 75 af 15.3.2001.

(2)  http://europa.eu.int/comm/transport/rail/package/new_fr.htm.

(3)  Forslagene til tredje pakke forventes i første halvår af 2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/202 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/202

---

(2004/C 84 E/0246)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0359/04

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Manglende bestemmelser om sundhedspleje og virkningerne for arbejdstagernes og borgernes frie bevægelighed

Der findes ikke i EU ensartede bestemmelser om, hvilke behov patienter i forskellige kategorier (f.eks. patienter i intensiv behandling eller patienter på sygehuse, som er indlagt for hofteoperation) har med hensyn til hensigtsmæssig pleje, og det samme gør sig gældende med hensyn til spørgsmålet om, hvilket minimum af sundhedspersonale i forskellige kategorier, der skal være for de enkelte patienter. Naturligvis skal patienten kunne nære tillid til, at der ikke findes nogen risiko for hans eller hendes sikkerhed nogetsteds på EU's område. Ligeledes er det vigtigt for de ansatte i sundhedssektoren, at arbejdsopgaverne giver tilstrækkeligt spillerum til, at de kan bære det ansvar, som opgaverne indebærer.

Det er et spørgsmål, som i høj grad hænger sammen med spørgsmålet om arbejdstagernes og borgernes frie bevægelighed. Af hensyn til EU-borgernes tryghed er det vigtigt, at disse kan få korrekt pleje, uanset hvilket EU-land, de opholder sig i. Det er også i forbindelse med arbejdstagernes frie bevægelighed væsentligt, at f.eks. en sygeplejerske ikke i et andet EU-land skal udføre lægelige opgaver eller skal påtage sig urimelige arbejdsbyrder. Det vil være nemt at finde lignende tilfælde f.eks. i forbindelse med de EU-bestemmelser om arbejdssikkerheden, som vedrører trafiksikkerheden. Desuden turde det være let at skabe ensartede betingelser i en sektor, hvor der findes et direktiv om anerkendelse af faglige kvalifikationer i EU.

Har Kommissionen kendskab til bestemmelser vedrørende sundhedspersonalet, som direkte har tilknytning til beskyttelsen af arbejdstagerne og patienternes sikkerhed EU-landene mellem og i de enkelte lande? Hvordan vurderer Kommissionen denne situation i forbindelse med gennemførelsen af fri bevægelighed for arbejdstagerne og borgerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. marts 2004)

Der er fastlagt mindstekrav til faglige kvalifikationer for sundhedspersonale i følgende sektorbestemte direktiver: 93/16/EØF (1) (læger); 77/453/EØF (2) (sygeplejersker); 78/686/EØF (3) (tandlæger); 80/155/EØF (4) (jordemødre) og 85/432/EØF (5) (farmaceuter).

Der er dog betydelige forskelle i praksis og resultater, hvad angår sundhedsbestemmelserne i EU's medlemsstater. Selvom medlemsstaterne er ansvarlige for at tilrettelægge og udbyde sundhedstjenesteydelser og medicinsk behandling, viser disse forskelle, at der er plads til udveksling af bedste praksis på europæisk niveau med henblik på at skabe praktiske fordele for patienter og fagfolk i hele EU. Kommissionen har iværksat en proces for overvejelser på højt plan vedrørende patienternes mobilitet og den fremtidige udvikling inden for sundhedspleje i EU med deltagelse af sundhedsministre og andre vigtige aktører i sundhedssektoren, som har formuleret en række anbefalinger til at forbedre forholdene gennem bl.a. udvikling af netværk og samarbejde om europæiske referencecentre, bedre vurdering af sundhedsteknologien, udvikling af et sæt rammer for sundhedsoplysninger på EU-plan og en analyse af europæiske aktiviteter generelt for at se, hvorledes disse kan bidrage til at skabe bedre adgang til sundhedspleje og bedre kvalitet heraf. Kommissionen planlægger i en meddelelse at fremsætte en række forslag i overensstemmelse med disse anbefalinger i foråret 2004.

---

(1)  Rådets direktiv 93/16/EØF af 5. april 1993 om fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, EFT L 165 af 7.7.1993.

(2)  Rådets direktiv 77/453/EØF af 27. juni 1977 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om virksomhed som sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds- og sygepleje, EFT L 176 af 15.7.1977.

(3)  Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, EFT L 233 af 24.8.1978.

(4)  Rådets direktiv 80/155/EØF af 21. januar 1980 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udøvelse af virksomhed som jordemoder, EFT L 33 af 11.2.1980.

(5)  Rådets direktiv 85/432/EØF af 16. september 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse former for virksomhed på det farmaceutiske område, EFT L 253 af 24.9.1985.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/203 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/203

---

(2004/C 84 E/0247)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0366/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Forbrugerrettigheder i Irland i henhold til fællesskabsretten

Hvorledes har den irske regering svaret på den begrundede udtalelse, som Kommissionen sendte til Irland i juni 2003, jf. Kommissionens pressemedelelse IP/03/3, vedrørende Irlands gennemførelse af garantidirektivet (direktiv 1999/44/EF (1)), hvori der fastsættes minimumsgarantier for visse aspekter af forbrugerkøb i EU?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen iværksat eller agter at iværksætte i den pågældende sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(25. februar 2004)

Den 19. december 2002 sendte Kommissionen en begrundet udtalelse til Irland om den manglende gennemførelse af direktiv 1999/44/EF (2).

Som svar på denne begrundede udtalelse fremsendte den irske regering den 10. februar 2003 meddelelse til Kommissionen om »European Communities (Certain Aspects of the Sale of Consumer Goods and Associated Guarantees (visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed)) Regulations 2003 — (S.I. no. 11 of 2003)«, hvorved direktivet om garantier er gennemført.

Som følge heraf afsluttede Kommissionen denne overtrædelsesprocedure mod Irland den 9. juli 2003.

---

(1)  EFT L 171 af 7.7.1999, s. 12.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed, EFT L 171 af 7.7.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/204 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/204

---

(2004/C 84 E/0248)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0370/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Udvidelse af direktivet om arbejdstid til at omfatte sektorer, der er undtaget fra direktivets bestemmelser

Direktiv 2000/34/EF (1) om udvidelse af direktivet om arbejdstid fra 1993 (Rådets direktiv 93/104/EF (2)) skulle efter planen være gennemført af alle medlemsstater den 1. august 2003 (bortset fra bestemmelserne om læger under uddannelse, for hvilke gennemførelsesfristen er 1. august 2004).

Hvor mange arbejdstagere i Irland ville ifølge Kommissionens skøn være omfattet af direktivet, hvis den irske regering foretager en fuldstændig gennemførelse heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. marts 2004)

Som det fremgår af hvidbogen om sektorer og aktiviteter, der er udelukket fra arbejdstidsdirektivet (3), vurderer Kommissionen, at det samlede antal sektorer og aktiviteter, der er udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv 93/104/EF, herunder ulønnet arbejde, repræsenterer 5,6 mio. arbejdspladser (±4 % af det samlede antal arbejdspladser i EU), heraf 3,5 mio. arbejdspladser (± 2,5 % af det samlede antal arbejdspladser) i vejtransportsektoren. Dette giver et indtryk af omfanget på EU-plan. Kommissionen råder ikke over tal vedrørende de enkelte medlemsstater.

---

(1)  EFT L 195 af 1.8.2000, s. 41.

(2)  EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.

(3)  KOM(97) 334 endelig, punkt 18.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/204 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/204

---

(2004/C 84 E/0249)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0376/04

af Luciana Sbarbati (ELDR) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Krise i stålsektoren i Terni

| — | I de strategiske mål, der blev opstillet af Det Europæiske Råd i Lissabon i marts 2000, indgik der et ønske om senest i 2010 at have skabt den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, som kan skabe en bæredygtig økonomisk vækst, kvantitative og kvalitative forbedringer i beskæftigelsen og større social samhørighed. |
| --- | --- |

—

I de strategiske mål, der blev opstillet af Det Europæiske Råd i Lissabon i marts 2000, indgik der et ønske om senest i 2010 at have skabt den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, som kan skabe en bæredygtig økonomisk vækst, kvantitative og kvalitative forbedringer i beskæftigelsen og større social samhørighed.

| — | Kommissionens grønbog fra 2001 om fremme af en europæisk ramme for virksomhedernes sociale ansvar bekræftede Europas interesser på dette felt. |
| --- | --- |

—

Kommissionens grønbog fra 2001 om fremme af en europæisk ramme for virksomhedernes sociale ansvar bekræftede Europas interesser på dette felt.

| — | I en meddelelse fra 2002 har Kommissionen opstillet en strategi for etableringen af et partnerskab, der skal føre til udviklingen af en europæisk ramme for fremme af virksomhedernes sociale ansvar og beskytte beskæftigelsen gennem styrkelse af konkurrenceevnen, social samhørighed og beskyttelse af miljøet. |
| --- | --- |

—

I en meddelelse fra 2002 har Kommissionen opstillet en strategi for etableringen af et partnerskab, der skal føre til udviklingen af en europæisk ramme for fremme af virksomhedernes sociale ansvar og beskytte beskæftigelsen gennem styrkelse af konkurrenceevnen, social samhørighed og beskyttelse af miljøet.

| — | Kommissionen har desuden understreget, at virksomhedernes sociale ansvar er et redskab, som kan bidrage til opnåelsen af målene for EU's politikker, fremme udviklingen og forbedre den samlede styring via en integrering af eksisterende politiske instrumenter såsom lovgivning og social dialog. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har desuden understreget, at virksomhedernes sociale ansvar er et redskab, som kan bidrage til opnåelsen af målene for EU's politikker, fremme udviklingen og forbedre den samlede styring via en integrering af eksisterende politiske instrumenter såsom lovgivning og social dialog.

| — | Selskabet Thyssen Krupp, der ejer virksomheden Ast i Terni, har tidligere sat sig for at udvikle Terni til det førende europæiske center for kornorienteret magnetisk stål. |
| --- | --- |

—

Selskabet Thyssen Krupp, der ejer virksomheden Ast i Terni, har tidligere sat sig for at udvikle Terni til det førende europæiske center for kornorienteret magnetisk stål.

| — | Virksomheden i Terni er en af de europæiske virksomheder, der har de laveste produktionsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Virksomheden i Terni er en af de europæiske virksomheder, der har de laveste produktionsomkostninger.

| — | Der er foretaget enorme offentlige investeringer i området, herunder fra EU's fonde under mål 2 og fra ESF (udvikling af lokalsamfundet, infrastrukturer og erhvervsuddannelse), som Ast har kunnet udnytte direkte og indirekte. |
| --- | --- |

—

Der er foretaget enorme offentlige investeringer i området, herunder fra EU's fonde under mål 2 og fra ESF (udvikling af lokalsamfundet, infrastrukturer og erhvervsuddannelse), som Ast har kunnet udnytte direkte og indirekte.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, om den vil træffe foranstaltninger og i givet fald hvilke for at hindre lukningen af virksomheden Asts magnetiske afdeling i Terni, som vil medføre nedlæggelse af 900 arbejdspladser i det berørte område, hvilket vil få negative konsekvenser for hele området, og om den har en præcis strategi for håndtering af de negative konsekvenser af omstruktureringer i virksomhederne?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/205 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/205

---

(2004/C 84 E/0250)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0388/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Stålværker i Terni — lukning af Thyssen-Krupps virksomhed

Det multinationale tyske selskab, Thyssen-Krupp Electrical Steel, der producerer magnetisk stål, har meddelt, at det har besluttet at indstille produktionen af magnetisk stål på virksomheden Ast i Terni.

Virksomheden, som i dag — fordi det er muligt at dele udgifterne til smelteudstyret med magnetsektoren — også producerer rustfrit stål, blev overtaget af Thyssen-Krupp for ca. tre år siden efter privatiseringen af det statslige selskab ILVA, som allerede havde været skyld i et kolossalt stort tab af arbejdspladser — fra omkring 7 000 til 3 000.

Som situationen ser ud i øjeblikket, ville indstillingen af ovennævnte produktion betyde afskedigelse af ca. 900 arbejdstagere, når medregnes såvel virksomhedens egne ansatte som ansatte på underleverandørvirksomheder, tab af en årlig omsætning på 140 mio. og en årlig produktion på 90 000 tons kornorienteret elektrostål, som er et materiale af meget høj kvalitet, lukning af den største industrivirksomhed i Terni og i hele regionen samt nedlæggelse af en industri, der bl.a. som følge af de ansattes store faglige dygtighed har ret stor strategisk betydning på nationalt plan.

Tab af markedsandele, bla. som følge af helt åbenbare produktionsmæssige og kommercielle fejl, har — støttet af en markedsundersøgelse, som ikke synes at give et sandt billede af virkeligheden — fået Thyssen-Krupp til at beslutte at flytte denne gren af selskabet til Frankrig eller Tyskland. Selskabet har dermed desuden afvist enhver tanke om salg af virksomheden, da en sådan løsning ville skærpe konkurrencen i Italien, som opkøber 60 % af alt europæisk magnetisk stål, og som fremover vil være tvunget til at købe dette stål i udlandet.

Thyssen-Krupps indstilling af den ovenfor beskrevne produktion i Italien vil få alvorlige såvel beskæftigelsesmæssige som økonomiske følger på regionalt og nationalt plan og komme til at betyde alvorlige balanceforskydninger for den ellers stabile konkurrencesituation i Europa. Desuden må det ikke glemmes, at denne umbriske virksomhed får så vidt angår stålproduktion i Europa skiller sig ud ved sine produkters fortræffelighed.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | hvorledes EU kan gribe ind for at beskytte arbejdstagerne i Terni og økonomien i regionen? |
| --- | --- |

1.

hvorledes EU kan gribe ind for at beskytte arbejdstagerne i Terni og økonomien i regionen?

| 2. | om den manøvre, Thyssen-Krupp har besluttet sig for, er tilladt i henhold til EU-lovgivningen om de sociale følger af omstruktureringer i industrien, herunder direktiv 98/59/EF (1) om kollektive afskedigelser, direktiv 2001/23/EF (2) om overførsel af virksomheder samt direktiv 94/45/EF (3) og direktiv 2002/14/EF (4) om information og høring af arbejdstagere? |
| --- | --- |

2.

om den manøvre, Thyssen-Krupp har besluttet sig for, er tilladt i henhold til EU-lovgivningen om de sociale følger af omstruktureringer i industrien, herunder direktiv 98/59/EF (1) om kollektive afskedigelser, direktiv 2001/23/EF (2) om overførsel af virksomheder samt direktiv 94/45/EF (3) og direktiv 2002/14/EF (4) om information og høring af arbejdstagere?

| 3. | om manøvren er tilladt i henhold til konkurrencereglerne, navnlig for så vidt angår virksomhedskoncentrationer og misbrug af dominerende stilling, således som disse fremgår af forordning (EØF) nr. 4064/89 (5) og af traktatens artikel 82 som fortolket af Domstolen i sag C85/76 og C 70/89)? |
| --- | --- |

3.

om manøvren er tilladt i henhold til konkurrencereglerne, navnlig for så vidt angår virksomhedskoncentrationer og misbrug af dominerende stilling, således som disse fremgår af forordning (EØF) nr. 4064/89 (5) og af traktatens artikel 82 som fortolket af Domstolen i sag C85/76 og C 70/89)?

---

(1)  EFT L 225 af 12.8.1998, s. 16.

(2)  EFT L 82 af 22.3.2001, s. 16.

(3)  EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64.

(4)  EFT L 80 af 23.3.2002, s. 29.

(5)  EFT L 395 af 30.12.1989, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/206 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/206

---

(2004/C 84 E/0251)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0445/04

af Mario Mastella (PPE-DE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Krise i Ast di Terni-stålværket

Thyssen-Krupp, den tyske koncern, som er førende inden for stålbranchen og er indehaver af Ast di Terni-stålværket i Italien, meddelte for få dage siden, at afdelingen for magnetstål på det derværende værk ville blive lukket.

Denne afgørelse vil, hvis underleverandørerne medtages, ramme mindst 900 arbejdstagere. Der er tale om en lukning, der virker ganske umotiveret, og som har givet anledning til bestyrtelse og kraftige protester fra de berørte arbejdstagere og fagforbundene på virksomheden. Lukningen af dette anlæg ville i praksis føre til nedlæggelse af en industri, som er fast forankret i området og ligger i spidsen med hensyn til organisation, udstyr, og frem for alt de ansattes høje specialiseringsgrad, ligesom de sociale konsekvenser ville være betydelige på grund af den store arbejdsløshed i området, navnlig blandt de unge.

Kommissionen bedes derfor:

| — | undersøge, om afgørelsen er blevet truffet under overholdelse af Fællesskabets bestemmelser om beskyttelse af arbejdstagere og især, om der kan være tale om en overtrædelse af forordning nr. 2204/2002 (1) om en sådan beskyttelse |
| --- | --- |

—

undersøge, om afgørelsen er blevet truffet under overholdelse af Fællesskabets bestemmelser om beskyttelse af arbejdstagere og især, om der kan være tale om en overtrædelse af forordning nr. 2204/2002 (1) om en sådan beskyttelse

| — | at skabe klarhed om, hvorvidt der rettidigt er blevet gennemført konsultationer mellem arbejdsgiveren og arbejdstagernes repræsentanter, jf. artikel 2 i Rådets direktiv 98/59/EF (2) |
| --- | --- |

—

at skabe klarhed om, hvorvidt der rettidigt er blevet gennemført konsultationer mellem arbejdsgiveren og arbejdstagernes repræsentanter, jf. artikel 2 i Rådets direktiv 98/59/EF (2)

| — | til slut oplyse, hvilke initiativer den vil tage for at beskytte de 900 arbejdstagere, idet ledighedsprocenten i Italien fortsat er blandt de højeste i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

—

til slut oplyse, hvilke initiativer den vil tage for at beskytte de 900 arbejdstagere, idet ledighedsprocenten i Italien fortsat er blandt de højeste i Den Europæiske Union.

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

på skriftlige forespørgsler P-0376/04, P-0388/04 og P-0445/04

(5. marts 2004)

Kommissionen har ikke bemyndigelse til at forhindre eller udskyde lukningen af en virksomhed eller en del heraf. Arbejdsmarkedets parter og andre tredjeparter bærer ansvaret for at føre forhandlinger med virksomheden vedrørende en eventuel anden løsning. Kommissionen håber dog, at det vil være muligt at finde en acceptabel løsning, som kan lette de betydelige negative konsekvenser for det område, som er berørt af denne omstrukturering.

Hvad angår en eventuel strukturfondsintervention, kan Kommissionen over for de ærede medlemmer bekræfte, at Terni-området er berettiget til støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling. I den forbindelse kan de regionale myndigheder inden for rammerne af midtvejsevalueringen af DOCUP Umbria, som finder sted i 2004, anmode om tilladelse til finansiering af omstilling af Terni-området med henblik på at imødegå konsekvenserne af virksomhedslukningen.

Hvad angår Den Europæiske Socialfonds intervention kan Kommissionen meddele de ærede medlemmer, at det operationelle program for Umbria-regionen har et ESF-budget på over 97 mio. EUR, hvilket svarer til 45 % af hele programmet, og at den resterende del kommer fra nationale kilder. Den 26. januar 2003 offentliggjorde Umbria-regionen en interregional indkaldelse af forslag for jern- og stålsektoren: »Bestemmelser vedrørende indsendelse af projekter under det regionale operationelle program, mål 3, 2000 — 2006«. Indkaldelsen finansieres under foranstaltning A2, A3 og D1 i det regionale operationelle program, mål 3.

De interventioner, som er blevet støttet eller støttes på nuværende tidspunkt, sigter mod:

| — | Unge og voksnes integration/reintegration på arbejdsmarkedet under anvendelse af en forebyggende tilgang. (Foranstaltning A2, støttebeløb 350 000 EUR). |
| --- | --- |

—

Unge og voksnes integration/reintegration på arbejdsmarkedet under anvendelse af en forebyggende tilgang. (Foranstaltning A2, støttebeløb 350 000 EUR).

| — | Integration/reintegration på arbejdsmarkedet af både mænd og kvinder, som har været arbejdsløse i mere end seks eller tolv måneder. (Foranstaltning A3, støttebeløb 350 000 EUR). |
| --- | --- |

—

Integration/reintegration på arbejdsmarkedet af både mænd og kvinder, som har været arbejdsløse i mere end seks eller tolv måneder. (Foranstaltning A3, støttebeløb 350 000 EUR).

| — | Udvikling af livslang uddannelse, fleksibilitet på arbejdsmarkedet og konkurrenceevne i både offentlige og private virksomheder. (Foranstaltning D1, støttebeløb 500 000EUR). |
| --- | --- |

—

Udvikling af livslang uddannelse, fleksibilitet på arbejdsmarkedet og konkurrenceevne i både offentlige og private virksomheder. (Foranstaltning D1, støttebeløb 500 000EUR).

En række fællesskabsdirektiver, som indeholder bestemmelser om procedurer for information og høring af arbejdstagernes repræsentanter, kan muligvis finde anvendelse i forbindelse med lukninger af virksomheder, herunder navnlig Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 vedrørende kollektive afskedigelser og Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 vedrørende europæiske samarbejdsudvalg. Parlamentet og Rådet vedtog også et andet direktiv den 11. marts 2002 med henblik på at supplere fællesskabs-mekanismen på området (direktiv 2002/14/EF om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab). Medlemsstaterne har gennemført de to første direktiver i national ret (det tredje skal først være gennemført den 23. marts 2005). Det er op til de kompetente nationale myndigheder (navnlig domstolene) at vurdere, om anvendelsen i hvert enkelt tilfælde er korrekt og effektiv.

Det er vigtigt at huske på, at direktiv 98/59/EF om kollektive afskedigelser bestemmer, at en arbejdsgiver, som planlægger kollektive afskedigelser, i god tid skal gennemføre høringer af arbejdstagernes repræsentanter med henblik på at nå frem til en aftale. Disse høringer skal mindst omfatte muligheden for at undgå eller begrænse kollektive afskedigelser samt muligheden for at afbøde konsekvenserne heraf ved hjælp af sociale ledsageforanstaltninger, som navnlig har til formål at yde støtte til omkvalificering og omskoling af de afskedigede arbejdstagere.

På grund af de store bekymringer, som omstruktureringer og de sociale følger heraf giver anledning til, har Kommissionen tilstræbt at udvide og intensivere debatten om, hvordan der på fællesskabsplan kan ydes et bidrag til at sikre, at omstruktureringer gennemføres under behørig hensyntagen til de sociale følger. I 2002 vedtog Kommissionen første led i høringen af arbejdsmarkedets parter i form af et dokument med titlen »Anticipating and managing change: a dynamic approach to the social aspects of corporate restructuring« (Foregribelse og forvaltning af ændringer: en dynamisk tilgang til de sociale aspekter i forbindelse med omstrukturering af virksomheder). I dokumentet slås der til lyd for en positiv tilgang til omstrukturering af virksomhederne med balance mellem de interesser, som henholdsvis virksomheder, der står over for ændringer af forholdene inden for deres aktivitetsområde, og arbejdstagere, der står over for at miste deres job, har.

Som reaktion på dokumentet vedtog arbejdsmarkedets parter at undersøge muligheden for en social dialog om dette emne, og de inkluderede det som et nøgleelement i deres fælles arbejdsprogram, som blev vedtaget i november 2002. Efter en række seminarer, hvor den praktiske erfaring fra omstruktureringer blev undersøgt, forelagde arbejdsmarkedets parter i oktober 2003 Kommissionen en fælles tekst med titlen »Orientations for reference in managing change and its social consequences« (vejledning vedrørende håndtering af ændringer og de sociale konsekvenser heraf). Kommissionen hilser det i høj grad velkommen, at arbejdsmarkedets parter har vist, at de har til hensigt at arbejde med emner af relevans for dette område inden for rammerne af deres arbejdsprogram for perioden 2003-2005.

En række andre initiativer, som Kommissionen har truffet, er også af relevans for omstrukturering af virksomheder:

| — | Opfølgning af grønbogen om virksomhedernes sociale ansvar og den efterfølgende meddelelse fra Kommissionen (3). Konceptet virksomhedernes sociale ansvar vedrører virksomhedernes vedvarende forpligtelser til fair og ansvarlig opførsel og til at bidrage til den økonomiske udvikling og forbedre de ansatte og deres familiers livskvalitet. Samtidig skal forholdene i det lokale samfund og samfundet som helhed forbedres, herunder også i perioder præget af omstrukturering og foregribelse af ændringer. |
| --- | --- |

—

Opfølgning af grønbogen om virksomhedernes sociale ansvar og den efterfølgende meddelelse fra Kommissionen (3). Konceptet virksomhedernes sociale ansvar vedrører virksomhedernes vedvarende forpligtelser til fair og ansvarlig opførsel og til at bidrage til den økonomiske udvikling og forbedre de ansatte og deres familiers livskvalitet. Samtidig skal forholdene i det lokale samfund og samfundet som helhed forbedres, herunder også i perioder præget af omstrukturering og foregribelse af ændringer.

| — | Kommissionens meddelelse »Den europæiske sociale dialog som drivkraft bag modernisering og omstilling« (4). I meddelelsen understreger Kommissionen, at opfyldelsen af de strategiske målsætninger, der blev fastlagt i Lissabon — fuld beskæftigelse og styrkelse af den sociale samhørighed — i realiteten i vidt omfang bygger på arbejdsmarkedets parters indsats på alle niveauer. Den sociale dialog i Europa ses derfor som et redskab af afgørende betydning for at sikre en positiv styring af ændringer med henblik på at forene den fleksibilitet, som er uundværlig for virksomhederne, og den sikkerhed, der er nødvendig for lønmodtagerne, især i en tid med omfattende omstruktureringer i erhvervslivet. |
| --- | --- |

—

Kommissionens meddelelse »Den europæiske sociale dialog som drivkraft bag modernisering og omstilling« (4). I meddelelsen understreger Kommissionen, at opfyldelsen af de strategiske målsætninger, der blev fastlagt i Lissabon — fuld beskæftigelse og styrkelse af den sociale samhørighed — i realiteten i vidt omfang bygger på arbejdsmarkedets parters indsats på alle niveauer. Den sociale dialog i Europa ses derfor som et redskab af afgørende betydning for at sikre en positiv styring af ændringer med henblik på at forene den fleksibilitet, som er uundværlig for virksomhederne, og den sikkerhed, der er nødvendig for lønmodtagerne, især i en tid med omfattende omstruktureringer i erhvervslivet.

| — | Der er blevet oprettet et Europæiske Center for Overvågning af Forandringer (EMCC) med henblik på at tilvejebringe tilgængelige, pålidelige data og mulighed for at udveksle synspunkter, ideer og praksis, for at der kan opnås en bedre forståelse, foregribelse og styring af ændringer. EMCC's målsætning er at give de vigtigste aktører, der beskæftiger sig med social- og arbejdsmarkedspolitik på europæisk plan, redskaber til at træffe mere velbegrundede beslutninger om styring af ændringsprocesserne. |
| --- | --- |

—

Der er blevet oprettet et Europæiske Center for Overvågning af Forandringer (EMCC) med henblik på at tilvejebringe tilgængelige, pålidelige data og mulighed for at udveksle synspunkter, ideer og praksis, for at der kan opnås en bedre forståelse, foregribelse og styring af ændringer. EMCC's målsætning er at give de vigtigste aktører, der beskæftiger sig med social- og arbejdsmarkedspolitik på europæisk plan, redskaber til at træffe mere velbegrundede beslutninger om styring af ændringsprocesserne.

Hvad angår en eventuel overtrædelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 2204/2002 (5), råder Kommissionen ikke over oplysninger om, at Acciai Speciali Terni er blevet tildelt støtte i henhold til denne forordning.

På baggrund af de oplysninger, som er blevet forelagt af de ærede medlemmer, kan det ikke konkluderes, at Fællesskabets konkurrenceregler er blevet overtrådt, herunder navnlig reglerne i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 (6) og EF-traktatens artikel 82.

---

(1)  EFT L 337 af 13.12.2002, s. 3.

(2)  EFT L 225 af 12.8.1998, s. 16.

(3)  KOM(2002) 347 endelig udg.

(4)  KOM(2002) 341 endelig udg.

(5)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2204/2002 af 12. december 2002 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til beskæftigelse.

(6)  Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/208 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/208

---

(2004/C 84 E/0252)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0381/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Funktionen af modtagelsesklasserne under det andet operationelle program for uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse

Grækenlands andet operationelle program »Uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse«, delprogram 1, mål 1, foranstaltning a, med titlen »Støtte til optagelse af børn med kulturelle og sproglige særpræg i uddannelsessystemet« tager sigte på forbedring af betingelserne for optagelse i uddannelsessystemet af elever fra befolkningsgrupper, der trues af uddannelsesmæssige uligheder, med det formål at forhindre, at de marginaliseres.

Modtagelsesklasserne i den obligatoriske uddannelse finansieres af den ovennævnte foranstaltning og bidrager til at integrere indvandrerelever i uddannelsessystemet uden problemer. I det indeværende skoleår 2003-2004 har Undervisningsministeriet og Regionalforvaltningen for Uddannelse ikke ansat det nødvendige personale til at varetage modtagelsesklasserne, og i mange tilfælde, hvor der var lærerkræfter til rådighed, blev modtagelsesklasserne udsat, idet lærerne blev brugt til at udfylde hullerne i de almindelige undervisningsklasser. Ifølge oplysningerne fra Undervisningsministeriet til børneombudsmanden er der kun oprettet 295 af de 558 modtagelsesklasser. Samtidig har Indenrigsministeriet udsendt et cirkulære om, at der ikke er mulighed for at optage indvandrerbørn, der ikke har opholdstilladelse, i grundskolen. Resultatet af disse foranstaltninger er, at indvandrerbørnene fratages en af barnets grundlæggende rettigheder, nemlig retten til uddannelse.

| 1. | Hvad er de hidtidige resultater af den ovennævnte foranstaltning under det andet operationelle program »Uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse«? |
| --- | --- |

1.

Hvad er de hidtidige resultater af den ovennævnte foranstaltning under det andet operationelle program »Uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse«?

| 2. | Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen på baggrund af artikel II-14 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder at træffe for at beskytte indvandrerbørnenes ret til uddannelse? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen på baggrund af artikel II-14 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder at træffe for at beskytte indvandrerbørnenes ret til uddannelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2004)

Efter de oplysninger, Kommissionen ligger inde med, bidrager foranstaltning a) i delprogram 1, mål 1, under det operationelle program »Uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse« virkelig til at »støtte integrationen af børn med kulturelle og sproglige særpræg i uddannelsessystemet«.

Det nævnte operationelle program finansierer ikke klasser eller ansættelse af personale, men derimod undervisningsmateriale og teknisk materiel, læreruddannelse, rådgivning af familier og bevidstgørelse af den nationale og lokale uddannelsesadministration.

Der er bevilget et budget på 57,7 mio.EUR til denne aktion, hvoraf 30 mio. allerede anvendes. Indtil nu har de været anvendt til foranstaltninger til fordel for 2 300 børn af indvandrere i grundskolen og 2 700 på sekundærtrinnet, 6 260 muhamedanske elever, hovedsagelig i grundskolen, og 6 780 sigøjnerbørn i grundskolen og 120 på sekundærtrinnet.

Kommissionen har ikke kendskab til, at børn af indvandrere, der ikke har opholdstilladelse, skulle være blevet nægtet optagelse i grundskolen. Efter de oplysninger, Kommissionen ligger inde med, er det fastsat i lov 2910/2001, at adgang til pligtig skolegang undtagelsesvis også er åben for sådanne børn. Kommissionen vil dog kontakte de græske myndigheder for at få yderligere oplysninger om indenrigsministeriets cirkulære.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/209 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/209

---

(2004/C 84 E/0253)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0383/04

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Posttakster

Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen for at sikre, at postreglerne for breve mellem medlemsstaterne — og navnlig reglerne for e-stamp'et — er sammenlignelige trods valutakursforskelle?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. marts 2004)

Det ærede medlems spørgsmål vedrører sammenligneligheden af posttakster for grænseoverskridende forsendelser, specielt e-stamp'et.

EU-rammerne for posttjenester udgøres af direktiv 97/67/EF (1) (postdirektivet), der er ændret ved direktiv 2002/39/EF (2). Med dette direktiv blev der skabt en harmoniseret lovgivningsmæssig ramme baseret på generelle principper, der giver medlemsstaterne et stort råderum i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.

For posttaksternes vedkommende er disse generelle principper fastlagt i artikel 12 og 13 i direktiv 97/67/EF.

I henhold til de generelle principper i artikel 12 skal taksterne for tjenester, der er omfattet af befordringspligten, være overkommelige, gennemsigtige og ikke-diskriminerende og stå i forhold til omkostningerne. I henhold til artikel 13 skal medlemsstaterne tilskynde deres befordringspligtige virksomheder til, at følgende principper overholdes i deres aftaler om terminalafgifter for grænseoverskridende post inden for Fællesskabet: terminalafgifterne skal fastsættes i forhold til omkostningerne ved håndtering og omdeling af den indgående grænseoverskridende post, vederlaget skal fastlægges i forhold til kvaliteten af de leverede tjenesteydelser, og terminalafgifterne skal være gennemsigtige og ikke diskriminerende.

Ovennævnte principper gælder alle takster for tjenester, der er omfattet af befordringspligten, herunder e-stamp-takster.

I praksis kan der imidlertid være forskelle i omdelingsomkostningerne i medlemsstaterne, der kan være forskelle mellem takster for grænseoverskridende forsendelser og terminalafgifter (og dermed for taksten for e-stamps for grænseoverskridende tjenester), også selv om de er indrettet efter omkostningerne.

Hvad angår den faktiske opkrævning af taksterne, herunder gennem e-stamp'et, fastsættes det i direktivets artikel 8, at medlemsstaterne har ret til at udstede frimærker i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet, EFT L 15 af 21.1.1998.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/39/EF af 10. juni 2002 om ændring af direktiv 97/67/EF for så vidt angår yderligere åbning af Fællesskabets marked for posttjenester, EFT L 176 af 5.7.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/210 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/210

---

(2004/C 84 E/0254)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0393/04

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Forordningen vedrørende animalske biprodukter

Ovennævnte forordning, der netop er blevet gennemført i Skotland, er blevet gjort til genstand for en række forskellige fortolkninger. Selv om der ikke er nogen, der er imod ånden i forordningen, giver dens gennemførelse i Skotland anledning til bekymring. Mange mindre enkeltmandsvirksomheder bliver pålagt uacceptable byrder, der i sidste ende vil tvinge dem i konkurs.

Jeg ønsker med dette spørgsmål at få oplyst, om Kommissionen ved udkastet til denne lovgivning havde planer om en bundgrænse, så mindre virksomheder ikke ville blive berørt af denne forordning, eller om der er mulighed for at regulere i de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(22. marts 2004)

Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 (1), ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 808/2003 af 12. maj 2003 (2) indeholder sundhedsbestemmelserne for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum. Den blev vedtaget den 3. oktober 2002, offentliggjort den 10. oktober 2002 og trådte i kraft den 1. maj 2003.

Forordningen dækker små virksomheders indsamling, transport, opbevaring, forarbejdning og anvendelse eller bortskaffelse, import, eksport og transit af animalske biprodukter, og formålet er at forebygge, at disse produkter udgør en risiko for dyrs eller menneskers sundhed. Der er ikke nogen bundgrænse, der ville betyde, at mindre virksomheder ikke ville blive berørt af forordningen, og medlemsstaterne kan ikke gøre undtagelser fra dens bestemmelser.

Det var nødvendigt at foretage en grundlæggende revision af EU's bestemmelser for animalske biprodukter i lyset af de seneste fødevareforårsagede kriser (bovin spongiform encephalopati (BSE), dioxin, mund- og klovsyge osv.) og en lang række af medlemsstaternes strategier for økonomisk støtte til forarbejdning, indsamling, opbevaring og bortskaffelse af animalske biprodukter.

På grundlag af forordningens artikel 35 i relation til de nationale bestemmelser er medlemsstaterne blevet anmodet om at meddele Kommissionen, hvilke foranstaltninger de har truffet for at sikre overensstemmelse med forordningen, og orientere om de problemer, de måtte være stødt på. Kommissionen skal inden udgangen af 2004 fremsende en rapport til Parlamentet og Rådet, eventuelt ledsaget af forslag til lovgivning, som skal tage hensyn til medlemsstaternes problemer.

Hvis der derfor er opstået særlige problemer for små virksomheder, forventes det, at medlemsstaternes svar ifølge artikel 35 vil sætte Kommissionen i stand til at fremsætte forslag til løsning afdisse problemer inden udgangen af 2004.

---

(1)  EFT L 273 af 10.10.2002.

(2)  EUT L 117 af 13.5.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/211 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/211

---

(2004/C 84 E/0255)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0514/04

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Supplerende spørgsmål (i forbindelse med skriftlig forespørgsel E-2133/02) om diskrimination af fodbolddommere på grund af alder

Den 17. juni 2003 stillede jeg en skriftlig forespørgsel (E-2133/02 (1)) om diskrimination af internationale fodbolddommere på grund af alder. Ifølge Kommissionens svar »kan der, hvis de pågældende arbejdsopgaver kræver en vis fysik, foretages relevante test for at udvælge ansøgerne«. Desuden oplyste Kommissionen, at direktiv 2000/78/EF (2) skal være gennemført i national lovgivning inden den 2. december 2003, medmindre medlemsstaterne har anmodet om en udsættelse på maksimalt tre år. For nylig blev det oplyst i pressen, at den kendte italienske dommer Pierluigi. Collina må stoppe som dommer, fordi han fylder 45 år, da bestemmelserne foreskriver dette. Heraf fremgår, at UEFA på dette punkt (FIFA's artikel 4) endnu ikke har ændret sine bestemmelser.

| 1. | Mener Kommissionen ikke, at det forhold, at den italienske dommer Collina må stoppe som dommer, fordi han fylder 45 år, til trods for at han stadig opfylder de fysiske krav, strider mod bestemmelserne i direktiv 2000/78/EF? |
| --- | --- |

1.

Mener Kommissionen ikke, at det forhold, at den italienske dommer Collina må stoppe som dommer, fordi han fylder 45 år, til trods for at han stadig opfylder de fysiske krav, strider mod bestemmelserne i direktiv 2000/78/EF?

| 2. | Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekræftende fald træffe over for FIFA, der opretholder et reglement, der strider mod dette direktiv? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekræftende fald træffe over for FIFA, der opretholder et reglement, der strider mod dette direktiv?

| 3. | Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe mod medlemsstater, der lader deres statsborgere arbejde for organisationer, der i deres reglementer har bestemmelser, der er i strid med EU's retsregler, og dermed også med national ret i Italien, idet Italien ikke har anmodet for udsættelse for datoen for gennemførelse af direktiv 2000/78/EF? |
| --- | --- |

3.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe mod medlemsstater, der lader deres statsborgere arbejde for organisationer, der i deres reglementer har bestemmelser, der er i strid med EU's retsregler, og dermed også med national ret i Italien, idet Italien ikke har anmodet for udsættelse for datoen for gennemførelse af direktiv 2000/78/EF?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2004)

Kommissionen minder om, at Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv forbyder forskelsbehandling i forbindelse med beskæftigelse på grund af bl.a. alder, og at det skal være omsat i national lovgivning senest den 2. december 2003. Hertil kommer, at medlemsstaterne om nødvendigt kan få en yderligere periode på tre år fra den 2. december 2003 til at gennemføre direktivet om forskelsbehandling på grund af alder og handicap. Tyskland, Belgien, Det Forenede Kongerige, Nederlandene og Sverige har meddelt Kommissionen, at de har til hensigt at anvende disse ekstra tre år, og Danmark har meddelt, at man vil anvende et ekstra år.

Italien har gennemført direktiv 2000/78/EF ved dekret nr. 216 af 13. august 2003, der trådte i kraft den 28. august 2003. Eftersom Italien har gennemført direktivet, skal de enkelte klager over forskelsbehandling føres i henhold til national lov for de nationale domstole.

Kommissionen minder også om, at artikel 6 i direktivet giver mulighed for ulige behandling på grund af alder i visse tilfælde, hvis den er objektivt og begrundet i et legitimt formål, og hvis midlerne til at opfylde det pågældende formål er hensigtsmæssige og nødvendige. Fastsættelsen af faste aldersgrænser kan kun ske, hvis de er objektivt og rimeligt begrundede i et legitimt formål.

Kommissionen ser sig ikke i stand til at udtale sig om det foreliggende tilfælde, da det ærede medlem ikke har givet oplysninger om de argumenter, som FIFA (det internationale fodboldforbund) har anvendt for at begrunde fastsættelsen af en sådan aldersgrænse.

Endvidere ønsker Kommissionen at understrege, at i henhold til EF-traktaten kan Kommissionen kun gribe ind over for en medlemsstat.

---

(1)  EUT C 110 E af 8.5.2003, s. 32.

(2)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/212 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/212

---

(2004/C 84 E/0256)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0580/04

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Forordning (EF) nr. 1774/2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum

Europa-Parlamentets og Rådets ovennævnte forordning (EF) nr. 1774/2002 (1) af 3. oktober 2002 er for nylig blevet gennemført i Skotland, hvilket har medført talrige fortolkninger. Skønt ingen er imod lovgivningens ånd, giver dens gennemførelse i Skotland anledning til bekymring. Mange små enmands-virksomheder står over for uacceptable omkostningsniveauer, som i sidste ende vil tvinge dem til at gå konkurs.

Grunden til mit spørgsmål var, at jeg gerne ville spørge, om Kommissionen, da den udarbejdede denne lovgivning, forestillede sig et skæringspunkt, hvor små virksomheder faldt uden for forordningens anvendelsesområde, eller kunne dette ordnes på medlemsstatsplan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Byrne

(1. april 2004)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-0393/04 (2).

---

(1)  EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1.

(2)  Se side 210.

---

BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 2)

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/213 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/213

---

(2004/C 84 E/0257)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0225/03

af Guido Podestà (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2003)

Om:   Aids i Østeuropa

Ved udgangen af 2001 havde en million voksne og børn i Østeuropa fået stillet diagnosen som aids-ramte. Østeuropa og Centralasien har den højeste vækstrate i verden. I løbet af blot et år er infektionsraten i regionen steget med 42 %, og den viser ingen tegn på en langsommere tendens. En række forskellige faktorer indvirker på denne situation: en voksende, men ustabil økonomi med en betydelig arbejdsløshedskvote, liberalisering af de sociale og kulturelle normer og utilstrækkelige offentlige sundhedsydelser.

Disse faktorer skaber en række problemer, som har stor betydning for udbredelsen af sygdommen:

| — | antallet af unge, der ikke afslutter skoleuddannelsen, er meget højt. Mangelen på arbejde øger risikoen for, at de unge får kontakt til sårbare grupper som f.eks. narkomaner eller prostituerede; |
| --- | --- |

—

antallet af unge, der ikke afslutter skoleuddannelsen, er meget højt. Mangelen på arbejde øger risikoen for, at de unge får kontakt til sårbare grupper som f.eks. narkomaner eller prostituerede;

| — | menneskehandelen og handel med prostitution er øget efter Berlin-murens fald, hvilket også gælder narkotikaforbruget blandt de unge; |
| --- | --- |

—

menneskehandelen og handel med prostitution er øget efter Berlin-murens fald, hvilket også gælder narkotikaforbruget blandt de unge;

| — | mangelen på information om seksualitet og svangerskab medfører et totalt ukendskab til smittefaren; det er påkrævet at gennemføre programmer med seksualorientering for at informere om seksuelle sygdomme og aids. Desuden bør politikerne i højere grad opfordres til at bestræbe sig på at afskaffe diskriminering af virussmittede personer ved at integrere aids-prævention i de offentlige sundhedsprogrammer i forbindelse med seksualitet og forplantning. |
| --- | --- |

—

mangelen på information om seksualitet og svangerskab medfører et totalt ukendskab til smittefaren; det er påkrævet at gennemføre programmer med seksualorientering for at informere om seksuelle sygdomme og aids. Desuden bør politikerne i højere grad opfordres til at bestræbe sig på at afskaffe diskriminering af virussmittede personer ved at integrere aids-prævention i de offentlige sundhedsprogrammer i forbindelse med seksualitet og forplantning.

De nationale regeringer i disse lande mangler ofte de nødvendige finansielle midler og den nødvendige sagkundskab til at igangsætte præventionsprogrammer. I denne forbindelse er der et stort behov for støtte.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at udvikle specifikke politikker, der kan lægge større vægt på aidspræventionen i de østeuropæiske lande?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at hjælpe de nationale regeringer i denne region til at iværksætte programmer til forebyggelse og bekæmpelse af denne sygdom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(11. marts 2003)

Kommissionen har givet udtryk for sin bekymring over situationen i en række strategiske dokumenter, blandt andet i landestrategipapirerne for 2002-2006. Det fremgår af de vejledende Tacis-programmer for 2002-2003 og 2004-2006, hvilke foranstaltninger Kommissionen agter at træffe for at bistå regeringerne i partnerlandene med at forebygge og bekæmpe HIV/AIDS.

Forebyggelse og kontrol af HIV/AIDS-problemet har særlig høj prioritet i vores samarbejde med Ukraine og Rusland, herunder også Kaliningrad. I Ukraine har EU og USA siden 2000 haft et program i fællesskab til forebyggelse af og oplysning om HIV/AIDS under gennemførelse, og det vil blive fulgt op af et nyt projekt i 2003 om forebyggelse af HIV/AIDS blandt unge. I Rusland vil et nyt projekt til forebyggelse og bekæmpelse af HIV/AIDS blive finansieret via det nationale program for 2002 under Tacis. Projektet har til formål at oplyse den brede befolkning med særlig fokus på »kontaktpopulationen«, som medvirker til at sprede HIV/AIDS fra risikogrupper til den almindelige befolkning. Derudover iværksættes et særskilt projekt til forebyggelse af HIV/AIDS og tuberkulose i Kaliningrad. I de øvrige lande i regionen indgår der normalt foranstaltninger mod HIV/AIDS i de projekter, der iværksættes i sundheds- og socialsektoren. På grund af HIV/AIDS-problemets enorme omfang koordineres Kommissionens projekter omhyggeligt med andre donorers projekter, navnlig programmer under FN-fonden for bekæmpelse af AIDS og Verdensbanken. Udover disse store projekter bidrager Kommissionen også til finansieringen af mindre projekter, som europæiske organisationer og ngo'er gennemfører i sundheds- og socialsektoren.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/214 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/214

---

(2004/C 84 E/0258)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2374/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juli 2003)

Om:   Udbud og underudbud af tjenesteydelser ved Europa-Kommissionen

Der henvises til OLAF's seneste undersøgelse af det formodede misbrug af midler på op til ca. 900 000 EUR begået af visse højtstående embedsmænd ved Eurostat; der henvises til, at Kommissionen har indledt en reform af regnskabsføringen, der anses for at være utilstrækkelig; der henvises til de tjenesteydelser, som Eurostat har givet i udbud til Eurogramme, Eurocost og Planistat. Kan Kommissionen give oplysninger om alle de tjenester, der er i udbud og underbud og de dertil hørende omkostninger for de seneste fem år, samt oplyse, hvordan de bliver udbudt, og hvordan tilbudsgiverne udvælges?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(24. februar 2004)

| 1. | OLAF's undersøgelser vedrører kritikken af, at Eurostat har ført et kasseregnskab uden for det officielle regnskabssystem. |
| --- | --- |

1.

OLAF's undersøgelser vedrører kritikken af, at Eurostat har ført et kasseregnskab uden for det officielle regnskabssystem.

| 2. | Reformen af regnskabssystemet — i overensstemmelse med den nye budgetforordning — går helt efter tidsplanen. Den bakkes kraftigt op af Revisionsretten og vil resultere i, at Kommissionen får et af de mest moderne regnskabssystemer inden for den offentlige sektor. |
| --- | --- |

2.

Reformen af regnskabssystemet — i overensstemmelse med den nye budgetforordning — går helt efter tidsplanen. Den bakkes kraftigt op af Revisionsretten og vil resultere i, at Kommissionen får et af de mest moderne regnskabssystemer inden for den offentlige sektor.

| 3. | Spørgsmålet om udlicitering af tjenesteydelser er reguleret i budgetforordningen. Den interne revisionstjeneste (IAS) har gennemført en revision af spørgsmålet om udbud. Med hensyn til antallet af udbud henvises til skriftlig forespørgsel P-3457/02 fra Chris Heaton-Harris (1), P-1705/03 fra Gabriele Stauner (2), P-1724/03 fra Freddy Blak (3), P-1807/03 fra Herbert Bösch (2), P-1890/03 fra Chris Heaton-Harris (4), P-1978/03 fra Gabriele Stauner (2) og P-2453/03 fra Erik Meijer (5) samt de oplysninger, der blev fremsendt direkte til Europa-Parlamentet i 2003. |
| --- | --- |

3.

Spørgsmålet om udlicitering af tjenesteydelser er reguleret i budgetforordningen. Den interne revisionstjeneste (IAS) har gennemført en revision af spørgsmålet om udbud. Med hensyn til antallet af udbud henvises til skriftlig forespørgsel P-3457/02 fra Chris Heaton-Harris (1), P-1705/03 fra Gabriele Stauner (2), P-1724/03 fra Freddy Blak (3), P-1807/03 fra Herbert Bösch (2), P-1890/03 fra Chris Heaton-Harris (4), P-1978/03 fra Gabriele Stauner (2) og P-2453/03 fra Erik Meijer (5) samt de oplysninger, der blev fremsendt direkte til Europa-Parlamentet i 2003.

---

(1)  EUT C 137 E af 12.6.2003.

(2)  EUT C 70 E af 20.3.2004, s. 58.

(3)  EUT C 58 E af 6.3.2004, s. 89.

(4)  EUT C 51 E af 26.2.2004, s. 153.

(5)  EUT C 65 E af 13.3.2004, s. 156.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/214 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/214

---

(2004/C 84 E/0259)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2454/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. juli 2003)

Om:   Eurostat: Ændring af Kommissionens holdning i forbindelse med anerkendelse og behandling af bedrageri og følgerne heraf for OLAF's uafhængige undersøgelse

| 1. | Hvorfor har Kommissionen hidtil indtaget det synspunkt i forbindelse med Eurostats kontakter med tvivlsomme virksomheder og hemmelige konti, at den ikke kan gøre noget og ikke kan tage sagligt stilling hertil, inden OLAF's undersøgelse offentliggøres om kort tid? Hvorfor har den i sit svar af 3. juni 2003 på min forespørgsel H-0343/03 (1) eftertrykkeligt mindet om, at enhver i princippet anses for uskyldig, indtil det modsatte er bevist? |
| --- | --- |

1.

Hvorfor har Kommissionen hidtil indtaget det synspunkt i forbindelse med Eurostats kontakter med tvivlsomme virksomheder og hemmelige konti, at den ikke kan gøre noget og ikke kan tage sagligt stilling hertil, inden OLAF's undersøgelse offentliggøres om kort tid? Hvorfor har den i sit svar af 3. juni 2003 på min forespørgsel H-0343/03 (1) eftertrykkeligt mindet om, at enhver i princippet anses for uskyldig, indtil det modsatte er bevist?

| 2. | Hvorfor har Kommissionen nu, inden OLAF's resultater offentliggøres, allerede henvist sagen til den interne revisionstjeneste med virkning fra den 7. juli 2003? Hvorfor erkendte Kommissionen på et tidspunkt, hvor ingen forventede det, at der var tale om storstilet bedrageri hos Eurostat? Hvad var grundene til, at den i modsætning til sin rolle i lignende tilfælde med mistanke om bedrageri beslaglagde administrative dokumenter? |
| --- | --- |

2.

Hvorfor har Kommissionen nu, inden OLAF's resultater offentliggøres, allerede henvist sagen til den interne revisionstjeneste med virkning fra den 7. juli 2003? Hvorfor erkendte Kommissionen på et tidspunkt, hvor ingen forventede det, at der var tale om storstilet bedrageri hos Eurostat? Hvad var grundene til, at den i modsætning til sin rolle i lignende tilfælde med mistanke om bedrageri beslaglagde administrative dokumenter?

| 3. | Ville det overraske Kommissionen, om Europa-Parlamentet i betragtning af dens stærke holdningsændring i den seneste tid så sig foranlediget til at vedtage gennemførelsen af en parlamentarisk undersøgelse for endelig at klarlægge denne sag, dvs. hvorledes man i årenes løb har behandlet de oplysninger, som er blevet stillet til rådighed om eventuelle uregelmæssigheder, om foranstaltningerne med henblik på at undgå en gentagelse er blevet truffet rettidigt og på hensigtsmæssig vis, og hvorledes informationerne er blevet givet på de forskellige stadier? |
| --- | --- |

3.

Ville det overraske Kommissionen, om Europa-Parlamentet i betragtning af dens stærke holdningsændring i den seneste tid så sig foranlediget til at vedtage gennemførelsen af en parlamentarisk undersøgelse for endelig at klarlægge denne sag, dvs. hvorledes man i årenes løb har behandlet de oplysninger, som er blevet stillet til rådighed om eventuelle uregelmæssigheder, om foranstaltningerne med henblik på at undgå en gentagelse er blevet truffet rettidigt og på hensigtsmæssig vis, og hvorledes informationerne er blevet givet på de forskellige stadier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(10. oktober 2003)

Kommissionen har ved flere lejligheder understreget, at den ønsker at respektere Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svigs (OLAF) uafhængighed til fulde, og vil derfor ikke gribe ind i løbende undersøgelser og gisne om udfaldet heraf. Dette betyder dog ikke, at den ikke kan skride til handling.

Den 11. juni 2003 gav Kommissionen i forbindelse med decharge for 2001 og på Parlamentets anmodning den interne revisionstjeneste (IAS) mandat til at undersøge Eurostats kontrakter. Den 7. juli 2003 modtog Kommissionen den første statusrapport fra IAS og en af Generaldirektoratet for Budget udarbejdet analyse af Eurostats interne revisionstjenestes rapporter. Denne analyse viser, at der i hvert fald i 1990'erne skete en række alvorlige brud på finansforordningen, og at opfølgningen af flere af de vigtigste aspekter i de interne revisionsrapporter måske ikke fandt sted i tilstrækkeligt omfang og ikke var tilstrækkelig stringent. Den interne revisionstjenestes arbejde pågår stadig.

Desuden er der nedsat en særlig taskforce (TFES), som skal give Kommissionen de nødvendige oplysninger med henblik på eventuelt gradvist og med kort frist at kunne træffe de nødvendige forvaltningsmæssige og organisatoriske foranstaltninger, og i den forbindelse særligt præventive foranstaltninger, for dermed at sikre at finansforordningen og de tilhørende regler om sund administration overholdes.

Princippet om, at enhver anses for uskyldig, indtil det modsatte er bevist, er en selvfølge i en union, som bygger på retsstatsprincipperne. De rapporter og oplysninger, som Kommissionen har til rådighed, giver ingen antydninger om udfaldet af den analyse af og retssag om de pågældende personers ansvar, som vil finde sted efter de gældende procedurer. Kommissionen ønsker i den forbindelse også at henvise til svaret på Herbert Bösch's skriftlige forespørgsel E-2515/03 (2).

Som svar på den sidste del af det ærede parlamentsmedlems forespørgsel, ønsker Kommissionen ikke at spekulere i, hvorvidt Parlamentet vil gøre brug af sine beføjelser hvad angår nedsættelse af midlertidige undersøgelsesudvalg.

---

(1)  Skriftligt svar af 3.6.2003.

(2)  Se side 30.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/215 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/215

---

(2004/C 84 E/0260)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2573/03

af Maurizio Turco (NI) til Rådet

(7. august 2003)

Om:   Manglende overholdelse af forpligtelser indgået i OSCE-regi vedrørende tanke-, samvittigheds- og religionsfriheden i Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Rusland, Turkmenistan og Usbekistan

| — | Medlemmerne af OSCE har forpligtet sig til at overholde tanke-, samvittigheds- og religionsfriheden. |
| --- | --- |

—

Medlemmerne af OSCE har forpligtet sig til at overholde tanke-, samvittigheds- og religionsfriheden.

| — | Til trods for at disse forpligtelser fastlagt i OSCE-regi er bindende, forekommer det stadig i nogle af disse medlemslande, at troende idømmes bøder og fængsles i forbindelse med fredelig udøvelse af deres tro, at steder, hvor folk udøver deres tro, og religiøse genstande konfiskeres og ødelægges, at religiøs litteratur censureres, og at det er vanskeligt eller ligefrem umuligt for religiøse samfund at blive registreret. |
| --- | --- |

—

Til trods for at disse forpligtelser fastlagt i OSCE-regi er bindende, forekommer det stadig i nogle af disse medlemslande, at troende idømmes bøder og fængsles i forbindelse med fredelig udøvelse af deres tro, at steder, hvor folk udøver deres tro, og religiøse genstande konfiskeres og ødelægges, at religiøs litteratur censureres, og at det er vanskeligt eller ligefrem umuligt for religiøse samfund at blive registreret.

| — | Især i Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Rusland, Turkmenistan og Usbekistan kan der konstateres alvorlige og vedvarende krænkelser af de bindende og grundlæggende forpligtelser til at respektere tanke-, samvittigheds- og religionsfriheden. |
| --- | --- |

—

Især i Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Rusland, Turkmenistan og Usbekistan kan der konstateres alvorlige og vedvarende krænkelser af de bindende og grundlæggende forpligtelser til at respektere tanke-, samvittigheds- og religionsfriheden.

I henhold til OSCE's procedurer skal afgørelser træffes af medlemslandene ved konsensus, EU-medlems-staterne er medlemmer af OSCE, og EU samarbejder med OSCE.

Kommissionen har aldrig suspenderet eller truet med at suspendere aftaler indgået med tredjelande på grund af krænkelser af tanke-, samvittigheds- og religionsfriheden, selv om den åbent har indrømmet, at disse lande krænker de grundlæggende menneskerettigheder og i særdeleshed de tre nævnte frihedsrettigheder.

Kan Rådet som sådan samt de enkelte medlemsstater oplyse, om de agter at stille krav om, at OSCE's legitimitet og aftaler respekteres, og følgelig gøre brug af muligheden for at anmelde alvorlige og vedvarende krænkelser af de grundlæggende menneskerettigheder og i særdeleshed tanke-, samvittigheds-og religionsfriheden i Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Rusland, Turkmenistan og Usbekistan?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet skal minde det ærede parlamentsmedlem om, at EU's medlemsstater har givet deres tilslutning til bestemmelserne i kapitel VII i Helsingfors-slutakten fra 1975, der fastlægger rammerne for respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, herunder tanke-, samvittigheds-, religions-, og trosfrihed. Med jævne mellemrum har OSCE i en række erklæringer bekræftet principperne i denne akt, navnlig i erklæringerne fra Madrid i 1983, Wien i 1989, København i 1990, Budapest i 1994 og Istanbul i 1999.

Desuden hedder det i EU's partnerskabs- og samarbejdsaftaler:

| | Parterne samarbejder om alle spørgsmål vedrørende oprettelse eller styrkelse af demokratiske institutioner, herunder sådanne som er nødvendige for at styrke retsstaten, samt beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i overensstemmelse med folkeretten og OSCE-principperne. |
| --- | --- |

Parterne samarbejder om alle spørgsmål vedrørende oprettelse eller styrkelse af demokratiske institutioner, herunder sådanne som er nødvendige for at styrke retsstaten, samt beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i overensstemmelse med folkeretten og OSCE-principperne.

Blandt de lande, der er nævnt i forespørgslen, har EU indgået partnerskabs- og samarbejdsaftaler med Armenien (1), Aserbajdsjan (2), Georgien (3), Kasakhstan (4), Rusland (5) og Usbekistan (6).

De seneste møder i samarbejdsrådene med Armenien, Aserbajdsjan og Georgien fandt sted den 30. september 2003 (pressemeddelelse 13071/03) med Kasakhstan den 22. juli 2003 (pressemeddelelse 11440/03), med Rusland den 15. april 2003 (pressemeddelelse 7933/03) og med Usbekistan den 27. januar 2003 (pressemeddelelse 5399/03). På alle disse møder rejste EU spørgsmålet om overholdelse af OSCE-reglerne.

For så vidt angår Belarus vedtog Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) den 14. april 2003 et sæt konklusioner, som indeholdt en stillingtagen til situationen med hensyn til demokrati og menneskerettigheder i Belarus. Desuden var EU i april 2003 medforslagsstiller til en resolution om Belarus, vedtaget af Menneskerettighedskommissionen, hvori der udtrykkes alvorlig bekymring over meldingerne om risikoen for øgede restriktioner i religiøse organisationers aktiviteter.

Inden for det sidste år har EU også fremsat erklæringer og foretaget demarcher i forbindelse med krænkelse af religionsfriheden, specielt vedrørende godkendelsen af loven om samvittighedsfrihed og religiøse organisationer.

Med hensyn til Turkmenistan fremsatte EU den 20. januar 2003 en erklæring (5462/03), hvori Turkmenistans præsident og regering opfordres til at samarbejde fuldt ud om den procedure, der blev etableret inden for OSCE i henhold til den mekanisme, der blev vedtaget på mødet i Moskva i 1991 inden for Konferencen om den Menneskelige Dimension.

Alle de dokumenter, der er henvist til ovenfor, er offentligt tilgængelige på internettet.

---

(1)  EFT L 239 af 9.9.1999.

(2)  EFT L 246 af 17.9.1999.

(3)  EFT L 205 af 4.8.1999.

(4)  EFT L 196 af 28.7.1999.

(5)  EFT L 327 af 28.11.1997.

(6)  EFT L 229 af 31.8.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/217 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/217

---

(2004/C 84 E/0261)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2688/03

af Toine Manders (ELDR) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om:   Nedsættelse af momsen på visse arbejdskraftintensive aktiviteter

I perioden fra den 1. januar 2000 til den 31. december 2003 nedsatte Kommissionen som et forsøg momsen til 6 % på nogle aktiviteter. I Nederlandene er der tale om frisører, malere og stukkatører ved arbejde i lejligheder, der er over femten år gamle, reparation af cykler, sko og tøj. Sigtet med momsnedsættelsen var at øge beskæftigelsen.

Forsøget med en lavere moms på visse arbejdskraftintensive ydelser har været en succes. Det fremgår af en undersøgelse gennemført af det nederlandske Centraal Planbureau (CPB), at nedsættelsen af momsen på arbejde har haft en betydelig positiv effekt på beskæftigelsen, og der tales om »en signifikant indvirkning på beskæftigelsen«. F.eks. er beskæftigelsen er i årene 1999-2002 i frisørfaget steget med 14,5 %. Den samlede stigning i beskæftigelsen i Nederlandene var i samme periode kun 4 %.

Til trods herfor meddelte Kommissionen den 16. juli, at forsøget med en lav moms på visse arbejdskraftintensive ydelser ikke ville blive videreført.

| 1. | Erkender Kommissionen de omtalte arbejdskraftintensive aktiviteters betydning for beskæftigelsen og økonomien i Nederlandene? |
| --- | --- |

1.

Erkender Kommissionen de omtalte arbejdskraftintensive aktiviteters betydning for beskæftigelsen og økonomien i Nederlandene?

| 2. | Har Kommissionen kendskab til den positive indvirkning på beskæftigelsen, som nedsættelsen af momssatsen på visse arbejdskraftintensive aktiviteter har haft i Nederlandene? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen kendskab til den positive indvirkning på beskæftigelsen, som nedsættelsen af momssatsen på visse arbejdskraftintensive aktiviteter har haft i Nederlandene?

| 3. | Er Kommissionen enig med mig i, at dens konklusion bygger på en eventuelt ufuldstændig og ensidig analyse af de hidtidige resultater af forsøget? I benægtende fald, hvorfor ikke? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen enig med mig i, at dens konklusion bygger på en eventuelt ufuldstændig og ensidig analyse af de hidtidige resultater af forsøget? I benægtende fald, hvorfor ikke?

| 4. | Har Kommissionen til hensigt at tage sin afgørelse om at afslutte forsøget med en lav moms på visse arbejdskraftintensive tjenesteydelser op til fornyet overvejelse på baggrund af den aktuelle økonomiske situation? Hvis ikke, hvorfor? |
| --- | --- |

4.

Har Kommissionen til hensigt at tage sin afgørelse om at afslutte forsøget med en lav moms på visse arbejdskraftintensive tjenesteydelser op til fornyet overvejelse på baggrund af den aktuelle økonomiske situation? Hvis ikke, hvorfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(20. oktober 2003)

| 1. | Kommissionen vedtog den 23. juli 2003 et forslag til direktiv vedrørende de nedsatte momssatser (1). Kommissionen forsøger at få forbedret det indre markeds funktion, og det er derfor vigtigt at sørge for, at alle medlemsstater har de samme muligheder for at anvende nedsatte satser i de samme sektorer.
  Direktivforslaget omhandler ikke nedsatte satser for arbejdskraftintensive ydelser som sådan. I en rapport fra Kommissionen med evaluering af forsøget med anvendelse af en nedsat momssats på disse ydelser (2) konkluderes det, at forsøget »under hensyn til de af medlemsstaterne afgivne oplysninger og grænserne for de benyttede analysemetoder viser, at det [...] ikke er muligt at slå fast, at denne momsnedsættelse har haft gunstig indvirkning på beskæftigelsen. Hvad angår indvirkningen på det sorte arbejde, fremsættes samme bemærkning«.
  Desuden har Kommissionen i forbindelse med denne evaluering ved hjælp af sin makroøkonomiske model QUEST foretaget en komparativ analyse af virkningerne af en momsnedsættelse og virkningerne af en nedsættelse af arbejdskraftomkostninger. Denne undersøgelse viser, at selv ud fra den mest favorable hypotese, at momsnedsættelsen slår fuldt igennem på priserne, vil en nedsættelse af arbejdskraftomkostningerne på EU-plan ved samme budgetudgift skabe 52 % flere jobs end en momsnedsættelse.
  Det skal dog bemærkes, at når nogle af de sektorer, der for øjeblikket er med i forsøget (arbejde udført i private boliger og pleje i hjemmet), er medtaget i bilag H, så skyldes det, at der allerede er mange medlemsstater, som på grundlag af særordninger, som de er omfattet af, anvender nedsatte satser eller fritagelser for disse ydelser. Det gælder ikke for småreparationer og frisørvirksomhed, eftersom det kun er et mindretal af medlemsstaterne, der for øjeblikket anvender en nedsat sats her. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen vedtog den 23. juli 2003 et forslag til direktiv vedrørende de nedsatte momssatser (1). Kommissionen forsøger at få forbedret det indre markeds funktion, og det er derfor vigtigt at sørge for, at alle medlemsstater har de samme muligheder for at anvende nedsatte satser i de samme sektorer.

Direktivforslaget omhandler ikke nedsatte satser for arbejdskraftintensive ydelser som sådan. I en rapport fra Kommissionen med evaluering af forsøget med anvendelse af en nedsat momssats på disse ydelser (2) konkluderes det, at forsøget »under hensyn til de af medlemsstaterne afgivne oplysninger og grænserne for de benyttede analysemetoder viser, at det [...] ikke er muligt at slå fast, at denne momsnedsættelse har haft gunstig indvirkning på beskæftigelsen. Hvad angår indvirkningen på det sorte arbejde, fremsættes samme bemærkning«.

Desuden har Kommissionen i forbindelse med denne evaluering ved hjælp af sin makroøkonomiske model QUEST foretaget en komparativ analyse af virkningerne af en momsnedsættelse og virkningerne af en nedsættelse af arbejdskraftomkostninger. Denne undersøgelse viser, at selv ud fra den mest favorable hypotese, at momsnedsættelsen slår fuldt igennem på priserne, vil en nedsættelse af arbejdskraftomkostningerne på EU-plan ved samme budgetudgift skabe 52 % flere jobs end en momsnedsættelse.

Det skal dog bemærkes, at når nogle af de sektorer, der for øjeblikket er med i forsøget (arbejde udført i private boliger og pleje i hjemmet), er medtaget i bilag H, så skyldes det, at der allerede er mange medlemsstater, som på grundlag af særordninger, som de er omfattet af, anvender nedsatte satser eller fritagelser for disse ydelser. Det gælder ikke for småreparationer og frisørvirksomhed, eftersom det kun er et mindretal af medlemsstaterne, der for øjeblikket anvender en nedsat sats her.

| 2. | og 3. Kommissionen har kendskab til undersøgelsen fra Centraal Planbureau, som den fik tilsendt af den nederlandske regering. Selv om Kommissionen først modtog undersøgelsen efter evalueringsrapportens vedtagelse, ændrede denne undersøgelse intet ved den generelle tendens, som var udledt af rapporterne fra de medlemsstater, som havde deltaget i forsøget, og af alle de oplysninger, som Kommissionen var i besiddelse af, da den udarbejdede sin rapport. |
| --- | --- |

2.

og 3. Kommissionen har kendskab til undersøgelsen fra Centraal Planbureau, som den fik tilsendt af den nederlandske regering. Selv om Kommissionen først modtog undersøgelsen efter evalueringsrapportens vedtagelse, ændrede denne undersøgelse intet ved den generelle tendens, som var udledt af rapporterne fra de medlemsstater, som havde deltaget i forsøget, og af alle de oplysninger, som Kommissionen var i besiddelse af, da den udarbejdede sin rapport.

| 4. | Kommissionens forslag fra 23. juli 2003 er for øjeblikket ved at blive behandlet i Rådet. Det er Rådet, der med enstemmighed og efter udtalelse fra Parlamentet kan beslutte, hvordan det kommende anvendelsesområde for de nedsatte momssatser skal være. |
| --- | --- |

4.

Kommissionens forslag fra 23. juli 2003 er for øjeblikket ved at blive behandlet i Rådet. Det er Rådet, der med enstemmighed og efter udtalelse fra Parlamentet kan beslutte, hvordan det kommende anvendelsesområde for de nedsatte momssatser skal være.

---

(1)  KOM(2003) 397 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 309 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/218 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/218

---

(2004/C 84 E/0262)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2837/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(25. september 2003)

Om:   Oprettelse af et nyt luftfartsselskab på grundlag af Olympic Airways

Med en lov, der for nylig blev vedtaget i det græske parlament, bestemmes formen og funktionen af et nyt flyselskab med navnet »Olimpiakes Aerogrammes«, som er dannet på grundlag af Olympic Airways (OA).

I henhold til artikel 11 i den nye lov ophører gyldigheden af de kollektive overenskomster og de aftaler, der er indgået med fagforeninger, efter en klage fra Olympic Airways' og »Olimpiaki Aeroploia«'s bestyrelser, og bestemmelserne i artikel 9, stk. 4 og 5, i lov nr. 1876/1990, der regulerer gyldighedsperioden for de kollektive overenskomster, vil ikke længere blive anvendt.

Under henvisning til, at dette udgør en ændring af arbejdsvilkårene, som er til skade for arbejdstagerne i forbindelse med virksomhedsoverførslen, bedes Kommissionen besvare følgende:

| 1. | Er afskaffelsen af artikler i lov nr. 1876/1990, der regulerer overholdelsen af de kollektive overenskomster og overenskomstaftaler (en artikel i den nye lov) i overensstemmelse med artikel 3 og 4 i direktiv 98/50/EF (1) om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder? |
| --- | --- |

1.

Er afskaffelsen af artikler i lov nr. 1876/1990, der regulerer overholdelsen af de kollektive overenskomster og overenskomstaftaler (en artikel i den nye lov) i overensstemmelse med artikel 3 og 4 i direktiv 98/50/EF (1) om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder?

| 2. | Agter Kommissionen i tilfælde af, at bestemmelserne i direktiv 98/50/EF ikke overholdes, at skride ind — og i givet fald hvordan — for at sikre, at hverken de arbejdstagere, som overføres til det nye selskab, eller de arbejdstagere. der bliver i det gamle, får deres rettigheder beskåret? |
| --- | --- |

2.

Agter Kommissionen i tilfælde af, at bestemmelserne i direktiv 98/50/EF ikke overholdes, at skride ind — og i givet fald hvordan — for at sikre, at hverken de arbejdstagere, som overføres til det nye selskab, eller de arbejdstagere. der bliver i det gamle, får deres rettigheder beskåret?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(16. april 2004)

Den 30. oktober 2003 anmodede Kommissionen skriftligt de græske myndigheder om supplerende oplysninger vedrørende de sociale og arbejdsmarkedsrelaterede konsekvenser af dannelsen af det nye flyselskab, som det ærede medlem påpeger. Kommissionen fik ikke noget svar på sin henvendelse og sendte den 17. februar 2004 en påmindelse med en svarfrist på to uger. Ved fristens udløb havde de græske myndigheder stadig ikke reageret.

Kommissionen overvejer på grundlag af ovenstående, hvilke foranstaltninger der skal træffes, og det ærede medlem vil blive holdt orienteret herom.

Oprettelsen af det nye flyselskab i 2003 gav desuden anledning til Kommissionens beslutning den 17. marts 2004 om at undersøge, hvorvidt disse tiltag er i overensstemmelse med statsstøttereglerne i EF-traktaten.

---

(1)  EFT L 201 af 17.7.1998, s. 88.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/219 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/219

---

(2004/C 84 E/0263)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3075/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(20. oktober 2003)

Om:   Ytringsfrihed og pluralisme i nyhedsformidlingen

Den 21. maj 2003 vedtog Kommissionen grønbogen om forsyningspligtydelser (1). Grønbogen behandler bl.a. spørgsmålet om beskyttelse af pluralisme og drøfter, hvorvidt man på fællesskabsplan igen bør undersøge mulighederne for at træffe konkrete foranstaltninger til beskyttelse af pluralismen, og hvilke foranstaltninger der i givet fald kan træffes. Alle interesserede parter blev opfordret til at fremsætte deres bemærkninger inden den 15. september 2003.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse, hvilke bemærkninger den har modtaget, og hvad den har tænkt sig at gøre med hensyn til beskyttelse af pluralisme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(12. november 2003)

Som led i den offentlige høring om grønbogen har Kommissionen indtil nu modtaget ca. 260 bidrag. Navnlig er der fremsat bemærkninger af medlemsstaternes regeringer, et nationalt parlament, regionale og lokale myndigheder, leverandører af lokale tjenester samt social- og sundhedstjenester, operatører i netværksindustrier, organisationer i mediesektoren, fagforeninger, forbrugerorganisationer og industrisammenslutninger. Endvidere har politiske partier, læreanstalter og individuelle borgere sendt kommentarer.

Kommissionen er i øjeblikket i gang med at analysere de indkomne bidrag. Men de bemærkninger, som der er givet udtrykkelig tilladelse til at offentliggøre, er allerede gjort tilgængelige på Kommissionens netsted (2).

Kommissionen agter at fremlægge sine konklusioner på høringen om grønbogen i løbet af første halvår 2004.

---

(1)  KOM(2003)270.

(2)  http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/services_general_interest/index—fr.htm

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/220 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/220

---

(2004/C 84 E/0264)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3114/03

af Maurizio Turco (NI) til Rådet

(22. oktober 2003)

Om:   De øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten udbreder falske videnskabelige oplysninger i kampen mod aids angående præservativers beskyttende virkning

| — | Det britiske dagblad The Guardian bragte den 10. oktober 2003 en artikel under overskriften »We have faith in condoms«, i hvilken de øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke, Pavestolen og Vatikanstaten, fraråder brug af kondomer som præventionsmiddel mod aids. Pavestolen og Vatikanstaten påstår, at hiv-virusset passerer gennem kondomernes tætte gummistruktur, hvorfor præventionen er nytteløs. |
| --- | --- |

—

Det britiske dagblad The Guardian bragte den 10. oktober 2003 en artikel under overskriften »We have faith in condoms«, i hvilken de øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke, Pavestolen og Vatikanstaten, fraråder brug af kondomer som præventionsmiddel mod aids. Pavestolen og Vatikanstaten påstår, at hiv-virusset passerer gennem kondomernes tætte gummistruktur, hvorfor præventionen er nytteløs.

| — | I samme artikel gøres der opmærksom på, at der i BBC-programmet Panorama om søndagen vil blive sendt et interview med kardinal Alfonso Lopez Trujilo, formand for Pontificio Consiglio per la Famiglia (det pavelige familieråd). Kardinalen har overfor de engelske journalister udtalt: »Aids-virusset er cirka 450 gange mindre end sædcellerne, hvorfor det let kan passere gennem kondomernes gummistruktur ... Denne usikkerhedsmargin burde tvinge sundhedsministre og samtlige organisationer, der anbefaler brug af præservativer, til at gøre med kondomer, som man gør med cigaretter, nemlig at erklære dem for sundhedsfarlige«. |
| --- | --- |

—

I samme artikel gøres der opmærksom på, at der i BBC-programmet Panorama om søndagen vil blive sendt et interview med kardinal Alfonso Lopez Trujilo, formand for Pontificio Consiglio per la Famiglia (det pavelige familieråd). Kardinalen har overfor de engelske journalister udtalt: »Aids-virusset er cirka 450 gange mindre end sædcellerne, hvorfor det let kan passere gennem kondomernes gummistruktur ... Denne usikkerhedsmargin burde tvinge sundhedsministre og samtlige organisationer, der anbefaler brug af præservativer, til at gøre med kondomer, som man gør med cigaretter, nemlig at erklære dem for sundhedsfarlige«.

| — | Som svar på ovennævnte påstande, har Verdenssundhedsorganisationen udtalt, at »at disse fejlagtige oplysninger om kondomer og hiv-virus er meget farlige på et tidspunkt, hvor vi står over for en global epidemi, der allerede har kostet over 20 millioner mennesker livet, og hvor antallet af smitteramte sættes til 42 millioner ...«. |
| --- | --- |

—

Som svar på ovennævnte påstande, har Verdenssundhedsorganisationen udtalt, at »at disse fejlagtige oplysninger om kondomer og hiv-virus er meget farlige på et tidspunkt, hvor vi står over for en global epidemi, der allerede har kostet over 20 millioner mennesker livet, og hvor antallet af smitteramte sættes til 42 millioner ...«.

| — | Den Katolske Kirkes kampagne mod kondomer bliver først og fremmest ført i de tredjeverdenslande, der er hårdest ramt af aids. I disse lande er kampagnens indvirkning på fordelingen af medicin og medicinaludstyr ikke uvæsentlig, og kampagnen risikerer her at få katastrofale konsekvenser. |
| --- | --- |

—

Den Katolske Kirkes kampagne mod kondomer bliver først og fremmest ført i de tredjeverdenslande, der er hårdest ramt af aids. I disse lande er kampagnens indvirkning på fordelingen af medicin og medicinaludstyr ikke uvæsentlig, og kampagnen risikerer her at få katastrofale konsekvenser.

Kan Rådet på baggrund af de institutionelle og diplomatiske forbindelser, Den Europæiske Union har med Pavestolen, oplyse følgende:

| — | Mener Rådet, at de påstande, de øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten har fremsat angående præservativer, er korrekte på grundlag af de videnskabelige oplysninger, Rådet råder over? |
| --- | --- |

—

Mener Rådet, at de påstande, de øverst ansvarlige for Den Katolske Kirke/Pavestolen/Vatikanstaten har fremsat angående præservativer, er korrekte på grundlag af de videnskabelige oplysninger, Rådet råder over?

| — | Hvilke initiativer af informativ, præventiv, sanktionsmæssig og diplomatisk art vil Rådet tage som svar på disse påstande og for at imødegå Den Katolske Kirkes uansvarlige kampagne — en kampagne, der risikerer at ødelægge de europæiske og internationale bestræbelser på at forhindre udbredelsen af aids og dødsfald i forbindelse hermed og andre seksuelt overførte sygdomme i Europa såvel som i hele verden? |
| --- | --- |

—

Hvilke initiativer af informativ, præventiv, sanktionsmæssig og diplomatisk art vil Rådet tage som svar på disse påstande og for at imødegå Den Katolske Kirkes uansvarlige kampagne — en kampagne, der risikerer at ødelægge de europæiske og internationale bestræbelser på at forhindre udbredelsen af aids og dødsfald i forbindelse hermed og andre seksuelt overførte sygdomme i Europa såvel som i hele verden?

| — | Mener Rådet, at der er et presserende behov for at rette artikel 51 i udkastet til forfatning for Den Europæiske Union for at undgå, at formuleringen »i anerkendelse af deres identitet og specifikke bidrag« skal gøre påstande, der bunder i fordomme, »videnskabelige«? |
| --- | --- |

—

Mener Rådet, at der er et presserende behov for at rette artikel 51 i udkastet til forfatning for Den Europæiske Union for at undgå, at formuleringen »i anerkendelse af deres identitet og specifikke bidrag« skal gøre påstande, der bunder i fordomme, »videnskabelige«?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet kan ikke udtale sig om erklæringer, der fremsættes i pressen. Unionen lægger inden for rammerne af sin kompetence stor vægt på bekæmpelsen af sygdomme som AIDS, ikke mindst i forbindelse med sin udviklingssamarbejdspolitik.

For så vidt angår revisionen af artikel 51 i udkastet til forfatningstraktat, henviser Rådet det ærede parlamentsmedlem til at rette henvendelse direkte til de kompetente instanser.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/221 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/221

---

(2004/C 84 E/0265)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3122/03

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. oktober 2003)

Om:   Moms-nedsættelse for fonogrammer

På det nyligt afholdte ØKOFIN-Råd i Luxembourg (7. oktober 2003) forsvarede Kommissær Bolkestein på Kommissionens vegne synspunktet om ikke at tillade nogen momsnedsættelse for fonogrammer og i særdeleshed cd'er, fordi det ville have forstyrrende virkninger på markedet.

Vil Kommission, på baggrund af den aktuelle diskussion i Unesco om at skabe et internationalt juridisk instrument, som skal garantere den kulturelle diversitet, undersøge om det er muligt og ønskeligt at indføre en momsnedsættelse for cd'er fra nystartede kunstnere og/eller kunstnere, som synger på det lokale eller regionale sprog, og/eller kunstnere fra eget land (som enten synger på eget sprog eller ikke) og/eller bestemte musikgenrer?

Er Kommissionen parat til at indføre en delvis momsnedsættelse for cd'er med det specifikke formål at bevare den kulturelle diversitet?

Hvis ja, hvilke skridt vil Kommissionen tage for hurtigt at virkeliggøre dette?

Hvis nej, hvilke skridt til beskyttelse af den kulturelle diversitet ser Kommissionen så som vigtigere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(21. november 2003)

Kommissionen vedtog den 23. juli 2003 et direktivforslag vedrørende nedsatte momssatser (1). Dette indeholder ikke nedsatte satser for grammofonplader og andre lyd- og billedmedier. Formålet er at forbedre det indre marked, og det skal bl.a. ske gennem en forenkling og en mere ensartet anvendelse af merværdiafgiften.

På nuværende tidspunkt er musikmedierne pålagt den normale momssats i de 15 medlemsstater (den varierer mellem 15 og 25 %). Kommissionen har efter en grundig undersøgelse konkluderet, at under hensyn til de velkendte forskelle mellem medlemsstaterne vil en anvendelse af nedsatte satser uundgåeligt føre til et tilbageslag for EU's indre marked inden for en sektor, hvor risikoen for konkurrenceforvridninger i forbindelse med en frivillig anvendelse af nedsatte satser langt fra ville være ubetydelig.

Endvidere bør momssatserne være objektivt bestemt og ikke være differentieret efter musikgenre, kunstnere, sprog osv. En sådan praksis ville være diskriminatorisk og hæmme momsens hovedegenskaber, nemlig dens neutralitet og objektivitet. Derfor er merværdiafgiften ikke et redskab, der kan anvendes til at fremme visse musikgenrer, og Kommissionen agter ikke at foreslå, at der tillades nedsatte momssatser for CD'er eller kassetter.

Hvad angår udarbejdelsen af et internationalt instrument for kulturel mangfoldighed under Unesco (FN's Organisation for Uddannelse, Videnskab og Kultur), glæder Kommissionen sig over den enstemmige beslutning, som Unesco's generalkonference vedtog den 17. oktober 2003, om at indlede arbejdet med henblik på udarbejdelsen af en konvention.

Kommissionen havde taget stilling til fordel for udviklingen af et sådant juridisk instrument under Unesco i sin meddelelse (2) af 27. august 2003: »På vej mod et internationalt instrument for kulturel mangfoldighed«.

Endvidere indeholder direktivet om fjernsyn uden grænser (Rådets direktiv 89/552/EØF (3) af 3. oktober 1989, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF (4) af 30. juni 1997) adskillige tiltag for at fremme kulturel mangfoldighed. Specielt kræves det, at tv-spredningsforetagender om muligt forbeholder hovedparten af deres sendetid for europæiske produktioner og mindst 10 % af deres sendetid eller 10 % af deres programbudget for europæiske udsendelser, der er produceret af andre end tv-spredningsvirksomheder.

---

(1)  KOM(2003) 397 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 520 endelig udg.

(3)  EFT L 298 af 17.10.1989.

(4)  EFT L 202 af 30.7.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/222 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/222

---

(2004/C 84 E/0266)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3123/03

af Olivier Dupuis (NI) til Rådet

(22. oktober 2003)

Om:   Udvisning af tjetjenere

En tjetjensk mor og hendes to børn på seks og syv år, der ankom til lufthavnen i Roissy den 2. oktober 2003, blev udvist til Moskva den 12. oktober 2003. Ifølge avisen Libération havde denne kvinde, hvis mand var blevet kidnappet af hætteklædte mænd, foretrukket at flygte fra Grozny efter at have modtaget trusler, fordi hun søgte efter sin mand. De franske myndigheder »anså ansøgningen (om asyl) for at være ubegrundet«, idet moderen »ikke kunne identificere de mænd, der havde kidnappet hendes mand«! I Bruxelles har de belgiske myndigheder afslået vicedirektør for avisen »The Chechen Times« Said-Magomed Khachukaevs asylansøgning og mandag den 13. oktober 2003 ifølge visse kilder udvist ham til Tyskland og ifølge andre til Moskva.

Har Rådet kendskab til udvisninger med tjetjenske borgere som ofre, navnlig Said-Magomed Khachukaev samt moderen og de to børn, der blev omtalt i Libération? Har Rådet en — selv vag — formodning om, hvad disse tjetjenere, der er udvist til Rusland, risikerer? Vil Rådet vedtage en fælles holdning, hvori medlemsstaterne forpligter sig til ikke at udvise tjetjenske flygtninge, så længe de russiske myndigheder ikke udviser et minimum af respekt for de grundlæggende rettigheder i Tjetjenien? Hvilke initiativer agter Rådet i øvrigt at tage for at skaffe de nødvendige midler til indsamling af »nærmere oplysninger om ... bortførelse af civile« (se Rådets svar på skriftlig forespørgsel E-0748/03 (1)
  )? Mener Rådet ikke, at de 15 medlemslandes og de 10 kandidatlandes ambassader, Kommissionens delegation i Moskva og organisationer såsom Amnesty International, Memorial, Human Rights Watch og Médecins du Monde kunne levere udtømmende oplysninger om bortførelse af civile og mere generelt om de meget alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Tjetjenien?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet skal gøre det ærede medlem opmærksom på, at det ikke har kompetence til at intervenere i individuelle asylansøgningssager i medlemsstaterne.

Med hensyn til at vedtage en fælles holdning som nævnt i forespørgslen kan Rådet oplyse over for det ærede medlem, at der ikke på nuværende tidspunkt er planer herom.

Endelig opfordrer Rådet det ærede medlem til, at det sidste spørgsmål vedrørende udtømmende oplysninger om bortførelse af civile bliver stillet direkte til de relevante myndigheder.

---

(1)  EUT C 51 E af 26.2.2004, s. 48.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/223 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/223

---

(2004/C 84 E/0267)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3139/03

af Peter Liese (PPE-DE) til Rådet

(23. oktober 2003)

Om:   EU's beredskab i tilfælde af biologisk angreb

Den 2. juni 2003 vedtog Kommissionen en meddelelse om samarbejde i EU om beredskab og indsats over for angreb med biologiske og kemiske agenser (1).

I sin meddelelse henstiller Kommissionen, at der oplagres på EU-plan, men medlemsstaterne har kun vist interesse for udviklingen af nationale beredskabslagre. I meddelelsen fastslås det: »de nationale beredskabslagre svinger fra at være store nok til at sikre samtlige medlemsstaters borgere en dosis til at række til hver 30. borger.« (side 17).

Kan Rådet forklare, hvorfor Kommissionens henstilling om et beredskabslager af koppevacciner koordineret på fællesskabsniveau ikke følges?

Hvordan vil Rådet med udgangspunkt i sin fremgangsmåde sikre en ligelig forsyning og distribution af vacciner til alle EU-borgere inklusive tiltrædelseslandenes borgere i tilfælde af et bioterrorangreb?

Svar

(9. marts 2004)

Det hedder i traktatens artikel 152, stk. 5, at Fællesskabets indsats på folkesundhedsområdet fuldt ud respekterer medlemsstaternes ansvar for organisation og levering af sundhedstjenesteydelser og medicinsk behandling.

Som nævnt i den meddelelse fra Kommissionen, som Rådet modtog den 5. juni 2003, har medlemsstaterne inden for rammerne af Lægemiddeludvalgets netværk og Udvalget for Sundhedssikkerhed sammen med Kommissionens og medicinalindustriens fælles taskforce drøftet behovet for at opbygge et EU-bered-skabslager af bl.a. koppevacciner. Som nævnt i samme meddelelse fra Kommissionen viser høringer om hhv. et EU-beredskabslager, en egentlig revservebeholdning eller en strategisk deling af nationale beredskabslagre, at de fleste medlemsstater ikke støtter hverken etableringen af et beredskabslager af koppevacciner i EU-regi eller formelle aftaler om deling af nationale lagre. Forskellige medlemsstater har af forskellige årsager hidtil faktisk været af den opfattelse, at et EU-beredskabslager ikke vil skabe en merværdi i forhold til de nuværende og planlagte nationale lagre.

Da denne høringsproces vedrører et område, som helt klart hører under medlemsstaternes kompetence, og da den fandt sted i kommissions- og ikke i rådsregi, anmodes det ærede medlem om at tage spørgsmålet op med Kommissionen og/eller de enkelte medlemsstater.

---

(1)  KOM(2003) 320.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/223 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/223

---

(2004/C 84 E/0268)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3148/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om:   Støtte til institutioner, der arbejder med kvinder og unge piger, som er ofre for prostitution

Der findes i Portugal en række institutioner, som arbejder med forebyggelse og integrering i samfundet af kvinder og unge piger, som er ofre for prostitution. De må kæmpe med mange vanskeligheder, især på grund af manglende finansielle midler.

Kan Kommissionen orientere mig om følgende:

| 1. | Hvilken støtte er der blevet ydet til Portugal som led i Daphne-programmet? Hvilke institutioner modtog en sådan støtte? |
| --- | --- |

1.

Hvilken støtte er der blevet ydet til Portugal som led i Daphne-programmet? Hvilke institutioner modtog en sådan støtte?

| 2. | Hvilke andre programmer, fællesskabsfonde og budgetposter kan komme de institutioner til gode, som arbejder med forebyggelse og integration i samfundet af kvinder, som er ofre for prostitution? |
| --- | --- |

2.

Hvilke andre programmer, fællesskabsfonde og budgetposter kan komme de institutioner til gode, som arbejder med forebyggelse og integration i samfundet af kvinder, som er ofre for prostitution?

| 3. | Hvilken støtte er der blevet ydet til Portugal i forbindelse med seksuelt overførbare sygdomme? |
| --- | --- |

3.

Hvilken støtte er der blevet ydet til Portugal i forbindelse med seksuelt overførbare sygdomme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(12. december 2003)

Til det første spørgsmål vedrørende Daphne-programmet, kan der oplyses om følgende.

Siden 1997 har Daphne-programmet finansieret ni projekter, der er blevet gennemført af portugisiske organisationer, til et samlet beløb af 680 000 EUR. Oplysninger om hvert enkelt projekt sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Endvidere har 59 portugisiske organisationer eller lokale myndigheder deltaget som samarbejdspartnere i 32 Daphne-projekter.

Hvad angår fællesskabsstøtte til institutioner, der beskæftiger sig med forebyggelse og integration i samfundet af kvinder, der er ofre for prostitution, kan Den Europæiske Socialfond inden for EF-støtteramme (EFSR) III samfinansiere foranstaltninger til fordel for dårligt stillede grupper i almindelighed. I denne forbindelse skal det især nævnes, at aktionsprogrammet »beskæftigelse, erhvervsuddannelse og social udvikling«, hvis femte delmål gælder social udvikling, indebærer foranstaltninger til fremme af den samfunds- og erhvervsmæssige integration af de mest udsatte samfundsgrupper.

Hvad angår EU-støtte til seksuelt overførte sygdomme, er det vigtigste finansieringsmiddel på nuværende tidspunkt aktionsprogrammet »folkesundhed« (2003-2008). Kommissionen har endnu ikke endeligt vedtaget de projekter, der kan modtage støtte som følge af den første indkaldelse af forslag inden for rammerne af dette program, og den kan således ikke udtale sig om Portugals deltagelse. Hvad angår tidligere programmer, herunder programmet for forebyggelse af Human Immunodeficiency Syndrom (AIDS), har EU-finansierede projekter normalt dækket så godt som alle medlemsstater. Da EU-tilskuddet ydes til projektkoordinatoren, som for sin del er ansvarlig for at fordele det til alle projektets samarbejdspartnere, kan Kommissionen ikke angive den del af tilskuddet, der inden for rammerne af dette program er gået til portugisiske samarbejdspartnere.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/224 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/224

---

(2004/C 84 E/0269)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3206/03

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Rådet

(30. oktober 2003)

Om:   Ransagning hos Il Giornale i Rom og krænkelse af pressefriheden i Italien

På grundlag af en kendelse afsagt af domstolen i Perugia foretoges der den 17. oktober 2003 en ransagning hos det store italienske dagblad Il Giornale, som er i færd med at undersøge Telecom Italias køb af Telekom Serbia. Politiets ransagning stod på i 13 timer, og et større antal dokumenter tilhørende journalisten Gian Marco Chiocci blev beslaglagt. Journalisten mistænkes alene for at have gjort sig skyldig i ærekrænkende omtale af en romersk dommer i avisen.

Mener Rådet, at denne kendelse er en åbenlys krænkelse af presse- og udtryksfriheden?

Mener Rådet, at denne kendelse er en krænkelse af Rådets henstillinger til medlemsstaterne af 8. marts 2000, hvorefter der ikke bør finde aflytning, overvågning, ransagning og beslaglæggelse sted, hvis disse foranstaltninger indebærer en risiko for, at journalistens ret til ikke at offentliggøre sine kilder krænkes?

Finder Rådet ikke, at den kendelse, der er afsagt af domstolen i Perugia, er i strid med den vigtige dom, som domstolen i Strasbourg afsagde i Goodwin-sagen, og som fastslog journalisternes tavshedspligt?

Mener Rådet ikke, at kendelsen fra domstolen i Perugia er i strid med dom 33400/96 af 15. juli.2003 afsagt af domstolen i Strasbourg, som definerer ransagning hos aviser med henblik på afsløring af journalisters kilder som en alvorlig krænkelse af udtryksfriheden?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet kommenterer ikke verserende retssager og fortolker heller ikke Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol afgørelser i enkeltsager.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/225 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/225

---

(2004/C 84 E/0270)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3242/03

af Jan Wiersma (PSE) til Rådet

(3. november 2003)

Om:   »Buy American Act« i det amerikanske forsvarsbudget

Har Rådet kendskab til, at Repræsentanternes Hus i det amerikanske forsvarsbudget har indført en lov, den såkaldte »Buy American Act«, som bevirker, at Pentagon i vidt omfang er forpligtet til at indkøbe amerikansk forsvarsmateriel?

Hvordan stiller Rådet sig til »Buy American Act«, som er optaget i den amerikanske Defence Authorization Bill FY 2004?

Hvad har Rådet gjort for at forhindre vedtagelsen af denne lov?

I hvilken udstrækning er loven en overtrædelse af de internationale handelsaftaler?

Hvilke følger har vedtagelsen af denne lov for våbenindustrien i Europa og for samarbejdet mellem EU og USA om fremstilling af våben?

Hvilke modforholdsregler overvejer Rådet at træffe, hvis loven vedtages endeligt?

Har Rådet planer om i tilfælde af en eventuel vedtagelse at anbefale EU-medlemsstaterne at indføre en ordning svarende til den, som med den planlagte lov pålægges Pentagon?

Finder Rådet, at vedtagelsen af Buy American Act yderligere vil kunne forværre det allerede spændte forhold til USA?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet er klar over, at Repræsentanternes hus i USA har vedtaget et lovforslag, der indeholder ændringer til eksisterende love om offentlige indkøb, og at disse ændringer indebærer, at Pentagon vil favorisere fabrikanter i USA.

EU har fulgt udviklingen meget nøje og har gentagne gange over USA's regering givet udtryk for bekymring med hensyn til dette spørgsmål, ikke mindst under de politiske dialogmøder, der blev holdt som led i den nye transatlantiske dagsorden. USA's regering har ved gentagne lejligheder forsikret EU om, at den ikke støtter lovforslaget fra Repræsentanternes

hus. Rådet forstår det således, at den lovgivning, der blev endelig godkendt af kongressen den 12. november 2003, ikke indeholder de bestemmelser, der ville have været potentielt skadelige for EU's industri.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/226 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/226

---

(2004/C 84 E/0271)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3246/03

af Cristiana Muscardini (UEN) til Rådet

(27. oktober 2003)

Om:   Den interne situation i Somalia, flygtninge og terrorisme

Den død, som adskillige somaliske flygtninge, hovedsagelig fra Mogadiscio, har lidt nær Italiens kyster som følge af sult, afsavn og drukning, leder tanken hen på de tusinder af somaliere, der siden 1991 har mistet livet i Det Indiske Ocean, Adenbugten og Det Røde Hav. Alle var de på desperat flugt fra et diktatur med tilknytning til den islamiske integralisme, som er ansvarlig for den kvindelige lægmissionær Tonellis og to britiske SOS-medarbejderes død, og som er repræsenteret ved terrororganisationer såsom al-Ittihad og al-Islah.

| — | Præsident ad interim Salad Hassan, hvis mandat udløb for flere måneder siden, og som ifølge listen over internationale terrororganisationer er leder af al-Islah, har forladt Nairobi-konferencen, som har varet i over et år. Det forlyder, at han har krævet annullering af alt, hvad repræsentanterne for de somaliske stater er blevet enige om i Nairobi i nærværelse af internationale observatører, og i stedet igen foreslået afholdelse af en forsoningskonference i Mogadiscio, en by, som somalierne flygter fra, også med risiko for at gå døden i møde. |
| --- | --- |

—

Præsident ad interim Salad Hassan, hvis mandat udløb for flere måneder siden, og som ifølge listen over internationale terrororganisationer er leder af al-Islah, har forladt Nairobi-konferencen, som har varet i over et år. Det forlyder, at han har krævet annullering af alt, hvad repræsentanterne for de somaliske stater er blevet enige om i Nairobi i nærværelse af internationale observatører, og i stedet igen foreslået afholdelse af en forsoningskonference i Mogadiscio, en by, som somalierne flygter fra, også med risiko for at gå døden i møde.

| — | Præsidenten for den nationale overgangsregering har udsendt et opråb mod de somaliske ledere, der til kenyanerne og amerikanerne angiver »islamiske brødre«, der er beskyldt for terrorisme, og har anmodet om frigivelse af 8,5 mio. dollars tilhørende det finansielle netværk al-Barakat med påstand om, at der er tale om private midler, herunder hans egne. |
| --- | --- |

—

Præsidenten for den nationale overgangsregering har udsendt et opråb mod de somaliske ledere, der til kenyanerne og amerikanerne angiver »islamiske brødre«, der er beskyldt for terrorisme, og har anmodet om frigivelse af 8,5 mio. dollars tilhørende det finansielle netværk al-Barakat med påstand om, at der er tale om private midler, herunder hans egne.

| — | I Somalia fortsætter mordene på og henrettelserne af militsfolk, der gør oprør mod integralismen og terrorismen, og det ser ud til, at al-Barakats nummer et, Jumale, som er blevet udvist af De Forenede Arabiske Emirater, er med i den »nye koalition« i Mogadiscio. |
| --- | --- |

—

I Somalia fortsætter mordene på og henrettelserne af militsfolk, der gør oprør mod integralismen og terrorismen, og det ser ud til, at al-Barakats nummer et, Jumale, som er blevet udvist af De Forenede Arabiske Emirater, er med i den »nye koalition« i Mogadiscio.

Kan Rådet på baggrund af ovenstående oplyse:

| 1. | om det vil gøre en energisk diplomatisk indsats for at gennemføre Nairobi-konferencen med det formål at sikre, at Somalia får en forbundsregering, der tager de nødvendige initiativer til at organisere demokratiske valg? |
| --- | --- |

1.

om det vil gøre en energisk diplomatisk indsats for at gennemføre Nairobi-konferencen med det formål at sikre, at Somalia får en forbundsregering, der tager de nødvendige initiativer til at organisere demokratiske valg?

| 2. | om det vil engagere sig aktivt i udryddelsen af terrorisme og isoleringen af dem, der i alle disse år på mere eller mindre åbenlys vis har accepteret og beskyttet terrorgrupper med tilknytning til al-Qaeda, som bl.a. var ansvarlige for attentaterne i Nairobi, Dar-es-Salaam og Mombasa? |
| --- | --- |

2.

om det vil engagere sig aktivt i udryddelsen af terrorisme og isoleringen af dem, der i alle disse år på mere eller mindre åbenlys vis har accepteret og beskyttet terrorgrupper med tilknytning til al-Qaeda, som bl.a. var ansvarlige for attentaterne i Nairobi, Dar-es-Salaam og Mombasa?

| 3. | om det på egen hånd eller i samarbejde med De Forenede Nationer vil iværksætte en plan for humanitær bistand til befolkningen? |
| --- | --- |

3.

om det på egen hånd eller i samarbejde med De Forenede Nationer vil iværksætte en plan for humanitær bistand til befolkningen?

Svar

(9. marts 2004)

| 1. | Rådet finder, at en samlet og bredt anlagt fredsaftale mellem de forskellige somaliske grupperinger er den mest effektive måde til at tilvejebringe bæredygtig fred og etablere en føderal regering. EU har aktivt støttet den IGAD-sponsorerede freds- og forsoningsproces ved at gøre sin holdning klar i offentlige konklusioner og erklæringer og ved diplomatiske henvendelser til hovedaktørerne. EU er som part i den internationale observatørgruppe, som deltager i konferencen, besluttet på at medvirke til at gøre Nairobikonferencen til en succes. Til trods for gentagne tilbageslag i forhandlingerne vil EU fortsætte med sine bestræbelser og over for alle somaliske ledere betone, at det er nødvendigt at fastholde fremdriften i fredsprocessen og at afstå fra enhver handling, som kan få konferencen til at bryde sammen. EU har ydet væsentlig finansiel støtte, og ud over medlemsstaternes bilaterale bidrag har Kommissionen ydet 5,6 mio. EUR til fredsprocessen. |
| --- | --- |

1.

Rådet finder, at en samlet og bredt anlagt fredsaftale mellem de forskellige somaliske grupperinger er den mest effektive måde til at tilvejebringe bæredygtig fred og etablere en føderal regering. EU har aktivt støttet den IGAD-sponsorerede freds- og forsoningsproces ved at gøre sin holdning klar i offentlige konklusioner og erklæringer og ved diplomatiske henvendelser til hovedaktørerne. EU er som part i den internationale observatørgruppe, som deltager i konferencen, besluttet på at medvirke til at gøre Nairobikonferencen til en succes. Til trods for gentagne tilbageslag i forhandlingerne vil EU fortsætte med sine bestræbelser og over for alle somaliske ledere betone, at det er nødvendigt at fastholde fremdriften i fredsprocessen og at afstå fra enhver handling, som kan få konferencen til at bryde sammen. EU har ydet væsentlig finansiel støtte, og ud over medlemsstaternes bilaterale bidrag har Kommissionen ydet 5,6 mio. EUR til fredsprocessen.

| 2. | Med hensyn til bekæmpelsen af terrorisme følger EU nøje situationen i Somalia. EU-foranstaltninger, der kan lette det politimæssige og retlige samarbejde inden for EU, herunder en europæiske arrestordre og en fælles definition af terrorisme, vil også gøre det lettere at bekæmpe terrorisme med forbindelser til Somalia.
  Desuden har EU spillet en aktiv rolle i bekæmpelsen af finansieringen af terrorisme, specielt ved at gennemføre FN's Sikkerhedsråds resolution 1373/2001 om indefrysning af midler. Rådet minder om, at EU nøje følger Sikkerhedsrådets bestemmelser vedrørende den liste, der er udarbejdet i henhold til resolution 1267/1999 og 1333/2000, og hvori der henvises til enkeltpersoner og organisationer, der tilhører eller har forbindelse med Taliban og Al Qaida, herunder i Somalia. |
| --- | --- |

2.

Med hensyn til bekæmpelsen af terrorisme følger EU nøje situationen i Somalia. EU-foranstaltninger, der kan lette det politimæssige og retlige samarbejde inden for EU, herunder en europæiske arrestordre og en fælles definition af terrorisme, vil også gøre det lettere at bekæmpe terrorisme med forbindelser til Somalia.

Desuden har EU spillet en aktiv rolle i bekæmpelsen af finansieringen af terrorisme, specielt ved at gennemføre FN's Sikkerhedsråds resolution 1373/2001 om indefrysning af midler. Rådet minder om, at EU nøje følger Sikkerhedsrådets bestemmelser vedrørende den liste, der er udarbejdet i henhold til resolution 1267/1999 og 1333/2000, og hvori der henvises til enkeltpersoner og organisationer, der tilhører eller har forbindelse med Taliban og Al Qaida, herunder i Somalia.

| 3. | Til trods for de vanskelige forhold i Somalia har EU været aktiv med hensyn til at yde humanitær bistand til den somaliske befolkning. Specielt har Europa-Kommissionen hele tiden været til stede i landet, hvor den spiller en central rolle i donorsamfundet. Der er i 2003 planlagt udbetaling af et beløb på 25 mio. EUR. Den særlige hjælpepakke på 199 mio. EUR, der blev besluttet for perioden 2002-2007, vil sørge for, at dette niveau bliver opretholdt i de kommende år. |
| --- | --- |

3.

Til trods for de vanskelige forhold i Somalia har EU været aktiv med hensyn til at yde humanitær bistand til den somaliske befolkning. Specielt har Europa-Kommissionen hele tiden været til stede i landet, hvor den spiller en central rolle i donorsamfundet. Der er i 2003 planlagt udbetaling af et beløb på 25 mio. EUR. Den særlige hjælpepakke på 199 mio. EUR, der blev besluttet for perioden 2002-2007, vil sørge for, at dette niveau bliver opretholdt i de kommende år.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/227 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/227

---

(2004/C 84 E/0272)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3248/03

af Anna Karamanou (PSE) til Rådet

(3. november 2003)

Om:   Mulighed for at følge brugere af mobiltelefoner

Der er for nylig fremkommet oplysninger om, at man er begyndt at udnytte den mulighed, som mobiltelefonnettene giver, kommercielt, idet i hvert fald seks selskaber i Storbritannien giver enhver, der er interesseret, mulighed for nøjagtigt at lokalisere en mobiltelefonbruger for kun 7,5 EUR om måneden. Dette åbner klart op for udnyttelse af følsomme personlige data, f.eks. af arbejdsgivere, der vil vide, hvor deres ansatte befinder sig i et givent øjeblik. Der er ligeledes offentliggjort forskellige ideer om udformning af en moralkodeks for disse selskaber, som teoretisk vil beskytte de mobiltelefonbrugere, der ikke ønsker at få deres bevægelser kortlagt. De argumenter, der er blevet fremført i den forbindelse, er dog lidet overbevisende, eftersom der er fare for, at der udvikler sig en kultur med udspionering af borgerne med uoverskuelige konsekvenser.

Hvilke skridt agter Rådet at tage for at beskytte de europæiske borgere mod brugen af de data, som mobiltelefonerne udsender, til at følge deres bevægelser?

Svar

(9. marts 2004)

| 1. | Aftaler mellem netoperatører, tjenesteydere og kunder inden for mobiltelefonkommunikation skal forhandles mellem dem under overholdelse af gældende bestemmelser, især dem der vedrører databeskyttelse. |
| --- | --- |

1.

Aftaler mellem netoperatører, tjenesteydere og kunder inden for mobiltelefonkommunikation skal forhandles mellem dem under overholdelse af gældende bestemmelser, især dem der vedrører databeskyttelse.

| 2. | For så vidt angår lovlig aflytning af telekommunikation har Rådet vedtaget en resolution, som bekræfter nødvendigheden af, at fysiske personers ret til privatlivets fred overholdes (1). |
| --- | --- |

2.

For så vidt angår lovlig aflytning af telekommunikation har Rådet vedtaget en resolution, som bekræfter nødvendigheden af, at fysiske personers ret til privatlivets fred overholdes (1).

---

(1)  EFT C 329 af 4.11.1996, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/228 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/228

---

(2004/C 84 E/0273)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3251/03

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Rådet

(3. november 2003)

Om:   Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY)

Rådet (Eksterne Forbindelser) udtrykte på mødet den 13. oktober dyb bekymring over, at visse lande på det vestlige Balkan fortsat ikke samarbejder tilstrækkeligt med den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY), og gentog behovet for at intensivere bestræbelserne på at bringe Radovan Karadzic, general Mladic og general Gotovina for ICTY.

I sin fælles holdning 2003/280/FUSP (1) af 16. april 2003 dekreterede Rådet rejseforbud i EU for visse personer, som lagde hindringer i vejen for ICTY's mandat, og dette havde en positiv virkning, især i Bosnien-Herzegovina.

Hvilke skridt er Rådet i færd med at tage for at udvide listen over personer, der er nævnt i omtalte fælles holdning, så den kommer til at omfatte dem, der hjælper personer andre steder i regionen, som er tiltalt af ICTY, med at unddrage sig retfærdigheden?

Mere specifikt; vil de personer, der skjuler Karadzic, Mladic og Gotovina, hvis respektive netværk i Kroatien og Serbien og Montenegro ICTY beskriver som omfattende, nu blive ramt af rejseforbuddet?

Svar

(9. marts 2004)

| 1. | Rådets fælles holdning 2003/280/FUSP af 16. april er blevet ajourført ved Rådets afgørelse 2003/484/FUSP af 27. juni 2003, hvori der efter henstilling fra den høje repræsentant i Bosnien-Hercegovinas kontor er føjet yderligere 12 navne til listen over personer i bilaget til fælles holdning 2003/280/FUSP. |
| --- | --- |

1.

Rådets fælles holdning 2003/280/FUSP af 16. april er blevet ajourført ved Rådets afgørelse 2003/484/FUSP af 27. juni 2003, hvori der efter henstilling fra den høje repræsentant i Bosnien-Hercegovinas kontor er føjet yderligere 12 navne til listen over personer i bilaget til fælles holdning 2003/280/FUSP.

| 2. | Den fælles holdning ajourføres løbende, og Rådet kan om nødvendigt vedtage ændringer af listen i bilaget for at bistå ICTY. |
| --- | --- |

2.

Den fælles holdning ajourføres løbende, og Rådet kan om nødvendigt vedtage ændringer af listen i bilaget for at bistå ICTY.

---

(1)  EUT L 101 af 23.4.2003, s. 22.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/228 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/228

---

(2004/C 84 E/0274)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3267/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Rådet

(4. november 2003)

Om:   Anvendelse af kvalificeret flertal

Kan Rådet oplyse, hvor ofte de enkelte medlemsstater årligt i løbet af de sidste fem år er blevet nedstemt i Rådet, når en afgørelse om et lovgivningsmæssigt forslag (direktiv, forordning, afgørelse) er blevet truffet med anvendelse af kvalificeret flertal?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til sit svar på hans tidligere forespørgsel E-3938/00 om samme emne for årene 1995-2000.

Det ærede parlamentsmedlem gøres opmærksom på, at Generalsekretariatet for Rådet siden januar 2001 på Rådets internetsted (http://ue.eu.int) har offentliggjort månedsoversigter over Rådets aktiviteter med afstemningsresultater og stemmeforklaringer.

Rådet opfordrer under alle omstændigheder det ærede parlamentsmedlem til at gøre sig bekendt med tabellerne i bilaget til dette svar.

Bilag

| | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Samlet antal endelige retsakter | 219 | 199 | 191 | 187 | 195 |
| Antal retsaker, hvor der er stemt imod og/eller hvor man har undladt at stemme | 56 | 31 | 21 | 31 | 37 |
| Stemt imod | 60 | 30 | 22 | 27 | 26 |
| Undladt at stemme | 34 | 9 | 12 | 25 | 31 |

1998

1999

2000

2001

2002

Samlet antal endelige retsakter

219

199

191

187

195

Antal retsaker, hvor der er stemt imod og/eller hvor man har undladt at stemme

56

31

21

31

37

Stemt imod

60

30

22

27

26

Undladt at stemme

34

9

12

25

31

A.   STEMT IMOD PR. MEDLEMSSTAT

Stemt imod ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 1998

| | AU | BË | DË | DA | Ë1 | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | FT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | | | | | | | | | | | | | | |
| Februar | | | 1 | 1 | | | | | | | | 1 | | 1 | 1 |
| Marts | | 1 | 1 | 1 | | | | | | | | | | | |
| April | | 1 | 2 | | | | | | | | | | | | |
| Maj | 1 | | 2 | 1 | | | | | 2 | 1 | | 1 | | 2 | 1 |
| Juni | 1 | 1 | 2 | | 1 | | 1 | | 1 | 1 | | 2 | 1 | | |
| Juli | | | 1 | 2 | 1 | | 1 | | | | | 7 | | | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | 1 | | | 1 | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | 2 | | | | | | | | | | | | |
| November | | | | | | | | | 2 | | | | | | |
| December | | 1 | | 1 | | 1 | 1 | | 3 | | | 1 | 1 | | |
| I alt | 3 | 4 | 11 | 7 | 2 | 1 | 3 | 0 | 8 | 2 | 0 | 12 | 2 | 3 | 2 |

AU

BË

DË

DA

Ë1

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

FT

SV

UK

Januar

Februar

1

1

1

1

1

Marts

1

1

1

April

1

2

Maj

1

2

1

2

1

1

2

1

Juni

1

1

2

1

1

1

1

2

1

Juli

1

2

1

1

7

August

September

1

1

Oktober

2

November

2

December

1

1

1

1

3

1

1

I alt

3

4

11

7

2

1

3

0

8

2

0

12

2

3

2

Stemt imod ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 1999

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | FT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | | 1 | | | | | | 1 | | | 1 | | | |
| Februar | | | | | | | | | | | | | | | |
| Marts | | | | 1 | 1 | | | | 1 | 1 | | | | | |
| April | | | | | | | | | | | | 1 | | | |
| Maj | | | | 1 | | | | | 1 | | | | | | |
| Juni | | | | | | | 1 | | 1 | | | | | | |
| Juli | 1 | 1 | 1 | 1 | | | | | 2 | | 1 | 1 | | | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | | | | 1 | | | 1 | | 1 | | | | |
| November | | | | | | | | | | | | | | | |
| December | | 1 | | 1 | | | 2 | | 1 | | | 1 | 1 | | |
| I alt | 1 | 2 | 2 | 4 | 1 | 1 | 3 | 0 | 8 | 1 | 2 | 4 | 1 | 0 | 0 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

FT

SV

UK

Januar

1

1

1

Februar

Marts

1

1

1

1

April

1

Maj

1

1

Juni

1

1

Juli

1

1

1

1

2

1

1

August

September

Oktober

1

1

1

November

December

1

1

2

1

1

1

I alt

1

2

2

4

1

1

3

0

8

1

2

4

1

0

0

Stemt imod ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 2000

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | ΓΓ | IR | LU | NL | PT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | | | 1 | | | | | | | | | | | |
| Februar | | | | | | | | | | | | | | | |
| Marts | 1 | | 2 | | | | | | | | | | | | |
| April | | | | 1 | | | | | | | | 1 | | | |
| Maj | | 1 | | | | | | | | | | | | | |
| Juni | | | | | 1 | | | | | | | | | 1 | 1 |
| Juli | | | | | | | | | 1 | | | | | | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | 1 | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | | | | | | | | | | | | | |
| November | | | | | | | 1 | | | | | | | | |
| December | | | 2 | 1 | 2 | | | 1 | | | | 1 | | 1 | 1 |
| I alt | 2 | 1 | 4 | 3 | 3 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | 2 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

ΓΓ

IR

LU

NL

PT

SV

UK

Januar

1

Februar

Marts

1

2

April

1

1

Maj

1

Juni

1

1

1

Juli

1

August

September

1

Oktober

November

1

December

2

1

2

1

1

1

1

I alt

2

1

4

3

3

0

1

1

1

0

0

2

0

2

2

Stemt imod ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 2001

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | PT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | | | | | | | | | | | | | | 1 |
| Februar | | | | | | | | | | | | 1 | | | |
| Marts | | | | | | | 1 | | | | | | | | |
| April | | | | | | 1 | 1 | | | | | | | | |
| Maj | | | 1 | | | | 1 | | | | | | | | |
| Juni | | | | 1 | | | | 1 | 1 | | | | | 1 | |
| Juli | | | | | | | | | | | | | | 1 | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | 1 | | | 1 | | | | | | | | | |
| November | | | 1 | 2 | | | | | | | | | | 1 | |
| December | 1 | 2 | | | 1 | 1 | | | 1 | 1 | | | | 1 | 1 |
| I alt | 1 | 2 | 3 | 3 | 1 | 3 | 3 | 1 | 2 | 1 | 0 | 1 | 0 | 4 | 2 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

PT

SV

UK

Januar

1

Februar

1

Marts

1

April

1

1

Maj

1

1

Juni

1

1

1

1

Juli

1

August

September

Oktober

1

1

November

1

2

1

December

1

2

1

1

1

1

1

1

I alt

1

2

3

3

1

3

3

1

2

1

0

1

0

4

2

Stemt imod ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 2002

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | PT | sv | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | | | | | | | | | | | 1 | | 1 | |
| Februar | | | | | 1 | 1 | | 1 | | | | | | | |
| Marts | | | | 1 | | | | | | | | | | 1 | |
| April | | | | | | | | | | | | | | | |
| Maj | | | | | | | | | | | | 2 | | | |
| Juni | 1 | | | 1 | | | | 1 | | | 1 | 1 | | 1 | 1 |
| Juli | | | | | | | | | | | | | | | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | 1 | | | | 1 | | | 1 | | 1 | |
| Oktober | | | | | | | | | 1 | | | | | | |
| November | | | | | | | | | | | | | 1 | | |
| December | | | 2 | | | | | | | | | | | 2 | |
| I alt | 1 | 0 | 2 | 2 | 2 | 1 | 0 | 2 | 2 | 0 | 1 | 5 | 1 | 6 | 1 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

PT

sv

UK

Januar

1

1

Februar

1

1

1

Marts

1

1

April

Maj

2

Juni

1

1

1

1

1

1

1

Juli

August

September

1

1

1

1

Oktober

1

November

1

December

2

2

I alt

1

0

2

2

2

1

0

2

2

0

1

5

1

6

1

Β.   UNDLADT AT STEMME PR. MEDLEMSSTAT

Undladt at stemme ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 1998

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | PT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | | | | | | | | | | | | | | |
| Februar | | | 1 | | | | | | | | | | | | |
| Marts | | | | | | 2 | | | | | 1 | | | | |
| April | | | | | | | | | 1 | | | | | | |
| Maj | | | 1 | | | | | | | | | | | | |
| Juni | | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | | | 2 | | | 1 | | | |
| Juli | | | | | | 1 | 1 | | | | | | 1 | | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | 1 | 1 | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | 1 | | | 1 | | | | | 1 | | 1 | | |
| November | | | | | | | | | | | | | | | |
| December | | 1 | 2 | | 1 | 1 | 1 | | 2 | | | | 2 | | |
| I alt | 0 | 3 | 7 | 1 | 2 | 7 | 2 | 0 | 5 | 0 | 2 | 1 | 4 | 0 | 0 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

PT

SV

UK

Januar

Februar

1

Marts

2

1

April

1

Maj

1

Juni

1

1

1

1

2

2

1

Juli

1

1

1

August

September

1

1

Oktober

1

1

1

1

November

December

1

2

1

1

1

2

2

I alt

0

3

7

1

2

7

2

0

5

0

2

1

4

0

0

Undladt at stemme ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 1999

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | PT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | | | | | 1 | | | | | | | | | |
| Februar | | | | | | | | | | | | | | | |
| Marts | | | | | | | | | | | | | | | |
| April | | | | | | | | | | | | | | | 1 |
| Maj | | | | | | | | | | | | 1 | | | |
| Juni | | | | | | | | | 1 | | | | | | |
| Juli | | | | | | 1 | | | | | | | | | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | | | | | | | | | | | | | |
| November | | | | | | | | | | | | | | | |
| December | | | 1 | | | | | | | | | | 1 | | 2 |
| I alt | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 3 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

PT

SV

UK

Januar

1

Februar

Marts

April

1

Maj

1

Juni

1

Juli

1

August

September

Oktober

November

December

1

1

2

I alt

0

0

1

0

0

2

0

0

1

0

0

1

1

0

3

Undladt at stemme ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 2000

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | PT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | 1 | | | | | | | 1 | | | | | | |
| Februar | | | | | | | | | | | | | | | |
| Marts | | | | 1 | | | | 1 | | | | 1 | | | |
| April | | 1 | | 1 | | | | | | | | | | | 1 |
| Maj | | | | | | | | | | | | | | | |
| Juni | | | | | | | | | | | | | | | |
| Juli | | 1 | | | | | | | | | | | | | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | 1 | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | | | | | | | | | | | | | |
| November | | | | | | | | | | | | | | | |
| December | | 1 | | | | | | | 1 | | | | | | |
| I alt | 0 | 5 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

PT

SV

UK

Januar

1

1

Februar

Marts

1

1

1

April

1

1

1

Maj

Juni

Juli

1

August

September

1

Oktober

November

December

1

1

I alt

0

5

0

2

0

0

0

1

2

0

0

1

0

0

1

Undladt at stemme ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 2001

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | PT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | | | | | | 1 | | | | 1 | | | | |
| Februar | | | | | | | 1 | | 1 | | | | | | |
| Marts | | | | | | 1 | | | | | | | | | |
| April | | | | | | | | | | | | | | | |
| Maj | 1 | | 1 | | | | | | 1 | | 1 | | | | |
| Juni | 1 | | 1 | | | 1 | | | | | | | | | |
| Juli | | | | | | | | | | | | | | | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | 1 | | 1 | | | | | | |
| Oktober | 1 | | 1 | | | | | | | | | | 1 | | 1 |
| November | | | 2 | | | | | | | | | | | | |
| December | 1 | 1 | | 1 | | | | | | | | 1 | | | 1 |
| I alt | 4 | 1 | 5 | 1 | 0 | 2 | 3 | 0 | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 0 | 2 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

PT

SV

UK

Januar

1

1

Februar

1

1

Marts

1

April

Maj

1

1

1

1

Juni

1

1

1

Juli

August

September

1

1

Oktober

1

1

1

1

November

2

December

1

1

1

1

1

I alt

4

1

5

1

0

2

3

0

3

0

2

1

1

0

2

Undladt at stemme ved vedtagelsen af en endelig retsakt i 2002

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | PT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januar | | | | | | | 2 | | | | | | | | |
| Februar | | | | 1 | | 1 | | | | | | 1 | 1 | 1 | 1 |
| Marts | | 1 | | | | | | | | | | | | 1 | 1 |
| April | | | | | | | | | | | | | 1 | | |
| Maj | | | | 1 | | | | 1 | | | | | | | |
| Juni | | | 1 | | | | 3 | | | | 1 | | | | 1 |
| Juli | | | | 1 | | | | | | | | | | 1 | |
| August | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | 1 | | | | | | | | | | | 1 | |
| November | | | 1 | 1 | | | | | | | | | 1 | 1 | |
| December | | | | | | | 1 | 1 | | | | | | | 1 |
| I alt | 0 | 1 | 3 | 4 | 0 | 1 | 6 | 2 | 0 | 0 | 1 | 1 | 3 | 5 | 4 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

PT

SV

UK

Januar

2

Februar

1

1

1

1

1

1

Marts

1

1

1

April

1

Maj

1

1

Juni

1

3

1

1

Juli

1

1

August

September

Oktober

1

1

November

1

1

1

1

December

1

1

1

I alt

0

1

3

4

0

1

6

2

0

0

1

1

3

5

4

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/233 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/233

---

(2004/C 84 E/0275)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3282/03

af Anne André-Léonard (ELDR) til Rådet

(30. oktober 2003)

Om:   Harmonisering af den europæiske lovgivning vedrørende førerbevis til fritidsfartøjer

Europa-Parlamentet og Rådet har for nylig ændret direktiv 94/25/EF (1) om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer.

Direktivet fokuserer på miljø- og sikkerhedskrav med hensyn til bygning af sådanne fartøjer.

Et andet væsentligt aspekt vedrører imidlertid behovet for en harmonisering på fællesskabsplan af førerbevis til fritidsfartøjer.

Har Rådet i denne forbindelse overvejet at indføre et europæisk førerbevis? Hvilke forholdsregler agter det i bekræftende fald at træffe for at sikre, at der indføres effektive bestemmelser på området?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet lægger stor vægt på love og administrative bestemmelser, der skal bidrage til at højne sikkerhedsstandarderne på alle områder, hvor Fællesskabet har enekompetence eller delt kompetence. Europa-Parlamentets og Rådets nyligt ændrede direktiv om fritidsfartøjer skal også ses i denne sammenhæng.

For så vidt angår eventuelle foranstaltninger med henblik på at harmonisere et europæisk førerbevis til fritidsfartøjer påpeger Rådet, at et sådant forslag ville falde ind under Kommissionens initiativret. Rådet har ikke hidtil fået forelagt et sådant forslag.

---

(1)  EFT L 164 af 30.6.1994, s. 15.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/233 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/233

---

(2004/C 84 E/0276)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3313/03

af Hans-Peter Martin (PSE) til Rådet

(3. november 2003)

Om:   Forhandlinger om EU-forfatningsudkastet

Den 25. oktober 2003 blev det bekendt, at finansministrene på det uformelle økofin-møde i Stresa tilstræbte vidtrækkende ændringer af det EU-forfatningsudkast, der er udarbejdet af EU-Konventet. Ændringerne blev nedfældet i papiret »Drafting suggestions on Articles of interest to Ecofin ministers, reflecting af high degree of consensus reached at the Informal Ecofin in Stresa«.

Hvorfor gælder disse forslag som »hemmeligt papir«, hvorfor blev de ikke straks offentliggjort, og hvornår vil de blive gjort offentligt tilgængelige?

Finder rådsformandskabet det rimeligt, at økofin positionerer sig på denne måde?

Kan Rådet oplyse, hvilke EU-finansministre der støttede de pågældende forslag på økofin-mødet i Stresa?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet har ikke taget formelt stilling til udkastet til forfatningstraktat eller til noget andet spørgsmål, der skal drøftes på regeringskonferencen, hvori Rådet som institution ikke har nogen rolle. Det dokument, det ærede parlamentsmedlem omtaler, vedrører et uformelt møde mellem økonomi- og finansministrene.

Formandskabet meddelte efter drøftelserne på det uformelle møde formanden for regeringskonferencen resultatet af ministrenes drøftelser.

I forbindelse med forberedelsen af de dokumenter, som regeringskonferencen skal drøfte, fremhævede RK-formanden de punkter, der var blevet drøftet af finansministrene, og som er indeholdt i dokument CIG 37/03 PRESID 3 af 24. oktober 2003, der er offentligt tilgængeligt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/234 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/234

---

(2004/C 84 E/0277)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3349/03

af Koenraad Dillen (NI) til Rådet

(13. november 2003)

Om:   Meningsmålingen Eurobarometer

Meningsmålingen Eurobarometer i oktober 2003, som blev udført efter anmodning fra Kommissionen, og hvis emne var »Irak og verdensfreden«, viser, at 59 % af europæerne ser staten Israel som en trussel mod verdensfreden. Meningsmålingen blev gennemført af instituttet EOS Gallup Europe. Da resultaterne blev bekendtgjort, distancerede Rådet sig via den italienske udenrigsminister Frattini sig fra denne meningsmåling (»Le Figaro« fra tirsdag den 4. november 2003).

Er der her tale om uenighed mellem Rådet og Kommissionen? Hvorfor taler Rådet som et led i denne undersøgelse om et »forkert signal«, som blev givet af Kommissionen? Har Rådet og Kommissionen ført nogen som helst drøftelser herom?

Hvilket standpunkt indtager Rådet konkret i spørgsmålet, således som det blev stillet i meningsmålingen, om, hvorvidt »Israel er en trussel mod verdensfreden«?

Er dette første gang, at Rådet distancerer sig fra en meningsmåling, som er blevet udført efter anmodning fra Kommissionen? I benægtende fald hvornår var dette også tilfældet?

Er Rådet i denne forbindelse enig med den israelske ambassadør i Italien, som mener, at en sådan uansvarlig meningsmåling gør det vanskeligt for Europa at spille en rolle i fredsprocessen i Mellemøsten?

Hvilke skridt agter Rådet at tage over for de israelske myndigheder for at svække det eventuelt negative billede af Europa, som kan opstå blandt den israelske befolkning som følge af denne undersøgelse?

Svar

(9. marts 2004)

| 1. | Den Eurobarometer-meningsmåling, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, er blevet gennemført på foranledning af Europa-Kommissionen, som allerede har forklaret, hvorledes den forholder sig til resultatet. Rådet har ikke udtalt sig specielt om denne meningsmåling. |
| --- | --- |

1.

Den Eurobarometer-meningsmåling, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, er blevet gennemført på foranledning af Europa-Kommissionen, som allerede har forklaret, hvorledes den forholder sig til resultatet. Rådet har ikke udtalt sig specielt om denne meningsmåling.

| 2. | Rådet er imidlertid opmærksomt på Israels rolle i fredsprocessen i Mellemøsten. EU's særlige forventninger til Israel i denne sammenhæng og bevæggrundene dertil blev taget op i Associeringsrådet EU-Israel den 18. november. De blev udtrykkeligt anført i den erklæring, som EU havde udarbejdet til lejligheden med henblik på at give et komplet og gennemsigtigt billede af EU's holdning, også over for den israelske befolkning. |
| --- | --- |

2.

Rådet er imidlertid opmærksomt på Israels rolle i fredsprocessen i Mellemøsten. EU's særlige forventninger til Israel i denne sammenhæng og bevæggrundene dertil blev taget op i Associeringsrådet EU-Israel den 18. november. De blev udtrykkeligt anført i den erklæring, som EU havde udarbejdet til lejligheden med henblik på at give et komplet og gennemsigtigt billede af EU's holdning, også over for den israelske befolkning.

| 3. | Rådet kan ikke se, at meningsmålingen kan få nogen direkte konsekvenser for EU's rolle i fredsprocessen i Mellemøsten. Rådet vil fortsat føre en afbalanceret politik for at fremme fred i Mellemøsten på grundlag af kvartettens køreplan og er sikker på, at denne politik også vil vinde genklang i den israelske offentlighed. |
| --- | --- |

3.

Rådet kan ikke se, at meningsmålingen kan få nogen direkte konsekvenser for EU's rolle i fredsprocessen i Mellemøsten. Rådet vil fortsat føre en afbalanceret politik for at fremme fred i Mellemøsten på grundlag af kvartettens køreplan og er sikker på, at denne politik også vil vinde genklang i den israelske offentlighed.

| 4. | Rådet har rejst dette spørgsmål og har drøftet det med Israel under den løbende dialog med dette land. |
| --- | --- |

4.

Rådet har rejst dette spørgsmål og har drøftet det med Israel under den løbende dialog med dette land.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/235 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/235

---

(2004/C 84 E/0278)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3354/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Rådet

(13. november 2003)

Om:   Sproglige minoritetsgrupper i Grækenland og officielle statistikker

Kommissionsmedlemmet Reding varetager på upåklagelig vis sine opgaver, og hendes bidrag til opgraderingen af Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur er anerkendt. Alligevel ser det ud til, at nogle af medarbejderne i dette generaldirektorat ikke leverer hende tilstrækkelige oplysninger, og de mangelfulde svar, som de udfærdiger, skaber — uden nogen som helst grund — et tvivlsomt indtryk af Kommissionen.

I min forespørgsel E-2777/03 (1) havde jeg gjort opmærksom på, at der i rapporten Euromosaic fra 1996 (side 41 i den engelske version) stod, at de aromunsk-, albansk- og slavomakedonsktalende minoritetsgrupper hver især omfattede mellem 50 000 og 80 000 indbyggere, og jeg spurgte, hvem der havde sammensat statistikkerne over disse minoritetsgrupper, og hvorvidt de var troværdige og officielle. Kommissær Reding svarede, idet hun nævnte, at de tre undersøgelsesledere samarbejdede med en videnskabelig komité bestående af ti medlemmer fra EU, USA og Canada.

Godkender Rådet de ovennævnte statistikker? Hvilke officielle oplysninger har de græske myndigheder forelagt, hvad angår de aromunsk-, albansk- og slavomakedonsktalende minoritetsgrupper i Grækenland? Er det etisk korrekt ikke at bruge et EU-lands officielle statistikker til at vurdere størrelsen af sådanne sproglige minoritetsgrupper? Mener Rådet, at det det ikke er tilstrækkeligt med europæiske videnskabsfolk til at udarbejde rapporter over de sproglige minoritetsgrupper i EU? Hvad mener Rådet om den kendsgerning, at videnskabsfolk fra lande uden for EU indblandes i rent europæiske spørgsmål, som tilmed er yderst følsomme, idet de afgiver vurderinger af, hvorvidt der findes eller ikke findes sproglige minoritetsgrupper i Europa? Hvilke konkrete foranstaltninger har Rådet gennem de seneste ti år truffet til fordel for det (internationalt anerkendte og omfattende) græske mindretal i det nordlige Epirus, som det albanske styre i næsten halvtreds år har forsøgt at fratage sprog og religion, og hvad er de synlige resultater af de foranstaltninger, der måtte være truffet?

Svar

(9. marts 2004)

Med hensyn til de statistikker, der er indeholdt i Euromosaic-undersøgelsen fra 1996, ønsker Rådet at understrege, at det ikke er Rådets rolle, og at Rådet heller ikke har beføjelser til, at udtale sig om et arbejde, der udføres af en tredjepart efter et udbud fra Europa-Kommissionen.

For så vidt angår det græsktalende mindretals situation i Albanien skal det erindres, at de igangværende forhandlinger mellem EU og Albanien inden for rammerne af stabiliserings- og associeringsprocessen lægger særlig vægt på spørgsmål vedrørende demokratisering og beskyttelse af mindretal. Europa-Kommissionen, som modtog forhandlingsmandatet i oktober 2002, vil kunne give mere udførlige oplysninger i denne forbindelse.

---

(1)  EUT C 65 E af 13.3.2004, s. 215.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/236 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/236

---

(2004/C 84 E/0279)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3358/03

af Chris Davies (ELDR) til Rådet

(14. november 2003)

Om:   Bifangst i forbindelse med rejefiskeri

Efter omfattende undersøgelser er Environmental Justice Foundation (EJF) nået til den konklusion, at de omfattende bifangster i forbindelse med rejefiskeri skader økologien i hele verden. Ifølge FAO tegner rejefiskeriet alene sig for en tredjedel af al kasseret fangst i verden, selv om det udgør mindre end 2 % af skaldyrsfangsten. Selv om bifangster i forbindelse med rejefiskeri er ualmindeligt store, optræder de ligeledes i forbindelse med andre former for fiskeri. Bifangster omfattende adskillige millioner tons fisk fanges hvert år ved anvendelse af forskellige fangstmetoder, hvoraf fiskeri med trawl, hildingsgarn og langline udgør hovedparten. Uden kontrol vil disse former for fiskeri utvivlsomt resultere i en nedgang i den biologiske mangfoldighed og produktiviteten og føre til øget arbejdsløshed og fattigdom i kystområder. Selv om det i en erklæring fra FN's Generalforsamling i 1994 hed, at spørgsmålet om bifangst og udsmid i forbindelse med fiskeri bør tages alvorligt af det internationale samfund, er der næsten intet gjort for at råde bod på overfiskningen. Med henblik på en global løsning af spørgsmålet om bifangst foreslår EJF, at der vedtages en international handlingsplan til begrænsning af bifangster inden for rammerne af FAO. Ifølge EJF bør EU snarest muligt tage initiativ til en sådan handlingsplan. På baggrund af at EU for nylig har ændret den fælles fiskeripolitik for at prioritere bevarelsen og en bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne, må et sådant forslag formodes at være i overensstemmelse med de aktuelle europæiske interesser. En international handlingsplan vil ikke alene hjælpe EU med at løse dens egne problemer i forbindelse med bifangster (herunder problemerne i forbindelse med fjernfiskeri), men ville ligeledes fremme en international politik til begrænsning af spild ved fiskeri.

| 1. | Hvilke EU-initiativer sigter mod en reduktion af bifangster (frem for blot en reduktion af udsmid) i europæiske farvande, samt mod en reduktion af bifangster i forbindelse med fjernfiskeri i tredjelandes farvande? |
| --- | --- |

1.

Hvilke EU-initiativer sigter mod en reduktion af bifangster (frem for blot en reduktion af udsmid) i europæiske farvande, samt mod en reduktion af bifangster i forbindelse med fjernfiskeri i tredjelandes farvande?

| 2. | Hvorledes kontrollerer EU omfanget af bifangster og indvirkningen heraf på havenes økosystem? |
| --- | --- |

2.

Hvorledes kontrollerer EU omfanget af bifangster og indvirkningen heraf på havenes økosystem?

| 3. | Er EU rede til at tage initiativ til en international handlingsplan til begrænsning af bifangster inden for rammerne af FAO? |
| --- | --- |

3.

Er EU rede til at tage initiativ til en international handlingsplan til begrænsning af bifangster inden for rammerne af FAO?

Svar

(9. marts 2004)

| 1. | For at fremme rejefiskeriets selektivitet er der i Rådets forordning nr. 850/98 fastsat bestemmelser om obligatorisk anvendelse af sorteringstrawl med sorteringsrist til rejefiskeri. Disse foranstaltninger skal begrænse bifangster. |
| --- | --- |

1.

For at fremme rejefiskeriets selektivitet er der i Rådets forordning nr. 850/98 fastsat bestemmelser om obligatorisk anvendelse af sorteringstrawl med sorteringsrist til rejefiskeri. Disse foranstaltninger skal begrænse bifangster.

| 2. | Der er ingen generelle regler for bifangstkvoter. De tekniske bevaringsforanstaltninger fastsætter en minimumsprocent af målarter, der må beholdes om bord alt efter arten af fiskeredskab og maskestørrelsen. Disse regler overvåges til havs og i havn af de kompetente kontrolmyndigheder. |
| --- | --- |

2.

Der er ingen generelle regler for bifangstkvoter. De tekniske bevaringsforanstaltninger fastsætter en minimumsprocent af målarter, der må beholdes om bord alt efter arten af fiskeredskab og maskestørrelsen. Disse regler overvåges til havs og i havn af de kompetente kontrolmyndigheder.

| 3. | Rådet er i øjeblikket i færd med gennemarbejde den nuværende forordning om tekniske bevaringsforanstaltninger, herunder reglerne for fangstsammensætninger, bifangster og genudsætning. |
| --- | --- |

3.

Rådet er i øjeblikket i færd med gennemarbejde den nuværende forordning om tekniske bevaringsforanstaltninger, herunder reglerne for fangstsammensætninger, bifangster og genudsætning.

| 4. | Rådet vedtog den 8. april 2003 konklusionerne om begrænsning af genudsætning af fisk på baggrund af Kommissionens handlingsplan. Rådet opfordrede navnlig Kommissionen til at påbegynde pilotprojekter i 2003 for at vurdere mulighederne for at begrænse genudsætningen gennem forskellige foranstaltninger, herunder nye fiskeredskaber, frivillig udsejling fra fangstpladserne, realtidslukninger såvel som den af det ærede parlamentsmedlem foreslåede foranstaltning, nemlig indførelse af bifangstkvoter. |
| --- | --- |

4.

Rådet vedtog den 8. april 2003 konklusionerne om begrænsning af genudsætning af fisk på baggrund af Kommissionens handlingsplan. Rådet opfordrede navnlig Kommissionen til at påbegynde pilotprojekter i 2003 for at vurdere mulighederne for at begrænse genudsætningen gennem forskellige foranstaltninger, herunder nye fiskeredskaber, frivillig udsejling fra fangstpladserne, realtidslukninger såvel som den af det ærede parlamentsmedlem foreslåede foranstaltning, nemlig indførelse af bifangstkvoter.

| 5. | Disse foranstaltninger skal ses som led i den løbende behandling af flerårig fiskeriforvaltning og oprettelsen af genopbygningsplaner for truede bestande som fastsat i reformen af den fælles fiskeripolitik. |
| --- | --- |

5.

Disse foranstaltninger skal ses som led i den løbende behandling af flerårig fiskeriforvaltning og oprettelsen af genopbygningsplaner for truede bestande som fastsat i reformen af den fælles fiskeripolitik.

| 6. | Kommissionen foretager i øjeblikket en vurdering af fiskeressourcerne i tredjelandsfarvande. |
| --- | --- |

6.

Kommissionen foretager i øjeblikket en vurdering af fiskeressourcerne i tredjelandsfarvande.

| 7. | Fællesskabet har taget føringen for den internationale handlingsplan, der tager sigte på at eliminere ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU). Der er ikke fremsat specifik anmodning om en handlingsplan vedrørende bifangster. |
| --- | --- |

7.

Fællesskabet har taget føringen for den internationale handlingsplan, der tager sigte på at eliminere ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU). Der er ikke fremsat specifik anmodning om en handlingsplan vedrørende bifangster.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/237 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/237

---

(2004/C 84 E/0280)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3414/03

af Marianne Eriksson (GUE/NGL) til Rådet

(12. november 2003)

Om:   Estland og ligestillingsdirektivet

Jeg har fået kendskab til, at Estland endnu ikke har gennemført EU's ligestillingsdirektiv i sin nationale lovgivning. Det finder jeg bemærkelsesværdigt, navnlig fordi tiltrædelseslandene den 6. november modtog offentlig kritik fra Kommissionen for ikke at opfylde kravene til tiltrædelse af EU. Ved den lejlighed blev Estland og dets manglende gennemførelse af ligestilllingslovgivningen overhovedet ikke nævnt. Mit spørgsmål lyder derfor som følger:

Kan Rådet bekræfte, at Estland ikke har gennemført ligestillingsdirektivet?

Hvorfor indgår det ikke i kravene til tiltrædelse af EU?

Hvilke foranstaltninger agter Rådet at træffe?

Svar

(9. marts 2004)

Selv om Estland er kommet langt med tilpasningen til gældende fællesskabsret på de fleste politikområder, kan Rådet bekræfte, at Estland endnu ikke har gennemført lovgivningen om ligestilling af mænd og kvinder. Det bemærkes i denne forbindelse, at Kommissionen i den generelle overvågningsrapport af 5. november 2003 om, hvor langt Estland er nået med forberedelserne af sit EF-medlemskab, helt klart gav udtryk for alvorlige betænkeligheder med hensyn til dette spørgsmål og fremhævede, at Estland hurtigt må gøre en effektiv indsats for at blive klar inden tiltrædelsesdatoen. Rådet er enigt med Kommissionen i dette. Det bemærkes ligeledes, at tilpasningen til gældende fællesskabsret på ligestillingsområdet ganske rigtigt er en forudsætning for tiltrædelse (lige som hele den øvrige gældende fællesskabsret er det), og at Estland vil opnå dette ved at vedtage retsakten om ligestilling mellem kønnene og ligebehandling og retsakten om ansættelseskontrakter. Estland skal nu meget hurtigt gøre noget ved den betydelige forsinkelse, der har været med at vedtage disse to retsakter, i forhold til den oprindelige tidsplan.

Det bemærkes generelt, at Rådet har understreget, hvor vigtigt det er at overvåge, hvor langt de ti tiltrædende stater er nået med forberedelsen af deres EU-medlemskab. Overvågningen er en løbende proces, der vil fortsætte indtil tiltrædelsesdatoen. I denne forbindelse noterede Rådet sig på samlingen den 17. november 2003, at Kommissionen under inddragelse af medlemsstaternes viden og med alle til rådighed stående midler fortsat vil følge de tiltrædende staters fremskridt tæt for at sikre en korrekt gennemførelse af EUs regler og politikker. Under hensyn til at Kommissionen skal sikre, at alle EU's politikker fungerer gnidningsløst ved og efter tiltrædelsen, noterede Rådet sig også, at Kommissionen er fast besluttet på at træffe alle passende foranstaltninger med henblik herpå, når det er nødvendigt. Rådet noterede sig endvidere, at Kommissionen agter at holde Rådet fuldt og løbende underrettet om alle resterende betænkeligheder og om, hvilke relevante foranstaltninger den vil træffe i den anledning.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/238 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/238

---

(2004/C 84 E/0281)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3415/03

af Francesco Rutelli (ELDR) til Rådet

(12. november 2003)

Om:   Formandskabets erklæringer på topmødet den 7. november 2003 mellem EU og Rusland

EU og Rusland udtrykte i deres fælles erklæring på topmødet i Sankt Petersborg den 31. maj 2003 forhåbning om, at »den nyligt indledte politiske proces og den økonomiske og sociale genopbygning (ville) føre til genoprettelse af retsstaten og dermed fremme beskyttelsen af menneskerettighederne og reel forsoning«.

I det italienske formandskabs erklæring af 8. oktober 2003 på Den Europæiske Unions vegne om præsidentvalget i Tjetjenien fastsloges det, at »EU på forhånd havde konstateret visse negative forhold, bl.a. at listen over præsidentkandidater ikke var præget af reel pluralisme, og at der ikke var uafhængige medier«. Det tilføjedes, at »EU i lyset af disse forhold (udtrykte) alvorlig bekymring over de omstændigheder, hvorunder valget blev afholdt«.

I samme erklæring fastslog formandskabet, at »EU endnu en gang gerne (ville) udtrykke håb om, at tilsagnene udmøntes i handling, og at en øjeblikkelig, markant forbedring af menneskerettighedssituationen i Tjetjenien vil bygge bro over kløften mellem myndighederne og befolkningen. EU (tilskyndede) de russiske myndigheder til at gøre deres yderste for at fremme en ægte politisk proces og for at intensivere deres samarbejde med internationale organisationer, især med OSCE, som fastsat i EU's og Ruslands fælles erklæring i Sankt Petersborg.«

Hvilke nye oplysninger sidder formandskabet inde med, siden rådsformand Berlusconi nu har kunnet fastslå, at problemerne i forbindelse med Tjetjenien kan betragtes som den internationale presses »opdigt«?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/238 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/238

---

(2004/C 84 E/0282)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3473/03

af Daniel Cohn-Bendit (Verts/ALE) til Rådet

(17. november 2003)

Om:   Formandskabets erklæringer på topmødet den 7. november 2003 mellem EU og Rusland

EU og Rusland udtrykte i deres fælles erklæring på topmødet i Sankt Petersborg den 31. maj 2003 forhåbning om, at »den nyligt indledte politiske proces og den økonomiske og sociale genopbygning (ville) føre til genoprettelse af retsstaten og dermed fremme beskyttelsen af menneskerettighederne og reel forsoning«.

I det italienske formandskabs erklæring af 8. oktober 2003 på Den Europæiske Unions vegne om præsidentvalget i Tjetjenien fastsloges det, at »EU på forhånd havde konstateret visse negative forhold, bl.a. at listen over præsidentkandidater ikke var præget af reel pluralisme, og at der ikke var uafhængige medier«. Det tilføjedes, at »EU i lyset af disse forhold (udtrykte) alvorlig bekymring over de omstændigheder, hvorunder valget blev afholdt«.

I samme erklæring fastslog formandskabet, at »EU endnu en gang gerne (ville) udtrykke håb om, at tilsagnene udmøntes i handling, og at en øjeblikkelig, markant forbedring af menneskerettighedssituationen i Tjetjenien vil bygge bro over kløften mellem myndighederne og befolkningen. EU (tilskyndede) de russiske myndigheder til at gøre deres yderste for at fremme en ægte politisk proces og for at intensivere deres samarbejde med internationale organisationer, især med OSCE, som fastsat i EU's og Ruslands fælles erklæring i Sankt Petersborg.«

Hvilke nye oplysninger sidder formandskabet inde med, siden rådsformand Berlusconi nu har kunnet fastslå, at problemerne i forbindelse med Tjetjenien kan betragtes som den internationale presses »opdigt«?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-3415/03 og P-3473/03

(9. marts 2004)

Rådet understreger, at det ikke er Rådets opgave at kommentere den udtalelse, der er citeret i slutningen af forespørgslen.

Situationen i Tjetjenien blev drøftet indgående på topmødet mellem EU og Rusland den 6. november 2003 i Rom. At Tjetjenien ikke er omtalt i den fælles erklæring fra topmødet, afspejler den vedvarende uenighed mellem EU og Rusland om situationen i dette land. Navnlig beklagede og afviste EU den forbindelse, som Rusland etablerede mellem situationen i Tjetjenien og de russiske mindretals situation i de baltiske stater. Rådets fastlagte holdning som citeret i forspørgslen har således ikke ændret sig efter topmødet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/239 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/239

---

(2004/C 84 E/0283)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3440/03

af Koenraad Dillen (NI) til Rådet

(20. november 2003)

Om:   Menneskerettigheder i Kina

På topmødet EU-Kina mellem den italienske premierminister, Silvio Berlusconi, og dennes kinesiske kollega, Hu Jintao, drøftedes bl.a. handelsaftaler om et samarbejde mellem Kina og EU om satellitnavigation. Det var Kommissionen, der lancerede Galileo-programmet på dette område.

En ny rapport fra Amnesty International omtaler nu vedvarende og omfattende krænkelser af menneskerettighederne i Kina. Tortur, henrettelser og undertrykkelse hører stadig til dagens orden. Således hævdes det, at over 300 000 politiske fanger i Kina holdes indespærret i særlige lejre.

Ifølge forskellige beretninger i dagbladene skulle menneskerettighedssituationen i Kina ikke være berørt med et eneste ord under dette topmøde mellem Berlusconi og Hu Jintao. Er disse beretninger korrekte?

Anser Rådet det i bekræftende fald for etisk ansvarligt, at der føres handelsforhandlinger med Kina, uden at dette spørgsmål berøres? Mener Rådet ikke, at fremskridt i menneskerettighedssituationen er en afgørende betingelse for fremskridt i forbindelserne mellem EU og Kina?

Hvad har Rådet hidtil gjort for ad diplomatisk vej at forbedre menneskerettighedssituationen i Kina?

Svar

(11. marts 2004)

| 1. | Generelt henviser Rådet det ærede parlamentsmedlem til den rådserklæring om Kina, der blev forelagt i forbindelse med Europa-Parlamentets plenarmøde i december 2003. |
| --- | --- |

1.

Generelt henviser Rådet det ærede parlamentsmedlem til den rådserklæring om Kina, der blev forelagt i forbindelse med Europa-Parlamentets plenarmøde i december 2003.

| 2. | I modsætning til de kilder, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, kan Rådet oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at der var menneskerettighedsspørgsmål på dagsordenen for topmødet. Menneskerettighedsspørgsmål rejses regelmæssigt på alle niveauer med Kina, også på det højeste plan. På topmødet den 30. oktober i Beijing rejste EU navnlig spørgsmål om Kinas tiltrædelse af Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol, ytringsfrihed, religionsfrihed og dødsstraf. Begge sider havde ligeledes omtalt menneskerettighedsspørgsmål i en række politiske dokumenter, der var blevet offentliggjort kort før topmødet. |
| --- | --- |

2.

I modsætning til de kilder, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, kan Rådet oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at der var menneskerettighedsspørgsmål på dagsordenen for topmødet. Menneskerettighedsspørgsmål rejses regelmæssigt på alle niveauer med Kina, også på det højeste plan. På topmødet den 30. oktober i Beijing rejste EU navnlig spørgsmål om Kinas tiltrædelse af Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol, ytringsfrihed, religionsfrihed og dødsstraf. Begge sider havde ligeledes omtalt menneskerettighedsspørgsmål i en række politiske dokumenter, der var blevet offentliggjort kort før topmødet.

| 3. | Siden 1995 har EU i princippet afholdt en menneskerettighedsdialog med Kina en gang under hvert rådsformandskab og organiseret dermed forbundne seminarer vedrørende menneskerettighedsspørgsmål med ngo'er. Disse dialogmøder afholdes på baggrund af detaljerede rapporter om menneskerettighedssituationen på stedet, der er udarbejdet af EU's delegationschefer i Beijing, og som tager hensyn til en række pålidelige kilder, herunder rapporter fra ngo'er på menneskerettighedsområdet. Delegationscheferne er involveret i opfølgningen af disse møder og i henvendelser vedrørende individuelle sager, der giver anledning til bekymring. |
| --- | --- |

3.

Siden 1995 har EU i princippet afholdt en menneskerettighedsdialog med Kina en gang under hvert rådsformandskab og organiseret dermed forbundne seminarer vedrørende menneskerettighedsspørgsmål med ngo'er. Disse dialogmøder afholdes på baggrund af detaljerede rapporter om menneskerettighedssituationen på stedet, der er udarbejdet af EU's delegationschefer i Beijing, og som tager hensyn til en række pålidelige kilder, herunder rapporter fra ngo'er på menneskerettighedsområdet. Delegationscheferne er involveret i opfølgningen af disse møder og i henvendelser vedrørende individuelle sager, der giver anledning til bekymring.

| 4. | Under den sidste runde af dialogen om menneskerettigheder mellem EU og Kina, der fandt sted den 27.-28. november 2003 i Beijing, erkendte begge sider på ny, at menneskerettigheder er en vigtig del af deres overordnede forbindelser og at det er vigtigt at opretholde topmødets momentum. På dette møde og ud over de ovennævnte spørgsmål rejste EU blandt andet spørgsmål om mindretalsrettigheder, samarbejde med FN's særlige mekanismer, tortur og administrativ frihedsberøvelse, diskrimination mod personer, der lever med hiv/aids, samt samarbejdsprojekter til styrkelse af beskyttelsen af menneskerettigheder i Kina. |
| --- | --- |

4.

Under den sidste runde af dialogen om menneskerettigheder mellem EU og Kina, der fandt sted den 27.-28. november 2003 i Beijing, erkendte begge sider på ny, at menneskerettigheder er en vigtig del af deres overordnede forbindelser og at det er vigtigt at opretholde topmødets momentum. På dette møde og ud over de ovennævnte spørgsmål rejste EU blandt andet spørgsmål om mindretalsrettigheder, samarbejde med FN's særlige mekanismer, tortur og administrativ frihedsberøvelse, diskrimination mod personer, der lever med hiv/aids, samt samarbejdsprojekter til styrkelse af beskyttelsen af menneskerettigheder i Kina.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/240 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/240

---

(2004/C 84 E/0284)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3441/03

af Koenraad Dillen (NI) til Rådet

(20. november 2003)

Om:   EU-aktion mod Guantánamo-fængslet

Europa-Parlamentet har anmodet rådsformanden, den italienske premierminister, Silvio Berlusconi, om i Washington at protestere over tilbageholdelsen af EU-statsborgere på den amerikanske flådebase Guantánamo på Cuba. 26 EU-statsborgere sidder fængsler i Camp X-Ray. Dette fængsel benyttes til personer, der er arresteret som led i kampen mod terrorismen efter den 11. september.

Ved Rådet præcis, hvad disse 26 tilbageholdte anklages for?

Mener Rådet ikke, at det er de nationale regeringers opgave at bidrage til at sikre deres statsborgere retssikkerhed i udenlandske fængsler?

Kan Rådet give en oversigt over andre EU-statsborgere, der af politiske eller strafferetlige årsager sidder fængslet i andre, ikke-europæiske fængsler? Følger Rådet også op på disses sager? Hvordan går Rådet konkret til værk i denne forbindelse? Hvilke resultater har det hidtil opnået?

Svar

(11. marts 2004)

Rådet er ikke i stand til at give nærmere oplysninger om de lovovertrædelser, der ligger til grund for tilbageholdelsen af de internerede i Guantanamo Bay.

Som Rådet tidligere har tilkendegivet i sine svar på skriftlig forespørgsel E-1470/03 og E-2444/03 henhører beskyttelsen af medlemsstaternes statsborgeres rettigheder og interesser i tredjelande i henhold til Wienerkonventionen om konsulære forbindelser under de enkelte berørte medlemsstater, uanset om de pågældende tilbageholdes i Guantanamo Bay eller andre steder.

Rådet råder derfor ikke over en oversigt af den type, som omtales i forespørgslen. Hvis en medlemsstat vælger at forelægge de øvrige medlemsstater spørgsmålet om tilbageholdelse af en af dets statsborgere i udlandet og anmoder om bistand fra EU i forsøget på at udvirke den pågældende statsborgers løsladelse, kan den relevante arbejdsgruppe i Rådet beslutte, at formandskabet skal anmode EU's missionschefer i det pågældende tredjeland om at foretage en passende demarche, eventuelt i al fortrolighed, eller gruppen kan beslutte, at EU's trojka skal tage spørgsmålet op i et politisk dialogmøde med det berørte tredjeland. I sådanne tilfælde holder formandskabet normalt medlemsstaterne orienteret om resultatet af demarchen eller drøftelsen og af eventuel opfølgning i den forbindelse. Sådanne fremgangsmåder har i visse tilfælde været vellykkede og givet det ønskede resultat.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/241 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/241

---

(2004/C 84 E/0285)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3451/03

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Rådet

(20. november 2003)

Om:   Eurobarometers oplysninger om euroen og om inflationen

I Eurobarometer-udgave nr. 58, der vedrører perioden oktober-november 2002 og er udgivet i maj 2003, er der en række interessante oplysninger om de europæiske befolkningers modtagelse af euroen. På side B.80 i denne udgave gengives de statistiske resultater af svarene på spørgsmålet om, hvorvidt priserne i euro generelt er blevet rundet opad eller nedad, og hvor 77 % af eurozonens borgere har svaret, at de er rundet opad, mens tallene er endnu højere i yderområderne, f.eks. i Grækenland (88 %), Spanien (89 %) og Holland (91 %). På spørgsmålet, om man personligt føler sig knyttet til euroen, svarer 56 % af eurozonens borgere, at de føler sig lidt (34 %) eller ikke (22 %) knyttet til den fælles mønt, mens 61 % føler sig en del (36 %) eller meget (25 %) knyttet til deres tidligere nationale møntfod (s. B.84) Det er bemærkelsesværdigt, at det samlede tal er endnu højere i Grækenland (67 %) og Italien (71 %) (s. B.83).

Er Rådet foruroliget over disse Eurobarometer-tal, som tydeligt viser, at der er mistanke om, at indførelsen af den fælles mønt ikke alene førte til en afrunding opad af priserne, men også til uberettiget store prishop med de deraf følgende konsekvenser for forbrugernes indkomster, især blandt de lande (som Grækenland), hvor lønniveauet er lavest? Har Rådet rettet henvendelse til de stater, hvor inflationen klart er steget siden ikrafttrædelsen af den fælles mønt, hvilket har medført protester fra borgerne og klart undergraver den psykologiske holdning til indførelsen af euroen og er til skade for EU's image, især i forbindelse med udvidelsen og valget til Europa-Parlamentet i 2004? Hvorledes reagerede de adspurgte regeringer på disse henvendelser?

Svar

(11. marts 2004)

Hverken Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2003 eller Den Europæiske Centralbanks årsrapport for 2002 bekræfter, at overgangen til euroen har ført til høj forbrugerprisinflation i euroområdet.

Imidlertid bekræfter de økonomiske prognoser fra efteråret 2003, at forskellene mellem inflationsraterne i de medlemsstater, der har indført euroen, varierer stærkt, og at disse forskelle forventes at fortsætte i 2004.

I de tre største økonomier i euroområdet forventes inflationsraten for 2004 at variere mellem 1,6 % i Tyskland til 1,8 % i Frankrig og 2,3 % i Italien. De forventede inflationsrater for 2004 i andre medlemsstater er højere: for eksempel 2,8 % i Spanien og 3,7 % i Grækenland, delvis på grund af højere nuværende og tidligere vækstrater.

I euroområdet lå den gennemsnitlige forbrugerprisinflation på 2,1 % i 2000, 2,4 % i 2001 og 2,2 % i 2002 (jf. tabel 6 på side 39 i centralbankens årsrapport for 2002).

Samtidig afviser centralbanken imidlertid med de begrundelser, der fremgår af rapporten, navnlig på side 42 og følgende sider, at der faktisk er sket store forbrugerprisstigninger.

Rådet er derfor ikke enig med det ærede parlamentsmedlem i, at overgangen til euroen har medført en højere forbrugerprisinflation, navnlig i Grækenland.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/242 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/242

---

(2004/C 84 E/0286)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3468/03

af Bart Staes (Verts/ALE),

Phillip Whitehead (PSE), Catherine Stihler (PSE)

og Margrietus van den Berg (PSE) til Rådet

(21. november 2003)

Om:   Post-polio syndrom

På to møder i Rådet, nemlig det 2384. (sundhed, 15.11.2001, Bruxelles) og det 2470. (beskæftigelse, socialpolitik, sundhed og forbrugeranliggender, 2.-3.12.2002) tog Rådet til efterretning nogle udtalelser fremsat af det belgiske formandskab og den irske delegation om nødvendigheden af handling på EU-plan med henblik på at træffe passende foranstaltninger over for personer, der lider af post-polio syndrom (PPS).

Kan Rådet oplyse, hvilke foranstaltninger der allerede er truffet vedrørende dette spørgsmål, bl.a. for så vidt angår:

| 1. | oplysninger om hyppigheden af PPS i EU, begyndelsen af PPS og foreliggende forskningsresultater; |
| --- | --- |

1.

oplysninger om hyppigheden af PPS i EU, begyndelsen af PPS og foreliggende forskningsresultater;

| 2. | eksisterende behandlingsmuligheder i medlemsstaterne for PPS-patienter med henblik på at genoptræne dem og afhjælpe deres situation; |
| --- | --- |

2.

eksisterende behandlingsmuligheder i medlemsstaterne for PPS-patienter med henblik på at genoptræne dem og afhjælpe deres situation;

| 3. | hvilken støtte til forskning og behandling der er blevet bevilget over Fællesskabets budget? |
| --- | --- |

3.

hvilken støtte til forskning og behandling der er blevet bevilget over Fællesskabets budget?

Hvad er grunden til, at der hidtil ikke er truffet nogen foranstaltninger eller foretaget nogen opfølgning?

Svar

(11. marts 2004)

De ærede parlamentsmedlemmers opmærksomhed henledes på, at sundhedsvæsenet og ydelserne under dette hører under medlemsstaterne ansvarsområde, og at Rådet derfor ikke har kompetence til at udtale sig om foranstaltninger vedrørende post-polio syndrom, der allerede er truffet på nationalt eller regionalt plan.

Med hensyn til oplysninger om hyppigheden af post-polio syndrom og støtte til forskning på europæisk plan kan de ærede parlamentsmedlemmer eventuelt rette deres specifikke spørgsmål om dette område direkte til Kommissionen, som blandt andet er ansvarlig for gennemførelsen af programmet for Fællesskabets indsats indenfor folkesundhed (2002-2008). Programmets anvendelsesområde dækker aktioner og støtteforanstaltninger, der tager sigte på at forbedre informations- og vidensniveauet på sundhedsområdet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/242 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/242

---

(2004/C 84 E/0287)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3495/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Rådet

(24. november 2003)

Om:   Columbia — ELN-gidsler

I en videooptagelse, som Reuters Bureau har udsendt, viser den columbianske guerillabevægelse, Ejército de Liberación Nacional (Den Nationale Befrielseshær) (ELN), at de syv turister, der blev bortført den 12. september i år under et besøg ved nogle indianerruiner, stadig er i live.

Tre af disse gidsler er EU-statsborgere (en spanier, en englænder og en tysker), og fire er israelske statsborgere.

Guerillaen er gået med til trinvis frigivelse af gidslerne efter et besøg af en humanitær organisation, der bekræfter den vanskelige situation for indbyggerne i Sierra Nevada, men har bebudet, at den vil dræbe gidslerne, hvis den columbianske hær forsøger at gribe ind for at befri dem.

Rådet bedes på den baggrund besvare følgende spørgsmål:

| — | Kan det bekræfte, at gidslerne er i live og ved godt helbred? |
| --- | --- |

—

Kan det bekræfte, at gidslerne er i live og ved godt helbred?

| — | Hvilke skridt har det taget eller vil tage over for ELN eller humanitære organisationer for at opnå frigivelse af gidslerne? |
| --- | --- |

—

Hvilke skridt har det taget eller vil tage over for ELN eller humanitære organisationer for at opnå frigivelse af gidslerne?

| — | Hvilke skridt har det taget over for den columbianske regering for at gøre den opmærksom på gidslernes situation og opnå beskyttelse og frigivelse af dem? |
| --- | --- |

—

Hvilke skridt har det taget over for den columbianske regering for at gøre den opmærksom på gidslernes situation og opnå beskyttelse og frigivelse af dem?

Svar

(11. marts 2004)

Rådet kan over for det ærede parlamentsmedlem oplyse, at alle gidsler på nær ét på nuværende tidspunkt er blevet frigivet.

EU forventer, at det sidste britiske gidsel frigives snarest muligt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/243 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/243

---

(2004/C 84 E/0288)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3499/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Rådet

(24. november 2003)

Om:   Romano Prodi — Manifest

Kommissionens formand har udarbejdet et dokument med titlen »Europa: il sogno, le scelte« (Europa: drømmen, valgmulighederne), der udtrykkeligt henvender sig til de italienske venstre-centrum-partier, og hvori han appellerer til dem op at stille op på en fælles liste til det næste Europa-valg og forene deres indsats i den næste lovgivningsperiode.

Dette initiativ medførte øjeblikkelig reaktion fra de pågældende italienske oppositionspartiers side og forståelig kritik fra de partier, der indgår i regeringsflertallet, og også repræsentanter for nogle politiske grupper i Europa-Parlamentet har taget afstand fra det. Nogle italienske politiske kommentatorer har endog antydet, at Kommissionens formand hermed stiller sig op som eventuel leder af venstrefløjen i Italien med henblik på valget i juni næste år.

Rådet bedes på den baggrund besvare følgende spørgsmål:

| — | Hvordan forholder det sig til dette initiativ fra Kommissionens formand? Finder det initiativet foreneligt med karakten af Romani Prodis hverv som omhandlet i EF-traktatens artikel 211 ff.? Mener det, at Romano Prodis fremgangsmåde skader Kommissionens upartiskhed samt princippet om ikke-indblanding i politiske forhold, som juridisk set netop henhører under dens formand, og at det navnlig truer den rette gennemførelse af principperne om magtadskillelse, uafhængighed og Fællesskabets almene interesse? |
| --- | --- |

—

Hvordan forholder det sig til dette initiativ fra Kommissionens formand? Finder det initiativet foreneligt med karakten af Romani Prodis hverv som omhandlet i EF-traktatens artikel 211 ff.? Mener det, at Romano Prodis fremgangsmåde skader Kommissionens upartiskhed samt princippet om ikke-indblanding i politiske forhold, som juridisk set netop henhører under dens formand, og at det navnlig truer den rette gennemførelse af principperne om magtadskillelse, uafhængighed og Fællesskabets almene interesse?

| — | Mener det ikke, at der hermed direkte er rejst tvivl om EU-institutionernes stabilitet og troværdighed? Vil det tage affære i denne sag og over for Kommissionens formand, som har handlet på en måde, der uden videre kan betragtes som værende et indgreb i en medlemsstats interne politik? |
| --- | --- |

—

Mener det ikke, at der hermed direkte er rejst tvivl om EU-institutionernes stabilitet og troværdighed? Vil det tage affære i denne sag og over for Kommissionens formand, som har handlet på en måde, der uden videre kan betragtes som værende et indgreb i en medlemsstats interne politik?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet har ikke drøftet de spørgsmål, der rejses i det ærede parlamentsmedlems forespørgsel, og har heller ikke fremsat nogen synspunkter herom. Rådet er derfor ikke i stand til at svare det ærede parlamentsmedlem.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/244 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/244

---

(2004/C 84 E/0289)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3525/03

af Giacomo Santini (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2003)

Om:   Størrelsen på æbler

Forvaltningskomitéen for Forarbejdede Frugter og Grøntsager har givet tilladelse til, at æbler med en diameter på 5 centimeter kan afsættes på det europæiske marked fra den 1. maj 2004, og mange virksomheder inden for frugt- og gartnerisektoren har allerede udtrykt bekymring over de skadelige konsekvenser, dette måtte få for kvalitetsproduktionen.

Kan Kommissionen — på baggrund af at dette forslag endnu ikke er trådt i kraft, da det endnu ikke er vedtaget af Kommissionen — oplyse følgende:

| 1. | Er Kommissionen enig i, at denne beslutning strider imod de kvalitetspolitikker, Kommissionen og EU hidtil har støttet f.eks. gennem reformen af den fælles landbrugspolitik og den fælles ordning for frugt-og gartnerisektoren? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen enig i, at denne beslutning strider imod de kvalitetspolitikker, Kommissionen og EU hidtil har støttet f.eks. gennem reformen af den fælles landbrugspolitik og den fælles ordning for frugt-og gartnerisektoren?

| 2. | Hvordan agter Kommissionen at reagere på det forslag, der er stillet af Forvaltningskomitéen for Forarbejdede Frugter og Grøntsager? |
| --- | --- |

2.

Hvordan agter Kommissionen at reagere på det forslag, der er stillet af Forvaltningskomitéen for Forarbejdede Frugter og Grøntsager?

| 3. | Mener Kommissionen ikke, at det er mere hensigtsmæssigt at højne kvaliteten blandt producenterne af små æbler frem for tvinge kvalitetsproduktionen et skridt tilbage, og frygter Kommissionen i øvrigt ikke en negativ reaktion fra de europæiske forbrugerne i denne forbindelse? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen ikke, at det er mere hensigtsmæssigt at højne kvaliteten blandt producenterne af små æbler frem for tvinge kvalitetsproduktionen et skridt tilbage, og frygter Kommissionen i øvrigt ikke en negativ reaktion fra de europæiske forbrugerne i denne forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. januar 2004)

Det forslag til forordning, som det ærede medlem henviser til, har Kommissionen allerede forelagt for Forvaltningskomitéen for Friske Frugter og Grøntsager, der for nylig har behandlet det.

Kommissionen foreslår i dette forslag en harmonisering af den i Fællesskabet gældende mindstestørrelse for æbler, så den kommer til at svare til den mindstestørrelse, der er fastsat i de internationale normer for denne frugt. Den i Fællesskabet gældende mindstestørrelse vil dermed blive nedsat med 5 millimeter fra den 1. august 2005. For sorterne med små frugter (20 % af EF-produktionen) vil mindstestørrelsen som anført af det ærede medlem ganske rigtigt blive nedsat til 50 mm, men kun i klasse II (den ringeste kvalitetsklasse). Mindstestørrelsen for disse sorter vil fortsat være på det hidtidige niveau for de kvalitetsklasser, der udgør hovedparten af markedet. For de øvrige sorter (80 % af markedet) vil mindstestørrelsen blive på 60 mm i klasse I og II.

Dette forslag skal imidlertid ses i sammenhæng med, at der samtidig indføres nye modenhedskriterier i handelsnormerne for æbler.

Æblernes kvalitet afhænger af mange faktorer. Historisk set er der benyttet to slags kriterier: frugtens rødfarvning (for de sorter der ved modning bliver i det mindste delvist røde) og størrelse. Men andre kriterier synes mere hensigtsmæssige for at opnå den bedste vurdering af æblernes kvalitet, f.eks. sukkerindhold, fasthed eller syrlighed. Disse sidste tre kriterier er meget bedre til at beskrive frugtens smag end farve- eller størrelseskriterierne, som beskriver frugtens udseende og ikke dens smag (selv om der er en vis sammenhæng mellem de to typer af kriterier).

Kommissionen foreslår derfor, at disse nye kriterier vedtages, så de bliver hovedkriterier i stedet for mindstestørrelsen. Det vil gøre det muligt at sikre, at kvaliteten af de markedsførte æbler øges, herunder også for de store æbler, og at små æbler af acceptabel kvalitet (som der findes et stigende marked for) ikke udelukkes fra markedet, og at EF-lovgivningen, for så vidt angår æblestørrelsen, bringes på linje med Fællesskabets internationale forpligtelser, navnlig Verdenshandelsorganisationens aftale om tekniske handelshindringer.

Kommissionen mener derfor, at dette forslag alt i alt vil forbedre smagskvaliteten af de markedsførte æbler i overensstemmelse med EU's kvalitetspolitik. Kommissionen finder i øvrigt, at der ikke på nogen måde er tale om et tilbageskridt for producenter af kvalitetsvarer, idet dette forslag tværtimod er udtryk for, at deres indsats i højere grad bliver påskønnet gennem indførelsen af egentlige kvalitetsindikatorer, som bliver gældende for alle æbleproducenter. Derfor forventer Kommissionen tværtimod en positiv reaktion fra forbrugerne.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/245 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/245

---

(2004/C 84 E/0290)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3526/03

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Rådet

(20. november 2003)

Om:   Forskellen på afstemning ved enstemmighed og konsensus

I konventets udkast til en forfatning for EU fastslås, at Det Europæiske Råd træffer afgørelse ved konsensus, medmindre andet er fastsat i forfatningen (I-20.4). Det bedes oplyst, om et enkelt land kan blokere en beslutning i Det Europæiske Råd taget med konsensus, samt hvad den præcise definition på en beslutning truffet ved konsensus er?

Svar

(11. marts 2004)

Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om, at det ikke tilkommer Rådet at udtale sig om spørgsmål vedrørende regeringskonferencen.

Da spørgsmålet imidlertid også vedrører de nugældende traktater og især Det Europæiske Råds virkemåde, kan der gives følgende svar.

Ifølge de nugældende traktater (ligesom i udkastet til traktat om en forfatning for Europa) findes der kun tre retligt fastlagte afstemningsmåder til vedtagelse af en retsakt eller afgørelse, der kræver afstemning i Rådet (eller i Det Europæiske Råd i forfatningsudkastet): simpelt flertal, kvalificeret flertal eller enstemmighed.

Konsensus (almindelig enighed) er ikke en afstemningsregel og er ikke retligt fastlagt. Der er tale om den måde, hvorpå Det Europæiske Råd allerede nu vedtager konklusioner eller andre politiske tekster, som ikke har form af en retsakt med bindende retsvirkning over for tredjemand.

I sin mest almindelige betydning forstås ved konsensus, at teksten er generelt acceptabel og ikke er genstand for formelle indvendinger fra nogen af delegationerne, selv om visse delegationer kan have forbehold med hensyn til substansen eller visse aspekter af teksten, uden at disse delegationer dog modsætter sig, at der kan konstateres konsensus.

I øvrigt henvises det ærede parlamentsmedlem til resultaterne fra regeringskonferencens gruppe af juridiske eksperter (1). Gruppen foreslår, at forfatningsudkastet ændres, således at man udtrykkeligt fastlægger den afstemningsregel, der gælder i alle de tilfælde, hvor der i udkastet til traktat om en forfatning for Europa tillægges Det Europæiske Råd beføjelse til at vedtage bindende retsakter.

---

(1)  Se dok. cig 50/03 og gruppeformandens beretning, dok. 51/03, der er tilgængelige på regeringskonferencens internetsted.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/246 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/246

---

(2004/C 84 E/0291)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3531/03

af Rijk van Dam (EDD) til Rådet

(28. november 2003)

Om:   Udtalelser fra formanden for Rådet (transport) efter det uformelle møde mellem transportministrene i Verona

Efter det uformelle møde mellem transportministrene i Verona — som var viet til trafiksikkerhed på motorveje — udtalte formanden for Rådet (transport), Pietro Lunardi, sig til fordel for, som et eksperiment, at øge hastighedsgrænsen på en række motorveje i Italien til 150 km/t.

| 1. | Er formanden for Rådet bekendt med Kommissionens planer på trafiksikkerhedsområdet som formuleret i hvidbogen om den europæiske transportpolitik frem til 2010? |
| --- | --- |

1.

Er formanden for Rådet bekendt med Kommissionens planer på trafiksikkerhedsområdet som formuleret i hvidbogen om den europæiske transportpolitik frem til 2010?

| 2. | Støtter formanden for Rådet de i denne hvidbog anførte målsætninger om antallet af trafikofre frem til 2010 - nemlig en halvering fra ca. 40 000 til ca. 20.000? |
| --- | --- |

2.

Støtter formanden for Rådet de i denne hvidbog anførte målsætninger om antallet af trafikofre frem til 2010 - nemlig en halvering fra ca. 40 000 til ca. 20.000?

| 3. | Mener formanden for Rådet, at det eksperiment, han går ind for, bidrager til at opfylde hvidbogens målsætninger, for så vidt angår antallet af trafikofre? I bekræftende fald: hvordan? |
| --- | --- |

3.

Mener formanden for Rådet, at det eksperiment, han går ind for, bidrager til at opfylde hvidbogens målsætninger, for så vidt angår antallet af trafikofre? I bekræftende fald: hvordan?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet skal minde det ærede parlamentsmedlem om, at det ikke tilkommer Rådet at kommentere offentlige erklæringer af den type, der er nævnt i forespørgslen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/246 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/246

---

(2004/C 84 E/0292)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3533/03

af Christine De Veyrac (PPE-DE) til Rådet

(28. november 2003)

Om:   Europæisk rumpolitik — budget

Det Europæiske Råd (konkurrence) mødes den 27. november for at behandle Kommissionens hvidbog om europæisk rumpolitik.

På et tidspunkt, hvor vores rumindustri står over for svigtende konjunkturer, hvor USA øger sine investeringer i civil og militær forskning, hvor flere nye industrilande (Kina, Brasilien, Indien) er i færd med at opnå status som rummagter, og hvor forhandlingerne om EU's finansielle overslag for perioden 2007-2013 begynder, er tiden kommet, hvor EU bør holde fast i sine ambitioner.

De positive aspekter ved udviklingen af rumteknologier er betragtelige: Vores økonomiske konkurrenceevne styrkes, der erhverves redskaber til en selvstændig forsvars- og sikkerhedspolitik, vores evne til at kontrollere miljøet forbedres, IT-kløften begrænses mv. Hertil kommer en uafviselig finansiel interesse: Alle undersøgelser viser, at for hver euro, der investeres i rumapplikationer, genereres en omsætning på 7-8 EUR.

Forudsætningerne er således til stede for endelig at muliggøre en budgetmæssig indsats uden fortilfælde inden for rumteknologi, en indsats, der vil blive ihærdigt støttet af Europas politiske repræsentanter.

Vil Rådet på denne baggrund støtte de ambitioner på rumteknologiområdet, som Parlamentet og Kommissionen i fællesskab har gjort sig til talsmænd for?

Er Rådet positivt stemt over for hvidbogens anbefaling af at forhøje EU's udgifter til rumteknologi med 4,6 % om året fra 2004?

Svar

(11. marts 2004)

| 1. | Den betydning, som Rådet tillægger udviklingen af en europæisk rumpolitik, kommer til udtryk i en række nylige initiativer på dette område, navnlig:






  — | Rådets resolution af 27. november 2003 om industripolitikkens bidrag til europæisk konkurrenceevne, som bl.a. understreger behovet for en konsolideret industriel og institutionel strategi med henblik på at bevare og videreudvikle europæisk rumfartsindustri og fremme samarbejdet mellem Den Europæiske Rumorganisation og Den Europæiske Union (1) |
| --- | --- | --- |

1.

Den betydning, som Rådet tillægger udviklingen af en europæisk rumpolitik, kommer til udtryk i en række nylige initiativer på dette område, navnlig:

—

Rådets resolution af 27. november 2003 om industripolitikkens bidrag til europæisk konkurrenceevne, som bl.a. understreger behovet for en konsolideret industriel og institutionel strategi med henblik på at bevare og videreudvikle europæisk rumfartsindustri og fremme samarbejdet mellem Den Europæiske Rumorganisation og Den Europæiske Union (1)

| — | undertegnelsen af rammeaftalen mellem EF og ESA den 25. november 2003 (2) samt Rådets resolution af 13. maj 2003 om den europæiske rumpolitik, der stiller denne aftale i udsigt (3). |
| --- | --- |

—

undertegnelsen af rammeaftalen mellem EF og ESA den 25. november 2003 (2) samt Rådets resolution af 13. maj 2003 om den europæiske rumpolitik, der stiller denne aftale i udsigt (3).

| 2. | Som følge af rammeaftalen mellem EF og ESA tages der for øjeblikket de første konkrete skridt i retning af gennemførelsen af en samlet rumpolitik, og de administrative ordninger, der er nødvendige for at udvikle et snævert samarbejde mellem Kommissionens tjenestegrene og ESA, er under udarbejdelse. |
| --- | --- |

2.

Som følge af rammeaftalen mellem EF og ESA tages der for øjeblikket de første konkrete skridt i retning af gennemførelsen af en samlet rumpolitik, og de administrative ordninger, der er nødvendige for at udvikle et snævert samarbejde mellem Kommissionens tjenestegrene og ESA, er under udarbejdelse.

| 3. | Det ærede medlems opmærksomhed henledes desuden på Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2004 (4) og Kommissionens meddelelse om et europæisk vækstinitiativ (5), hvori Galileo- og GMES-initiativerne er blandt de højeste prioriteter. Disse initiativer samt andre aspekter af rumpolitikken vil blive drøftet yderligere i de kommende måneder i forbindelse med afholdelsen af det første møde i »rumrådet«, som samler beslutningstagerne i rumspørgsmål på europæisk politisk plan. |
| --- | --- |

3.

Det ærede medlems opmærksomhed henledes desuden på Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2004 (4) og Kommissionens meddelelse om et europæisk vækstinitiativ (5), hvori Galileo- og GMES-initiativerne er blandt de højeste prioriteter. Disse initiativer samt andre aspekter af rumpolitikken vil blive drøftet yderligere i de kommende måneder i forbindelse med afholdelsen af det første møde i »rumrådet«, som samler beslutningstagerne i rumspørgsmål på europæisk politisk plan.

| 4. | Det ærede medlem er uden tvivl opmærksom på, at Kommissionens hvidbog med titlen »Rummet: en ny europæisk grænse for en større Union — En handlingsplan for gennemførelsen af den europæiske rumpolitik« (6) blev forelagt Rådet af Kommissionen den 27. november 2003. Drøftelsen af Kommissionens hvidbog har derfor kun været af foreløbig karakter; yderligere indgående drøftelser vil finde sted i første halvår af 2004.
  De finansielle følger af hvidbogen vil skulle drøftes nøje, og Rådet har derfor ikke mulighed for at tage stilling til forhøjelsen på 4,6 % eller til alternative finansielle scenarier i den nuværende situation. |
| --- | --- |

4.

Det ærede medlem er uden tvivl opmærksom på, at Kommissionens hvidbog med titlen »Rummet: en ny europæisk grænse for en større Union — En handlingsplan for gennemførelsen af den europæiske rumpolitik« (6) blev forelagt Rådet af Kommissionen den 27. november 2003. Drøftelsen af Kommissionens hvidbog har derfor kun været af foreløbig karakter; yderligere indgående drøftelser vil finde sted i første halvår af 2004.

De finansielle følger af hvidbogen vil skulle drøftes nøje, og Rådet har derfor ikke mulighed for at tage stilling til forhøjelsen på 4,6 % eller til alternative finansielle scenarier i den nuværende situation.

---

(1)  Dok. 15472/03 Compet 77 IND 175 MI 305 RECH 243 Ecofin 393 RC 23 WTO 139 TEXT 25 TRANS 330 SOC 507 SAN 256.

(2)  Dok. 12858/03 RECH 152 OC 589.

(3)  Dok. 9341/03 Compet 26 IND 73 MI 104 RECH 87 Polarm 13 Telecom 76.

(4)  Dok. 14510/03 INST 190.

(5)  Dok. 14893/03 Ecofin 340 FIN 498 ECO 237 TRANS 294 ENER 308 RECH 212 SOC 473.

(6)  Dok. 14886/03 RECH 211 Compet 62 IND 164 TRANS 293 Polarm 36.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/247 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/247

---

(2004/C 84 E/0293)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3572/03

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om:   Lloyd's of London

Hvad var Kommissionens holdning til skrivelsen fra Lloyd's Names Association fra starten af 2003, og hvorledes forholder den sig til Domstolens afgørelse fra juli 2003 om, at Lloyd's ikke har overholdt forpligtelserne i det relevante direktivs artikel 19?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Fritz Bolkestein

(3. marts 2004)

Kommissionen har modtaget et stort antal breve og e-mails fra formanden for Lloyd's Names Association (LNA). Den 30. januar 2003 bekræftede Generaldirektoratet for Det Indre Marked skriftligt, at der var modtaget fire breve i januar 2003. Kommissionen betragtede disse kommentarer som en del af sin vurdering, da den besluttede at afslutte (1) sagen i oktober 2003. Mange af kommentarerne vedrørte Lloyds tidligere situation, dvs. inden loven om finansielle tjenesteydelser og markeder fra 2000 trådte i kraft, eller spørgsmål, som ikke var af tilsynsmæssig karakter.

Det ærede medlem har ikke givet nærmere oplysninger om den domstolsafgørelse, der refereres til. På baggrund af Kommissionens undersøgelser og den øvrige korrespondance fra LNA's formand, formoder Kommissionen, at den pågåldende domstolsafgørelse kan have relation til Lord Justice Thomas' afgørelse i sagen Sphere Drake mod Sterling Cooke Brown (SCB) ved den engelske handelsret. Ifølge oplysninger fra LNA's formand omhandler denne sag hovedsagelig spørgsmål i et enkelt Lloyd's syndikat i perioden 1992-1996 og var derfor ikke direkte relevant for Kommissionens vurdering af, om den nye lovgivning var i overensstemmelse med det indre marked.

---

(1)  Jf. Kommissionens pressemeddelelse IP/03/1386.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/248 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/248

---

(2004/C 84 E/0294)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3575/03

af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet

(5. december 2003)

Om:   Et EU-dækkende kort for handicappede

I alt 37 millioner unionsborgere eller med andre ord hver tiende borger i Den Europæiske Union lever med et handicap. Det europæiske handicapår, som slutter om nogle få uger, skulle give nye impulser og skabe konkrete resultater for at sikre ligeberettigelse for handicappede EU-borgere, således at disse borgere fremover kan fungere normalt i enhver sammenhæng.

Et skridt i denne retning ville være indførelse af et i hele EU gyldigt handicapkort, der uanset statsborgerskab garanterer enhver handicappet person problemfri adgang til begunstigelser og lempelser. I skriftlig forespørgsel E-2173/02 (1) er der allerede henvist til nødvendigheden af et sådant handicapkort.

Da hver medlemsstat selv kan bestemme omfanget af begunstigelser og lempelser for handicappede, ville et over alt gældende EU-handicapkort være nødvendigt. Et sådan kort ville garantere enhver handicappet unionsborger samme rettigheder i de enkelte lande.

Rådet bedes tage stilling til følgende spørgsmål:

| — | Har EU allerede gjort sig de første overvejelser om indførelse af et i hele EU gyldigt handicapkort? |
| --- | --- |

—

Har EU allerede gjort sig de første overvejelser om indførelse af et i hele EU gyldigt handicapkort?

| — | Hvad går disse overvejelser i bekræftende fald ud på? |
| --- | --- |

—

Hvad går disse overvejelser i bekræftende fald ud på?

| — | Ville det i benægtende ikke være nødvendigt at indføre et handicapkort, der accepteres i hele EU? |
| --- | --- |

—

Ville det i benægtende ikke være nødvendigt at indføre et handicapkort, der accepteres i hele EU?

Svar

(11. marts 2004)

Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om, at det er medlemsstaterne, der behandler spørgsmål vedrørende identitetskort.

Rådet har gentagne gange givet udtryk for interesse hvad angår handicappedes situation, men det har aldrig drøftet de spørgsmål, det ærede parlamentsmedlem rejser.

---

(1)  EFT C 277 E af 14.11.2002, s. 257.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/249 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/249

---

(2004/C 84 E/0295)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3621/03

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om:   Forekomsten af clophen i fødevareprodukter fra forskellige områder af Grækenland

Ifølge konklusionerne fra en undersøgelse foretaget af Athens universitet og forskningscentret »Dimokritos« er der konstateret indhold af clophen i mælk produceret i forskellige områder i Grækenland, såsom Kozani og Aspropirgos.

I betragtning af, hvor farligt clophenindhold i fødevarer er, at der er tale om industriområder, og at der tidligere er blevet konstateret udslip af clophen, bedes Kommissionen besvare følgende:

| 1. | Har de ansvarlige myndigheder foretaget kontrol i de ovennævnte områder? |
| --- | --- |

1.

Har de ansvarlige myndigheder foretaget kontrol i de ovennævnte områder?

| 2. | Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at kontrollere forekomsten af clophen i fødevareprodukter fra de ovennævnte områder? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at kontrollere forekomsten af clophen i fødevareprodukter fra de ovennævnte områder?

| 3. | Vil der blive udarbejdet et særligt kontrolprogram, og hvis ja, fra hvornår vil det blive anvendt? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, hvis der konstateres clophenindhold i fødevarer, og der dermed er tale om alvorlige risici for forbrugernes sundhed? |
| --- | --- |

3.

Vil der blive udarbejdet et særligt kontrolprogram, og hvis ja, fra hvornår vil det blive anvendt? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, hvis der konstateres clophenindhold i fødevarer, og der dermed er tale om alvorlige risici for forbrugernes sundhed?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(7. april 2004)

Som meddelt i det foreløbige svar på dette spørgsmål anmodede Kommissionen om rapporterne om den forskning, som er blevet gennemført af universitetet i Athen og forskningscentret Demokritos vedrørende forekomsten af polychlorerede biphenyler (PCB) i mælk produceret i en række forskellige regioner i Grækenland. På trods af at der er blevet fremsendt en række anmodninger til de kompetente myndigheder i Grækenland og rapportens forfattere, har Kommissionen ikke modtaget disse oplysninger.

På den anden side har de kompetente myndigheder i Grækenland oplyst Kommissionen om, at der i overensstemmelse med Kommissionens henstilling 2002/201/EF af 4. marts 2002 om reduktion af forekomsten af dioxiner, furaner og PCB i foderstoffer og fødevarer (1) er blevet indledt et nationalt overvågningsprogram for dioxiner, furaner og PCB i 2003.

Analyserne blev foretaget i overensstemmelse med Kommissionens direktiv 2002/69 af 26. juli 2002 om prøveudtagnings- og analysemetoder til officiel kontrol af dioxinindholdet og bestemmelse af dioxinlignende PCB i levnedsmidler (2) og Kommissionens direktiv 2002/70/EF af 26. juli 2002 om krav til bestemmelse af indholdet af dioxin og dioxinlignende PCB i foderstoffer (2).

Resultaterne af dette overvågningsprogram er blevet forelagt Kommissionen. De viser, at indholdet af dioxiner, furaner og dioxinlignende PCB i fødevarer (herunder mælk) af græsk oprindelse er lavt. De kompetente myndigheder i Grækenland anførte dog, at det nationale overvågningsprogram ikke omfattede prøver udtaget af mælk fra de regioner, som er nævnt i spørgsmålet. De kompetente myndigheder i Grækenland forpligtede sig til at lade det nationale overvågningsprogram for 2004 omfatte prøver udtaget af mælk og andre fødevarer, der er fremstillet i disse regioner. Hvis der findes værdier over EU's grænseværdier, vil der blive truffet passende foranstaltninger med henblik på at undgå, at fødevarer med et uacceptabelt højt forureningsniveau indgår i fødevarekæden.

---

(1)  EFT L 67 af 9.3.2002.

(2)  EFT L 209 af 6.8.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/250 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/250

---

(2004/C 84 E/0296)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3661/03

af Konrad Schwaiger (PPE-DE) og Karl von Wogau (PPE-DE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om:   Indførsel af svampekonserves fra Kina

Med forordning (EF) nr. 2125/95 (1) fastsættes toldkontingentet for indførsel af svampekonserves fra Kina til 22 750 t. årligt. Dette kontingent er af samme størrelse som de foregående år og var heller ikke blevet hævet i årene inden, efter optagelsen af de nye tyske delstater, der medførte 16 mio. nye borgere og forbrugere. Heller ikke Sveriges, Finlands og Østrigs tiltrædelse har ført til en forhøjelse af kontingentet. Det indebærer, at samme importmængde fordeles på et større antal forbrugere. Forretningsmulighederne for importørerne i de hidtidige medlemsstater er derved blevet forringet.

| 1. | Er Kommissionen enig i, at en passende forhøjelse af kontingentet er nødvendig på baggrund af den forestående optagelse af ti nye medlemsstater, der hidtil har dækket deres behov gennem import fra Kina? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen enig i, at en passende forhøjelse af kontingentet er nødvendig på baggrund af den forestående optagelse af ti nye medlemsstater, der hidtil har dækket deres behov gennem import fra Kina?

| 2. | Er Kommissionen enig i, at der i forbindelse med denne forhøjelse også må foretages en udligning for den manglende forhøjelse efter den tyske genforening og efter Sveriges, Finlands og Østrigs tiltrædelse? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen enig i, at der i forbindelse med denne forhøjelse også må foretages en udligning for den manglende forhøjelse efter den tyske genforening og efter Sveriges, Finlands og Østrigs tiltrædelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. februar 2004)

I forbindelse med de 10 nye medlemsstaters forestående tiltrædelse vil EF respektere sine forpligtelser i henhold til den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) og Verdenshandelsorganisationen (WTO), således som det også har været tilfældet i forbindelse med tidligere udvidelser af EF. EF har navnlig meddelt WTO, at det er klar til at indlede forhandlinger med WTO-medlemmerne i overensstemmelse med artikel XXIV. 6 i GATT. Der vil sandsynligvis blive ført artikel XXIV.6-forhandlinger om visse produkter, herunder muligvis svampekonserves.

Det gældende toldkontingent for svampekonserves er fastlagt og opretholdt i overensstemmelse med WTO-reglerne, og der er ingen forpligtelse af nogen art til at øge dette toldkontingent i forbindelse med tidligere territoriale ændringer af EF.

---

(1)  EFT L 212 af 7.9.1995, s. 16.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/250 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/250

---

(2004/C 84 E/0297)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3812/03

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om:   Tempus-programmet i Rumænien

Den 12. november 2003 berettede det tyske tidsskrift »Stern« i sin online-udgave om et muligt tilfælde af bedrageri med Kommissionens midler til Tempus-programmet i Rumænien. Ifølge artiklen rettede en anerkendt professor i Bukarest henvendelse til OLAF og forelagde det bevismateriale, hvoraf fremgik, at videreuddannelsesforanstaltninger for rumænske tjenestemænd, som angiveligt havde modtaget støtte fra EU, ikke havde fundet sted. Ifølge »Stern« blev dette materiale dog hverken verificeret eller modbevist af OLAF. I stedet for har OLAF på grundlag af en revisionsberetning, som Tempus-ledelsen selv har givet i opdrag, tilbagevist beskyldningerne og afsluttet sagen.

| 1. | Hvorfor anerkendte OLAF i sine skrivelser til den pågældende professor af 26. september 2003 og af 24. oktober 2003 ikke bevisværdien af det materiale, som det havde fået forelagt? |
| --- | --- |

1.

Hvorfor anerkendte OLAF i sine skrivelser til den pågældende professor af 26. september 2003 og af 24. oktober 2003 ikke bevisværdien af det materiale, som det havde fået forelagt?

| 2. | Hvorfor tog OLAF udgangspunkt i en revision foretaget af Kommissionens Tempus-ledelse i stedet for selv at foretage en grundig undersøgelse af den pågældende sag? |
| --- | --- |

2.

Hvorfor tog OLAF udgangspunkt i en revision foretaget af Kommissionens Tempus-ledelse i stedet for selv at foretage en grundig undersøgelse af den pågældende sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(11. februar 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at de dokumenter, der blev vedlagt til støtte for den pågældende klage, blev undersøgt grundigt sammen med en række andre forhold i den sagsmappe, der blev sendt til OLAF.

Efter aftale med OLAF og i overensstemmelse med den sædvanlige procedure i sådanne sager anmodede Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur en virksomhed i London om at foretage en undersøgelse af, om der var tale om svig. Denne undersøgelse bekræftede ikke de beskyldninger, det ærede medlem henviser til. Kommissionen har ingen grund til at stille spørgsmålstegn ved denne undersøgelses uafhængighed.

På baggrund af disse undersøgelser og efter at have kontaktet en række europæiske, rumænske og belgiske organer fastslog OLAF ved afslutningen af sagsbehandlingen, at der ikke forelå bevis for nogen form for svig i forbindelse med det pågældende program.

OLAF har dog modtaget yderligere oplysninger efter at have afsluttet sagen og har besluttet at genoptage efterforskningen af en række forhold. Resultatet af denne efterforskning vil blive videregivet til de kompetente myndigheder efter den sædvanlige procedure.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/251 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/251

---

(2004/C 84 E/0298)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3829/03

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om:   Mælkekvoteordningen efter udvidelsen: tilladt produktionsmængde for Galicia

Mælkesektoren i Galicia er alvorligt bekymret for, hvordan situationen bliver for den efter EU's udvidelse. Hvis, som det blev vedtaget i forbindelse med Spaniens tiltrædelse af EF, Spaniens nuværende produktionskvote er på 6 mio. t for 40 mio. indbyggere — en mængde pr. indbygger, der er meget lavere end i den resterende del af EU — så kan Spanien blive stillet endnu ringere, idet de nye medlemsstater tilsyneladende vil få tildelt en samlet kvote på 18 mio. t for en befolkning på 75 mio. indbyggere. I Spanien er Galicia — området med den største mælkeproduktion — den region, der vil lide størst skade, idet dens samlede kvote kun svarer til en tredjedel af denne mængde.

Svarer disse tal for de nye medlemsstater til virkeligheden? Hvor stor en produktionskvote er der tildelt hver af de nye medlemsstater, og hvordan er forholdet mellem denne og statens indbyggertal? Hvilke kriterier blev der fulgt ved fastlæggelsen af de enkelte medlemsstaters kvoter? Hvilke muligheder er der for på den baggrund at øge Spaniens og Galicias kvoter, da de på nuværende tidspunkt end ikke producerer tilstrækkeligt til at dække behovet på det interne spanske marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. februar 2004)

Kommissionen kan oplyse, at de nationale referencemængder for alle medlemsstaterne er fastsat på grundlag af de historiske produktionsdata for de producenter, der fandtes i sektoren i en bestemt periode. Denne fremgangsmåde, som blev anvendt ved mælkekvoteordningens indførelse i 1984 og i forbindelse med de efterfølgende tiltrædelser, har ligeledes fundet anvendelse i forbindelse med denne udvidelse. Der kan i henhold til denne metode og ud fra princippet om ligebehandling af producenterne ikke tages hensyn til indbyggertallet og forbruget på hjemmemarkedet i de enkelte medlemsstater ved fastsættelsen af mælkekvoter.

De nationale referencemængder, der er tildelt de nye medlemsstater, er mere konkret fastsat på grundlag af de enkelte landes produktion i 2000 eller 2001 eller deres gennemsnitlige produktion i en treårsperiode fra 1997. Den kvote, man er nået frem til på denne måde, er blevet hævet med 1 %, således at den samlede kvote for de ti nye lande er på 18 327 895 t.

De nationale referencemængder (i tons) er fordelt således:

| (i tons) |
| --- |
| Tjekkiet | 2 682 143 |
| Estland | 624 483 |
| Cypern | 142 200 |
| Letland | 695 395 |
| Litauen | 1 646 939 |
| Ungarn | 1 947 280 |
| Malta | 48 698 |
| Polen | 8 964 017 |
| Slovenien | 560 424 |
| Slovakiet | 1 013 316 |

(i tons)

Tjekkiet

2 682 143

Estland

624 483

Cypern

142 200

Letland

695 395

Litauen

1 646 939

Ungarn

1 947 280

Malta

48 698

Polen

8 964 017

Slovenien

560 424

Slovakiet

1 013 316

For at tage hensyn til de tiltrædende landes meget store egetforbrug, og eftersom dette egetforbrug på bedriften ikke er taget med i beregningen af mælkekvoterne, er der i tiltrædelsesakten fastsat bestemmelser om en særlig reserve på 671418 t for disse lande med undtagelse af Malta og Cypern. Denne reserve frigives den 1. april 2006, hvis egetforbruget er faldet i disse lande. Beslutningen om frigivelse af reserven træffes af Kommissionen på grundlag af en rapport, som de pågældende lande skal forelægge for Kommissionen senest den 31. december 2005.

Hvad Spanien angår, har Rådet inden for rammerne af Agenda 2000 truffet afgørelse om at forhøje landets mælkekvoter af to omgange med i alt 550 000 t fra 1. april 2000. Der er i øjeblikket ingen planer om at forhøje Spaniens mælkekvoter yderligere.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/252 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/252

---

(2004/C 84 E/0299)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3854/03

af Samuli Pohjamo (ELDR) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Forberedelser til en reform af reglerne for statsstøtte i Kommissionen

Kommissionen arbejder på en reform af reglerne for statsstøtte. Til reformen knytter sig en række udfordringer, bl.a. hensyntagen til udvidelsens konsekvenser for statistikkerne og undgåelse af konkurrencefordrejninger, men også ønsket om at fremme samhørighedsmålsætningen.

Af hensyn til udviklingen i regionerne og målsætningerne for regionalpolitikken er det vigtigt med en fleksibel lovgivning om statsstøtte.

I hvilken retning går Kommissionens arbejde med reformen? Vil artikel 87, stk. 3, litra c), i traktaten skulle ændres? Vil artikel 87, stk. 3, litra a), fortsat kunne bevares? Hvordan vil man med ændringerne af artiklen tage hensyn til de særlige problemer i de tyndt befolkede områder i Nordeuropa, f.eks. det kolde klima, de store afstande og de deraf følgende høje transportomkostninger?

Når der f.eks. i Nordfinland brydes is i en meters tykkelse over en strækning på 500-1 000km, for at handelsskibene kan nå ud på åbent hav, bevirker det en mærkbar stigning i bruttonationalproduktet, men det påfører samtidig virksomhederne betydelige omkostninger.

Retningslinjerne for statsstøtte begrænser mulighederne for at yde national støtte til navnlig mål 1-områder. Desuden tillades der undtagelser, bl.a. i tyndt befolkede områder.

Hvordan vil der i den nye reform blive taget højde for, at en betragtelig del af områderne i de nuværende medlemslande vil skulle flyttes fra mål 1 til mål 2? I disse områder, hvoraf mange er landbrugsområder, er det nødvendigt at understøtte konkurrenceevnen med særforanstaltninger, hvis det skal undgås, at centraliseringen fortsætter, og befolkningen vedbliver med at flytte til de økonomisk centrale områder. Vil Kommissionen overveje andre kriterier som grundlag for statsstøtte end inddelingen i målområder og de i den forbindelse anvendte BNP-kriterier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. februar 2004)

Kommissionen agter ikke at foreslå ændringer til EF-traktatens artikel 87.

Med hensyn til retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (1) besluttede Kommissionen den 2. april 2003 (2) til sin tid at gennemføre en revision af disse retningslinjer for perioden efter 2006, idet medlemsstaterne og Kommissionen skulle have tid til at udarbejde, meddele og godkende nye regionalstøttekort.

Med hensyn til de særlige vanskeligheder i de tyndt befolkede områder, som det ærede medlem henviser til, vil Kommissionen henlede opmærksomheden på den kendsgerning, at de nuværende retningslinjer faktisk indeholder særlige bestemmelser for disse områder, selv hvor de ikke falder ind under undtagelsesbestemmelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c) er den støtteintensitet, der er tilladt ved investeringer, højere dér end i andre områder, som falder ind under denne undtagelse. Til trods for Kommissionens generelt negative holdning til driftsstøtte tillader retningslinjerne endvidere transportstøtte i disse områder for at dække de øgede udgifter til godstransport.

Det ærede medlem kan være rolig for, at Kommissionen i revisionen af retningslinjerne, der foretages i nært samarbejde med medlemsstaterne, bestemt endnu en gang vil tage højde for de særlige vanskeligheder i tyndt befolkede områder.

---

(1)  EFT C 74 af 10.3.1998 og EFT C 258 af 9.9.2000.

(2)  EUT C 110 af 8.5.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/253 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/253

---

(2004/C 84 E/0300)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3855/03

af Michl Ebner (PPE-DE) og Paolo Pastorelli (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Sikkerheden i lufthavnene

Siden den 11. september 2001 har vort liv været ændret radikalt. Frygten for attentater er en del af dagligdagen, og derfor er de offentlige sikkerhedsforanstaltninger, både i byerne og i forbindelse med knudepunkter med høj risiko som f.eks. lufthavne, blevet øget.

Da denne periode desværre er karakteriseret ved næsten daglige attentater som f.eks. attentaterne i Tyrkiet eller i Irak, er det centrale spørgsmål borgerens sikkerhed. Følgende nylige oplevelse er derfor meget lærerig.

For nogle dage sig tog forespørgerne sammen til Bruxelles' lufthavn. Efter at have overstået den sædvanlige check-in-procedure og håndbagekontrollen havde vi endnu tid til at spise et måltid i en af lufthavnens restauranter i »Duty Free«-området. Det forbavsede os noget, at der stod spidse og meget skarpe knive til rådighed for den enkelte passager. Det er klart, at en ondsindet person kunne stikke en kniv i lommen, gå ud til »gaten« og gå om bord. Rent faktisk kontrollerer ingen mere hverken bagagen eller hvad man har på sig. Selv en dilettantisk terrorist kunne uden vanskelighed kapre et fly. Vi lagde endvidere mærke til, at hvis man foretog elektronisk check-in ved de dertil indrettede skranker, ville ingen kontrollere passagerens pas, hverken ved den første kontrolskranke på vej ud til »gaterne« eller ved håndbagagekontrollen. Derfor ville en terrorist i Bruxelles' lufthavn, den europæiske by, som er sæde for så mange institutioner og er en by med virkelig mange mål for terrorisme, kunne gå om bord uden vanskelighed. Og dette kaldes sikkerhed?

Vil Kommissionen udtale sig om denne situation?

Påtænker Kommissionen sikkerhedsnormer, som lufthavnene skal følge? Hvad agter Kommissionen i benægtende fald at foretage sig for at indføre sådanne normer for den offentlige sikkerhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. februar 2004)

Det ærede medlem stiller flere spørgsmål vedrørende flysikkerhed. For det første er det ikke passende at drøfte sikkerhedsstandarden i en bestemt lufthavn i et svar, der kommer ud til offentligheden. Derfor tages kun de generelle spørgsmål op i dette svar.

Der har siden den 19. januar 2003 været indført obligatoriske sikkerhedsstandarder i EU. På dette tidspunkt trådte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2320/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart (1) nemlig i kraft. Denne forordning er blevet suppleret af yderligere forordninger, hvoraf den ene specificerer alle genstande, som det er forbudt at medbringe i fly i EU.

Restauranter, der er beliggende efter lufthavnenes sikkerhedskontrol, er forpligtet til ikke at benytte bestik, der kan betragtes som farligt. I denne forbindelse er reglerne ikke forskellige fra de regler, der gælder for bestik, som benyttes i flyene, hvor metalknive kun er tilladt, hvis de er stumpe.

Kommissionen undersøger kontinuerligt forordning (EF) nr. 2320/2002 og dertil knyttede gennemførelsesbestemmelser for at sikre en høj flysikkerhed i hele EU. Kommissionen er med hensyn til det foreliggende spørgsmål rede til at skrive til alle medlemsstaterne for at få information om brugen af metalbestik i lufthavnsrestauranter, der ligger efter sikkerhedskontrollen i de pågældende lufthavne.

---

(1)  EFT L 355 af 30.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/254 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/254

---

(2004/C 84 E/0301)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3856/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Kontrakter inden for rammerne af den 8. EUF

Kan Kommissionen oplyse antallet af entreprisekontrakter, som er blevet tildelt AVS-landene, og antallet af forelagte projekter, der ikke er blevet valgt, inden for rammerne af den 8. EUF, og kontrakternes beløbsstørrelse?

Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvor mange af disse kontrakter er blevet afsluttet i henhold til de fastsatte kontraktbestemmelser, eventuelle forsinkelser og eventuelle afholdte udgifter som følge af voldgiftsbehandling, tvister eller regulering af priserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(20. februar 2004)

Inden for rammerne af den 8. EUF er der blevet tildelt et samlet antal på 6 199 kontrakter (og heraf er 1 851 allerede afsluttet) til et beløb af 8,925 mia.EUR. Kommissionen fører hverken regnskab med, hvilke tilbudsgivere der ikke blev valgt eller hvorfor en kontrakt blev afsluttet. Kontrakterne indeholder normalt bestemmelser, som giver parterne mulighed for at nå kontraktens mål, også selv om gennemførelses-betingelserne ændrer sig; det skulle således være rimeligt at konkludere, at de allerfleste kontrakters mål bliver nået på kontraktbetingelserne.

Hvad angår tildelingen af kontrakter, overholdes de regler, der er fastlagt i Lomé-aftalerne, og de almindelige bestemmelser og betingelser for kontrakter (AVS-EU-Ministerrådets afgørelse nr. 3/90 af 29. marts 1990 (1)). I henhold til Lomé-konventionen er det den nationale anvisningsberettigede, der står for udbudsproceduren og tildelingen af kontrakter, og som er ansvarlig for fristerne.

Hvad angår spørgsmålet om tvister, er der registreret tre tilfælde for 8. EUF, som stadig ikke var afgjort pr. 30. november 2003. EUF's nationale anvisningsberettigede har ikke desto mindre ret til at forhandle direkte med kontrahenten uden indblanding fra Kommissionens side. Der føres ikke noget specielt regnskab over ændringer i kontraktomkostningerne som følge af forhandlingerne og pristilpasninger inden for rammerne af de gældende kontrakter.

---

(1)  EFT L 382 af 31.12.1990.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/255 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/255

---

(2004/C 84 E/0302)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3858/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Invalidepensioner i Den Europæiske Union

Det fremgår af Revisionsrettens særberetning nr. 3/2003 (1) om de europæiske institutioners invalidepensionsordning, at 0,78 % af personalet i de europæiske institutioner i 2001 blev invalidepensioneret.

Kan Kommissionen oplyse, hvor stor en procentdel der blev invalidepensioneret i 2002, og hvilke kontrolforanstaltninger der er blevet truffet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(11. februar 2004)

I 2002 blev der bevilget invalidepension til 1,1 % af Kommissionens personale (tjenestemænd og midlertidigt ansatte).

I de tilfælde hvor Invaliditetsudvalget i sin beslutning om at bevilge invalidepension anbefaler, at det er nødvendigt med kontrolundersøgelser, udføres de systematisk, indtil den tidligere tjenestemand fylder 60 år (i overensstemmelse med artikel 15 i bilag VIII til Vedtægten).

Tjenestemænd, der skal igennem sådanne kontrolundersøgelser, skal gennemgå en grundig undersøgelse hos lægetjenesten. Hvis det skønnes hensigtsmæssigt, skal denne undersøgelse suppleres med en yderligere undersøgelse, der skal udføres af eksterne eksperter.

I 2002 blev der udført 154 sådanne kontrolundersøgelser. Tre tjenestemænd blev i denne periode genindsat i tjenesten.

Det ærede medlems opmærksomhed henledes på Kommissionens svar på Revisionsrettens særberetning nr. 3/2003, hvori Kommissionen meddelte, at den havde til hensigt at udarbejde en overordnet politik med det formål både at forebygge invaliditet og hjælpe med at opnå og tilskynde til revalidering, og at Kommissionen ville underrette Europa-Parlamentet om resultaterne af dette arbejde.

---

(1)  EUT C 109 af 7.5.2003, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/256 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/256

---

(2004/C 84 E/0303)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3866/03

af Robert Sturdy (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Fuglefangst ved hjælp af fælder

Kan Kommissionen i lyset af de vedvarende meddelelser om, at man i Cypern stadig fanger fugle ved hjælp af fælder, oplyse, hvilke foranstaltninger den har til hensigt at iværksætte med henblik på at sikre en korrekt gennemførelse og håndhævelse af EU's fugledirektiver i Cypern?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. februar 2004)

Kommissionen følger situationen og de fremskridt, Cypern har gjort for at opfylde sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten, ikke bare med hensyn til at omsætte bestemmelserne i den cypriotiske lovgivning, men også med hensyn til deres gennemførelse og håndhævelse. Som et land, der tiltræder EU, skal Cypern gennemføre og håndhæve alle bestemmelser i fugledirektivet (1) (79/409/EØF) fra 1. maj 2004. Der er ikke indrømmet nogen overgangsperiode, og Cypern har ikke anmodet om særlige undtagelser. I oktober 2003 vedtog Cypern en national lov, som omfatter kravene i både fugle- og habitatdirektivet (92/43/EØF) (2).

Kommissionen gjorde det under tiltrædelsesforhandlingerne helt klart, at visse fuglefangstmetoder som dem, der indebærer brug af limpinde og net, ikke er forenelige med bestemmelserne i fugledirektivet. Det er også ulovlig praksis i Cypern, og de cypriotiske myndigheder har forsikret Kommissionen om, at de vil øge bestræbelserne for effektiv håndhævelse af den pågældende lov. Skulle der opstå problemer, vil Kommissionen tage dem op med de nationale myndigheder for at få dem løst. Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at den ikke vil tøve med at træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at medlemsstaterne anvender hele EU's lovgivning på miljøområdet korrekt.

---

(1)  Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, EFT L 103 af 25.4.1979.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/256 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/256

---

(2004/C 84 E/0304)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3876/03

af Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Bøde for overtrædelse af grænsen for tilsåning af basisarealer med majs

I forbindelse med spørgsmålet om majsproduktionen og navnlig overskridelsen af basisarealerne for 2003 og bøden herfor og i betragtning af meddelelsen fra Agea om en formodet reduktion på 18,6 % af Fællesskabets bidrag på grund af overskridelsen af arealerne til majsdyrkning — til trods for, at de maksimale garantiareal for Italien ikke er blevet overskredet — forekommer det vigtigt hurtigst muligt at foreslå Kommissionen, at denne bøde — helt ekstraordinært — stilles i bero af de nedenfor anførte grunde.

Det meget tørre klima i 2003 har haft betydelig indvirkning for produktionsomkostningerne (de højeste omkostninger i forhold til de foregående år, idet de er steget med 32 %), især i forbindelse med kunstvanding. Tørken har også bevirket et kraftigt fald i produktionen, hvad der har afstedkommet et betydeligt fald i indkomsten på de bedrifter, hvor der dyrkes majs.

Det er indlysende, at begivenheder, som udelukkende skyldes force majeure, og som ikke kan tilskrives enkeltpersoner, i tilgift til den nævnte reduktion på 18,6 % vil indebære en risiko for majsdyrkernes allerede vanskelige situation.

Hvordan vil Kommissionen gribe ind for at genoprette balancen de områder, hvor der dyrkes majs?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. februar 2004)

Hvad angår anmodningen om — som en ekstraordinær undtagelse for 2003 — ikke at anvende bistandsnedsættelserne pr. hektar (ha) som følge af en for stor produktion på det særskilte basisareal for majs i Italien, skal det bemærkes, at formålet med de foranstaltninger, der er fastlagt i artikel 2, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (1), er at sikre markedsbalancen.

Summen af de betalinger, der fordeles til landbrugere inden for rammerne af ordningen for markeds-afgrøder, nedsættes ikke, hvis arealstøtten er nedsat på grund af en overskridelse af det særskilte basisareal for majs i Italien, men der foretages en forholdsmæssig nedsættelse af den enkelte landbrugers støtteberettigede areal for alle de betalinger, der ydes.

Hvad angår en eventuel indgriben fra Kommissionens side for at genoprette situationen på majsområdet, fastlægges de regionale basisområder af medlemsstaterne (artikel 2, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999), som også kan ændre deres regionaliseringsplan.

Med hensyn til de dårlige vejrforhold i sommeren 2003, som påførte landbrugerne i Italien skade, skal det bemærkes, at Kommissionen omgående vedtog en pakke foranstaltninger for at hjælpe landbrugerne med at overvinde virkningerne af den ekstraordinære tørke.

På baggrund heraf er det ikke passende at indrømme en fravigelse af ovennævnte forordning med ekstraordinære begivenheder som tørken i sommer som begrundelse.

---

(1)  EFT L 160 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/257 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/257

---

(2004/C 84 E/0305)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3883/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Alcatel Italia: EU-midler til telekommunikationssektoren

Alcatel Italia har forelagt en omstruktureringsplan, som indebærer, at to af selskabets virksomheder i Italien vil blive lukket, selv om de pågældende to virksomheder har en førende position inden for telekommunikation. Der er imidlertid talrige EU-programmer til støtte af teknologisk innovation, f.eks. programmet eEurope, der giver mulighed for bl.a. gennem Den Europæiske Socialfond at yde støtte til investeringer i bredbåndsinfrastruktur i tilbagestående områder. Som led i foranstaltningerne til støtte af bredbåndsteknologi forventes der inden for en periode af fem år at ville blive gjort investeringer for 1 680 mio. EUR, som vil blive finansieret dels med EU-midler, dels gennem projektfinansieringsredskabet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | I hvilket omfang kan Alcatel Italia nyde godt af disse finanseringsmuligheder? |
| --- | --- |

1.

I hvilket omfang kan Alcatel Italia nyde godt af disse finanseringsmuligheder?

| 2. | I hvilket omfang kan Alcatel Italia nyde godt af de finansieringsmuligheder, der indgår i Galileo-projektet og det sjette rammeprogram for forskning? |
| --- | --- |

2.

I hvilket omfang kan Alcatel Italia nyde godt af de finansieringsmuligheder, der indgår i Galileo-projektet og det sjette rammeprogram for forskning?

| 3. | Hvilke andre finansielle redskaber overvejes der for telekommunikationssektoren i de kommende år? |
| --- | --- |

3.

Hvilke andre finansielle redskaber overvejes der for telekommunikationssektoren i de kommende år?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. april 2004)

Alcatel kan som leverandør af satellitteknologi afgive bud på levering af hardware til etablering af Galileo-systemet. I øjeblikket er Alcatel Italia ikke involveret i finansiering vedrørende Galileo-projektet. Hvad angår det sjette rammeprogram for forskning kan virksomheden ansøge om finansiering under de forskellige underprogrammer. Indtil nu har Alcatels involvering i det sjette rammeprogram været begrænset til et bud i forbindelse med det strategiske mål 2.3.5 forskningsnetværkseksperimenter, hvor Alcatel Italia deltager som del af et konsortium med 13 andre medlemmer (der er anmodet om en støtte på 1 240 000 EUR).

Med de nye strukturpolitiske retningslinjer, Kommissionen har vedtaget for højhastighedsinfrastrukturen som led i de medfinansierede programmer under strukturfondene (1), hvormed målsætningerne for handlingsplanen e-Europe 2005 skal iværksættes, vil der blive ydet et bidrag til at udstrække informationssamfundet til også at omfatte de mindst gunstigt stillede regioner, der med frie markedsmekanismer ikke ville blive dækket (landdistrikter og isolerede områder).

I de nye strukturpolitiske retningsliner fastlægges almene kriterier og driftsmæssige principper for at kunne nyde godt af interventionerne fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) (behov for en strategisk regional ramme, geografisk målrettethed, teknologisk neutralitet, åben adgang). Dette dokument er udarbejdet med regionerne som målgruppe for deres vurdering og udvælgelse af investeringsprojekter vedrørende elektronisk kommunikation, herunder investeringer i andengenerations mobiltelefoni, hvor sådanne investeringer ikke er rentable.

Det bør bemærkes, at udvælgelse af projekter og deres administration udelukkende hører hjemme under de nationale myndigheders ansvarsområde, under hensyntagen til fællesskabsretten og -principperne (konkurrence, offentlige udbud osv.).

I medfør af artikel 2, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1783/1999 af 12. juli 1999 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (2) kan der ydes støtte til finansiering af »oprettelse og udvikling af transeuropæiske net i telekommunikationssektoren«. Herudover specificeres det i Kommissionens retningslinjer af 28. juli 2003, at strukturfondene bør støtte regionerne med at fremme efterspørgselssiden af informationssamfundet, navnlig virksomhedernes og institutionernes evne til reelt at anvende informations- og kommunikationsteknologi (IKT).

Der fokuseres på infrastruktur og ikke driftsomkostninger.

Det bør bemærkes, at godkendelsen af IKT-projekter til finansiering under strukturfondene er pålagt medlemsstaternes enkelte bevillingsmyndigheder.

---

(1)  SEK(2003)895.

(2)  EFT L 213 af 13.8.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/258 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/258

---

(2004/C 84 E/0306)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3885/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Alcatel Italia: kontrol af anvendelsen af EU-støtte

Det multinationale selskab Alcatel er målt på både omsætning, geografisk spredning og antallet af medarbejdere en af verdens største producenter af telekommunikationsinfrastrukturer til både offentlige og private kunder. Med afdelinger i næsten alle EU-lande er Alcatel også stærkt forankret i Europa. Inden for de seneste måneder har Alcatel Italia imidlertid meddelt, at selskabet agter at afvikle sine afdelinger i Italien. Selskabet har imidlertid modtaget støtte via strukturfondene til styrkelse af beskæftigelsen og produktiviteten, men det er ikke klart, om fondene er blevet brugt til at investere i EU, eller om de er gået til investeringer i lande med hurtig økonomisk vækst som f.eks. Kina eller i andre lande uden for EU.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

| 1. | I hvor mange lande i EU har Alcatel modtaget støtte? |
| --- | --- |

1.

I hvor mange lande i EU har Alcatel modtaget støtte?

| 2. | Hvilke andre afdelinger i EU er berørt af risikoen for lukning? |
| --- | --- |

2.

Hvilke andre afdelinger i EU er berørt af risikoen for lukning?

| 3. | Hvordan kan man kontrollere, at støtten til Alcatel reelt er blevet brugt i EU og ikke i lande uden for EU? |
| --- | --- |

3.

Hvordan kan man kontrollere, at støtten til Alcatel reelt er blevet brugt i EU og ikke i lande uden for EU?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(14. april 2004)

Virksomheden Alcatel har deltaget i forskningsprojekter, der støttes under det femte forskningsramme-program(RP5), i en række EU-lande, som det fremgår af skemaet nedenfor:

RP5 Alcatel: Deltagelse og støtte opdelt efter land

| Land | Antal gange, Alcatel-virksomheder har deltaget i EU-støttede projekter | EU's økonomiske bidrag til Alcatel-virksomheder inden for rammerne af støttede projekter |
| --- | --- | --- |
| AT — Østrig | 3 | 429 397 |
| BE — Belgien | 31 | 12 942 524 |
| DE — Tyskland | 19 | 8 236 949 |
| DK — Danmark | 1 | 0 |
| ES — Spanien | 5 | 2 023 542 |
| FR — Frankrig | 53 | 26 704 207 |
| GR — Grækenland | 1 | 248 476 |
| IT - Italien | 2 | 850 010 |
| I alt | 115 | 51 515 105 |

Land

Antal gange, Alcatel-virksomheder har deltaget i EU-støttede projekter

EU's økonomiske bidrag til Alcatel-virksomheder inden for rammerne af støttede projekter

AT — Østrig

3

429 397

BE — Belgien

31

12 942 524

DE — Tyskland

19

8 236 949

DK — Danmark

1

0

ES — Spanien

5

2 023 542

FR — Frankrig

53

26 704 207

GR — Grækenland

1

248 476

IT - Italien

2

850 010

I alt

115

51 515 105

Hvad angår finansieringen over EFRU, henledes det ærede medlems opmærksomhed på, at strukturfondene samfinansierer flerårige programmer på grundlag af vækststrategier, som er blevet fastlagt i fællesskab mellem de regioner, der er støtteberettigede i henhold til fællesskabsreglerne, medlemsstaterne og Kommissionen, med henblik på at fremme vækst og økonomisk udvikling i disse regioner. De nationale og regionale myndigheder bærer alene ansvaret for at udvælge og forvalte projekter under hensyntagen til Fællesskabets retningslinjer og lovgivning.

Medlemsstaterne, som er forpligtet til at fastlægge kontrolordninger med henblik på at kontrollere anvendelsen af disse fonde, bærer først og fremmest ansvaret for kontrollen. Kommissionen har til gengæld kontrolbeføjelser i henhold til artikel 38 i forordning (EF) nr. 1260/1999 (1). Derudover bør det bemærkes, at det påhviler medlemsstaterne at underrette Kommissionen om ændringer af lokalisering for en produktionsvirksomhed, der støttes under fondene, hvis disse kan medføre en reduktion af fællesskabsstøtten (artikel 30 i forordning (EF) nr. 1260/1999).

Med hensyn til den støtte, der er opnået under rammeprogrammerne, kræves det i RP5-kontrakterne, at resultaterne af projekterne skal udnyttes kommercielt eller anvendes inden for anden forskning i overensstemmelse med Fællesskabets interesser og under overholdelse af de internationale aftaler, der er indgået med Fællesskabet. Selv om det under det sjette rammeprogram i kontrakten kræves, at kontrahenten anvender resultaterne i overensstemmelse med deres interesser, kan Fællesskabet modsætte sig enhver overdragelse af ejendomsret eller adgangsret til tredjepart, hvis overdragelse ikke er forenelig med målet om at fremme en dynamisk, videnbaseret europæisk økonomis konkurrenceevne eller med etiske principper.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/260 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/260

---

(2004/C 84 E/0307)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3897/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Ikke-bæredygtige bifangster ved fiskeri

Har EU-medlemsstaterne over for FN's fiskerikomité (COFI) fremsat nogen forslag med krav om, at fiskerflåder overalt i verden skal anvende den seneste teknologi til udelukkelse af bifangster? Hvilken eventuel samordning fandt der sted mellem medlemsstaterne, før sådanne forslag blev forelagt?

Hvilken rolle vil Kommissionen spille med henblik på forud for næste møde i FN's fiskerikomité at samordne medlemsstaternes forslag om, at fiskerflåder overalt i verden skal anvende teknologi til udelukkelse af bifangster?

Hvad er tidsplanen for forelæggelse og samordning af sådanne forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. februar 2004)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, har ingen medlemsstat inden for De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) i forbindelse med det kommende COFI-møde i 2005 taget noget initiativ vedrørende et krav om, at samtlige fiskerflåder i verden skal anvende teknologi til udelukkelse af bifangster.

Da dette spørgsmål henhører under Fællesskabets enekompetence, er det i øvrigt Kommissionen, der — såfremt der skal tages et initiativ — skal forelægge sagen for FAO, efter at den sammen med Rådet har fastlagt Fællesskabets handlingslinjer.

Som Kommissionen allerede anførte i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel nr. 3359/03 (1), forekommer det i betragtning af Kommissionens nuværende midler og de fastlagte prioriteter for den fælles fiskeripolitik i 2004 usandsynligt, at der kan tages et sådant initiativ, selv om spørgsmålet fortjener særlig opmærksomhed. For at Fællesskabet kan anmode om at få et sådant initiativ på dagsordenen for det kommende COFI-møde, må det være i stand til inden sommeren 2004 at udarbejde et forslag, der omfatter et teknisk og finansielt vurderingsgrundlag, som kan accepteres af FAO.

---

(1)  Se side 59.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/261 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/261

---

(2004/C 84 E/0308)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3900/03

af Giacomo Santini (PPE-DE) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca

I kommissionsforslag (1) vedrørende Fællesskabets retningslinjer for udvikling af de transeuropæiske transportnet og finansiering af disse anses jernbaneforbindelsen Trieste-Divica ikke for at være en grænseoverskridende forbindelse, selv om den er en integrerende del af det prioriterede projekt nr. 6.

Det er kun de projekter, der anses for at være grænseoverskridende, som vil kunne modtage EU-støtte uden tilbagebetalingspligt for 30 % af de samlede udgifter, og hvis dette standpunkt fastholdes, vil jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca ikke kunne modtage vigtige EU-støttemidler.

| 1. | Er Kommissionen enig i, at udelukkelsen af jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca fra de grænseoverskridende projekter er til skade for EU-borgernes interesser og for hele ideen om EU-støtte? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen enig i, at udelukkelsen af jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca fra de grænseoverskridende projekter er til skade for EU-borgernes interesser og for hele ideen om EU-støtte?

| 2. | Hvilke øvrige kriterier skal jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca opfylde for at blive defineret som et »grænseoverskridende« projekt og for at blive optaget på listen over denne type projekter — i betragtning af, at Trieste-Divaca allerede er en integrerende del af den tværnationale jernbaneforbindelse Lyon-Trieste/Koper-Ljubljana-Divaca-Budapest? |
| --- | --- |

2.

Hvilke øvrige kriterier skal jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca opfylde for at blive defineret som et »grænseoverskridende« projekt og for at blive optaget på listen over denne type projekter — i betragtning af, at Trieste-Divaca allerede er en integrerende del af den tværnationale jernbaneforbindelse Lyon-Trieste/Koper-Ljubljana-Divaca-Budapest?

---

(1)  KOM(2003) 564 af 1. oktober 2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/261 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/261

---

(2004/C 84 E/0309)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3968/03

af Amalia Sartori (PPE-DE) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   Transeuropæiske transportnet

I Kommissionens sidste nye dokumenter (1) vedrørende Fællesskabets retningslinjer for udvikling af de transeuropæiske transportnet og finansiering af disse anses jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca — der indgår i det prioriterede projekt nr. 6 (den tværnationale jernbaneforbindelse Lyon-Trieste/Koper-Ljubljana-Divaca-Budapest) — ikke for at være en grænseoverskridende forbindelse.

Ifølge Fællesskabets retningslinjer er det kun de projekter, der anses for at være grænseoverskridende, som vil kunne modtage EU-støtte uden tilbagebetalingspligt for 30 % af de samlede udgifter, og derfor — hvis dette standpunkt fastholdes — vil jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca ikke kunne modtage EU-støttemidler af en sådan størrelsesorden.

Eftersom der er tale om et kompliceret bygningsværk, der krydser den italiensk-slovenske grænse, er den finansielle bistand fra EU af afgørende betydning. Beslutningen om ikke at betragte jernbaneforbindelsen som en grænseoverskridende jernbaneforbindelse vil kunne skade hele ideen om EU-støtte til gennemførelse af projektet og dermed også italienske interesser.

Er det rigtigt, at jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca ikke vil kunne modtage EU-støtte uden tilbagebetalingspligt for 30 % af de samlede udgifter — i modsætning til de internationale jernbaneforbindelser i det prioriterede projekt nr. 17 eller jernbaneforbindelsen Paris-Strasbourg-Stuttgart-Wien-Bratislava? Hvilke motiver ligger der i bekræftende fald til grund for denne beslutning?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

på skriftlige forespørgsler E-3900/03 og E-3968/03

(17. februar 2004)

For at fremme en bæredygtig mobilitet i det udvidede Europa foreslog Kommissionen den 1. oktober 2003 en revision af Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det europæiske transportnet (TEN-T). I dette forslag opregnede Kommissionen 29 prioriterede projekter, som Rådet (transportministrene) opnåede politisk enighed om den 5. december 2003. Kommissionens forslag følger i vidt omfang henstillingerne fra Van Miert Gruppen på Højt Plan. Denne gruppe undersøgte, hvorvidt det var muligt at medtage konstruktionen af en højhastighedsstrækning mellem Trieste og Ljubljana (Trieste-Divača) blandt disse prioriterede projekter. Gruppen konkluderede, at det på dette stadium ville være for tidligt at medtage en ny strækning som en del af Fællesskabets prioriterede projekt nr. 6 (dvs. jernbaneaksen Lyon-Trieste/Koper-Ljubljana-Divaca-Budapest).

Imidlertid skal Kommissionen minde om, at selv om jernbaneforbindelsen Trieste-Divaca ikke er medtaget som en strækning i det prioriterede projekt nr. 6 i Kommissionens forslag af 1. oktober 2003, blev denne strækning nævnt i de i 1996 vedtagne TEN-T-retningslinjer (jernbaneafsnittet) som et projekt af fælles interesse (jf. Europa-Parlamentets og beslutning 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (2)). I forslaget til reviderede retningslinjer blev hele strækningen bekræftet som værende af fælles interesse. Derfor kan undersøgelser vedrørende denne strækning medfinansieres over TEN-T-budgettet med op til 50 % af de samlede omkostninger, såfremt de opfylder betingelserne i Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net (3).

---

(1)  KOM(2003) 564 af 1. oktober 2003.

(2)  EFT L 228 af 9.9.1996.

(3)  EFT L 228 af 23.9.1995.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/262 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/262

---

(2004/C 84 E/0310)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3905/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Efterforskning af Eurostat-affæren — OLAF's taskforce sat fra bestillingen

Som det fremgår af OLAF's (Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig) officielle hjemmeside har organisationen som opgave at »beskytte Den Europæiske Unions interesser samt at bekæmpe bedrageri, korruption og andre uregelmæssigheder, herunder embedsmisbrug i de europæiske institutioner. OLAF tilstræber at yde Europas borgere en kvalitetsservice og at udføre sine opgaver på en ansvarlig, gennemsigtig og økonomisk måde«. Til trods for disse noble hensigter er der dog god grund til bekymring, når generaldirektøren for OLAF, Franz-Hermann Brüner, bringer forlydender om, at den taskforce, som Romano Prodi i sin tid oprettede med henblik på en tilbundsgående efterforskning af Eurostat-sagen, nu — af selvsamme formand for Kommissionen er sat fra bestillingen. Brüner har i øvrigt meddelt, at han ikke har haft tilstrækkeligt personale og midler til rådighed til at kunne gennemføre en tilfredsstillende efterforskning.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

| 1. | Hvorfor har Kommissionens formand, Romano Prodi, sat taskforcen fra bestillingen? |
| --- | --- |

1.

Hvorfor har Kommissionens formand, Romano Prodi, sat taskforcen fra bestillingen?

| 2. | Har taskforcen i den tid, den har eksisteret, været i stand til at løse sin opgave — nemlig at gennemføre en tilbundsgående og tilfredsstillende efterforskning af Eurostat-affæren? Hvilke resultater har denne efterforskning i bekræftende fald givet? |
| --- | --- |

2.

Har taskforcen i den tid, den har eksisteret, været i stand til at løse sin opgave — nemlig at gennemføre en tilbundsgående og tilfredsstillende efterforskning af Eurostat-affæren? Hvilke resultater har denne efterforskning i bekræftende fald givet?

| 3. | Hvordan kan det være, at Brüner har været så længe om at gøre opmærksom på de vanskeligheder, hans kontor befandt sig i? Har Kommissionen ført regelmæssig kontrol med taskforcen, som den selv har oprettet? Hvordan kan det i bekræftende fald være, at Kommissionen ikke har været opmærksom på de vanskeligheder, Brüner refererer til? |
| --- | --- |

3.

Hvordan kan det være, at Brüner har været så længe om at gøre opmærksom på de vanskeligheder, hans kontor befandt sig i? Har Kommissionen ført regelmæssig kontrol med taskforcen, som den selv har oprettet? Hvordan kan det i bekræftende fald være, at Kommissionen ikke har været opmærksom på de vanskeligheder, Brüner refererer til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(24. februar 2004)

Eurostat-taskforcens (TFES) opgave blev defineret af Kommissionen den 23. juli 2003. TFES fik til opgave at udarbejde en beretning til Kommissionen om de finansielle kredsløb i Eurostat, godkendelsesproceduren, den daglige forvaltningspraksis i forbindelse med eksterne kontrahenter og de af ledelsen foreslåede afhjælpningsforanstaltninger og opfølgningen af disse.

TFES aflagde beretning til Kommissionen den 24. september 2003, og beretningen blev forelagt medlemmerne i Kommissionens budgetkontroludvalg (Cocobu) den 24. september 2003 i overensstemmelse med reglerne om forelæggelse af fortrolige informationer (bilag III i rammeaftalen af 5. juli 2000) om relationerne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen (1).

Kommissionen besluttede derfor den 8. oktober 2003 at bringe taskforce-lederens ansættelse til ophør og midlertidig suspendere de øvrige medlemmers ansættelse.

Det fremhæves endvidere, at der på grundlag af en afgørelse truffet af direktøren for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) den 18. juli 2003, blev nedsat en særlig Eurostat-taskforce inden for OLAF, der skal arbejde med bedrageriundersøgelser inden for kontorets kompetenceområde. De to taskforcer arbejder parallelt, men de har dog også samarbejdet under overholdelse af deres respektive autonomi.

Ifølge OLAF er det ikke i øjeblikket nødvendigt at gennemføre en administrativ undersøgelse ved siden af de igangværende retlige undersøgelser og OLAF's undersøgelser.

TFES har arbejdet tilfredsstillende, og resultaterne af arbejdet er meddelt Kommissionen og Europa-Parlamentet (Budgetkontroludvalget) i overensstemmelse med de af Parlamentet og Kommissionen fastsatte bestemmelser.

Kommissionen havde den 21. maj 2003 givet generalsekretariatet til opgave at koordinere de forskellige aspekter i Eurostat-sagen, og det har derfor nedsat en tværtjenestelig koordinationsgruppe, der omfatter repræsentanter for de vigtigste tjenester og kabinetter, der er berørt af ESTAT-sagen.

Denne gruppe har holdt regelmæssige møder mellem juni og september 2003. OLAF's direktør har her haft lejlighed til at redegøre for de problemer, som hans tjeneste står overfor. OLAF har derfor kunnet nyde godt af støtte fra administrationen i forbindelse med installering af de fornødne ressourcer (personale og kontorer).

Med hensyn til OLAF's vanskeligheder skal det bemærkes, at Kommissionen har undersøgt disse spørgsmål grundigt, især i forbindelse med tildeling af ressourcer. Dette er sket under hensyntagen til de midler, der er stillet til rådighed af budgetmyndigheden.

---

(1)  I forbindelse med formand Prodis deltagelse i formandskonferencen udvidet med Cocobu's medlemmer den 25. september 2003 blev beretningen fra TFES og den 2. interimsrapport fra IAS stillet til rådighed for Cocobu's medlemmer på de ovenfor anførte fortrolige vilkår. Deltagerne i mødet den 25. september modtog endvidere en personligt adresseret konvolut med resumé af disse beretninger samt et informationsnotat fra OLAF med et resumé af de Eurostat-sager, der nu er lukket.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/263 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/263

---

(2004/C 84 E/0311)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3907/03

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Kommissionens forslag om nedskæring af fiskefangsten i 2004 i farvandene ved Galicien og generelt ved Den Iberiske Halvø

Kommissionen har netop få måneder før det nye års begyndelse — sådan som det sker hvert år og på en måde, der inden for enhver anden økonomisk sektor ville være både absurd og uacceptabel og blive afvist — bekendtgjort sit forslag om reduktion af fangsterne i EU's farvande for år 2004.

Kommissionens forslag er uacceptabelt af tre årsager. For det første fordi fiskerisektoren ikke kan klare den foreslåede enorme nedskæring af fangsterne og fiskeriindsatsen — der i Galicien kan føre til lammelse af 300 fartøjer og arbejdsløshed for 3 500 søfolk — uden risiko for at bryde sammen, og fordi denne nedskæring som sædvanlig har den fejlagtige, improviserede og truende karakter, der er kendetegnende for Kommissionens afgørelser på fiskeriområdet. For det anden fordi afgørelserne forelægges uden den nødvendige aftale med eller billigelse fra selve fiskerisektoren, der holdes uden for denne form for afgørelser, idet Kommissionen endog bidrager til at skabe en skadelig distance mellem søens folk og videnskabsmændene, der holdes fast i bureaukratiske og hovmodige holdninger. For det tredje fordi de foreslåede nedskæringer fremlægges, når virksomhederne i fiskerisektoren — som alle andre virksomheder — allerede har planlagt deres aktiviteter for 2004 og uden mulighed for at ændre deres beregninger må skære fangsterne drastisk ned — for visse fiskearters vedkommende med op til 71 %.

Desuden spores der i kommissær Fischlers forslag en forskelsbehandling af de forskellige fiskerflåder, navnlig for så vidt angår den forskellige behandling, der gives i Nordsøen, og som er positiv for torsk, der fanges af Danmark og Det Forenede Kongerige, og negativ for kulmule, der er af særlig interesse for den galiciske fiskerflåde. Hvorfor har Kommissionen fremsat dette forslag? Hvorfor har den for første gang fremsat et forslag om så ekstrem en nedskæring i farvandene ved Galicien og Den Iberiske Halvø? Hvad er det for nye videnskabelige rapporter, der skulle begrunde disse foranstaltninger? Hvorfor har man ikke forsøgt at finde en pakkeløsning, som fiskerisektoren kunne gå ind for? Kan Kommissionen forklare, hvorfor den i stedet for at udarbejde nøjagtige flerårige beregninger, atter en gang ganske uansvarligt fremsætter sine forslag for den kommende fiskerisæson i december måned og dermed kuldkaster alle beregninger hos virksomhederne i fiskerisektoren? Vil kommissær Fischler insistere på at gennemføre disse negative foranstaltninger til trods for den kraftige modstand i fiskerisektoren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. februar 2004)

Nødvendigheden af at nedsætte de samlede tilladte fangster (TAC'er) bygger på et solidt videnskabeligt grundlag. Den biologiske situation for mange demersale bestande i EU-farvandene er meget alarmerende, og Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) anbefalede i sin rådgivning fra oktober 2003, at der blev indført et fuldstændigt fiskestop eller fastsat meget små kvoter for en række bestande, herunder de fleste torske- og kulmulebestande, jomfruhummerbestandene ud for Den Iberiske Halvø, og tungebestandene i Biscayabugten og den vestlige del af Den Engelske Kanal. Den videnskabelige rådgivning er offentliggjort i »ICES Cooperative Research Report«, Nr. 262 fra december 2003.

Da Kommissionen udarbejdede sine forslag til TAC'er og kvoter for 2004, tog den i mange tilfælde i vidt omfang udgangspunkt i videnskabelig rådgivning og foreslog mindre drastiske nedskæringer af TAC'erne, end ICES havde anbefalet. Kommissionen tog hensyn til fiskeriets behov for fortsat at kunne drive fiskeri, og forslaget blev skruet sådan sammen, at der blev skabt ligevægt mellem disse behov og kravet om bevarelse af fiskeressourcerne.

Repræsentanter for fiskeriet blev inviteret til regionale workshopper, der blev afholdt i Bruxelles den 28. og 29. oktober 2003, og hvor man drøftede videnskabelig rådgivning, behov for justering af TAC'er og genopretningsplaner for truede bestande. Kommissionen tog ved udarbejdelsen af sine forslag behørigt hensyn til de synspunkter, der blev fremført på mødet.

Kommissionen foreslår TAC'er på grundlag af bevarelsesbehovene, idet der samtidigt tages hensyn til de sociale og økonomiske konsekvenser. Geografisk diskrimination er der på ingen måde tale om. For 2003 var fiskeriministrene af bevarelseshensyn, der hænger sammen med beskyttelsen af torsk, allerede blevet enige om en række meget store nedskæringer af TAC'er for bestandene i Nordsøen og tilstødende farvande. Derfor var behovet for justering af TAC'er for 2004 generelt mindre i de nordlige farvande end i de sydlige. Ikke desto mindre var der dog fortsat behov for yderligere store nedskæringer (fx for torsk vest for Skotland) i de nordlige farvande.

Kommissionen ser Rådets aftaler om genopretningsplaner for torsk og kulmule som en meget positiv ting for de berørte bestande og fiskere. Den håber også, at genopretningsplanerne for sydlig kulmule, tunge i Biscayabugten og den vestlige del af Den Engelske Kanal og jomfruhummer ud for Den Iberiske Halvø hurtigt vedtages, idet genopretningsplanerne på lang sigt vil være til gavn for de fiskere, der fisker efter disse bestande. Med en sådan langsigtet planlægning vil behovet for med kort varsel at måtte foretage ændringer i fiskeriet blive mindre.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/265 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/265

---

(2004/C 84 E/0312)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3914/03

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om:   Udvidelse af Palma de Mallorcas lufthavn

Palma de Mallorcas lufthavn, Son Sant Joan, befinder sig mindre end otte km vest for Palma de Mallorcas centrum, under én km fra kystbyerne Coll d'en Rabassa, Ca'n Pastilla og S'Arenal og under to km fra byerne Sant Jordi og S'Aranjassa. Lufthavnen har to landingsbaner, som begge har en længde på over 3000 meter. Det samlede passagertal i 2001 var på 19,2mio., svarende til mere end 25 gange Mallorcas samlede indbyggertal.

De fleste tilstødende arealer nord og øst for lufthavnen er klassificeret som beskyttede landbrugsområder, des anvendes til jord- og husdyrbrug. Blandt det meget store antal interessante aspekter i lufthavnens nærhed er det vandførende lag A77, som findes på den slette, hvor lufthavnen er beliggende. Laget har en gennemstrømning på 160m2 om dagen og en koefficient for lagring af vand på 6 %.

Øst for lufthavnen findes der et residualt vådområde, hvor de miljømæssige vilkår er gunstige på grund af tilstedeværelsen af arter, som ikke er særligt udbredt på øen (ålegræs af Ruppion maritimae-familien, rør — Phragmites australis, strandsiv — Juncus acutus osv.). Blandt de mest udbredte fuglearter i området omkring lufthavnen findes navnlig arterne topskarv (Phalacrocorax aristotelis), vagtel (Coturnix coturnix), almindelig turteldue (Streptopelia decaoto) og stær (Sturnus vulgaris) osv. Endelig skal det understreges, at ved kysten knap 300 m fra lufthavnen befinder området Es Carnatge des Coll d'en Rabassa sig. Dette område er klassificeret som naturområde af særlig interesse (lov nr. 1/84, vedtaget af De Baleariske Øers parlament), og er af stor naturmæssig betydning.

Et af punkterne i den udviklingsplan, som er godkendt med den spanske stats ministerielle bekendtgørelse af 5. september 2001, er projektet om udvidelsen af Palma de Mallorcas lufthavn. Denne udvidelse berører et areal på ikke mindre end 596.300m2, og det indebærer, at alle de ovenfor nævnte elementer påvirkes. Har Kommissionen kendskab til udvidelsen? Finder Kommissionen, at udvidelsen er i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats samt princippet om indgreb over for miljøskader, jf. EF-traktatens artikel 174, stk. 2 (130 R)? Vil det efter Kommissionens opfattelse være nødvendigt at anmode Det Europæiske Miljøagentur om en udtalelse? Mener Kommissionen, at direktivet om drikkevand er overholdt med hensyn til det omtalte vandførende lag? Er direktivet om indvirkningerne på miljøet med hensyn til lufthavne med start- og landingsbaner på over 2100 meters længde efter Kommissionens opfattelse overholdt? Har Kommissionen kendskab til, om evalueringen indbefatter en undersøgelse af støjgenerne? Finder Kommissionen, at evalueringen opfylder Rådets direktiv om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. februar 2004)

Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1) har til formål at give relevante oplysninger til de kompetente myndigheder, således at disse med fuldt kendskab til sagen kan træffe en beslutning angående et bestemt projekts mulige indvirkning på miljøet. Direktivet indeholder en procedure til vurdering af den indvirkning, som alle de projekter, der er anført i bilag I og II, kan have på miljøet.

På grundlag af forespørgslen er det vanskeligt med sikkerhed at afgøre, om det pågældende projekt kan være omfattet af ovennævnte direktivs bilag I eller bilag II.

Kommissionen har ikke kendskab til de spørgsmål, som det ærede medlem rejser og vil derfor kontakte de spanske myndigheder for at få de nødvendige oplysninger.

Hvad angår nødvendigheden af at indhente udtalelse fra Det Europæiske Miljøagentur, viser vores undersøgelser, at Miljøagenturet ikke har kompetence til at tage stilling til, om specifikke projekter opfylder EF-reglerne.

---

(1)  EFT L 175 af 5.7.1985.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/266 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/266

---

(2004/C 84 E/0313)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3921/03

af María Bergaz Conesa (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. december 2003)

Om:   Ulovligheder i forbindelse med anvendelse af vand fra Segura-floden (Murcia, Spanien)

Statsadvokaturen i Spanien er i øjeblikket ved at undersøge den ulovlige praksis i forbindelse med anvendelse af vandet i Segura-floden, vandforvaltningsorganet Confederación Hidrográficas sløvhed med hensyn til at forfølge ulovlig udvinding og favorisering af bestemte erhvervsgrupper. Formanden for Confederación Hidrográfica del Segura har over for den ledende statsadvokat ved højesteret i Madrid (Tribunal Superior de Justicia de Madrid) erkendt, at de fleste sager om formodet ulovlig vandudvinding er bortfalde på grund af forældelse.

Den pågældende retssag vedrører en erhvervskoncern, der anklages for at udnytte politiske kontakter til at begå bedrageri ved at manipulere EU-støtte til skovrejsning på et brændt skovområde, hvilket er endt med, at den nævnte koncern etablerede et drypvanding sanlæg på det pågældende område.

Det er beregnet, at det pågældende vandafstrømningsområde skal modtage 450hm3 af det omledte vand fra Ebro.

Har Kommissionen kendskab til de mange uregelmæssigheder, der findes i forbindelse med kontrol af den ulovlige vandudvinding fra Segura-floden?

Har Kommissionen kendskab til dette tilfælde af formodet bedrageri i forbindelse med EU-støtte?

Har Kommissionen kendskab til andre lignende tilfælde?

Agter Kommissionen at træffe afgørelse om finansieringen af vandomledningen fra Ebro, inden disse uregelmæssigheder påvises og løses?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. februar 2004)

Kommissionen har gennem officielle kilder kendskab til, at de spanske retslige myndigheder undersøger anklager om ulovlige metoder i forbindelse med udnyttelsen og fordelingen af vandressourcer og eventuelt misbrug af fællesskabsstøtte til Segura-dalen. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) tilbyder de spanske retslige myndigheder fortsat støtte, hvis dette er nødvendigt.

Kommissionen har ligeledes gennem officielle kilder kendskab til, at der er kommet mange anklager/stærk kritik mod en ulovlig vandudvinding fra såvel Segura-floden som i andre afstrømningsområder i det sydøstlige Spanien.

Kommissionens fremtidige beslutning om den eventuelle fordeling af fællesskabsmidler til vandomledning fra floden Ebro vil blive truffet i henhold til de eksisterende regler og procedurer, som fastsat i de relevante forordninger og i fuld overensstemmelse med gældende fællesskabslovgivning og politikker, herunder dem der gælder på miljøområdet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/266 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/266

---

(2004/C 84 E/0314)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3923/03

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(18. december 2003)

Om:   Forfalskninger

I henhold til Europa-Kommissionens toldstatistikker er 50 mio. ulovlige efterligninger eller piratudgaver blevet beslaglagt ved EU's eksterne grænser i løbet af de første seks måneder i 2003, hvilket er en markant stigning i sammenligning med 2002.

Dette bekræfter også, at disse forfalskninger ikke som tidligere begrænser sig til luksusvarer, men at handelen nu også omfatter forbrugsgoder, bl.a. mobiltelefoner, legetøj, elektriske batterier, lægemidler og fødevarer.

Bortset fra de alvorlige økonomiske tab, denne ulovlige handel giver anledning til, så er de forfalskede produkter yderst farlige for forbrugerne, idet de ikke opfylder sikkerhedskravene og naturligvis ikke er underlagt nogen form for kontrol.

Kan Kommissionen i den forbindelse oplyse, om der er udarbejdet en særlig plan til bekæmpelse af denne svøbe og i givet fald skitsere retningslinierne herfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(13. februar 2004)

Kommissionen lægger meget stor vægt på betydningen af at bekæmpe varemærkeforfalskning og piratkopiering. De resultater, toldmyndighederne ved EU's ydre grænser har registreret, bekræfter en stigning på over 900 % i løbet af fire år i antallet af beslaglagte genstande, som krænker den intellektuelle ejendomsret.

Hvad enten der er tale om toldmæssige aspekter i tilknytning til kontrollen ved EU's ydre grænser eller aspekter vedrørende det indre marked, har Kommissionen derfor truffet adskillige lovgivningsmæssige eller operationelle initiativer.

Rådet vedtog den 22. juli 2003 den nye toldforordning (EF) nr. 1383/2003 (1). Dette nye lovgivningsmæssige instrument, der er mere fleksibelt og effektivt, er udarbejdet sammen med de vigtigste sammenslutninger af indehavere af intellektuelle ejendomsrettigheder og skal gøre det muligt for især små og mellemstore virksomheder at beskytte sig bedre og med færre omkostninger.

Det andet væsentlige aspekt er beskyttelsen af forbrugernes sikkerhed, som i betragtning af udviklingen i de forfalskede produkters art er stadig mere udsat. Det er grunden til, at den nye toldforordning kommer til at omfatte nye intellektuelle ejendomsrettigheder som f.eks. geografiske betegnelser, oprindelsesbetegnelser og sortsbeskyttelse. Disse rettigheder, der garanterer en kvalitet og en knowhow, vil fra nu af kunne beskyttes gennem toldmyndighedernes indgriben.

Desuden vil flere af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (2), som har fundet anvendelse siden den 15. januar 2004, bidrage til at styrke overvågningen af markedet hvad angår de produkter, der er bestemt for forbrugerne.

På det operationelle plan er der adskillige større initiativer, som er iværksat fra begyndelsen af januar 2004. Udvidelsen af EU med nye medlemsstater er en chance, og det påhviler den nye toldunion at beskytte sine nye grænser. Med henblik herpå er man inden for rammerne af bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og piratkopiering i øjeblikket ved at undersøge et operationelt initiativ, som tager sigte på at bistå de nye medlemsstater med at gennemføre en harmoniseret risikoanalyse.

Med hensyn til foranstaltningerne på det indre marked vedtog Kommissionen efter de seneste års udvikling af et stort antal juridiske bestemmelser vedrørende intellektuel ejendomsret (herunder patenter, varemærker, mønstre og modeller samt ophavsret), og efter det initiativ, der bl.a. blev bebudet i Kommissionens meddelelse »Opfølgning af grønbogen om bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked« af 30. november 2000, den 30. januar 2003 (3) et forslag til direktiv med henblik på at harmonisere midlerne til at håndhæve alle de intellektuelle ejendomsrettigheder i EU.

Kommissionen har ligeledes iværksat en række initiativer til bekæmpelse af varemærkeforfalskning, som mere specifikt tager sigte på teknologiske produkter. Det har gjort det muligt dels at oprette et dossier med mange af de oplysninger, der distribueres blandt de europæiske teknologivirksomheder, dels at afholde en workshop om bekæmpelse af varemærkeforfalskning, som blev organiseret sammen med den pågældende industri repræsenteret ved Orgalime. I slutningen af 2001 blev der udarbejdet en praktisk vejledning til brug for små og mellemstore virksomheder om bekæmpelse af varemærkeforfalskning, og der er oprettet en database over falske teknologiprodukter.

På internationalt plan er der afholdt adskillige praktiske seminarer og konferencer om emnet »bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering« i samarbejde med EU's vigtigste økonomiske partnere som f.eks. landene i Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien (ASEAN), Kina, Rusland, USA, Korea og Japan. Herunder blev opnået en frugtbar udveksling af oplysninger og erfaringer og i nogle tilfælde endda betydelige lovgivningsmæssige ændringer i visse af ovennævnte lande.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1383/2003 af 22. juli 2003 om toldmyndighedernes indgriben over for varer, der mistænkes for at krænke visse intellektuelle ejendomsrettigheder, og om de foranstaltninger, som skal træffes over for varer, der krænker sådanne rettigheder, EUT L 196 af 2.8.2003.

(2)  EFT L 11 af 15.1.2002.

(3)  KOM(2000) 789 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/268 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/268

---

(2004/C 84 E/0315)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3938/03

af Elisabeth Jeggle (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om:   Inddragelse af offentligt beskikkede landmålere ved arealfastsættelse som led i deltagelse i EU-braklægningsprogrammer

Ved deltagelse i EU-braklægningsprogrammer er det tilsyneladende altid nødvendigt at fastsætte arealet, når det pågældende areal ikke er identisk med grundstykket i henhold til matrikelregistret.

For de offentligt beskikkede landmålere i medlemsstaten Tyskland rejses der følgende spørgsmål:

| — | Hvordan skal det i henhold til loven bevises, at arealerne er braklagt? |
| --- | --- |

—

Hvordan skal det i henhold til loven bevises, at arealerne er braklagt?

| — | Har ansøgeren i ovennævnte fald pligt til at fastsætte arealet? |
| --- | --- |

—

Har ansøgeren i ovennævnte fald pligt til at fastsætte arealet?

| — | Hvem kan eller skal i ovennævnte fald pålægges at fastsætte arealet? |
| --- | --- |

—

Hvem kan eller skal i ovennævnte fald pålægges at fastsætte arealet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. februar 2004)

Støtteordningen for visse markafgrøder, som fastsat i forordning (EF) nr. 1251/1999 (1), hvorefter alle producenter, der anmoder om arealstøtte, skal gennemføre jordudtagning, forvaltes og kontrolleres ved et integreret forvaltnings- og kontrolsystem (SIGC), jf. Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 (2) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001 (3). Fra den 1. januar 2005 bliver retsgrundlaget for SIGC forordning nr. 1782/2003 (4) for så vidt angår de støtteordninger, der indføres som led i reformen af den fælles landbrugspolitik af 2003. Kommissionens forordning om gennemførelsesbestemmelserne til forordningen herom er endnu ikke blevet vedtaget.

I artikel 6, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 2419/2001 præciseres, at landbrugerens støtteansøgninger skal indeholde oplysninger til identifikation af alle bedriftens marker, oplysninger om markernes areal, beliggenhed og anvendelse samt angivelse af, om det drejer sig om en mark med vanding. Landbrugeren skal således korrekt angive de marker, som støtteansøgningen omfatter, og han idømmes sanktioner, hvis det efter en kontrol udført af myndighederne konstateres, at arealet er angivet for højt.

Landbrugeren kan eventuelt finde det nødvendigt at lade foretage en opmåling af den pågældende mark for at kunne opfylde sin forpligtelse til korrekt angivelse af markerne. Alle, der har kvalifikationer til at foretage en sådan opmåling, kan foretage den.

De af medlemsstaterne udpegede myndigheder skal i SIGC kontrollere, om de oplysninger, der er anført i støtteansøgningerne, overholder støttebetingelserne, herunder pligten til jordudtagning.

Alle ansøgninger, der indgives af landbrugerne, skal kontrolleres administrativt. Den administrative kontrol af markernes støtteberettigelse består af krydskontrol til identifikation af marker, der kan være blevet angivet to gange med henblik på samme støtte, og krydskontroller mellem de marker, som er angivet i støtteansøgningerne, og de referencemarker, der er anført i markidentifikationssystemet.

I øvrigt skal mindst 5 % af ansøgningerne kontrolleres på stedet til kontrol af, om markerne reelt er støtteberettigede, og om reglerne om jordudtagning er overholdt.

Under kontrollerne på stedet foretages arealbestemmelsen ved hjælp af metoder, som medlemsstatens myndigheder bestemmer under overholdelse af ovennævnte forordninger. De kan således i et vist omfang under ansvar selv afgøre, hvilke metoder der skal benyttes ved bestemmelsen af markernes areal, og hvem de ønsker at overdrage opmålingen.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder, EFT L 160 af 26.6.1999.

(2)  Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 af 27. november 1992 om et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger, EFT L 355 af 5.12.1992.

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001 af 11. december 2001 om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger, der indførtes ved Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92, EFT L 327 af 12.12.2001.

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001, EUT L 270 af 21.10.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/269 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/269

---

(2004/C 84 E/0316)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3940/03

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om:   Fordrejninger i handelen med sukker

Kan Kommissionen forklare, hvorledes den har til hensigt at håndtere de fordrejninger i handelen med sukker, der betyder at britiske sukkervareproducenter, som har mange ansatte, må betale 10 % mere for sukker end deres konkurrenter på det indre marked og op til tre gange så meget som deres konkurrenter på det globale marked? Er disse forhold ikke en hån mod EU's angivelige ønske om at skabe stabilitet i beskæftigelsen og et egentligt fælles marked for handel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. februar 2004)

Der findes prisvariationer i det indre marked, uanset hvilken vare det drejer sig om, som afspejler de særlige lokale forhold mellem udbud og efterspørgsel. Den fælles markedsordning for sukker fastholder priserne på EU-markedet på et niveau, der er væsentligt højere end på verdensmarkedet, men omfatter ligeledes en række instrumenter, der skal afbøde virkningen af de højere priser for de EU-virksomheder, der anvender sukker. Bestemmelserne fastsætter bl.a. importafgifter på fødevarer med højt sukkerindhold, eksportrestitutioner for sukker, der anvendes i fødevarer, eller produktionsrestitutioner for de mængder sukker, der anvendes i den kemiske og farmaceutiske industri.

Kommissionen er imidlertid klar over, at det af såvel interne som eksterne grunde er nødvendigt at reformere denne ordning, og forelagde i september 2003 en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet med sigte på at opstille en bæredygtig landbrugsmodel for sukker på grundlag af reformen af den fælles landbrugspolitik (1). Meddelelsen foreslår tre mulige retningslinjer for EU-sukkerordningens fremtid, som alle indeholder et element af prisnedsættelse. Kommissionen har fuld tillid til, at de igangværende drøftelser med medlemsstaterne og Parlamentet vil føre til en løsning, der vil sikre en bæredygtig udvikling i sukkersektoren, som både tilfredsstiller forarbejdere og forbrugere af sukker.

---

(1)  KOM(2003) 554 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/270 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/270

---

(2004/C 84 E/0317)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3941/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om:   Forskelsbehandling i forbindelse med godkendelse til en bolig i Rotterdam

Ifølge oplysninger for nylig (avisen Expresso af 6. december 2003) har de ansvarlige i Rotterdam i Nederlandene besluttet, at fremover kan personer ikke blive godkendt til en bolig, hvis de har en indkomst på under 120 % af mindstelønnen, og indvandrere kan ikke blive godkendt, hvis de ikke har bestået en prøve i forbindelse med et »integrationskursus«.

Eftersom dette er uacceptabelt og i strid med Den Europæiske Unions principper, især principperne om solidaritet, ikke-diskrimination, indsatsen for social integration og fri bevægelighed for personer, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Har den kendskab til den afgørelse, som bystyret i Rotterdam har truffet, hvormed man ønsker at holde dårligt stillede personer borte fra byen? |
| --- | --- |

1.

Har den kendskab til den afgørelse, som bystyret i Rotterdam har truffet, hvormed man ønsker at holde dårligt stillede personer borte fra byen?

| 2. | Hvilke skridt vil den tage for at hindre, at denne afgørelse, som er en overtrædelse af menneskerettighederne, føres ud i livet? |
| --- | --- |

2.

Hvilke skridt vil den tage for at hindre, at denne afgørelse, som er en overtrædelse af menneskerettighederne, føres ud i livet?

Svar afgivet af António Vitorino på Kommissionens vegne

(18. februar 2004)

Det Europæiske Råd i Tammerfors (1999) fastsatte retningslinjer for en fælles asyl- og migrationspolitik. Denne politik indebærer en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område. Det fastslås i Det Europæiske Råds konklusioner, at den retlige status for tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold skal tilnærmes situationen for medlemsstaternes egne statsborgere. Tredjelandsstatsborgere bør indrømmes en række ensartede rettigheder, der ligger så tæt som muligt på EU-borgernes.

Det blev konkretiseret med Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding. Det hedder i artikel 11, stk. 1, litra f), at en fastboende udlænding har samme rettigheder som medlemsstatens egne statsborgere med hensyn til adgang til samt levering af goder og tjenesteydelser. Det omfatter bl.a. adgang til en bolig. Medlemsstaterne skal gennemføre dette direktiv senest den 23. januar 2006.

For andre indvandrere, der ikke er fastboende, findes der ikke på nuværende tidspunkt retlige bestemmelser, der sikrer ligebehandling, hvad angår adgang til en bolig.

For vandrende arbejdstagere, der er statsborgere i en medlemsstat, skal det understreges, at de ifølge artikel 9 i forordning 1612/68/EØF skal have de samme rettigheder og fordele som de indenlandske arbejdstagere med hensyn til bolig, herunder erhvervelse af ejendomsret til den fornødne bolig.

Hvad angår de foranstaltninger, der er truffet i Rotterdam, fremgår det af beskrivelsen af situationen, at der ikke diskrimineres mellem nationale statsborgere og tredjelandsstatsborgere, hvad angår tildeling af en bolig, da kravet om 120 % af mindstelønnen gælder for begge kategorier.

Med hensyn til de generelle betingelser for tildeling af en bolig er det klart et område, der er omfattet af medlemsstaternes enekompetence. Kommissionen har derfor ikke kompetence til at vurdere sådanne foranstaltninger.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/271 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/271

---

(2004/C 84 E/0318)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3944/03

af Dominique Souchet (NI) til Kommissionen

(22. december 2003)

Om:   Genopretningsplaner for fiskebestande

Kan Kommissionen i henhold til genopretningsplanerne for fiskeri efter bestande, der anses for at være uden for »sikre biologiske grænser« (jf. artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (1)), angive, ud fra hvilket retsgrundlag man fastslår en fiskerivirksomheds retsstilling, når dets fangstsammensætning består af tilknyttede arter, hvoraf flere er omfattet af genopretningsplaner, f.eks. torsk, kulmule, søtunge og flynder?

Kan Kommissionen oplyse, om de pågældende fartøjer vil blive underlagt en eller flere genopretningsplaner for bestande og i bekræftende fald efter hvilket retsgrundlag?

Kan Kommissionen, såfremt det uomtvisteligt vedtages, at et fartøj kun kan være tilknyttet én enkelt plan, oplyse, efter hvilke kriterier et bestemt fartøj underlægges en bestemt plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. februar 2004)

Der foreligger ingen definition af og dermed intet retsgrundlag for at fastslå en fiskerivirksomheds retsstilling, når det gælder genopretningsplaner.

Ved genopretningsplaner fastsættes der fangstregler, som afgør størrelsen af de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for den periode, hvori genopretningsplanerne løber. De TAC'er, der følger af fangstreglernes anvendelse, fastsættes hvert år i TAC- og kvoteforordningen under hensyntagen til graden af sammenhæng med de bestande, der skal genoprettes. Enhver fiskerivirksomhed, der fanger bestande, som er under genopretning, eller dertil knyttede bestande, er derfor undergivet fangstrestriktioner på samme retsgrundlag som enhver anden fiskerivirksomhed.

Genopretningsplanerne kan også omfatte andre bestemmelser, såsom begrænsning af fiskeriindsatsen eller strengere kontrolforanstaltninger. Hvis en virksomhed befisker en bestand, som der er indført en genopretningsplan for, og andre bestande, som henhører under andre genopretningsplaner, skal virksomheden overholde bestemmelserne i alle de pågældende genopretningsplaner. Det retsgrundlag, der forpligter virksomheden til at overholde genopretningsplanernes bestemmelser, er Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik og bestemmelserne i selve genopretningsplanen, der har form af en forordning, som efter EF-traktatens artikel 249 »er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat«.

---

(1)  EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/271 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/271

---

(2004/C 84 E/0319)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3945/03

af Marco Pannella (NI), Maurizio Turco (NI),

Marco Cappato (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI),

Benedetto Della Vedova (NI)

og Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(22. december 2003)

Om:   Omdirigering af EU-midler til terrororganisationer — kontrol af støtte til Den Palæstinensiske Myndighed

Ifølge det tyske ugemagasin Stern og det britiske dagblad The Indipendent skal Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, OLAF, og det belgiske politi have indledt en efterforskning af formodede overførsler af EU-midler til en militant palæstinensisk gruppe, som står bag selvmordsaktioner, der har medført ofre blandt den israelske civilbefolkning. Efterforskningen skal være indledt, fordi de penge, der skulle gå til Den Palæstinensiske Myndighed tilsyneladende er blevet omdirigeret til organisationen »Al-Aqsa Martyr's Brigade« via tilknyttede organisationer i Tyskland og Belgien. Efterforskningen er tilsyneladende indledt i Aachen i Tyskland, men en organisation i Verviers i Belgien skal også være i søgelyset. Ifølge anklagen skal disse grupper have anmodet om EU-støtte til et indvandringsprojekt for derefter at have overført disse penge til Al-Aqsa, der optræder på EU's liste over forbudte terrororganisationer. Dette er bare en del af den efterforskning, de belgiske myndigheder har indledt.

Kommissionen har tilsyneladende besluttet at bevilge 80 mio. EUR om året for at hjælpe Den Palæstinensiske Myndighed med at tilbagebetale det beløb, den skylder små private virksomheder og socialtjenester, ud over de 10 mio. EUR, der er afsat til støtte for fredsprocessen.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse:

| — | om den har kendskab til eller kan afkræfte pressens forlydender om OLAF's igangværende efterforskning og præcisere, om der er tale om den samme efterforskning, som de tyske og belgiske myndigheder har indledt? |
| --- | --- |

—

om den har kendskab til eller kan afkræfte pressens forlydender om OLAF's igangværende efterforskning og præcisere, om der er tale om den samme efterforskning, som de tyske og belgiske myndigheder har indledt?

| — | om den har kendskab til eller er i kontakt med de tyske og belgiske myndigheder for at høre om udviklingen i andre efterforskninger? |
| --- | --- |

—

om den har kendskab til eller er i kontakt med de tyske og belgiske myndigheder for at høre om udviklingen i andre efterforskninger?

| — | om den kan præcisere, hvilke kontrolforanstaltninger den har iværksat med henblik på at sikre, at EU-støtten til Den Palæstinensiske Myndighed ikke omdirigeres til palæstinensiske terrorgrupper? |
| --- | --- |

—

om den kan præcisere, hvilke kontrolforanstaltninger den har iværksat med henblik på at sikre, at EU-støtten til Den Palæstinensiske Myndighed ikke omdirigeres til palæstinensiske terrorgrupper?

| — | om den kan præcisere, hvorfor de årlige bevillinger til Den Palæstinensiske Myndighed skal gå til at betale Den Palæstinensiske Myndigheds gæld til små virksomheder, og om Kommissionen har præcise oplysninger om, hvor og hvordan de penge, der indtil nu er bevilget af EU til Den Palæstinensiske Myndighed, bliver brugt? |
| --- | --- |

—

om den kan præcisere, hvorfor de årlige bevillinger til Den Palæstinensiske Myndighed skal gå til at betale Den Palæstinensiske Myndigheds gæld til små virksomheder, og om Kommissionen har præcise oplysninger om, hvor og hvordan de penge, der indtil nu er bevilget af EU til Den Palæstinensiske Myndighed, bliver brugt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaela Schreyer

(5. marts 2004)

Kommissionen kan oplyse de ærede medlemmer om, at OLAF ifølge oplysninger fra Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) i en række tilfælde har indledt undersøgelser med henblik på at kontrollere en mistanke om mulig uretmæssig anvendelse af EU-midler, der er udbetalt som støtte til Den Palæstinensiske Myndigheds driftsbudget og til finansiering af humanitære projekter og udviklingsprojekter, som er blevet forelagt af palæstinensiske sammenslutninger og organisationer. Der er i de pågældende tilfælde tale om en intensiv og uafbrudt efterforskning.

De konstaterede forhold i forbindelse med ovennævnte undersøgelser af ikke-statslige sammenslutninger og organisationer har fået OLAF til at rapportere visse oplysninger, som ikke vedrører finansiering af terrororganisationer, til de kompetente retslige myndigheder. I den forbindelse arbejder OLAF nært sammen med medlemsstaternes retslige myndigheder og yder disse aktiv støtte.

De oplysninger, som OLAF i øjeblikket er i besiddelse af, tyder ikke på, at der er nogen forbindelse mellem ovennævnte undersøgelser eller noget bevis på, at midler, som Kommissionen har udbetalt, er blevet anvendt til at finansiere terrororganisationer, som er blevet forbudt af EU.

Den Palæstinensiske Myndighed må kæmpe med et kronisk finansieringsunderskud og har derfor måttet udskyde betalinger af socialsikringsbeløb og regninger fra private firmaer, hvilket har sat disse firmaer i en endnu vanskeligere situation og medvirket til at øge arbejdsløsheden betydeligt. EU's bevilling på 80 mio. EUR anvendes derfor til at betale de beløb, regeringen skylder den private sektor og i socialsikringsbeløb. Samtidig er denne bevilling betinget af væsentlige reformer ved Den Palæstinensiske Myndighed i form af vilkår, der er knyttet til udbetalingerne.

Kommissionen har oprettet et team for faglig bistand, der henhører under GD AIDCO, og som kontrollerer og godkender hver enkelt af de ubetalte fakturaer, inden det pågældende beløb frigives. Til dato er der i alt blevet frigivet ca. 6,0 mio. EUR ud af de 80 mio. EUR, der var planlagt i 2003. Den kontrol, der foretages af teamet for faglig bistand, verificeres yderligere af en revisor, der stilles til rådighed af et nationalt revisionsorgan i EU, idet der er indgået en ad hoc-kontrakt herom.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/273 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/273

---

(2004/C 84 E/0320)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3947/03

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(22. december 2003)

Om:   Støtte til banebrydende solkraftanlæg

I Prioli på Sicilien vil der blive opført et banebrydende elektricitetsværk, der via 360 paraboliske spejle vil kunne til at opfange en ny slags termisk solenergi. Projektet går under betegnelsen Archimedes. Den vedvarende energi, der ifølge opfinderen er fuldstændig ren, vil være meget billigere end den konventionelle energi. Den teknologi, der skal koncentrere solens varme og opnå temperaturer, der er høje nok til at holde en turbine i gang og skabe elektricitet, skal fungere sammen med et traditionelt elektricitetsværk. Turbinen vil kunne køre på gas, men også på solenergi. Med denne metode vil der kunne produceres 20 MW elektricitet om dagen med en mulig besparelse på ca. 12 500 ton olie om året — som er det gennemsnitlige forbrug ved en produktion af denne størrelse — og det årlige kuldioxidudslip vil ligge 40 000 ton under det, der kommer fra et traditionelt elektricitetsværk. Archimedes-værket vil også kunne akkumulere energi og fungere om natten, og når himlen er overskyet.

Har Kommissionen allerede hørt om dette banebrydende elektricitetsværk?

Er der fællesskabsmidler til denne type projekter først og fremmest i de sydeuropæiske landene, der har så mange solrige dage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. februar 2004)

Kommissionen har kendskab til det fælles projekt, som Ente Nazionale per l'Energia elettrica (ENEL) i Italien og Den europæiske Atomenergiorganisation (ENEA) har udarbejdet for at undersøge mulighederne for at udnytte koncentreret solenergi til el-produktion, hvor solopvarmet damp driver en turbine i et bestående konventionelt ENEL-kraftværk, i forbindelse med Archimedes-projektet i Priolo.

Dette projekt skulle nedbringe investeringsomkostningerne ved solkraftværket, der vil bruge den bestående turbinegenerator og forøge elproduktionen fra 760 megawatt (MW) (det konventionelle ENEL-kraftværks ydeevne) til 780 MW.

De anslåede omkostninger på 48 mio. EUR til opbygning af solenergianlægget på 20 MW dækkes af den italienske regering (40 % ) og ENEL (60 % ).

I forbindelse med energidelen af det 5. rammeprogram (1998-2002) for forskning og teknologisk udvikling (FTU) støtter Kommissionen for tiden tre store projekter i denne sektor, der modtager et samlet bidrag fra Kommissionen på henved 15 mio. EUR, der er fordelt næsten ligeligt på de tre projekter.

De tre projekter er placeret i det sydlige Spanien, hvor de ud over den meget gunstige solstråling kan drage fordel af den nuværende afregningstarif for grøn el. Den spanske regering betaler for tiden næsten 0,12 EUR/kilowatttime ud over elmarkedsprisen for at støtte el, der produceres i solkraftværker.

Erfaringen viser, at Fællesskabets bidrag er meget vigtigt for projekternes finansielle bæredygtighed, idet det udgør en betydelig del af de samlede støtteberettigede omkostninger. Fællesskabets bidrag er på samme tid kun en beskeden brøkdel af projektets samlede omkostninger. Kun omkostningerne ved de ukonventionelle innovative dele af projekterne er støtteberettiget. Anlægsarbejder og turbiner til el-produktion anses f.eks. ikke for støtteberettigede omkostninger. Dette betyder, at disse projekter har brug for lån.

Det første af disse projekter, Planta Solar 10 (kontrakt NNE5-1999-356), tager sigte på at demonstrere den kommercielle bæredygtighed for et 10 MW elværk (og en årlig el-produktion på 20 Gigawatt timer) med en central strålingsmodtager. Projektets samlede omkostninger er på over 30 mio. EUR. De samlede støtteberettigede omkostninger andrager næsten 17 mio. EUR, og Fællesskabets bidrag nærmer sig 5 mio. EUR. Lige nu overvejes der en teknisk ændring af det oprindelige projekt for at bruge en strålingsmodtager med mættet damp i stedet for luft.

Det andet projekt, Solar Tres (kontrakt NNE5-2001-369), vedrører et 15 MW kraftværk med den samme strålingsmodtager som i det foregående projekt med innovative løsninger for energioplagring ved hjælp af saltsmelte. De samlede omkostninger ved projektet andrager 53 mio. EUR, de samlede støtteberettigede omkostninger mere end 15 mio. EUR, og Fællesskabets bidrag er på 5 mio. EUR. Dette projekt startede for nylig. Kommissionen er nu ved at vurdere de første seks måneder af den kontraktlige periode.

Det tredje projekt, Andasol (kontrakt NNE5-2001-560), vedrører et 50 MW kraftværk (mere end 180 Gigawatttimer el produceret årligt) med trugstrålingsmodtager kombineret med saltsmelte som oplagrings-system. De samlede omkostninger ved projektet andrager 157 mio.EUR, de samlede støtteberettigede omkostninger mere end 14 mio. EUR, og Fællesskabets bidrag er på 5 mio. EUR. Dette projekt startede også for nylig, så Kommissionen har endnu ikke vurderet de første seks måneder af den kontraktlige periode.

Disse tre projekter er nogle af de største kraftværker til produktion af el ved hjælp af vedvarende energi og er meget relevante for Kommissionens aktioner for innovation især med henblik på direktiv 2001/77/EF (1) om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder.

Det nuværende 6. FTU-rammeprogram byder også på støtte til innovative EU-projekter inden for vedvarende energi. Indkaldelse af forslag under det 6. FTU-rammeprogram er offentliggjort på Kommissionens websted Cordis.

Endelig foretager Kommissionen for tiden en gennemførlighedsundersøgelse for oprettelse af finans-instrumenter for innovativ vedvarende energi for at leve op til Johannesburg-koalitionen for vedvarende energi (Kontrakt ENV.C.2./SER/2003/0068).

De fleste medlemsstater yder støtte til solvarme for at gøre den økonomisk bæredygtig. Med hensyn til Spanien er bidraget mere end tre gange gennemsnitsprisen for kilowatt/t på det konventionelle el-marked.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF den 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet, EFT L 283 af 27.10.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/274 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/274

---

(2004/C 84 E/0321)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3961/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   Jules Muis — Arbejdsforholdene i Kommissionen

Jules Muis, generaldirektør for den interne revisionstjeneste i Kommissionen, erklærede for nylig, at det var nødvendigt med en mentalitetsændring i EU's forvaltning.

I en udtalelse til BBC sagde han, at Kommissionens embedsmænd bedømmes ud fra deres evne til »ikke at lave ballade« og indordne sig, og erkendte, at der findes en »politeness conspiracy« inden for Kommissionen, en sand tavshedskodeks.

Ifølge den samme kilde konstaterede Jules Muis, at det overlades til såkaldte sladrehanke (»whistle blowers«) at gennemføre denne ændring, når folk har vanskeligt ved at sige sandheden til hinanden.

Selv om chefen for Kommissionens revisionstjeneste anerkendte kommissær Kinnocks bestræbelser på at løse dette mentalitetsproblem, mente han dog, at det var nødvendigt med et stærkere og bedre lederskab, end der havde været de seneste år.

Kommissionen bedes i denne forbindelse besvare følgende spørgsmål:

| — | Hvilke kommentarer giver generaldirektørens udtalelser Kommissionen anledning til at fremkomme med? |
| --- | --- |

—

Hvilke kommentarer giver generaldirektørens udtalelser Kommissionen anledning til at fremkomme med?

| — | På hvilken måde mener Kommissionen at de rejste spørgsmål kan have haft indflydelse på Kommissionens adfærd? |
| --- | --- |

—

På hvilken måde mener Kommissionen at de rejste spørgsmål kan have haft indflydelse på Kommissionens adfærd?

| — | Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller agter den at træffe for at fremme gennemsigtigheden og gøre en ende på den påståede tavshedskultur? |
| --- | --- |

—

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller agter den at træffe for at fremme gennemsigtigheden og gøre en ende på den påståede tavshedskultur?

| — | Hvordan vurderer Kommissionen resultaterne af de foranstaltninger, der allerede er truffet? |
| --- | --- |

—

Hvordan vurderer Kommissionen resultaterne af de foranstaltninger, der allerede er truffet?

| — | På hvilke måder kan man efter Kommissionens opfattelse bedst indgyde Kommissionens embedsmænd respekt for og tillid til det lederskab, som der angiveligt er brug for? |
| --- | --- |

—

På hvilke måder kan man efter Kommissionens opfattelse bedst indgyde Kommissionens embedsmænd respekt for og tillid til det lederskab, som der angiveligt er brug for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(19. marts 2004)

Tjenestemænd ved de europæiske institutioner har ret til at fremsætte udtalelser, forudsat at det sker i overensstemmelse med vedtægtens bestemmelser, og generaldirektøren for Den Interne Revisionstjeneste skal som tjenestemand overholde disse bestemmelser, samtidig med at han naturligvis bevarer den faglige uafhængighed, der er nødvendig for en revisor i revisionsanliggender.

Som det ærede medlem ved, er Kommissionen en organisation, der åbenlyst og målbevidst er ved at indføre en omfattende og radikal modernisering. Instrumenterne til iværksættelse af de nødvendige omfattende ændringer, der blev foreslået i hvidbogen om en reformstrategi (1) fra marts 2000, er nu på plads og er operationelle. Dette reformprogram er — fra koncept til implementering — blevet gennemført hurtigere og med relativt færre omkostninger i Kommissionen end i andre tilsvarende organisationer på trods af de substantielle lovgivningsmæssige ændringer og de indgående organisations- og personalemæssige ændringer, som reformen har medført. Resultatet har bl.a. været væsentlige og vedvarende finansielle besparelser. Disse fremskridt viser kvaliteten af den indsats, der er blevet gjort for at få gennemført reformen, både af personalet og ledelsen i almindelighed og af dem, der har haft hovedansvaret for at forberede og gennemføre ændringerne og sikre, at de bliver ved med at være effektive. Som det ofte er tilfældet, har handling — objektivt vurderet — større autoritet end ord.

Som Kommissionen har gjort klart fra reformens begyndelse, er ledelseskulturen i en organisation i stor udstrækning et produkt af de systemer og strukturer — og dermed ledelsesmønstre og relationer — som har vundet hævd gennem årene. Ligesom forældede og uhensigtsmæssige regler udvikler sig med tiden og af mange forskellige årsager i en organisation, må man være realistisk og se i øjnene, at moderniseringer og forbedringer af systemer, strukturer, forvaltningspraksis og relationer ikke gør sin fulde virkning med det samme men kun gradvist og efterhånden, som de bliver brugt.

Kommissionen er naturlig klar over, at det ikke er tilstrækkeligt at planlægge en udvikling i en organisation, men at den også må sættes i gang, og Kommissionen har i sine reformer derfor ikke blot oprettet de infrastrukturer, der er nødvendige for forbedringen, men også systematisk iværksat midler til at drive reformen frem. Der er bl.a. blevet indført internationalt anerkendte interne kontrolstandarder, en tredobling af personalets deltagelse i uddannelseskurser, omfattende intern revision, obligatorisk mobilitet efter fem år for alle ledere og for alt personale, der beskæftiger sig med håndtering af penge og kontrakter, årlige individuelle evalueringer af personalet, forfremmelsesregler baseret på varige meritter, udførlige beskrivelser af den enkeltes ansvarsbeføjelser, strategisk planlægning og programmering, der skal sikre bedre ligevægt mellem opgaver og ressourcer, og meget mere — hvoraf visse aspekter er omtalt nedenfor. Som komponenter til ændring af ledelseskulturen har sådanne systemmoderniseringer større reelle virkninger, end der kan opnås ved formaninger.

Det er klart, at reformprocessen — som det var hensigten — har givet anledning til løbende systematisk selv-evaluering og rapportering, der medfører, at problemerne identificeres på stedet, og der systematisk træffes afhjælpende og gennemsigtige foranstaltninger for at løse dem. Kommissionen kan med tilfredshed notere, at en objektiv analyse viser, at de realiserede fremskridt rækker langt videre end det var forudset i hvidbogen om reformen.

Af afgørende betydning for udviklingen af større gennemsigtighed, som er et af de udtrykkelige mål med reformen, er systemet med årlige aktivitetsrapporter fra generaldirektørerne, som blev foreslået i hvidbogen om reformen fra marts 2000 og indført i hele Kommissionen fra 2001 som led i aktivitetsbaseret ledelse. Hver generaldirektør skal udarbejde en omfattende rapport over aktiviteterne i hans tjenestegrene ledsaget af en erklæring om, at der er passende sikkerhed for, at de ressourcer, der er stillet til hans rådighed, er blevet anvendt som planlagt. Generaldirektøren skal desuden gøre rede for de problemer, der eventuelt er opstået, påpege svagheder i forvaltningen og andre svagheder og foreslå specifikke afhjælpende foranstaltninger. Der udarbejdes hvert år en sammenfattende rapport over de årlige aktivitetsrapporter for Kommissionen som helhed, som sammen med alle de andre rapporter forelægges Europa-Parlamentet og Revisionsretten. Systemet er nu blevet yderligere forbedret af de indhøstede erfaringer og er f.eks. af Revisionsrettens formand blevet betegnet som en ægte forvaltningsrevolution, som viser en åbenhed uden fortilfælde. De analyser og tiltag, der foretages som en direkte følge af den årlige aktivitetsrapportering, kræver og medfører naturligvis både åbent samarbejde og effektiv opfølgning. Disse saglige kendsgerninger dementerer helt klart det ærede medlems påstand om, at der skulle findes en »tavshedskodeks« i EU.

På samme måde og som resultat af den omfattende reformstrategi har Den Interne Revisionstjeneste (IAS) og de interne revisionskapaciteter i hvert generaldirektorat også haft og vil forsat have positive virkninger på en række områder inden for intern kontrol. Dette bekræftes af, at de kontrollerede tjenestegrene i meget stor udstrækning har accepteret revisionshenstillingerne og vist sig villige til uforbeholdent og effektivt at rette sig efter de nøgterne analyser og relevante henstillinger. Sådanne resultater ville ikke kunne opnås ved »tavshed«.

Kommissionen har også i den nye personalevedtægt indført klare og ajourførte bestemmelser vedrørende rapportering af uregelmæssigheder, der skal forbedre tjenestemændenes mulighed for at opfylde deres vedtægtsbestemte forpligtelse til at gøre ledelsen eller OLAF opmærksom på formodede uregelmæssigheder. Hvis f.eks. hverken OLAF eller tjenestemandens egen institution anses for at have reageret tilstrækkelig hurtigt, kan tjenestemanden forelægge deres bevismateriale for formændene for de andre institutioner. Der er endvidere ved de relevante reformer i Kommissionen truffet bedre foranstaltninger til at beskytte tjenestemænd, der i god tro indberetter formodede uregelmæssigheder, mod negative følger for deres job og karriere. I stedet for at fremme »tavshed« gør disse bestemmelser det lettere at indberette beviser for alle former for formodede uregelmæssigheder.

Den 10. februar 2001 vedtog Kommissionen den sidste i rækken af statusrapporter for reformen (2). Det fremgår af rapporten, at 96 af de 98 aktioner i hvidbogen om reformstrategien er blevet gennemført knap 4 år efter dens offentliggørelse, og at de resterende aktioner vil være gennemført inden udgangen af året. Det ærede medlem henvises til denne rapport for at blive fortrolig med omfanget og indholdet af denne gennemgribende reform og få et detaljeret svar på sit fjerde spørgsmål om, hvordan Kommissionen »vurderer resultaterne af de foranstaltninger, der allerede er truffet«.

Kommissionen er naturligvis klar over, at den hurtige og omfattende udvikling viser, at der er sket betydelige fremskridt, men ikke at forholdene nu er hævet over enhver kritik. Den vil derfor fortsat understrege, at der — som ved alle dybtgående moderniseringer — altid er mulighed for forbedringer, men at det er vitalt at fortsætte indsatsen. De nuværende kommissærer vil fortsætte deres arbejde på dette grundlag, men vil også bestræbe sig på at overbevise den næste Kommission om, at det er vigtigt at holde kursen og handle konsekvent. Imidlertid vil Kommissionen være realistisk og advare mod den illusion, at administrative vaner er genetisk betingede, og mod urealistiske forventninger til, at de fulde virkninger af moderniseringen vil kunne måles universelt og øjeblikkeligt. En effektiv reform er desværre men nødvendigvis en gradvis proces og ikke en kort begivenhed.

Den bedste og mest effektive måde, hvorpå Kommissionen kan indgyde sine tjenestemænd den form for respekt og tillid, som det ærede medlem henviser til, er at blive ved med at lægge vægt på dygtighed og kvalitet i forvaltningen og indføre de ændringer og tilpasninger, der er nødvendige og mulige for at undgå, at der igen opstår forældede procedurer, der kan hindre institutionernes i at fungere som en international offentlig organisation med unikke ansvarsbeføjelser. For at støtte denne udvikling må Kommissionen blive ved med at tage hensyn til praktiske erfaringer og nye arbejdsopgaver og til de anbefalinger, der bliver fremsat af personalet, de ansvarlige for de interne revisionssystemer, de interne og eksterne revisorer og Europa-Parlamentet i dechargeprocessen.

---

(1)  KOM(2000) 200 endelig udg.

(2)  KOM(2001) 115 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/277 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/277

---

(2004/C 84 E/0322)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3962/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   Portugal — vejafgifter og MPV'er

Ifølge nyligt modtagne informationer betaler nogle bilmærker af MPV-typen (navnlig Chrysler og Kia) allerede den laveste motorvejsafgift (klasse 1) i Portugal, selv om der stadig lægges en højere afgift på andre køretøjer med samme karakteristika.

Den portugisiske økonomiminister skulle have bekendtgjort, at MPV'er fremstillet på AutoEuropas fabrik fremover også skulle beskattes som klasse 1 ud over de mærker, der er begyndt at nyde godt af denne behandling, men det er der hidtil ikke kommet noget konkret ud af.

Denne forskel i betalingen af vejafgift i Portugal kan især mærkes af større familier, som næsten er nødt til at anvende et køretøj af denne type.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende spørgsmål:

| — | Har Kommissionen kendskab til, at MPV'er i Portugal ikke betaler den samme motorvejsafgift? |
| --- | --- |

—

Har Kommissionen kendskab til, at MPV'er i Portugal ikke betaler den samme motorvejsafgift?

| — | Hvordan vurderer Kommissionen denne situation i betragtning af principperne om ikke-forskels-behandling og ønsket om ensartede konkurrencevilkår på det indre marked? |
| --- | --- |

—

Hvordan vurderer Kommissionen denne situation i betragtning af principperne om ikke-forskels-behandling og ønsket om ensartede konkurrencevilkår på det indre marked?

| — | Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller vil den træffe for at gøre en ende på denne situation, der ikke blot indebærer illoyal konkurrence, men også betyder en social belastning for mange større familier? |
| --- | --- |

—

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller vil den træffe for at gøre en ende på denne situation, der ikke blot indebærer illoyal konkurrence, men også betyder en social belastning for mange større familier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. februar 2004)

Fællesskabets specifikke retlige instrument vedrørende opkrævning af skatter, vej- og brugsafgifter er direktiv 1999/62/EF (1). Det vedrører kun tunge køretøjer på over 12 t. Det skal derfor understreges, at medlemsstater, der opkræver vejafgifter på køretøjer under 12 t, herunder privatbiler, ikke behøver at overholde bestemmelserne i direktiv 1999/62/EF, da sådanne vejafgifter ikke er omfattet af direktivet.

Hvorvidt andre køretøjer end dem, der er omfattet af direktiv 1999/62/EF, belægges med vejafgift, er et spørgsmål, der er omfattet af nærhedsprincippet, hvorfor medlemsstaterne kan træffe mere hensigtsmæssige beslutninger under hensyntagen til lokale forhold. Under alle omstændigheder fastsættes vejafgiften sædvanligvis i relation til køretøjets egenskaber og betingelserne for brugen af betalingsmotor-veje, således at større køretøjer sædvanligvis betaler mere, og det samme kan være tilfældet for meget forurenende køretøjer, ligesom bilister, der gør brug af motorveje i myldretiden, ofte betaler en højere afgift osv.

Kommissionen er ikke bekendt med de nøjagtige opkrævningsregler for vejafgifter på forskellige modeller af større passagerbiler i Portugal, som det ærede medlem henviser til. Kommissionen vil tage kontakt til de portugisiske myndigheder med henblik på en afklaring af dette punkt.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer, EFT L 187 af 20.7.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/278 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/278

---

(2004/C 84 E/0323)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3979/03

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(6. januar 2004)

Om:   Byggeamnesti på Ibiza

Lokalregeringen på De Baleariske Øer, Consell del Govern Balear, forventes den 18. december 2003 at vedtage et lovforslag om skattemæssige og administrative foranstaltninger. Af tillægsbestemmelse 18 til dette lovforslag fremgår det, at eksisterende, enkeltstående enfamiliehuse i beskyttede kystområder på Ibiza kan legaliseres, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

| a) | husene må ikke ligge inden for et område på 250 meter langs med kysten; |
| --- | --- |

a)

husene må ikke ligge inden for et område på 250 meter langs med kysten;

| b) | husene må ikke ligge over 250 meter over havets overflade; |
| --- | --- |

b)

husene må ikke ligge over 250 meter over havets overflade;

| c) | husene må ikke befinde sig i et såkaldt A-område i henhold til de subsidiære planlægningsbestemmelser, der blev endeligt vedtaget af Balearernes lokalregering den 26. juli 1990, |
| --- | --- |

c)

husene må ikke befinde sig i et såkaldt A-område i henhold til de subsidiære planlægningsbestemmelser, der blev endeligt vedtaget af Balearernes lokalregering den 26. juli 1990,

| d) | og forudsat at der sammen med anmodningen om legalisering indgives et forslag til genopretning af landskabet, der specifikt har til formål at formindske husets miljømæssige indvirkning. |
| --- | --- |

d)

og forudsat at der sammen med anmodningen om legalisering indgives et forslag til genopretning af landskabet, der specifikt har til formål at formindske husets miljømæssige indvirkning.

Der findes et hus i Corona, Santa Agnès, som siden 1991 har ligget i et naturområde af særlig interesse (ANEI). Dette område er også en lokalitet af fællesskabsbetydning (LAF) og et særligt fuglebeskyttelsesområde. Af ovennævnte lovforslag fremgår det tydeligt, at der ikke kan bygges på bakketoppe, og det er nøjagtig sådant et sted, at dette hus ligger. Loven om naturområder, som Balearernes parlament har vedtaget i 1991, siger også, at der ikke må bygges på bakketoppe. Desuden findes der en række direktiver på EU-niveau, som også indeholder regler om denne form for beskyttede områder.

Mener Kommissionen, at situationer som denne med byggeamnesti på nogen måde krænker Rådets direktiv 92/43/EØF (1) om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter? Hvilke foranstaltninger har Kommissionen tænkt sig at træffe med henblik på forhold, der krænker det almindelige princip om bæredygtig udvikling, navnlig hvor det drejer sig om naturområder af særlig interesse og dermed naturtyper af fællesskabsinteresse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. februar 2004)

De kendsgerninger, som det ærede medlem nævner, vedrører egnsplanlægningsregler, som ikke henhører under Kommissionens kompetenceområde. Artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (2) vedrører faktisk enhver plan og ethvert projekt, der ikke direkte er knyttet til eller nødvendig for forvaltningen af et Natura 2000-område, men som kan forventes at få en væsentlig indvirkning på et sådant område. Kommissionen mener ikke, at administrative tiltag, der tager sigte på at legalisere et isoleret enfamiliehus i et Natura 2000-område, kan henføres under betegnelsen plan eller projekt på den måde, disse begreber anvendes i artikel 6 i det ovennævnte rådsdirektiv. Desuden anfører det ærede medlem, at huset i Santa Agnès de Corona blev opført i 1991, hvilket er tre år før direktiv 92/43/EØF trådte i kraft, og ni år før de spanske myndigheder udpegede området som lokalitet af fællesskabsbetydning ES0000241 (Costa dels Amunts) i september 2000. Kommissionen mener derfor ikke, at denne foranstaltning på nogen måde er en overtrædelse af Rådets direktiv 92/43/EØF.

Kommissionen overvåger i sin egenskab af traktaternes vogter, at medlemsstaterne overholder fællesskabslovgivningen og griber ind, når der er tegn på, at der har fundet en overtrædelse sted, i den pågældende sammenhæng navnlig når der er tale om Natura 2000-områder.

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2)  EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/279 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/279

---

(2004/C 84 E/0324)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3988/03

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om:   Manipulering af informationsudveksling mellem kommissær Solbes og Eurostat

I sin »Eurostat briefing note« af 24. september 2003 beskrev Kommissionens interne revisor, Muis, nogle forløb, der tydede på, at der var sket en række manipuleringer under udvekslingen af oplysninger mellem kommissær Solbes' kabinet og generaldirektoratet Eurostat Således var der anført oplysninger om eksistensen af en »sort kasse« i forbindelse med Eurostats Datashops i udkastet til et notat, der var blevet sendt af Eurostat til Solbes' kabinet i sommeren 2002. Disse oplysninger fremgik ikke af den endelige udgave af notatet.

Muis skriver i sin note: Det er stadig ikke klart, hvorfor disse væsentlige oplysninger er udeladt. Ifølge den ansvarlige kommissærs kabinet anmodede det, da det modtog udkastet til notat, om forskellige formelle ændringer og om, at et afsnit, der omhandlede en bestemt leverandør, blev nærmere belyst. Ifølge kabinettet blev der ikke fremsat anmodning om at få slettet de ovennævnte væsentlige oplysninger om Eurostats Datashops I et notat af 15. november 2003 til Budgetkontroludvalget »Eurostat: Les accusations et les griefs« hævder Franchet, at han i sommeren 2002 havde givet ordre til, at Solbes' kabinet skulle orienteres om alt, hvad OLAF havde fundet frem til.

Kan Kommissionen give mig kopier af det ovennævnte udkast og af den endegyldige udgave af notatet?

Hvad har Kommissionen foretaget sig for at finde frem til den ansvarlige for, at afsnittet om den »sorte kasse« blev slettet? Blev der foretaget en administrativ undersøgelse i denne anledning? Hvis ikke, hvorfor ikke? Og i bekræftende fald, med hvilket resultat?

Er det sædvane i Kommissionen, at kommissærernes kabinetter på grundlag af udkast forhandler om indholdet af de notater, de modtager fra de ansvarlige tjenestegrene, eller er det her nævnte tilfælde en undtagelse?

Var den ansvarlige kommissær orienteret om disse forhandlinger? Er de tjenestemænd, der var ansvarlige for forhandlingerne med Eurostat om indholdet af notatet, stadig ansat i Solbes' kabinet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(25. marts 2004)

Det udkast og det endelige notat, som det ærede medlem omtaler, blev fremsendt af Kommissionen den 2. december 2003 i henhold til bestemmelserne i bilag III, artikel 3.2 i rammeaftalen af 5. juli 2000 til Diemut Theato, formanden for Budgetkontroludvalget, Juan José Bayona, ordfører for decharge for det almindelige budget 2002, og Paulo Casaca, ordfører for decharge for det almindelige budget 2001.

Begivenhedernes forløb, som er blevet rekonstrueret på grundlag af spørgsmål til de involverede og konklusionerne fra den centrale interne revisionstjeneste (IAS), blev fremlagt i et brev fra Kommissionen samme dag til de omtalte tre medlemmer.

Begivenhedernes forløb er også blevet beskrevet i Kommissionens fælles svar på skriftlig forespørgsel E-0169/04 - E-0171/04 fra Heaton-Harris (1) og EP 338.732/FIN spørgeskemaet om decharge for det almindelige budget 2002.

Som det ærede medlem ved, er Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) ved at undersøge begivenhederne i Eurostat, og Kommissionen overvejer, om en yderligere administrativ undersøgelse er nødvendig på baggrund af resultatet af OLAF's undersøgelse.

Der har ikke været nogen forhandlinger involveret i dette spørgsmål. Det er almindelig praksis at bede om en afklaring og yderligere forklaringer i forbindelse med en tekst, som udarbejdes af tjenestegrenene.

Med hensyn til det sidste spørgsmål fandt der som sagt tidligere ingen forhandlinger sted. Det medlem af kabinettet, som var ansvarlig for Eurostat på dette tidspunkt, har siden forladt kabinettet.

---

(1)  Se side 327.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/280 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/280

---

(2004/C 84 E/0325)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3994/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om:   Programmet for kultur og sprog

Rammeprogrammet for kultur og sprog tager med en samlet bevilling på 39 mio. EUR bl.a. sigte på at fremme den kulturelle dialog og de europæiske befolkningers kendskab til hinandens kultur og historie.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange og hvilke projekter der finansieredes i 2002 og med hvilke resultater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(11. februar 2004)

Kommissionen skal henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at den samlede og detaljerede liste over alle projekter, der har modtaget støtte under programmet Kultur 2000 i årene 2000, 2001, 2002 og 2003 (med angivelse af modtagere, involverede partnere og de bevilgede beløb), findes på følgende internetadresse: (http://europa.eu.int/comm/culture/eac/index_fr.html).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/280 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/280

---

(2004/C 84 E/0326)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3995/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om:   Projekter vedrørende informationssamfundet

Som led i det femte rammeprogram for forskning fastsattes der en aktion vedrørende målinger og tester, og i perioden juli 1999-marts 2002 offentliggjordes der fem indkaldelser af forslag til et samlet beløb af 46 mio. EUR.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke projekter der udvalgtes på grundlag af disse indkaldelser og fra hvilket land, samt hvor mange projekter der udelukkedes og af hvilken grund? Kan Kommissionen desuden oplyse, om man har undersøgt, hvilke resultater der opnåedes med projekterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(16. februar 2004)

Programmet for konkurrence- og bæredygtig vækst under det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling for 1998-2002 førte til over 2 400 kontrakter, hvoraf 245 vedrørte den generiske aktivitet måling og prøvning.

Det ærede medlems spørgsmål vedrører de fem specifikke udbud vedrørende måling og prøvning med et vejledende budget på 47 mio. EUR.

I alt er der finansieret 75 projekter med et samlet bidrag fra Fællesskabet på 5 6 mio. EUR som følge af de fem specifikke udbud under femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. Nærmere oplysninger om alle projekterne kan findes i projektdatabasen på Cordis' netside (http://www.cordis.lu).

Tres forslag modtog ikke finansiering, enten fordi de uafhængige evalueringseksperter fandt dem af utilstrækkelig kvalitet, eller fordi et konkurrerende forslag om samme emne fandtes at være af bedre kvalitet.

De fleste af kontrakterne er stadig aktive, og resultaterne vil blive inkluderet i en igangværende undersøgelse af resultaterne og de socioøkonomiske virkninger af afsluttede projekter fra programmet for konkurrence- og bæredygtig vækst.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/281 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/281

---

(2004/C 84 E/0327)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3996/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om:   Nye arbejdsmetoder og udvikling af elektronisk handel

I forbindelse med den nøgleaktion vedrørende indførelse af nye arbejdsmetoder og udvikling af elektronisk handel, der var fastsat som led i de femte rammeprogram for forskning, var der planlagt en række indkaldelser af forslag i perioden 1999-2001.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange indkaldelser der offentliggjordes, hvilke forslag der udvalgtes, og hvor store omkostninger hvert enkelt godkendt projekt var forbundet med? Har Kommissionen desuden undersøgt, om projekterne har givet et godt resultat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(17. februar 2004)

I den pågældende periode (1999 — 2001) blev der offentliggjort ni forslagsindkaldelser vedrørende nøgleaktion II: nye arbejdsmetoder og udvikling af elektronisk handel.

Information om de projekter, der er gennemført i forbindelse med disse indkaldelser, findes på Cordis-webstedet (1), hvor man kan søge oplysninger pr. nøgleaktion, land, kontrakttype og deltagertype.

På en anden adresse (2) findes et dokument, der giver en oversigt over og en sammenfatning af aktiviteterne under nøgleaktion II i den pågældende periode.

Der er i øjeblikket ved at blive gennemført en evaluering af virkningerne af samtlige aktiviteter under programmet for informationssamfundsteknologier (IST), som nøgleaktion II er en del af, og en foreløbig rapport herom vil være til rådighed i slutningen af april 2004. Den endelige rapport vil foreligge i slutningen af oktober 2004.

---

(1)  http://www.cordis.lu/ist/projects/projects.htm

(2)  http://www.cordis.lu/ist/ka2/report.htm#ar2001

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/281 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/281

---

(2004/C 84 E/0328)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4003/03

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om:   Donaus dybde på strækningen mellem Straubing og Vilshofen

Van Miert-rapportens krav om, at Donaus dybde på strækningen mellem Straubing og Vilhofen året rundt skal være 2,50 meter, kan kun opfyldes ved hjælp af stemmeværkstrin, og dette ville føre til en ødelæggelse af økosystemet i det mest betydningsfulde flodområde i Sydtyskland.

Hvorledes vurderer Kommissionen det faktum, at

| 1. | stemmeværkstrin på Donaus strækning mellem Straubing og Vilshofen hverken er foreneligt med FFH-direktivet eller fugledirektivet og overtræder forbudet mod forringelse i EU's vandrammedirektiv; |
| --- | --- |

1.

stemmeværkstrin på Donaus strækning mellem Straubing og Vilshofen hverken er foreneligt med FFH-direktivet eller fugledirektivet og overtræder forbudet mod forringelse i EU's vandrammedirektiv;

| 2. | Forbundsdagen efter en omfattende eksperthøring, den 7.6.2002 forkastede stemmeværkstrin af økologiske og økonomiske årsager og med klart flertal gik ind for en flodudvidelse af variant A; |
| --- | --- |

2.

Forbundsdagen efter en omfattende eksperthøring, den 7.6.2002 forkastede stemmeværkstrin af økologiske og økonomiske årsager og med klart flertal gik ind for en flodudvidelse af variant A;

| 3. | Donau-Kommissionens anbefalinger for afsnittet fra Wien til Sortehavet kun har fastsat, at sejlrender skal have en dybde på 2,50 m i 94 % af sejlperioden; |
| --- | --- |

3.

Donau-Kommissionens anbefalinger for afsnittet fra Wien til Sortehavet kun har fastsat, at sejlrender skal have en dybde på 2,50 m i 94 % af sejlperioden;

| 4. | en helårlig etablering af en garanteret dybde på 2,50 m, også i Østrig, Ungarn, Kroatien, Bulgarien og Rumænien, ville føre til en ødelæggelse af de sidste naturlige flodlandskaber? |
| --- | --- |

4.

en helårlig etablering af en garanteret dybde på 2,50 m, også i Østrig, Ungarn, Kroatien, Bulgarien og Rumænien, ville føre til en ødelæggelse af de sidste naturlige flodlandskaber?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. februar 2004)

Kommissionen skal gøre det ærede medlem opmærksom på, at det pågældende område er foreslået udpeget som »lokalitet af fællesskabsbetydning« i henhold til habitatdirektivet (1). Lokaliteten DE 7142301 »Donauauen zwischen Straubing und Vilshofen« strækker sig langs Donau og dækker et areal på 4 548 ha (hektar).

Hverken habitat- eller fugledirektivet (2) forbyder projekter, såsom vandregulerende foranstaltninger. Artikel 6 i habitatdirektivet indeholder procedurer og betingelser for vurdering af projekter, der kunne tænkes at få indvirkning på beskyttede områder. For indeværende har Kommissionen ingen grund til at tro, at fællesskabslovgivningen ikke er blevet overholdt. Det fremgår, at en række forskellige muligheder er blevet overvejet, og variant A, der støttes af den tyske Bundestag, er den løsning, der tager mest hensyn til miljøet.

Hvad angår vandrammedirektivet (3) støtter Kommissionen den resolution, der blev vedtaget på plenarforsamlingen for den internationale kommission for beskyttelse af Donau, der afholdtes den 1. og 2. december 2003, og hvori man bl.a. kan læse:

| | at den internationale kommission:






  a) | tager Europa-Kommissionens forslag om retningslinjer for transeuropæiske netværk, herunder det i begrundelsen understregede behov for at netværket overholder EU's miljølovgivning, såsom vandrammedirektivet, ad notam |
| --- | --- | --- |

at den internationale kommission:

a)

tager Europa-Kommissionens forslag om retningslinjer for transeuropæiske netværk, herunder det i begrundelsen understregede behov for at netværket overholder EU's miljølovgivning, såsom vandrammedirektivet, ad notam

| b) | understreger, at hvert enkelt projekt skal underlægges en overordnet integreret miljøvurdering, og være i overensstemmelse med vandrammedirektivet, herunder ikke-forringelsesprincippet |
| --- | --- |

b)

understreger, at hvert enkelt projekt skal underlægges en overordnet integreret miljøvurdering, og være i overensstemmelse med vandrammedirektivet, herunder ikke-forringelsesprincippet

| c) | opfordrer de kontraherende parter til at indgå i en dialog med deres kompetente transportministerier og sikre, at der opnås enighed om ovenstående. |
| --- | --- |

c)

opfordrer de kontraherende parter til at indgå i en dialog med deres kompetente transportministerier og sikre, at der opnås enighed om ovenstående.

---

(1)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

(2)  Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, EFT L 103 af 25.4.1979. Direktivet senest ændret ved Kommissionens direktiv 91/244/EØF af 6. marts 1991, EFT L 115 af 8.5.1991.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/282 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/282

---

(2004/C 84 E/0329)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4007/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(8. januar 2004)

Om:   Forebyggelse af risici i forbindelse med jordskælv

Ifølge pressen (Açoriano Oriental af 16. december 2003) udtalte formanden for det portugisiske seismiske selskab (SPES) i forbindelse med seminaret »Et risikoområde«, at »heller ikke de fællesskabsorganer, som beskæftiger sig med seismiske forhold, har haft held til at henlede Kommissionens opmærksomhed på behovet for at gøre en indsats for at mindske risikoen i forbindelse med jordskælv i de mest udsatte lande«.

Kan Kommissionen bekræfte denne påstand?

Kan Kommissionen i benægtende fald oplyse, hvilken strategi den har for forebyggelse af følgevirkningerne af jordskælv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. februar 2004)

Som led i EU's handlingsprogram for civilbeskyttelse er Kommissionen i færd med at udarbejde et projekt om vurdering af skader for at opstille retningslinjer for, hvordan bygninger skal klassificeres ud fra den risiko, de udgør efter jordskælv. Erfaringen viser, at det er nødvendigt at klassificere private og offentlige bygninger for at beskytte de berørte personer og undgå, at de rammes af skader som følge af jordskælv. Projektet vil blive fuldført i september 2004, og resultatet vil blive undersøgt indgående i samarbejde med de nationale civilbeskyttelseskontaktpunkter, for at retningslinjerne kan blive anvendt i størst muligt omfang.

Endvidere har Kommissionens Europæiske Laboratorium for Vurdering af Konstruktioner (ELSA), der er en del af EU's Fælles Forskningscenter, siden 1992 forsket i jordskælvsrisikovurdering og forstærkning af strukturer ved hjælp af pseudodynamisk afprøvning af storskala-/fuldskalamodeller af bygninger og andre strukturer. Arbejdet udføres i samarbejde med medlemslandenes forskningsinstitutioner og har til formål at justere Eurocode 8, så den fremover vil kunne godkendes som europæisk standard for udformning af civile bygningsværker i jordskælvsområder.

Harmoniserede og avancerede koder for udførelse af anlægsarbejder i Europa betragtes som et nøgleinstrument til realisering af det indre marked og til at øge bygge- og anlægssektorens konkurrenceevne, men også som et af de vigtigste instrumenter til at gøre nye bygningsværker tilstrækkeligt sikre og til at forstærke eksisterende sårbare bygninger.

På baggrund af Kommissionens og Den Europæiske Standardiseringsorganisations (CEN) bestræbelser på at godkende det sæt på over 50 europæiske standarder, som udgør Eurocode-standarderne, inden udgangen af 2006 vil Det Fælles Forskningscenter både gennem sit eget program og gennem støtten til Generaldirektoratet for Erhvervspolitik fortsat være med til at videreudvikle de europæiske standarder, der på mellemlang og lang sigt betragtes som et vigtigt led i indsatsen for at mindske risikoen i forbindelse med jordskælv.

Desuden har Kommissionen siden 1986 via Generaldirektoratet for Forskning og rammeprogrammerne FP3, FP4, FP5 og FP6 finansieret hele spektret af forskning i jordskælvsrisici (jordskælvsteknik og seismologi). Som led i forskningsrammeprogrammet FP6 (globale miljøændringer og økosystemer) vil 47 partnere fra europæiske universiteter, forskningsinstitutioner, europæisk industri og Det Fælles Forskningscenter komme til at samarbejde om det integrerede projekt Lessloss (1) (under forhandling).

Formålet med projektet er at øge bygningsværkers evne til at modstå jordskælv og bidrage til at udforme og forbedre Eurocode 8 (som vedrører byggestandarder).

Når der opstår et jordskælv, kan Kommissionen desuden gennem sit overvågnings- og informationscenter koordinere den assistance, de enkelte medlemslande tilbyder, således som det skete i forbindelse med jordskælvet i Algeriet i maj 2003 og for nylig efter jordskælvet i Iran i december 2003.

---

(1)  Projekt om jordskælvsrisikovurderinger og beskyttelse mod jordskælv.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/284 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/284

---

(2004/C 84 E/0330)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4017/03

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om:   EU-orientering henvendt til blinde

Orientering om Fællesskabets aktiviteter er afgørende for, at borgerne i EU kan blive bevidste om, at de lever i et Fællesskab, og at al den virksomhed, som udøves af EU-institutionerne, berører alle borgerne i EU.

Der findes dog en gruppe, som ikke bør være udelukket fra denne orientering om Fællesskabets aktiviteter, og som samtidig er en af de mest udsatte grupper af EU-borgere, nemlig de blinde.

Kan Kommissionen oplyse, hvad den gør for at sikre, at blinde kan få kendskab til den grundlæggende udvikling inden for EU, både generelt og med hensyn til de tiltag, som specifikt kan få betydning for de blinde, og hvilke særlige EU-publikationer, som henvender sig til de blinde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(24. februar 2004)

Kommissionen udgiver publikationer på papir og i elektronisk form. Papirudgivelserne fremstilles normalt efter en standardmodel. Det er derfor muligt at behandle dem med et optisk tekstgenkendelsessystem (OCR). Den bedste måde at sikre adgang til disse dokumenter er imidlertid at stille elektroniske filer direkte til rådighed. Det er normalt muligt efter anmodning, og det giver den interesserede person adgang til publikationen via hans computer. De elektroniske filer kan derefter trykkes i brailleskrift, forstørres med en skærmlup eller læses mundtligt af en skærmtekstlæser.

Publikationerne på nettet er normalt lavet i leverandørejede programmer, som ikke nødvendigvis er så lette at tilpasse. Det er dog også muligt at få fat i elektroniske filer i formater, der letter adgangen.

Kommissionen har finansieret forskning på dette område, der bidrager til at udvikle systemer og værktøjer for at sikre blinde og svagtseende adgang til informationer. Denne forskning vedrører ikke blot adgangen til teksten, men også til grafiske informationer.

Det kan dog konstateres, at den øjeblikkelige tendens går i retning af publikation af informationer via internettet. Kommissionen har i mere end 10 år finansieret en række projekter vedrørende webtil-gængelighed og imødekommer hermed via forskellige forskningsprogrammer de handicappedes behov og forventninger, således at de sikres adgang til dokumenter og informationer om udviklingen af EU's politikker. Resultaterne af et pilotprojekt om blindes adgang til traktaternes officielle tekster er offentliggjort på Publikationskontorets websted (OPOCE).

En række projekter, der er finansieret af Kommissionen, vedrører endvidere initiativet om webtilgængelig-hed (WAI) (1), der fastsætter retningslinjer og henstillinger for at sikre adgang til nettet. WAI er en del af Consortium World Wide Web (2) (W3C), der finansieres af forskellige kilder, bl.a. Europa, USA og Japan.

Sideløbende hermed vedtog Det Europæiske Råd i Feira i juni 2000 handlingsplanen »eEurope 2002«. Denne handlingsplan sigter på at skabe et informationssamfund, der er fokuseret omkring alle aspekter af de europæiske borgeres liv. Planen sigter især mod at lette handicappede personers adgang til nettet og naturligvis tilpasse og gennemføre projektets henstillinger for at sikre adgang til nettet. Den 25. september 2001 vedtog Kommissionen meddelelsen (3)»eEurope 2002«: tilgængeligheden af offentlige websteder og deres indhold (4), der har til formål at lette ældre og handicappede personers adgang til webstederne.

Med hensyn til Europaserveren har Kommissionen besluttet at overholde niveau A for de nye websteder og dem, der er ajourført. Selv om nogle af de vigtigste europæiske websteder allerede opfylder de betingelser, der kræves for dette elementære niveau, bestræber Kommissionen sig altid for at sikre, at størstedelen af dens nuværende hjemmesider overholde dette niveau.

Kommissionens hjemmesider og websider, der hovedsagelig er rettet til den brede offentlighed og medierne samt netadgangen til fællesskabsretten Eurlex, er allerede tilpasset WAI-normerne.

På nogle af Europas hjemmesider er der anført et konformitetslogo svarende til niveau A. Dette logo viser, at disse sider, samt en del af de sekundære sider, er udformet med henblik på at sikre let tilgængelighed. Denne politik gælder for alle nye websider og alle sider, der ajourføres på Europaserveren. Den tages op til revision på et senere tidspunkt og tilpasses enhver ny version af W3C-retningslinjerne for webindholdets tilgængelighed.

Kommissionen er som led i »e-Europe« i gang med en undersøgelse blandt institutionerne og medlemsstaterne. Resultaterne heraf forventes at foreligge i begyndelsen af 2004.

Det skal endelig fremhæves, at når informationer er specifikt rettet mod denne målgruppe, har Kommissionen truffet særlige foranstaltninger for at sikre, at publikationerne og dokumentationen er disponible i tilgængelige formater. Det var eksempelvis tilfældet ved indførelsen af euroen, f.eks. formatet af euromønter og -sedler.

---

(1)  http://www.w3.org/wai/

(2)  http://www.w3.org/

(3)  KOM(2001) 529 endelig udg.

(4)  http://europa/eu.int/information_society/topics/citizens/accessibility/web/wai_2002/cec_com_web_wai_2001/ index_en.htm

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/285 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/285

---

(2004/C 84 E/0331)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4018/03

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om:   Ensartet anvendelse af Europaflaget på fly fra flyselskaber i EU

Der fremsættes meget forskellige udtalelser fra luftfartsmyndighederne i landene uden for Fællesskabet, idet nogle flyselskaber i EU-landene benytter Europaflaget på deres fly, mens andre undlader det, hvad der naturligvis har afstedkommet forvirring om dette symbol.

Det ville derfor være indlysende at antage, at der findes en EF-bestemmelse om en ensartet anvendelse af Europaflaget som et symbol for de fly, der tilhører samme fællesskab, nemlig det europæiske. Kort sagt går udtalelserne fra luftfartsmyndighederne i landene uden for Fællesskabet ud på, at enten burde alle fly fra EU's medlemsstater benytte Europaflaget, eller også burde ingen have ret til at benytte dette og placere det på flyene.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan den stiller sig til en sådan ensartethed, og om den mener, at den burde tage et lovgivningsinitiativ herom for at sikre, at EU optræder med et fælles ansigt udadtil?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(16. marts 2004)

Europa-emblemet går tilbage til 1955 og er Europarådets »ejendom«. I 1979 anmeldte Europarådet emblemet til Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) i Genève. Hermed er emblemet beskyttet i overensstemmelse med artikel 6b i Pariserkonventionen til beskyttelse af industriel ejendomsret.

Et initiativ om vedtagelse af EU-lovgivning, der harmoniserer anvendelsen af det europæiske emblem på fly, der tilhører flyselskaber i Unionen, kræver derfor godkendelse af Europarådet.

Hvad angår et sådant initiativ finder Kommissionen, at der først er behov for sammen med europæiske flyselskaber og kompetente nationale myndigheder at gennemføre en tilbundsgående undersøgelse for at analysere de eventuelle konsekvenser for organisationen af luftfarten. Der skal i denne forbindelse tages hensyn til de retlige rammer, der er fastlagt i Chicago-konventionen om international civil luftfart.

Kommissionen er ikke bekendt med, at denne uensartede anvendelse af Europa-flaget giver anledning til problemer i tredjelande for flyselskaber fra EU.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/286 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/286

---

(2004/C 84 E/0332)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4020/03

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om:   Congo-bækkenet

På mødet i Europa-Parlamentets Udvalg om Udvikling og Samarbejde den 2. december 2003 redegjorde Henri Djombo, minister for forstvæsen og miljø (Congo), indledningsvis for Republikken Congos miljøprogram (som medfinansieres af Den Europæiske Union), og især for miljøbevarelsen i Congobækkenet. Herefter blev der vist en film om dette emne.

| 1. | I hvilken udstrækning er disse smukke ord reelt blevet omsat i praksis? |
| --- | --- |

1.

I hvilken udstrækning er disse smukke ord reelt blevet omsat i praksis?

| 2. | Hvad er midlerne fra Den Europæiske Union nøjagtigt afsat til? |
| --- | --- |

2.

Hvad er midlerne fra Den Europæiske Union nøjagtigt afsat til?

| 3. | Hvorfor er bidraget fra Den Europæiske Union blevet mindsket? |
| --- | --- |

3.

Hvorfor er bidraget fra Den Europæiske Union blevet mindsket?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(10. marts 2004)

På mødet i Europa-Parlamentets Udvalg om Udvikling og Samarbejde den 2. december 2003 redegjorde den congolesiske minister for forstvæsen og miljø, Henri Djombo, indledningsvis for Republikken Congos miljøprogram (som medfinansieres af Den Europæiske Union), og især for miljøbevarelsen i Congobækkenet. Herefter blev der vist en film om dette emne.

Kommissionen finansierer miljøaktiviteter i Congo gennem det regionale program for bevarelse og rational udnyttelse af økosystemer i Centralafrikas skove (ECOFAC). Den congolesiske del af programmet omfatter hovedsageligt nationalparken Odzala (13 500 km2) i det nordlige Congo. Kommissionen forventer, at programmet, som i øjeblikket er i sin tredje fase, fortsætter. Der er afsat såvel regionale som nationale midler til formålet. Man forbereder i øjeblikket den fjerde fase, som er fastsat til at begynde i starten af 2005. I øvrigt er man ved at forberede et særprogram for Congo om udnyttelse af fredede områder, som finansieres med midler fra det nationale vejledende program (2 mio. EUR).

De EU-midler, Congo (Brazzaville) direkte og/eller indirekte modtager på miljøområdet, anvendes først og fremmest til:

| — | drift af nationalparken Odzala (vedligeholdelse af infrastrukturerne, udstyr til personale og diverse anlæg, — overvågning og kontrol af dyrebestanden, overvågning og bekæmpelse af krybskytteri, udvikling af økoturisme) |
| --- | --- |

—

drift af nationalparken Odzala (vedligeholdelse af infrastrukturerne, udstyr til personale og diverse anlæg, — overvågning og kontrol af dyrebestanden, overvågning og bekæmpelse af krybskytteri, udvikling af økoturisme)

| — | gennemførelse af udviklingsaktiviteter til fordel for befolkningen langs floden samt gennemførelse af en af de tre dele af programmet for mikroprojekter under 8. EUF |
| --- | --- |

—

gennemførelse af udviklingsaktiviteter til fordel for befolkningen langs floden samt gennemførelse af en af de tre dele af programmet for mikroprojekter under 8. EUF

| — | uddannelse af ledere og lokale ansatte |
| --- | --- |

—

uddannelse af ledere og lokale ansatte

| — | institutionel støtte såvel nationalt som regionalt gennem netværket af beskyttede områder i Centralafrika (RAPAC) |
| --- | --- |

—

institutionel støtte såvel nationalt som regionalt gennem netværket af beskyttede områder i Centralafrika (RAPAC)

| — | drift af produktionsskove i partnerskab med tømmerselskaberne. |
| --- | --- |

—

drift af produktionsskove i partnerskab med tømmerselskaberne.

Målt i procent er EU's bidrag til dette program større end under tidligere EUF-programmer, nemlig 25 % af det regionale vejledende program for Centralafrika, hvilket svarer til 14 mio. EUR. Målt i absolutte tal er bidraget imidlertid mindre, når man tager i betragtning, at det samlede beløb, regionen modtager under 9. EUF, er lavere end tidligere, da Den Demokratiske Republik Congo nu henhører under regionerne Østafrika (Comesa (1), IGAD (2), COI (3), EAC (4)) og det sydlige Afrika (SADC) (5). Der vil imidlertid også blive ydet bidrag fra de nationale vejledende programmer, nemlig 3,3 mio. EUR til Gabon, 4 mio. EUR til Cameroun og 2 mio. EUR (skal bekræftes) til Congo (Brazzaville). Det er vanskeligt at forestille sig et regionalt program uden Den Demokratiske Republik Congos deltagelse, når man tager landets betydning for skovene i Congo-bækkenet i betragtning. Derfor er det en forudsætning, at man yder regional finansiering til Den Demokratiske Republik Congo. Landet har da også søgt om støtte (10 mio. EUR) fra de vejledende programmer for det østlige og sydlige Afrika. IRCC (6) i Østafrika har givet tilsagn om at yde 5 mio. EUR i støtte under forudsætning af, at SADC yder et tilsvarende beløb. Sidstnævnte organisations svar er for øjeblikket negativt, hvilket gør det umuligt for Den Demokratiske Republik Congo at deltage i det regionale program. Den Demokratiske Republik Congo har gentaget sin anmodning til SADC, og man forventer, at der bliver truffet en afgørelse i starten af marts, når det næste ministerrådsmøde i SADC finder sted. I tilfælde af et positivt svar vil det absolutte beløb til den fortsatte bevarelse af skovøkosystemer i Centralafrika være af samme størrelsesorden som under tidligere faser. Det vil gøre det muligt for Den Demokratiske Republik Congo at deltage i lokale aktiviteter og partnerskaber i forbindelse med det politiske initiativ »Congo Basin Forest Partnership«.

---

(1)  Fællesmarkedet for Det Østlige og Sydlige Afrika.

(2)  Den Mellemstatslige Organisation for Udvikling.

(3)  Kommissionen for Det Indiske Ocean.

(4)  Det Østafrikanske Fællesskab.

(5)  Fællesskabet for det Sydlige Afrikas Udvikling.

(6)  Det tværregionale koordineringsudvalg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/287 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/287

---

(2004/C 84 E/0333)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4035/03

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   Anvendelse i Portugal af forordningen om salg af motorkøretøjer

| 1. | På et møde, som jeg deltog i den 9. december 2003 i Bruxelles, og som var arrangeret af den europæiske sammenslutning af bilproducenter, ACEA, udtalte sammenslutningens formand Louis Schweiz, arbejdende bestyrelsesformand for Renault, at bilproducenterne som følge af den nye forordning om salg af motorkøretøjer ville harmonisere grundpriserne for de biler, der solgtes i de forskellige lande i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

1.

På et møde, som jeg deltog i den 9. december 2003 i Bruxelles, og som var arrangeret af den europæiske sammenslutning af bilproducenter, ACEA, udtalte sammenslutningens formand Louis Schweiz, arbejdende bestyrelsesformand for Renault, at bilproducenterne som følge af den nye forordning om salg af motorkøretøjer ville harmonisere grundpriserne for de biler, der solgtes i de forskellige lande i Den Europæiske Union.

| 2. | Jeg anførte, at det ville betyde en forhøjelse af salgspriserne for biler i Portugal, hvilket han bekræftede. |
| --- | --- |

2.

Jeg anførte, at det ville betyde en forhøjelse af salgspriserne for biler i Portugal, hvilket han bekræftede.

| 3. | Formålet med den nye forordning om salg af motorkøretøjer var det stik modsatte, nemlig at nedbringe den pris, som forbrugerne skal betale for bilerne, ved at øge bilsalget og renovere bilparken med alle de deraf følgende positive virkninger på bilsikkerheden og miljøet. Kommissionen bedes på den baggrund oplyse, hvorledes den vurderer denne situation, der naturligvis vækker stor bekymring hos portugisiske forbrugere og bilforhandlere? |
| --- | --- |

3.

Formålet med den nye forordning om salg af motorkøretøjer var det stik modsatte, nemlig at nedbringe den pris, som forbrugerne skal betale for bilerne, ved at øge bilsalget og renovere bilparken med alle de deraf følgende positive virkninger på bilsikkerheden og miljøet. Kommissionen bedes på den baggrund oplyse, hvorledes den vurderer denne situation, der naturligvis vækker stor bekymring hos portugisiske forbrugere og bilforhandlere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. februar 2004)

Kommissionens politik på konkurrenceområdet inden for automobilsektoren har altid været fokuseret på, at der skal være normale spilleregler mellem bilforhandlerne, uanset om de er etableret i det ene eller det andet EU-land. Denne politik, der kommer til udtryk i den nye gruppefritagelsesforordning (1), der trådte i kraft den 1. oktober 2002, bidrager til gennemførelsen af det indre marked inden for automobilsektoren og giver i dag de europæiske forbrugere mulighed for at drage fordel af de mest fordelagtige købsvilkår inden for Unionen. Denne integrationsproces har for visse producenters vedkommende resulteret i, at der er gennemført en harmonisering af basispriserne (uden afgifter) for køretøjer af samme mærke og model i forskellige EU-lande.

Med hensyn til det rejste spørgsmål om en stigning i basispriserne for biler i Portugal understreger Kommissionen, at det alene er den enkelte bilproducent, der bestemmer prispolitikken. Kommissionen har ikke beføjelse til at blande sig i producenternes kommercielle dispositioner.

Derimod indebærer enhver praksis med prisstigninger, der aftales mellem en producent og hans uafhængige forhandlere, ja endog mellem konkurrerende producenter, en adfærd, der normalt er forbudt i henhold til EU's konkurrencelovgivning. Hvis der indføres sådanne prisforhøjelser, vil Kommissionen naturligvis i fuldt omfang varetage sin opgave som garant for en loyal konkurrencepolitik på EU-plan.

Kommissionen har hidtil ikke modtaget oplysninger om nogen samordnet praksis vedrørende prisstigninger på det portugisiske marked.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1400/2002 af 31. juli 2002 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen, EFT L 203 af 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/288 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/288

---

(2004/C 84 E/0334)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4045/03

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Forurening af grundvandet i Catalonien

Ifølge risikorapport 2003, der er udarbejdet af instituttet for sikkerhedsundersøgelser Fundación Instituto de Estudios de la Seguridad, er en tredjedel af kommunerne i Catalonien (306 ud af 946) ramt af stærk nitratforurening af grundvandet som følge af for stor udledning af gylle.

Den 1. oktober 1998 blev Spanien dømt ved Domstolen i sag C-71/97 for ikke at have overholdt bestemmelserne i direktiv 91/676/EØF (1). Senere afsagde Domstolen dom mod Spanien den 13. april 2000 i sag C-274/98 for ikke at have overholdt artikel 5 i direktiv 91/676/EØF.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke kontrolmekanismer, der er anvendt for at efterprøve anvendelsen af ovennævnte direktiv? Hvorledes kan Kommissionen forklare, at der er sket en forøgelse på mere end 50 % af antallet af bebyggelser, der er ramt af nitratforurening af grundvandet? Hvilke procedurer agter Kommissionen at følge, for at dette problem, som berører en tredjedel af kommunerne i Catalonien, løses uden fare for befolkningen? Mener den, at denne situation er forenelig med overførsel af vand fra Ebro til andre områder i Spanien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(24. februar 2004)

Som følge af EF-Domstolens domme i sag C-71/97 og C-274/98 har Spanien vedtaget forskellige foranstaltninger for at overholde bestemmelserne i Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, herefter benævnt »nitratdirektivet«. Ikke desto mindre har Kommissionen under udøvelsen af sine kontrolbeføjelser efterfølgende konstateret, at disse foranstaltninger muligvis har været utilstrækkelige.

Hvad angår situationen i Catalonien, bør det bemærkes, at de spanske myndigheder i 1998 udpegede seks områder inden for denne selstyrende region, der er sårbare over for nitrat (2). Efter Kommissionens opfattelse er det nødvendigt at udpege flere sådanne områder i Catalonien.

Selve udpegningen af de områder, der er sårbare over for nitrat, udgør første skridt hen imod en kontrol med nitratforureningen. Der bør udarbejdes passende handlingsprogrammer i de områder, der er sårbare over for nitrat, for at sikre, at der gennemføres et kompleks af foranstaltninger vedrørende gødskning, jordbearbejdning, staldgødning og lovpligtig anvendelse af regler for godt landmandskab.

Den selvstyrende region Catalonien har vedtaget en kodeks for godt landmandskab (3), et handlingsprogram i nærmere angivne områder, der er sårbare over for nitrat (4), og et dekret om staldgødning (5). Imidlertid kan disse foranstaltningers indvirkning på vandkvaliteten, navnlig på grundvandet, først forventes at være signifikant efter nogen tid som følge af jordens og grundvandets »tankeffekt«. Det er ydermere Kommissionens opfattelse, at den selstyrende region Cataloniens handlingsprogram skal forbedres for at blive helt i overensstemmelse med nitratdirektivet.

De nødvendige ændringer kan i hovedtræk sammenfattes således:

| — | en reduktion af den samlede kvælstofanvendelse, der for øjeblikket er meget høj for nogle afgrøder |
| --- | --- |

—

en reduktion af den samlede kvælstofanvendelse, der for øjeblikket er meget høj for nogle afgrøder

| — | en minimumsoplagringskapacitet for staldgødning med f.eks. en vejledende værdi for seks måneder (6) (inkl. referenceværdier for beregning af overensstemmelsen), da de gældende bestemmelser, der knytter minimumsoplagringskapaciteten til gødskningsplanens krav, er for uklare) |
| --- | --- |

—

en minimumsoplagringskapacitet for staldgødning med f.eks. en vejledende værdi for seks måneder (6) (inkl. referenceværdier for beregning af overensstemmelsen), da de gældende bestemmelser, der knytter minimumsoplagringskapaciteten til gødskningsplanens krav, er for uklare)

| — | en kvantificering af den maksimalt tilladte kvælstoffordampning for staldgødning som nævnt i bilag e til dekret nr. 220/2001 |
| --- | --- |

—

en kvantificering af den maksimalt tilladte kvælstoffordampning for staldgødning som nævnt i bilag e til dekret nr. 220/2001

| — | en definition af mindstekravene for kvælstofeffektivitet ved anvendelse af staldgødning |
| --- | --- |

—

en definition af mindstekravene for kvælstofeffektivitet ved anvendelse af staldgødning

| — | en overholdelse af grænsen på 170 kg kvælstof pr. ha for staldgødning (der er fastsat en grænse på 210 kg/ha i handlingsprogrammet, og Kommissionen har ikke modtaget besked om ændringer efter december 2002, der er fristen for ikrafttrædelsen af kvælstofnormen på 170 kg/ha). |
| --- | --- |

—

en overholdelse af grænsen på 170 kg kvælstof pr. ha for staldgødning (der er fastsat en grænse på 210 kg/ha i handlingsprogrammet, og Kommissionen har ikke modtaget besked om ændringer efter december 2002, der er fristen for ikrafttrædelsen af kvælstofnormen på 170 kg/ha).

Herefter har Kommissionen taget skridt til at sikre, at de spanske myndigheder anvender bestemmelserne i direktiv 91/676/EØF korrekt. Efter Kommissionens intervention har de spanske myndigheder bebudet, at de agter at ændre den handlingsplan, som er udarbejdet af den selvstyrende region Catalonien.

Endelig ser Kommissionen ikke nogen forbindelse mellem denne sag og projektet vedrørende overførslen af vand fra Ebro-floden til andre dele af Spanien.

---

(1)  EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1.

(2)  Dekret nr. 283 af 21. oktober 1998.

(3)  Bekendtgørelse af 22. oktober 1998, DOGC 2761 af 9. november 1998.

(4)  Dekret nr. 205 af 13. juni 2000.

(5)  Dekret nr. 220/2001 af 1. august 2001, DOCG 3477 af 7. august 2001.

(6)  For øjeblikket henvises der til en minimumslagerkapacitet på 4-6 måneder i kodeksen for godt landmandskab (afsnit 8.2.1.b), som skal overholdes i de områder, der er sårbare over for nitrat.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/289 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/289

---

(2004/C 84 E/0335)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4046/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Software- og filtreringssystemer

Inden for rammerne af handlingsplanen om fremme af sikkert brug af Internet anmodede Kommissionen i oktober 2000 om forslag vedrørende projekter til demonstration af software- og filtreringssystemer med en finansieringsramme på 5 mio. EUR. Kan Kommissionen give oplysninger om de udvalgte forslag og om, hvilket beløb disse er blevet tildelt? Vil Kommissionen i øvrigt give oplysninger om de opnåede resultater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. februar 2004)

Oplysninger om samtlige projekter, der støttes af handlingsplanen for et sikrere internet, herunder støttebeløbene pr. projekt og navnene på støttemodtagerne, findes på Europa-webstedet under adressen: (http://europa.eu.int/iap).

Webstedet indeholder også resultaterne af de filtreringsprojekter, der er afsluttet.

Fire ud af fem i den første gruppe af projekter har frembragt resultater, der nu videreudvikles af partnerne. Projektet ICRAsafe (1) har skabt et nyt indholdsklassificeringssystem med støtte fra vigtige aktører i erhvervslivet. En række avancerede filtreringsprodukter, der er udviklet af projekterne, forventes frigivet i nær fremtid.

---

(1)  Internet Content Rating Association.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/290 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/290

---

(2004/C 84 E/0336)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4047/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Sikker brug af internettet

Handlingsprogrammet om fremme af sikkert brug af Internet og nye on-line-teknologier fastsatte en række initiativer. Et af disse drejer sig om fremme af et sikkert Internet-miljø ved hjælp af et net af hotlines til modtagelse af oplysninger fra net-brugerne om ulovligt indhold og til oplysning af brugerne om denne mulighed. Kan Kommissionen oplyse navnet på den eller de virksomheder, hvis forslag er blevet udvalgt, og hvilket beløb disse er blevet tildelt? Vil Kommissionen foretage en vurdering af de opnåede resultater, herunder om brugerne har haft gavn af projektet, og i hvilken grad de er blevet informeret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. februar 2004)

Oplysninger om samtlige projekter, der støttes af handlingsplanen for et sikrere internet, herunder støttebeløbene pr. projekt og navnene på støttemodtagerne, findes på Europa-webstedet under adressen: (http://europa.eu.int/iap).

Hotlines modtager anmeldelser fra offentligheden om ulovligt indhold på internettet og videregiver dem til den relevante instans (politiet, internetudbyderen eller en anden hotline).

Det europæiske netværk af hotlines består af en paraplyorganisation, Inhope Association, og 16 hotlines i 14 lande, der har modtaget støtte under handlingsplanen for et sikrere internet, samt associerede hotlines i USA, Australien og Sydkorea.

Disse hotlines modtager et støt stigende antal anmeldelser fra offentligheden (91 656 anmeldelser i løbet af en seks måneders periode, hvoraf 62 % vedrører børnepornografi), og de kan påvise en række nævneværdige succeser, hvor de har alarmeret politiet, der således har kunnet opspore lovovertrædere.

Operation »Marcy« i oktober 2003 var resultatet af et tip til det tyske politi som følge af et samarbejde mellem spanske og tyske hotlines. Derved fik man optrevlet et af de største globale børnepornografinetværk med rundt regnet 26 500 internetbrugere i 166 lande.

Rapporten om en evaluering af handlingsplanen for et sikrere internet, 1999-2002, der er udført af eksterne kontrahenter, er blevet fremsendt til Parlamentet med Kommissionens bemærkninger (1). Ifølge denne rapport er netværkssamarbejdet mellem de europæiske hotlines yderst vigtigt, og hvad angår valuta for pengene, har hotlines været en god investering.

I slutningen af 2004 vil der blive foretaget endnu en evaluering af handlingsplanen.

---

(1)  KOM(2003) 653 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/291 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/291

---

(2004/C 84 E/0337)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4048/03

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om:   Opførelse på budgettet af EUF

Ville Kommissionen være enig i, at såfremt der indsattes et underafsnit til den statslige udviklingsbistand (ODA) i afsnit 4, ville EU's bestræbelser på at nå millenniumudviklingsmålene fremgå tydeligere, og det ville frembyde en let måde at overvåge Monterrey-forpligtelserne på? Ville Kommissionen yderligere være enig i, at et underafsnit også ville give mulighed for at øge sammenhængen blandt EU's eksterne aktioner og give AVS-staterne nogen garanti for, at bevillinger ville blive anvendt til deres oprindelige formål?

I hvilken udstrækning mener Kommissionen, at et sådant underafsnit ville blive styrket ved at øremærke EUF-midlerne ved hjælp af en finansforordning, der var vedtaget i fællesskab, og ved hjælp af budgetprocedurer, som ikke ville kompromittere partnerskab, ejendomsret og fælles forvaltning i Cotonou-aftalen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(25. februar 2004)

Kommissionen lægger selv vægt på at sikre gennemsigtighed i budgettet og værne om principperne om partnerskab, ejerskab og fælles forvaltning i forbindelse med Cotonou-aftalen.

Det er imidlertid ikke Kommissionens opfattelse, at oprettelsen af et særskilt underområde under udgiftsområde 4 vil bidrage til at nå disse mål, forudsat der er truffet afgørelse om budgetteringen af al bistand til staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), af følgende grunde:

| — | Ca. 95 % af bevillingerne under budgettets udgiftsområde 4 og under Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) repræsenterer allerede tilsammen den statslig udviklingsbistand (ODA). Oprettelsen af et underudgiftsområde for ODA inden for de finansielle rammer for perioden efter 2006 vil derfor ikke medføre nogen fordel. |
| --- | --- |

—

Ca. 95 % af bevillingerne under budgettets udgiftsområde 4 og under Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) repræsenterer allerede tilsammen den statslig udviklingsbistand (ODA). Oprettelsen af et underudgiftsområde for ODA inden for de finansielle rammer for perioden efter 2006 vil derfor ikke medføre nogen fordel.

| — | Skønt der er en vis forbindelse mellem budgetbevillingerne (bidrag) og milleniumsudviklingsmålene (resultater), skal de dog behandles separat. Realiseringen af milleniumsudviklingsmålene overvåges på modtagerlandets niveau. |
| --- | --- |

—

Skønt der er en vis forbindelse mellem budgetbevillingerne (bidrag) og milleniumsudviklingsmålene (resultater), skal de dog behandles separat. Realiseringen af milleniumsudviklingsmålene overvåges på modtagerlandets niveau.

| — | De beløb, der opgives til OECD's Komité for Udviklingsbistand, er allerede et passende grundlag til at overvåge, i hvor høj grad EU's bistand opfylder Monterrey-forpligtelserne. |
| --- | --- |

—

De beløb, der opgives til OECD's Komité for Udviklingsbistand, er allerede et passende grundlag til at overvåge, i hvor høj grad EU's bistand opfylder Monterrey-forpligtelserne.

| — | Den bedste måde, til at give AVS-staterne garanti for at der vil blive afsat tilstrækkelige bevillinger i den næste finansielle rammeperiode, vil være at fastsætte et flerårigt finansielt rammebeløb, der svarer til EU's forpligtelser, i den grundforordning (forordningen for programmet), som bestemmer den fremtidige budgetterede bistand til AVS-staterne. Dette vil indebære, at lofterne for ekstern bistand i de finansielle rammer for perioden efter 2006 skal hæves tilsvarende. |
| --- | --- |

—

Den bedste måde, til at give AVS-staterne garanti for at der vil blive afsat tilstrækkelige bevillinger i den næste finansielle rammeperiode, vil være at fastsætte et flerårigt finansielt rammebeløb, der svarer til EU's forpligtelser, i den grundforordning (forordningen for programmet), som bestemmer den fremtidige budgetterede bistand til AVS-staterne. Dette vil indebære, at lofterne for ekstern bistand i de finansielle rammer for perioden efter 2006 skal hæves tilsvarende.

Kommissionen mener desuden, at de nuværende budgetmæssige og finansielle bestemmelser med en rimelig balance giver incitamenter til effektiv implementering og passende muligheder for partnerskab, ejerskab og fælles forvaltning.

I sine årlige beretninger om gennemførelsen af bistanden til tredjelande (1) lægger Kommissionen i stigende grad vægt på at overvåge og rapportere om fremskridtene med realiseringen af milleniumsudviklingsmålene. Disse beretninger leverer nu omfattende statistiske oplysninger om EU's udviklingsbistand på grundlag af DAC's kriterier.

---

(1)  KOM(2003) 527 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/292 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/292

---

(2004/C 84 E/0338)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4054/03

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om:   Nationale farvande inden for EU's eksklusive økonomiske zone (EEZ)

I sit svar på skriftlig forespørgsel P-3011/03 (1) erklærede kommissær Fischler den 24. oktober 2003, at det er medlemsstaternes ansvar at definere deres eksklusive økonomiske zoner og grænserne mellem havområder, når en sådan definition er nødvendig. Kommissionen gav indtryk af, at den ikke havde umiddelbar adgang til de ønskede oplysninger. I sin meddelelse om vejen til en ensartet og effektiv gennemførelse af den fælles fiskeripolitik (2) oplyser den imidlertid på side 8, at over halvdelen af fangsterne af nordlig kulmule tages i irske farvande. Yderligere henviser den på side 11 til den nordlige del af nederlandske farvande.

Kan Kommissionen i lyset af ovennævnte oplysninger, der vedrører nationale farvande snarere end ICES-zoner, bekræfte, at den rent faktisk ligger inde med de oplysninger, der anmodedes om i forespørgsel P-3011/03 vedrørende nationale grænser inden for særlige ICES-zoner, og kan den nu forelægge disse oplysninger? Kan den, såfremt den ikke er i besiddelse af disse oplysninger, på den anden side forklare, på hvilket grundlag den baserede sine påstande i KOM(2003) 130?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. februar 2004)

I forbindelse med den fælles fiskeripolitik defineres udtrykket »EF-farvande« som farvande, der er under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion, med undtagelse af farvande, der grænser op til de ikke-EF-territorier, der er nævnt i bilaget til traktaten. Derfor er medlemsstaterne som nævnt i svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-3011/03 ansvarlige for afgrænsningen af de farvande, der henhører under deres højhedsområde eller jurisdiktion.

Kommissionen har ikke præcise oplysninger om afgrænsningen af farvande, som medlemsstaterne har defineret som henhørende under deres højhedsområde eller jurisdiktion.

De udtalelser i meddelelsen: »Vejen til en ensartet og effektiv gennemførelse af den fælles fiskeripolitik (2)«, som der henvises til i den skriftlige forespørgsel, er baseret på følgende oplysning: udtalelsen »over halvdelen af fangsterne af nordlig kulmule tages i irske farvande« er baseret på en tilnærmelsesvis aggregering af fangststatistikker for de statistiske rektangler, der formodes at ligge i de farvande, som Irland definerer som farvande henhørende under dets højhedsområde eller jurisdiktion, medens henvisningen til »den nordlige del af nederlandske farvande« er baseret på nederlandske oplysninger.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

(2)  KOM(2003) 130 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/292 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/292

---

(2004/C 84 E/0339)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4065/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad (EUMC)

Som medlem af Europa-Parlamentet er jeg dybt bekymret over det legitime i, at regeringskonferencen under topmødet den 12. og 13. december 2003 tilsyneladende påtænkte at erstatte EUMC med et andet agentur med et bredere sagsområde uden at høre Europa-Parlamentet. Hvorfor er Parlamentet ikke blevet hørt om dette meget vigtige spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(18. februar 2004)

I konklusionerne fra mødet mellem stats- og regeringscheferne den 13. december 2003 hedder det, at det eksisterende Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad bør have sit mandat udvidet, så det omdannes til et menneskerettighedsagentur. Kommissionen har givet udtryk for, at den med henblik herpå har til hensigt at fremlægge forslag om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1035/97 af 2. juni 1997 om oprettelse af et europæisk observatorium for racisme og fremmedhad (1). Men inden et sådant forslag fremsættes, ønsker Kommissionen at iværksætte en omfattende høring på grundlag af et høringsdokument, der vil blive offentliggjort i sommeren 2004. Parlamentes bidrag vil naturligvis være afgørende, og der vil blive givet tilstrækkelig tid til, at det nye parlament kan fremlægge sine synspunkter. Efter denne omfattende høring agter Kommissionen at fremsætte forslag om ændring af den grundlæggende forordning om observationscentret i begyndelsen af 2005. Det bør i denne forbindelse huskes, at Parlamentet i sin rapport om grundlæggende rettigheder af 2001 har opfordret til oprettelsen af et sådant agentur.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1035/97 af 2. juni 1997 om oprettelse af et europæisk observatorium for racisme og fremmedhad, EFT L 151 af 10.6.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/293 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/293

---

(2004/C 84 E/0340)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4078/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Galileo

Ifølge beretninger i pressen (The Guardian, den 8. december 2003) skal europæiske forhandlere have givet efter for amerikansk pres omkring planerne om at udvikle et konkurrerende system, hvilket vil sikre, at GPS fortsat vil have fordele frem for det europæiske system.

Det påstås, at europæiske repræsentanter har indvilliget i at ændre signalet på en sådan måde, at USA kan blokere Galileo med støjsendere uden at det berører dets egne GSP-signaler.

Det påstås endvidere, at Galileos ydeevne bliver betydeligt reduceret, så den angiveligt får en usikkerhedsmargin på otte mil i forhold til GSPs usikkerhedsmargin på tre mil og den planlagte udsikkerhedsmargin for Galileo på én mil.

Hvad er Kommissionens kommentarer til disse beretninger, og hvordan vurderer den virkningerne af sådanne ændringer for markedsføringen af Galileo og det muligt tab af betydelige finansielle muligheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(25. marts 2004)

Satellitnavigationssystemer udbyder signaler, der er åbne for alle brugere (såkaldt »åbne tjenester« i Galileos tilfælde) og sikrede signaler (såkaldt »regulerede offentlige tjenester« i Galileos tilfælde). Det er teknisk set muligt lokalt at forstyrre ikke-militære signaler i et konfliktområde, både når det drejer sig om GPS-systemet og Galileo, samtidig med at signalerne kan modtages uden for dette område.

Støjsending foretages på stedet af de militære styrker, og den påvirker ikke signalernes ydeevne uden for konfliktområdet.

Hvad angår Galileos åbne signaler, har der været ført drøftelser for at finde frem til den mest effektive standard til Galileos og det fremtidige GPS III-projekts åbne signaler med henblik på at sikre brugerne den bedst mulige service. Disse drøftelser har haft til formål at sikre fuld interoperabilitet mellem de to systemer og vil de facto føre til en verdensomspændende standard for satellitnavigation. Den valgte løsning gør det desuden muligt at forbedre Galileo i forhold til den amerikanske løsning, samtidig med at interoperabiliteten mellem de to systemer sikres, og tillige styrke Galileos ydeevne i forhold til GPS. Positionsbestemmelserne vil kunne fastslås med en meters nøjagtighed, dvs. seks til ti gange nøjagtigere end med GPS, hvilket er fuldt foreneligt med en markedsføring af Galileo-tjenesterne. Man kan i den forbindelse glæde sig over, at USA er villig til at anvende de samme frekvenser for åbne og kommercielle tjenester som Galileo, hvilket giver det europæiske program en afgørende fordel for dets anvendelse på verdensplan.

Galileo vil være i stand til at udbyde signaler både til åbne, livskritiske og forretningsmæssige tjenester med samme ydeevne, som oprindeligt planlagt før drøftelserne med U.S.A., og i overensstemmelse med de nationale sikkerhedskrav. Disse signalers ydeevne vil konstant blive forbedret. Der sættes således på ingen måde spørgsmålstegn ved markedsføringsplanerne for Galileo.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/294 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/294

---

(2004/C 84 E/0341)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0006/04

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   Anerkendelse af begunstiget skattemæssig status til Sicilien

Et af Den Europæiske Unions vigtigste mål, som fastlagt i EU-traktatens artikel 2, er at fremme et højt beskæftigelsesniveau.

Irland og Wales er blevet bevilget begunstiget skattemæssig status.

De betydelige skattemæssige begunstigelser, der er givet til Irland og i mindre grad til Wales, Storbritannien, har medført en kraftig stigning i indkomsten pr. indbygger og har reduceret arbejds-løshedsniveauet betydeligt.

Sicilien har de samme karakteristiske træk som Irland: området er bagefter i udviklingen, og det er ugunstigt stillet, fordi det er en ø med en befolkning på ca. fem millioner.

Sicilien har et potentiale for stor økonomisk vækst, men denne vækst hæmmes dels af retlige dels af afgiftsmæssige restriktioner, der pålægges af Fællesskabet.

Vil Kommissionen give Sicilien en begunstiget skattemæssig status, da dette ville:

| 1. | gøre det muligt for den at tiltrække flere udenlandske investeringer, skabe et større udviklingspotentiale og dermed beskæftigelse; |
| --- | --- |

1.

gøre det muligt for den at tiltrække flere udenlandske investeringer, skabe et større udviklingspotentiale og dermed beskæftigelse;

| 2. | gavne de sicilianske virksomheder i høj grad uden at overtræde Fællesskabets konkurrenceregler; |
| --- | --- |

2.

gavne de sicilianske virksomheder i høj grad uden at overtræde Fællesskabets konkurrenceregler;

| 3. | medføre lavere indtægter på Siciliens budget, men ikke berøre statens indtægter, idet de lavere indtægter ville blive udlignet af den større velstand? |
| --- | --- |

3.

medføre lavere indtægter på Siciliens budget, men ikke berøre statens indtægter, idet de lavere indtægter ville blive udlignet af den større velstand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(9. marts 2004)

Kommissionen minder om, at direkte beskatning hører under medlemsstaternes kompetence, såfremt de respekterer principperne i EF-traktaten, mens indirekte beskatning er harmoniseret på EU-plan. Hvis en skatteforanstaltning imidlertid medfører en selektiv fordel for bestemte virksomheder, sektorer eller regioner, kan det blive aktuelt at anvende EF-traktatens regler om statsstøtte.

På grundlag af de givne oplysninger står det ikke klart for Kommissionen, hvilke skattesystemer det ærede medlem henviser til.

Kommissionen finder generelt, at skattefordele, der kun gælder visse dele af en medlemsstat, udgør statsstøtte. En sådan statsstøtte kan godkendes efter betingelserne i Kommissionens retningslinjer for national regionalstøtte (1). Støtte, der ikke står i forbindelse med investeringer eller specifikke projekter, og som kun har til formål at fritage virksomheder fra at skulle afholde normale omkostninger, er principielt forbudt.

I henhold til adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning (2) har medlemsstaterne ligeledes forpligtet sig til ikke at indføre nye skadelige skatteforanstaltninger, og de har derfor pligt til at sikre, at deres skatteforanstaltninger ikke går imod denne forpligtelse.

---

(1)  EFT C 74 af 10.3.1998.

(2)  Konklusionerne fra Økofin-Rådets møde den 1. december 1997 om skattepolitik.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/295 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/295

---

(2004/C 84 E/0342)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0016/04

af Jan Dhaene (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   Virksomheden Grefacsa og behandling af animalske biprodukter

I Spanien findes det eneste anlæg i statens kategori I, som er godkendt til behandling af kødprodukter i denne kategori, i den selvstyrende region Catalonien. Der er tale om virksomheden Grefacsa (Greixos i Farines Cárniques, S.A.) i Térmens. Denne virksomhed behandler særligt risikomateriale, som har direkte forbindelse med bovin spongiform encephalopati (BSE), kendt under betegnelsen kogalskab, og andre smitsomme sygdomme.

I dette anlæg behandles der affald, som i princippet stammer fra andre spanske regioner og fra Andorra. Af de animalske proteiner udvindes der kødmel og fedt, som virksomheden derefter påtager sig at transportere til kontrollerede lossepladser eller forbrændingsanlæg.

Modtager virksomheden Grefacsa støtte fra Fællesskabets fonde? Til hvilke aktiviteter modtager den i bekræftende fald denne støtte? Transporteres der biprodukter til andre EU-medlemsstater? Hvis dette er tilfældet, hvilket gyldigt retsgrundlag ligger der til grund for udførslen af biprodukter udvundet af materiale fra særligt risikomateriale?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. marts 2004)

Forordning (EF) nr. 1774/2002 (1) om animalske biprodukter fastsætter sundhedsbestemmelser for indsamling, transport, opbevaring, håndtering, forarbejdning og anvendelse eller bortskaffelse, afsætning og i visse særlige tilfælde udførsel og transit af animalske biprodukter og deraf afledte produkter for at undgå, at sådanne produkter kan udgøre en risiko for menneskers eller dyrs sundhed. Det er tilladt at sende animalske biprodukter og forarbejdede produkter til andre medlemsstater i henhold til forordningens artikel 8, hvis forsendelsen foregår i overensstemmelse med kanaliseringsbestemmelserne i samme artikel. Forordningen forbyder eksport til tredjelande af specificeret risikomateriale, men importbestemmelserne gælder først fra 1. maj 2004.

I hele programmeringsperioden 2000-2006 er medlemsstaternes myndigheder, undtagen når der er tale om større strukturfondsprojekter, ansvarlige for at udvælge individuelle projekter, når programmerne først er godkendt af Kommissionen. De projekter, myndighederne udvælger, skal dog i alle henseender være i overensstemmelse med EU-reglerne, herunder miljøreglerne.

På grundlag af oplysninger fra medlemsstaten kan Kommissionen derfor informere det ærede medlem om, at foreløbig seks af Grefacsas operationer er blevet medfinansieret i henhold til den selvstyrende region Cataloniens program for 2000-2006 for udvikling af landdistrikterne under foranstaltningen »forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter«. Disse operationer vedrørte miljømæssige og teknologiske forbedringer af virksomhedens anlæg i Sant Joan les Fonts (Girona, 4 operationer) og Térmens (Lleida, 2 operationer). De samme spanske myndigheder har bekræftet, at der ikke er blevet givet tilladelse til at yde støtte til virksomheden fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

Kommissionen har ingen oplysninger om, at virksomheden skulle have opnået mulighed for at transportere biprodukter fra Spanien til andre medlemsstater.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum, EFT L 273 af 10.10.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/296 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/296

---

(2004/C 84 E/0343)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0031/04

af Astrid Lulling (PPE-DE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Visse luxembourgske forsikringsselskabers praksis

Fra starten af 2004 har visse forsikringsselskaber i Storhertugdømmet Luxembourg pålagt de uafhængige eksperter inden for automobilsektoren at samarbejde med det belgiske firma for skadesbehandling, Informex.

Mener Kommissionen, at denne praksis er forenelig med princippet om fri bevægelighed for tjenesteydelser, som er fastsat i EF-traktatens artikel 14 og 49? Hvis dette ikke er tilfældet, hvilke foranstaltninger agter Kommissionen da at træffe for at bringe denne forskelsbehandling til ophør?

En del af disse selvsamme selskaber pålægger deres kunder at anvende en bestemt automekaniker.

Mener Kommissionen ikke i lighed med forespørgeren, at denne praksis er en krænkelse af princippet om den frie bevægelighed for tjenesteydelser fastsat i de selvsamme artikler 14 og 49 i EF-traktaten, og er den i givet fald indstillet på at træffe de nødvendige foranstaltninger til at bringe denne praksis til ophør?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(3. marts 2004)

Kommissionen noterer sig de forhold, det ærede medlem beskriver. I henhold til EF-traktatens artikel 49 og ud fra det ærede medlems oplysninger kan Kommissionen dog ikke indlede en traktatbrudsprocedure efter EF-traktatens artikel 226, eftersom de påtalte forhold har at gøre med det kontraktmæssige forhold mellem private parter.

EF-traktatens bestemmelser om levering af tjenesteydelser er formelt stilet til medlemsstaterne. Selv om dette ikke udelukker, at rettigheder på én gang kan tillægges enhver privat part, der måtte være interesseret i overholdelsen af de således fastlagte pligter, tilkommer det primært de nationale domstole at behandle private parters praksis. Ifølge den faste retspraksis er det således først den nationale dommer, der som led i de sager, han får forelagt, skal anvende fællesskabsretten og drage konsekvenserne af Domstolens retspraksis. Da det er et spørgsmål om fortolkningen af fællesskabsretten, bør det under alle omstændigheder påpeges, at de nationale dommere har mulighed for at rejse et præjudicielt spørgsmål efter EF-traktatens artikel 234 for at opnå en fortolkning af fællesskabsrettens bestemmelser fra Domstolen, som har den fulde kompetence på området.

Hvis de enkelte forsikringsselskaber ikke har udvalgt Informex uafhængigt af hinanden, men i samråd med deres konkurrenter, kan en sådan samordnet praksis være omfattet af EF-traktatens artikel 81, stk. 1. Ifølge denne artikel er alle aftaler mellem virksomheder, der kan påvirke handelen mellem medlemsstater, og som har til formål eller til følge at begrænse konkurrencen, forbudt. Kommissionen råder dog ikke over oplysninger, der viser, at der kunne være tale om en sådan samordnet praksis.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/297 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/297

---

(2004/C 84 E/0344)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0035/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Manglende offentlighed i forbindelse med disponible oplysninger om utilstrækkelig sikkerhed i luftfartsselskaber af kommercielle årsager

| 1. | Fra hvornår og på hvilken måde var det kendt uden for Schweiz, at dette land på grund af utilstrækkelig sikkerhed havde forbudt det egyptiske luftfartsselskab »Flash Airlines«, der ejede det fly, der den 3. januar 2004 styrtede ned i Det Røde hav med franske passagerer, at overflyve schweizisk territorium og at lande i Schweiz? |
| --- | --- |

1.

Fra hvornår og på hvilken måde var det kendt uden for Schweiz, at dette land på grund af utilstrækkelig sikkerhed havde forbudt det egyptiske luftfartsselskab »Flash Airlines«, der ejede det fly, der den 3. januar 2004 styrtede ned i Det Røde hav med franske passagerer, at overflyve schweizisk territorium og at lande i Schweiz?

| 2. | Hvordan udveksles og offentliggøres sådanne oplysninger om luftfartsselskabers sikkerhed, som medlemsstaternes institutioner får kendskab til, i Den Europæiske Union og i Det Europæiske Økonomiske Område? |
| --- | --- |

2.

Hvordan udveksles og offentliggøres sådanne oplysninger om luftfartsselskabers sikkerhed, som medlemsstaternes institutioner får kendskab til, i Den Europæiske Union og i Det Europæiske Økonomiske Område?

| 3. | Hvad kan de enkelte EU-medlemsstater eller Unionen foretage sig på baggrund af sådanne oplysninger for at hindre usikre fly i at overflyve og i at lande? |
| --- | --- |

3.

Hvad kan de enkelte EU-medlemsstater eller Unionen foretage sig på baggrund af sådanne oplysninger for at hindre usikre fly i at overflyve og i at lande?

| 4. | Hemmeligholder Den Europæiske Civile Luftfartskonference (ECAC) af kommercielle årsager oplysninger om sikkerhedskontroller samt navnene på de usikre luftfartsselskaber for forbrugerne og offentligheden? |
| --- | --- |

4.

Hemmeligholder Den Europæiske Civile Luftfartskonference (ECAC) af kommercielle årsager oplysninger om sikkerhedskontroller samt navnene på de usikre luftfartsselskaber for forbrugerne og offentligheden?

| 5. | Finder Kommissionen det acceptabelt, at flypassagerer ved bookning af en rejse ikke råder over oplysninger, som gør, at de kan afveje den muligvis meget gunstige pris op imod faren for deres liv? |
| --- | --- |

5.

Finder Kommissionen det acceptabelt, at flypassagerer ved bookning af en rejse ikke råder over oplysninger, som gør, at de kan afveje den muligvis meget gunstige pris op imod faren for deres liv?

| 6. | Hvorledes hindres det fra nu af, at passagerer på ny benytter farlige luftfartsselskaber eller at farlige luftfartsselskaber lander og optager passagerer i de EU-medlemsstater, der har de mindst strenge bestemmelser? |
| --- | --- |

6.

Hvorledes hindres det fra nu af, at passagerer på ny benytter farlige luftfartsselskaber eller at farlige luftfartsselskaber lander og optager passagerer i de EU-medlemsstater, der har de mindst strenge bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(9. marts 2004)

Ifølge Kommissionens oplysninger underrettede de schweiziske myndigheder den 15. oktober 2002 de Fælles Luftfartsmyndigheder (JAA) om, at de havde forbudt luftfartsselskabet »Flash Airlines« at overflyve schweizisk territorium. De Fælles Luftfartsmyndigheder (JAA) vedligeholder på vegne af Den europæiske civile luftfartskonference (ECAC) databanken Safety Assessment of Foreign Aircraft (SAFA) (sikkerhedsvurdering af udenlandske fly), hvori tilsynsrapporterne fra de 38 medlemsstater i ECAC opbevares. Den 16. oktober 2002 underrettede de Fælles Luftfartsmyndigheder (JAA) de nationale koordinatorer af databanken SAFA om de schweiziske myndigheders beslutning og opfordrede dem samtidig til at tage hensyn til dette i deres eget inspektionsprogram.

Indtil ikrafttrædelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om sikkerhed forbundet med tredjelandes luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne, deltager medlemsstaterne i programmet SAFA. Oplysningerne i databanken er ikke offentligt tilgængelige.

Indtil det nævnte direktiv træder i kraft, er det den enkelte medlemsstat, der på grundlag af de foreliggende oplysninger skal give tilladelse til anvendelse af sit luftrum.

Programmet SAFA fra ECAC er et teknisk program med forebyggende formål, og det indeholder ikke detaljerede oplysninger om den kontrol, som de deltagende stater har foretaget.

Kommissionen har allerede indledt konsultationer med henblik på at skabe en større åbenhed i forbindelse med identificering af luftfartsselskaber, og formålet er snarest at foreslå foranstaltninger under hensyntagen til de utilstrækkeligheder, der konstateredes i forbindelse med flyulykken den 3. januar 2004.

Kommissionen henviser det ærede medlem til det svar, der er afgivet på den skriftlige forespørgsel P-0158/04 af Brice Hortefeux (1), og som forklarer bestemmelserne i det direktiv, som som skulle gøre det muligt at afhjælpe svagheder ved den nuværende kontrol af fly fra tredjelande, herunder især med hensyn til information af offentligheden. Direktivet gør det ligeledes muligt at sikre en mere stringent overholdelse af de strengeste normer.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/298 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/298

---

(2004/C 84 E/0345)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0039/04

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Antallet af EU-retsakter

Kan Kommissionen oplyse antallet af retsakter, der blev vedtaget af Den Europæiske Unions institutioner i 2003, fordelt efter institution (Kommissionen, Rådet og EP/Rådet) og art (henstilling, afgørelse, direktiv, forordning osv.)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(6. februar 2004)

En tabel, der viser antallet af retsakter, der blev vedtaget, ændret eller ophævet i 2003, og som er fordelt efter art og institution, fremsendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat.

Disse oplysninger fremgår af den almindelige beretning om Den Europæiske Unions virksomhed i 2003, der hvert år forelægges for Parlamentet den anden tirsdag i februar i medfør af EF-traktatens artikel 212.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/298 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/298

---

(2004/C 84 E/0346)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0043/04

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Euroens indvirkning på handelen

I sit svar på skriftlig forespørgsmål E-1883/03 (1) af Christopher Huhne fremsatte kommissionsmedlem Solbes en række bemærkninger vedrørende euroens indvirkning på handelen. Kan Kommissionen nu give yderligere oplysninger på grundlag af den økonomiske udvikling i de sidste seks måneder?

(Den oprindelige forespørgsel af Huhne lød som følger: »Kan Kommissionen kort redegøre for konklusionerne af forskellige større undersøgelser, herunder dens egne, af euroens indvirkning på handelssamkvemmet i euroområdet? Kan den skønsmæssigt angive, hvor stor en eventuel vækst i handelen har været som et resultat af euroens indførelse?«)

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(23. februar 2004)

I sit svar på den skriftlige forespørgsel E-1883/03 fra det ærede medlem, Christopher Huhne (2) gav Kommissionen et overblik over resultaterne af adskillige akademiske undersøgelser af euroens konsekvenser for handelen inden for euroområdet. I den kvartalsberetning om euroområdet, der blev offentliggjort den 30. september 2003, anslår Kommissionen ved brug af handelstal fra første kvartal 1991 til fjerde kvartal 2002, at der har været en konsekvens på mellem 7 % og 18 %. Kommissionen kan derfor konkludere, at euroen allerede har haft en mærkbar konsekvens for samhandelen inden for euroområdet, og at denne virkning kan forstærkes.

Ud over de undersøgelser, der nævnes i svaret på den skriftlige forespørgsel E-1883/03, kan det nævnes, at der også er konstateret konsekvenser af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) på handelsstrømmene til og fra enkelte medlemsstater.

Kommissionen kender ikke til nylige studier på dette område, hvori der anvendes nyere oplysninger end de studier, der er nævnt i svaret på den skriftlige forespørgsel E-1883/03. Det anses dog ikke for sandsynligt, at cykliske økonomiske udsving i handelen i de seneste seks måneder vil ændre de grundlæggende konstateringer i tidligere undersøgelser.

---

(1)  EUT C 58 E af 6.3.2004, s. 106.

(2)  EUT C 58 E af 6.3.2004, s. 106.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/299 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/299

---

(2004/C 84 E/0347)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0045/04

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Mangelfuld forudgående kontrol med og vurdering af den miljømæssige indvirkning af hele det byggeprojekt på Sa Sea kysten — Tentizzos — i Bosa (NU), Sardinien, Italien, som udføres af Impregilo SpA

Der er blevet offentliggjort (1) fire udstykningsplaner for turistbyggeri (boliger, hoteller, ferielejligheder, faciliteter og golfbane) på Tentizzosstranden på Sa Sea kysten i Bosa kommune, som ifølge pressen er en del af et samlet projekt på 350 000 kubikmeter, der udføres af Impregilo SpA.

Det er blevet bekendtgjort, at en ansøgning om EU-støtte er nært forestående (20 % af den totale oplyste investering, hvad der svarer til 225 millioner euro).

Miljøorganisationerne »Amici della Terra« (Jordens Venner) og »Gruppo d'intervento giuridico« (Retshjælps-gruppen) har flere gange anmodet EU og de nationale, regionale og lokale administrative myndigheder om at foretage en vurdering af den miljømæssige indvirkning (2), da der er tale om en af de få intakte kyststrækninger, der er tilbage i Middelhavsområdet.

Det nævnte område er omfattet af en naturbeskyttelsesbestemmelse (3), og en stor del er totalfredet (4). Det indgår i et forslag med betydning for Fællesskabet: »Baglandet og området mellem Bosa, Capo Marragiu og Porto Tangone« (kode nr. ITB000041), i overensstemmelse med. direktiv 92/43/EØF (5) om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter. (6)

Der er nu blevet iværksat en vurdering af den miljømæssige indvirkning af en del af byggeriet (35 000 kubikmeter i Sa Sea-området) på begæring af Tecnestudio, som ledes af arkitekten Gianni Delitala, trods det, at også den selvstyrende region Sardinien kender til omfanget af planerne (7), som står i et klart modsætningsforhold til både EU's og Italiens bestemmelser, som påbyder, at den forelagte plan skal vurderes samlet (se f.eks. Domstolen, sag nr. 435/97 af 16/9/1999; Den Regionale Administrative Domstol for Lazio, nr. 1456 af 16/12/2002).

Det fremgår ikke, at der er blevet foretaget nogen form for vurdering af den miljømæssige indvirkning.

Kommissionen bedes svare på om:

| — | den kender til ovennævnte sag, |
| --- | --- |

—

den kender til ovennævnte sag,

| — | der er igangværende eller planlagte byggeprojekter i Sa Sea området — Tentizzos — (f.eks. veje, vandforsyningsnet, kloakering etc.), med EU-støtte (det regionale operative program for Sardinien i perioden 2000-2006), |
| --- | --- |

—

der er igangværende eller planlagte byggeprojekter i Sa Sea området — Tentizzos — (f.eks. veje, vandforsyningsnet, kloakering etc.), med EU-støtte (det regionale operative program for Sardinien i perioden 2000-2006),

| — | den har til hensigt, at tage de nødvendige forholdsregler overfor denne mangelfulde anvendelse af direktiv 97/11/EF (8) og direktiv 85/337/EØF (9) og den manglende anvendelse af direktiv 92/43/EF, hvad angår vurdering af miljømæssig indvirkning? |
| --- | --- |

—

den har til hensigt, at tage de nødvendige forholdsregler overfor denne mangelfulde anvendelse af direktiv 97/11/EF (8) og direktiv 85/337/EØF (9) og den manglende anvendelse af direktiv 92/43/EF, hvad angår vurdering af miljømæssig indvirkning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. marts 2004)

For så vidt angår Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (10) (VVM-direktivet) som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (11), indeholder dette direktiv bestemmelser om, at medlemsstaterne skal sørge for, at forud for udstedelse af bygningstilladelse skal projekter, der måtte få væsentlige virkninger på miljøet på grund af bl.a. deres art, omfang eller beliggenhed, underkastes en vurdering af miljøvirkninger. Disse projekter er defineret i artikel 4, der henviser til bilag I og II til direktivet.

Golfbaner er ikke specifikt nævnt i direktivets bilag. Hvad angår ferielandsbyer og hotelkomplekser uden for byområder og hermed forbundet anlægsarbejde, er de anført i bilag II, pkt. 12, c). De projekter, det ærede medlem nævner, kunne henhøre under bilag II. For bilag II-projekter skal medlemsstaterne afgøre — enten ved hjælp af en sag-for-sag undersøgelse eller ud fra grænseværdier eller kriterier — hvorvidt projektet skal underkastes en vurdering, fordi det måtte få væsentlige miljøvirkninger i betragtning af de relevante udvælgelseskriterier, der er anført i bilag III til direktivet. For det tilfælde medlemsstaten beslutter, at projektet vil få væsentlige miljøvirkninger, skal der foretages en vurdering af miljøvirkninger.

Det projekt, som det ærede medlem nævner, er beliggende i en »lokalitet af fællesskabsbetydning«, som foreslået af Italien i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter. Derfor falder det ind under VVM-direktivets artikel 6, der fastlægger betingelserne for, at der kan gives tilladelse til et projekt, der måtte få væsentlige virkninger for særlige bevaringsområder eller en lokalitet af fællesskabsbetydning. Hvis projektet kunne få væsentlige virkninger, kan godkendelse heraf uden opfyldelse af betingelserne i artikel 6 derfor udgøre en overtrædelse af direktivet.

Kommissionen har desuden for nyligt registreret en klage på grund af dårlig anvendelse af direktiv 85/337/EØF som ændret ved direktiv 97/11/EF vedrørende dette specifikke projekt. Hvis Kommissionen konkluderer, at fællesskabslovgivningen er blevet overtrådt i det pågældende tilfælde, vil den som traktatens vogter ikke tøve med at træffe de nødvendige foranstaltninger, herunder overtrædelsesprocedurer i henhold til EF-traktatens artikel 226, for at sikre, at relevant fællesskabslovgivning overholdes.

På basis af de oplysninger, der er indhentet fra Sardiniens regionalmyndigheder, kan Kommissionen endelig oplyse, at de anlægsarbejder, det ærede medlem nævner, ikke har modtaget medfinansiering fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling.

---

(1)  Se L'Unione Sarda, d. 13.9.2003, og La Nuova Sardegna, d. 14.9.3003.

(2)  Direktiv 97/11/EF (bilag II, punkt 12, litra c)), som ændrer og supplerer det tidligere direktiv 85/337/EØF (bilag II, punkt 11, litra a)), præsidentdekret af d. 12. april 1996 (art. 5 og 10, bilag B, punkt 8, litra a)) og Sardiniens regionallov nr. 1/1999 (art. 31), ændret og suppleret af Sardiniens regionallov nr. 17/2000 (art. 17) og den regionale lov nr. 3/2003 (art. 20).

(3)  Lovdekret nr. 490/1999, art. 139-140 (specificering af ministerielt dekret d. 16. juni 1972) og 146, stk 1, litra a), g) og m).

(4)  Regionallov nr. 23/1993, art. 2, stk. 1, litra a) et midlertidigt forbud om ændringer af kystområdet nord for Bosa, som hører under Bosa (NU) og Villanova Monteleone (SS) kommuner, indtil den endelige godkendelse af den nye regionale lokalplan efter artikel 1b i lov nr. 431/1985 med dekret fra regionalrådet P.I. og BB.CC. af 23. december 1985, n. 3005.

(5)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(6)  Gennemført med præsidentdekret n. 357/1997 og efterfølgende ændringer og opdateringer (officiel optegnelse med ministerdekret 3. april 2000, n. 65).

(7)  Med hensyn til byggeplanerne findes dokumenterne nr. 1042/02, 1043/02, 1044/02 og 1045/02 hos den regionale forvaltning »Tutela paesaggio di Nuoro« (Beskyttelse af Nuoros landskab).

(8)  EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(9)  EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(10)  EFT L 175 af 5.7.1985.

(11)  EFT L 73 af 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/301 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/301

---

(2004/C 84 E/0348)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0046/04

af Jan Dhaene (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Europæiske stillingsopslag, hvor der kræves engelsk som modersmål

Europæiske organisationer, der helt eller delvis finansieres af Kommissionen, og private virksomheder, der har indgået kontrakter med Kommissionen, indrykker regelmæssigt stillingsannoncer, hvori der kræves »English mother tongue« eller »English native speakers« (engelsk som modersmål).

Nu synes organisationerne på gr. a. advarsler fra bl.a. Kommissionen at erstatte udtryk som »English mother tongue« med »English mother tongue or equivalent« og »English native speaker level«, for derefter kun at indbyde personer med engelsk som modersmål. En fuldstændig liste med omkring 700 sådanne annoncer, indsamlet af den europæiske Esperanto-sammenslutning, kan ses på: (http://lingvo.org/eo/2/15).

| 1. | Kan Kommissionen træffe foranstaltninger, f.eks. gennem passende lovgivning, inklusive stop for finansiering over Kommissionen, mod europæiske organisationer, der helt eller delvis finansieres af Kommissionen, og mod private virksomheder, der har indgået kontrakter med Kommissionen, og som diskriminerer på grundlag af ovenanførte kriterier? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen træffe foranstaltninger, f.eks. gennem passende lovgivning, inklusive stop for finansiering over Kommissionen, mod europæiske organisationer, der helt eller delvis finansieres af Kommissionen, og mod private virksomheder, der har indgået kontrakter med Kommissionen, og som diskriminerer på grundlag af ovenanførte kriterier?

| 2. | Kan Kommissionen foretage en grundig undersøgelse af forekomsten af sprogdiskriminering i europæiske organisationer, der helt eller delvis finansieres af Kommissionen, og af private virksomheder, der har indgået kontrakter med Kommissionen |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen foretage en grundig undersøgelse af forekomsten af sprogdiskriminering i europæiske organisationer, der helt eller delvis finansieres af Kommissionen, og af private virksomheder, der har indgået kontrakter med Kommissionen

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/301 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/301

---

(2004/C 84 E/0349)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0086/04

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. januar 2004)

Om:   Sprogkrav ved stillingsbesættelser i EU

Kommissionen har adskillige gange måttet bekræfte den diskriminatoriske art af annoncer indrykket af europæiske organisationer, som helt eller delvis finansieres af Kommissionen, samt af private virksomheder, der har kontrakter med Kommissionen (se Kommissionens svar på forskellige skriftlige forespørgsler herom (1)). Sådanne europæiske organisationer og virksomheder indrykker regelmæssigt stillingsannoncer, hvori der kræves »English native speaker« og »English mother tongue«.

Trods gentagne bekræftelser fra Kommissionen og et løfte fra den daværende europæiske ombudsmand Jacob Söderman (659/2002/IP) fortsætter europæiske organisationer blot deres diskriminerende praksis (2). Desuden synes europæiske organisationer på grund af Kommissionens advarsler at erstatte udtryk som »English mother tongue« med »English mother tongue or equivalent«, »English native speaker first level« og »First language English« og dernæst kun at lade personer med engelsk som modersmål komme i betragtning.

Kan Kommisisonen indlede en undersøgelse heraf?

Hvilke skridt er den villig til at tage for at bringe denne diskriminering til ophør?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

på skriftlige forespørgsler E-0046/04 og E-0086/04

(5. marts 2004)

Kommissionen har utallige gange redegjort for sin holdning til de retlige forhold vedrørende dette emne i sine svar på skriftlig forespørgsel E-4100/00 fra Bart Staes (3), E-0779/01 fra Bart Staes (4), E-1356/01 fra Vitaliano Gemelli (5), E-1681/01 og E-1682/01 fra Bart Staes (6), P-2331/01 fra Concepció Ferrer (6), E-2900/01 fra Bart Staes (7), E-2901/01 og E-2944/01 fra Bart Staes (7), P-3189/01 fra Willi Rothley (7), E-3572/01 fra Bart Staes (8), E-0941/02 fra Bart Staes (9), E-2764/02 fra Bart Staes (10), E-1733/03 fra Jo Leinen (11), E-2018/03 fra Bart Staes (12) og E-2226/03 fra Paul Rübig (12). Kommissionen vil gerne tilføje, at den mener, at også udtrykkene »native speaker level« og »First language (+anførelse af et specifikt EU-sprog)« er i strid med reglerne om arbejdskraftens fri bevægelighed.

I sine svar på de skriftlige forespørgsler anført ovenfor har Kommissionen redegjort for de foranstaltninger, som den har truffet, og som den fremover vil træffe med henblik på at bekæmpe forskelsbehandling, som skyldes stillingsopslag, hvor der kræves et givent sprog som modersmål. Kommissionen vurderer for nærværende, om der kan træffes yderligere foranstaltninger.

---

(1)  Kommissionen svar på navnlig følgende skriftlige forespørgsler: E-4100/00, E-0779/01, E-1356/01, E-1681/01, E-1682/01, E-2331/01, E-2900/01, E-2901/01, E-2944/01, E-3189/01, E-3572/01, E-0941/02, E-2764/02, E-3786/02, E-1733/03, E-2018/03 og E-2226/03.

(2)  Den europæiske esperanto-sammenslutning har registreret mere end 700 annoncer af diskriminatorisk art (se listen på http://lingvo.org/eo/2/15).

(3)  EFT C 174 E af 19.6.2001.

(4)  EFT C 235 E af 21.8.2001.

(5)  EFT C 350 E af 11.12.2001

(6)  EFT C 93 E af 18.4.2002.

(7)  EFT C 134 E af 6.6.2002.

(8)  EFT C 160 E af 4.7.2002.

(9)  EFT C 229 E af 26.9.2002.

(10)  EUT C 92 E af 17.4.2003

(11)  EUT C 11 E af 15.1.2004

(12)  EUT C 33 E af 6.2.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/302 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/302

---

(2004/C 84 E/0350)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0051/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Følgerne af seks medlemsstaters skrivelse til Kommissionen efter den mislykkede regeringskonference i Bruxelles

Seks medlemsstater (Tyskland, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Holland, Sverige og Østrig) sendte Kommissionen en skrivelse efter den mislykkede regeringskonference i Bruxelles og anmodede om, at EU's budgetter for de næste år ikke oversteg 1 % af EU's BNP. Hvordan vil Kommissionen reagere på denne usædvanlige og uheldige anmodning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(9. marts 2004)

Kommissionen fremlagde den 10. februar 2004 (1) sine forslag til den nye budgetramme for perioden 2007-2013.

I denne meddelelse, især på side 27-29, kommer Kommissionen nærmere ind på problemerne med de eksisterende forpligtelser og konkluderer, at »et loft på ca. 1 % af BNI ikke kan dække Det Europæiske Råds forpligtelser hvad angår landbrugsbetalinger, ville undergrave den gradvise indførelse af samhørighedspolitikken i de 10 nye medlemsstater og ville bringe de eksisterende niveauer i de øvrige politikker, ja gennemførelsen af de nye politikker i fare.«

---

(1)  Kommissionens meddelelse KOM(2004) 101.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/303 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/303

---

(2004/C 84 E/0351)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0063/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) og Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Forbrænding af jernbanesveller

På det grænseoverskridende industriområde Europark, som ligger mellem den nederlandske kommune Coevorden og den tyske kommune Emlichheim, er der planlagt tre forbrændingsanlæg for hhv. slam, husholdningsaffald og jernbanesveller. Den samlede forbrændingskapacitet bliver 720 000 tons om året. I samme proces skal der fremstilles elektricitet (60 megawatt-timer om året), der skal afsættes som »grøn strøm«.

Jernbanesveller er behandlet med træbeskyttelsesmidler såsom tjære og imprægneringssalte og skal (ifølge beslutning 2000/532/EF) behandles som farligt affald. Forbrænding af jernbanesveller er et omstridt anliggende, da der udledes emissioner i luft, jord og vand af fint støv, tungmetaller (krom og arsen), kulbrinter og dioxin.

Desuden er gamle jernbanesveller så voldsomt kemisk forurenet, at de skal behandles som farligt kemisk affald og afgiftes i særlige anlæg.

Initiativtagerne til forbrændingsanlægget vil have tilladelsen på plads inden 20. juni 2004, fordi det efter denne dato ikke længere vil være muligt at opføre affaldsforbrændingsanlæg. Tilladelsen skal være gyldig i tyve år.

Er det også Kommissionens opfattelse, at afbrænding af imprægnerede jernbanesveller ikke bør være tilladt?

Deler Kommissionen den opfattelse, at elektricitet fremstillet ved affaldsforbrænding aldrig må gives betegnelsen »grøn strøm«, da forbrugerne med denne betegnelse gives ukorrekte oplysninger om strømmens oprindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. marts 2004)

Alle anlæg til forbrænding af affald skal opfylde Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 (1). Direktivet omfatter forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg. Ifølge artikel 2, stk. 2, er træaffald, der kan indeholde halogenerede organiske forbindelser eller tungmetaller som følge af behandling med træbeskyttelsesmidler eller overfladebehandling, også omfattet af direktivet. Det betyder, at forbrændingsanlæg til forbrænding af jernbanesveller, der er imprægneret med træbeskyttelsesmidler såsom tjære og creosot, skal opfylde alle kravene i direktiv 2000/76/EF, bl.a. grænseværdier for emission af tungmetaller, dioxiner og furaner samt organisk kulstof i alt (TOC), som kan være relevante for forbrænding af sådant affald. Restriktioner for forbrænding af sådant affald synes ikke nødvendige.

I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet (2) indgår biomasse i definitionen af vedvarende energikilder. Biomasse defineres i direktivet som »den bionedbrydelige del af produkter, affald og rester fra landbrug (omfattende både vegetabilske og animalske stoffer) og skovbrug og fra nærstående industrier samt den bionedbrydelige del af affald fra industri og husholdninger«. Da jernbanesveller er fremstillet af træ, giver definitionen mulighed for, at de kan indgå i produktion af el fra vedvarende energikilder som omhandlet i direktiv 2001/77/EF.

---

(1)  EFT L 332 af 28.12.2000.

(2)  EFT L 283 af 27.10.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/304 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/304

---

(2004/C 84 E/0352)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0066/04

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om:   Parmalats underskud

Den italienske mejerikoncern Parmalats gigantunderskud på omkring 10 mia. EUR, der anses for at være det værste tilfælde af regnskabssvindel i Europas historie, har på dramatisk vis tydeliggjort det alvorlige behov for strengere og mere effektive regler til imødegåelse af svindel i virksomhedernes budgetter.

Mener Kommissionen ikke, at det i et enhedsmarked som det europæiske, der ifølge traktaterne bygger på principper om fri bevægelighed for personer, varer, kapital og tjenesteydelser — for bedre at kunne beskytte borgerne mod denne form for svindel — er nødvendigt straks at træffe fællesskabsforanstaltninger med henblik på at øge kontrollen med virksomhedernes regnskaber i EU, hvilket også vil være i overensstemmelse med princippet om fri virksomhedskonkurrence, der bygger på respekt for de fælles regler?

Mener Komissionen ikke, at den gældende ordning for kontrol af aktieselskaber i Italien — der tænkes her især på den rolle, der varetages af det italienske børstilsyn, Consob, og nationalbanken Banca d'Italia — er utilstrækkeligt set i forhold til parametrene i EU-retten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. februar 2004)

Selv om det aldrig bliver muligt at forhindre samtlige former for svigagtig adfærd, mener Kommissionen, at der er et akut behov for initiativer med henblik på at genskabe investorernes tillid til kapitalmarkederne ved at gøre det vanskeligere at begå bedrageri, ved at skabe klarhed om bestyrelsesmedlemmers og revisorers pligter, ved at styrke det offentlige tilsyn med revisorstanden og ved at forbedre samarbejdet mellem tilsynsmyndigheder inden for EU og med tredjelandene. Derfor stillede Kommissionen i sin handlingsplan om lovpligtig revision (1) forslag om en række foranstaltninger med henblik på at forbedre den lovpligtige revision i hele EU, og derfor bekendtgjorde Kommissionen i sin handlingsplan om selskabsret (2) en række initiativer med henblik på at skabe bedre virksomhedsledelse.

I marts 2003 agter Kommissionen at foreslå en revision af ottende selskabsretlige direktiv (3), hvor der vil blive taget stilling til spørgsmål som revisorregistrering, etik og uafhængighed, revisionsstandarder og revisionsberetninger, kvalitetssikring af revision, undersøgelser og sanktioner, offentligt tilsyn, kommunikation mellem revisor og bestyrelse samt reguleringsmæssigt samarbejde mellem tilsynsorganer i EU og med tilsynsorganer i tredjelande. Kommissionen ønsker også at gå hurtigere frem med en række foranstaltninger vedrørende virksomhedsledelse, der blev bekendtgjort i handlingsplanen for selskabsret, f.eks. uafhængige bestyrelses- eller tilsynsrådsmedlemmers rolle, klarhed om alle bestyrelsesmedlemmers kollektive ansvar for finansielle oplysninger og afgørende oplysninger om andre områder samt offentliggørelse af koncernstrukturer og koncerninterne transaktioner.

Kommissionen finder det ikke passende at udtale sig specifikt om, hvorvidt det nuværende tilsynssystem i Italien er hensigtsmæssigt. Med de skitserede foranstaltninger ønsker Kommissionen at styrke det reguleringsmæssige samarbejde mellem alle tilsynsorganer i EU. Øget samordning af tilsynsvirksomheden på EU-plan vil medvirke til at forbedre den nuværende situation i medlemsstaterne, blandt andet gennem udveksling af bedste praksis, rådgivning om revisionsstandarder m.v.

---

(1)  Meddelelse fra Kommissionen af 21. maj 2003 — »Styrkelse af den lovpligtige revision i EU«, EUT C 236 af 2.10.2003.

(2)  Meddelelse fra Kommissionen af 21. maj 2003 om »Modernisering af selskabsretten og forbedret virksomhedsledelse i Den Europæiske Union — vejen frem«, KOM(2003) 284 endelig udg.

(3)  Rådets ottende direktiv 84/253/EØF af 10. april 1984 om autorisation af personer, der skal foretage lovpligtig revision af regnskaber, EFT L 126 af 12.5.1984.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/305 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/305

---

(2004/C 84 E/0353)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0093/04

af Martin Kastler (PPE-DE) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   Menneskehandel og prostitution i det tysk-tjekkiske grænseområde

Prostitution af unge kvinder fra Østeuropa og Asien samt illegal menneskehandel ved den tysk-tjekkiske grænse er stadigvæk — få måneder før udvidelsen af EU — uløste problemer af et katastrofalt omfang med en stigende tendens.

| 1. | Hvilke opfølgningsforanstaltninger har Kommissionen foretaget siden rammeafgørelsen fra 2002 om bekæmpelse af menneskehandel samt mod den tiltagende illegale prostitution og de dertil knyttede strafbare handlinger i det tysk-tjekkiske grænseområde?
  I forbindelse med prostitutionsproblemet taler eksperter om en dramatisk stigning i omfanget af seksuelt overførte sygdomme, som f.eks. syfilis, i det tysk-tjekkiske grænseområde samt en endnu mere dramatisk udvikling af hiv/aids i de central- og østeuropæiske lande. |
| --- | --- |

1.

Hvilke opfølgningsforanstaltninger har Kommissionen foretaget siden rammeafgørelsen fra 2002 om bekæmpelse af menneskehandel samt mod den tiltagende illegale prostitution og de dertil knyttede strafbare handlinger i det tysk-tjekkiske grænseområde?

I forbindelse med prostitutionsproblemet taler eksperter om en dramatisk stigning i omfanget af seksuelt overførte sygdomme, som f.eks. syfilis, i det tysk-tjekkiske grænseområde samt en endnu mere dramatisk udvikling af hiv/aids i de central- og østeuropæiske lande.

| 2. | Via hvilke programmer og med hvilket beløb bidrager Kommissionen i årene 2003-2006 til fremme af projekter til forbedring af den lokale sundhedssituation i det tysk-tjekkiske grænseområde (Streetwor-king, JANA, osv.)? |
| --- | --- |

2.

Via hvilke programmer og med hvilket beløb bidrager Kommissionen i årene 2003-2006 til fremme af projekter til forbedring af den lokale sundhedssituation i det tysk-tjekkiske grænseområde (Streetwor-king, JANA, osv.)?

| 3. | Overvejer Kommissionen eventuelt at lancere hhv. en ny, stor kampagne eller et aktionsår om denne vigtige problematik? |
| --- | --- |

3.

Overvejer Kommissionen eventuelt at lancere hhv. en ny, stor kampagne eller et aktionsår om denne vigtige problematik?

| 4. | Menneskehandel og prostitution udgør en stadig voksende andel af kriminalitetsstatistikken i grænseområdet. Findes der midler og muligheder i EU for at støtte de pågældende landes indsats inden for politisamarbejde og retligt samarbejde? |
| --- | --- |

4.

Menneskehandel og prostitution udgør en stadig voksende andel af kriminalitetsstatistikken i grænseområdet. Findes der midler og muligheder i EU for at støtte de pågældende landes indsats inden for politisamarbejde og retligt samarbejde?

| 5. | Er der planer om konkrete videregående foranstaltninger for det tysk-tjekkiske grænseområde? |
| --- | --- |

5.

Er der planer om konkrete videregående foranstaltninger for det tysk-tjekkiske grænseområde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(17. februar 2004)

Menneskehandel er et yderst vigtigt område for Kommissionen. Hvad angår situationen i det tysk-tjekkiske grænseområde, har Kommissionen bemærket et stigende antal rapporter og udtalelser, som betyder større offentlig opmærksomhed for den pågældende region. I kølvandet på disse rapporter har Kommissionen kontrolleret situationen vedrørende kønssygdomme (f.eks. syfilis). Indtil videre har det tyske institut for offentlig sundhed, Robert Koch Institut, ikke kendskab til, at der skulle være tale om en påfaldende stigning i disse sygdomme ved den tysk-tjekkiske grænse. Den tyske delstat Sachsen kunne for eksempel berette om 71 tilfælde fra juni til august 2001 sammenlignet med 75 tilfælde fra juni til august 2002. Kommissionen vil imidlertid fortsat overvåge udviklingen i denne situation i det tysk-tjekkiske grænseområde som led i samordningen af den epidemiologiske overvågning i EU.

Med hensyn til menneskehandelen konkluderede Kommissionen i sin rapport for 2002, at den tjekkiske regering havde taget væsentlige initiativer på dette område. I de seneste år har den tjekkiske regering taget adskillige initiativer med henblik på at forbedre de retlige rammer i denne forbindelse. Med en ændring af straffeloven i 2002 blev definitionen af »menneskehandel« udvidet til også at omfatte børn, og med en ændring af retsplejeloven er rettergangen i sager, hvor ofrene er børn, blevet fremskyndet og forenklet. I 2000 vedtog den tjekkiske regering en national handlingsplan til bekæmpelse af seksuelt misbrug af børn, og i 2003 blev der vedtaget yderligere en national handlingsplan med henblik på at bekæmpe menneskehandel i forbindelse med seksuelt misbrug. Der følges jævnligt op på gennemførelsen af planerne. Kommissionen opfordrer den tjekkiske regering til at tage yderligere initiativer, især til at sikre et effektivt overvågningssystem, til at opdage og retsforfølge lovovertrædere. Det er også vigtigt, at de tjekkiske myndigheder sørger for et tæt samarbejde mellem de relevante politiafdelinger, både hjemme og med nabolandene.

Som led i Phare-programmet har Kommissionen bevilget væsentlige tilskud til de tjekkiske myndigheder i kampen mod organiseret kriminalitet og menneskehandel. Med dette formål for øje har Tjekkiet i de seneste fire år modtaget omkring 5,5 mio. EUR. Der kan efter tiltrædelsen stilles yderligere støtte til rådighed fra overgangsfaciliteten.

I 2003 nedsatte Kommissionen en ekspertgruppe om menneskehandel for at sikre, at henstillingerne i Bruxelles-erklæringen om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel bliver fulgt nøje. Kommissionen agter at udstede en meddelelse med en handlingsplan for at følge op på ekspertgruppens konstateringer. Heri kan der indgå en lang række foranstaltninger, for eksempel oplysningskampagner som led i EU-programmer som AGIS og Daphne.

Den 22. juli 2002 vedtog Rådet en afgørelse om indførelse af et rammeprogram om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager (AGIS) (1). AGIS blev indført for perioden 2003 til 2007 med en finansramme på 65 mio. EUR. Programmer støtter projekter på områder som samarbejde mellem retshåndhævende myndigheder eller andre offentlige eller private organisationer, der beskæftiger sig med at forebygge og bekæmpe både organiseret og anden kriminalitet. Heri indgår et fokus på politi- eller retssamarbejde inden for menneskehandel eller seksuelt misbrug af børn. Et andet vigtigt område i programmet er beskyttelse af ofrene, f.eks. ofre for menneskehandel, i strafferetssager.

I Daphne-programmet er der yderligere midler til rådighed til bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder. I programmet blev der bevilget 20 mio. EUR for 2000-2003. Daphne li-programmet vil løbe fra 2004 til 2008 med et budget på 50 mio. EUR svarende til en fordobling af de årlige bevillinger.

I forbindelse med EF-støtterammen for Tjekkiet og i overensstemmelse med Kommissionens yderligere vejledende retningslinjer for kandidatlandene for programmeringsperioden 2004-2006, kan der ske medfinansiering af dokumenter med det formål at fremme et »kriminalpræventivt klima«, især ved at samle alle parter, som beskæftiger sig med forebyggelse af kriminalitet på nationalt, regionalt eller lokalt plan (nationale retshåndhævende myndigheder, iværksættere, fagforeninger, ngo'er, repræsentanter for EU's institutioner m.v.). Sådanne aktiviteter skal samordnes med de aktiviteter inden for retlige og indre anliggender, som medfinansieres som led i overgangsfaciliteten til opbygning af institutioner eller andre nationale eller internationale instrumenter eller programmer for at sikre synergieffekterne og undgå unødvendigt dobbeltarbejde eller dobbeltfinansiering.

---

(1)  EFT L 203 af 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/306 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/306

---

(2004/C 84 E/0354)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0112/04

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Delfiner

Har Kommissionen kendskab til, at 15 delfiner i weekenden den 10.-11. januar blev skyllet op på kysten i mit valgdistrikt i det sydvestlige England?

Jeg har kendskab til og støtter Kommissær Fischlers ændringer, der tager sigte på at støtte og beskytte delfiner og andre hvaler mod at blive dræbt som bifangst, men kender Kommissionen til lignende tilfælde andre steder, der har kostet mange dyr livet? Har Kommissionen overvejet, om der er behov for yderligere og strengere foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. februar 2004)

Kommissionen er ganske klar over problemet med døde delfiner, der skyller op på medlemsstaternes kyster, navnlig om vinteren i den sydlige del af Det Forenede Kongerige, og delvis skyldes tilfældig fangst af disse dyr under fiskeri. Kommissionen har dog ikke kendskab til alle detaljerede oplysninger om sådanne strandede delfiner.

Efter Kommissionens opfattelse bør første skridt til at løse problemet med bifangster af hvaler og bevarelse af hvalbestande i almindelighed være, at de foranstaltninger, som Kommissionen allerede har foreslået Rådet (1), vedtages og gennemføres fuldt ud, og at medlemsstaterne korrekt og fuldstændigt gennemfører kravene i habitatdirektivet (2). Yderligere foranstaltninger bør først overvejes, når dette første skridt er taget.

---

(1)  KOM(2003)451 endelig udg.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206 af 22.7.19927). Senest ændret ved direktiv 97/62/EF (EFT L 305 af 8.11.1997).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/307 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/307

---

(2004/C 84 E/0355)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0121/04

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Integreret drift af affaldshåndteringen i Casale sul Sile kommune (Treviso)

Casale sul Sile kommune (Treviso) har med en beslutning af den 22. oktober 2002 (n. 25) tilsluttet sig Consorzio intercomunale Priula (det fælleskommunale konsortium Priula) uden at afholde offentligt udbud. Dette konsortium står for området kaldet TV2 og blev stiftet i 1987 med det formål at samle driften af affaldshåndteringen i de tilknyttede kommuner. Konsortiet har udskrevet renovationsopgaver til firmaet Contarini SpA, hvor det har aktie majoritet.

I samme beslutning præciseres det, at tilslutningen indebærer køb af 0,1 andel, der er mindste adgangskvote, og som beregnet på baggrund af værdien af konsortiet og tilsvarende selskaber udgør cirka 30 000 EUR. Desuden indebærer købet accept af konsortiets vedtægter og regler samt efterfølgende ændringer, og at affaldshåndteringen og den påfølgende anvendelse og opkrævning af takster skal overdrages til konsortiet.

I beslutningen præciseres det yderligere, at ledelsen foregår »direkte, det vil sige, at konsortiet repræsenterer fællesskabet«, og at »den kommunale administration ikke rådede over den nødvendige sagsbehandlingstid til at kunne afholde en europæisk udbudsprocedure og på samme tid ikke var villig til at give yderligere forlængelse til firmaet, som tidligere stod for tjenesten«. I en artikel i det kommunale meddelelsesblad har borgmesteren skrevet, at en afholdelse af et europæisk udbud ville betyde accept af det vindende selskab »udelukkende på baggrund af økonomiske kriterier, og at det ville blive problematisk at foretage direkte indgreb overfor organisationen og kvaliteten af dens tjenester«.

Kan Kommissionen i lyset af ovenstående oplyse, om det ikke står i modsætning til de principper om gennemskuelighed og konkurrence, som er fastlagt i EU's regler og love, at udbyderen har overdraget den fulde drift af en offentlig tjeneste til en direkte valgt tilbudsgiver, som der i øvrigt også er indgået partnerskab med, hvilket tilmed afslører en interessekonflikt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(4. marts 2004)

Overdragelsen af affaldshåndteringen i Casale sul Sile, som det ærede parlamentsmedlem henviser til i sin forespørgsel, indgår i den mere generelle problematik vedrørende den italienske lovgivning om forvaltning og tildeling af lokale offentlige tjenesteydelser.

Som Kommissionen allerede har præciseret i sin besvarelse af skriftlig forespørgsel nr. 555/03 fra det ærede parlamentsmedlem (1), er denne lovgivning for øjeblikket genstand for en overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226. Som led i denne procedure har Kommissionen i 2000 fremsendt en åbningsskrivelse til Italien, og i 2002 en supplerende åbningsskrivelse.

Inden for sektoren for lokale offentlige tjenesteydelser i Italien er der for nylig gennemført en reform ved lov nr. 326 af 24. november 2003 og lov nr. 350 af 24. december 2003.

Kommissionen vil på ny gennemgå de lovgivningsmæssige rammer i medfør af ovennævnte love og træffe beslutning om opfølgningen af den overtrædelsesprocedure, der er indledt over for Italien.

---

(1)  EUT C 222 E af 18.9.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/308 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/308

---

(2004/C 84 E/0356)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0123/04

af Dorette Corbey (PSE) og Jan Wiersma (PSE) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Containere med arsenpentoxid i havet

Den 21. december 2003 tabte motorskibet »Andinet«, som sejler under etiopisk flag, på vej fra Antwerpen til Bremen i en meget stærk storm nordvest for den nederlandske ø Texel tre containere (med i alt 630 fade) og 63 løse fade med et træbeskyttelsesmiddel, en blanding af 24 % arsenpentoxid, 34 % kromtrioxid og 14 % kobberdioxid. Endvidere blev indholdet af omkring 50 fade af denne gift (5 000 liter) skyllet i havet under stormen.

| 1. | Er Kommissionen også af den opfattelse, at






  — | skibe med farlige stoffer ombord skal have forbud mod at stikke til søs i stærk storm, |
| --- | --- | --- |

1.

Er Kommissionen også af den opfattelse, at

—

skibe med farlige stoffer ombord skal have forbud mod at stikke til søs i stærk storm,

| — | der skal udstedes forbud mod transport af containere med farlige stoffer på skibsdækket, |
| --- | --- |

—

der skal udstedes forbud mod transport af containere med farlige stoffer på skibsdækket,

| — | hver container med farlige stoffer skal forsynes med en sender, således at den hurtigt kan findes igen? |
| --- | --- |

—

hver container med farlige stoffer skal forsynes med en sender, således at den hurtigt kan findes igen?

| 2. | Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe inden for rammerne af EU og IMO, for at de i spørgsmål 1 nævnte forbud kan træde i kraft, og for at det gøres obligatorisk, at containere med farlige stoffer forsynes med en sender? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe inden for rammerne af EU og IMO, for at de i spørgsmål 1 nævnte forbud kan træde i kraft, og for at det gøres obligatorisk, at containere med farlige stoffer forsynes med en sender?

| 3. | Mener Kommissionen, at de nuværende kontroller ved lastning er tilstrækkeligt strenge, eller skal bestemmelserne vedrørende stuvning af lasten tages op til fornyet behandling? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen, at de nuværende kontroller ved lastning er tilstrækkeligt strenge, eller skal bestemmelserne vedrørende stuvning af lasten tages op til fornyet behandling?

| 4. | Hvem er ansvarlig for bjærgning af last, der er faldet overbord, og hvem er ansvarlig for eventuelle skader på miljø eller biodiversitet? Mener Kommissionen, at spørgsmålet om ansvar er tilstrækkeligt dækket af de gældende bestemmelser? |
| --- | --- |

4.

Hvem er ansvarlig for bjærgning af last, der er faldet overbord, og hvem er ansvarlig for eventuelle skader på miljø eller biodiversitet? Mener Kommissionen, at spørgsmålet om ansvar er tilstrækkeligt dækket af de gældende bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(9. marts 2004)

I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 vedrørende et trafikovervågningssystem for skibsfarten (1) er der fastsat foranstaltninger, som i tilfælde af usædvanligt ugunstige vejrforhold giver de kompetente myndigheder mulighed for at anbefale eller forbyde, at et bestemt fartøj eller fartøjer generelt anløber eller forlader en havn.

Lastningen af containere med farlige produkter, navnlig eksplosive stoffer, udgør almindeligvis en større risiko for fartøjets sikkerhed end dækslast.

Angående forpligtelsen til at anbringe en sender på containere med farlige stoffer har Kommissionen inden for det femte rammeprogram for forskning og udvikling iværksat forskningsprojektet »Safe InterModal Transport Across the Globe« (Simtag), som bl.a. har til formål at udvikle en rentabel teknologi til opsporing og identifikation af miljøfarlige laster og intelligent overvågning af containere.

Såfremt det ovennævnte Simtag-projekt munder ud i brugbare resultater, vil Kommissionen undersøge hensigtsmæssige foranstaltninger inden for rammerne af dens initiativret.

I relation til Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) må det bemærkes, at Fællesskabet ikke er kontraherende part i nogen af de internationale konventioner om regler for lastning og stuvning af containere med farlige stoffer. Kommissionens nuværende status som fast observatør i IMO begrænser dens handlemuligheder på området. For at Fællesskabet kan arbejde mere effektivt på internationalt niveau, har Kommissionen forelagt Rådet en henstilling om bemyndigelse til at lade Fællesskabet tiltræde IMO.

De nye regler for laststuvning vedtages af IMO i forbindelse med ændringer af den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS 74) og IMO's kode om sikkerhedsanvisninger for laststuvning og -surring (Code of Safe Practice for Cargo Stowage and Securing — CSS-code).

Hvad angår kontroller ved lastning, præciseres det i Paris-aftalememorandummet om havnestatskontrol, som er gjort bindende med direktiv 2001/106/EF om havnestatskontrol (2), at kontrolinspektøren kan verificere, at farligt gods om bord er stuvet i overensstemmelse med lastsikringsmanualen og over-ensstemmelsesdokumentet ved hjælp af manifestet for farligt gods eller lasteplanen, som er krævet i henhold til kapitel VII i SOLAS-konvention 74.

Det må i øvrigt bemærkes, at fællesskabsforanstaltningerne vedtaget efter Erika-ulykken har gjort det muligt at styrke inspektionskorpsene i havnene for at bistå medlemsstaterne med at opfylde den obligatoriske inspektionssats på 25 % af de fartøjer, som anløber deres havne.

Der findes på nuværende tidspunkt ingen lovregler i Fællesskabet angående eventuelle opståede skader på miljøet eller biodiversiteten. Her finder de nationale lovgivninger anvendelse sammenholdt med konventionen af 1976 om begrænsning af ansvaret for søretlige krav, som kunne finde anvendelse. Protokollen af 1996 til denne konvention er endnu ikke trådt i kraft. Den internationale konvention af 1996 om erstatningsansvar for skader forvoldt i forbindelse med søtransport af farlige og skadelige stoffer (HNS-konventionen) er endnu ikke trådt i kraft trods Rådets afgørelse af 18. november 2002 (3) om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at ratificere eller tiltræde HNS-konventionen.

Det påhviler de nationale myndigheder at bjærge last, der er faldet over bord, og inden for rammerne af deres forureningsbekæmpelsesplaner råder de over egnede interventionsmidler.

For at imødegå denne såvel som tidligere ulykker har Kommissionen blandt sine prioriteter i det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling fastholdt følgende område: »Forebyggelse og bekæmpelse af forurening; sikker transport af farlige produkter«.

---

(1)  EFT L 208 af 5.8.2002.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/106/EF af 19. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/21/EF om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol), EFT L 19 af 22.1.2002.

(3)  EFT L 337 af 13.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/309 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/309

---

(2004/C 84 E/0357)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0131/04

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Tragedie for albanske indvandrere

I Adriaterhavet har der i den seneste uge udspillet sig en ny tragedie med dødelig udgang for 21 albanere (i virkeligheden er der sikkert tale om ca. 40), som forsøgte at komme illegalt til Italien. Denne tragedie indtræffer på trods af, at den illegale indvandring mellem Italien og Albanien har taget væsentligt af. I 2003 blev 137 illegale albanske indvandrere tilbageholdt ved den italienske kyst, imod 3 372 i 2002 og 40 000 i 1999. En nedgang, som ifølge de italienske og albanske myndigheder skyldes en samarbejdsaftale mellem de to lande, der blev underskrevet i 1997, eller ifølge andre mere nøgternt, at mange albanere, som ønskede at emigrere for at finde arbejde, siden har gjort det.

Er Kommissionen bevidst om, at årsagen til denne tragedie og til alle de andre tragedier, som er fulgt i kølvandet på den illegale albanske indvandring gennem de senere år, skal findes i den forbudspolitik, som stadig præger de gældende regler for visum mellem Albanien og EU's medlemslande? Er Kommissionen bevidst om, at den mere end nogensinde har ansvaret for af foreslå Rådet og Parlamentet at indføre nye visumregler, som giver alle albanere mulighed for automatisk at få et tremåneders turistvisum, som er gyldigt i hele EU — eller i det mindste inden for Schengen-området? Er Kommissionen bevidst om, at en sådan ændring af visumreglerne, som fortilfældene fra Bulgarien og Rumænien har vist det, ikke ville have bemærkelsesværdig indflydelse på indvandrerstrømmen, men derimod ville have den enorme fordel, at de mafiaer i Albanien og i EU, som beskæftiger sig med illegal indvandring, ville blive udryddet? Er Kommissionen bevidst om, at en sådan politik ville gøre det muligt at erstatte de meget besværlige og dyre foranstaltninger, der omfatter politi til havs og på land, med en langt mere fordelagtig politik baseret på samarbejde med og støtte til de albanske politi- og toldmyndigheder? Mener Kommissionen ikke i betragtning af alle disse forhold, som de kompetente myndigheder i EU og i medlemslandene har fuldt kendskab til, at det, såfremt lignende tragedier skulle gentage sig i fremtiden, ikke på forhånd ville kunne udelukkes, at en myndighed i EU eller i en medlemsstat ville have det strafferetslige og/eller civile ansvar?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(10. marts 2004)

Tragedien for nylig, der kostede en gruppe albanere livet, da de forsøgte at komme illegalt til Italien, viser desværre i lighed med en række tidligere tragedier, at der er mange albanere, der ønsker at emigrere.

Visumpolitikken er et af Fællesskabets midler til at kontrollere strømmen af indvandrere. Visumpligten for albanere i henhold til forordning nr. 539/2001 (1) afspejler lovgiverens evaluering af landet i lyset af kriterierne i betragtning 5 i forordningen, som bl.a. omfatter ulovlig indvandring. Alle anmodninger om visum til et kortvarigt ophold skal behandles individuelt på grundlag af det oplysninger og begrundelser, visumansøgeren fremlægger. Hvis der ingen indvendinger kan gøres, navnlig i lyset af indvandrings-problematikken, udstedes der visum.

Kommissionen mener, at fjernelse af visumpligten for albanere ikke er en hensigtsmæssig løsning i den nuværende situation. Den finder på den baggrund, at automatisk udstedelse af visa til kortvarige ophold som anbefalet af det ærede medlem går imod idéen bag en harmoniseret visumpolitik.

Når det er sagt, er Kommissionen dog overbevidst om, at indvandringsproblemet ikke kun kan løses ved at stille krav om visum, men at det er nødvendigt med en overordnet strategi, som bl.a. de lande, hvorfra indvandrerne kommer, skal involveres i. I Albaniens tilfælde er der blevet truffet en række andre foranstaltninger for bedre at forvalte indvandringsstrømmen herfra. I december 2003 blev der paraferet en tilbagetagelsesaftale mellem Fællesskabet og Albanien, som omfatter alle kategorier af personer (statsborgere, tredjelandsstatsborgere og statsløse). Dette illustrerer det gode samarbejde mellem EU og de albanske myndigheder på dette område.

Kommissionen yder desuden finansiel bistand til Albanien, bl.a. for at styrke den integrerede forvaltning af grænserne. Allerede i 1997 gennemførte EU's delegation for bistand til toldvæsenet i Albanien (CAM-A) således en række konkrete foranstaltninger for at modernisere og forbedre toldmyndighedernes effektivitet i samarbejde med politiet. Inden for rammerne af Cards-programmet (2) er der ved at blive gennemført en række konkrete foranstaltninger med henblik på at styrke samarbejdet mellem politiet og toldmyndighederne ved Albaniens ydre grænser (f.eks. havnen i Durres og Vlora og lufthavnen i Rinas). Det samlede beløb, der er ydet til Albanien i tidsrummet 1998-2003 er på 306,3 mio.EUR (177,4 mio.EUR inden for rammerne af Phare-programmet i tidsrummet 1998-2000 og 128,9 mio. EUR inden for rammerne af Cards-programmet i tidsrummet 2001-2003). Den finansielle bistand på området retlige og indre anliggender samt toldspørgsmål var på 25,25 mio. EUR i tidsrummet 1998-2000 (Phare) og 68 mio. EUR i tidsrummet 2001-2003 (Cards). Det samlede beløb når således op på 93,25 mio.EUR. Inden for rammerne af det nye program for teknisk og finansiel bistand til tredjelande på asyl- og indvandringsområdet (Aeneas) vil Kommissionen kunne finansiere eventuelle projekter, der supplerer dem, der allerede er finansieret inden for rammerne af Cards. I henhold til artikel 1 i denne nye forordning vil der navnlig blive taget hensyn til tilbagetagelsesaftalen med Albanien. Det skal desuden bemærkes, at inden for rammerne af de forberedende foranstaltninger, der blev gennemført inden vedtagelsen af dette program via budgetpost B7-667, har Kommissionen allerede finansieret forskellige projekter til fordel for Albanien i 2001 (to projekter med en samlet samfinansiering på 1,367 mio.EUR) og 2002 (et projekt med en samfinansiering på 0,429 mio. EUR). Der blev også udvalgt et projekt i regnskabsåret 2003 (den samlede ansøgte samfinansiering var på 0,713 mio.EUR).

Desuden har en række nylige vigtige initiativer gjort det muligt i højere grad at løse problemerne i lignende situationer.

Rådet har således for nylig godkendt et program med foranstaltninger til bekæmpelse af ulovlig indvandring ad vandvejen i medlemsstaterne. Den væsentligste årsag til dets succes skal findes i styrkelsen af samarbejdet med de ulovlige indvandrers oprindelses- eller transitlande, nemlig ved bl.a. at sikre tredjelande teknisk og organisatorisk bistand til at styrke overvågningen af de kyster, hvorfra de ulovlige indvandrere sejler ud, og lade havet patruljere af de berørte medlemsstaters relevante myndigheder og de tredjelande, der er berørt af den ulovlige indvandringsstrøm, i samarbejde.

Det irske formandskab og Kommissionen er ved at udarbejde en køreplan for dette program, der gør det muligt hurtigt at gennemføre foranstaltningerne heri.

Kommissionen vurderer desuden, at iværksættelsen af de operationelle aktiviteter i de to koordineringscentre for havgrænserne vil sikre en bedre forvaltning af indvandringsstrømmen fra tredjelande og forhindre tragedier som den, det ærede medlem beskriver.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15.3.2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav, EFT L 81 af 21.3.2001.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 2666/2000 af 5.12.2000 om bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien samt om ophævelse af forordning (EF) nr. 1628/96 og om ændring af forordning (EØF) nr. 3906/89 og (EØF) nr. 1360/90 og af afgørelse 97/256/EF og 1999/311/EF, EFT L 306 af 7.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/311 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/311

---

(2004/C 84 E/0358)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0132/04

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Forbedring af luftfartssikkerheden ved hjælp af øget udveksling af oplysninger

Efter den katastrofale ulykke med Flash Airlines har det vist sig, at oplysninger om forskellige luftfartsselskabers sikkerhedsrisici ikke i tilstrækkeligt omfang når frem til myndigheder, rejsebureauer eller passagerer. Oplysningerne er ikke let tilgængelige, og i visse tilfælde er det ifølge lovgivningen helt forbudt at offentliggøre oplysninger. Det er derfor muligt, at et luftfartsselskab, som har fået flyveforbud i et land, kan fortsætte sin aktivitet i andre lande. Dette er ikke acceptabelt af hensyn til passagernes sikkerhed.

Har det direktiv om luftfartssikkerhed, som er ved at blive udarbejdet i Kommissionen, til formål at etablere en fælles praksis i EU-lande for, hvordan flyvemaskiner og luftfartsselskaber kontrolleres, hvordan kontrollernes resultater rapporteres, og hvordan de effektivt formidles til alle EU-lande? Hvilken tidsplan har Kommissionen fastsat for at udarbejde direktivet om luftfartssikkerhed?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, for at rejsebureauer og passagerer også får nøjagtige, ajourførte oplysninger om mulige sikkerhedsrisici og dermed bevarer deres valgfrihed til at træffe beslutninger, som i væsentlig grad vedrører deres egen sikkerhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(1. marts 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel nr. P-158/04 fra hr. Hortefeux (1).

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/312 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/312

---

(2004/C 84 E/0359)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0133/04

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Fiskerikontrolagentur i Vigo

Det Europæiske Råd vedtog d. 13. december 2003 oprettelsen af et fiskerikontrolagentur, med hjemsted i Vigo.

Arbejder Kommissionen allerede på et forslag til en forordning, der skal danne det nødvendige retsgrundlag for agenturet? Hvilke opgaver og ressourcer påtænker Kommissionen, at agenturet skal have?

Har Kommissionen allerede indledt udarbejdelsen af en økonomisk plan for agenturets drift?

Hvornår forestiller Kommissionen sig, at agenturet i Vigo vil fungere?

Hvor mange tjenestemænd og midlertidigt ansatte, og i hvilken kategori, skal arbejde i agenturet? Hvor mange lokalt ansatte regner Kommissionen med at anvende i agenturet, udover det fastansatte personale?

Er Kommissionen begyndt at lede efter en bygning i Vigo, der kan huse agenturet? Har de spanske myndigheder forelagt forslag til Kommissionen i den forbindelse? I så fald, hvilke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. februar 2004)

Kommissionen ser med tilfredshed på den konklusion, som medlemstaternes repræsentanter, forsamlet på stats- og regeringschefniveau den 13. december 2003 i Bruxelles, nåede frem til med hensyn til oprettelsen af et europæisk fiskerikontrolagentur med sæde i Spanien.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, skulle den spanske regering have til hensigt at placere agenturet i Vigo i Galicien

Kommissionen vil i marts 2004 forelægge Rådet og Parlamentet et forslag til forordning om oprettelse af et fiskerikontrolagentur. Forslaget vil omfatte agenturets budget. Dette vil indeholde præcise oplysninger om de ansattes antal og lønklasse.

En undersøgelse, som blev igangsat på Kommissionens foranledning i 2003, drejer sig om agenturets drift.

Efter oprettelsen vil agenturet gradvis gå i gang med sit arbejde. Placeringen af agenturet vil under alle omstændigheder blive gjort til genstand for en aftale mellem de spanske myndigheder og agenturet efter indsættelsen af dettes bestyrelse og udnævnelsen af dets direktør.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/312 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/312

---

(2004/C 84 E/0360)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0134/04

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Parmalats fallit og Bankitalias utilstrækkelige kontrol

Den italienske koncern Parmalats finansielle fallit har vist alvorlige mangler med hensyn til Bankitalias kontrol med forbindelserne mellem det italienske banksystem og Parmalat-koncernen. Organet for overvågning af børsen, Consob, har klaget over, at det har fået afslag fra den italienske centralbank på sin anmodning om adgang til data vedrørende Parmalat-koncernens situation, som Bankitalias »risikocentral« ligger inde med.

Vil Kommissionen indtage en klar holdning til de opgaver, som nu skal udføres på ensartet måde af medlemsstaternes centralbanker?

Finder Kommissionen ikke, at det er nødvendigt, at der i hver medlemsstat oprettes en reelt uafhængig myndighed til sikring og beskyttelse af sparernes rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Fritz Bolkestein

(4. marts 2004)

Kommissionen gør opmærksom på, at en strafferetlig undersøgelse for at fastslå ansvaret for Parmalat-koncernens konkurs stadig er i gang ved de italienske domstole. Endvidere fortsætter diskussionerne i Italien også om, hvorvidt og i hvilket omfang Banca d'Italias virksomhed havde nogen indvirkning på kontrolforanstaltningernes effektivitet. Kommissionen finder derfor, at det er for tidligt og uhensigtsmæssigt at udtale sig om denne specifikke sag.

I det bredere perspektiv påhviler det medlemsstaterne at beslutte, hvorledes tilsynet med banker, andre pengeinstitutter og børsnoterede selskaber skal organiseres for at nå målet med et effektiv tilsyn, markedsintegritet og gennemsigtighed, som er nødvendigt for at sikre sparere, investorer og finanssystemets stabilitet på basis af principperne og bestemmelserne i EU's direktiver (1) for banker og værdipapirer samt EU's bestemmelser på regnskabs- og revisionsområdet. Disse principper omfatter bestemmelser om samarbejde og udveksling af oplysninger mellem tilsynsmyndigheder samt krav om tavshedspligt i forbindelse med tilsyn.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut, EFT L 126 af 26.5.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/313 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/313

---

(2004/C 84 E/0361)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0135/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Mælkecentralen i Rom: sikring af arbejdspladser og beskyttelse af landbrugere

Allerede i 1996 blev der indgivet en række forespørgsler, som fordømte de formodede uregelmæssigheder i forbindelse med proceduren for privatisering af mælkecentralen i Rom (jf. følgende forespørgsler: P-1747/96 (1), P-1071/97 (2), E-3408/97 (3), E-0547/98 (4), E-1511/98 (5), E-2846/98 (6), E-0567/99 (7) og P-2069/99 (8)). Der blev navnlig tilkendegivet tvivl med hensyn til legitimiteten af proceduren for omstrukturering af ovennævnte selskabs gæld gennem statsstøtte og med hensyn til vilkårene for mælkecentralens efterfølgende salg til Cirio i 1999 for LIT 26,5 mia. og endelig salget af den til Parmalat-koncernen for LIT 334,8 mia.

I dag risikerer det multinationale selskab Parmalats finansielle sammenbrud at inddrage også selskabet Eurolat S.p.A., som ejer 75 % af mælkecentralen i Rom, og som kontrolleres af Parmalat-koncernen.

Men takket være Finlatte S.p.A.'s erhvervelse af de resterende 16 % — 250 landbrugere er tilsluttet Finlatte S.p.A. — har mælkecentralen i Rom i de seneste år oplevet en finansiel genrejsning og har udvist et overskud.

Men i dag er der imidlertid en reel risiko for, at de over 500 brug, som udgør mælkecentralens underleverandører, kommer til at lukke med alvorlige beskæftigelsesmæssige konsekvenser for hele mejerisektoren og den zootekniske sektor i Lazio og den efterfølgende opløsning af en i produktionsmæssig og finansiel henseende solid industripol.

For at undgå, at mælkecentralen i Rom bliver lukket, kunne Finlatte S.p.A., der har tekniske ressourcer og ledelsesmæssig kapacitet til sin rådighed, administrere virksomheden direkte ved at betale en leje til virksomheden selv, der kunne anvendes til en plan for genindtrædelse. Det kunne etablere et nyt Newco bestående af landbrugere og lønmodtagere, som kunne erhverve 100 % af mælkecentralen i Rom på deres vegne og f.eks. finansiere operationerne ved en finansiel »leveraged buy-out«, idet der stadig er mulighed for brede profitmarginer for den omtalte virksomhed. Vil Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse følgende:

| 1. | Mener den, at det er muligt at etablere et nyt Newco med henblik på at sikre de arbejdspladser, som er i fare? |
| --- | --- |

1.

Mener den, at det er muligt at etablere et nyt Newco med henblik på at sikre de arbejdspladser, som er i fare?

| 2. | Hvilke finansielle instrumenter kan bruges ud over leje og leveraged buy-out? |
| --- | --- |

2.

Hvilke finansielle instrumenter kan bruges ud over leje og leveraged buy-out?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. februar 2004)

Den 11. april 2000 vedtog Kommissionen beslutning 2000/628/EF om den statsstøtte, som Italien har ydet til Centrale del Latte di Roma (9).

Kommissionen er ikke bekendt med, at der er nogen risiko for, at mælkecentralen i Rom lukker.

Ud fra de disponible oplysninger er Kommissionen ikke i stand til at svare på spørgsmålene fra det ærede medlem.

Hvis statsstøtte til redning og omstrukturering af en kriseramt mejerivirksomhed anmeldes til Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 88, vil Kommissionen undersøge sagen i overensstemmelse med de regler, der gælder for denne type af statsstøtte.

---

(1)  EFT C 345 af 15.11.1996, s. 102.

(2)  EFT C 373 af 9.12.1997, s. 60.

(3)  EFT C 158 af 25.5.1998, s. 103.

(4)  EFT C 310 af 9.10.1998, s. 84.

(5)  EFT C 13 af 18.1.1999, s. 39.

(6)  EFT C 289 af 11.10.1999, s. 9.

(7)  EFT C 348 af 3.12.1999, s. 102.

(8)  EFT C 203 E af 18.7.2000, s. 129.

(9)  Kommissionens beslutning 2000/628/EF af 11. april 2000 om den statsstøtte, som Italien har ydet til Centrale del Latte di Roma, EFT L 265 af 19.10.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/314 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/314

---

(2004/C 84 E/0362)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0136/04

af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Import af genmodificerede fødevarer og afgrøder

Nu da der i et vist omfang er etableret EU-lovgivning om genetisk modificerede organismer, blandt andet om import af genmodificerede fødevarer og afgrøder, hvad foretager Kommissionen sig så for at sikre, at medlemslandene anvender disse bestemmelser korrekt?

Undersøger Kommissionen især hvorvidt der ville være risiko for, at genmodificerede varer produceret i lande uden for EU kommer ind i EU via medlemslandenes havne, og om de relevante myndigheder som for eksempel det britiske toldvæsen får til opgave at undersøge fødevarer, fødevareingredienser og foder eller frø på de steder, hvor importen foregår, for at undersøge, hvorvidt de indeholder forbudte genmodificerede ingredienser eller ingredienser, der burde være mærket som genmodificerede? Og sikrer Kommissionen sig, at medlemslandene forsyner de relevante myndigheder som det britiske toldvæsen med det nødvendige udstyr til at udføre sådanne undersøgelser?

Hvad ville Kommissionen foretage sig, såfremt genmodificerede produkter skulle komme ind i EU på grund af forsømmelighed med kontrollen af import?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(29. marts 2004)

Godkendelses- og mærkningskravene i forordning (EF) nr. 1829/2003 (1) vil blive håndhævet og kontrolleret af medlemsstaterne i henhold til de almindelige bestemmelser om kontrol med fødevarer og foderstoffer, som det er tilfældet med den nuværende lovgivning. Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor (FVO) har gennem de seneste år gennemført adskillige inspektionsbesøg for at vurdere medlemsstaternes officielle systemer for kontrol med genetisk modificerede fødevarer, navnlig med hensyn til mærkningen af disse, og har konkluderet, at medlemsstaternes gennemførelse af kontrolprogrammerne på området er rimeligt tilfredsstillende.

Selv om FVO's bedømmelse af de officielle kontrolforanstaltninger bør afsløre enhver systematisk mangel, er medlemsstaterne fortsat ansvarlige for de driftsmæssige opgaver som f.eks. at sikre, at de relevante organer er fyldestgørende instrueret og forsynet med udstyr. I henhold til forordning (EF) nr. 1830/2003 (2) skal medlemsstaterne sikre, at inspektionsbesøg og andre kontrolforanstaltninger, herunder stikprøver og test, udføres i fornødent omfang for at sikre overholdelse af denne forordnings bestemmelser. For at befordre en samordnet tilgang til disse kontrolforanstaltninger og inspektionsbesøg er Kommissionen i færd med at udforme og udgive en teknisk vejledning om stikprøver og test.

I vejledningen bestemmes det, at de officielle kontrolforanstaltninger kan udføres på et hvilket som helst trin i forløbet produktion, forarbejdning, oplagring og distribution af genmodificerede organismer (herunder frø) eller fødevarer og foder fremstillet af GMO'er, også på importstedet. EF-referencelaboratoriet, som blev oprettet i medfør af forordning (EF) nr. 1829/2003, yder vejledning og bistand vedrørende testmetoder og uddannelse til medlemsstaternes laboratorier, men leverer ikke testudstyr.

I tilfælde af overtrædelser påhviler det medlemsstaterne at træffe de nødvendige forholdsregler og anvende de nødvendige sanktioner, som skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Hvis en medlemsstat ikke træffer passende foranstaltninger til gennemførelse af EU-lovgivningens bestemmelser, har Kommissionen ret til at tage de nødvendige skridt i overensstemmelse med traktaten.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer, EUT L 268 af 18.10.2003.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1830/2003 af 22. september 2003 om sporbarhed og mærkning af genetisk modificerede organismer og sporbarhed af fødevarer og foder fremstillet af genetisk modificerede organismer og om ændring af direktiv 2001/18/EF, EUT L 268 af 18.10.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/315 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/315

---

(2004/C 84 E/0363)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0140/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Adgang til medierne for de ultraperifere regioner Azorerne og Madeira

Som bekendt kan der i henhold til EF-traktatens artikel 299, stk. 2, vedtages særlige foranstaltninger til fordel for regionerne i den yderste periferi. De autonome regioner Azorerne og Madeira har imidlertid fortsat problemer med hensyn til adgang til medierne, navlig de nationale tv-kanaler (SIC, TVI og Canal A2).

Madeira og Azorerne er ikke sikret gratis adgang til de landsdækkende tv-programmer (kanaler), som i øjeblikket kun det portugisiske fastland har direkte adgang til, idet alle disse programmer ikke sendes ukodet. Det er derfor ikke muligt at se kanalerne A2, SIC og TVI på Madeira og Azorerne.

I disse ultraperifere regioner har man således ikke adgang til de landsdækkende tv-kanaler på samme vilkår som landets øvrige befolkning. Det er kun ved køb af en pakke tv-betalingskanaler (TV Cabo), at disse ultraperifere regioner kan få adgang til tv-udsendelser, som den øvrige del af Portugal er sikret gratis adgang til, og det til en højere pris, end hvad der betales på fastlandet for andre kanaler med betinget adgang.

Det påhviler ganske vist den portugisiske regering at sikre disse ultraperifere regioner samme adgang som det portugisiske fastland, men i betragtning af EU-traktatens artikel 299, stk. 2, vil det være nærliggende, at der navnlig ydes EF-støtte til udgifterne for at sikre disse regioner samme gratis adgang til de portugisiske tv-kanaler.

Hvilke støtteforanstaltninger kan der træffes for at fjerne denne forskelsbehandling af Azorerne og Madeira med hensyn til adgang til de landsdækkende medier og sikre, at de ikke skal betale mere til TV Cabo for andre kanaler med betinget adgang end det portugisiske fastland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(11. marts 2004)

Distributionen af de portugisiske fjernsynskanaler varetages af en teledistributionsvirksomhed, som kanalerne betaler for denne service.

RTP (Radiotelevisão Portuguesa) betaler dette organ for udsendelse af signalet for sin første kanal til hele landet. Dermed opfyldes en af de public service-forpligtelser, som den portugisiske stat mener at have i forhold til hele befolkningen. RTP har imidlertid ikke samme forpligtelse med hensyn til A2-kanalen og adgang på fastlandet til de regionale kanaler (RTP på Madeira og RTP på Azorerne).

TV Cabo, som det ærede medlem nævner, er en privat virksomhed, der har indgået aftaler med en række nationale og udenlandske kanaler om distribution af disse overalt i landet. Mod betaling kan man ikke blot få adgang til de nævnte portugisiske kanaler, men også til udenlandske kanaler, enten via kabel eller med parabolantenner og individuelt udstyr til satellitmodtagelse.

Det er korrekt, at der er geografiske forskelle for så vidt angår omkostninger og adgang til kanaler i de mest isolerede regioner, og disse forskelle er på grund af afstandene endnu større i regionerne i den yderste periferi. Forskellene gælder ikke kun adgangen til de kommercielle portugisiske fjernsynskanaler, men også forskellige former for import og eksport af produkter, råvarer, udstyr og tjenesteydelser samt personers bevægelighed.

Kommissionen mener imidlertid, at dette spørgsmål henhører under de nationale og regionale portugisiske myndigheders kompetence, og at artikel 299, stk. 2, i EF-traktaten ikke ændrer denne kompetencefordeling. Hvis de portugisiske myndigheder ønsker at yde støtte til forbedring af adgangen til fjernsynskanalerne, skal den imidlertid være i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 87 og 88.

Hvad angår infrastrukturer, der kan finansieres af strukturfondene, afhænger afgørelserne af de prioriteter, der er opstillet i fællesskab af de nationale og regionale myndigheder og Kommissionen, og de omfatter ikke mål vedrørende distribution af tv-kanaler. Strukturfondsmidlerne kan således ikke bruges på alle områder, hvor der konstateres at være mangler.

Ifølge de seneste oplysninger, som Kommissionen råder over, undersøger den portugisiske regering i øjeblikket muligheden af, at de private kanaler TVI og SIC sender med åbent signal til Azorerne og Madeira. En aftale med disse kanaler kunne imødekomme de ønsker, som det ærede medlem giver udtryk for.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/316 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/316

---

(2004/C 84 E/0364)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0141/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Børnearbejde

Trods det, at alle medlemsstater har lovgivninger til beskyttelse af mindreåriges rettigheder, er det ikke lykkedes at udrydde børnearbejde fuldstændigt. Tværtimod er kriminelle i mange tilfælde rykket ind på dette område, og der er blevet skabt et sandt internationalt marked, hvor man ofte anvender mindreårige indvandreres arbejdskraft, da den er billig og derfor meget let at udnytte.

Desuden benyttes der i dag tilsyneladende ofte mere raffinerede lokkemidler. Områder som filmkunsten, den audiovisuelle sektor, og modeindustrien er særligt tillokkende, og her ansættes unge i den skolepligtige alder, som i følge den gældende lovgivning ikke ville kunne arbejde inden for andre områder. Desværre, og dette er det mest frastødende ved fænomenet, er der beviser for, at nogle af disse bureauer er dække for handel med narkotika samt prostitution og pædofili.

Kan Kommissionen derfor oplyse,

| 1. | om der er blevet gennemført en undersøgelse for at konstatere, hvor udbredt dette problem er i Europa, for det er klart, at et ungt menneske, som er frataget sine mest elementære rettigheder selv i de mindre alvorlige og ikke voldelige tilfælde, vil blive mærket i sin opvækst, |
| --- | --- |

1.

om der er blevet gennemført en undersøgelse for at konstatere, hvor udbredt dette problem er i Europa, for det er klart, at et ungt menneske, som er frataget sine mest elementære rettigheder selv i de mindre alvorlige og ikke voldelige tilfælde, vil blive mærket i sin opvækst,

| 2. | hvilke initiativer den har til hensigt at tage for at finde nye metoder til at bekæmpe børnearbejde især inden for modeverdenen, filmkunsten og det audiovisuelle område, hvor der er behov for et regelsæt, som fastsætter gennemskuelige kriterier for bevilling af tilladelser til bureauer og afgrænser mindreåriges aktiviteter til funktioner, som passer til deres faktiske alder? |
| --- | --- |

2.

hvilke initiativer den har til hensigt at tage for at finde nye metoder til at bekæmpe børnearbejde især inden for modeverdenen, filmkunsten og det audiovisuelle område, hvor der er behov for et regelsæt, som fastsætter gennemskuelige kriterier for bevilling af tilladelser til bureauer og afgrænser mindreåriges aktiviteter til funktioner, som passer til deres faktiske alder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. marts 2004)

Rådets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge på arbejdspladsen (1) indeholder et forbud mod børnearbejde, som gælder for unge under 15 år og for unge, som stadig deltager i obligatorisk skolegang. Direktivet kræver, at medlemsstaterne sikrer, at unge under 18 år beskyttes mod økonomisk udnyttelse og mod ethvert arbejde, der kan skade deres sikkerhed, sundhed eller fysiske, psykiske, moralske eller sociale udvikling eller gribe forstyrrende ind i deres uddannelse.

Medlemsstaterne kan give tilladelse til børns deltagelse i aktiviteter af kulturel eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger under forudsætning af, at disse aktiviteter ikke vil kunne skade børnenes sikkerhed, sundhed eller udvikling og ikke er af en sådan art, at det kan gå ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer eller deres mulighed for at få udbytte af den modtagne undervisning.

Direktivet er gennemført i alle medlemsstaterne. Men mens lovgivningen i sig selv synes at være tilfredsstillende, er der tegn på, at tilsynet med dens overholdelse ikke altid er tilstrækkeligt. Kommissionen overvejer derfor at gennemføre en udveksling af den bedste praksis i tilsynet med unge arbejdstagere.

---

(1)  EFT L 216 af 20.8.1994.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/317 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/317

---

(2004/C 84 E/0365)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0145/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Det internationale år for ris

På baggrund af resolution 2/2001 fra FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation (FAO) vedtoges det på 57. samling i FN's Generalforsamling den 16. december 2002, at 2004 skulle udråbes til det internationale år for ris.

Denne resolution fremhæver det forhold, at ris er hovednæringsmiddel for over halvdelen af verdens befolkning, samtidig med at den understreger nødvendigheden af at styrke den kollektive bevidsthed om den rolle, som ris spiller med hensyn til bekæmpelse af fattigdom og underernæring og sikring af fødevaresikkerhed, og opfordrer FAO til at fremme gennemførelsen af det internationale år for is i samarbejde med regeringerne og andre instanser.

Mottoet for dette internationale år er »Rice is Life«, der med udgangspunkt i ris bl.a. søger at behandle spørgsmål vedrørende produktion af ris, ernæring, agro-biodiversitet, jord- og vandforvaltning, beskæftigelse, indkomst og de sociale problemer, som systemer baseret på risproduktion står over for.

Over 2 milliarder mennesker får 60-70 % af deres energi fra ris og produkter fremstillet på grundlag af ris

— en ernæringskilde, der tegner sig for den største stigning i Afrika.

EU deltager i det pågældende initiativ.

Kommissionen bedes på den baggrund besvare følgende:

| — | Hvordan og med hvilke events vil den bidrage til det internationale år for ris? |
| --- | --- |

—

Hvordan og med hvilke events vil den bidrage til det internationale år for ris?

| — | Har den f.eks. planlagt nogen informationskampagner om denne kornarts betydning? |
| --- | --- |

—

Har den f.eks. planlagt nogen informationskampagner om denne kornarts betydning?

| — | Hvilke af de mål, FAO har opstillet, vil ud fra et europæisk synspunkt være af størst interesse og praktisk betydning for producenter, forarbejdsningsvirksomheder og forbrugere? Hvilke initiativer er der taget eller vil der blive taget i forhold til de europæiske risproducerende lande? |
| --- | --- |

—

Hvilke af de mål, FAO har opstillet, vil ud fra et europæisk synspunkt være af størst interesse og praktisk betydning for producenter, forarbejdsningsvirksomheder og forbrugere? Hvilke initiativer er der taget eller vil der blive taget i forhold til de europæiske risproducerende lande?

| — | Er der på internationalt plan som led i EU's udviklingssamarbejdspolitik planlagt nogen særlige aktioner i forbindelse med dette år for ris, navnlig med hensyn til EU's hjælpeaktioner til fordel for udviklingslandene? |
| --- | --- |

—

Er der på internationalt plan som led i EU's udviklingssamarbejdspolitik planlagt nogen særlige aktioner i forbindelse med dette år for ris, navnlig med hensyn til EU's hjælpeaktioner til fordel for udviklingslandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. marts 2004)

EU støttede resolutionen fra De Forenede Nationers 57. samling, der gjorde 2004 til det internationale år for ris. I den forbindelse blev FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisationen (FAO) anmodet om at sætte ind på at markere det internationale år for ris 2004 og har allerede tilrettelagt flere arrangementer for at fejre og markere det internationale år for ris 2004.

Kommissionen vil naturligvis i størst muligt omfang deltage i de forskellige arrangementer, konferencer og møder, der er arrangeret af og i samarbejde med FAO og andre internationale organisationer. Kommissionen har ikke selv planlagt en informationskampagne i den forbindelse og deltog i FAO's konference om ris den 12. og 13. februar 2004.

I sit strategipapir for det internationale år for ris 2004 har FAO opstillet en række mål for at opfylde det overordnede mål, nemlig at fremme og styre en bæredygtig udvikling af ris og risbaserede produktionssystemer. Det er svært at fremhæve et enkelt mål frem for et andet. De bør ses som et samlet hele, da producenter, forarbejdningsvirksomheder og forbrugere ikke altid kræver den samme strategi og derfor ikke har samme mål. De europæiske risproducenter bør derfor også kunne drage fordel af og deltage i de forskellige konferencer og møder, der er arrangeret for at skabe større bevidsthed om risproduktionen og dens mange forskellige og komplekse aspekter og muligheden for at sikre en bæredygtig udvikling af ris og risbaserede produkter globalt, nationalt og lokalt.

Kommissionen har altid været sig bevidst, hvor stor en betydning ris har for producenter, forarbejdningsvirksomheder og forbrugere rundt om i verden. Ris er i mange tilfælde direkte eller indirekte en del af mange udviklingsprojekter, der hvert år finansieres af Kommissionen og medlemsstaterne for blandt andet at støtte landbrugets udvikling, øge fødevaresikkerheden og mindske sult og fattigdom. De er på den ene eller den anden måde uløseligt forbundet med risproduktion, rishandel og risforbrug for mange mennesker rundt om i verden. Mange af disse udviklingsprojekter vil fortsætte længe efter 2004. Blandt eksemplerne på programmer og projekter, der specifikt støtter rissektoren, kan nævnes: et program for støtte af rissektorens konkurrenceevne i Vestindien, som starter i 2004, og igangværende programmer for støtte til riskæden i Mali og Niger. Andre programmer, for eksempel i Madagaskar og den nordlige del af Ghana, tager sigte på landbrugssektoren i almindelighed, men lægger stor vægt på rissektoren.

Hvad angår forskning, yder Kommissionen økonomisk støtte til to centre, som begge fokuserer på ris, under den rådgivende gruppe for international landbrugsforskning (CGIAR), nemlig det internationale risforskningsinstitut (IRRI) i Filippinerne og den vestafrikanske sammenslutning for udvikling af ris (WARDA) på Elfenbenskysten.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/319 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/319

---

(2004/C 84 E/0366)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0149/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Indtægter fra privatiseringer brugt til dækning af løbende udgifter

I den græske centralbank er den græske stat indehaver af konto 234 339/0, som indtægterne fra privatisering af statslige virksomheder indsættes på. Som det er blevet afsløret af dokumenter fra Finansministeriet forelagt for det græske parlament, er der fra denne konto fra 2001 og frem til den 20. september 2003 blevet trukket 3,9 mia. EUR til dækning af statens løbende udgifter.

I dokumenterne fra Finansministeriet nævnes specifikke beløb til Olympiaden, den græske telekommunikationsorganisation TAP/OTE, Skaramangas-værfterne, Thessalonikis vandvæsen, Bomuldsorganisationen, hospitaler, dækning af det offentlige selskab for omsættelige værdipapirer's behov m.m.

Er det i overensstemmelse med forordningerne at bruge indtægter fra privatisering til dækning af løbende udgifter på budgettet eller blot til nedbringelse af den offentlige gæld? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(13. februar 2004)

Som led i Fællesskabets procedurer for budgettilsyn bør statsregnskaberne — især over-/underskud — udarbejdes i henhold til reglerne i det europæiske national- og regionalregnskabssystem (ESA95). (1)

Ifølge regnskabsreglerne i ESA95 betragtes privatiseringsindtægter — herunder indtægter fra indirekte privatiseringer — som kapitalgevinster (se ESA95 nr. 4.165(g) og 5.86). Derfor medregnes sådanne gevinster ikke ved beregning af det offentlige over-/underskud. Hvis en EU-regering således beslutter at øge udgifterne og finansierer sådanne udgifter ved privatisering, stiger dens underskud.

Da den statsgæld, som er relevant for budgettilsynsproceduren defineres som en bruttostørrelse (2) — dvs. uden modregning af statslige aktiver som aktier i offentlige virksomheder — fører privatiseringsindtægter til en mindre offentlig gæld, i det omfang de anvendes til at mindske statens udstedelse af gældspapirer eller giver regeringen mulighed for at betale tilbage på sin gæld.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab, EFT L 310 af 30.11.1996.

(2)  Den offentlige gæld defineres i artikel 1, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 af 22. november 1993 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssige store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, EFT L 332 af 31.12.1993.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/319 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/319

---

(2004/C 84 E/0367)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0153/04

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(27. januar 2004)

Om:   Anvendelse af begrebet »tjetjensk netværk« på trods af manglende bevis for tjetjeneres inddragelse

På stadig mere vedholdende vis benytter dommere i EU's medlemslande sig af begreber, der tenderer imod en bekræftelse af påstanden om, at tjetjenere skulle være involverede i terrornetværk, som opererer inden for EU. Således har især den franske dommer Jean-Louis Bruguière skabt begrebet »tjetjensk netværk«, som han anvender til at definere alle de sager, som på nogen mulig måde kan have forbindelser til internationale terrornetværk, uden at anvendelsen af betegnelsen »tjetjensk« er begrundet. Adjektivet »tjetjensk« tjener i virkeligheden kun til at præcisere et sted — som oftest hypotetisk — hvor terrorister in spe og europæiske borgere kunne have til hensigt at rejse til, eller til at præcisere et område — også som oftest hypotetisk — som kunne modtage humanitær bistand.

Hvad mener Kommissionen om anvendelsen af betegnelsen »tjetjensk netværk«, som er skabt af dommere i EU's medlemslande — og især af den franske dommer Jean-Louis Bruguière — til at betegne en kriminalsag, hvori tjetjeneres eneste involvering er, at EU-borgere — og ikke tjetjenere — som er anklagede i disse sager, har anført tjetjenere som mulige modtagere af økonomisk bistand, eller Tjetjenien som et muligt sted, hvorfra de kunne føre deres hellige krig? Mener Kommissionen ikke, at de dommere, der har handlet således, hvad enten de ønsker det eller ej, bidrager til udbredelsen af falske nyheder og til at ødelægge en hel befolknings omdømme, og at de dermed blandt andet kan gøre sig selv ansvarlige for, at EU's borgere udvikler racistiske, intolerante og voldelige følelser over for tjetjenske flygtninge i EU? Vil Kommissionen anmode Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad i Wien om at foretage en dybdegående undersøgelse af udbredelsen af den her omtalte adfærd, både i forhold til den tjetjenske befolkning og andre befolkninger, og om de politiske, juridiske og retslige følgevirkninger, som denne adfærd kan have?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(10. marts 2004)

Kommissionen har ikke kendskab til enkelthederne i den sag, det ærede medlem omtaler, og den er desuden ikke kompetent til at udtale sig om de vurderinger og handlinger, som dommerne i medlemsstaterne foretager, når de udøver deres embede.

Kommissionen deler dog det ærede medlems synspunkt om, at det ikke er rimeligt at identificere et helt folk med en forbryderisk adfærd, som udøves af konkrete enkeltpersoner.

Kommissionen mener ikke, at den undersøgelse, der anmodes om, falder ind under de arbejdsområder, der omhandles i Rådets forordning (EF) nr. 1035/97 af 2. juni 1997 om oprettelse af et europæisk observatorium for racisme og fremmedhad (1).

---

(1)  EFT L 151 af 10.6.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/320 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/320

---

(2004/C 84 E/0368)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0155/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Ulemper for visse kategorier af passagerer som følge af omfattende begrænsning i salget af jernbanebilletter fra Nederlandene til destinationer andetsteds i Europa

| 1. | Er Kommissionen bekendt med, at de nederlandske jernbaner, der modsat jernbaneselskaberne i andre medlemsstater traditionelt ikke sælger billetter til internationale destinationer på stationernes almindelige billetkontorer, efter en tidligere indskrænkning af antallet af salgssteder for internationale billetter til ti i de store byer og i lufthavnen Schiphol nu vil lukke de resterende salgssteder i 2005? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med, at de nederlandske jernbaner, der modsat jernbaneselskaberne i andre medlemsstater traditionelt ikke sælger billetter til internationale destinationer på stationernes almindelige billetkontorer, efter en tidligere indskrænkning af antallet af salgssteder for internationale billetter til ti i de store byer og i lufthavnen Schiphol nu vil lukke de resterende salgssteder i 2005?

| 2. | Er Kommissionen ligeledes bekendt med, at de varslede alternativer vil blive begrænset til internetsalg og salg fra automater til en række destinationer i Belgien, Luxembourg, Frankrig og Schweiz, således at passagerer, der rejser til f.eks. Spanien, Italien, Østrig, Polen, Danmark og England i vid udstrækning må affinde sig med ventetider i forbindelse med billetkøb på udenlandske stationer? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen ligeledes bekendt med, at de varslede alternativer vil blive begrænset til internetsalg og salg fra automater til en række destinationer i Belgien, Luxembourg, Frankrig og Schweiz, således at passagerer, der rejser til f.eks. Spanien, Italien, Østrig, Polen, Danmark og England i vid udstrækning må affinde sig med ventetider i forbindelse med billetkøb på udenlandske stationer?

| 3. | Hvad er følgerne for personer, der ikke bor i Nederlandene og ikke råder over et nederlandsk bankkort, men som gerne vil købe en togrejse til en destination andetsteds i Europa? Og hvad sker der med passagerer, der ikke råder over internet, og som først i sidste øjeblik beslutter at foretage en international togrejse? Må disse passagerer så rejse uden gyldig billet? |
| --- | --- |

3.

Hvad er følgerne for personer, der ikke bor i Nederlandene og ikke råder over et nederlandsk bankkort, men som gerne vil købe en togrejse til en destination andetsteds i Europa? Og hvad sker der med passagerer, der ikke råder over internet, og som først i sidste øjeblik beslutter at foretage en international togrejse? Må disse passagerer så rejse uden gyldig billet?

| 4. | Er der andre EU-medlemsstater, hvor der på stationerne ikke længere sælges billetter til udlandet? Kender Kommissionen til medlemsstater, hvor jernbaneselskaberne overvejer at stoppe dette salg? |
| --- | --- |

4.

Er der andre EU-medlemsstater, hvor der på stationerne ikke længere sælges billetter til udlandet? Kender Kommissionen til medlemsstater, hvor jernbaneselskaberne overvejer at stoppe dette salg?

| 5. | Anser Kommissionen det for acceptabelt, at det europæiske jernbanenet som modsat tendens til den europæiske enhedsproces i tiltagende grad opdeles i nationale enheder, der gennem begrænsning af billetsalg og tilslutninger gøres vanskeligt tilgængeligt for passagerer fra andre lande? |
| --- | --- |

5.

Anser Kommissionen det for acceptabelt, at det europæiske jernbanenet som modsat tendens til den europæiske enhedsproces i tiltagende grad opdeles i nationale enheder, der gennem begrænsning af billetsalg og tilslutninger gøres vanskeligt tilgængeligt for passagerer fra andre lande?

| 6. | Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen over for medlemsstater og jernbaneselskaber for at hindre, at kun jernbanenettet i passagerernes egne medlemsstater fremover er tilgængeligt for dem på normal vis. |
| --- | --- |

6.

Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen over for medlemsstater og jernbaneselskaber for at hindre, at kun jernbanenettet i passagerernes egne medlemsstater fremover er tilgængeligt for dem på normal vis.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(4. marts 2004)

Kommissionen har undersøgt de oplysninger, som det ærede medlem nævner.

Kommissionen har vanskeligt ved at vurdere konsekvenserne af den beslutning, der er truffet i Nederlandene. Det bør imidlertid bemærkes, at bestemmelserne om international jernbanebefordring foreskriver, at alle passagerer skal være i besiddelse af gyldig rejsehjemmel ved en international rejses påbegyndelse.

Kommissionen kender ikke til initiativer taget i andre medlemsstater for at stoppe salget af jernbanebilleter til internationale destinationer på stationernes billetkontorer, og i stedet indføre andre distributions-faciliteter. Kommissionen er imidlertid bekendt med, at Den internationale jernbaneunion (UIC) har taget initiativ til at indføre et informationssystem (1) med oplysninger om alle medlemmernes jernbanetjenester. Derudover har UIC påbegyndt udviklingen af et system til reservation (2) og salg af internationale billetter i medlemsstaterne (Prifis). Disse to systemer skulle gøre det nemmere at få oplysninger om internationale jernbaneforbindelser samt om køb af internationale billetter.

Kommissionen fortsætter sine bestræbelser på at skabe et integreret europæisk jernbanesystem og vedtog den 3. marts 2004 den tredje jernbanepakke. Det er en række foranstaltninger, der sigter mod at åbne markedet for international passagerbefordring og at sikre passagerernes rettigheder og forpligtelser i den internationale jernbanetrafik. Disse forslag indeholder bestemmelser, der forpligter jernbanevirksomhederne til at samarbejde om at tilbyde passagererne kombibilletter for strækninger, der betjenes af flere forskellige jernbanevirksomheder.

---

(1)  Merits: Multiple European Railway Integrated Timetable Storage.

(2)  Prifis: PRIce and Fare Information System.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/321 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/321

---

(2004/C 84 E/0369)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0156/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Så vidt vides har Kommissionens interne revisionstjeneste (IAS) i en endelig beretning af 15. april 2003 om gennemgang af Kommissionens regnskabspraksis rettet en række henstillinger til Kommissionen om dennes regnskabssystemer.

Har Kommissionen fået foretaget en uafhængig feasibilityundersøgelse vedrørende omstrukturering af arbejdsprocesserne og de software-løsninger, der umiddelbart findes på markedet?

Har Kommissionen stillet en projektleder og en uafhængig ekstern konsulent til rådighed?

Kan Kommissionen garantere, at der nu er indført et integreret regnskabssystem, som er i fuld overensstemmelse med finansforordningen?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/322 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/322

---

(2004/C 84 E/0370)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0161/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Har Kommissionen oprettet en central regnskabsafdeling, der er uafhængig af den myndighed, der er ansvarlig for budgetaktiviteter?

Har Kommissionen sikret sig, at hvert generaldirektorat råder over en særskilt regnskabsenhed, der skal analysere og evaluere de regnskabsmæssige aspekter af generaldirektoraternes aktiviteter? Er disse enheder knyttet til den centrale regnskabsafdeling?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/322 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/322

---

(2004/C 84 E/0371)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0162/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Kan Kommissionen bekræfte, at den omfattende kvalitetssikring af dens regnskabspraksis er blevet forbedret? Hvordan er disse forbedringer blevet gennemført inden for generaldirektoraterne?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/322 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/322

---

(2004/C 84 E/0372)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0163/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Har Kommissionen indført krav om, at de enkelte tjenester skal aflægge rapport om deres regnskabsbestemmelser for alle foreslåede aktiviteter, foranstaltninger eller projekter?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/323 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/323

---

(2004/C 84 E/0373)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0164/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Har Kommissionen fastlagt et højt niveau af kvalitetskontrol for finansielle data og supplerende forklarende tekster som anbefalet af den interne revisionstjeneste?

Er terminologien i forbindelse med de finansielle data blevet forenklet som anbefalet af den interne revisionstjeneste?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/323 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/323

---

(2004/C 84 E/0374)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0165/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Har Kommissionen taget skridt til at sikre, at terminologien i den finansielle rapport klart afspejler de fremlagte oplysninger?

Kan Kommissionen garantere, at kvalitetskontrollen af de af generaldirektoraterne fremlagte oplysninger er blevet forbedret betydeligt?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/323 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/323

---

(2004/C 84 E/0375)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0166/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Kan Kommissionen bekræfte, at den har revideret skemaerne for immaterielle og materielle anlægsaktiver for at forenkle dem og gøre dem mere forståelige?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/324 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/324

---

(2004/C 84 E/0376)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0167/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Har GD BUDG foretaget en detaljeret undersøgelse af alle tidligere programmer som f.eks. ECIP og JOP? I benægtende fald, vil Kommissionen foretage sådanne undersøgelser, og i givet fald, hvornår?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/324 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/324

---

(2004/C 84 E/0377)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0168/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Har Kommissionen gennemført forsigtighedsprincippet for alle operationer med risikovillig kapital? Kan Kommissionen bekræfte, at nettoresultaterne vil blive offentliggjort separat i årsregnskabet?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/324 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/324

---

(2004/C 84 E/0378)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0169/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Kan Kommissionen bekræfte, at den har ændret præsentationen af Garantifonden i balancen for at bringe den mere i overensstemmelse med den faktiske situation, som EIB har beskrevet?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/325 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/325

---

(2004/C 84 E/0379)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0170/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Kan Kommissionen bekræfte, at aktiverne er opført i den relevante balancepost?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/325 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/325

---

(2004/C 84 E/0380)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0171/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Har Kommissionen bedt om yderligere retlige garantier for og professionel rådgivning om karakten af krav om modtaget pension eller yderligere krav i forbindelse med medlemsstater set ud fra en regnskabsmæssig synsvinkel, som den interne revisionstjeneste har anbefalet?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/325 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/325

---

(2004/C 84 E/0381)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0172/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Kan Kommissionen bekræfte, at de generelle regler for værdiansættelse af lagre anvendes uden nogen form for undtagelser i hele Kommissionen?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/325 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/325

---

(2004/C 84 E/0382)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0173/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Kan Kommissionen bekræfte, at der i fremtiden klart vil blive redegjort for følgerne af ændrede værdiansættelsesregler i noterne til balancen?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/326 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/326

---

(2004/C 84 E/0383)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0174/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Hvordan har Kommissionen sikret, at de nødvendige menneskelige ressourcer, IT-infrastrukturer og organisationsstrukturer findes med henblik på reformen af regnskabssystemet?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/326 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/326

---

(2004/C 84 E/0384)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0175/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Kan Kommissionen bekræfte, at den vil anvende en balance for at vise de langfristede aktiver, som er til rådighed for dækning af langfristet gæld, herunder fonden for sygesikringsordningen?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/326 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/326

---

(2004/C 84 E/0385)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0176/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at forbedre kvaliteten af Kommissionens årsberetning og EU-institutionernes konsoliderede årsregnskab?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/326 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/326

---

(2004/C 84 E/0386)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0177/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Kommissionens regnskabssystemer

Ifølge mine oplysninger har den interne revisionstjeneste i en rapport med titlen »Den interne revisionstjenestes gennemgang af Kommissionens regnskabssystem — endelig rapport« af 15. april 2003 fremsat en række anbefalinger til Kommissionen med hensyn til regnskabssystemerne.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at revidere regnskabs- og konsolideringsvejledningen og forenkle terminologien?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

på skriftlige forespørgsler P-0156/04, E-0161/04,

E-0162/04, E-0163/04, E-0164/04, E-0165/04,

E-0166/04, E-0167/04, E-0168/04, E-0169/04,

E-0170/04, E-0171/04, E-0172/04, E-0173/04,

E-0174/04, E-0175/04, E-0176/04 og E-0177/04

(10. marts 2004)

En af de første foranstaltninger, som Kommissionen traf med henblik på at modernisere regnskabs-systemerne (ABAC-projektet), var at gøre status over alle forretningsgange i de enkelte generaldirektorater. Der blev derefter udarbejdet udkast til regnskabsstandarder, og man er i øjeblikket ved at forberede regnskabsprocedurerne. Dette er et af de grundlæggende elementer i omstruktureringen af Kommissionens arbejdsprocesser.

Der blev gennemført en uafhængig undersøgelse af gennemførligheden af Kommissionens regnskabs-moderniseringsprojekt, og konklusionerne heraf blev tilsendt Budgetkontroludvalget den 8. juli 2003. Kommissionen anvender allerede software-løsninger, der umiddelbart findes på markedet, og vil anvende samme software i forbindelse med regnskaber udarbejdet efter periodiseringsprincippet. Efter overgangen til periodiseringsregnskaber planlægger Kommissionen at undersøge mulighederne for at integrere en række finansielle ledelsesfunktioner, der støttes af interne systemer, i SAP-moduler.

Projektlederen for ABAC-projektet er Kommissionens regnskabsfører, og han støttes direkte af en fuldtidsbeskæftiget projektsupervisor, som er en ekstern konsulent. Der er også nedsat en projektstyringsgruppe, der består af de ansvarlige for regnskabsvæsen, it og brugerbehov. Der er ansat it- og regnskabskonsulenter for at styrke de ansatte i Kommissionen, der er udpeget til at arbejde på projektet.

Det nuværende Sincom2-system er allerede blevet tilpasset og er i overensstemmelse med den nye finansforordning (1). Formålet med ABAC-projektet er at øge integrationen af de forskellige systemelementer, sådan at Kommissionen i 2005 vil have et system, hvor alle regnskabsregistreringer er integreret, og som giver mulighed for at producere periodiseringsregnskaber i 2005 som fastsat i finansforordningen.

Kommissionen har i øjeblikket en regnskabsfører i lønklasse A1 i GD BUDG, der ikke er ansvarlig for de operationelle budgetspørgsmål, og et separat direktorat (BUDG C), der står for alle regnskabsaspekter, herunder moderniseringsprojektet.

Alle generaldirektorater har en intern kontrolkoordinator som normalt er direktøren for ressourcer. I øjeblikket er der en regnskabskorrespondent i hvert generaldirektorat, der skal varetage forbindelsen til det centrale regnskabsdirektorat (»Accounting Net«), og herudover er der ved at blive nedsat en regnskabs-moderniseringsgruppe i hvert enkelt generaldirektorat. Der operereres i øjeblikket ikke med »regnskabs-celler«.

I de seneste år er der sket forbedringer af regnskabernes kvalitet.

En række foranstaltninger vil desuden resultere i fremtidige forbedringer af regnskabsoplysningerne og regnskabspraksis:

| — | forbedring af regnskabskontrollerne i de enkelt generaldirektorater og regnskabstjenester. Der er udarbejdet et udkast til et dokument herom |
| --- | --- |

—

forbedring af regnskabskontrollerne i de enkelt generaldirektorater og regnskabstjenester. Der er udarbejdet et udkast til et dokument herom

| — | indførelse af en ny regnskabsmanual, der er ved at blive udarbejdet |
| --- | --- |

—

indførelse af en ny regnskabsmanual, der er ved at blive udarbejdet

| — | i fremtiden vil alle balanceposter blive understøttet af inventaropgørelser udarbejdet på grundlag af kontiene |
| --- | --- |

—

i fremtiden vil alle balanceposter blive understøttet af inventaropgørelser udarbejdet på grundlag af kontiene

| — | regnskabsføreren skal godkende de lokale systemer |
| --- | --- |

—

regnskabsføreren skal godkende de lokale systemer

| — | der er fremlagt en plan for regnskabsuddannelse for generaldirektoraterne |
| --- | --- |

—

der er fremlagt en plan for regnskabsuddannelse for generaldirektoraterne

| — | regnskabsstandarderne er i øjeblikket ved at blive færdigudarbejdet. |
| --- | --- |

—

regnskabsstandarderne er i øjeblikket ved at blive færdigudarbejdet.

Moderniseringsprojektet er en løbende proces:

| — | der blev sendt et spørgeskema til generaldirektoraterne i september 2002, hvor tjenestegrenene blev anmodet om at identificere regnskabsvirkningerne af deres aktiviteter |
| --- | --- |

—

der blev sendt et spørgeskema til generaldirektoraterne i september 2002, hvor tjenestegrenene blev anmodet om at identificere regnskabsvirkningerne af deres aktiviteter

| — | der blev afholdt workshops om spørgsmålet med hvert enkelt generaldirektorat i maj og juni 2003 |
| --- | --- |

—

der blev afholdt workshops om spørgsmålet med hvert enkelt generaldirektorat i maj og juni 2003

| — | alle forretningsgange og processer er blevet beskrevet og dokumenteret af generaldirektoraterne og godkendt af regnskabskorrespondenten i 2003 |
| --- | --- |

—

alle forretningsgange og processer er blevet beskrevet og dokumenteret af generaldirektoraterne og godkendt af regnskabskorrespondenten i 2003

| — | alle generaldirektører har givet deres godkendelse, og de skal informere regnskabstjenesterne, hvis der påtænkes nye processer i generaldirektoraterne |
| --- | --- |

—

alle generaldirektører har givet deres godkendelse, og de skal informere regnskabstjenesterne, hvis der påtænkes nye processer i generaldirektoraterne

| — | i 2003 blev der givet en detaljeret beskrivelse af standardiserede forretningsprocesser for hele Kommissionen |
| --- | --- |

—

i 2003 blev der givet en detaljeret beskrivelse af standardiserede forretningsprocesser for hele Kommissionen

| — | der er udarbejdet funktionsplaner for regnskabsprocedurerne i periodiseringsregnskabet i forbindelse med forretningsprocesserne. |
| --- | --- |

—

der er udarbejdet funktionsplaner for regnskabsprocedurerne i periodiseringsregnskabet i forbindelse med forretningsprocesserne.

Kvaliteten af de finansielle oplysninger vil fremover fortsat blive forbedret. F.eks. vil udarbejdelse af foreløbige regnskaber, som derefter revideres af Revisionsretten, give mulighed for, at Kommissionen kan opdatere sine endelige regnskaber under hensyntagen til henstillingerne fra Retten. I fremtiden vil kvalitetskontrollen blive lettere, fordi alle data vil figurere i regnskabssystemet, og systemeksterne regnskabsdata vil forsvinde.

Præsentationen af oplysningerne er på grundlag af anbefalinger fra Revisionsretten og eksterne eksperter blevet forbedret afgørende i de seneste få år. Kommissionen vil fortsat bestræbe sig på at forbedre præsentationen af de finansielle oplysninger i 2003-regnskaberne.

Kommissionen har forbedret præsentationen af oplysninger om materielle og immaterielle aktiver for at give en tydeligere og enklere præsentation af dataene — ligesom i 2002-regnskaberne.

Der blev gjort en samordnet indsats med hensyn til kvalitetskontrollen vedrørende de finansielle oplysninger, der blev præsenteret i 2002-regnskaberne, og to eksterne eksperter blev hørt i processen. En tilsvarende indsats vil blive gjort for 2003-regnskaberne.

Kommissionen har forbedret præsentationen af oplysningerne om transaktioner vedrørende risikovillig kapital. Tabellerne i 2002-regnskaberne blev forenklet sammenlignet med tabellerne i 2001 og 2000.

Det generaldirektorat, der er ansvarligt for ECIP, er i øjeblikket ved at udarbejde en opgørelse over materielle og immaterielle aktiver. I betragtning af programmets størrelse — Kommissionen ydede mellem 1988 og 1999 1 365 lån til en samlet værdi af 139,3mio.EUR — vil de endelige resultater ikke foreligge inden udgangen af 2005. 2003-regnskaberne vil imidlertid blive opdateret for at afspejle de foreliggende oplysninger.

Foreløbige tal for JOP ved udgangen af 2003 viser, at der fortsat er 12 uafsluttede projekter til et samlet beløb på 7 mio. EUR, der skal betales mellem 2006 og 2011. De uafsluttede projekter overvåges af det ansvarlige generaldirektorat — f.eks. på grundlag af rapporter fra tredjeparter — og de beløb, der skal betales til Kommissionen, følges op.

Når den anvisningsberettigede giver de relevante oplysninger om sådanne risikokapitaltransaktioner, som skal medtages i årsregnskaberne, giver han et skøn over de nedskrivninger, der anses for nødvendige i henhold til forsigtighedsprincippet. Dette gennemgås derefter af regnskabstjenesterne. I både 2002 og 2001 blev bruttobeløbene, nedskrivningerne og nettobeløbene tydeligt angivet i noterne til balancen sammen med oplysninger om de bevægelser, der var sket siden udgangen af det foregående år.

For at sikre kontinuitet anvendes den samme præsentation i balancen for Garantifonden i 2001- og 2002-regnskaberne. Som alle områder i balancen er dette område imidlertid i øjeblikket ved at blive undersøgt inden for rammerne af regnskabsmoderniseringsprojektet, og hvis det er nødvendigt, vil der blive foretaget ændringer for at bringe oplysningerne på linje med kravene i de internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor i regnskaberne for 2005.

Kommissionen er enig i, at der skal være kontinuitet i regnskabsmetoderne, og arbejder på, at det er tilfældet hvert år i sine årsregnskaber. Der er ved at blive udarbejdet nye regnskabsstandarder, og en regnskabsmanual skal bidrage til at skabe kontinuitet i regnskabsmetoderne.

På grundlag af en aktuarmæssig vurdering blev der medtaget en hensættelse til pensionsforpligtgelser i 2001- og 2002-regnskaberne. I forbindelse med 2002-regnskaberne fik Kommissionen også rådgivning fra en ekstern regnskabsekspert om dette spørgsmål. En regnskabsstandard om dette spørgsmål er desuden ved at blive udarbejdet og blev første gang drøftet på mødet i Udvalget for Regnskabsstandarder i december 2003. Endelig er der ved at blive foretaget en ny akturarmæssig vurdering, og resultaterne af denne vurdering skal vise pensionshensættelsen pr. 31. december 2003.

Reglerne om værdiansættelse af lagre er klare og forklaret i den nuværende regnskabsmanual. Regnskabsføreren insisterer på, at disse regler anvendes korrekt. Der er også blevet udarbejdet en ny regnskabsstandard for lagre, og den blev drøftet i Udvalget for Regnskabsstandarder.

Ændringerne i værdiansættelsesreglerne er allerede forklaret i årsregnskaberne. Der vil fortsat blive gjort en indsats for at forbedre de givne forklaringer.

GD BUDG tildeltes i 2003 mere personale, hvilket — sammen med eksterne ressourcer, der blev stillet til rådighed gennem to rammekontrakter — har gjort det muligt at iværksætte moderniseringsprojektet og de nødvendige tilpasninger af it-strukturen. Der er blevet nedsat en projektgruppe under ledelse af regnskabsføreren i GD BUDG. Man er i øjeblikket ved at vurdere de øvrige tjenesters ressourcebehov i implementeringsfasen i 2004. Hver tjeneste nedsætter en ledelsesgruppe, der har ansvaret for implementeringsopgaverne i forbindelse med projektet.

Kommissionen er på grundlag af en udtalelse fra Revisionsretten og eksterne rådgivningseksperter ved at undersøge, hvordan sygesikringsordningen skal medtages i regnskaberne for 2003.

Kommissionen har forbedret kvaliteten af sin regnskabsaflæggelse og vil fortsat forsøge at forbedre regnskabsfremlæggelsen. Forbedringen af kvaliteten af årsregnskaberne er en løbende proces, og Kommissionen gennemgår hvert år sin præsentation af de finansielle oplysninger med henblik på forbedringer. I de sidste par år er eksterne regnskabseksperter blevet inddraget i dette arbejde.

Den nuværende regnskabsmanual vil blive opdateret, hvis der sker væsentlige ændringer i Kommissionens aktiviteter. Den er som led i moderniseringsprojektet ved at blive omarbejdet, sådan at den bringes i overensstemmelse med de nye regnskabsstandarder og det integrerende regnskabssystem.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, EFT L 357 af 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/329 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/329

---

(2004/C 84 E/0387)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0184/04

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Eircoms telefonabonnementspriser i Irland

Eircom dominerer det irske fastnettelefonmarked, og Irlands takst på 22,50 EUR for et telefonabonnement er EUs højeste.

Kan Kommissionen i betragtning af dette kommentere ComRegs (Irlands telekommunikationsregulator) beslutning om at godkende en stigning i prisen for telefonabonnementerne fra den 4. februar 2004, som vil medføre, at en fastnettelefonlinje hos Eircom vil koste lige under 24 euro?

Kan Kommissionen udtale sig om hvilken indflydelse dette vil have på det indre markeds konkurrence?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. marts 2004)

I henholdt til artikel 10 i traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union kan ComReg ikke godkende dominerende virksomheders takster i strid med EF-traktatens artikel 82, f.eks. for høje takster. Hvad angår Eircoms planlagte forhøjelse af prisen for telefonabonnementer, forstår Kommissionen, at dette indgår i processen med at skabe overensstemmelse mellem denne pris og de underliggende omkostninger. Denne proces kaldes »takstudligning« (1). Processen består på den ene side af lavere brugstakster og på den anden side højere faste priser, f.eks. for abonnementet, hvilket afspejler ændringen i de forholdsmæssige udgifter ved de relevante elementer i digitaliserede kommunikationsnet. På grund af det prisloft, som ComReg havde fastsat, sænkede Eircom hvert år sine regulerede detailtakster med et beløb, der i gennemsnit svarede til forbrugerprisindekset minus 8 %. Fra 2004 tillader ComReg ikke længere Eircom at øge sine regulerede takster med mere end forbrugerprisindekset. Under sådanne omstændigheder kan ComReg ikke siges at have godkendt takster, der er i strid med EF-traktatens konkurrencebestemmelser. Der skal også tages hensyn til, at nye markedsdeltagere kun vil investere i en alternativ adgangsinfrastruktur, hvis Eircom's detailpriser giver dem en tilstrækkelig margen på udgifterne til at oprette en sådan infrastruktur.

I henhold til de nye EU-reguleringsrammer for elektronisk kommunikation vil ComReg i de kommende måneder blandt andet undersøge markedet for adgang til det offentlige telefonnet fra en fast forbindelse for kunder, der er bosiddende i Irland. I denne sammenhæng vil man undersøge Eircom's markedsstilling og vurdere de mulige konsekvenser ved virksomhedens prisstrategi for konkurrencen og afhængigt af resultatet foreslå løsninger. ComReg vil efter artikel 7 i direktiv 2002/21/EF (2) indberette sin vurdering med eventuelle løsningsforslag til Kommissionen, som vil få mulighed for at afgive bemærkninger.

---

(1)  Se betragtning 20 i direktiv 96/19/EF af 13. marts 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester, EFT L 74 af 22.3.1996, s.13. Selv om dette direktiv er bortfaldet og er blevet erstattet af direktiv 2002/77/EF af 16. september 2002, EFT L 249 af 17.9.2002, forklarer betragtningen Kommissionens indstilling til takstudligning.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), EFT L 108 af 24.4.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/330 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/330

---

(2004/C 84 E/0388)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0191/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Det økonomiske sammenbrud i Parmalat — beskyttelse af sparere og oprettelse af et tilsynsorgan

Det økonomiske sammenbrud i den multinationale virksomhed Parmalat er for Italien en meget alvorlig begivenhed uden fortilfælde, som berører tusindvis af italienske småsparere (der skulle være tale om hen ved 80 000 obligationsejere og 40 000 aktionærer), og som risikerer at skade den finansielle troværdighed og i fremtiden at forårsage generel mistro i Italien, også fra de udenlandske investorers side.

I henhold til oplysningerne skulle en af de vigtigste årsager til sammenbruddet have været, at et af de største revisionsselskaber, Deloitte & Touche, har godkendt forfalskede regnskaber og urigtige oplysninger fra Parmalat-gruppen, som skulle have fortiet sandheden om de faktiske formueforhold i virksomheden. Det oplyses desuden i pressen, at også de ansvarlige nationale kontrolinstanser, Banca d'Italia og Consob, ikke i tilstrækkelig grad skulle have ført tilsyn, selv om de var orienteret om, at Parmalat tidligere havde gennemføret nogle ret uigennemskuelige transaktioner.

Pressen oplyser, at også et betydeligt antal italienske kreditinstitutter skulle være indblandet i sagen, som Capitalia, Banca Intesa, Monte dei Paschi, San Paolo Imi, Unicredit og Bnl samt talrige europæiske pengeinstitutter, heriblandt nogle af de mest kendte på verdens finansmarkeder, bl.a. Deutsche Bank, der har udstedt et ukontrolleret antal obligationer, som ikke længere kan indløses.

Af alle disse grunde er Parmalat-sagen blevet betegnet som »det europæiske Enron«, selv om den i virkeligheden er alvorligere end den amerikanske skandale, idet det amerikanske BNP er langt større end det italienske.

På denne baggrund bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Hvilke initiativer anser den for mulige med henblik på at beskytte de berørte sparere? |
| --- | --- |

1.

Hvilke initiativer anser den for mulige med henblik på at beskytte de berørte sparere?

| 2. | Hvilke ordninger kan der indføres for at undgå, at der i fremtiden finder sådanne transaktioner sted og for at sikre, at småsparerne er beskyttet bedst muligt? |
| --- | --- |

2.

Hvilke ordninger kan der indføres for at undgå, at der i fremtiden finder sådanne transaktioner sted og for at sikre, at småsparerne er beskyttet bedst muligt?

| 3. | Anser Kommissionen det for muligt at oprette et tilsyns- og kontrolorgan på europæisk niveau (et europæisk børstilsyn efter det amerikanske SEC's forbillede) under direkte kontrol af ECB, der skal have beføjelser til at gennemføre inspektion og sanktioner med henblik på at overvåge effektiviteten og gennemsigtigheden på aktiemarkedet, så investorerne kan opnå en bedre beskyttelse? |
| --- | --- |

3.

Anser Kommissionen det for muligt at oprette et tilsyns- og kontrolorgan på europæisk niveau (et europæisk børstilsyn efter det amerikanske SEC's forbillede) under direkte kontrol af ECB, der skal have beføjelser til at gennemføre inspektion og sanktioner med henblik på at overvåge effektiviteten og gennemsigtigheden på aktiemarkedet, så investorerne kan opnå en bedre beskyttelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(11. marts 2004)

Kommissionen kommenterer ikke igangværende retssager. Da sagen stadig undersøges, er det alt for tidligt at drage endelige konklusioner af denne indviklede sag.

Handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser indeholder en række foranstaltninger, som specifikt tager sigte på at forbedre investorbeskyttelsen i hele EU. En række foranstaltninger i denne handlingsplan (såsom forordning (EF) nr. 1606/2002 af 14. september 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (1), direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (2) og direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel (3)) er for nylig blevet vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet. Andre foranstaltninger (såsom forslaget til direktiv om harmonisering af gennemsigtighedskrav til oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til omsætning på et reguleret marked) befinder sig på et fremskredent stadium i forhandlingerne. Endvidere har Kommissionen i sine meddelelser af 21. maj 2003 om modernisering af selskabsretten og forbedret virksomhedsledelse i EU og om styrkelse af den lovpligtige revision i EU anført en række initiativer, som den ønsker at tage med henblik på at forbedre virksomhedsledelsen og kvaliteten af den lovpligtige revision. I kølvandet på Parmalet-sagen har Kommissionen til hensigt at fremskynde nogle af de forslag, der er indeholdt i disse meddelelser.

Selv om disse forskellige foranstaltninger — når de engang er gennemført af medlemsstaterne — ikke vil forhindre fremtidige virksomhedssammenbrud, vil de gøre det vanskeligere for sådanne sammenbrud at opstå, og således bidrager de til at beskytte investorerne.

For så vidt angår tilsynet med kapitalmarkederne, oprettedes Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg officielt ved Kommissionens afgørelse i juni 2001. Værdipapirtilsynsudvalgets rolle er at forbedre samordningen mellem de europæiske værdipapirtilsyn, fungere som rådgivningsgruppe for Kommissionen, navnlig i forbindelse med dens udarbejdelse af udkast til gennemførelsesforanstaltninger på værdipapirområdet, og bidrage til at sikre mere konsekvens og rettidighed i den daglige gennemførelse af fællesskabslovgivningen i medlemsstaterne. Det er ikke Den Europæiske Centralbanks opgave at føre tilsyn med værdipapirmarkederne. Ligeledes har Kommissionen for nylig oprettet to nye udvalg på bankområdet (Det Europæiske Banktilsynsudvalg (CEBS)) og på forsikringsområdet (Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (CEIOPS)) for at styrke det europæiske samarbejde på lovgivningsområdet og rådgive Kommissionen.

---

(1)  EFT L 243 af 11.9.2002.

(2)  EUT L 96 af 12.4.2003.

(3)  EUT L 345 af 31.12.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/332 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/332

---

(2004/C 84 E/0389)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0201/04

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Sproglig diskrimination i stillingsopslag

I perioden 2001-2003 understregede Kommissionen flere gange i sine svar på skriftlige forespørgsler, at den agtede at udnytte sine retlige beføjelser til at sætte en stopper for anvendelsen af modersmålskravet i stillingsannoncer fra kontorer for faglig bistand, ikke-statslige organisationer (ngo'er) og private firmaer, som medfinansieres af Kommissionen.

På trods heraf blev der alene fra september til december 2003 opslået ca. 60 stillinger i sådanne firmaer eller organisationer (www.lingvo.org/eo/2/15) med krav om »English mother tongue« eller »native English speaker«.

Hvilke retsgrundlag kan Kommissionen anvende i bestræbelserne på at få sat en stopper for stillingsopslag, der indeholder et modersmålskrav? I hvilke tilfælde har Kommissionen anvendt disse retsgrundlag?

Har Kommissionen som bebudet i svaret på skriftlig forespørgsel E-2226/03 (1) optaget kontakt med virksomhederne Intrasoft og Oglivy, og hvilket resultat er der kommet ud af dette?

---

(1)  EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 236.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/332 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/332

---

(2004/C 84 E/0390)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0210/04

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om:   Sproglig forskelsbehandling i stillingsannoncer

En række tidsskrifter offentliggør med jævne mellemrum stillingsannoncer, der tager sigte på stillings-ansøgere med engelsk som modersmål, selv om det drejer sig om stillinger i EU-institutioner eller rådgivningsvirksomheder, hvis aktiviteter primært omfatter europæisk politik. Den sproglige oprindelse bliver i den forbindelse specielt understreget som ansættelseskriterium (»English mother tongue«/»native English speaker«. Der findes eksempler herpå under www.lingvo.org/eo/2/15). Ved disse fremgangsmåder er der tale om forskelsbehandling af fagligt ligestillede kvalificerede ansøgere med meget godt kendskab til engelsk, men som har et andet modersmål end engelsk.

Det er udtrykkeligt forbudt at foretage en sådan forskelsbehandling på grund af sproglig oprindelse i henhold til artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Hvilke foranstaltninger har Kommissionen taget for at forhindre en sådan forskelsbehandling? |
| --- | --- |

1.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen taget for at forhindre en sådan forskelsbehandling?

| 2. | Overvejer Kommissionen at medtage et forbud mod forskelsbehandling på grund af sproglig oprindelse i Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling (Rådets afgørelse af 27. november 2000, 2000/750/EF)? |
| --- | --- |

2.

Overvejer Kommissionen at medtage et forbud mod forskelsbehandling på grund af sproglig oprindelse i Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling (Rådets afgørelse af 27. november 2000, 2000/750/EF)?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/332 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/332

---

(2004/C 84 E/0391)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0236/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Ledige stillinger til personer med bestemte modersmål

Europa-Kommissionen har som svar på parlamentariske forespørgsler om krav om bestemte modersmål i stillingsopslag altid tilkendegivet det standpunkt, at noget sådant er i strid med EF-lovgivningen om arbejdskraftens fri bevægelighed. Kommissionen har desuden understreget, at den — om nødvendigt — vil benytte sine juridiske beføjelser til at forbyde krav om bestemte modersmål i stillingsopslag.

Tekniske servicekontorer, ngo'er og private firmaer beskæftiget med europæiske emner fortsætter med at offentliggøre stillingsopslag, der er forbeholdt ansøgere med engelsk som modersmål. Nylige eksempler på sådanne stillingsopslag kan findes her: (www.lingvo.org/eo/215).

Hvad vil Kommissionen foretage sig over for de virksomheder og ngo'er, der kræver engelsk modersmål i deres stillingsopslag? Agter Kommissionen at træffe supplerende foranstaltninger for at undgå sådanne overtrædelser af princippet om arbejdskraftens fri bevægelighed?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/333 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/333

---

(2004/C 84 E/0392)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0241/04

af Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Sprogdiskriminering i forbindelse med krav om et bestemt modersmål

I svar på skriftlig forespørgsel E-2764/02 (1) erkender Kommissionen, at kravet om et bestemt »modersmål« i stillingsannoncer »ikke er acceptabelt i henhold til EF-lovgivningen om arbejdskraftens fri bevægelighed, da det er diskriminerende og ulovligt. Derfor betragter Kommissionen brugen af dette udtryk i stillingsannoncer som ulovligt i henhold til EF-lovgivningen.«

Europæiske tekniske servicekontorer, ngo'er og private firmaer, der får økonomisk støtte fra Europa-Kommissionen, har i det forgangne år opslået over 700 stillinger på europæisk plan, der var forbeholdt ansøgere med engelsk som modersmål. Stillingsopslagene søgte ingen personer med »indgående« eller »særdeles godt« kendskab til engelsk, men udtrykkeligt og udelukkende personer med engelsk som modersmål. Det viser sig desuden, at sådanne stillingsopslag offentliggøres stadig hyppigere. Det lader til, at organisationer for øjeblikket erstatter udtryk som »engelsk modersmål« med »engelsk modersmål eller tilsvarende« henholdsvis »engelsk på modersmålsniveau« og derpå kun indkalder personer med engelsk som modersmål.

| 1. | Vil Kommissionen skride ind over for dette? I bekræftende fald hvordan? I benægtende fald hvorfor ikke? |
| --- | --- |

1.

Vil Kommissionen skride ind over for dette? I bekræftende fald hvordan? I benægtende fald hvorfor ikke?

| 2. | Agter Kommissionen også i fremtiden at samarbejde med organisationer, der diskriminerer personer, der ikke har engelsk som modersmål? |
| --- | --- |

2.

Agter Kommissionen også i fremtiden at samarbejde med organisationer, der diskriminerer personer, der ikke har engelsk som modersmål?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

på skriftlige forespørgsler E-0201/04, E-0210/04, E-0236/04 og E-0241/04

(22. marts 2004)

De ærede medlemmer henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0046/04 fra hr. Dhaene og E-0086/04 fra fr. Maes (2) om dette emne.

Fællesskabets handlingsprogram om bekæmpelse af forskelsbehandling, vedtaget ved Rådets afgørelse af 27. november 2000, er baseret på Amsterdam-traktatens artikel 13, som giver Fællesskabet beføjelser til at at bekæmpe forskelsbehandling på grund af race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Forskelsbehandling på grund af sprog falder således ikke ind under de aktiviteter, som er omfattet af handlingsprogrammet, og Kommissionen har dermed ikke til hensigt at finansiere sådanne aktiviteter.

Kommissionen har rettet skriftlig henvendelse til virksomhederne Intrasoft og Ogilvy for at henlede deres opmærksomhed på dette problem og oplyse dem om, at de bør tage højde for dette aspekt, når de rekrutterer personale.

Angående virksomheden Intrasoft, som Kommissionen har henvendt sig til om dette spørgsmål, som har været emne for tidligere parlamentsforespørgsler, har Kommissionen på grundlag af stillingsopslag offentliggjort på virksomhedens netsted kunnet fastslå, at Intrasoft ikke længere anvender den kritiserede formulering. Kommissionen har alligevel rettet skriftlig henvendelse til virksomheden for at minde om de gældende regler på området.

---

(1)  EUT C 92 E af 17.4.2003, s. 207.

(2)  Se side 302.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/334 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/334

---

(2004/C 84 E/0393)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0203/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) og Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Spansk lov om brændstofkvalitet — kongeligt dekret 1700/2003

I et nyt kongeligt dekret (Real Decreto 1700/2003), der implementerer direktiv 2003/17 (1) om kvaliteten af benzin og dieselolie, har den spanske regering bevidst afveget fra forskrifterne i fællesskabsbestemmelserne for kvaliteten af benzin ved at ændre flygtighedsspecifikationerne (Reid Vapor Pressure) i den nationale lovgivning.

Det spanske dekret afviger også fra jodspecifikationerne i den europæiske biodiesel RME-standard, der er fastsat under den europæiske standardiseringsorganisations auspicier.

Hvordan vil Kommissionen reagere på den spanske lov for at sikre, at EU's miljølovgivning anvendes ens i alle medlemslande?

Hvilken indflydelse vil ændringerne få på udstødningen for køretøjer og opnåelsen af målsætningerne i autoolieprogrammet om luftforurenende stoffer, og vil afvigelserne virke forvridende på det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. marts 2004)

Kommissionen er allerede blevet gjort opmærksom på, at Spaniens nyligt vedtagne kongelige dekret (1700/2003) tilsyneladende afviger fra bestemmelserne i Parlamentets og Rådets direktiv 2003/17/EF af 3. marts 2003 om kvaliteten af benzin og dieselolie. På kortere sigt vil Kommissionen undersøge sagen med hensyn til de afvigelser fra forskrifterne i Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 (2) og fra den europæiske RME-standard for biodiesel, som det ærede medlem påpeger.

På længere sigt vil Kommissionen som led i sin revision af direktiv 2003/17/EF undersøge, om specifikationerne for benzin og diesel er forenelige med den voksende brug af biobrændstoffer i transportsektoren. Revisionen skal bl.a. undersøge spørgsmålet om flygtighedsspecifikationerne for benzin på baggrund af den voksende brug af ethanol, eventuelle virkninger på målsætningerne for luftkvalitet og eventuelle problemer, der kan berøre motorkøretøjers køreegenskaber. Kommissionen vil samtidig tage hensyn til omkostninger og fordele ved eventuelle ændringer af specifikationerne og sikre, at der ikke sker forvridninger på det indre marked. Den vil tage hensyn til det for nyligt vedtagne biobrændstofdirektiv (direktiv 2003/30/EF (3)), som pålægger medlemsstaterne at opstille målsætninger for brugen af biobrændstoffer og understreger behovet for at tilpasse standarderne, så dette kan lade sig gøre. Som det fremgår af artikel 9 i direktiv 2003/17/EF skal denne revision være færdig inden slutningen af 2005.

Så længe Rådet og Parlamentet ikke som følge af denne revision har vedtaget noget forslag om at ændre lovgivningen, skal bestemmelserne i direktiv 2003/17/EF overholdes og anvendes af medlemsstaterne. Kommissionen har derfor indledt procedure over for Spanien i forbindelse med det problem, det ærede medlem har påpeget.

---

(1)  EUT L 76 af 22.3.2003, s. 10.

(2)  EFT L 350 af 28.12.1998, senest ændret ved direktiv 2003/17/EC, EUT L 76 af 22.3.2003.

(3)  EUT L 123 af 17.5.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/335 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/335

---

(2004/C 84 E/0394)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0211/04

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om:   Klager over praksis med at konfiskere boligkooperativers formue i Grækenland

Ifølge gentagne klager fra mange boligkooperativer i Grækenland (såsom f.eks. kooperativet »I YGEIA«, der ejer et areal i Saronida Attikis, og hvis medlemmer allerede har henvendt sig til Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender, kooperativet for de ansatte i Grækenlands centralbank Trapeza tis Ellados, som ejer et areal i Anavissos Attikis m.fl.), forsøger de græske myndigheder systematisk at hindre dem i at udnytte den formue, som de retmæssigt ejer, idet det ifølge klagerne er den græske stats endelige mål at konfiskere disse formuer. Mange boligkooperativers bestyrelser (der repræsenterer 500 000 græske statsborgere, som det er blevet nævnt i den græske presse) påpeger, at den græske stat, selvom kooperativerne er i besiddelse af retsgyldige ejendomsbeviser, der for næsten fyrre år siden blev godkendt af staten, gennem sine forskellige forvaltningsinstanser konstant skaber administrative hindringer, hvilket tvinger dem til konstant at henvende sig til de græske domstole, der i øvrigt giver dem medhold i deres klager. Til trods for alt dette indfører de græske myndigheder (hovedsagelig Ministeriet for Miljø, Fysisk Planlægning og Offentlige Arbejder) konstant nye hindringer, der ifølge klagerne har til formål at konfiskere deres formuer, hvilket er en overtrædelse af retsafgørelserne.

Er denne taktik med at konfiskere boligkooperativers formuer, som der klages over, i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen? Hvordan agter Kommissionen at reagere for at få sat en stopper for de græske myndigheders taktik og sikre, at medlemmerne af de ovennævnte kooperativer kan erhverve sig de byggegrunde, som de har ret til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(1. marts 2004)

Kommissionen har ikke beføjelse til at besvare de spørgsmål, der rejses af det ærede medlem, da de ikke vedrører aspekter i fællesskabsretten.

Kommissionen gør opmærksom på, at personer, der føler, at deres grundlæggende rettigheder er krænket, kan indgive en klage til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, når alle nationale retlige instanser er afprøvet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/335 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/335

---

(2004/C 84 E/0395)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0227/04

af Ewa Hedkvist Petersen (PSE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Alkolåse

Alkolåse eksisterer nu som forsøg i busser som en trafiksikkerhedsforanstaltning visse steder i Sverige. Mener Kommissionen, at et medlemsland kan kræve, at alle køretøjer i landet udstyres med alkolåse for at forbedre trafiksikkerheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. marts 2004)

Hvis en medlemsstat ønsker at stille krav om, at alle køretøjer i landet udstyres med alkolås, skal medlemsstaten anmelde et komplet udkast til de tekniske forskrifter til Kommissionen i henhold til EU-bestemmelserne om notifikation af tekniske forskrifter. Hvis foranstaltningen herefter anses for forenelig med EU-bestemmelserne for køretøjer, der er indregistreret i den pågældende medlemsstat, skal medlemsstaten dog under alle omstændigheder overholde de internationale aftaler, der tillader kørsel med køretøjer, som er registreret i andre lande.

Medlemsstaterne har pligt til at tillade salg og første registrering af typegodkendte personbiler, hvis der er udstedt europæisk typeattest for dem. For de andre kategorier af køretøjer, navnlig køretøjer til personbefordring, har Kommissionen foreslået en faseopdelt tidsplan, som er under behandling i Rådet og Europa-Parlamentet.

Kommissionen erkender interessen for alkolåse. Den har i slutningen af 2003 iværksat en undersøgelse, der har til formål at vurdere forskellige scenarier for anvendelse af alkolåse. Da der imidlertid på nuværende tidspunkt er tale om meget dyre låsesystemer, som jævnligt skal kalibreres, mener Kommissionen, at installation af låsesystemerne kun er egnet som alternativ sanktionsmulighed ved overtrædelse af lovgivning om spirituskørsel og ikke som et generelt krav, der kun vil være nyttigt for en ganske lille del af bilisterne.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/336 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/336

---

(2004/C 84 E/0396)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0228/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Rettidig udvikling og fremstilling af midler til bekæmpelse af en krydsning af fugleinfluenzaen H5N1 og influenza A, der optræder hos mennesker

| 1. | Har Kommissionen kendskab til den smittekilde med fugleinfluenza (Avian Influenza A), som for nylig er opstået i Vietnam, og som er en stadig muterende virus, som i dette tilfælde forekommer i varianten H5N1? Har den kendskab til, at først og fremmest fugle, der holdes af mennesker, som f.eks. høns, rammes heraf, men at den forebyggende nedslagtning af i millionvis af høns i Vietnam ikke har kunne forhindre, at denne virus allerede har krævet fem dødsofre blandt mennesker mellem den 30. december 2003 og den 19. januar 2004, og at den nu breder sig i Sydkorea og Japan via fugleekskrementer? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til den smittekilde med fugleinfluenza (Avian Influenza A), som for nylig er opstået i Vietnam, og som er en stadig muterende virus, som i dette tilfælde forekommer i varianten H5N1? Har den kendskab til, at først og fremmest fugle, der holdes af mennesker, som f.eks. høns, rammes heraf, men at den forebyggende nedslagtning af i millionvis af høns i Vietnam ikke har kunne forhindre, at denne virus allerede har krævet fem dødsofre blandt mennesker mellem den 30. december 2003 og den 19. januar 2004, og at den nu breder sig i Sydkorea og Japan via fugleekskrementer?

| 2. | Regner Kommissionen med muligheden for, at denne virus på naturlig vis vil blive krydset med den velkendte influenza A, som er en virus, der rammer mennesker, og herefter vil nå frem til Europa i en form, som ikke kan bekæmpes med de antistoffer, som på indeværende tidspunkt står til rådighed, og som derved kunne føre til en gentagelse af pandemien, som i 1918-1919 kostede 40-50 mio. mennesker livet? |
| --- | --- |

2.

Regner Kommissionen med muligheden for, at denne virus på naturlig vis vil blive krydset med den velkendte influenza A, som er en virus, der rammer mennesker, og herefter vil nå frem til Europa i en form, som ikke kan bekæmpes med de antistoffer, som på indeværende tidspunkt står til rådighed, og som derved kunne føre til en gentagelse af pandemien, som i 1918-1919 kostede 40-50 mio. mennesker livet?

| 3. | Foretages der inden for EU allerede forsøg med at krydse begge virusser kunstigt med henblik på at udvikle antistoffer i tide og stille disse til rådighed i tilstrækkeligt omfang? I hvilke EU-medlemsstater sker dette? Hvem er ansvarlig for at træffe afgørelse herom? |
| --- | --- |

3.

Foretages der inden for EU allerede forsøg med at krydse begge virusser kunstigt med henblik på at udvikle antistoffer i tide og stille disse til rådighed i tilstrækkeligt omfang? I hvilke EU-medlemsstater sker dette? Hvem er ansvarlig for at træffe afgørelse herom?

| 4. | Forhindres eller begrænses de i punkt 3 omtalte forsøg på en eller anden måde af frygt for, at en sådan virus, som ved menneskets indgriben hurtigt kan gøres tilgængelig, ikke kan holdes isoleret og derved udløser en eventuel epidemi? Findes der medlemsstater, hvor det ikke er tilladt at foretage sådanne forsøg med baggrund i denne frygt? |
| --- | --- |

4.

Forhindres eller begrænses de i punkt 3 omtalte forsøg på en eller anden måde af frygt for, at en sådan virus, som ved menneskets indgriben hurtigt kan gøres tilgængelig, ikke kan holdes isoleret og derved udløser en eventuel epidemi? Findes der medlemsstater, hvor det ikke er tilladt at foretage sådanne forsøg med baggrund i denne frygt?

| 5. | Hvad gør Kommissionen for at sørge for, at antistoffer stilles rettidigt til rådighed i tilstrækkeligt omfang i Europa? |
| --- | --- |

5.

Hvad gør Kommissionen for at sørge for, at antistoffer stilles rettidigt til rådighed i tilstrækkeligt omfang i Europa?

Kilder: TV Nederland 1, Netwerk, den 18.1.2004, www.netwerk.tv; Verdenssundhedsorganisationen: www.who.int (på engelsk); Erasmus Medisch Centrum Rotterdam: www.virology.nl (på engelsk).

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. marts 2004)

| 1. | og 2. Kommissionen er særdeles opmærksom på de risici, der er forbundet med de nuværende epidemier af aviær influenza i visse lande i Asien. Den arbejder tæt sammen med medlemsstaternes dyre-og folkesundhedsmyndigheder, Verdenssundhedsorganisationen (WHO), FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) og Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE), og den har allerede i overensstemmelse med EU's veterinærforskrifter baseret på internationale retningslinjer vedtaget tre retsakter, der skal forhindre, at aviær influenza føres ind fra de sygdomsramte lande i Asien (1). |
| --- | --- |

1.

og 2. Kommissionen er særdeles opmærksom på de risici, der er forbundet med de nuværende epidemier af aviær influenza i visse lande i Asien. Den arbejder tæt sammen med medlemsstaternes dyre-og folkesundhedsmyndigheder, Verdenssundhedsorganisationen (WHO), FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) og Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE), og den har allerede i overensstemmelse med EU's veterinærforskrifter baseret på internationale retningslinjer vedtaget tre retsakter, der skal forhindre, at aviær influenza føres ind fra de sygdomsramte lande i Asien (1).

| 3. | Som led i EU's femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling yder Kommissionen økonomisk støtte til følgende projekter, der beskæftiger sig med influenzavirusinfektioner hos dyr og mennesker og med udvikling af nye redskaber til bekæmpelse af influenzainfektioner:






  — | »Pathogenesis and improved diagnosis and control of avian influenza infections« (projektreference: QLK2-CT-2002-01454, EU-støtte: 1,84 mio. EUR). |
| --- | --- | --- |

3.

Som led i EU's femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling yder Kommissionen økonomisk støtte til følgende projekter, der beskæftiger sig med influenzavirusinfektioner hos dyr og mennesker og med udvikling af nye redskaber til bekæmpelse af influenzainfektioner:

—

»Pathogenesis and improved diagnosis and control of avian influenza infections« (projektreference: QLK2-CT-2002-01454, EU-støtte: 1,84 mio. EUR).

| — | »European surveillance network for influenza in pigs« (EU-støtte: 269 984EUR). |
| --- | --- |

—

»European surveillance network for influenza in pigs« (EU-støtte: 269 984EUR).

| — | »Preparing for an influenza pandemic — Flupan« (projektreference: QLK2-CT-2001-01786, EU-støtte: 2,1 mio. EUR). |
| --- | --- |

—

»Preparing for an influenza pandemic — Flupan« (projektreference: QLK2-CT-2001-01786, EU-støtte: 2,1 mio. EUR).

| — | »Novel vaccination strategies and vaccine formulations for epidemic and pandemic influenza control Novaflu2001« (projektreference: QLK2-CT-2002-01034, EU-støtte: 1,76 mio.EUR). |
| --- | --- |

—

»Novel vaccination strategies and vaccine formulations for epidemic and pandemic influenza control Novaflu2001« (projektreference: QLK2-CT-2002-01034, EU-støtte: 1,76 mio.EUR).

| 4. | Kommissionen er ikke bekendt med, at denne forskning på nogen måde begrænses eller hindres i EU. Laboratoriesikkerhed og håndtering af mikroorganismer er omfattet af Rådets direktiv 90/219/EØF af 23. april 1990 (2) (direktiv om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer), Rådets direktiv 90/220/EØF (2) af 23. april 1990 (direktiv om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer), Rådets direktiv 89/391/EØF (3) af 12. juni 1989 (direktiv om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/54/EF (4) af 18. september 2000 (direktiv om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for biologiske agenser under arbejdet) samt EU-standarderne EN 12128, 12738, 12740 og 12741. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen er ikke bekendt med, at denne forskning på nogen måde begrænses eller hindres i EU. Laboratoriesikkerhed og håndtering af mikroorganismer er omfattet af Rådets direktiv 90/219/EØF af 23. april 1990 (2) (direktiv om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer), Rådets direktiv 90/220/EØF (2) af 23. april 1990 (direktiv om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer), Rådets direktiv 89/391/EØF (3) af 12. juni 1989 (direktiv om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/54/EF (4) af 18. september 2000 (direktiv om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at være udsat for biologiske agenser under arbejdet) samt EU-standarderne EN 12128, 12738, 12740 og 12741.

| 5. | Kommissionen indhenter viden og rådgivning fra brede kredse om sundhedsbeskyttelsesspørgsmål med henblik på at styrke Fællesskabets beredskab og indsats over for trusler om influenzapandemier. Med i denne proces er bl.a. medicinalindustrien og dens organisationer, herunder Den Europæiske Sammenslutning af Farmaceutindustriforeninger (EFPIA). Medlemsstaterne udveksler på Kommissionens initiativ oplysninger om strategier for, at effektive antivirale lægemidler til profylakse og behandling står til rådighed. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen indhenter viden og rådgivning fra brede kredse om sundhedsbeskyttelsesspørgsmål med henblik på at styrke Fællesskabets beredskab og indsats over for trusler om influenzapandemier. Med i denne proces er bl.a. medicinalindustrien og dens organisationer, herunder Den Europæiske Sammenslutning af Farmaceutindustriforeninger (EFPIA). Medlemsstaterne udveksler på Kommissionens initiativ oplysninger om strategier for, at effektive antivirale lægemidler til profylakse og behandling står til rådighed.

---

(1)  Kommissionens beslutning 2004/84/EF af 23.1.2004, EUT L 17 af 24.1.2004, Kommissionens beslutning 2004/93/EF af 29.1.2004, EUT L 27 af 30.1.2004 og Kommissionens beslutning 2004/122/EF af 6.2.2004, EUT L 36 af 7.2.2004.

(2)  EFT L 117 af 8.5.1990.

(3)  EFT L 183 af 29.6.1989.

(4)  EFT L 262 af 17.10.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/338 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/338

---

(2004/C 84 E/0397)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0235/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Krænkelse af Cacarica-samfundets menneskerettigheder, Colombia

Colombia i Sydamerika har allerede i nogle år været hjemsøgt af vold mellem regeringshæren, paramilitære styrker og forskellige guerillabevægelser. De colombianske borgere bliver inddraget direkte eller indirekte i denne vold. Medlemmerne af Cacarica-samfundet bor i området omkring Cacarica-flodlejet (i Choco-departementet) og så sig nødsaget til at forlade deres hjem.

I 2000 indgik Cacarica-samfundet en aftale med regeringen under daværende præsident Pastrana om, at de kunne vende tilbage i sikkerhed. De pressede også på for, at de som borgere ikke skulle inddrages i konflikten. Med støtte fra internationale organer og Kommissionen for Retfærdighed og Fred var der i begyndelsen kun få problemer.

I den seneste tid har såvel militæret som guerillaerne dog beskyldt Cacarica-samfundet for at have taget parti for de to gruppers respektive fjender. Disse beskyldninger er gået hånd i hånd med fornyet vold. Også menneskerettighedsaktivister trues, og i nylige udtalelser har præsident Uribe og forskellige af hans ministre stillet spørgsmålstegn ved det legitime i det arbejde, menneskerettighedsorganisationerne udfører.

Har Kommissionen allerede reageret på krænkelserne af menneskerettighederne i Colombia?

I bekræftende fald: Har den colombianske regering allerede reageret på henvendelsen?

I benægtende fald: Vil Europa-Kommissionen presse på over for den colombianske regering for, at denne gennemfører henstillingerne fra FN's højkommissær om menneskerettigheder og beskyttelse af menneskerettighedsaktivister og tilstræber en fredelig løsning på den konflikt, der allerede har varet i flere år?

Hvis den colombianske regering ikke har foretaget sig noget eller foretager sig noget i anledning af henvendelsen fra Europa-Kommissionen, agter Kommissionen da at gribe til sanktioner mod dette land?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(12. marts 2004)

Kommissionen støtter fuldt ud den colombianske regerings bestræbelser på at bekæmpe terrorismen og produktionen af og handelen med ulovlig narkotika samt dens fortsatte indsats for på hele det colombianske område at etablere en stat, der udøver sine funktioner i fuldt omfang og sikrer alle borgernes sikkerhed. Ligesom det ærede medlem lægger Kommissionen meget stor vægt på og udviser særlig opmærksomhed om menneskerettighedssituationen i Colombia, herunder navnlig respekten for de af konflikten fordrevne personers rettigheder.

Under de seneste møder mellem medlemmer af Kommissionen og af den colombianske regering (vicepræsident Francisco Santos Calderóns besøg i Bruxelles den 2. december 2003, kommissionsmedlem Christopher Pattens besøg i Colombia den 21. og 22. januar 2004 og præsident Alvaro Uribes besøg i Bruxelles og Strasbourg den 9. og 10. februar 2004) kom det tydeligt frem, at dette spørgsmål tillægges stor betydning. Mere konkret opfordrer Kommissionen indtrængende til, at man hurtigt iværksætter de »27 henstillinger«, som FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder har udarbejdet i overensstemmelse med London-erklæringen af 10. juli 2003. Desuden har Kommissionen over for den colombianske regering tilkendegivet, at den ønsker, at alle de fordrevne personers tilbagevenden sker frivilligt og når alle de nødvendige — især sikkerhedsmæssige — betingelser er opfyldt.

Støtten til bestræbelserne for at finde frem til en forhandlingsløsning på den colombianske konflikt udgør hjørnestenen i EU's politik over for Colombia. Kommissionen støtter navnlig FN's generalsekretærs mellemkomst med henblik herpå gennem dennes særlige rådgiver James LeMoyne.

Kommissionen finder, at de ikke-statslige organisationer (ngo) og civilsamfundet er absolut nødvendige partnere i bestræbelserne for at finde en varig forhandlingsløsning i Colombia, og den har adskillige gange offentligt givet udtryk herfor (1). Desuden er ca. 50 % af EF-programmerne i tidens løb blevet iværksat via ngo'er.

Kommissionen forstærker opmærksomheden om dette spørgsmål gennem konkret støtte til menneskerettighedsforkæmpere og hjemstedsfordrevne befolkningsgrupper. Colombia er et af de lande, som der fokuseres mest på, og som modtager mest støtte under »det europæiske initiativ for menneskerettigheder og demokrati« (budgettets artikel 19 04 03). Der er 19 projekter i gang for et samlet beløb på over 15 mio. EUR, og heri deltager 19 lokale ngo'er, 7 europæiske ngo'er, 2 universiteter og det colombianske kontor under FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder. De fordrevne befolkningsgrupper modtager både humanitær nødhjælp fra Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO — 8 mio.EUR i 2003 i samarbejde med 13 europæiske ngo'er, budgettets kapitel 23 02) og gennem det specifikke instrument for bistand til fordrevne befolkningsgrupper (budgettets artikel 19 09 03, ca. 10 mio. EUR i 2003).

Desuden fremgår det af de nylige konklusioner fra samlingen i Rådet (eksterne forbindelser) den 26. januar 2004, at både menneskerettighedssituationen og den humanitære situation indgår som en integreret del i EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

Hvad angår det specifikke tilfælde, det ærede medlem henviser til, følger Kommissionen meget nøje Cacarica-samfundenes situation i Colombia, bl.a. gennem menneskerettighedskontoret under Kommissionens delegation i Colombia.

---

(1)  http://www.delcol.cec.eu.int/es/novedades/boletin_61.htm

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/339 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/339

---

(2004/C 84 E/0398)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0237/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Skolepenge for at gå på Europaskolerne

For nogle uger siden foreslog Europa-Kommissionen i en skrivelse til Europaskolernes Øverste Råd at forhøje skolepengene for elever ved Europaskolerne drastisk. Der er tale om på sigt at forhøje de årlige skolepenge pr. elev til 12 500 EUR. Kan Europa-Kommissionen begrunde dette forslag nærmere og oplyse, hvorfor forhøjelsen skal være så drastisk?

Elever ved Europaskolerne opdeles i tre kategorier. Hver kategori betaler et forskelligt beløb i skolepenge. Kan Kommissionen forklare fordelingen af elever på kategorier, skolepengene for de forskellige elevkategorier og den fremtidige udvikling heri?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(11. marts 2004)

Artikel 1 i aftalen om vedtægten for Europaskolerne fastsætter, at det er Europaskolernes opgave at »give børn af de ansatte ved De Europæiske Fællesskaber uddannelse sammen«. Sådanne elever benævnes kategori 1-elever, og deres forældre betaler ingen skolepenge, fordi omkring 60 % af Europaskolernes midler kommer fra EU-budgettet. I artikel 28 og 29 i samme aftale anføres det, at der kan indgås aftaler om deltagelse med andre offentligretlige eller privatretlige organisationer, således at børn af de ansatte ved sådanne organisationer kan få adgang til uddannelse på Europaskolerne. Denne gruppe elever defineres som kategori 2-elever, og de organer, med hvilke der er indgået aftaler, betaler skolepenge, der dækker 100 % af de beregnede omkostninger ved deres uddannelse på hver Europaskole. Ud over ovennævnte grupper af børn rummer aftalen også mulighed for at optage »andre børn« på Europaskolerne »på de betingelser, som fastsættes af Det Øverste Råd«. Denne gruppe benævnes kategori 3-elever, og på grund af de EU-budgetmidler, der gives til skolerne, er de skolepenge, der skal betales af denne gruppe, langt lavere end de relevante omkostninger. Satserne er for øjeblikket 2 680 EUR pr. plads i grundskolen og 3 657 EUR pr. plads i sekundærskolen årligt. Disse satser er tydeligvis ikke tilstrækkeligt høje til at dække de gennemsnitlige årlige omkostninger pr. elev, der for alle Europaskolernes vedkommende andrager næsten 11 000 EUR, og som for Europaskolen i Bergen når helt op på 16 500 EUR årligt, mens de er på 16 000 EUR for Europaskolen i Mol og 13 700 EUR for Europaskolen i Culham.

De nødvendige stigninger i Europaskolernes budgetmæssige behov, der er en konsekvens af udvidelsen, de budgetmæssige stramninger af EU-budgettet og vanskeligheden ved at retfærdiggøre store tilskud til uddannelse af elever, hvis forældre ikke har nogen forbindelse til EU-institutionerne, bevirker tilsammen, at det er nødvendigt at forhøje skolepengene til et niveau, der svarer mere direkte til de reelle omkostninger. I sin egenskab af medlem af Europaskolernes Øverste Råd (hvis medlemmer ellers kommer fra samtlige medlemsstater) og i opfyldelse af sine forpligtelser til at forelægge anmodninger til EU-budgetmyndig-hederne og gennemføre det godkendte budget har Kommissionen for nylig foreslået, at skolepengene for kategori 3-elever gradvis forhøjes over de kommende fem år. Forslaget skelner mellem a) nye kategori 3-elever, for hvem stigningen i år 2010 ville betyde betaling af årlige skolepenge på 9 400 EUR for nye elever i grundskolen og 12 500 EUR for nye elever i sekundærskolen, og b) eksisterende kategori 3-elever, for hvem stigningen i år 2010 ville betyde betaling af årlige skolepenge på 5 800 EUR for elever i grundskolen og 8 000 EUR for elever i sekundærskolen.

Forslaget er endnu ikke vedtaget af Det Øverste Råd.

Det ærede medlems opmærksomhed henledes på det forhold, at forældre til mange nuværende kategori 3-elever allerede nyder godt af en ordning, der indebærer en betragtelig skolepengefritagelse, og at dette vil fortsætte, indtil deres børn har afsluttet uddannelsen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/340 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/340

---

(2004/C 84 E/0399)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0239/04

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Forfølgelser af kristne og buddhister i Den Demokratiske Folkerepublik Laos

Myndighederne i Den Demokratiske Folkerepublik Laos har for nylig givet ordre til arrestationen af 11 kristne laotere. Ifølge erklæringerne i Vientiane Times af udenrigsministeriets talsmand, Yong Chanthalangy, er de arresterede tiltalt for »besiddelse af giftstoffer«. I samme interview understreger Yong Chanthalangy, at hans land til fulde anerkender religionsfriheden og afviser anklagerne fra flere sammenslutninger, som kæmper for respekten for de grundlæggende rettigheder i Laos, som går på, at deres tilhængere er blevet arresteret, fordi de har deltaget i julemessen. Den laotiske menneskerettigheds-bevægelse, som har sit hovedsæde i Paris, havde noteret sig arrestationen i Attapeu-provinsen den 28. og 29. december af 11 kristne, som for hovedpartens vedkommende tilhørte de etniske minoriteter Khmu og Oey. Ved denne lejlighed gjorde den laotiske menneskerettighedsbevægelse igen opmærksom på forfølgelserne af adskillige kristne og buddhister og understregede, at erklæringerne fra myndighederne i Vientiane til fordel for religionsfriheden primært var henvendt til bidragydende lande og organisationer. I virkeligheden betragter styret religionsfriheden som en trussel. Udenrigsministeriets talsmand præciserede, at de omtalte personer »ikke er anklagede, men tilbageholdt med henblik på afhøringer om besiddelsen af giftstoffer«. Yong Chanthalangy har desuden benægtet sandheden af oplysningerne fra Radio Free Asia og andre udenlandske nyhedsbureauer om, at ti kristne skulle være blevet arresteret i den sydlige Savannakhet-provins for at have været i færd med at organisere en protestdemonstration imod arrestationen af deres trosfæller i Attapeu.

Hvilke oplysninger råder Kommissionen over i forbindelse med arrestationerne af kristne laotere i Attapeu-og Savannakhetprovinserne? Mener Kommissionen ikke, at arrestationen af laotiske borgere, som er foretaget på trods af en total mangel på anklagepunkter, er en klar overtrædelse af principperne om demokratiet, retsstaten og de grundlæggende rettigheder, som udgør fundamentet i samarbejdsaftalen mellem EU og Den Demokratiske Folkerepublik Laos? Mener Kommissionen stadig, at samarbejdsaftalen skal bevares på trods af de systematiske og alvorlige overtrædelser, som myndighederne i Vientiane gør sig skyldige i? Har Kommissionen rejst disse spørgsmål i forbindelse med det sidste møde i Det Blandede Udvalg EU-Laos den 7. januar i år? Hvilke resultater blev i givet fald opnået?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. februar 2004)

Den laotiske regerings holdning til religion har ændret sig gennem de seneste år: de fleste medlemmer af det laotiske revolutionære folkepartis politbureau deltager nu åbenlyst i landets største buddhistiske ceremonier

Kommissionen har dog kendskab til rapporter om at religionsfriheden er begrænset i visse dele af Laos, og om at medlemmer af kristne grupper forfølges og/eller indespærres i visse provinser på grund af deres religiøse tilhørsforhold. Der har også være rapporter om at troende og deres åndelige ledere er blevet udsat for arrest og detention uden at blive stillet for en dommer. Og dette til trods for at trosfrihed er grundlovssikret.

Med hensyn til det specifikke tilfælde som omtales af det ærede medlem, kan Kommissionen i henhold til sine kilder meddele at de 11 personer som blev arresteret i Attapeu i december 2003, blev frigivet for et par uger siden. Kommissionen har ikke kunnet bekræfte rapporterne om arrestationer i Svannaketh.

Kommissionen fører en politik baseret på en konstruktiv politisk dialog med den laotiske regering, kombineret med vedvarende bistand til de mest udsatte gruppe i det laotiske samfund via EF-støttede udviklingsprogrammer. Suspension af støtte indtil menneskerettighederne overholdes, bør være sidste udvej, da suspension må forventes at få negative følger for de befolkningsgrupper hvis rettigheder krænkes.

Skulle det imidlertid ske at situationen forværres i en sådan grad at samarbejdet med Laos bringes i fare, vil Kommissionen være rede til at tage det nuværende grundlag for samarbejdet med Laos op til overvejelse og fremsætte passende forslag i nært samarbejde med medlemsstaterne og Europa-Parlamentet.

Spørgsmålet om menneskerettighederne, og herunder om trosfrihed, blev taget op på det seneste møde i EF's og Laos' fællesudvalg; parterne enedes om at nedsætte en uformel arbejdsgruppe om samarbejde inden for institutionsopbygning og administrativ reform, forvaltningspraksis og menneskerettigheder. Kommissionen vil således kunne drøfte denne sag nærmere med den laotiske regering inden for nævnte uformelle arbejdsgruppe og tilskynde Laos til at iværksætte foranstaltninger til forbedring af de religiøse mindretals forhold.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/341 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/341

---

(2004/C 84 E/0400)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0240/04

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Bankernes kæmperabat til DS — krænkelse af princippet om fri konkurrence

Den 22. december 2003 indgik den række af banker, der har ydet lån til det italienske politiske parti »Democratici di Sinistra« (DS), og som anføres af Carisbo (Gruppo San Paolo-IMI) med et tilgodehavende på omkring 30 mio. EUR og desuden består af Banca Intesa og Capitalia, hver med et tilgodehavende på 21 mio. EUR, og endelig af Monte dei Paschi di Siena med et tilgodehavende på ca. 3,5 mio. EUR, en aftale om tilbagebetaling af samtlige lån under anvendelse af en mekanisme med afvikling og eftergivelse, hvorved den kolossale samlede gæld på 235 mio. EUR vil blive halveret. Denne kæmperabat er blevet ydet til et politisk parti lige netop på et tidspunkt, hvor indehavere af virksomhedsaktier og -obligationer, som har forretningsforbindelser med ovennævnte banker, ser deres legitime interesser ramt, og samtidig er vidne til nævnte bankers kraftige begrænsning af kassekreditten til små og mellemstore virksomheder med lån hos dem.

Er Kommissionen enig i, at denne privilegerede behandling, som står i skarp modsætning til den fremgangsmåde, som mange banker benytter over for »almindelige« lånere, udgør en åbenbar og alvorlig krænkelse af princippet om fri konkurrence som nedfældet i fællesskabsretten?

Agter Den Europæiske Centralbank at tilskynde en del af Bankitalia til at overholde dette princip og bestemmelserne i EF-traktatens artikel 101 og 102, bl.a. i lyset af det forhold, at nogle af ovennævnte banker er aktionærer (»kontrollerede« kontrollører) i Bankitalia?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. marts 2004)

Inden for rammerne af konkurrencepolitikken er Kommissionen ansvarlig for anvendelsen af EF-traktatens artikel 81 og 82.

EF-traktaten artikel 81 forbyder alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og alle former for samordnet praksis, der kan påvirke handelen mellem medlemsstater, og som har til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen inden for fællesmarkedet. Ifølge EF-traktatens artikel 82 er en eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf forbudt i den udstrækning, samhandelen mellem medlemsstaterne påvirkes heraf.

De forhold, der beskrives af det ærede medlem, indebærer ikke nogen overtrædelse af konkurrencereglerne, særlig EF-traktatens 81 og 82, da der ikke er noget bevis for hindring, begrænsning eller fordrejelse af konkurrencen eller misbrug af en dominerende stilling inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, der kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

Kommissionen gør opmærksom på, at den ikke kan tage stilling til spørgsmål vedrørende Den Europæiske Centralbank.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/342 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/342

---

(2004/C 84 E/0401)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0243/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Virksomhedsflytning og ledighed

Der er risiko for, at endnu en multinational beklædningsindustri, Brax Portuguesa, Fábrica de Confecções, Lda., vil lukke sine anlæg i Vila Nova de Gaia i Portugal. Det kan føre til, at 400 arbejdstagere mister deres arbejde, hvoraf de fleste er kvinder.

Kommissionen og den portugisiske regering må i denne alvorlige situation i et område og i et land, hvor ledigheden er i konstant stigning, træffe alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at forhindre, at endnu en multinational virksomhed i Portugal lukker og eventuelt flytter til et andet europæisk land.

Kommissionen bedes derfor oplyse følgende:

| 1. | Er der til Brax Portuguesa, Fábrica de Confecções, som er beliggende i Aldeia Nova, Serzedo, Vila Nova de Gaia i Portugal, blevet ydet fællesskabsstøtte? Hvis dette er tilfældet, bedes Kommissionen gøre nærmere rede herfor. |
| --- | --- |

1.

Er der til Brax Portuguesa, Fábrica de Confecções, som er beliggende i Aldeia Nova, Serzedo, Vila Nova de Gaia i Portugal, blevet ydet fællesskabsstøtte? Hvis dette er tilfældet, bedes Kommissionen gøre nærmere rede herfor.

| 2. | Har EU bevilget økonomisk støtte til moderselskabet eller til en af dens filialer? Hvis dette er tilfældet, bedes Kommissionen gøre nærmere rede herfor. |
| --- | --- |

2.

Har EU bevilget økonomisk støtte til moderselskabet eller til en af dens filialer? Hvis dette er tilfældet, bedes Kommissionen gøre nærmere rede herfor.

| 3. | Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sætte en stopper for disse evindelige udflytninger, som de multinationale virksomheder gennemfører, og den ledighed, som er resultatet heraf? |
| --- | --- |

3.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sætte en stopper for disse evindelige udflytninger, som de multinationale virksomheder gennemfører, og den ledighed, som er resultatet heraf?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(31. marts 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at virksomheden »Brax Portuguesa, Fábrica de Confecções, Lda.« har modtaget følgende støtte.

| 1. | Fra Den Europæiske Socialfond (ESF):








  (EUR) |
| --- | --- |
| | Den gamle fond
  Ansøgning 891013 P1 | Fællesskabsstøtteramme
  (FSR) II PEDIP II (1) | Fællesskabsstøtteramme
  (FSR) III POEFDS |
| ESF | 23 146,19 | 51892,73 | 5 250,68 |
| OSS | 18 937,79 | 17297,58 | 3 150,40 |

1.

Fra Den Europæiske Socialfond (ESF):

(EUR)

Den gamle fond

Ansøgning 891013 P1

Fællesskabsstøtteramme

(FSR) II PEDIP II (1)

Fællesskabsstøtteramme

(FSR) III POEFDS

ESF

23 146,19

51892,73

5 250,68

OSS

18 937,79

17297,58

3 150,40

| 2. | Den Europæiske Regionaludviklingsfond (EFRU) (FSR II):






  Program | Modernisering af erhvervsstrukturen |
| --- | --- | --- |
| Projekt | Analyse og udviklingsmuligheder |
| Godkendelsesdato | 27.7.1995 |
| Sted | Vila Nova de Gaia |
| Projektleder | Brax Portuguesa — Fabrica de Confecções lda. |
| Samlede investeringer | 20 340,60 EUR |
| Støtteberettigede investeringer | 20 340,60 EUR |
| Godkendt af EFRU | 10 171,57 EUR |
| Udbetalt fra EFRU (2) | 10 196,25 EUR |

2.

Den Europæiske Regionaludviklingsfond (EFRU) (FSR II):

Program

Modernisering af erhvervsstrukturen

Projekt

Analyse og udviklingsmuligheder

Godkendelsesdato

27.7.1995

Sted

Vila Nova de Gaia

Projektleder

Brax Portuguesa — Fabrica de Confecções lda.

Samlede investeringer

20 340,60 EUR

Støtteberettigede investeringer

20 340,60 EUR

Godkendt af EFRU

10 171,57 EUR

Udbetalt fra EFRU (2)

10 196,25 EUR

Mht. ESF skal Kommissionen minde om, at ved tildeling af støtte fra ESF til erhvervsfaglige uddannelsesaktioner stilles der ikke krav om, at virksomhederne skal være levedygtige, derimod skal de støttekriterier og de kriterier for støtteberettigelse overholdes, som er fastlagt i de bestemmelser, der var gældende på det tidspunkt, da støtten fra ESF blev tildelt.

Det er Kommissionens opfattelse, at alle investeringer i menneskelige ressourcer har en afgørende betydning på nationalt og regionalt plan. Det skal understreges, at ESF-støtte ikke hjælper en virksomhed som sådan, men udgør en investering i menneskelige ressourcer, således at de uddannelsesforanstaltninger, som den enkelte nyder godt af, forbedrer deres beskæftigelsesegnethed. Ifølge Kommissionens oplysninger har den pågældende virksomhed ikke overtrådt bestemmelserne vedrørende tildeling af støtte fra strukturfondene.

Kommissionen ønsker for det første også at fremhæve, at det er fastsat i Rådets direktiv 98/59/EF (3), at arbejdstagerrepræsentanter skal informeres og konsulteres i tilfælde, hvor arbejdsgiveren påtænker at foretage sådanne afskedigelser. Disse konsultationer skal gennemføres i så god tid, at man kan nå frem til en aftale, og de skal som et minimum dreje sig om mulighederne for at undgå eller begrænse de kollektive afskedigelser og for at afbøde følgerne ved hjælp af sociale ledsageforanstaltninger, der navnlig tager sigte på støtte til omplacering eller omskoling af de afskedigede arbejdstagere.

Mere generelt slår Kommissionen til lyd for, at virksomheder, når de beslutter at flytte, altid bør tage hensyn til, hvilke følger denne beslutning kunne få for virksomhedernes ansatte samt de sociale og regionale følger. Dette er for nylig blevet understreget i Kommissionens meddelelse om virksomhedernes sociale ansvar: virksomhedernes bidrag til bæredygtig udvikling (4).

Endvidere har Kommissionen opfordret de europæiske arbejdsmarkedsparter til at starte en dialog om muligheden for at foregribe og styre ændringer med henblik på en dynamisk tilgang til de sociale og arbejdsmarkedsmæssige aspekter af virksomheders omstrukturering. Arbejdsmarkedets parter har indvilget i at inddrage dette spørgsmål i deres for nylig vedtagne flerårige arbejdsprogram (5)
   (6).

---

(1)  Specifikt program for industriel udvikling i Portugal.

(2)  Det udbetalte beløb (EUR) overstiger det godkendte beløb, hvilket skyldes forskellen i valutakursen på godkendelsesdatoen og på udbetalingsdatoen.

(3)  Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser, EFT L 225 af 12.8.1998.

(4)  KOM(2002) 347 endelig udg.

(5)  Som strategisk element i beskæftigelses- og uddannelsespolitikken samt politikken for social udvikling.

(6)  Budget for den sociale sikring.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/344 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/344

---

(2004/C 84 E/0402)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0264/04

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om:   EU-finansiering af Grækenlands nationale ejendomsregister

Kan Kommissionen oplyse, hvor meget den endelige støtte til det nationale ejendomsregister i Grækenland har været, hvilken type aktioner der finansieres, om finansieringen udelukkende sker over informations-samfundsprogrammet og om hvorvidt Kommissionen agter at give yderligere støtte i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(12. marts 2004)

Den 10. februar 2003 forelagde de græske myndigheder Kommissionen et forslag til at fortsætte matriklen i Grækenland. Skitsen til en projektplan med sigte på at oprette en brugbar matrikel senest i 2013, der beløber sig til i alt ca. 500 mio. EUR, er i princippet godkendt.

I overensstemmelse med denne reviderede græske projektplan er matrikelprojektet delt op i følgende tre moduler, der kan starte sideløbende, men bliver styret som særskilte leverancer:

| — | Oprettelse af en digital database for registrerede ejendomsrettigheder, der i øjeblikket findes på papir i hypotekskontorer. |
| --- | --- |

—

Oprettelse af en digital database for registrerede ejendomsrettigheder, der i øjeblikket findes på papir i hypotekskontorer.

| — | Juridisk validering af registrerede rettigheder, især med henblik på at undersøge statens fordringer og skabe en klar forbindelse mellem ejendomsrettigheder og jordbrugsparceller. |
| --- | --- |

—

Juridisk validering af registrerede rettigheder, især med henblik på at undersøge statens fordringer og skabe en klar forbindelse mellem ejendomsrettigheder og jordbrugsparceller.

| — | Udarbejdelse og markedsføring af dertil knyttede produkter og tjenester. |
| --- | --- |

—

Udarbejdelse og markedsføring af dertil knyttede produkter og tjenester.

Da de juridiske rammer for, under hvilke omstændigheder staten vil kræve ejendomsret, stadig er under behandling, er samfinansiering gennem Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) begrænset til første modul.

Dette omfatter følgende foranstaltninger:

| — | Oprettelse af en it-infrastruktur for digital registrering af eksisterende ejendomsrettigheder og validering af statens krav om ejendomsrettigheder. Dette omfatter et digitalt kort over Grækenland, hvor hver enkelt jordbrugsparcel kan identificeres med de tilhørende rettigheder. Det skal fastlægge grænserne for områder, der er genstand for formodning om statsejendom (skovområder, kystområder), og for byområder, for hvilke staten for nylig har frafaldet sine krav i forbindelse med deres tidligere status som skove. |
| --- | --- |

—

Oprettelse af en it-infrastruktur for digital registrering af eksisterende ejendomsrettigheder og validering af statens krav om ejendomsrettigheder. Dette omfatter et digitalt kort over Grækenland, hvor hver enkelt jordbrugsparcel kan identificeres med de tilhørende rettigheder. Det skal fastlægge grænserne for områder, der er genstand for formodning om statsejendom (skovområder, kystområder), og for byområder, for hvilke staten for nylig har frafaldet sine krav i forbindelse med deres tidligere status som skove.

| — | Digitalisering af eksisterende rettigheder, som er opbevaret i hypotekskontorer i storbyområderne Athen og Thessaloniki. Dette vedrører ca. 12 mio. ejendomsrettigheder ud af et skøn på i alt 33 mio. ejendomsrettigheder i Grækenland. Det skulle føre til bedre service for grundhandler gennem decentraliserede servicecentre og hypotekskontorer. |
| --- | --- |

—

Digitalisering af eksisterende rettigheder, som er opbevaret i hypotekskontorer i storbyområderne Athen og Thessaloniki. Dette vedrører ca. 12 mio. ejendomsrettigheder ud af et skøn på i alt 33 mio. ejendomsrettigheder i Grækenland. Det skulle føre til bedre service for grundhandler gennem decentraliserede servicecentre og hypotekskontorer.

Da dette i praksis er et e-regeringsprojekt, bliver det finansieret inden for det operationelle program »Informationssamfundet« med Ktimatologio SA som slutmodtager. De nødvendige bevillinger vil blive tildelt dette operationelle program i forbindelse med midtvejsrevisionen.

Budgettet anslås til 110 mio. EUR, og der anmodes om et fællesskabsbidrag på 50 % (55 mio. EUR). Projektet afsluttes senest i 2006, og kun nye kontrakter bliver samfinansieret.

Dette forslag er grundlaget for en aftale med de græske myndigheder, men der er endnu ikke truffet en endelig beslutning om samfinansiering. For det første skal det operationelle program om informationssamfundet ændres, så det kommer til at omfatte dette projekt. For det andet skal slutmodtageren forelægge sit forslag for programforvaltningsmyndigheden til dennes godkendelse. Endelig — da det her drejer sig om et større projekt — bør den myndighed, der forvalter informationssamfundsprogrammet, forelægge Kommissionen en ansøgning om bekræftelse på samfinansieringen. Hele denne procedure vil sandsynligvis ikke være afsluttet før efteråret 2004.

Kommissionen overvejer ikke at yde yderligere tilskud til dette projekt på nuværende stadium. Den vil imidlertid tilbyde faglig bistand fra sit Fælles Forskningscenter til gennemførelsen af hele projektplanen, for så vidt som de græske myndigheder anmoder herom.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/345 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/345

---

(2004/C 84 E/0403)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0265/04

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om:   Reklameindslag i Grækenland finansieret med EU-midler op til valget

Græsk presse har ytret sig kritisk over for, at de græske massemedier (især radio og tv) bringer reklameindslag om »nye hospitaler«, »store infrastrukturarbejder«, »initiativer til højnelse af uddannelsesniveauet« osv. I mange af disse reklamer henvises der til fællesskabsstøtterammen frem til 2008.

Er det i henhold til forordning (EF) nr. 1159/2000 (1) tilladt at sende sådanne reklameindslag finansieret af EU før et valg? Fra hvor mange måneder før et valg er sådanne indslag ikke længere tilladt? Er der mulighed for sanktioner, og i så fald hvilke, for de medlemsstater, der ikke overholder bestemmelserne i ovennævnte forordning? Kan Kommissionen gribe direkte ind for at standse sådanne indslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(19. marts 2004)

Kommissionens forordning (EF) nr. 1159/2000 af 30. maj 2000 om de informations- og reklameforanstaltninger, som medlemsstaterne skal iværksætte vedrørende strukturfondenes interventioner, indeholder ingen særlige bestemmelser om reklameindslag for et valg. EU-støtterammen for Grækenland for perioden 2000-2006 fastsætter imidlertid, at oplysnings- og reklameaktioner vedrørende strukturfondenes interventioner skal suspenderes to måneder forud for valg til Europa-Parlamentet samt nationale, lokale eller kommunale valg. Hvad angår de nationale valg den 7. marts 2004, har Kommissionen af de græske myndigheder fået oplyst, at alle ministerier og andre institutioner, der er involveret i forvaltningen af strukturfondene, fik de nødvendige instrukser den 8. januar 2004 i overensstemmelse med fællesskabsstøtterammen.

Kommissionen har ingen oplysninger til rådighed om eventuelle brud på reglerne på dette område.

---

(1)  EFT L 130 af 31.5.2000, s. 30.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/346 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/346

---

(2004/C 84 E/0404)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0274/04

af Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om:   Arsensyre

Den 21. december mistede et etiopisk fartøj ud for den nederlandske kyst et større antal tønder med træimprægneringsmiddel. Skibet var afgået fra England og havde også anløbet havnen i Antwerpen. Fartøjets endelige destination var Etiopien via Bremen. Nærmere undersøgelser har vist, at der stadig er en række ubesvarede spørgsmål om registrering og mærkning af tønderne/stofferne og den korrekte behandling af disse.

| 1. | Træimprægneringsmidlet CCA indeholder kobberoxid, chromtrioxid og arsensyre. I 1992 besluttede de nederlandske myndigheder at ændre betegnelse for arsensyre til »arsenpentoxid«. Er Kommissionen orienteret om, at betegnelsen for et af de tre aktive stoffer (arsensyre) er blevet erstattet af en anden betegnelse (»arsenpentoxid«)? |
| --- | --- |

1.

Træimprægneringsmidlet CCA indeholder kobberoxid, chromtrioxid og arsensyre. I 1992 besluttede de nederlandske myndigheder at ændre betegnelse for arsensyre til »arsenpentoxid«. Er Kommissionen orienteret om, at betegnelsen for et af de tre aktive stoffer (arsensyre) er blevet erstattet af en anden betegnelse (»arsenpentoxid«)?

| 2. | Er det Kommissionen bekendt, at der er tale om to forskellige kemiske stoffer? Ifølge de ansatte i katastrofeberedskabet kræver stofferne en anden behandling ved katastrofebekæmpelse eller bjærgning (andre FN-numre og GEVI-numre (nummer for identificering af farer)? |
| --- | --- |

2.

Er det Kommissionen bekendt, at der er tale om to forskellige kemiske stoffer? Ifølge de ansatte i katastrofeberedskabet kræver stofferne en anden behandling ved katastrofebekæmpelse eller bjærgning (andre FN-numre og GEVI-numre (nummer for identificering af farer)?

| 3. | Anvendes denne fremgangsmåde også af andre medlemsstater? |
| --- | --- |

3.

Anvendes denne fremgangsmåde også af andre medlemsstater?

| 4. | Hvordan er dette i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 142/97 (1), hvor kun arsensyre er omtalt som klassificering? |
| --- | --- |

4.

Hvordan er dette i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 142/97 (1), hvor kun arsensyre er omtalt som klassificering?

| 5. | Hvilke konsekvenser har dette for den øvrige lovgivning, som tager udgangspunkt i forordning (EF) nr. 142/97? |
| --- | --- |

5.

Hvilke konsekvenser har dette for den øvrige lovgivning, som tager udgangspunkt i forordning (EF) nr. 142/97?

| 6. | Er det Kommissionens opfattelse, at den nederlandske regering med denne klassificering prøver på at undlade at overholde fællesskabsbestemmelserne? |
| --- | --- |

6.

Er det Kommissionens opfattelse, at den nederlandske regering med denne klassificering prøver på at undlade at overholde fællesskabsbestemmelserne?

| 7. | Hvilke foranstaltninger vil den i så fald træffe? |
| --- | --- |

7.

Hvilke foranstaltninger vil den i så fald træffe?

| 8. | Hvilken rolle spiller klassificeringen for transportdirektivet 2002/59/EF (2)? |
| --- | --- |

8.

Hvilken rolle spiller klassificeringen for transportdirektivet 2002/59/EF (2)?

| 9. | Havde de kompetente myndigheder pligt til at orientere de øvrige medlemsstater om denne transport, og er denne pligt i så fald blevet overholdt? |
| --- | --- |

9.

Havde de kompetente myndigheder pligt til at orientere de øvrige medlemsstater om denne transport, og er denne pligt i så fald blevet overholdt?

| 10. | Kunne det pågældende fartøj i benægtende fald have forladt havnen? |
| --- | --- |

10.

Kunne det pågældende fartøj i benægtende fald have forladt havnen?

| 11. | Hvor alvorligt er det, når etiketter og fragtbreve i forbindelse med giftige stoffer ikke er i overensstemmelse med indholdet? |
| --- | --- |

11.

Hvor alvorligt er det, når etiketter og fragtbreve i forbindelse med giftige stoffer ikke er i overensstemmelse med indholdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. april 2004)

Kommissionen kender ikke den nederlandske regerings beslutning om at ændre betegnelsen for arsensyre til arsenpentoxid. Den har heller ikke kendskab til, at andre medlemsstater skulle have indført tilsvarende ændringer.

Kemisk set er arsensyre og arsenpentoxid to forskellige stoffer. Den kemiske formel for arsensyre er AsH3O4 og stoffets navn arsensyre (CAS nr. 7778-39-4 og EINECS nr. 231-901-9). Arsenpentoxids kemiske formel er As2O5, og stoffets navn er diarsenpentoxid (CAS nr. 1303-28-2 og EINECS nr. 215-116-9). Førstnævnte stof fås let ved at opløse sidstnævnte i vand.

Toksikologisk set er begge stoffer lige giftige, både for mennesker og for miljøet. Begge er opført som kræftfremkaldende i kategori 1 (kan forårsage kræft hos mennesker) i den harmoniserede klassifikation, og begge anses for meget giftige for vandlevende organismer og kan få langsigtede skadevirkninger i et vandmiljø ifølge bilag I til Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (3).

Selvom både FN og den internationale søfartskodeks for transport af farligt gods (IMDG) bruger forskellige numre for disse stoffer, er de nødforanstaltninger, der skal træffes for at inddæmme forurening med dem, af samme art. Begge stoffer opløses i vand. Ifølge IMDG må de kun transporteres med skibe i vandtæt emballage. Derfor består indsatsen ved ulykker for begge stoffers vedkommende i at opsamle de tabte containere.

Det er rigtigt, at kun arsensyre er nævnt i listen over prioriterede stoffer i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 142/97 af 27. januar 1997 vedrørende indgivelse af oplysninger om bestemte eksisterende stoffer i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 (4). Arsenpentoxid optræder ikke i nogen af de lister over prioriterede stoffer, der er opstillet i henhold til forordning (EF) nr. 793/93. Klassificering og etikettering af farlige stoffer er omhandlet i en anden retsakt, nemlig Rådet direktiv 67/548/EØF.

Arsensyre og arsenpentoxid optræder imidlertid begge i Kommissionens direktiv 2003/2 af 6. januar 2003 om begrænsning af markedsføring og anvendelse af arsen (5), hvorefter brug af arsenbehandlet træ i forbrugerprodukter, f.eks. til hegn eller terrænbelægning, skal være forbudt som senest fra og med 30. juni 2004. Undtagelser gælder for visse former for professionel brug under særlige omstændigheder.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet indeholder bestemmelser om indberetning af skibes og deres lasters bevægelser. Operatører af skibe, der forlader en havn i EU skal give den kompetente myndighed i afgangshavnen flere forskellige oplysninger, herunder de korrekte tekniske navne på det farlige eller forurenende gods samt FN-numrene eller IMO-fareklasserne (IMO: Den Internationale Søfartsorganisation). Direktivet har imidlertid ikke til formål at opstille krav om etikettering eller klassificering af farligt eller forurenende gods.

Efter direktiv 2002/59/EF har de kompetente myndigheder ikke pligt til rutinemæssigt at sende meddelelser til andre medlemsstater, men de skal ad elektronisk vej kunne levere de oplysninger, der er anført i bilaget, når der anmodes om dem, især i tilfælde af ulykker eller af andre sikkerhedsrelaterede grunde. Direktivet gør ikke levering af oplysningerne til en forudsætning for, at skibet kan få afsejlingstilladelse.

Hvad angår søtransport af kemikalier, indeholder tillæg I til bilag II i Marpol 73/78-konventionen nøjere retningslinjer for kategorisering af skadelige flydende stoffer. Disse bestemmelser gælder, uanset hvilken etikettering medlemsstaterne anvender. Dertil kommer, at IMDG-kodeksen er standardvejledningen for alle aspekter af håndteringen af farligt gods og havforurenende stoffer inden for søtransporten. Kodeksen trådte i kraft den 1. januar 2004 og skal vedtages af regeringerne eller anvendes som grundlag for nationale regler ved gennemførelse af kravene i konventionerne SOLAS 1974 og Marpol 73/78. IMDG-kodeksen fastsætter grundprincipper, detailanvisninger for enkeltstoffer, -materialer og -varer og en række rekommandationer vedrørende god praksis, herunder råd om terminologi, emballage, etikettering, oplagring, adskillelse og håndtering samt indsats i nødstilfælde.

---

(1)  EFT L 25 af 28.1.1997, s. 11.

(2)  EFT L 208 af 5.8.2002, s. 10.

(3)  EFT Ρ 196 af 16.8.1967.

(4)  EFT L 84 af 5.4.1993.

(5)  EFT L 4 af 9.1.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/348 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/348

---

(2004/C 84 E/0405)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0277/04

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om:   EU's deltagelse i bygning af en hal til forskellige arrangementer i Bruxelles

Regionen Bruxelles planlægger at bygge en multifunktionel hal til forskellige arrangementer i »Europakvarteret«, nemlig i den såkaldte »Van Maerlantblok«. Ifølge ordføreren for ministerpræsidenten i regionen Bruxelles, Daniel Ducarme, skal Den Europæiske Union have lovet at deltage finansielt i dette projekt med et beløb på 30 % af den totale kostpris.

Er disse informationer korrekte?

Hvilke konkrete engagementer er der i denne forbindelse indgået med regionen Bruxelles?

Hvilken merværdi skaber denne hal for EU-institutionerne ud over den allerede eksisterende (og planlagte) infrastruktur?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(11. marts 2004)

»Plan Médiateur«, en undersøgelse bestilt af den belgiske regering, indeholdt ideer til 133 initiativer, som de belgiske myndigheder nu foretager en offentlig høring om. Blandt disse idéer var én, der omfattede opførelse af et kulturcenter på Place Jean Rey, og hvis aktiviteter skulle fokusere på konceptet »europæisk kultur«.

I »Plan Médiateur« indgår forslag om, at EU-institutionerne (Parlamentet, Rådet, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Kommissionen) deltager i en samfinansiering på op til 30 % af udgifterne til det samlede projekt.

Kommissionen ser positivt på dette initiativ som et bidrag i den løbende debat om muligheder til forbedring af »Europakvarteret«. Som det klart fremgår af meddelelse af 10.12.2003 (1), ønsker Kommissionen at samarbejde med de belgiske myndigheder i bestræbelserne på at nå frem til en vifte af mulige forbedringer af dette område.

Det ærede parlamentsmedlem bør imidlertid bemærke, at Kommissionen endnu ikke har fremsat sine kommentarer om »Plan Médiateur« til de belgiske myndigheder, samt at der ikke har været ført nogen form for formelle drøftelser om et eventuelt finansielt bidrag.

---

(1)  KOM(2003) 755 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/349 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/349

---

(2004/C 84 E/0406)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0279/04

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om:   Forskning i embryoner og stamceller

I maj 2003 rettede jeg en skriftlig forespørgsel (E-1494/03 (1)) om »interessetilkendegivelser« vedrørende forskning i embryoner og stamceller under det sjette rammeprogram om forskning.

Kommissionen oplyser i sit svar, at omkring 80 af de 2 000 interessetilkendegivelser, forskningstema nr. 1 tiltrak, vedrørte stamcelleforskning (stamceller fra dyr eller mennesker).

Der er til forskningstema nr. 1 modtaget 26 interessetilkendegivelser om stamcelleforskning. I tre af forslagene påtænkes det at bruge lagrede eller isolerede humane embryonale stamceller i kultur.

Den 31. december udløber stoppet. Det indebærer, at EU-støtte til stamcelleforskning nu er mulig.

Kan Kommissionen på den baggrund svare på følenge spørgsmål:

| 1. | Har Kommissionen allerede imødekommet ansøgninger om støtte til stamcelleforskning? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen allerede imødekommet ansøgninger om støtte til stamcelleforskning?

| 2. | Hvor mange har i bekræftende fald indtil nu ført til udbetaling? |
| --- | --- |

2.

Hvor mange har i bekræftende fald indtil nu ført til udbetaling?

| 3. | Hvilke medlemsstater stammer disse fra? |
| --- | --- |

3.

Hvilke medlemsstater stammer disse fra?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(15. marts 2004)

Resultaterne fra evalueringen af den første indkaldelse af forslag i forbindelse med det sjette rammeprogram om forskning viser, at der på nuværende tidspunkt er 18 projekter, der kan modtage fællesskabsfinansiering, og som i det mindste indeholder et forskningselement, der vedrører anvendelsen af menneskelige stamceller. Dette antal skal endnu betragtes som foreløbigt og ikke endeligt, idet visse projekter stadig er i forhandlingsfasen.

Tolv af projekterne var rettet mod det prioriterede forskningstema »Biologiske videnskaber, genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste« og seks mod temaet »Nanoteknologi og nanovidenskab, videnbaserede multifunktionelle materialer, nye produktionsprocesser og nyt udstyr« (vævsteknologi).

Hvad angår de forskningsprojekter, der vedrører humane embryonale stamceller, er der kun to inden for det prioriterede forskningstema »Biologiske videnskaber, genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste«. I de to tilfælde vil forskerne anvende humane embryonale stamcellelinjer, der er optaget i registeret over humane embryonale stamceller hos »National Institutes of Health« i U.S.A. (2) og altså udvundet før den 9. august 2001. Det ene forskerhold, der ønsker at anvende disse stamcellelinjer, er placeret i Tyskland og Italien, og det andet i Finland. Disse oplysninger skal dog på ingen måde anses for at være endelige, da der stadig forhandles om begge projekter, og fordi de to forskerhold endnu ikke har modtaget finansieringsaftalen fra programudvalget, jf. artikel 6, stk. 3, i særprogrammet »Integration og styrkelse af det europæiske forskningsrum«.

---

(1)  EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 127.

(2)  http://stemcells.nih.gov/registry/index.asp

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/350 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/350

---

(2004/C 84 E/0407)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0280/04

af Rijk van Dam (EDD) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om:   Kommissionens repræsentation i Delhi

Under en rejse med delegationen for forbindelserne med landene i Sydøstasien fik jeg tilfældigvis kendskab til de usædvanlige lokaleforhold for halvdelen af personalet i Kommissionens repræsentation i Delhi.

Dette foranlediger mig til at stille følgende spørgsmål:

| 1. | Med hvor mange personer er personalet i EU-repræsentationen i Delhi øget efter den såkaldte dekoncentration? Hvad er begrundelsen for denne udvidelse? Til hvilke specifikke opgaver er der ansat nyt personale? |
| --- | --- |

1.

Med hvor mange personer er personalet i EU-repræsentationen i Delhi øget efter den såkaldte dekoncentration? Hvad er begrundelsen for denne udvidelse? Til hvilke specifikke opgaver er der ansat nyt personale?

| 2. | Siden hvornår har EU-repræsentationen lejet femte etage i Taj Mahal Hotel, hvor mange kvadratmeter er der lejet i dette hotel, og hvor meget andrager lejen pr. måned? |
| --- | --- |

2.

Siden hvornår har EU-repræsentationen lejet femte etage i Taj Mahal Hotel, hvor mange kvadratmeter er der lejet i dette hotel, og hvor meget andrager lejen pr. måned?

| 3. | Er Kommissionen af den opfattelse, at den gør et ansvarligt indtryk på sine forbindelser i Indien og på borgerne i Delhi ved at leje en etage i et femstjernet luksushotel? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen af den opfattelse, at den gør et ansvarligt indtryk på sine forbindelser i Indien og på borgerne i Delhi ved at leje en etage i et femstjernet luksushotel?

| 4. | Hvornår vil Kommissionen opsige lejeaftalen og flytte til lokaler, der i forhold til de diplomatiske forbindelser er passende og dermed også betydeligt billigere? |
| --- | --- |

4.

Hvornår vil Kommissionen opsige lejeaftalen og flytte til lokaler, der i forhold til de diplomatiske forbindelser er passende og dermed også betydeligt billigere?

| 5. | Vil Kommissionen forelægge en oversigt over sine repræsentationer, hvoraf det fremgår, hvilke af disse der efter dekoncentrationen har lejet ekstra lokaler, og hvor store meromkostningerne har været i forbindelse hermed fordelt på de enkelte repræsentationer? |
| --- | --- |

5.

Vil Kommissionen forelægge en oversigt over sine repræsentationer, hvoraf det fremgår, hvilke af disse der efter dekoncentrationen har lejet ekstra lokaler, og hvor store meromkostningerne har været i forbindelse hermed fordelt på de enkelte repræsentationer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(16. marts 2004)

| 1. | Kommissionen ønsker for det første at understrege, at det grundlæggende princip for dekoncentrationen er, at »alt, hvad der bedre kan forvaltes og besluttes der, hvor tingene sker, ikke skal forvaltes eller besluttes i Bruxelles«. Dekoncentrationen består derfor i at overdrage delegationerne de beføjelser i forbindelse med forvaltning af EU-bistanden, der tidligere påhvilede hovedsædet (teknisk og finansiel forvaltning samt kontraktforvaltning). For at sætte dem i stand til at varetage deres nye ansvarsopgaver har det derfor været nødvendigt at styrke delegationerne og især øge deres menneskelige ressourcer.
  I Indiens tilfælde vedrører de nye opgaver først og fremmest områder som handel, udvikling af privatsektoren, civilsamfundet, ngo-projekter og -aktioner, institutionel støtte, menneskerettigheder, flygtninge, genopbygning (f.eks. i Gujarat), miljø og naturressourcer, sociale sektorer som sundhed og uddannelse samt kønsaspektet.
  Det bør også fremhæves, at delegationen i Indien har regionale beføjelser (Nepal, Sri Lanka og Bhutan). Den varetager således alle de finansielle og kontraktmæssige ansvarsopgaver for alle de lande, som den arbejder for. Dette regionale aspekt afspejler sig i antallet af ansatte.
  Inden dekoncentrationen blev lanceret i 2001, var der 39 faste stillinger i delegationen i Indien (eksklusiv nationale udstationerede embedsmænd eller unge eksperter ansat i forbindelse med partnerskaber med medlemsstaterne, som ikke er varige ressourcer). Som følge af dekoncentrationen er der nu 81 stillinger i delegationen i Indien.
  De 42 nye stillinger er fordelt på følgende måde:






  — | 30 stillinger i forbindelse med dekoncentrationen af forvaltningen af EU-bistanden (5 tjenestemænd, 13 lokalt ansatte, 11 lokalt ansatte til teknisk bistand (ALAT) og 1 individuel ekspert (+ 30) |
| --- | --- | --- |

1.

Kommissionen ønsker for det første at understrege, at det grundlæggende princip for dekoncentrationen er, at »alt, hvad der bedre kan forvaltes og besluttes der, hvor tingene sker, ikke skal forvaltes eller besluttes i Bruxelles«. Dekoncentrationen består derfor i at overdrage delegationerne de beføjelser i forbindelse med forvaltning af EU-bistanden, der tidligere påhvilede hovedsædet (teknisk og finansiel forvaltning samt kontraktforvaltning). For at sætte dem i stand til at varetage deres nye ansvarsopgaver har det derfor været nødvendigt at styrke delegationerne og især øge deres menneskelige ressourcer.

I Indiens tilfælde vedrører de nye opgaver først og fremmest områder som handel, udvikling af privatsektoren, civilsamfundet, ngo-projekter og -aktioner, institutionel støtte, menneskerettigheder, flygtninge, genopbygning (f.eks. i Gujarat), miljø og naturressourcer, sociale sektorer som sundhed og uddannelse samt kønsaspektet.

Det bør også fremhæves, at delegationen i Indien har regionale beføjelser (Nepal, Sri Lanka og Bhutan). Den varetager således alle de finansielle og kontraktmæssige ansvarsopgaver for alle de lande, som den arbejder for. Dette regionale aspekt afspejler sig i antallet af ansatte.

Inden dekoncentrationen blev lanceret i 2001, var der 39 faste stillinger i delegationen i Indien (eksklusiv nationale udstationerede embedsmænd eller unge eksperter ansat i forbindelse med partnerskaber med medlemsstaterne, som ikke er varige ressourcer). Som følge af dekoncentrationen er der nu 81 stillinger i delegationen i Indien.

De 42 nye stillinger er fordelt på følgende måde:

—

30 stillinger i forbindelse med dekoncentrationen af forvaltningen af EU-bistanden (5 tjenestemænd, 13 lokalt ansatte, 11 lokalt ansatte til teknisk bistand (ALAT) og 1 individuel ekspert (+ 30)

| — | 3 stillinger som lokalt ansatte til administrationsafdelingen på grund af den øgede arbejdsbyrde som følge af personaleudvidelsen (1 lokalt ansat og 2 ALAT) (+ 3) |
| --- | --- |

—

3 stillinger som lokalt ansatte til administrationsafdelingen på grund af den øgede arbejdsbyrde som følge af personaleudvidelsen (1 lokalt ansat og 2 ALAT) (+ 3)

| — | 6 stillinger i forbindelse med internaliseringen af den tekniske bistand (2 lokalt ansatte og 4 ALAT); (+6) |
| --- | --- |

—

6 stillinger i forbindelse med internaliseringen af den tekniske bistand (2 lokalt ansatte og 4 ALAT); (+6)

| — | 4 stillinger, herunder 3 tjenestemandsstillinger og en ALAT-stilling fremkommet ved at omfordele de eksisterende ressourcer for at styrke behandlingen af handelsspørgsmål (1 A), politiske spørgsmål (1 A + 1 ALAT) og bistandsforvaltningen (1A) (+ 4) |
| --- | --- |

—

4 stillinger, herunder 3 tjenestemandsstillinger og en ALAT-stilling fremkommet ved at omfordele de eksisterende ressourcer for at styrke behandlingen af handelsspørgsmål (1 A), politiske spørgsmål (1 A + 1 ALAT) og bistandsforvaltningen (1A) (+ 4)

| — | derimod er 1 A-tjenestemandsstilling blevet overflyttet fra delegationen i Indien til den nye delegation, der er blevet åbnet i Katmandu (-1). |
| --- | --- |

—

derimod er 1 A-tjenestemandsstilling blevet overflyttet fra delegationen i Indien til den nye delegation, der er blevet åbnet i Katmandu (-1).

| 2. | Der blev undersøgt flere midlertidige løsninger for at huse det supplerende personale, og den mest fordelagtige var at leje 31 værelser (1 308 m2) på Hotel Taj Mahal. Fordelen i forhold til de andre forslag var, at det ikke indebar tunge investeringer til installation og udstyr af små midlertidige kontorer. Sammenlignet med de andre hoteller, der var på tale, viste det sig også at være den billigste løsning. Den månedlige leje er 1953 000 INR (34 036 EUR eller 26 EUR pr.m2 om måneden) inklusiv el, airconditioning, varme, rengøring og løbende vedligeholdelse, og hotellet ligger 500 m fra hoveddelegationens kontorer (Golf Links 65), som koster 29 700 EUR for 837 m2 (35,5 EURm2), eksklusiv alle generalomkostninger og driftsudgifter.
  Lejekontrakten blev indgået den 15. maj 2002 for en periode på seks måneder, der kan forlænges. En ny kontrakt blev indgået den 16. februar 2003 på samme betingelser, og som siden er blevet fornyet. |
| --- | --- |

2.

Der blev undersøgt flere midlertidige løsninger for at huse det supplerende personale, og den mest fordelagtige var at leje 31 værelser (1 308 m2) på Hotel Taj Mahal. Fordelen i forhold til de andre forslag var, at det ikke indebar tunge investeringer til installation og udstyr af små midlertidige kontorer. Sammenlignet med de andre hoteller, der var på tale, viste det sig også at være den billigste løsning. Den månedlige leje er 1953 000 INR (34 036 EUR eller 26 EUR pr.m2 om måneden) inklusiv el, airconditioning, varme, rengøring og løbende vedligeholdelse, og hotellet ligger 500 m fra hoveddelegationens kontorer (Golf Links 65), som koster 29 700 EUR for 837 m2 (35,5 EURm2), eksklusiv alle generalomkostninger og driftsudgifter.

Lejekontrakten blev indgået den 15. maj 2002 for en periode på seks måneder, der kan forlænges. En ny kontrakt blev indgået den 16. februar 2003 på samme betingelser, og som siden er blevet fornyet.

| 3. | De lejede kontorer på Hotel Taj Mahal tjener til midlertidig og foreløbig indkvartering af en del af delegationens personale. Delegationens hovedbygning, der ikke kan rumme delegationen i dens nuværende omfang, er stadig på Golf Links 65. |
| --- | --- |

3.

De lejede kontorer på Hotel Taj Mahal tjener til midlertidig og foreløbig indkvartering af en del af delegationens personale. Delegationens hovedbygning, der ikke kan rumme delegationen i dens nuværende omfang, er stadig på Golf Links 65.

| 4. | Lejen af de supplerende kontorer på Hotel Taj Mahal er en foreløbig løsning, der oprindelig skulle vare 6 måneder, dvs. indtil den 15. august 2003. Den vanskelige situation på ejendomsmarkedet, som er blevet forværret på grund af spændingerne mellem Indien og Pakistan, har imidlertid gjort det endnu vanskeligere at finde kontorer, og lejemålet er blevet forlænget yderligere seks måneder til den 15. februar 2004. Det seneste forslag til en permanent løsning, der fremkom i slutningen af 2003, blev afvist på grund af sikkerhedsforholdene i bygningen. |
| --- | --- |

4.

Lejen af de supplerende kontorer på Hotel Taj Mahal er en foreløbig løsning, der oprindelig skulle vare 6 måneder, dvs. indtil den 15. august 2003. Den vanskelige situation på ejendomsmarkedet, som er blevet forværret på grund af spændingerne mellem Indien og Pakistan, har imidlertid gjort det endnu vanskeligere at finde kontorer, og lejemålet er blevet forlænget yderligere seks måneder til den 15. februar 2004. Det seneste forslag til en permanent løsning, der fremkom i slutningen af 2003, blev afvist på grund af sikkerhedsforholdene i bygningen.

| 5. | Da dekoncentrationsprocessen endnu ikke er afsluttet, er det ikke muligt at give præcise oplysninger om de samlede udgifter. Først når hele processen er gennemført, vil Kommissionen være i stand til at give de nøjagtige tal for de reelle budgetmæssige virkninger af personaleforøgelsen i delegationerne. Da Kommissionen ikke kun lejer ekstra lokaler på grund af dekoncentrationen (uddelegeringen), dækkes det øgede kontorbehov i mange tilfælde ved at udvide den bygning, den allerede lejer. |
| --- | --- |

5.

Da dekoncentrationsprocessen endnu ikke er afsluttet, er det ikke muligt at give præcise oplysninger om de samlede udgifter. Først når hele processen er gennemført, vil Kommissionen være i stand til at give de nøjagtige tal for de reelle budgetmæssige virkninger af personaleforøgelsen i delegationerne. Da Kommissionen ikke kun lejer ekstra lokaler på grund af dekoncentrationen (uddelegeringen), dækkes det øgede kontorbehov i mange tilfælde ved at udvide den bygning, den allerede lejer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/351 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/351

---

(2004/C 84 E/0408)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0282/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om:   Betegnelsen for regionerne i Fællesskabets yderste periferi på Fællesskabets kort

Traktatens artikel 299, stk. 2, identificerer regionerne i Fællesskabets yderste periferi, som naturligvis ikke må forveksles med de oversøiske lande og territorier, der er omtalt i samme artikels stk. 3 og opført på listen i bilag II, eller med andre regioner og lande med en anden status, som er omtalt andetsteds.

Ikke desto mindre betegner Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, med henvisning til »en copyright fra Kommissionen«, fortsat fejlagtigt regionerne i Fællesskabets yderste periferi som »Medlemsstaternes ikke-kontinentale og oversøiske territorier«.

I særdeleshed, for så vidt angår Den Autonome Region Azorerne — for nemheds skyld kaldet Azorerne — den eneste af regionerne i Fællesskabets yderste periferi, som geografisk befinder sig på europæisk territorium, nævnes der ikke navnet på en eneste ø, kun navnet på byen Ponta Delgada, hvorimod historiske byer som Angra do Heroísmo og Horta helt udelades.

Kan Kommissionen forklare grunden til, at man ikke identificerer disse regioner som de regioner i Fællesskabets yderste periferi, som de er, men i stedet bruger et udtryk, som nemt kan afstedkomme forvekslinger med de oversøiske territorier, der er opført i bilag II?

Ser Kommissionen nogen hindring for, at betegnelsen »Den Autonome Region Azorerne« og byerne Horta og Angra do Heroísmo medtages på disse kort?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(26. februar 2004)

Det ærede medlem henviser til de kort, som Kommissionen offentliggør for at informere borgerne om Europa. Der er ikke tale om officielle kort, og de tjener ikke noget retligt eller administrativt formål. For at sikre, at et kort er læseligt, er der fastsat visse redaktionelle principper for de navne, der kan anvendes. Blandt disse kan nævnes, at man i kort, der stilles frit til rådighed for offentligheden, anvender de korte former for navne på lande og regioner, og at der kun anføres én by pr. region. Navne på øer angives, men ikke på kort i lille målestok. Ligeledes bliver udtrykket »regionerne i den yderste periferi« som omtalt i EF-traktatens artikel 299 ikke benyttet af rent redaktionelle årsager, da dette udtryk ikke er kendt og ikke forstås i den brede offentlighed i alle medlemsstater.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/352 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/352

---

(2004/C 84 E/0409)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0283/04

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Offentlig politik om indkøb af tømmer

Kan Kommissionen præcisere, hvilket tømmer der indgår i de sikkerheds- og branddøre, der anvendes i forbindelse med istandsættelsen af EU's forskningscenter i Bruxelles? Hvilke lande kommer tømmeret fra, hvilke tømmerselskaber har leveret det, og hvilke beviser foreligger der for, at alt anvendt tømmer hidrører fra lovlige og bæredygtige kilder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(16. marts 2004)

Istandsættelsen af den bygning, som huser Det Fælles Forskningscenter i Bruxelles, og som fandt sted i 1995-1996, blev udført af det private selskab, som ejer bygningen, i henhold til en leasingaftale, som Kommissionen underskrev i 1994.

I 1997 reviderede Kommissionen sin bygningsstandard (1), som stammede fra 1992, og indførte et krav om, at det i udbudsmaterialet i forbindelse med udlicitering skulle påpeges, at der skulle tages hensyn til bæredygtig skovforvaltning.

Da istandsættelsen af forskningscentrets hjemsted imidlertid fandt sted før 1997, omfattede leasingaftalens krav til det tømmer, der i den forbindelse indgik i sikkerheds- og branddørene i bygningen, ikke et specielt krav om dokumentation for, at tømmeret kom fra bæredygtige kilder (i form af f.eks. skovcertifikater).

Kontrakten om istandsættelse af bygningen blev indgået af bygningens ejer, hvorfor Kommissionen ikke har detaljerede oplysninger om det tømmer, der blev anvendt til istandsættelsen.

Kommissionen har i kraft af sin revision af bygningsstandarden vist, at den tillægger kravet om, at tømmer skal komme fra miljømæssigt bæredygtige kilder, stor betydning og har nu indført ordninger, der skal sikre, at kravet opfyldes.

---

(1)  Bygningsstandarden er Kommissionens standardspecifikation for bygninger vedrørende areal, materialer og tekniske installationer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/353 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/353

---

(2004/C 84 E/0410)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0285/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Affaldsdepot på Malta

Den maltesiske regering agter at anlægge et ny midlertidigt affaldsdepot tæt på det neolitiske tempelkompleks Mnajdra, der af Unesco er udpeget som verdenskulturarv.

Ifølge en rapport, der blev udarbejdet på bestilling af organisationen Friends of the Earth Malta, tog det kun 6 dage at udvælge det sted, hvor affaldsdepotet skulle anlægges (3.-9. juni 2003). Museumsdirektoratet var ikke repræsenteret.

Den maltesiske minister bemærkede, at en miljøvurdering vedrørende projektet ville kunne gennemføres i løbet af 3-4 måneder, hvilket skaber præcedens inden for miljøvurderinger på Malta og indebærer en ny definition af kravet om, at miljøvurderingen skal omfatte flere årstider. Selskabet SLR Consulting gik ind på at foretage miljøvurderingen inden for den givne tidsramme.

Den hydrologiske risikoundersøgelse, som SLR forelagde, er baseret på en model til vurdering af risikoen for, om de forurenende stoffer vil lække ud af den forsegling, de er indkapslet i. Modellen antager fejlagtigt, at forseglingen altid fungerer efter hensigten.

Med hensyn til luftkvaliteten er der store modsigelser: SLR erklærer, at der ikke foreligger data til støtte for en vurdering af, hvorledes gasserne fra depotet indvirker på sten, men kommer alligevel til den konklusion, at den potentielle indvirkning på de arkeologiske områder, herunder verdenskulturarven og Misqa-tankene, er forsvindende lille.

Er Kommissionen klar over, at forslaget er i modstrid med politikken vedrørende placering af affaldsanlæg?

Er Kommissionen klar over, at det midlertidige affaldsdepot ikke er beregnet til farligt affald?

Hvorledes agter Kommissionen at forhindre de maltesiske myndigheder i at gennemføre deres planer om at anlægge et affaldsdepot i nærheden af Unesco-kulturområdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. marts 2004)

I forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne forpligtede Malta sig til at opfylde bestemmelserne i direktivet om deponering af affald (1) fra og med den 1. maj 2004.

Maltas regering har oplyst Kommissionen om, at det midlertidige affaldsdepot vil opfylde bestemmelserne i direktivet om deponering af affald, og at vurderingen af virkningerne for miljøet også vil blive foretaget i overensstemmelse med EU-lovgivningen. Selv om beslutningen om placeringen af affaldsdepotet fortsat hører under de nationale myndigheder, er de maltesiske myndigheder klar over, at de skal opfylde bestemmelserne i direktivet om deponering af affald, navnlig bestemmelserne om beskyttelse af natur og kulturarv i bilag I til direktivet. Maltas regering oplyste også Kommissionen om, at det midlertidige affaldsdepot kun vil blive anvendt til ikke-farligt husholdningsaffald.

Kommissionen vil overvåge Maltas fremskridt med omsætning og gennemførelse af direktivet om deponering af affald samt med opfyldelsen af de forpligtelser, der er indgået i forbindelse med forhandlingerne. Når Malta bliver en medlemsstat, vil Kommissionen sikre opfyldelsen af dette direktiv på samme måde, som det er tilfældet for de øvrige medlemsstater.

---

(1)  Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald, EFT L 182 af 16.7.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/354 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/354

---

(2004/C 84 E/0411)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0290/04

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Anvendelsesområdet for direktiv 97/11/EF

Kan Kommissionen oplyse, om punkt 7a i direktiv 97/11/EF (1) omfatter etableringen af et omfattende telekommunikationsnet langs en eksisterende strækning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2004)

I henhold til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (2) (VVM-direktivet), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, skal medlemsstaterne, inden der gives tilladelse, sikre, at projekter, der bl.a. på grund af deres art, dimensioner eller placering, kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives en vurdering af denne indvirkning. De pågældende projekter er defineret i artikel 4, som henviser til bilag I og II i direktivet. Bilag I, punkt 7, litra a), omfatter anlæg af jernbanefjerntrafik og lufthavne med en start- og landingsbane på mindst 2100m. Bilag II, punkt 13, medtager ændringer eller udvidelser af projekter i bilag I eller II, som allerede er godkendt, er udført eller er ved at blive udført, når de kan være til skade for miljøet.

Det ærede medlem beder Kommissionen om at bekræfte, hvorvidt bilag I, punkt 7, litra a), omfatter etablering af omfattende telekommunikationsnet langs en eksisterende jernbanestrækning. Det bør noteres, at anlæg af omfattende telekommunikationsnet ikke figurerer blandt de projekttyper, der er omfattet af bilagene. Spørgsmålet er imidlertid, om et projekt af denne art kan betragtes som en ændring eller udvidelse af den eksisterende strækning, hvis den pågældende strækning oprindelig henhørte under bilag I, punkt 7, litra a). Det ærede medlems forespørgsel indeholder ingen elementer til at belyse dette spørgsmål. Hvis det eksisterende projekts specifikke fysiske karakteristika ikke ændres, kan det nye projekt under alle omstændigheder næppe henhøre under bilag II, punkt 13.

---

(1)  EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(2)  EFT L 175 af 5.7.1985.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/354 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/354

---

(2004/C 84 E/0412)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0291/04

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Trafikulykker i EU-landene

Den 12. januar 2004 meddelte den franske ministerpræsident, at der i Frankrig i 2003 var omkommet 5 732 personer i trafikulykker mod 7 242 i 2002, 8 437 i 1998, 10 289 i 1990 og 12 428 i 1981.I Italien er antallet af trafikdræbte også faldet takket være kørekortet med pointsystem. Kan Kommissionen i lyset af ovenstående oplyse, om den har indhentet eller har til hensigt at indhente oplysninger om antallet af trafikdræbte i hele EU? Hvad er årsagen til de eventuelle afvigelser? Er der overalt registeret et fald i antallet af omkomne? Som følge af hvilke offentlige eller private indgreb eller initiativer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. marts 2004)

I henhold til Rådets beslutning af 30. november 1993 (1) indsamler Kommissionen oplysninger om færdselsulykker og har siden juli 2002 offentliggjort detaljerede statistikker på Europa-internetstedet (2).

Der kan konstateres en stor forskel mellem de forskellige medlemsstater, idet de medlemsstater, der ligger bedst (Nederlandene, Sverige, Det Forenede Kongerige), årligt registrerer omkring 60 til 65 trafikdræbte pr. million indbyggere mod 160 til 180 trafikdræbte i de medlemsstater, der har opnået de dårligste resultater (Grækenland og Portugal). Gennemsnittet i EU (EU-15) er på omkring 105 trafikdræbte pr. million indbyggere.

Med hensyn til de faktorer der har været afgørende for denne forskel, henvises det ærede medlem til det seneste europæiske handlingsprogram for trafiksikkerheden, som blev vedtaget af Kommissionen i 2003 (3). Generelt ligger det største potentiale for forbedring i ændring af trafikanternes adfærd, men i flere medlemsstater kan vejinfrastrukturen forbedres væsentligt.

Der er sket betydelige forbedringer i Frankrig (antallet af trafikdræbte i 2003 er reduceret med 22 % i forhold til 2002), Irland (-10 %), Italien (-17 % (4)) og Portugal (-11 % (5)). Det skyldes hovedsagelig en forbedring af trafikanternes adfærd, hvad enten der er tale om en større bevidsthed eller en strengere håndhævelse af reglerne (øget kontrol eller hårdere straffe, der anvendes mere effektivt). Ifølge de foreløbige tal skulle antallet af trafikdræbte i EU-15 være på mindre end 35 500 i 2003 mod 38 500 i 2002 og næsten 40 000 i 2001.

---

(1)  Rådets beslutning 93/704/EF af 30. november 1993 om oprettelse af en EF-databank vedrørende færdselsulykker, EFT L 329 af 30.12.1993.

(2)  http://europa.eu.int/comm/transport/road/index_en.htm, se under road safety/CARE

(3)  »Halvering af antallet af trafikofre i Den Europæiske Union inden 2010: en fælles opgave«, meddelelse fra Kommissionen, KOM(2003) 311 endelig udg.

(4)  januar-september 2003/januar-september 2002.

(5)  januar-august 2003/januar-august 2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/355 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/355

---

(2004/C 84 E/0413)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0293/04

af María Bergaz Conesa (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Trussel mod Güe-kilden i forbindelse med den projekterede landevejsstrækning AS17 mellem Puente del Arco og El Condado (Asturias — Spanien)

Ved påbegyndelsen af arbejdet på landevejsstrækning AS17 mellem Puente del Arco og El Condado i Asturias (Spanien) har man opdaget, at det projekt, som de ansvarlige myndigheder har valgt, kan påføre Güe-kilden, der forsyner over 11 000 beboere i området med drikkevand, uoprettelig skade.

I Kommissionens svar på forespørgsel P-1825/03 (1) hedder det bl.a.: » ... Det ser i alle tilfælde ud til, at projektet er blevet vurderet med hensyn til dets virkninger på miljøet. Jeg vil imidlertid minde om, at der i direktiv 85/337/EØF (2) ikke fastsættes kriterier for udvælgelse af et projekt blandt de alternativer, der er undersøgt, hvis det valgte projekt er vurderet korrekt ...«.

mener Kommissionen i lyset af disse nye oplysninger om Güe-kilden, at den linjeføring, som de spanske myndigheder har valgt, er den mest korrekte i miljømæssig henseende?

Mener Kommissionen ikke, at der i betragtning af den eksisterende fællesskabslovgivning om grundvandet bør vælges en anden linjeføring, som ikke er til fare for denne kilde?

Vil Kommissionen rette henvendelse til de ansvarlige myndigheder for at få alle oplysninger om denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(27. februar 2004)

Ifølge de disponible oplysninger vedrører projektet, som det ærede medlem for tredje gang henleder Kommissionens opmærksomhed på, en istandsættelse af tre km af en eksisterende vejstrækning. Det må bemærkes, at et projekt af den type ikke er omfattet af nogen af bilagene i Rådets direktiv 85/337/EØF (3). De spanske myndigheder har ikke desto mindre gennemført en vurdering af dette projekts miljøpåvirkninger. Af »Erklæringen om miljøpåvirkninger« (Declaración de Impacto Ambiental) fremgår det klart, at der ikke kan forventes nogen påvirkning af grundvandet i forbindelse med dette projekt.

I direktiv 85/337/EØF er der desuden ikke fastsat kriterier, som medlemsstaterne skal følge i forbindelse med afgørelsen af, hvilket alternativ der vælges, efter at vurderingen af miljøpåvirkningerne er afsluttet. Af den grund finder Kommissionen ikke anledning til at udtrykke sine synspunkter angående den valgte rutes egnethed ud fra en miljøbetragtning.

Dertil kommer, at den nugældende fællesskabslovgivning om beskyttelse af grundvandsressourcerne ikke indeholder bestemmelser, der kan anvendes i forbindelse med den konkrete sag, idet denne lovgivning kun sigter mod at forebygge og om muligt nedbringe forureningen af grundvandet med stoffer optaget på liste I eller II i bilaget til direktiv 80/68/EØF (4).

Der er derfor intet, som tyder på, at Fællesskabets miljølovgivning er overtrådt i dette tilfælde.

---

(1)  EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 174.

(2)  EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(3)  Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EFT L 175 af 5.7.1985 ændret ved Rådets Direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, EFT L 73 af 14.3.1997.

(4)  Rådets direktiv 80/68/EØF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer, EFT L 20 af 26.1.1980.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/356 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/356

---

(2004/C 84 E/0414)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0298/04

af Bob van den Bos (ELDR) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Forbindelserne mellem EU og Libyen og menneskerettighederne i Libyen

Libyen gør alt, hvad der står i dets magt for at blive reintegreret i det internationale fællesskab. I september 2003 blev FN's sanktioner over for Libyen ophævet. Der er i nogle år sket en tilnærmelse mellem EU og præsident Gaddafi. Kommissionens formand Prodi lader i sine drøftelser med præsidenten forstå, at han ønsker at forbedre disse forbindelser. Den 30. december 2003 indbød han Libyen til at tilslutte sig Barcelona-processen, hvorpå oberst Gaddafi erklærede, at han er rede til at overveje en uindskrænket deltagelse i processen. Det overvejes ligeledes på indeværende tidspunkt at indgå en fiskeriaftale med Libyen.

I hvilken udstrækning spiller menneskerettighedssituationen en rolle i Den Europæiske Unions holdning til Libyen? Er menneskerettighederne et samtaleemne i forbindelserne mellem Kommissionen og regeringen i Tripoli?

Hvorledes vurderer Kommissionen menneskerettighedssituationen i Libyen? Er der efter dens opfattelse sket forbedringer på dette område?

Er Kommissionen rede til at intervenere, således at en ansøgning fra en delegation fra uafhængige menneskerettighedsorganisationer imødekommes, som ønsker at aflægge besøg i Libyen for at undersøge menneskerettighedssituationen i landet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(15. marts 2004)

Der eksisterer i øjeblikket ingen formelle forbindelser mellem EU og Libyen. Libyen har siden 1999 været passiv observatør i Barcelona-processen.

EU håber, at Libyen kan blive fuldgyldigt medlem af Barcelona-processen, som landet kun kan blive deltage i, hvis det uden betingelser accepterer alt det, der hidtil er vedtaget under denne proces.

På den måde vil det være muligt at indlede en dialog med Libyen om alle emner af interesse, herunder menneskerettighederne.

I den nuværende situation, hvor der ikke findes nogen formelle rammer for forbindelserne, drøftes menneskerettighederne på ad hoc-basis med Libyen.

Amnesty International har for ganske nylig været i Libyen. Denne organisation havde siden 1988 ikke haft adgang til landet. Kommissionen skønner, at der her er tale om en positiv udvikling.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/357 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/357

---

(2004/C 84 E/0415)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0307/04

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Genetisk modificerede afgrøder

Hvilke retningslinjer har Kommissionen — på baggrund af resultaterne af de britiske undersøgelser i landbruget af genetisk modificerede herbicidtolerante afgrøder — givet de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, der behandler ansøgninger om markedsføring af disse afgrøder i Europa i overensstemmelse med del C i direktiv 2001/18/EF?

Overvejer Kommissionen at kræve, at ansøgerne skal forelægge en revideret risikovurdering, jf. artikel 13, stk. 6, i direktiv 2001/18/EF, på baggrund af disse nye oplysninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. marts 2004)

Kommissionen har ikke givet medlemsstaternes kompetente myndigheder nogen retningslinjer, da behandlingen af ansøgninger, herunder risikovurderinger og endelige beslutninger, gennemføres i de konkrete tilfælde i henhold til direktiv 2001/18/EF (1). På samme måde må der også tages stilling til nye oplysninger i de konkrete tilfælde. Denne fremgangsmåde anvendes på alle stadier af godkendelsesproceduren.

De vurderinger på bedriftsniveau, der er foretaget i Det Forenede Kongerige, omfattede dyrkning af genetisk modificeret herbicidtolerant majs, forårssået raps og sukkerroer. De nuværende ansøgninger om markedsføring af genetisk modificerede organismer (GMO'er) til dyrkning omfatter både herbicidtolerante sorter og andre sorter af majs, raps, sukkerroer, foderroer, kartofler og bomuld. I forbindelse med disse rapporter har Kommissionen kun modtaget vurderingsrapporterne for to majssorter fra den kompetente myndighed. De resterende ansøgninger vurderes stadig af de kompetente myndigheder, og der er endnu ikke fremsendt nogen vurderingsrapporter til Kommissionen.

Når det gælder anmeldelser, behandles nye oplysninger, som det ærede medlem har anført, i henhold til artikel 13, stk. 6, i direktiv 2001/18/EF, og hvis en anmelder mener, at der er fremkommet nye oplysninger om risiciene ved den pågældende GMO for menneskers sundhed eller miljøet, kræves det, at den kompetente myndighed underrettes, og at oplysningerne og betingelserne i anmeldelsen revideres. Den kompetente myndighed kan også anmode om yderligere information om nye oplysninger inden færdiggørelsen af sin vurderingsrapport.

Hvis Kommissionen får forelagt en positiv vurderingsrapport fra den medlemsstat, hvor ansøgningen er indgivet, vurderer alle de øvrige medlemsstater og deres videnskabelige udvalg dens indhold og har mulighed for at gøre indvendinger. Denne vurdering kan også omfatte eventuelle nye oplysninger, og der kan også gøres indvendinger, hvis disse nye oplysninger betragtes som relevante og ikke indgik i den oprindelige vurdering. Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet vil også blive anmodet om at udtale sig, hvis der stadig er indvendinger, herunder i forbindelse med nye oplysninger.

Desuden foreligger der, som det fremgår af vurderingsrapporten på bedriftsniveau (Farm Scale Evaluation (FSE) report), »intet bevis for, at dyrkningen af en afgrøde, som er blevet modificeret ved moderne bioteknologi, har haft skadelig indvirkning på biodiversiteten«.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF, EFT L 106 af 17.4.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/358 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/358

---

(2004/C 84 E/0416)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0308/04

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Fransk sprog i Kommissionen

Det forlyder, at Kommissionen agter at anvende over 20 mio. EUR på kurser i fransk for sine medarbejdere. Hvad er årsagen til, at Kommissionen i særlig grad sender sine medarbejdere på kursus i fransk, og påtænker den at arbejde på at styrke det franske sprogs stilling i Kommissionen på bekostning af andre sprog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(24. marts 2004)

Det forlydende, det ærede medlem gør opmærksom på, er ikke i overensstemmelse med virkeligheden, lige så lidt som lignende tal, der har været fremme i dele af pressen for nylig i forbindelse med vildledende beretninger om fransk som arbejdssprog i Kommissionen.

Kommissionen har ikke truffet nogen afgørelse, der giver eller vil komme til at give undervisning i fransk en særstilling i forhold til undervisning i andre officielle sprog.

Kurser i de enkelte sprog planlægges hvert år på grundlag af efterspørgslen det foregående år. Den eneste anden faktor ud over personalets efterspørgsel begrundet i ønsket om at forbedre sine sprogkundskaber, der tages hensyn til, er loftet over det budget, der er afsat til den samlede sprogundervisning. I 2003 var dette budget på 5 mio.EUR. I 2003 tegnede kurser i fransk sig for 23 % af det samlede beløb, kurser i engelsk for 20 %, kurser i tysk og spansk for hver 10 %, og de resterende 37 % fordelte sig på kurser i 28 andre sprog.

For en del sprog varierer efterspørgslen ikke i nævneværdig grad. For andre, først og fremmest engelsk og fransk og tiltrædelseslandenes sprog, har der været en gennemsnitlig stigning i efterspørgslen på ca. 10 % om året siden 2001. Denne tendens vil formodentlig blive forstærket fra 2004 som følge af udvidelsen og den nye personalevedtægts ikrafttræden, som styrker betydningen af at kunne arbejde på flere sprog, ikke mindst fordi det derefter kræves af tjenestemændene, at de kan arbejde på tre fællesskabssprog, før de får adgang til at blive forfremmet.

Det skal bemærkes, at prioriteringen af den sprogundervisning, personalet modtager eller får finansieret af Kommissionen, i hvert enkelt tilfælde afhænger og fortsat vil afhænge af de krav, der stilles til det arbejde, den pågældende udfører (1).

Det er selvfølgelig ikke muligt at give et præcist skøn over, hvilke sprog der vil blive mest efterspurgt i den nærmeste fremtid. Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at det fortsat vil være den magtpåliggende at sikre, at dens personale har adgang til muligheder for at lære eller videreudvikle sine færdigheder i alle officielle sprog.

---

(1)  Kommissionens afgørelse om uddannelse af personalet C(2002) 1577 af 7. maj 2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/359 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/359

---

(2004/C 84 E/0417)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0311/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Afslutning inden for to år af godstransportøren Ikea Rails aktiviteter og den EU-støtte på 500 000 EUR, der er ydet til dette eksperiment

| 1. | Er Kommissionen bekendt med, at jernbanevirksomheden Ikea Rail, der indledte driften med godstransport Älmhult-Duisburg den 27. juni 2002, og som har tilknytning til et aktivt møbelvarehus, der har filialer i flere europæiske lande, standsede aktiviteterne den 15. januar 2004? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med, at jernbanevirksomheden Ikea Rail, der indledte driften med godstransport Älmhult-Duisburg den 27. juni 2002, og som har tilknytning til et aktivt møbelvarehus, der har filialer i flere europæiske lande, standsede aktiviteterne den 15. januar 2004?

| 2. | Har Kommissionen ydet Ikea Rail en støtte på 500 000 EUR for at selskabet kunne fungere som et eksempel på faktisk brug af den frie adgang (open access) til et liberaliseret europæisk jernbanenet for gods? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen ydet Ikea Rail en støtte på 500 000 EUR for at selskabet kunne fungere som et eksempel på faktisk brug af den frie adgang (open access) til et liberaliseret europæisk jernbanenet for gods?

| 3. | På hvilke betingelser er disse 500 000 EUR udbetalt? Kan selskabet beholde pengene nu, hvor dets aktiviteter er ophørt? I bekræftende fald, hvorfor? |
| --- | --- |

3.

På hvilke betingelser er disse 500 000 EUR udbetalt? Kan selskabet beholde pengene nu, hvor dets aktiviteter er ophørt? I bekræftende fald, hvorfor?

| 4. | Har andre virksomheder modtaget, hhv. fået tilsagn om sådanne former for støtte? |
| --- | --- |

4.

Har andre virksomheder modtaget, hhv. fået tilsagn om sådanne former for støtte?

| 5. | Har Kommissionen til hensigt fremover på ny at støtte virksomheder, der sigter mod at gøre brug af liberaliseringen af den grænseoverskridende godstransport ad jernbane? Hvordan undgår Kommissionen, at den herved på ny kommer til at støtte mislykkede eksperimenter og derved blot dækker tabene ved risikable projekter? |
| --- | --- |

5.

Har Kommissionen til hensigt fremover på ny at støtte virksomheder, der sigter mod at gøre brug af liberaliseringen af den grænseoverskridende godstransport ad jernbane? Hvordan undgår Kommissionen, at den herved på ny kommer til at støtte mislykkede eksperimenter og derved blot dækker tabene ved risikable projekter?

Kilder: Op de Rails no. 2004-1 Transport & Environment Bulletin no. 124, december 2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. marts 2004)

Kommissionen har ydet tilskuddet til IKEA Rail AB under et program for støtte til kombineret transport, PACT-programmet (pilotaktioner for kombineret transport), baseret på Rådets forordning (EF) nr. 2196/98 af 1. oktober 1998 om EF-tilskud til innovative projekter til fremme af kombineret transport (1). Foruden IKEA har mange andre selskaber fra samtlige medlemsstater modtaget støtte under PACT-programmet. Dette program afsluttedes i 2001 og er nu afløst af Marco Polo-programmet under Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1382/2003 af 22. juli 2003 om EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (2).

IKEA Rail fik tilskuddet som en hjælp til start af dette projekt i betragtning af den høje risiko, der er forbundet med at igangsætte en ny intermodal transportservice med egen trækkraft og eget ansvar på nutidens europæiske jernbanemarked. Problemerne og omkostningerne i forbindelse med driften af projektet, og særlig omkostningerne som følge af den manglende interoperabilitet mellem de forskellige nationale jernbanesystemer, var langt større end forudset. IKEA Rail ophørte derfor med driften, og Kommissionen blev behørigt underrettet herom. Kommissionen bidrog til dækning af omkostningerne ved IKEA-projektet i overensstemmelse med kontraktforpligtelser på grundlag af forordning (EF) nr. 2196/98 og udbetalte et tilskud på i alt 235 925,37 EUR.

Kommissionen mener ikke, at IKEA Rail-forsøget har været »mislykket«. IKEA Rail-pendultrafikken mellem Sverige og Ruhr-distriktet i Tyskland blev overtaget af en anden privat jernbanevirksomhed, »RAG Bahn und Hafen«, der nu driver ruten i samarbejde med Intercontainer-Interfrigo. IKEA Rail-forsøget, som Fællesskabet var med til at finansiere, viste sig således at være værdifuldt, da en betydelig godsmængde er blevet flyttet fra vej til jernbane.

Desuden har IKEA-projektet spillet en vigtig rolle for klarlæggelsen af markedsadgangsproblemer og udstikning af konkrete løsninger og foranstaltninger til overvindelse af dem. Kommissionen vil derfor under Marco Polo-programmet fortsat yde sådanne risikobehæftede tilskud til selskaber, der er villige til at være pionerer for nye løsninger. På grundlag af ΡACT-erfaringerne vil der blive foretaget en streng evaluering af den kommercielle og finansielle forsvarlighed af alle projekter, der finansieres under Marco Polo-programmet.

---

(1)  EFT L 277 af 14.10.1998.

(2)  EUT L 196 af 2.8.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/360 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/360

---

(2004/C 84 E/0418)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0324/04

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Ny belgisk afgift for nederlandske og tyske eldistributionsselskaber for benyttelse af det belgiske højspændingsnet ved import af elektricitet fra Frankrig

I en artikel i »Financieel Dagblad« af 20. januar 2004 står der, at Belgien har pålagt nederlandske og tyske eldistributionsselskaber en ny afgift for benyttelse af det belgiske højspændingsnet ved import af elektricitet fra Frankrig.

| 1. | Har Kommissionen kendskab til denne beretning, og har indholdet af denne artikel i »Financieel Dagblad« sin rigtighed? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til denne beretning, og har indholdet af denne artikel i »Financieel Dagblad« sin rigtighed?

| 2. | Mener Kommissionen, at Belgien har lov til at opkræve en ny afgift for Nederlandenes og Tysklands benyttelse af det belgiske højspændingsnet, og i bekræftende fald på grundlag af hvilken artikel? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen, at Belgien har lov til at opkræve en ny afgift for Nederlandenes og Tysklands benyttelse af det belgiske højspændingsnet, og i bekræftende fald på grundlag af hvilken artikel?

| 3. | I benægtende fald hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe i dette tilfælde? |
| --- | --- |

3.

I benægtende fald hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe i dette tilfælde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(4. marts 2004)

Efter at have undersøgt sagen nærmere kan Kommissionen konstatere, at den belgiske forbundsregering ganske rigtigt har til hensigt at opkræve en særlig afgift for grænseoverskridende transit af elektricitet.

Der er således endnu kun tale om en hensigt.

Hvis afgiften skulle blive indført, og netoperatøren dermed vil skulle opkræve en sådan afgift, vil Kommissionen naturligvis som sædvanlig undersøge, om afgiften er forenelig med det indre marked og med den indbyrdes TSO-kompensationsordning, der for nylig er blevet indført. Denne ordning gør det for første gang muligt at fjerne alle afgifter på individuelle transaktioner inden for EU. Endelig vil Kommissionen undersøge, om afgiften fra og med den 1. juli 2004 er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 af 26. juni 2003 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling (1).

Der erindres om, at »særlige netafgifter på individuelle anmeldte transittransaktioner« ikke er tilladte, jf. forordningens artikel 4, stk. 5.

Kommissionen følger udviklingen nøje og vil gøre sit bedste for at forhindre indførelsen af nationale foranstaltninger, som vil kunne påvirke samhandelen inden for Fællesskabet.

---

(1)  EUT L 176 af 15.7.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/361 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/361

---

(2004/C 84 E/0419)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0325/04

af Willi Piecyk (PSE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Gennemførelse af Direktiv 2002/25/EF

Det fremgår af direktiv 2002/25/EF (1) af 5. marts 2002 om ændring af Rådets direktiv 98/18/EF (2) om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe, at anvendelsen af de her fastlagte love og bestemmelser træder i kraft fra 1. januar 2003, medmindre andet er anført i bilaget.

| 1. | Hvilke medlemsstater har hidtil efter forskrifterne gennemført dette direktiv i national ret? |
| --- | --- |

1.

Hvilke medlemsstater har hidtil efter forskrifterne gennemført dette direktiv i national ret?

| 2. | Er der vanskeligheder med gennemførelsen i medlemsstaterne? |
| --- | --- |

2.

Er der vanskeligheder med gennemførelsen i medlemsstaterne?

| 3. | Hvis ja, hvilke vanskeligheder er der da tale om, og hvordan har Kommissionen til hensigt at løse problemerne? |
| --- | --- |

3.

Hvis ja, hvilke vanskeligheder er der da tale om, og hvordan har Kommissionen til hensigt at løse problemerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. marts 2004)

Kommissionens direktiv 2002/25/EF af 5. marts 2002 ændrede de tekniske bestemmelser (bilag I) i Rådets direktiv 98/18/EF af 17. marts 1998 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe, så der blev taget hensyn til udviklingen internationalt (revision af Solas-konventionen (3)).

Fristen for direktivets gennemførelse var 1. januar 2003, og i dag har alle medlemsstater gennemført det i deres nationale lovgivning.

Kommissionen kan meddele følgende om tidligere problemer i forbindelse med direktivets gennemførelse:

| — | Efter at direktiv 2002/25/EF var blevet vedtaget, bad en række medlemsstater om at få bragt yderligere klarhed over bestemmelserne i et bestemt punkt i direktivets bilag I (kapitel III, punkt 5-1). |
| --- | --- |

—

Efter at direktiv 2002/25/EF var blevet vedtaget, bad en række medlemsstater om at få bragt yderligere klarhed over bestemmelserne i et bestemt punkt i direktivets bilag I (kapitel III, punkt 5-1).

| — | Dette punkt, der omhandler redningsmidler om bord på ro-ro-skibe, skulle forbedres, så der klart blev skelnet mellem standarder for ro-ro-skibe, der var bygget før 1. januar 2003, og dem, der blev bygget efter 1. januar 2003, i overensstemmelse med de relevante internationale bestemmelser. |
| --- | --- |

—

Dette punkt, der omhandler redningsmidler om bord på ro-ro-skibe, skulle forbedres, så der klart blev skelnet mellem standarder for ro-ro-skibe, der var bygget før 1. januar 2003, og dem, der blev bygget efter 1. januar 2003, i overensstemmelse med de relevante internationale bestemmelser.

| — | Spørgsmålet blev behandlet i forbindelse med udvalgsproceduren [udvalg oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5. november 2002 om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (4)] og førte til vedtagelsen af Kommissionens direktiv 2003/75/EF af 29. juli 2003 om ændring af bilag I til Rådets direktiv 98/18/EF (5). |
| --- | --- |

—

Spørgsmålet blev behandlet i forbindelse med udvalgsproceduren [udvalg oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5. november 2002 om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (4)] og førte til vedtagelsen af Kommissionens direktiv 2003/75/EF af 29. juli 2003 om ændring af bilag I til Rådets direktiv 98/18/EF (5).

| — | Kommissionen har ikke kendskab til andre problemer omkring medlemsstaternes gennemførelse af dette direktiv. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har ikke kendskab til andre problemer omkring medlemsstaternes gennemførelse af dette direktiv.

---

(1)  EFT L 98 af 15.4.2002, s. 1.

(2)  EFT L 144 af 15.5.1998, s. 1.

(3)  Den internationale konvention af 1. november 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen, 1974.

(4)  EFT L 324 af 29.11.2002.

(5)  EUT L 190 af 30.7.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/362 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/362

---

(2004/C 84 E/0420)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0329/04

af Jillian Evans (Verts/ALE) og Ian Hudghton (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Endometriose

Er Kommissionen klar over, at det af oplysninger fra verdens største forskningsregister om endometriose fremgår, at kvinder med endometriose og disses familier har en forhøjet risiko for brystkræft, melanoma og æggestokkræft? Der er også en større risiko for non-Hodgkins lymfom. Disse resultater bekræfter andre undersøgelser, f.eks. en undersøgelse af over 20 000 endometriose-tilfælde i det svenske cancerregister, som tillige konstaterede en forhøjet risiko for brystkræft, æggestokkræft og non-Hodgkins lymfom hos kvinder med endometriose.

I forbindelse med EU's politik om kvinder og sundhed og Europa-Parlamentets beslutning af 1999 (1) om kvinders sundhed, hvilke politikker, programmer og projekter planlægger Kommissionen med henblik på at lægge behørig vægt på endometriose, at samordne forskningen om eventuelle årsager og helbredelsesmuligheder samt udbrede kendskabet til denne sygdom blandt kvinder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(22. marts 2004)

Kommissionen er bekendt med, at der består en forbindelse mellem endometriose og øget risiko for kræft.

Under det sjette rammeprogram sigter forskningstemaet: »Genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste« mod at udnytte de muligheder, der ligger i genomforskningen og omsætte resultaterne heraf til applikationer, som styrker folkesundheden.

Et af hovedformålene med dette program er at bekæmpe kræft gennem udviklingen af bedre patientorienterede strategier, fra forebyggelse til mere effektiv og tidligere diagnose og bedre behandling.

Under programmet har man derfor valgt ikke at fokusere på specifikke kræftarter eller -sygdomme, men at behandle horisontale, tværfaglige aspekter af relevans for bekæmpelsen af de forskellige varianter af denne sygdom.

I juni 2004 offentliggøres en ny indkaldelse af forslag til kræftforskning, og blandt emnerne er forebyggelse af kræft i højrisikogrupper; målet er bl.a. at afdække forbindelsen mellem øget kræftrisiko og endometriose. Yderligere oplysninger om forslagsindkaldelsens emner og indhold vil kunne fås på Cordis-netstedet (2) efter offentliggørelsen af indkaldelsen.

I overensstemmelse med Parlamentets beslutning fra 1999 om kvinders sundhed bør det bemærkes, at der under det sjette rammeprogram er gjort en stor indsats for at sikre, at kønsaspektet tages op inden for folkesundhed og forskning i forbindelse med fastlæggelsen af rammeprogrammerne og evalueringen af ansøgninger om projektstøtte.

Programmet for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (3) (2003-2008) giver i princippet mulighed for at yde støtte til projekter, der fremmer kendskabet til bl.a. sygdomme. Det er ikke rettet mod bestemte sygdomme og udelukker ikke forslag fra en specifik sygdomsbaggrund. I 2003 indkom der ingen forslag vedrørende endometriose. Der blev ved udgangen af februar offentliggjort en forslagsindkaldelse, og frist for indsendelse af forslag er den 26. april 2004.

---

(1)  EFT C 175 af 21.6.1999, s. 68.

(2)  http://www.cordis.lu

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008), EFT L 271 af 9.10.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/363 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/363

---

(2004/C 84 E/0421)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0332/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Forkert mærkning af arsensyre som pentoxid som følge af en fejl i en ny entydig nomenklatur for kemiske stoffer i Nederlandene

| 1. | Er Kommissionen bekendt med, at det etiopiske skib »Andinet«, der ved udgangen af 2003 gik ned i Nordsøen 20 mil fra kysten på den nederlandske ø Texel, var lastet med fade, der indeholdt kræftfremkaldende og meget giftig arsensyre, et stof, der ved berøring eller indånding skader hud og luftveje, og som anvendes som bestanddel i træimprægneringsmidlet CCA? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med, at det etiopiske skib »Andinet«, der ved udgangen af 2003 gik ned i Nordsøen 20 mil fra kysten på den nederlandske ø Texel, var lastet med fade, der indeholdt kræftfremkaldende og meget giftig arsensyre, et stof, der ved berøring eller indånding skader hud og luftveje, og som anvendes som bestanddel i træimprægneringsmidlet CCA?

| 2. | Er Kommissionen bekendt med, at de nederlandske myndigheder siden 1992 har betegnet den i punkt 1 anførte kemiske forbindelse arsensyre (»Arsenic acid«) som »arsenpentoxid«, at den daværende nederlandske miljøminister i 1995 forsvarede denne betegnelse over for det nederlandske parlament, og at valget af denne betegnelse skyldtes bestræbelser på at sikre en mere entydig betegnelse af stoffer i europæisk sammenhæng? Hvornår erfarede Kommissionen for første gang om denne nye, men misvisende nederlandske betegnelse? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen bekendt med, at de nederlandske myndigheder siden 1992 har betegnet den i punkt 1 anførte kemiske forbindelse arsensyre (»Arsenic acid«) som »arsenpentoxid«, at den daværende nederlandske miljøminister i 1995 forsvarede denne betegnelse over for det nederlandske parlament, og at valget af denne betegnelse skyldtes bestræbelser på at sikre en mere entydig betegnelse af stoffer i europæisk sammenhæng? Hvornår erfarede Kommissionen for første gang om denne nye, men misvisende nederlandske betegnelse?

| 3. | Kan Kommissionen bekræfte, at bekæmpelse af en forurening med arsensyre kræver et helt andet koncept og helt andre sikkerhedsforanstaltninger end en forurening med arsenpentoxid, og at misvisende mærkning ved lastning, katastrofebekæmpelse og oprydning medfører en større risiko for tab af menneskeliv? |
| --- | --- |

3.

Kan Kommissionen bekræfte, at bekæmpelse af en forurening med arsensyre kræver et helt andet koncept og helt andre sikkerhedsforanstaltninger end en forurening med arsenpentoxid, og at misvisende mærkning ved lastning, katastrofebekæmpelse og oprydning medfører en større risiko for tab af menneskeliv?

| 4. | Er Kommissionen enig i den holdning, som det flamske parlamentsmedlem, Johan Malcorps, (gruppen Agalev/Groen), har udtrykt på nederlandske og flamsk tv, nemlig at dette skib på grund af den misvisende mærkning aldrig skulle have haft tilladelse til at forlade havnen i Antwerpen? |
| --- | --- |

4.

Er Kommissionen enig i den holdning, som det flamske parlamentsmedlem, Johan Malcorps, (gruppen Agalev/Groen), har udtrykt på nederlandske og flamsk tv, nemlig at dette skib på grund af den misvisende mærkning aldrig skulle have haft tilladelse til at forlade havnen i Antwerpen?

| 5. | Hvorledes vil Kommissionen hindre, at der fremover i de enkelte EU-medlemsstater anvendes forskellig og vildledende mærkning for farlige kemiske stoffer? Fra hvilken dato vil der findes helt entydige betegnelser, der ikke muliggør nogen som helst tvivl? |
| --- | --- |

5.

Hvorledes vil Kommissionen hindre, at der fremover i de enkelte EU-medlemsstater anvendes forskellig og vildledende mærkning for farlige kemiske stoffer? Fra hvilken dato vil der findes helt entydige betegnelser, der ikke muliggør nogen som helst tvivl?

Kilde: TV Nederland 2, udsendelsen »Twee vandaag« den 23.1.2004 og TV Vlaanderen 1, udsendelsen »VRT Journal« den 24.1.2004.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. marts 2004)

| 1. | Kommissionen har kendskab til den omtalte ulykke. Ifølge producentens og speditørens oplysninger, bl.a. på sikkerhedsdatabladet, står det fast, at fadene, som »Andinet« transporterede, indeholdt en blanding af arsenpentoxid, chromtrioxid og kobberoxid (som også er ingredienser i CCA). Der er ikke transporteret arsensyrer. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har kendskab til den omtalte ulykke. Ifølge producentens og speditørens oplysninger, bl.a. på sikkerhedsdatabladet, står det fast, at fadene, som »Andinet« transporterede, indeholdt en blanding af arsenpentoxid, chromtrioxid og kobberoxid (som også er ingredienser i CCA). Der er ikke transporteret arsensyrer.

| 2. | Kommissionen har ikke kendskab til en sådan ændring af betegnelse. — Ifølge eksperter inden for kemi kan arsenpentoxid let danne arsensyre. Dette kan være forklaringen på, at betegnelsen er ændret. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har ikke kendskab til en sådan ændring af betegnelse. — Ifølge eksperter inden for kemi kan arsenpentoxid let danne arsensyre. Dette kan være forklaringen på, at betegnelsen er ændret.

| 3. | Med hensyn til søtransport af kemikalier findes der særlige retningslinjer for kategoriseringen af skadelige flydende stoffer i tillæg I i bilag II til Marpol 73/78-konventionen, som finder anvendelse uanset medlemsstaternes mærkning. Den internationale kode for søtransport af farligt gods (IMDG-koden), som er den vejledende standard i alle forhold vedrørende håndtering af farligt gods og havforurenende stoffer i forbindelse med søtransport, trådte desuden i kraft den 1. januar 2004. Det er pålagt regeringer at godkende denne kode eller anvende den som grundlag for nationale forskrifter, når de omsætter kravene i SOLAS 1974- og Marpol 73/78-konventionen. IMDG-koden fastlægger grundlæggende principper og fremsætter udførlige henstillinger angående individuelle stoffer, materialer og artikler. Desuden fremsætter den en række henstillinger angående god praksis, herunder råd om terminologi, emballage, mærkning, stuvning, adskillelse og håndtering, samt beredskabsforanstaltninger. |
| --- | --- |

3.

Med hensyn til søtransport af kemikalier findes der særlige retningslinjer for kategoriseringen af skadelige flydende stoffer i tillæg I i bilag II til Marpol 73/78-konventionen, som finder anvendelse uanset medlemsstaternes mærkning. Den internationale kode for søtransport af farligt gods (IMDG-koden), som er den vejledende standard i alle forhold vedrørende håndtering af farligt gods og havforurenende stoffer i forbindelse med søtransport, trådte desuden i kraft den 1. januar 2004. Det er pålagt regeringer at godkende denne kode eller anvende den som grundlag for nationale forskrifter, når de omsætter kravene i SOLAS 1974- og Marpol 73/78-konventionen. IMDG-koden fastlægger grundlæggende principper og fremsætter udførlige henstillinger angående individuelle stoffer, materialer og artikler. Desuden fremsætter den en række henstillinger angående god praksis, herunder råd om terminologi, emballage, mærkning, stuvning, adskillelse og håndtering, samt beredskabsforanstaltninger.

| 4. | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem (1) omfatter bestemmelser vedrørende anmeldelse af skibes bevægelser og deres last. Skibsførere, der forlader en havn i Fællesskabet, er bl.a. forpligtet til at underrette den kompetente havnemyndighed og afgive visse oplysninger, herunder den nøjagtige tekniske betegnelse på det farlige eller forurenende gods samt FN-numre eller IMO-fareklasser.
  Kommissionen kan ikke formelt tage stilling til synspunkter, som en tredjepart hævdes at have fremført i TV eller i pressen. Dog må det slås fast, at medlemsstaternes myndigheder har enekompetence til at udstede tilladelse til at forlade en havn. |
| --- | --- |

4.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem (1) omfatter bestemmelser vedrørende anmeldelse af skibes bevægelser og deres last. Skibsførere, der forlader en havn i Fællesskabet, er bl.a. forpligtet til at underrette den kompetente havnemyndighed og afgive visse oplysninger, herunder den nøjagtige tekniske betegnelse på det farlige eller forurenende gods samt FN-numre eller IMO-fareklasser.

Kommissionen kan ikke formelt tage stilling til synspunkter, som en tredjepart hævdes at have fremført i TV eller i pressen. Dog må det slås fast, at medlemsstaternes myndigheder har enekompetence til at udstede tilladelse til at forlade en havn.

| 5. | Den kemiske nomenklatur har været internationalt anerkendt i årtier i henhold til reglerne opstillet af International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC). Derudover kan CAS-numre (Chemical Abstracts Services) og EF-numre være til hjælp ved identifikation af kemikalier. EU anvender denne nomenklatur og disse nummersystemer til farlige kemikalier, herunder arsensyre og arsenpentoxid. |
| --- | --- |

5.

Den kemiske nomenklatur har været internationalt anerkendt i årtier i henhold til reglerne opstillet af International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC). Derudover kan CAS-numre (Chemical Abstracts Services) og EF-numre være til hjælp ved identifikation af kemikalier. EU anvender denne nomenklatur og disse nummersystemer til farlige kemikalier, herunder arsensyre og arsenpentoxid.

---

(1)  EFT L 208 af 5.8.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/364 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/364

---

(2004/C 84 E/0422)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0336/04

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om:   Forskning i embryoner finansieret over EU-budgettet

| 1. | Hvorfor har Kommissionen, repræsenteret ved Philippe Busquin, accepteret det portugisiske kompromisforslag for derefter at betegne det som en misforståelse? Hvad fik kommissæren til at trække sin oprindelige accept tilbage? |
| --- | --- |

1.

Hvorfor har Kommissionen, repræsenteret ved Philippe Busquin, accepteret det portugisiske kompromisforslag for derefter at betegne det som en misforståelse? Hvad fik kommissæren til at trække sin oprindelige accept tilbage?

| 2. | Deler Kommissionen den opfattelse, at man aftalte moratoriet, fordi forskellige opfattelser i forbindelse med etisk ømtålige spørgsmål ikke kan behandles på samme måde som andre meningsforskelle i Rådet og man derfor var nødt til at finde et kompromis, som alle medlemsstater kunne tilslutte sig? |
| --- | --- |

2.

Deler Kommissionen den opfattelse, at man aftalte moratoriet, fordi forskellige opfattelser i forbindelse med etisk ømtålige spørgsmål ikke kan behandles på samme måde som andre meningsforskelle i Rådet og man derfor var nødt til at finde et kompromis, som alle medlemsstater kunne tilslutte sig?

| 3. | Kan spørgeren gå ud fra, at den udtalelse, som Kommissionens formand, Romano Prodi, fremsatte den 11. december 2002 over for formanden for den tyske Forbundsdag, Wolfgang Thierse, om at afgørelsen om forskning i embryoner skal træffes af Rådet, står ved magt, og at en kommissærs afvigende personlige meninger ikke ændrer noget ved det? |
| --- | --- |

3.

Kan spørgeren gå ud fra, at den udtalelse, som Kommissionens formand, Romano Prodi, fremsatte den 11. december 2002 over for formanden for den tyske Forbundsdag, Wolfgang Thierse, om at afgørelsen om forskning i embryoner skal træffes af Rådet, står ved magt, og at en kommissærs afvigende personlige meninger ikke ændrer noget ved det?

| 4. | Bør det ikke i betragtning af det stigende antal etisk ømtålelige spørgsmål overvejes at se bort fra EU-foranstaltninger, når medlemsstaterne ikke er enige om, hvordan etiske spørgsmål skal behandles? |
| --- | --- |

4.

Bør det ikke i betragtning af det stigende antal etisk ømtålelige spørgsmål overvejes at se bort fra EU-foranstaltninger, når medlemsstaterne ikke er enige om, hvordan etiske spørgsmål skal behandles?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(1. marts 2004)

| 1. | Det ærede medlem synes at henvise til de uformelle drøftelser, der fandt sted i fortsættelse af ministerrådet den 26. november 2003, der ifølge deres natur var af rent orienterende art. Kommissionen har forsvaret sin holdning under hele lovgivningsproceduren. |
| --- | --- |

1.

Det ærede medlem synes at henvise til de uformelle drøftelser, der fandt sted i fortsættelse af ministerrådet den 26. november 2003, der ifølge deres natur var af rent orienterende art. Kommissionen har forsvaret sin holdning under hele lovgivningsproceduren.

| 2. | Kommissionen deler ikke denne fortolkning og minder om, at der træffes beslutning om disse spørgsmål efter reglen om kvalificeret flertal. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen deler ikke denne fortolkning og minder om, at der træffes beslutning om disse spørgsmål efter reglen om kvalificeret flertal.

| 3. | Det blev fastsat, at Rådet skal afgøre dette spørgsmål, og Kommissionen kan kun beklage, at der ikke blev truffet afgørelse den 3. december 2003. Kommissionens forslag ligger dog fortsat på Rådets bord. |
| --- | --- |

3.

Det blev fastsat, at Rådet skal afgøre dette spørgsmål, og Kommissionen kan kun beklage, at der ikke blev truffet afgørelse den 3. december 2003. Kommissionens forslag ligger dog fortsat på Rådets bord.

| 4. | Europa-Parlamentet er af en anden opfattelse, idet det ikke blot har anerkendt Unionens kompetence med hensyn til at fastlægge betingelserne for finansiering af denne type forskning, men yderligere den 19. november 2003 med flertal har udtalt sig til fordel for fællesskabsfinansiering af forskning, der indebærer isolering af stamceller fra humane embryoner (1). |
| --- | --- |

4.

Europa-Parlamentet er af en anden opfattelse, idet det ikke blot har anerkendt Unionens kompetence med hensyn til at fastlægge betingelserne for finansiering af denne type forskning, men yderligere den 19. november 2003 med flertal har udtalt sig til fordel for fællesskabsfinansiering af forskning, der indebærer isolering af stamceller fra humane embryoner (1).

---

(1)  http://www3.europarl.eu.int/omk/omnsapir.so/pv2?PRG=CALDOC&FILE=20031119&LAN-GUE=EN&TPV=PROV&LASTCHAP=12&SDOCTA=10&TXTLST=1&Type_Doc=FIRST&POS=1

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/365 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/365

---

(2004/C 84 E/0423)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0339/04

af Jean-Louis Bernié (EDD) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om:   Vindmøller

Efter at der i foregangslandene inden for vindkraft (navnlig Tyskland og Danmark) nu er sået ny tvivl om denne energiform, ser adskillige vindkraftprojekter dagens lys i Frankrig.

Ifølge nye videnskabelige rapporter er vindmøller årligt skyld i næsten 500 000 fugles død i Tyskland.

Råder Kommissionen over seriøse videnskabelige undersøgelsesresultater vedrørende disse vindmøllers indvirkning på miljøet og på trækfuglene især?

Er placeringen af disse vindmøller ifølge Kommissionens oplysninger desuden forenelig med opretholdelsen af trækfuglebestandene, navnlig når der er tale om en placering på trækruter, i overvintringsområder eller i følsomme yngleområder?

Skal de, der driver vindmøller, i så fald opfylde ganske bestemte betingelser, som Kommissionen har godkendt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2004)

Kommissionen er klar over, at risikoen for konflikt mellem etableringen af vindmølleparker og målsætningerne om naturbeskyttelse i visse områder har vagt bekymring, især for så vidt angår vilde fugle. Forskellige undersøgelser har påpeget risici i form af forstyrrelser, dødelige sammenstød og direkte tab af habitater som følge af vindmølleparkerne (1).

Der må i hver enkelt sag tages stilling til, om etableringen af en vindmøllepark er kompatibel med kravene til fuglebeskyttelse i EU's lovgivning om naturbeskyttelse. Den viden, vi har i dag, tyder på, at de problemer, det ærede medlem peger på, kan være store, især hvis den foreslåede placering af vindmølleparker ligger på velkendte trækruter.

Alle vindmølleparkprojekter, som risikerer at få betydelige konsekvenser for miljøet, skal underkastes en miljøkonsekvensanalyse i henhold til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (2). En vurdering af indvirkningen på miljøet skal påpege og vurdere projektets direkte konsekvenser for blandt andet flora og fauna.

I de tilfælde, hvor etableringen kan have en negativ indvirkning på en Natura 2000-lokalitet (3), skal projektet vurderes i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF. Disse vedrører praktiske og proceduremæssige beskyttelsesforanstaltninger, som sikrer, at en skadelig udvikling ikke får lov til at påvirke Natura 2000-lokaliteter negativt, medmindre den kan retfærdiggøres som værende af væsentlig samfundsinteresse, og der ikke er andre løsninger. Hvis der er tale om en lokalitet med en prioriteret art eller en prioriteret naturtype, som anført i direktiv 92/43/EØF, kan der alene henvises til hensynet til menneskers sundhed og den offentlige sikkerhed eller væsentlige gavnlige virkninger på miljøet, eller, efter udtalelse fra Kommissionen, andre bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser.

Når arbejdet med at oprette et net af særligt beskyttede områder i Frankrig og andre medlemsstater er afsluttet, vil der være et solidt juridisk grundlag for at sikre, at en potentielt skadelig udvikling i områder, hvis bevarelse er meget vigtig for fuglelivet, bliver omfattet af disse beskyttelsesforanstaltninger.

---

(1)  Se f.eks. undersøgelsen udarbejdet af BirdLife International på baggrund af Bern-konventionen: http://www.coe.int/t/e/Cultural_Co-operation/Environment/Nature_and_biological_diversity/Nature_protection/ sc22_inf30erev.pdf

(2)  EFT L 175 af 5.7.1985 og EFT L 73 af 14.3.1997 henholdsvis.

(3)  Særligt beskyttede områder i henhold til artikel 4 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, EFT L 103 af 25.4.1979 og særligt beskyttede områder i henhold til artikel 4 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/366 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/366

---

(2004/C 84 E/0424)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0344/04

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Særlige rådgivere (»conseillers hors classe«)

Kan Kommissionen meddele mig, hvor mange tidligere tjenestemænd, der er tilknyttet DG ADMIN som såkaldte »conseillers hors classe«?

Hvor mange af den slags tjenestemænd, der er midlertidigt suspenderede fra tjenesten, er der yderligere i Kommissionens andre generaldirektorater?

Kan Kommissionen i denne sammenhæng meddele mig, hvor mange tjenestemænd der med bibeholdelse af lønnen for tiden er suspenderede på grund af løbende tjenestemandssager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(18. marts 2004)

Som ansættelsesmyndighed kan Kommissionen i henhold til personalevedtægtens bestemmelser samt tilhørende almindelige gennemførelsesbestemmelser til enhver tid beslutte at flytte en tjenestemand fra en ledende til en ikke-ledende funktion, såfremt den skønner, at dette er i tjenestens interesse. I den forbindelse er den ikke-ledende funktion for generaldirektører og vicegeneraldirektører »kommitteret« (conseiller hors classe). Sådanne funktioner kan varetages i forskellige tidsperioder, og de pågældende tjenestemænds opgaver og ansvarsområder defineres af den relevante ansættelsesmyndighed.

Som Kommissionen tidligere har gjort det klart, er en »kommitteret« ikke en »tidligere« tjenestemand, og betegnelsen betyder på ingen måde, at tjenestemanden er »suspenderet fra arbejdet«.

Med hensyn til suspension, som er en midlertidig disciplinær, men ikke administrativ foranstaltning, ophører den pågældende tjenestemand med at udføre enhver funktion i institutionen, så længe suspensionen varer. I henhold til personalevedtægtens artikel 88 kan ansættelsesmyndigheden kun suspendere en tjenestemand, når vedkommende påstås at have begået en alvorlig forseelse.

På nuværende tidspunkt arbejder to tjenestemænd som »kommitteret« for Generaldirektoratet for Personale og Administration, og tre er ansat i henholdsvis GD for Udvikling, GD for Regionalpolitik og Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder.

Fire tjenestemænd i Kommissionen (som ikke er »kommitteret«) er for tiden suspenderet fra deres funktioner, idet der verserer disciplinærsager mod dem om påståede alvorlige forseelser.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/367 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/367

---

(2004/C 84 E/0425)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0345/04

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Transeuropæiske transportnet

Er Kommissionen enig i, at der i forbindelse med udviklingen af transeuropæiske transportnet skal tages højde for de eksisterende naturområder såsom Natura 2000-områderne?

Agter Kommissionen at gennemføre en fuld strategisk vurdering af indvirkningen på miljøet med henblik på at sikre, at de negative konsekvenser for miljøet begrænses til et minimum?

Svar givet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(29. marts 2004)

Ved udbygningen af det transeuropæiske transportnet (TEN-T) tages der hensyn til eksisterende naturområder og Natura 2000-områder på følgende måde:

| — | Ud fra beslutning nr. 1692/96/EF om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (1), der er ved at blive revideret af Europa-Parlamentet og Rådet, er det klart, at alle TEN-T-projekter fuldt ud skal overholde EU's miljølovgivning. I henhold til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (2), skal medlemsstaterne lade foretage en miljøvurdering. Hvad angår planer og programmer, skal de inden juli 2004 gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (3). Efter artikel 6 i habitatdirektivet (4) skal medlemsstaterne også vurdere planers (og projekters) eventuelle indvirkning på Natura 2000-områder. |
| --- | --- |

—

Ud fra beslutning nr. 1692/96/EF om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (1), der er ved at blive revideret af Europa-Parlamentet og Rådet, er det klart, at alle TEN-T-projekter fuldt ud skal overholde EU's miljølovgivning. I henhold til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (2), skal medlemsstaterne lade foretage en miljøvurdering. Hvad angår planer og programmer, skal de inden juli 2004 gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (3). Efter artikel 6 i habitatdirektivet (4) skal medlemsstaterne også vurdere planers (og projekters) eventuelle indvirkning på Natura 2000-områder.

| — | Kommissionen gennemførte den 1. oktober 2003 (5) en tilbundsgående vurdering af indvirkningen på miljøet af sit forslag om revision af TEN-T-retninglinjerne, herunder en evaluering af de miljømæssige, økonomiske og samfundsmæssige virkninger; heri var der taget hensyn til samspillet mellem projekter, korridorer og transportmåder, men også trafik- og økonomiprognoser for alternative løsninger. Undersøgelsen indeholdt derudover analyser vedrørende de højtprioriterede projekters beliggenhed i nærheden af Natura 2000-områder. |
| --- | --- |

—

Kommissionen gennemførte den 1. oktober 2003 (5) en tilbundsgående vurdering af indvirkningen på miljøet af sit forslag om revision af TEN-T-retninglinjerne, herunder en evaluering af de miljømæssige, økonomiske og samfundsmæssige virkninger; heri var der taget hensyn til samspillet mellem projekter, korridorer og transportmåder, men også trafik- og økonomiprognoser for alternative løsninger. Undersøgelsen indeholdt derudover analyser vedrørende de højtprioriterede projekters beliggenhed i nærheden af Natura 2000-områder.

| — | Inden der ydes EU-finansiering, sikrer Kommissionen sig, at der foreligger bevis for, at EU-miljø-lovgivningen er blevet overholdt. Til dette formål har Kommissionen siden 2001 i forbindelse med tildelingen til TEN-budgettet forlangt en særlig erklæring fra den nationale myndighed, der er ansvarlig for overvågningen af Natura 2000-områder, og som i erklæringen skal bekræfte, at den i artikel 6 i habitatdirektivet fastsatte procedure er fulgt. |
| --- | --- |

—

Inden der ydes EU-finansiering, sikrer Kommissionen sig, at der foreligger bevis for, at EU-miljø-lovgivningen er blevet overholdt. Til dette formål har Kommissionen siden 2001 i forbindelse med tildelingen til TEN-budgettet forlangt en særlig erklæring fra den nationale myndighed, der er ansvarlig for overvågningen af Natura 2000-områder, og som i erklæringen skal bekræfte, at den i artikel 6 i habitatdirektivet fastsatte procedure er fulgt.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets beslutning Nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet, EFT L 228 af 9.9.1996.

(2)  EFT L 175 af 5.7.1985 ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, EFT L 73 af 14.3.1997.

(3)  Directive 2001/42/EF of the Parliament and of the Council of 27. juni 2001, EFT L 197 af 21.7.2001.

(4)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

(5)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene SEC(2003) 1060 (findes kun på EN og FR).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/368 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/368

---

(2004/C 84 E/0426)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0346/04

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Differentieret prisfastsættelse

Er det sandt, at Domstolen i en sag anlagt af Kommissionen mod den italienske regering kendte det ulovligt at bruge differentieret prisfastsættelse til at støtte lokale pensionisters adgang til offentlige faciliteter? Vil Kommissionen give en detaljeret redegørelse for denne sag?

Betyder denne afgørelse, at de nationale og regionale regeringer ikke må tilbyde gratis offentlige tjenester, såsom transport, til bosiddende pensionister, medmindre disse tjenester tilbydes alle pensionister i EU?

Vil Kommissionen forklare, hvilken indvirkning denne afgørelse har på medlemsstaternes ret til selv at beslutte, hvordan de bruger de nationale og regionale skatter, som borgerne betaler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. marts 2004)

I sit svar på skriftlig forespørgsel E-4044/03 fra fr. Theresa Villiers (1) minder Kommissionen om, at Domstolen i sin dom af 16.1.2003 i sag C-388/1 om adgangen til italienske museer udtrykkeligt fastslog, at det er forskelsbehandling og dermed i modstrid med EF-traktaten, og herunder princippet om fri udveksling af tjenesteydelser, at praktisere særpriser på grundlag af nationalitet eller at give visse besøgende fortrinsstilling med hensyn til adgangen til seværdigheder på grundlag af bopæl også selv om de pågældende har lokal bopæl.

Sagen drejede sig om diskriminerende særpriser for adgang til museer og andre kulturminder og offentlige steder. Disse priser gjaldt kun for italienske statsborgere eller personer på over 60 eller 65 år med bopæl i det område, hvor de myndigheder, der forvalter den kulturelle seværdighed, var hjemmehørende. Turister, som var statsborgere i andre medlemsstater, eller personer, som opfyldte samme objektive alderskriterier, kunne således ikke nyde godt af disse fordele.

I henhold til Domstolens retspraksis er der risiko for, at forskelsbehandling baseret på bopælskriteriet først og fremmest vil være til skade for statsborgere fra andre medlemsstater, da udenlandske statsborgere jo som regel ikke er bosat i landet. Det er i denne forbindelse ligegyldigt, at bestemmelsen rammer ikke alene udenlandske statsborgere, men også indenlandske statsborgere bosat i andre dele af landet.

En fordel, som er baseret på et kriterium som lokal bopæl, kan under ingen omstændigheder være udelukkende økonomisk begrundet og vil eventuelt kun kunne accepteres, hvis nødvendigheds- og proportionalitetsprincippet er overholdt. For at svare på det ærede medlems forespørgsel kan en sådan fordel kun være berettiget, hvis der er en direkte forbindelse mellem en eller anden form for beskatning inden for en lokal myndigheds område og anvendelsen af præferencepriser for adgang til en tjenesteydelse, som leveres af denne myndighed (for at sikre konsistens i skattesystemet).

Det fremgår af Domstolens retspraksis, at selv om indirekte beskatning er et område, som henhører under medlemsstaternes kompetence, kan en sådan beføjelse afhængig af omstændighederne i de enkelte tilfælde kun udøves, hvis det sker i overensstemmelse med EU-rettens principper for bl.a. at undgå forskelsbehandling mellem statsborgere i de forskellige medlemsstater.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/369 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/369

---

(2004/C 84 E/0427)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0349/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   EU indblandet i alvorlige uregelmæssigheder i forbindelse med oprettelsen af det private Formello-universitet i Rom

I juni 2003 grundlagdes »Libera Università di Formello«, en privat institution, som indledte sine undervisningsaktiviteter den 11. november 2003. Samme dag behandlede Formello kommune, i hvilken udstrækning den skulle indgå som partner i universitet, men på grund af nogle uklare oplysninger i et dokument, som kommunen havde fået forelagt til behandling på mødet, iværksatte nogle af byrådsmedlemmerne en omhyggelig undersøgelse. Det pågældende dokument skulle dreje sig om en anmodning om godkendelse af universitetet, som det italienske ministerium for undervisning, universiteter og forskning havde modtaget fra Europa-Kommissionen. Ifølge dokumentet ville der fra Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur som led i Leonardo-programmet blive ydet støtte til projektet. Dokumentet var underskrevet af formanden for det nationale udvalg for evaluering af universiteterne (et organ under undervisningsministeriet) og havde sagsnummeret DOC 27/2003. Undersøgelsen, som var blevet iværksat af byrådsmedlemmerne ved henvendelse til formanden selv, afslørede, at det pågældende dokument var et falsum, af følgende grunde: Formanden udtalte, at udvalget på intet tidspunkt havde udarbejdet det, formandens underskrift var forfalsket, og udvalget havde ikke afholdt møder på noget af de i dokumentet anførte datoer.

Byrådsmedlemmerne har allerede taget skridt til at gennemføre alle de aktioner i henhold til straffe- og forvaltningsloven, som er nødvendige for at få sagen opklaret. Undervisningsministeriet har klaget til kautionisten over vildledende reklame på grund af anvendelsen af betegnelsen »Libera Università«, som ikke er tilladt i henhold til gældende lovgivning, idet ministeriet ikke har givet sin tilladelse.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | om den har kendskab til de beskrevne forhold, til oprettelsen af universitetet og påstandene om, at Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur er involveret? |
| --- | --- |

1.

om den har kendskab til de beskrevne forhold, til oprettelsen af universitetet og påstandene om, at Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur er involveret?

| 2. | om det er korrekt, at der er blevet udbetalt midler til oprettelsen af »Libera Università di Formello« som led i Leonardo-programmet og hvor store beløb, der i så fald er tale om? |
| --- | --- |

2.

om det er korrekt, at der er blevet udbetalt midler til oprettelsen af »Libera Università di Formello« som led i Leonardo-programmet og hvor store beløb, der i så fald er tale om?

| 3. | om det er korrekt, at Kommissionen til det italienske undervisningsministerium har indgivet en anmodning om godkendelse af universitetet? |
| --- | --- |

3.

om det er korrekt, at Kommissionen til det italienske undervisningsministerium har indgivet en anmodning om godkendelse af universitetet?

| 4. | om Kommissionen, dersom det beskrevne ikke er i overensstemmelse med sandheden, har beføjelser og vilje til direkte at skride ind? |
| --- | --- |

4.

om Kommissionen, dersom det beskrevne ikke er i overensstemmelse med sandheden, har beføjelser og vilje til direkte at skride ind?

| 5. | om dette også er muligt i betragtning af overtrædelsen af fællesskabsbestemmelserne om vildledende reklame? |
| --- | --- |

5.

om dette også er muligt i betragtning af overtrædelsen af fællesskabsbestemmelserne om vildledende reklame?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(22. marts 2004)

Som svar på det ærede medlems spørgsmål vedrørende uregelmæssigheder i forbindelse med oprettelsen af »det private Formello-Universitet« i Rom skal Kommissionen gøre opmærksom på følgende:

| 1. | Kommissionen har først for nylig modtaget den oplysning, at »det private Formello-Universitet« hævder at have deltaget i et projekt finansieret under Leonardo da Vinci-programmet. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har først for nylig modtaget den oplysning, at »det private Formello-Universitet« hævder at have deltaget i et projekt finansieret under Leonardo da Vinci-programmet.

| 2. | Der har aldrig været ydet støtte til »det private Formello-Universitet« under Leonardo da Vinci-programmet. |
| --- | --- |

2.

Der har aldrig været ydet støtte til »det private Formello-Universitet« under Leonardo da Vinci-programmet.

| 3. | Kommissionen har aldrig indgivet en anmodning om »godkendelse« af »det private Formello-Universitet« til det italienske undervisningsministerium. I øvrigt har Kommissionen slet ikke kompetence til at indgive en sådan anmodning. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har aldrig indgivet en anmodning om »godkendelse« af »det private Formello-Universitet« til det italienske undervisningsministerium. I øvrigt har Kommissionen slet ikke kompetence til at indgive en sådan anmodning.

| 4. | Kommissionen samarbejder i øjeblikket med de italienske myndigheder om at få belyst sagen. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen samarbejder i øjeblikket med de italienske myndigheder om at få belyst sagen.

| 5. | Kommissionen råder ikke på grundlag af de i øjeblikket tilgængelige oplysninger over noget element, der tillader den at konkludere, at der skulle være sket en overtrædelse af fællesskabsbestemmelserne om reklame. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen råder ikke på grundlag af de i øjeblikket tilgængelige oplysninger over noget element, der tillader den at konkludere, at der skulle være sket en overtrædelse af fællesskabsbestemmelserne om reklame.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/370 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/370

---

(2004/C 84 E/0428)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0353/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Mulighederne for finansiering af et projekt for virtuel sundhedsinformation

Kommissionen bekræftede og understregede i sin meddelelse (1) om Det Europæiske Fællesskabs strategi på sundhedsområdet, at det er Unionens opgave at sikre borgerne et højt sundhedsbeskyttelsesniveau og samtidig udgøre et supplement til medlemsstaternes aktiviteter. Ifølge meddelelsen skal der gennemføres specifikke aktioner med henblik på at opfylde de forpligtelser på sundhedsområdet, som er afledt af traktatens bestemmelser og gennemførelsen af en fællesskabspolitik med henblik på denne beskyttelse, bl.a. et handlingsprogram til støtte for de områder, hvor medlemsstaterne ikke kan gøre en effektiv indsats.

Blandt initiativerne til gennemførelse af sådanne forslag, kan man bl.a. forestille sig et projekt om et europæisk rådgivningskontor, som skulle have direkte kontakt til borgerne og i sin formidling anvende de redskaber, som den moderne teknologi indeholder, f.eks. et netværk for sundhedspleje på internettet og/eller en interaktiv tematisk satellitkanal, som ikke blot skulle yde bistand i form af oplysninger, men også af diagnoser, behandling, farmakologi og førstehjælp til brugere, som vil kunne få adgang til denne tjeneste og modtage svar og rådgivning i realtid. Med et sådant initiativ, som naturligvis på ingen måde vil kunne erstatte læge- og hospitalsbehandling, vil det være muligt i høj grad at effektivisere sundhedssystemet, tusinder af patienter, som er ude af stand til selv at opsøge lægen, vil kunne få en hurtig rådgivning, og at der kan gives korrekte oplysninger om forebyggelse og behandling af sundhedsproblemer, f.eks. smitsomme sygdomme med stor overførbarhed: hiv, kræft, hyppigt forekommende sygdomme, nye virus som f.eks. SARS og genopblussen af sygdomme, som allerede var under kontrol som tuberkulose. Initiativet kunne også være gavnligt, idet det kunne tilbyde borgerne en informationstjeneste om emner, som der er stor interesse for, som livsstilsmedicin, homøopati og alternativ medicin.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | om dette projekt kan gennemføres med finansiering fra det ovennævnte program? |
| --- | --- |

1.

om dette projekt kan gennemføres med finansiering fra det ovennævnte program?

| 2. | om der findes andre muligheder for EU-tilskud til et sådant initiativ? |
| --- | --- |

2.

om der findes andre muligheder for EU-tilskud til et sådant initiativ?

| 3. | om der er planer om nu eller i fremtiden at oprette en post på EU's budget for en strategi på sundhedsområdet, og om der er planer om en forøgelse af en sådan post? |
| --- | --- |

3.

om der er planer om nu eller i fremtiden at oprette en post på EU's budget for en strategi på sundhedsområdet, og om der er planer om en forøgelse af en sådan post?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(22. marts 2004)

| 1. | Under Fællesskabets program for folkesundhed (2) ydes der støtte til udvikling og gennemførelse af en fælles foranstaltning, som tager udgangspunkt i de planer, der er lagt i forbindelse med handlingsplanerne eEurope 2002 og 2005. Formålet er at forbedre befolkningens adgang via internettet til information om sundhed og afdække muligheden af at indføre et system med genkendelige mærker for EU-godkendte internet-hjemmesider.
  I henhold til artikel 152, stk. 5, i EU-traktaten skal Fællesskabets indsats på folkesundhedsområdet fuldt ud respektere medlemsstaternes ansvar for organisation og levering af sundhedstjenesteydelser. Et projekt, som leverer diagnoser, behandling, farmakologi og førstehjælp til brugere, betragtes som henhørende under medlemsstaternes kompetence. |
| --- | --- |

1.

Under Fællesskabets program for folkesundhed (2) ydes der støtte til udvikling og gennemførelse af en fælles foranstaltning, som tager udgangspunkt i de planer, der er lagt i forbindelse med handlingsplanerne eEurope 2002 og 2005. Formålet er at forbedre befolkningens adgang via internettet til information om sundhed og afdække muligheden af at indføre et system med genkendelige mærker for EU-godkendte internet-hjemmesider.

I henhold til artikel 152, stk. 5, i EU-traktaten skal Fællesskabets indsats på folkesundhedsområdet fuldt ud respektere medlemsstaternes ansvar for organisation og levering af sundhedstjenesteydelser. Et projekt, som leverer diagnoser, behandling, farmakologi og førstehjælp til brugere, betragtes som henhørende under medlemsstaternes kompetence.

| 2. | Under forskningstemaet informationssamfundsteknologi under det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (2002-2006) ydes der støtte til forskning og udvikling samt demonstrationsprojekter inden for informationsteknologi og kommunikation på sundhedsplejeområdet, f.eks. profes- sionelle sundhedssystemer, hjemmeplejeservice og overvågningssystemer for personlig sundhedsstatus. Der kan ydes støtte til den beskrevne aktivitet under dette program. Den næste forslagsindkaldelse på eSundheds-området kan forventes offentliggjort inden udgangen af 2004. Yderligere oplysninger om eSundheds-aktiviteter under IST-programmet og den dertil knyttede forslagsindkaldelse kan findes på nedenstående websted under Kommissionens Generaldirektorat for Informationssamfundet (3). |
| --- | --- |

2.

Under forskningstemaet informationssamfundsteknologi under det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (2002-2006) ydes der støtte til forskning og udvikling samt demonstrationsprojekter inden for informationsteknologi og kommunikation på sundhedsplejeområdet, f.eks. profes- sionelle sundhedssystemer, hjemmeplejeservice og overvågningssystemer for personlig sundhedsstatus. Der kan ydes støtte til den beskrevne aktivitet under dette program. Den næste forslagsindkaldelse på eSundheds-området kan forventes offentliggjort inden udgangen af 2004. Yderligere oplysninger om eSundheds-aktiviteter under IST-programmet og den dertil knyttede forslagsindkaldelse kan findes på nedenstående websted under Kommissionens Generaldirektorat for Informationssamfundet (3).

| 3. | Fællesskabets folkesundhedsprogram (2003-2008), som blev vedtaget i 2002, spiller en central rolle, fordi der under dette program ydes økonomisk støtte og teknisk bistand til udviklingen af EU's sundhedsstrategi. Programmets finansieringsramme for 2003-2008 er 312 mio. EUR. Kommissionen er i færd med at udarbejde en ny meddelelse om EU's sundhedsstrategi, som vil indeholde en køreplan gældende indtil 2010. |
| --- | --- |

3.

Fællesskabets folkesundhedsprogram (2003-2008), som blev vedtaget i 2002, spiller en central rolle, fordi der under dette program ydes økonomisk støtte og teknisk bistand til udviklingen af EU's sundhedsstrategi. Programmets finansieringsramme for 2003-2008 er 312 mio. EUR. Kommissionen er i færd med at udarbejde en ny meddelelse om EU's sundhedsstrategi, som vil indeholde en køreplan gældende indtil 2010.

---

(1)  KOM(2000)285.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008), offentliggjort i EFT L 271 af 9.10.2002.

(3)  http://europa.eu.int/information_society/eeurope/2005/all_about/ehealth/index_en.htm

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/371 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/371

---

(2004/C 84 E/0429)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0354/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Midler til opførelse af et kulturcenter

Fiuggi kommune i Frosinone provinsen er engageret i opførelsen af et moderne kulturcenter med over 2000 pladser, der skal anvendes til opførelse af teaterstykker, koncerter og fjernsynsoptagelser samt kongresser og udstillinger.

I projektet indgår udvidelse og ombygning af det eksisterende Teatro delle Fonti, som er beliggende i Parco della Fonte Anticolana, og desuden miljøgenopretning og genetablering af det pågældende areal.

Kulturcentret ville året rundt udgøre en betydelig gevinst på grund af alle de aktiviteter, som er knyttet til badene i Fiuggi.

Alt dette vil desuden føre til oprettelse af nye arbejdspladser og vil gøre denne lokalitet i Mellemitalien mere attraktiv, bl.a. på grund af den omtalte park.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | hvilke foranstaltninger og programmer der findes til finansiering af sådanne initiativer som led i »Kultur 2000«? |
| --- | --- |

1.

hvilke foranstaltninger og programmer der findes til finansiering af sådanne initiativer som led i »Kultur 2000«?

| 2. | om der findes tilsvarende initiativer andre steder i EU? |
| --- | --- |

2.

om der findes tilsvarende initiativer andre steder i EU?

| 3. | om den selv kan støtte dette initiativ? |
| --- | --- |

3.

om den selv kan støtte dette initiativ?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(19. marts 2004)

Inden for rammerne af enhedsprogrammeringsdokumentet for Lazio-regionen, som Den Europæiske Fond for Regionaludvikling medfinansierer for perioden 2000-2006, kan der gennemføres interventioner af den af det ærede medlem omtalte type (kulturfaciliteter af turistmæssig interesse) under punkt III »udnyttelse af lokale systemer« og særlig foranstaltning III.2, der vedrører udnyttelse af områder af turistmæssig, kulturel og miljømæssig interesse.

Gennemførelsen af sådanne interventioner sorterer under den regionale administration, der er programmets forvaltningsmyndighed, og som er ansvarlig for bl.a. udvælgelsen af projekter. Det ærede medlem bør således henvende sig til den regionale administration for at få svar på spørgsmålet om, hvorvidt projektet kan støttes under programmet for Lazio.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/372 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/372

---

(2004/C 84 E/0430)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0355/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Støtte til unge kunstnere

Den kulturelle sammenslutning »Prometeo« i Alatri i provinsen Frosinone har i mange år været engageret i fremme og formidling af en international kunstnerisk og litterær pris, hvis mål bl.a. er formidling af forskellige kulturer og traditioner i form af billeder og skulpturer udført af kunstnere fra flere EU-lande.

Præmien uddeles for et kunstværk, hvis motiv er et emne, der fastlægges fra år til år, samtidig med at det står kunstnerne frit for at udføre deres værker med den teknik, som de finder mest hensigtsmæssig.

Sigtet med initiativet er at fremme grænseoverskridende formidling af kulturen og udveksling af kunstnere, hvad der er et af målene i »Kultur 2000«.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | hvilke foranstaltninger og programmer der findes til finansiering af sådanne initiativer som led i »Kultur 2000«? |
| --- | --- |

1.

hvilke foranstaltninger og programmer der findes til finansiering af sådanne initiativer som led i »Kultur 2000«?

| 2. | om der findes tilsvarende initiativer i EU? |
| --- | --- |

2.

om der findes tilsvarende initiativer i EU?

| 3. | om dette områder er omfattet af målene for 2004? |
| --- | --- |

3.

om dette områder er omfattet af målene for 2004?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(19. marts 2004)

| 1.og | 2. Det ærede parlamentsmedlem henvises til svar afgivet af Kommissionen på skriftligt spørgsmål E-0938/03 (1). |
| --- | --- |

1.og

2. Det ærede parlamentsmedlem henvises til svar afgivet af Kommissionen på skriftligt spørgsmål E-0938/03 (1).

| 3. | Kommissionen må gøre det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at fristen for indkaldelse af forslag til projekter, som gennemføres i 2004, udløb den 30. oktober 2003 for etårige projekters vedkommende og den 14. november 2003 for flerårige projekters vedkommende. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen må gøre det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at fristen for indkaldelse af forslag til projekter, som gennemføres i 2004, udløb den 30. oktober 2003 for etårige projekters vedkommende og den 14. november 2003 for flerårige projekters vedkommende.

---

(1)  EUT C 242 E af 9.10.2003, s. 212.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/372 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/372

---

(2004/C 84 E/0431)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0356/04

af Pasqualina Napoletano (PSE), Giorgio Ruffolo (PSE), Guido Sacconi (PSE) og Walter Veltroni (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Krise i jern- og stålindustrien i Terni

Virksomheden Thyssen Krupp (TK) planlægger en teknisk organisationsform, hvoraf det kan udledes, at afdelingen for magnetstål i Ast di Terni i Italien vil blive lukket, hvilket vil indebære nedlæggelse af 900 arbejdspladser i området. Magnetstål er af afgørende betydning for balancen som sådan i jern- og stålindustrien i Terni med hensyn til produktionsmuligheder og -synergi samt beskæftigelse.

TK havde sat sig som mål at udvikle Terni til et europæisk kvalitetscentrum for kornorienteret transformerblik.

Jern- og stålindustrien i Terni har nogle af de laveste omkostninger pr. enhed i Europa, og der er udbetalt betydelige midler fra EU, bl.a. fra fondene under mål 2 i Den Europæiske Socialfond med henblik på udvikling af det lokale system, infrastrukturerne og erhvervsuddannelsen, hvilket Ast/TK både direkte og indirekte har haft gavn af.

Vil Kommissionen omgående tage initiativ til at afværge lukningen af afdelingen for ikke blot magnetstål i TK's afdeling i Terni?

Vil Kommissionen anlægge en mere konsekvent strategi i forbindelse med omstruktureringer inden for industrien og de sociale konsekvenser heraf for at hindre negative følger for beskæftigelsen og arbejdsforholdene, men også for den fysiske planlægning?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/373 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/373

---

(2004/C 84 E/0432)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0390/04

af Francesco Rutelli (ELDR) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Lukning af den magnetiske afdeling af AST i Terni

Thyssen Krupp-koncernen har meddelt sin beslutning om at lukke den magnetiske afdeling af AST i Terni i Italien. Forholdet mellem kvalitet og omkostninger pr. produktenhed for det magnetiske stål, som produceres af AST, er blandt de laveste i Europa.

| 1. | Vil Kommissionen på denne baggrund udarbejde nogle forslag til at undgå lukningen af stålværket i Terni? |
| --- | --- |

1.

Vil Kommissionen på denne baggrund udarbejde nogle forslag til at undgå lukningen af stålværket i Terni?

| 2. | Vil Kommissionen støtte foranstaltninger, der kan sikre mere information og større indragelse af medarbejderne i virksomhedens beslutninger, således at man i fremtiden kan undgå de negative konsekvenser af drastiske beslutninger om virksomhedsomlægning? |
| --- | --- |

2.

Vil Kommissionen støtte foranstaltninger, der kan sikre mere information og større indragelse af medarbejderne i virksomhedens beslutninger, således at man i fremtiden kan undgå de negative konsekvenser af drastiske beslutninger om virksomhedsomlægning?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/373 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/373

---

(2004/C 84 E/0433)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0395/04

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om:   Indgreb for at afværge lukningen af stålværkerne i Terni

Stålværkerne i Terni ejes af det multinationale tyske selskab Thyssen Krupp og udgør et af de vigtigste centre for stålproduktion i Europa.

Den tyske koncern har tilkendegivet, at den vil lukke anlægget i Terni, som er det eneste i Italien, der producerer magnetisk stål.

Vil Kommissionen af disse årsager gøre alt for at bevare en højt specialiseret industrisektor som denne, der giver arbejde til mange tusind, hvoraf omkring 1 000 som følge af Thyssen Krupps beslutning risikerer at miste deres arbejde i løbet af få dage?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

på skriftlige forespørgsler E-0356/04, E-0390/04 og E-0395/04

(22. marts 2004)

Kommissionen henviser det ærede medlem til det fælles svar (1) på skriftlig forespørgsel P-0376/04 fra fr. 4Sbarbati, P-0388/04 fra fr. Angelilli og P-0445/04 fra hr. Mastella. Kommissionen noterer med tilfredshed, at der synes at være indgået en aftale om ikke at lukke anlæggene.

---

(1)  Se side 206.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/374 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/374

---

(2004/C 84 E/0434)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0360/04

af Benedetto Della Vedova (NI) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Udelukkelse af nummeroplysningen fra forsyningspligten

Den italienske regering vedtog i september 2003 via et lovdekret en kodeks for elektronisk kommunikation, som gennemfører direktiv 2002/19/EF (1) (direktiv om adgang), 2002/20/EF (2) (direktiv om autorisation), 2002/21/EF (3) (rammedirektiv) og 2002/22/EF (4) (forsyningspligtdirektiv).

Af den nye kodeks fremgår det imidlertid:

| a) | at nummeroplysningen (der i Italien er kendt under betegnelsen »servizio 12« udbudt af Telecom Italia) er udelukket fra de ydelser, der hører ind under forsyningspligten (artikel 55 i kodeksen); |
| --- | --- |

a)

at nummeroplysningen (der i Italien er kendt under betegnelsen »servizio 12« udbudt af Telecom Italia) er udelukket fra de ydelser, der hører ind under forsyningspligten (artikel 55 i kodeksen);

| b) | at den periodiske undersøgelse af, hvilke ydelser der skal omfattes af forsyningspligten, foretages af regeringen efter høring af telekommunikationsmyndigheden (artikel 65 i kodeksen). |
| --- | --- |

b)

at den periodiske undersøgelse af, hvilke ydelser der skal omfattes af forsyningspligten, foretages af regeringen efter høring af telekommunikationsmyndigheden (artikel 65 i kodeksen).

| — | Forsyningspligtdirektivet (2002/22/EF) foreskriver (artikel 5 og 25), at abonnentfortegnelsen er en af de ydelser, der hører ind under forsyningspligten (for så vidt angår nummeroplysningen, bekræftes dette tillige af den italienske kommunikationsmyndighed ved afgørelse 103/03/CONS af april 2003, samt (artikel 3 i direktiv 2002/22/EF) at medlemsstaterne sikrer, at alle slutbrugere på deres område »uanset hvor de geografisk befinder sig, har mulighed for at få adgang til de i dette kapitel nævnte tjenester, i den krævede kvalitet og, og under hensyn til de særlige nationale forhold, til en rimelig pris«. |
| --- | --- |

—

Forsyningspligtdirektivet (2002/22/EF) foreskriver (artikel 5 og 25), at abonnentfortegnelsen er en af de ydelser, der hører ind under forsyningspligten (for så vidt angår nummeroplysningen, bekræftes dette tillige af den italienske kommunikationsmyndighed ved afgørelse 103/03/CONS af april 2003, samt (artikel 3 i direktiv 2002/22/EF) at medlemsstaterne sikrer, at alle slutbrugere på deres område »uanset hvor de geografisk befinder sig, har mulighed for at få adgang til de i dette kapitel nævnte tjenester, i den krævede kvalitet og, og under hensyn til de særlige nationale forhold, til en rimelig pris«.

| — | Direktiv 2002/22/EF foreskriver (artikel 15), at Kommissionen (og ikke medlemsstaternes regeringer) med jævne mellemrum tager forsyningspligtens omfang op til nyvurdering på grundlag af den samfundsmæssige, økonomiske og teknologiske udvikling. |
| --- | --- |

—

Direktiv 2002/22/EF foreskriver (artikel 15), at Kommissionen (og ikke medlemsstaternes regeringer) med jævne mellemrum tager forsyningspligtens omfang op til nyvurdering på grundlag af den samfundsmæssige, økonomiske og teknologiske udvikling.

| — | Det under punkt a) nævnte problem er så alvorligt, at det allerede fra november til januar har ført til en betydelig prisstigning for nummeroplysningen, som i tilfælde af gruppen fastnetbrugere næsten er fordoblet. |
| --- | --- |

—

Det under punkt a) nævnte problem er så alvorligt, at det allerede fra november til januar har ført til en betydelig prisstigning for nummeroplysningen, som i tilfælde af gruppen fastnetbrugere næsten er fordoblet.

Mener Kommissionen ikke, at »kodeksen om elektronisk kommunikation« på grundlag af det i punkt a) og b) fremsatte er i modstrid med forsyningspligtdirektivet (2002/22/EF)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. marts 2004)

Ifølge artikel 6, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, herefter forsyningspligtdirektivet, skal medlemsstaterne sikre, at mindst én udtømmende nummeroplysningstjeneste er tilgængelig for alle slutbrugere, herunder brugere af offentlige betalingstelefoner. Da denne tjeneste hører ind under forsyningspligten, skal den tilbydes i en bestemt kvalitet og til en rimelig pris. Hvad angår Italien, fastslår »Codice delle Communicazione Elettroniche« (i artikel 55), at der er en række forskellige tilbud om nummeroplysningstjenester, der opfylder ovennævnte kriterier. Endvidere fastsætter denne lov, at markedsvilkårene skal revurderes hvert halve år, og kommunikationsministeriet bemyndiges til at pålægge udpegede virksomheder relevante forpligtelser, hvor det er nødvendigt.

I øjeblikket kan slutbrugerne i Italien vælge mellem to eller tre forskellige operatører, der leverer nummeroplysningstjenester. De kan benytte den tjeneste, der tilbydes af Telecom Italia (via nummeret »12«), den tjeneste, der leveres af Seat Pagine Gialle (89.24.24), eller den, der leveres af deres eget telefonselskab (412) (i de sidste to tilfælde er der tale om »udvidede« nummeroplysningstjenester med mulighed for at få andre oplysninger end blot telefonnumre).

Før ovennævnte lov trådte i kraft, blev nummeroplysningstjenesten leveret af Telecom Italia (via nummeret »12«), der varetog forsyningspligten. Under de nuværende vilkår er prisen på den interaktive automatiserede tjeneste (dvs. med på forhånd indtalte oplysninger) mere eller mindre den samme som før (dvs. 0,50 EUR for oplysninger). Hvis der kræves telefonistekspedition, er prisen det dobbelte.

Hvad angår anden del af det ærede medlems spørgsmål, fastsætter artikel 65 i den italienske lov, at ministeriet hvert år tager anvendelsen af forsyningspligten op til fornyet vurdering for at afgøre, hvilke tjenester den bør omfatte. Ifølge artikel 3, stk. 2, i forsyningspligtdirektivet skal medlemsstaterne fastlægge den mest effektive og hensigtsmæssige strategi til sikring af forsyningspligtens varetagelse under iagttagelse af principperne om objektivitet, transparens, ikke-diskriminering og proportionalitet. Det forekommer derfor fuldt ud rimeligt og endda ønskeligt, at de nationale myndigheder med jævne mellemrum revurderer de vilkår, der har dannet grundlag for deres tidligere beslutninger. Det fremgår også udtrykkeligt af den italienske lov, at revurderingen blandt andet skal tage udgangspunkt i den vurdering, Kommissionen anlægger som led i sin jævnlige nyvurdering af forsyningspligtens omfang i henhold til artikel 15 i forsyningspligtdirektivet.

Kommissionen vil fortsat overvåge medlemsstaternes, herunder Italiens, overholdelse af forsyningspligtdirektivet. I tilfælde af manglende overensstemmelse kan Kommissionen indlede overtrædelsesprocedurer med henblik på at lade Domstolen afgøre, om der er tale om en overtrædelse. Som det ærede medlem vil vide, har Domstolen enekompetence til at træffe afgørelse om, hvorvidt en gennemførelsesforanstaltning er lovlig eller ej. Kommissionen vil navnlig overvåge situationen i forbindelse med de italienske myndigheders jævnlige revurdering af de vilkår, hvorunder disse tjenester udbydes, for at sikre, at principperne om objektivitet, transparens, ikke-diskriminering og proportionalitet overholdes.

---

(1)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7.

(2)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 21.

(3)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

(4)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/375 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/375

---

(2004/C 84 E/0435)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0361/04

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Fluorisering af drikkevand i Irland

| 1. | Kan Kommissionen bekræfte, at Generaldirektoratet for Miljø har modtaget oplysninger fra Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender om de meget alvorlige og vedvarende problemer i forbindelse med Irlands offentlige vandplaner (1), især det alt for store indhold af aluminium i drikkevand tilsat flour? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen bekræfte, at Generaldirektoratet for Miljø har modtaget oplysninger fra Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender om de meget alvorlige og vedvarende problemer i forbindelse med Irlands offentlige vandplaner (1), især det alt for store indhold af aluminium i drikkevand tilsat flour?

| 2. | Vil Kommissionen oplyse, hvilke undersøgelser den i givet fald har foretaget af denne alvorlige situation, ikke blot i Galway-området, men også med hensyn til de andre 42 sundhedsmyndigheder i Irland, der tilfører drikkevandet fluor, hvor maksimumsgrænsen for indholdet af aluminium ifølge EPA's »Drikkevandskvalitet — 2001« regelmæssigt overskrides for tre fjerdedeles vedkommende? |
| --- | --- |

2.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke undersøgelser den i givet fald har foretaget af denne alvorlige situation, ikke blot i Galway-området, men også med hensyn til de andre 42 sundhedsmyndigheder i Irland, der tilfører drikkevandet fluor, hvor maksimumsgrænsen for indholdet af aluminium ifølge EPA's »Drikkevandskvalitet — 2001« regelmæssigt overskrides for tre fjerdedeles vedkommende?

| 3. | Hvorfor blev denne kritik ikke efterprøvet i løbet af 2003 i forbindelse med revisionen og en eventuel nyformulering af drikkevandsdirektivet inden direktivets gennemførelse? |
| --- | --- |

3.

Hvorfor blev denne kritik ikke efterprøvet i løbet af 2003 i forbindelse med revisionen og en eventuel nyformulering af drikkevandsdirektivet inden direktivets gennemførelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. marts 2004)

| 1. | og 2. Det ærede medlem omtaler en række specifikke problemer vedrørende drikkevand i Irland. Andragende 333/98, 661/2000, 1497/2002, som er forelagt Parlamentets Udvalg for Andragender, omhandler henholdsvis mikrobiologisk kontaminering af den offentlige vandforsyning ved Carraroe i Galway-området, mikrobiologisk kontaminering af og høje aluminiumskoncentrationer i den offentlige vandforsyning i Troyswood i Kilkenny, og algeforekomster i Lough Guitane, en drikkevandsindvindings-kilde i Kerry-området. Det mest alvorlige og vedvarende problem med den irske, offentlige vandforsyning er mikrobiologisk kontaminering. Dette har haft indflydelse på et betydeligt antal offentlige vandforsyninger, herunder vandforsyninger i Carraroe og Troyswood, skønt de alvorligste problemer findes i private irske vandforsyninger. Det er genstand for en afgørelse truffet af Domstolen mod Irland (2). Kommissionen har været i kontakt med de irske myndigheder for at sikre, at problemerne med mikrobiologisk kontaminering afhjælpes, og at Domstolens dom efterkommes snarest muligt. Spørgsmålet om tilsætning af fluor forekommer ikke i disse andragender, og det er ikke taget op med de irske myndigheder. |
| --- | --- |

1.

og 2. Det ærede medlem omtaler en række specifikke problemer vedrørende drikkevand i Irland. Andragende 333/98, 661/2000, 1497/2002, som er forelagt Parlamentets Udvalg for Andragender, omhandler henholdsvis mikrobiologisk kontaminering af den offentlige vandforsyning ved Carraroe i Galway-området, mikrobiologisk kontaminering af og høje aluminiumskoncentrationer i den offentlige vandforsyning i Troyswood i Kilkenny, og algeforekomster i Lough Guitane, en drikkevandsindvindings-kilde i Kerry-området. Det mest alvorlige og vedvarende problem med den irske, offentlige vandforsyning er mikrobiologisk kontaminering. Dette har haft indflydelse på et betydeligt antal offentlige vandforsyninger, herunder vandforsyninger i Carraroe og Troyswood, skønt de alvorligste problemer findes i private irske vandforsyninger. Det er genstand for en afgørelse truffet af Domstolen mod Irland (2). Kommissionen har været i kontakt med de irske myndigheder for at sikre, at problemerne med mikrobiologisk kontaminering afhjælpes, og at Domstolens dom efterkommes snarest muligt. Spørgsmålet om tilsætning af fluor forekommer ikke i disse andragender, og det er ikke taget op med de irske myndigheder.

| 3. | Det nye drikkevandsdirektiv (3) indeholder kvalitetsstandarder navnlig for mikrobiologiske parametre, aluminium og fluorider, som er opstillet på grundlag af det foreliggende videnskabelige belæg og rådgivning fra Kommissionens rådgivende videnskabelige udvalg til undersøgelse af kemiske forbindelsers toksicitet (CSTE), og som ligger på linje med værdierne anbefalet af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) (4). Værdierne er også i overensstemmelse med WHO's nyeste dokumenter fra 2003.
  Kommissionen følger proaktivt udviklingen i drikkevandssektoren, og i oktober 2003 tilrettelagde den et seminar om drikkevand. Dette seminar førte en bred vifte af eksperter sammen fra hele EU, de nye medlemsstater, WHO, universiteter, myndigheder og agenturer, vandleverandører og erhvervslivet samt ikke-statslige organisationer (NGO), og her drøftedes bl.a. spørgsmålet om mikrobiologiske og kemiske parametre (herunder fluorid). Hvad angår fluorid-værdier er det anerkendt, at den nugældende værdi på 1,5 milligram pr. liter (mg/l) yder et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau, og at en lavere værdi på 1,0 mg/l kunne anbefales for drikkevand, der kunstigt er tilsat fluor. Samtidig er der opnået generel enighed om, at der ikke er noget presserende behov for at ændre direktivet fra 1998. |
| --- | --- |

3.

Det nye drikkevandsdirektiv (3) indeholder kvalitetsstandarder navnlig for mikrobiologiske parametre, aluminium og fluorider, som er opstillet på grundlag af det foreliggende videnskabelige belæg og rådgivning fra Kommissionens rådgivende videnskabelige udvalg til undersøgelse af kemiske forbindelsers toksicitet (CSTE), og som ligger på linje med værdierne anbefalet af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) (4). Værdierne er også i overensstemmelse med WHO's nyeste dokumenter fra 2003.

Kommissionen følger proaktivt udviklingen i drikkevandssektoren, og i oktober 2003 tilrettelagde den et seminar om drikkevand. Dette seminar førte en bred vifte af eksperter sammen fra hele EU, de nye medlemsstater, WHO, universiteter, myndigheder og agenturer, vandleverandører og erhvervslivet samt ikke-statslige organisationer (NGO), og her drøftedes bl.a. spørgsmålet om mikrobiologiske og kemiske parametre (herunder fluorid). Hvad angår fluorid-værdier er det anerkendt, at den nugældende værdi på 1,5 milligram pr. liter (mg/l) yder et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau, og at en lavere værdi på 1,0 mg/l kunne anbefales for drikkevand, der kunstigt er tilsat fluor. Samtidig er der opnået generel enighed om, at der ikke er noget presserende behov for at ændre direktivet fra 1998.

---

(1)  Jf. PE 329.242.

(2)  Kommissionen mod Irland, Sag C-316/00, dom af 14. november 2003.

(3)  Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand, EFT L 330 af 5.12.1998.

(4)  Retningslinjer for drikkevandskvalitet, nuværende 2. udg. (Genève, 1993-1997), samt udkast til 3. udg. (Genève, 2003).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/376 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/376

---

(2004/C 84 E/0436)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0363/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Klage P2000/4974

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt den er nået med klage nr. P2000/4974 vedrørende miljøvurderings-undersøgelsen i forbindelse med forslagene om renovering af Eyre Square, Galway? Hvilke konklusioner er Kommissionen nået frem til, og hvornår forventer den at træffe sin endelige afgørelse i sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. marts 2004)

Denne klage vedrørte en manglende vurdering af miljøvirkninger (VVM) i forbindelse med et byudviklings-projekt, der består af fornyelsesarbejder på Eyre Square, som er Galways vigtigste torv. I 2003 bekræftede de irske myndigheder, at der var blevet foretaget en VVM for projektet. Da der ikke kunne fastslås nogen overtrædelse af direktiv 85/337/EØF (1), blev klagesagen efterfølgende lukket.

---

(1)  Direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkninger på miljøet, EFT L 175 af 5.7.1985, som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, EFT L 73 af 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/377 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/377

---

(2004/C 84 E/0437)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0364/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Direktivet om emballageaffald og Irland

Hvorledes har den irske regering svaret på den begrundede udtalelse, som Kommissionen sendte til Irland i december 2002, jf. Kommissionens pressemedelelse IP/02/1922, vedrørende Irlands ukorrekte gennemførelse af Europa-Parlamnetets og Rådets direktiv 94/62/EF (1) om emballage og emballageaffald?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen iværksat eller agter at iværksætte i den pågældende sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. marts 2004)

Den 19. december 2002 fremsendte Kommissionen en begrundet udtalelse til Irland vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (2), da den var utilfreds med, at de irske overgangsbestemmelser ikke var tilstrækkelige til at nå formålet med bestemmelserne om genanvendelse og genvinding inden udgangen af 2005 i henhold til direktivets artikel 6. I juni 2003 offenliggjorde Irland en ny lovgivning med skærpede bestemmelser i forhold til artikel 6. Som følge heraf har Kommissionen afsluttet overtrædelsesproceduren.

---

(1)  EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.

(2)  EFT L 365 af 31.12.1994.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/377 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/377

---

(2004/C 84 E/0438)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0365/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Direktivet om særskilte regnskaber

Hvorledes har den irske regering i givet fald svaret på den begrundede udtalelse, som Kommissionen sendte til Irland og fem andre medlemsstater i juni 2002(jf. Kommissionens pressemedelelse IP/02/944), vedrørende Kommissionens direktiv 2000/52/EF (1) om særskilte regnskaber?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. marts 2004)

Irland besvarede Kommissionens begrundede udtalelse af 26. juni 2002 ved brev af 26. august 2002. I sit svar udtalt Irland, at landet i det store hele overholder Kommissionens direktiv 2000/52/EF af 26. juli 2000 om ændring af direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder, bortset fra kravet om at underrette Kommissionen om de relevante bestemmelser.

Mere specifikt bekræftede Irland desuden, at samtlige relevante statslige organer, som direktivet gælder for, er blevet gjort opmærksom på direktivet, og at de derfor er bekendt med direktivet og pligten til at overholde det.

Ifølge de irske myndigheder overholdt alle sådanne organer direktivets bestemmelser fuldt ud, dog med følgende undtagelser:

| — | Córas Iompair Éireann-koncernen (CIE) forventes først at overholde direktivet i 2003. |
| --- | --- |

—

Córas Iompair Éireann-koncernen (CIE) forventes først at overholde direktivet i 2003.

| — | Med hensyn til Radio Telefis Éireann (RTÉ) blev der med den lovgivning, som trådte i kraft i 2001, pålagt krav til RTÉ, og den relevante minister fik beføjelser, for så vidt angår opdelingen af RTÉ's regnskaber i henhold til direktivets bestemmelser. Heri indgår: En bestemmelse, hvis formål er at skabe klarhed om RTÉ's public service-indhold og den måde, som licensindtægterne kan anvendes og bogføres, et krav om, at RTÉ ikke må anvende licensindtægter eller indtægter fra public serviceudsendelser til at understøtte kommercielle kanaler samt et krav om at sørge for separat bogføring på dette område. Endelig konkluderede Irland, at RTÉ var i færd med at gennemføre ændringer af sine bogføringssystemer, som skulle gøre det lettere at overholde direktivet. |
| --- | --- |

—

Med hensyn til Radio Telefis Éireann (RTÉ) blev der med den lovgivning, som trådte i kraft i 2001, pålagt krav til RTÉ, og den relevante minister fik beføjelser, for så vidt angår opdelingen af RTÉ's regnskaber i henhold til direktivets bestemmelser. Heri indgår: En bestemmelse, hvis formål er at skabe klarhed om RTÉ's public service-indhold og den måde, som licensindtægterne kan anvendes og bogføres, et krav om, at RTÉ ikke må anvende licensindtægter eller indtægter fra public serviceudsendelser til at understøtte kommercielle kanaler samt et krav om at sørge for separat bogføring på dette område. Endelig konkluderede Irland, at RTÉ var i færd med at gennemføre ændringer af sine bogføringssystemer, som skulle gøre det lettere at overholde direktivet.

Irland mente desuden, at samtlige private virksomheder, som for indeværende har særlige rettigheder eller enerettigheder, eller som er betroet at drive tjenester af generel økonomisk interesse, omfattes af direktivets artikel 4, stk. 2. Irland hævdede, at samtlige ministerier er blevet underrettet om, at alle organer, som fremover kan blive omfattet af direktivet, omgående gøres opmærksom på dette direktiv og om nødvendigheden af at overholde dets bestemmelser.

Kommissionen mener ikke, at Irlands svarskrivelse opfylder de retlige krav, som ville gøre det muligt for Kommissionen at bekræfte, at Irland fuldt ud opfylder sine forpligtelser. Irland kunne ikke gøre rede for de nationale retsakter, hvorved direktivet skulle gennemføres (fuld titel og officielle offentliggørelseshenvis-ninger i den nationale lovgivning) eller at vedlægge et komplet eksemplar af de relevante foranstaltninger.

Da Irland fortsat overtrådte gennemførelses- og indberetningsbestemmelserne, så Kommissionen sig nødsaget til i henhold til EF-traktatens artikel 226 at indbringe sagen for Domstolen (sag C-99/03).

---

(1)  EFT L 193 af 29.7.2000, s. 75.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/378 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/378

---

(2004/C 84 E/0439)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0367/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Dyreforsøg i Irland

Hvorledes har den irske regering svaret på den begrundede udtalelse, som Kommissionen sendte til Irland i juni 2002, jf. Kommissionens pressemedelelse IP/02/946, vedrørende Irlands tilsidesættelse af De Europæiske Fællesskabers dom fra 2001 om Irlands overholdelse af bestemmelserne i direktivet om dyreforsøg (Rådets direktiv 86/609/EØF (1)?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen iværksat eller agter at iværksætte i den pågældende sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. marts 2004)

Den 27. juni 2002 fremsendte Kommissionen en begrundet udtalelse til Irland i henhold til artikel 228 i EF-traktaten vedrørende Irlands tilsidesættelse af De Europæiske Fællesskabers dom af 18. oktober 2001 i sag C-354/99 Kommissionen mod Irland vedrørende anvendelsen af Rådets direktiv 86/609/EØF af 24. november 1986 (2) om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål, og artikel 10 i EF-traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. I december 2002 offentliggjorde Irland en ny lovgivning i overensstemmelse med dommen. Overtrædelsesproceduren blev derefter afsluttet.

---

(1)  EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1.

(2)  EFT L 358 af 18.12.1986.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/379 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/379

---

(2004/C 84 E/0440)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0368/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Den irske regerings afgiftspolitik og Seveso II-direktivet

Hvorledes har den irske regering svaret på den begrundede udtalelse, der blev varslet den 18. juli 2003 (IP/03/1048) vedrørende den irske regerings beslutning om at opkræve et beløb fra medlemmer af offentligheden, der udtaler sig om udviklingen i forbindelse med større industrianlæg omfattet af Seveso II-direktivet om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (Rådets direktiv 96/82/EF (1))?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at iværksætte i den pågældende sag?

---

(1)  EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/379 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/379

---

(2004/C 84 E/0441)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0369/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Høring af offentligheden i forbindelse med udarbejdelsen af beredskabsplaner under Seveso II-direktivet

Hvorledes har den irske regering svaret på den begrundede udtalelse, der blev varslet den 18. juli 2003 (IP/03/1048) vedrørende den irske regerings manglende bestræbelser på at sikre den nødvendige høring af offentligheden i forbindelse med udarbejdelsen af beredskabsplaner i overensstemmelse med kravet i Seveso II-direktivet om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (Rådets direktiv 96/82/EF (1))?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at iværksætte i den pågældende sag?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

på skriftlige forespørgsler E-0368/04 og E-0369/04

(22. marts 2004)

Kommissionen sendte en begrundet udtalelse til Irland den 11. juli 2003 vedrørende Rådets direktiv 96/482/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer, fordi den fandt, at de irske gennemførelsesbestemmelser ikke var i overensstemmelse med direktivets artikel 11, 12 og 13. De spørgsmål, det ærede medlem henviser til, vedrører artikel 11 (offentligheden høres om de eksterne beredskabsplaner) og artikel 13 (offentligheden høres om planlægning af nye virksomheder). I september 2003 meddelte Irland nye lovbestemmelser vedrørende artikel 11 (2). Disse synes at rette op på nogle svagheder i de tidligere irske gennemførelsesbestemmelser. Irlands stilling er uændret med hensyn til at anvende deltagelsesgebyrer. Kommissionen overvejer stadig Irlands svar, hvad angår direktivets artikel 12.

---

(1)  EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13.

(2)  »Statutory Instrument« nr. 402 af 2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/380 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/380

---

(2004/C 84 E/0442)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0372/04

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Afhøring af redaktøren Alexandr Podrabinek

Den 27. januar 2004 oplyste Interfax og Lenta.ru, at den sovjetiske systemkritiker og tidligere politiske fange Alexandr Podrabinek, der nu er chefredaktør for pressebureauet Prima Human Rights Information, af den russiske efterretningstjeneste FSB var blevet indkaldt til afhøring i Lefortovo-fængslet i Moskva. Ifølge Alexandr Podrabinek, der ligeledes er chefredaktør for avisen Express-Chronica, er denne indkaldelse sandsynligvis forbundet med den russiske efterretningstjeneste FSB's beslaglæggelse i december sidste år af 4 376 eksemplarer af bogen »FSB sprænger Rusland i luften« skrevet af Alexandr Litvinenko, tidligere FSB-officer og kompagnon med den frivilligt eksilerede forretningsmand Boris Berezovski, og af historikeren Yurij Felshtinskii (se i øvrigt RFE/RL Newsline af 30. december 2003). I bogen hævdes det, at FSB stod bag den serie bombeangreb mod boligkomplekser, som i 1999 kostede 300 mennesker livet og brugtes som påskud til at genoptage de militære angreb i Den Tjetjenske Republik. Ifølge Alexandr Podrabinek havde bureauet Prima købt de eksemplarer af bogen, der var blevet trykt i Letland og beslaglagt under transporten til Moskva, hvor de skulle sælges via boghandlere.

Hvilke oplysninger har Kommissionen om dette seneste eksempel på, at de russiske myndigheder krænker ytrings- og meningsfriheden? Hvilke initiativer vil den tage for at forhindre de russiske myndigheder i at træffe uretmæssige afgørelser mod Alexandr Podrabinek og krænke mediefriheden? Hvad mener Kommissionen om FSB's stadig mere udbredte kontrol på alle niveauer i Ruslands samfund og institutioner? Mener Kommissionen ikke, at den i lyset af de systematiske krænkelser af informations-, presse- og meningsfriheden, som i de seneste tre-fire år har kendetegnet den russiske hverdag, burde tage sine programmer for støtte til medier i Den Russiske Føderation op til revision?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(16. marts 2004)

Kommissionen er underrettet om de seneste begivenheder vedrørende Alexandr Podrabinek, hvis netsted Prima-news blev oprettet gennem et tilskud fra det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR), faciliteterne for mikroprojekter. Kommissionen følger nøje udviklingen i Rusland, ikke blot i den pågældende sag, men også mere generelt med hensyn til mediefrihed. I den forbindelse skal Kommissionen minde om den offentlige meningstilkendegivelse, som EU i juli 2003 fremsatte vedrørende sin bekymring for pressefriheden. I lyset af de seneste begivenheder er Kommissionen af den opfattelse, at det er så meget desto vigtigere at støtte udviklingen af en uafhængig og pluralistisk presse i Rusland.

I sin seneste meddelelse om forbindelsene med Rusland (1) har Kommissionen understreget det nødvendige i, at EU fører en åben og ærlig dialog, hvorigennem den insisterer på, at landet respekterer de værdier, det er forpligtet til som medlem af Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) og Europarådet, nærmere betegnet respekten for menneskerettighederne og mediefriheden. Disse emner behandles ofte i den politiske dialog, som EU fører med de russiske myndigheder.

Kommissionens aktiviteter er ikke begrænset til en politisk dialog. F.eks. i forbindelse med EIDHR's indkaldelse af forslag for 2004 er mediernes frihed blevet fastlagt som et af de prioriterede emneområder. Kommissionen agter at fokusere på en række aktiviteter, bl.a. støtte til forbedring af ytringsfriheden og til uafhængige medier, især på regionalt plan; støtte til styrkelse af russisk journalismes professionalisme og etik; støtte til styrkelse af de retlige og institutionelle rammer for beskyttelse af pressefriheden; støtte til styrkelse af journalisters muligheder for at forsvare deres rettigheder; støtte til forbedring af kvaliteten af forvaltningen af medierne med henblik på at sikre finansiel levedygtighed, overholdelse af skattelovgivningen, og i sidste instans de facto uafhængighed; støtte til lokale og uafhængige medier og forbedring af kvaliteten og dækningen af menneskerettighedsspørgsmål i medierne.

---

(1)  KOM(2004) 106 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/381 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/381

---

(2004/C 84 E/0443)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0375/04

af Martin Kastler (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Foranstaltninger mod unges konsum af alkoholholdig sodavand

Blandt de faktorer, der indvirker på folkesundheden i landene i Europa, er alkohol en af de mest afgørende. Globalt set er Europa verdensdelen med det største alkoholforbrug pr. person. Fagfolk anslår, at alkoholrelaterede sygdomme og invaliditet belaster sundhedsbudgettet med 8 til 10 %. Et endnu større problem er, at de unge begynder at drikke alkohol i en stadig yngre alder og at man i reklamerne for alkoholholdige sodavand målrettet bejler til de unge.

| 1. | I Rådets henstilling om alkohol og unge (1) blev det foreslået, at erhvervslivet skulle indføre selvkontrol, men denne løsning har ikke haft det nødvendige resultat. Netop de unges forbrug af alkoholholdige sodavand er i mange medlemsstater mangedoblet over de seneste år. Har Kommissionen gennemført konkrete undersøgelser af forbruget af disse drikke? |
| --- | --- |

1.

I Rådets henstilling om alkohol og unge (1) blev det foreslået, at erhvervslivet skulle indføre selvkontrol, men denne løsning har ikke haft det nødvendige resultat. Netop de unges forbrug af alkoholholdige sodavand er i mange medlemsstater mangedoblet over de seneste år. Har Kommissionen gennemført konkrete undersøgelser af forbruget af disse drikke?

| 2. | Foreligger der konkrete planer om på EU-plan at indføre ensartede regler for at begrænse unges forbrug af alkoholholdige sodavand, hvad angår salg, reklame eller afgifter? |
| --- | --- |

2.

Foreligger der konkrete planer om på EU-plan at indføre ensartede regler for at begrænse unges forbrug af alkoholholdige sodavand, hvad angår salg, reklame eller afgifter?

| 3. | Er der for de kommende år planlagt konkrete foranstaltninger og aktioner og er der afsat midler for at bevidstgøre de unge med hensyn til alkoholforbruget? |
| --- | --- |

3.

Er der for de kommende år planlagt konkrete foranstaltninger og aktioner og er der afsat midler for at bevidstgøre de unge med hensyn til alkoholforbruget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. marts 2004)

| 1. | Kommissionen deler fuldt ud det ærede medlems bekymring over de problemer, som forårsages af alkohol og navnlig af salget af alkoholholdige sodavand til unge mennesker. Efter Kommissionens mening pådrager alkoholproducenterne sig et betydeligt ansvar i forbindelse med udvikling, markedsføring og salg af deres produkter, hvilket navnlig gælder tiltag, der har børn og unge som målgruppe.
  På mødet den 5. juni 2001 vedtog Rådet henstilling 2001/458/EF (2) om unge menneskers, især børns og helt unges, alkoholforbrug. Som led i udarbejdelsen af et forslag til dette dokument iværksatte Kommissionen en række undersøgelser af forbruget af alkoholholdige sodavand. Undersøgelserne viste, at der var stigende problemer med fuldskab og såkaldt binge drinking (stor mængde alkohol indtaget på én gang) blandt teenagere og helt unge i EU. Det var tydeligt, at forbruget af alkoholholdige sodavand blandt unge mennesker hverken kunne undersøges helt adskilt fra forbruget af andre alkoholholdige drikkevarer eller adskilt fra de problemer, der skyldes upassende alkoholindtagelse i samfundet i det hele taget. Mange undersøgelser har vist, at en lav debutalder og avancerede drikkevaner i en ung alder giver en øget risiko for senere at få alkoholproblemer. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen deler fuldt ud det ærede medlems bekymring over de problemer, som forårsages af alkohol og navnlig af salget af alkoholholdige sodavand til unge mennesker. Efter Kommissionens mening pådrager alkoholproducenterne sig et betydeligt ansvar i forbindelse med udvikling, markedsføring og salg af deres produkter, hvilket navnlig gælder tiltag, der har børn og unge som målgruppe.

På mødet den 5. juni 2001 vedtog Rådet henstilling 2001/458/EF (2) om unge menneskers, især børns og helt unges, alkoholforbrug. Som led i udarbejdelsen af et forslag til dette dokument iværksatte Kommissionen en række undersøgelser af forbruget af alkoholholdige sodavand. Undersøgelserne viste, at der var stigende problemer med fuldskab og såkaldt binge drinking (stor mængde alkohol indtaget på én gang) blandt teenagere og helt unge i EU. Det var tydeligt, at forbruget af alkoholholdige sodavand blandt unge mennesker hverken kunne undersøges helt adskilt fra forbruget af andre alkoholholdige drikkevarer eller adskilt fra de problemer, der skyldes upassende alkoholindtagelse i samfundet i det hele taget. Mange undersøgelser har vist, at en lav debutalder og avancerede drikkevaner i en ung alder giver en øget risiko for senere at få alkoholproblemer.

| 2. | Den ungdomskultur, der danner grundlag for unge menneskers drikkevaner, bliver mere og mere international, hvilket nødvendiggør en integreret indsats på alle niveauer. Kommissionen overvåger og følger i øjeblikket op på medlemsstaternes iværksættelse af førnævnte henstilling fra Rådet. Opfølgningen på henstillingen vil afsløre, om alkoholindustrien har valgt en mere ansvarlig tilgang til konstellationen unge og alkohol. Kommissionen er blevet anmodet om at udarbejde et udkast til den første rapport om gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger inden udgangen af 2005. I denne rapport skal Kommissionen også se på behovet for eventuelle yderligere forholdsregler til nedbringelse af de alkoholrelaterede problemer blandt unge samt særligt fokusere på håndhævelsen af eksisterende love og regler. |
| --- | --- |

2.

Den ungdomskultur, der danner grundlag for unge menneskers drikkevaner, bliver mere og mere international, hvilket nødvendiggør en integreret indsats på alle niveauer. Kommissionen overvåger og følger i øjeblikket op på medlemsstaternes iværksættelse af førnævnte henstilling fra Rådet. Opfølgningen på henstillingen vil afsløre, om alkoholindustrien har valgt en mere ansvarlig tilgang til konstellationen unge og alkohol. Kommissionen er blevet anmodet om at udarbejde et udkast til den første rapport om gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger inden udgangen af 2005. I denne rapport skal Kommissionen også se på behovet for eventuelle yderligere forholdsregler til nedbringelse af de alkoholrelaterede problemer blandt unge samt særligt fokusere på håndhævelsen af eksisterende love og regler.

| 3. | På mødet den 5. juni 2001 vedtog Rådet endvidere konklusioner om en fællesskabsstrategi til mindskelse af alkoholrelaterede skader, hvori det opfordrer Kommissionen til at komme med konkrete forslag på området. Det er meningen, at strategien skal supplere de nationale politikker. Kommissionen er i færd med at udarbejde et forslag til en strategi og en tidsplan for de enkelte aktioner. Som en vigtig del af arbejdet vil Kommissionen fremlægge oplysninger om den økonomiske og sociale byrde, som alkoholen forårsager, herunder emner som alkoholreklame og beskyttelse af børn og unge. |
| --- | --- |

3.

På mødet den 5. juni 2001 vedtog Rådet endvidere konklusioner om en fællesskabsstrategi til mindskelse af alkoholrelaterede skader, hvori det opfordrer Kommissionen til at komme med konkrete forslag på området. Det er meningen, at strategien skal supplere de nationale politikker. Kommissionen er i færd med at udarbejde et forslag til en strategi og en tidsplan for de enkelte aktioner. Som en vigtig del af arbejdet vil Kommissionen fremlægge oplysninger om den økonomiske og sociale byrde, som alkoholen forårsager, herunder emner som alkoholreklame og beskyttelse af børn og unge.

| 4. | EU-aktionerne skal som nævnt supplere de nationale politikker. Men da EU kun kan vedtage bindende lovgivning inden for rammerne af EF-traktatens artikel 152, stk. 4, vil Kommissionen gerne understrege den centrale rolle, som medlemsstaterne spiller i løsningen af disse problemer. Derfor kræver kampen mod følgerne af forbruget af alkoholholdige sodavand og alkohol i det hele taget en fælles indsats af alle berørte parter, herunder familier, skoler, arbejdsgivere, producenter, reklamebureauer og nationale lovgivere. Alene en effektiv håndhævelse af den eksisterende nationale lovgivning om f.eks. aldersgrænser ville gøre en væsentlig forskel. |
| --- | --- |

4.

EU-aktionerne skal som nævnt supplere de nationale politikker. Men da EU kun kan vedtage bindende lovgivning inden for rammerne af EF-traktatens artikel 152, stk. 4, vil Kommissionen gerne understrege den centrale rolle, som medlemsstaterne spiller i løsningen af disse problemer. Derfor kræver kampen mod følgerne af forbruget af alkoholholdige sodavand og alkohol i det hele taget en fælles indsats af alle berørte parter, herunder familier, skoler, arbejdsgivere, producenter, reklamebureauer og nationale lovgivere. Alene en effektiv håndhævelse af den eksisterende nationale lovgivning om f.eks. aldersgrænser ville gøre en væsentlig forskel.

---

(1)  EFT L 161 af 16.6.2001, s. 38.

(2)  EFT L 161 af 16.6.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/382 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/382

---

(2004/C 84 E/0444)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0379/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Afskedigelse af en gravid medarbejder

Medarbejderne på borgerservicecentrene (KEP), hvis oprettelse og funktion finansieres af EU, er blevet ansat på kontrakter, der dog uden tvivl dækker over et afhængigt arbejde, der udfylder faste og varige behov. På den måde har de ansatte i KEP ikke ret til ferie, tilskud osv. Der er tilfælde, hvor kvinder er blevet fyret fra borgerservicecentre, fordi de blev gravide.

Den 10. februar 2004 vil der på Korfu blive fældet afgørelse i sagen vedrørende Filomila Kontari, der var ansat i KEP på Paxoi og blev afskediget, da hun var gravid i ottende måned, fordi lægerne havde ordineret, at hun ikke måtte arbejde op til fødslen pga. komplikationer i svangerskabet.

| 1. | Kan Kommissionen undersøge sagen og udtale sig om, hvorvidt ansættelseskontrakterne for medarbejderne i borgerservicecentrene, der finansieres med fællesskabsmidler, dækker over ulovlige ansættelsesforhold? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen undersøge sagen og udtale sig om, hvorvidt ansættelseskontrakterne for medarbejderne i borgerservicecentrene, der finansieres med fællesskabsmidler, dækker over ulovlige ansættelsesforhold?

| 2. | Mener Kommissionen, at der i forbindelse med gravide kvinder er tale om overtrædelse af direktiv 92/85/EØF (1), som tager sigte på forbedring af sundheden for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født eller som ammer, og direktiv 76/207/EØF (2) om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen, at der i forbindelse med gravide kvinder er tale om overtrædelse af direktiv 92/85/EØF (1), som tager sigte på forbedring af sundheden for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født eller som ammer, og direktiv 76/207/EØF (2) om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(22. marts 2004)

| 1. | Bestemmelsen af arten af et arbejdsforhold, og nærmere betegnet, hvorvidt dette er et ansættelsesforhold eller arbejdstageren er selvstændig, er et spørgsmål, som skal afgøres af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.

Bestemmelsen af arten af et arbejdsforhold, og nærmere betegnet, hvorvidt dette er et ansættelsesforhold eller arbejdstageren er selvstændig, er et spørgsmål, som skal afgøres af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne.

| 2. | I henhold til de oplysninger, som Kommissionen har modtaget, har Grækenland på korrekt vis gennemført direktiv 92/85/EØF og 76/207/EØF med hensyn til beskyttelse af gravide arbejdstagere mod afskedigelse. Kommissionens tjenestegrene vil dog tage kontakt til de græske myndigheder for at indhente yderligere oplysninger vedrørende gravide arbejdstagere i borgerservicecentrene (KEP), og vil underrette det ærede parlamentsmedlem, så snart den har modtaget disse oplysninger. |
| --- | --- |

2.

I henhold til de oplysninger, som Kommissionen har modtaget, har Grækenland på korrekt vis gennemført direktiv 92/85/EØF og 76/207/EØF med hensyn til beskyttelse af gravide arbejdstagere mod afskedigelse. Kommissionens tjenestegrene vil dog tage kontakt til de græske myndigheder for at indhente yderligere oplysninger vedrørende gravide arbejdstagere i borgerservicecentrene (KEP), og vil underrette det ærede parlamentsmedlem, så snart den har modtaget disse oplysninger.

---

(1)  EFT L 348 af 28.11.1992, s. 1.

(2)  EFT L 39 af 14.2.1976, s. 40.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/383 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/383

---

(2004/C 84 E/0445)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0380/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Kontraktansatte i brandvæsenet

Brandvæsenet ansætter årligt 5 500 brandsluknings- og redningsarbejdere på kontrakt på grund af personalemangel (der er 3 500 ledige arbejdspladser), oplyser brandvæsenet. Disse arbejdstagere, som har været de samme i årtier, ansættes hvert år på tidsbegrænsede kontrakter, som regel fem måneder, på grundlag af en femårig anciennitetsliste. En grundlæggende kvalifikation for optagelse på anciennitetslisten var, at de pågældende arbejdstagere havde fungeret som frivillige brandvagter. De ovennævnte arbejdstagere er dog i løbet af hele året og også efter udløbet af deres kontrakter blevet tilkaldt i forbindelse med andre hændelser (trafikuheld, oversvømmelser, jordskælv m.m.) uden at have fået løn under påskud af, at de var frivillige brandvagter. I overensstemmelse med forordningen om brandvæsenet kan nægtelse af at yde en frivillig indsats få konsekvenser for den kommende fornyelse af deres kontrakt.

| 1. | Er der her ikke tale om repressalier i henhold til artikel 11 i direktiv 2000/78 (1)? |
| --- | --- |

1.

Er der her ikke tale om repressalier i henhold til artikel 11 i direktiv 2000/78 (1)?

| 2. | Kan disse arbejdstagere, der til trods for dette, og idet de er underlagt et pres, accepterer at blive indkaldt til at yde assistance, og det ikke kun i særlige nødstilfælde (mindst fire gange om måneden), hvilket forhindrer dem i at tage beskæftigelse hos en anden arbejdsgiver, hævde, at de udfylder faste og varige funktioner inden for brandvæsenet? |
| --- | --- |

2.

Kan disse arbejdstagere, der til trods for dette, og idet de er underlagt et pres, accepterer at blive indkaldt til at yde assistance, og det ikke kun i særlige nødstilfælde (mindst fire gange om måneden), hvilket forhindrer dem i at tage beskæftigelse hos en anden arbejdsgiver, hævde, at de udfylder faste og varige funktioner inden for brandvæsenet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(22. marts 2004)

| 1. | Med Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv er der indført rammer for dette område, og direktivet indeholder et forbud mod forskelsbehandling på grund af alder, handicap, religion eller tro samt seksuel orientering. Det dækker adgang til beskæftigelse, løn, arbejdsvilkår, afskedigelse, uddannelse osv., og er rettet mod både direkte og indirekte forskelsbehandling. |
| --- | --- |

1.

Med Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv er der indført rammer for dette område, og direktivet indeholder et forbud mod forskelsbehandling på grund af alder, handicap, religion eller tro samt seksuel orientering. Det dækker adgang til beskæftigelse, løn, arbejdsvilkår, afskedigelse, uddannelse osv., og er rettet mod både direkte og indirekte forskelsbehandling.

Ud fra de anførte oplysninger mener Kommissionen ikke, at behandlingen af de pågældende arbejdstagere er baseret på forskelsbehandling som defineret i direktivet, og emnet henhører dermed ikke under direktiv 2000/78/EF.

| 2. | Der findes ingen EU-lovgivning om kriterierne for, hvornår der kan indgås tidsbestemte og tidsubestemte kontrakter. Hvorvidt det udførte arbejde opfylder brandvæsenets faste, permanente behov, er et spørgsmål, som skal rettes til de kompetente nationale myndigheder. |
| --- | --- |

2.

Der findes ingen EU-lovgivning om kriterierne for, hvornår der kan indgås tidsbestemte og tidsubestemte kontrakter. Hvorvidt det udførte arbejde opfylder brandvæsenets faste, permanente behov, er et spørgsmål, som skal rettes til de kompetente nationale myndigheder.

---

(1)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/383 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/383

---

(2004/C 84 E/0446)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0385/04

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Det britiske geodætiske instituts kommercielle virksomhed

Det britiske geodætiske institut, Ordnance Survey, som er Det Forenede Kongeriges nationale kortlægnings-organ, modtager betydelige midler i form af tilskud fra den britiske stat og indtægter fra kortlægnings-kontrakter indgået med staten efter lukkede udbud. Siden 1999 har instituttet drevet sin egen kommercielle virksomhed med opmålinger fra luften. Inden da foretoges opmålinger fra luften udelukkende af private virksomheder, og der var en veletableret interesseopdeling mellem Ordnance Survey (kort) og den private sektor (opmålinger fra luften). Imidlertid er det blevet hævdet, at Ordnance Survey nu til dels anvender de penge, instituttet modtager fra det offentlige, til støtte for sin egen kommercielle virksomhed med opmålinger fra luften. Ifølge Ordnance Surveys konkurrenter har denne illoyale og subventionerede konkurrence med den private sektor i alvorlig grad skadet deres indtjening.

| 1. | Er nogen af den britiske stats tilskud til Ordnance Survey ensbetydende med ubehørig statsstøtte? Strider Ordnance Surveys kommercielle virksomhed siden 1999 mod EU's konkurrenceregler? Hvilke foranstaltninger kan Kommissionen i bekræftende fald træffe for at sikre loyal konkurrence mellem Ordnance Survey og dets konkurrenter i den private sektor fremover? |
| --- | --- |

1.

Er nogen af den britiske stats tilskud til Ordnance Survey ensbetydende med ubehørig statsstøtte? Strider Ordnance Surveys kommercielle virksomhed siden 1999 mod EU's konkurrenceregler? Hvilke foranstaltninger kan Kommissionen i bekræftende fald træffe for at sikre loyal konkurrence mellem Ordnance Survey og dets konkurrenter i den private sektor fremover?

| 2. | Er Ordnance Survey omfattet af de EU-regler, der kræver gennemsigtighed i regnskaberne for organer, der blander statsfinansierede og privatfinansierede aktiviteter. Kræver EU nærmere bestemt, at Ordnance Survey aflægger separat regnskab for sine kommercielle aktiviteter på den ene side og sine statsfinansierede aktiviteter på den anden? Føler Kommissionen sig i bekræftende fald overbevist om, at Ordnance Survey fuldt ud overholder disse regler? |
| --- | --- |

2.

Er Ordnance Survey omfattet af de EU-regler, der kræver gennemsigtighed i regnskaberne for organer, der blander statsfinansierede og privatfinansierede aktiviteter. Kræver EU nærmere bestemt, at Ordnance Survey aflægger separat regnskab for sine kommercielle aktiviteter på den ene side og sine statsfinansierede aktiviteter på den anden? Føler Kommissionen sig i bekræftende fald overbevist om, at Ordnance Survey fuldt ud overholder disse regler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(9. marts 2004)

Kommissionen er ikke orienteret om, at de britiske myndigheder yder tilskud til det britiske geodætiske institut. Den kan derfor ikke bekræfte, om de tilskud, der omtales af det ærede medlem, udgør statsstøtte i den i EF-traktatens anførte betydning, og om de er forenelige med fællesmarkedet. Sådanne tilskud kan nemlig betragtes som modydelse for leverede tjenesteydelser og ikke som statsstøtte.

Hvis det nationale geodætiske instituts aktiviteter betragtes som tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, vil der være tale om modydelse:

| — | hvis det nationale geodætiske institut har fået overdraget offentlige serviceforpligtelser, og disse forpligtelser er klart definerede |
| --- | --- |

—

hvis det nationale geodætiske institut har fået overdraget offentlige serviceforpligtelser, og disse forpligtelser er klart definerede

| — | hvis de parametre, der danner grundlag for beregning af kompensation, er fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemskuelig måde |
| --- | --- |

—

hvis de parametre, der danner grundlag for beregning af kompensation, er fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemskuelig måde

| — | hvis kompensationen ikke overstiger det, der er nødvendigt for at dække alle eller en del af omkostningerne i forbindelse med udførelsen af den offentlige serviceforpligtelse |
| --- | --- |

—

hvis kompensationen ikke overstiger det, der er nødvendigt for at dække alle eller en del af omkostningerne i forbindelse med udførelsen af den offentlige serviceforpligtelse

| — | hvis det nationale geodætiske institut er udvalgt til at varetage offentlige serviceforpligtelser som led i et offentligt udbud, der giver mulighed for at udvælge den kandidat, der kan udføre disse tjenester billigst for samfundet, eller hvis det nødvendige kompensationsniveau fastsættes på basis af en analyse af de omkostninger, som en veladministreret og tilstrækkelig udstyret gennemsnitsvirksomhed ville have for at opfylde det offentlige servicekrav (se afgørelse af 24. juli 2003, Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00). |
| --- | --- |

—

hvis det nationale geodætiske institut er udvalgt til at varetage offentlige serviceforpligtelser som led i et offentligt udbud, der giver mulighed for at udvælge den kandidat, der kan udføre disse tjenester billigst for samfundet, eller hvis det nødvendige kompensationsniveau fastsættes på basis af en analyse af de omkostninger, som en veladministreret og tilstrækkelig udstyret gennemsnitsvirksomhed ville have for at opfylde det offentlige servicekrav (se afgørelse af 24. juli 2003, Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00).

Det forhold, at det britiske geodætiske institut siden 1999 har udviklet kommercielle aktiviteter, indebærer ikke i sig selv en overtrædelse af konkurrencereglerne. Det er dog forbudt, hvis det nationale geodætiske institut anvender midler, der er modtaget som modydelse for eventuelle serviceforpligtelser, som tilskud til rent kommercielle aktiviteter. En sådan kompensation vil, i det omfang den påvirker konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne, kunne udgøre statsstøtte, der er uforenelig med fællesmarked.

Kommissionens direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder (1) indeholder en forpligtelse til at føre separate regnskaber for

| — | »enhver virksomhed, der har fået overdraget særlige eller eksklusive rettigheder af en medlemsstat i medfør af traktatens artikel 86, stk. 1, og som har fået pålagt at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse i medfør af traktatens artikel 86, stk. 2, og som modtager statsstøtte uanset form — tilskud, støtte eller kompensation — i relation til denne tjeneste, og som udøver andre aktiviteter« |
| --- | --- |

—

»enhver virksomhed, der har fået overdraget særlige eller eksklusive rettigheder af en medlemsstat i medfør af traktatens artikel 86, stk. 1, og som har fået pålagt at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse i medfør af traktatens artikel 86, stk. 2, og som modtager statsstøtte uanset form — tilskud, støtte eller kompensation — i relation til denne tjeneste, og som udøver andre aktiviteter«

| — | på betingelse af at virksomhedens samlede omsætning før skat ikke har nået et samlet beløb »på 40 mio. EUR i de to regnskabsår forud for det tidspunkt, hvor det har nydt godt af de særlige eller eksklusive rettigheder, eller hvor virksomheden er pålagt en tjeneste af almindelig økonomisk interesse« |
| --- | --- |

—

på betingelse af at virksomhedens samlede omsætning før skat ikke har nået et samlet beløb »på 40 mio. EUR i de to regnskabsår forud for det tidspunkt, hvor det har nydt godt af de særlige eller eksklusive rettigheder, eller hvor virksomheden er pålagt en tjeneste af almindelig økonomisk interesse«

| — | og på betingelse af at den modtager støtte, der ikke er fastsat for en passende periode efter et åbent gennemskueligt og ikke-diskriminerende udbud. |
| --- | --- |

—

og på betingelse af at den modtager støtte, der ikke er fastsat for en passende periode efter et åbent gennemskueligt og ikke-diskriminerende udbud.

Det nationale geodætiske institut kan derfor være pålagt forpligtelsen til at føre separate regnskaber, hvis det har fået overdraget en tjeneste af almindelig økonomisk interesse.

De britiske myndigheder har underrettet Kommissionen om, at de har gennemført de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at sikre, at forpligtelserne om gennemskuelighed i fællesskabsdirektiverne overholdes.

---

(1)  Kommissionens direktiv 80/723/EØF af 25. juni 1980 (EFT L 195 af 29.7.1980), som ændret ved direktiv 85/413/EØF af 24. juli 1985 (EFT L 229 af 28.8.1985), 93/84/EØF af 30. september 1993 (EFT L 254 af 12.10.1993) og 2000/52/EF af 26. juli 2000 (EFT L 193 af 29.7.2000).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/385 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/385

---

(2004/C 84 E/0447)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0386/04

af Jean Saint-Josse (EDD) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Vindmøller

Et meget stort antal vindkraftprojekter ser dagens lys i Frankrig.

Har Kommissionen foretaget en vurdering af de samlede økonomiske omkostninger ved udviklingen af denne energiform for samfundet (Europa, staten og andre) i forhold til andre produktionsmetoders omkostninger?

Mener Kommissionen desuden stadig, at det i betragtning af de alvorlige følger, som placeringen af disse vindmøller har for især trækfugle samt genstandes og personers sikkerhed, er hensigtsmæssigt at sikre denne produktionsmetodes fremgang?

Har den ladet fordele og ulemper veje op mod hinanden under hensyntagen til de seneste undersøgelsesresultater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2004)

EU har ikke foretaget en vurdering af de samlede økonomiske omkostninger som sådan, men Kommissionen støtter gennem sine programmer forskellige undersøgelser, der sigter på at ajourføre oplysningerne om de forskellige aspekter ved vindenergi, som teknologi, omkostninger, priser og værdier, erhverv og beskæftigelse, miljø og markedsudvikling.

I betragtning af i hvor høj grad de vedvarende energikilder, herunder vindenergi, kan bidrage til at hindre klimaændringerne og opfylde EU's mål om at mindske kuldioxidemissionerne i overensstemmelse med Kyoto-protokollen, mener Kommissionen, at det er berettiget at fremme denne form for energi.

Det er imidlertid vigtigt at sikre, at opfyldelsen af dette mål ikke sker på bekostning af andre miljøpolitiske mål, herunder beskyttelsen af naturen. I Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0339/04 af Jean-Louis Bernié (1) er det beskrevet, hvordan man søger at sikre forenelighed mellem disse politiske mål ved hjælp af miljøvurderingsprocessen.

---

(1)  Se side 365.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/386 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/386

---

(2004/C 84 E/0448)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0387/04

af Yves Butel (EDD) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Vindmøller

I Frankrig har det stigende antal vindmølleprojekter i landdistrikter og på naturområder givet anledning til problemer med disses forenelighed med miljøet, den offentlige sikkerhed og bevarelsen af traditionelle skikke, herunder jagt.

Der anbefales tilsyneladende såkaldte stødpudezoner på 500m-1 km, inden for hvilke der bl.a. er jagtforbud (f.eks. i Tyskland).

Findes der i Europa eksempler på jagtformer, der er blevet forbudt på grund af opstillingen af vindmøller? Af hvilke grunde?

Har Kommissionen taget skridt til en vurdering af de socio-kulturelle og landskabsmæssige følger af den europæiske politik om fremme af denne energiform?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2004)

Kommissionen kender ikke eksempler på, at jagtudøvelse er blevet forbudt i EU på grund af tilstedeværelsen af vindmøller.

Kommissionens holdning til udviklingen af vindmølleparker i miljøfølsomme områder, herunder Natura 2000-områder, er beskrevet i dens svar på skriftlig forespørgsel P-0339/04 af Jean-Louis Bernié (1).

Begrænsninger i jagtudøvelsen i en stødpudezone omkring vindmøller udelukkende på grund af denne udvikling forekommer derfor ikke at være berettiget af naturbevarelseshensyn, men kan måske være det af andre hensyn til menneskers sundhed og sikkerhed.

EU har ikke foretaget en generel vurdering af de sociokulturelle eller landskabsmæssige følger, men det er fastsat i EU's programmer, at projekter, der finansieres inden for vedvarende energi i almindelighed og vindenergi i særdeleshed, skal være ledsaget af en vurdering af de sociale, økonomiske og miljømæssige virkninger.

---

(1)  Se side 365.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/386 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/386

---

(2004/C 84 E/0449)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0391/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Hårfarve og kræftrisiko

Mange kvinder over 45 år og et voksende mindretal af mænd over 45 år farver deres hår permanent. Ny amerikansk forskning (publiceret i American Journal of Epidemiologi, januar 2004) viser, at kvinder, der er begyndt at farve deres hår inden 1980, har en 40 % større risiko for at få non-Hodgkin, en form for lymfekræft.

I 2002 konstaterede amerikanske forskere (University of Southern California) allerede, at regelmæssig farvning af håret medfører en dobbelt så høj risiko for blærekræft. Hårfarve forårsager også flere tilfælde af livmoderkræft hos kvinder.

Giftige kemiske stoffer, som para-phenylendiamin (PPD) og tetrahydro-6-nitroquinoxalin er formodentlig årsagen til denne form for kræft.

Er Kommissionen ikke enig i, at de anførte farlige stoffer ikke må findes i forbrugerartikler som hårfarve?

Hvordan går det med den forskning, som Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter skal foretage ifølge Kommissionens svar på en skriftlig forespørgsel fra Torben Lund (E-2881/01 (1))?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. marts 2004)

Med henvisning til de oplysninger, som findes i svaret på skriftlig forespørgsel E-2881/01 af Torben Lund, er der iværksat følgende aktioner og foranstaltninger på to niveauer:

Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler (SCCNFP):

Den 27. februar 2002 vedtog SCCNFP et diskussionsdokument, som blev lagt ud på webstedet for Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse. Interesserede blev opfordret til at fremsætte bemærkninger hertil. Den 4. juni 2002 vedtog komitéen en strategi for test af hårfarvemidler, »A strategy for testing hair-dye cosmetic ingredients for their potential genotoxicity/mutagenicity.« Dette dokument blev fulgt op af en udtalelse den 17. december 2002, som ajourførte grundkravene på området: »Basic requirements for toxicological dossiers to be evaluated by the SCCNFP«.

Virksomhederne skal indsende dokumenter, der skal stemme overens med ovennævnte principper og retningslinjerne på området, »Notes of Guidance for testing of cosmetic ingredients for their safety evaluation«. Disse retningslinjer blev revideret for femte gang den 20. oktober 2003.

Risikostyring:

I 2003 drøftede Kommissionen, medlemsstaterne og repræsentanter for både forbrugere og industri strategien for en systematisk evaluering af hårfarvemidler i relation til de offentliggjorte rapporter om en mulig forbindelse mellem permanent anvendelse af hårfarve og blærekræft. Strategien blev vedtaget i juli 2003 og offentliggjort på webstedet for Kommissionens Generaldirektorat for Erhvervspolitik. Hovedelementet i strategien er en gradvis, reguleret tilgang, hvor industrien inden for visse frister skal indsende dokumentation om farvemidlernes sikkerhed, som så skal evalueres af SCCNFP. Aktioner og frister for farvemidler, hvis sikkerhed skal bedømmes alene eller i kombination med andre, fremgår af den offentliggjorte strategi. Strategiens overordnede formål er at regulere anvendelsen af stoffer såsom hårfarveingredienser på grundlag af de seneste videnskabelige resultater.

Stoffer, om hvilke der ikke er indsendt dokumentation til SCCNFP med henblik på risikoevaluering, vil blive forbudt med øjeblikkelig virkning, mens stoffer, der findes dokumentation om, vil blive evalueret på et senere tidspunkt. Kommissionen har nu indledt en høring af medlemsstaterne med henblik på at få indført et forbud mod mere end 100 stoffer, som skal opføres på en første liste, og for hvilke der ikke var indsendt sikkerhedsdokumentation inden udgangen af september 2003. Denne foranstaltning vil blive vedtaget i henhold til komitologiproceduren. For stoffer, for hvilke der foreligger dokumentation, er der fastsat en frist, nemlig juli 2005, inden for hvilken den skal ajourføres i overensstemmelse med SCCNFP's nyeste krav. En frist for indsendelse af tester af kombinationer af stoffer, som skal være en virkelighedstro simulation af forbrugernes eksponering, vil blive fastsat efter høring af medlemsstaterne.

De to stoffer, som det ærede medlem nævner, nemlig para-phenylendiamin og tetrahydro-6-nitroq-uinoxalin, er også omfattet af strategien. Der foreligger dokumentation for disse to stoffer, og ajourført dokumentation, der opfylder SCCNFP's nyeste krav, skal være indsendt senest inden udgangen af juli 2005.

Med hensyn til den nylige undersøgelse, der er offentliggjort i American Journal of Epidemiology (2), konkluderede forfatterne, at de havde fundet »en øget risiko for non-Hodgkins lymfom hos kvinder, som begyndte at bruge mørke hårfarvemidler før 1980, men ikke hos kvinder, som begyndte efter dette tidspunkt. Yderligere undersøgelser, der skal indhente lignende oplysninger om eksponering, er nødvendige for at fastslå, om vores resultater med hensyn til anvendelse af hårfarve før 1980 også gælder for andre populationer.« Kommissionen vil gennemgå litteraturhenvisningerne i alle publikationer, som sætter forbindelse mellem brug af hårfarve og forskellige former for kræft, og sende resultatet til SCCNFP, så komitéen kan analysere det og fremsætte helhedsorienterede henstillinger.

---

(1)  EFT C 115 E af 16.5.2002, s. 185.

(2)  Zhang Y, Holford TR, Leaderer Β et al. Hair-coloring products use and risk of Non-Hodkin's Lymphoma: A population-based case-control study in Connecticut. Am J Epidemiol 2004;159:148-154.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/388 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/388

---

(2004/C 84 E/0450)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0392/04

af Mogens Camre (UEN) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Kan EU fortsat bære at modtage store kontingenter af indvandrere fra tredjeverdenslande?

Ifølge Eurostat steg EU-15's befolkning i 2003 med 1 276 200 personer til 380,8 millioner, men 982 600 personer eller 77 % af væksten er indvandrere til EU, fortrinsvis fra tredjeverdenslande.

Samtidig hermed udsender chefen for FN's Befolkningskontor, Joseph Chamie, oplysninger om, at EU's befolkningstal har været faldende siden 1998. Joseph Chamies udsagn bruges derefter til at påstå, at EU har behov for indvandring fra tredjeverdenslande.

Der har som bekendt været en negativ befolkningsudvikling i visse øst- og centraleuropæiske lande, og hvis man regner Rusland, Ukraine og Hviderusland med til Europa, har der for det samlede europæiske område været et lille fald i befolkningstallet, men dette er klart ikke tilfældet for EU-15.

Som bekendt retter indvandrerstrømmene fra den tredje verden sig især mod EU-15. Som det er velkendt, har Kommissionens egne analyser fastslået, at EU med de kommende års ændringer i befolkningens alderssammensætning har behov for, at en større del af de aktive aldersgrupper kommer på arbejdsmarkedet og bliver der længere, fordi indvandrere fra den tredje verden generelt ikke kan erstatte de uddannede europæere, som forlader arbejdsmarkedet tidligt eller holder sig borte fra arbejdsmarkedet.

Kan Kommissionen oplyse, om den mener, at de voldsomt overbefolkede storbyer i EU, de overbelastede trafiksystemer, de belastede sociale systemer, arbejdsløsheden i EU og de store sociale og kriminelle problemer, der knytter sig til EU's indvandringsmiljøer, tilsiger, at EU fortsat modtager så store kontingenter af mennesker fra ikke-vestlige kulturer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(10. marts 2004)

I sin meddelelse om indvandring, integration og beskæftigelse af 3. juni 2003 (1) anfører Kommissionen, at der er en tendens til, at samstemmende befolkningsskøn viser den europæiske befolknings aldring, og at befolkningstallet formentlig vil falde i perioden frem til 2010-2020. På basis af denne befolkningsudvikling er det muligt at forudsige, at Lissabon-målet med en beskæftigelsesfrekvens på 70 % vil blive nået i 2010 og endog overskredet.

Selv om de økonomiske virkninger af de sociodemografiske ændringer først viser sig med tiden, er der allerede i stigende grad konstateret mangel på arbejdskraft i en række medlemslande. Kommissionen finder, at selv om indvandring ikke er en realistisk løsning for fuldt ud at opveje virkningerne på arbejdsmarkedet af befolkningens aldring, kan indvandring af arbejdstagere på kort sigt bidrage til at nedbringe denne mangel. Den kan desuden bidrage til at fordele virkningerne af den demografiske omstilling, der finder sted mellem 2010 og 2030, over en længere periode.

En fælles kontrolleret politik for indvandring på EU-plan, der følges op af en ambitiøs integrationspolitik, er nødvendig for at kunne imødekomme disse behov.

---

(1)  KOM(2003) 336 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/389 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/389

---

(2004/C 84 E/0451)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0405/04

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Udbrud af fugleinfluenza

| 1. | Er Den Europæiske Union i løbet af 24 timer i stand til at træffe foranstaltninger, hvis der konstateres et tilfælde af fugleinfluenza? |
| --- | --- |

1.

Er Den Europæiske Union i løbet af 24 timer i stand til at træffe foranstaltninger, hvis der konstateres et tilfælde af fugleinfluenza?

| 2. | Har Kommissionen udarbejdet en krisestyringsplan? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen udarbejdet en krisestyringsplan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. marts 2004)

| 1. | I tilfælde af krisesituationer som følge af omfattende sygdomsudbrud hos dyr, har Kommissionen etableret procedurer, der gør den i stand til at reagere omgående og træffe de passende foranstaltninger, som falder ind under dens ansvarsområde med hensyn til at beskytte Fællesskabet mod den slags trusler f.eks. i form af et netværk af mobiltelefoner, der er operativt døgnet rundt, og som skal bruges til udveksling af oplysninger med medlemsstaternes veterinærmyndigheder inden for en time. |
| --- | --- |

1.

I tilfælde af krisesituationer som følge af omfattende sygdomsudbrud hos dyr, har Kommissionen etableret procedurer, der gør den i stand til at reagere omgående og træffe de passende foranstaltninger, som falder ind under dens ansvarsområde med hensyn til at beskytte Fællesskabet mod den slags trusler f.eks. i form af et netværk af mobiltelefoner, der er operativt døgnet rundt, og som skal bruges til udveksling af oplysninger med medlemsstaternes veterinærmyndigheder inden for en time.

Kommissionens evne til at reagere hurtigt er blevet demonstreret ved flere lejligheder for nylig, som f.eks. udbruddet af mund- og klovsyge i Det Forenede Kongerige i 2001, da Kommissionen vedtog en beskyttelsesforanstaltning inden 24 timer efter bekræftelsen af udbruddet, og i forbindelse med udbruddet af fugleinfluenza i Nederlandene i 2003, hvor der blev sendt en ekspert til den pågældende medlemsstat den samme weekend, som krisesituationen opstod.

Ikke desto mindre ønsker Kommissionen at understrege, at det først og fremmest er medlemsstaternes ansvar omgående at gennemføre de sygdomskontrolforanstaltninger, der er fastlagt i Fællesskabets lovgivning, såfremt der er mistanke om eller konstateret et udbrud af en omfattende dyresygdom i Fællesskabet, som f.eks. fugleinfluenza.

Til dette formål har medlemsstaterne etableret nødplaner, der er blevet godkendt af Kommissionen. For at sikre, at de nye medlemsstater også får etableret sådanne planer, er Kommissionen i øjeblikket ved at undersøge de planer, den har fået forelagt af disse lande i overensstemmelse med tiltrædelsestraktaten af 2003.

| 2. | Kommissionen har en håndbog til brug ved krisesituationer, som indeholder de aktioner, der skal træffes i tilfælde af en krisesituation vedrørende dyresundhed, der kan udgøre en høj risiko for Fællesskabet. Håndbogen indeholder standarddokumenter på Fællesskabets officielle sprog for at gøre det lettere at anvende disse hurtigt. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har en håndbog til brug ved krisesituationer, som indeholder de aktioner, der skal træffes i tilfælde af en krisesituation vedrørende dyresundhed, der kan udgøre en høj risiko for Fællesskabet. Håndbogen indeholder standarddokumenter på Fællesskabets officielle sprog for at gøre det lettere at anvende disse hurtigt.

Med hensyn til truslen mod folkesundheden som følge af fugleinfluenza vil Kommissionen snart vedtage et arbejdspapir om Influenza — planlægning af beredskabet og reaktionerne i forbindelse med pandemier i Fællesskabet. Dokumentet indeholder de vigtigste mål for handling og beskriver Kommissionens og medlemsstaternes rolle. Arbejdspapiret behandler de centrale emner, der er blevet indkredset ved en omfattende høringsproces, som f.eks. forvaltning og koordinering, overvågning, forebyggelse, risikobegrænsning og reaktion, som omfatter spørgsmålet om tilgængelige vacciner og virusvacciner, og endelig kommunikation og forskning. Dette høringsdokument skal fremme effektive politikker og foranstaltninger, der er specificeret i forbindelse med de forskellige stadier af en influenzaepidemi, som er forklaret ud fra verdenssundhedsorganisationens definitioner. Dokumentet understøtter beredskabsplanlægningen på nationalt plan, der i øjeblikket gennemgås og ajourføres af medlemsstaterne som reaktion på det udbrud af fugleinfluenza, der på nuværende tidspunkt finder sted i Asien.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/390 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/390

---

(2004/C 84 E/0452)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0415/04

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Fornyet behandling af gældende beslutning om det svenske mejeriselskab Norrmejerier

Det svenske mejeriselskab Norrmejerier er ved at opføre et anlæg til forædling af valle, økologisk rensning af spildevand og produktion af grøn energi. Projektperioden er forlænget frem til den 31. november 2004, men Norrmejerier har brug for yderligere seks måneder til at tilpasse anlægget og færdiggøre sin endelige rapport. Anlægget vil være i drift i april 2005. Det kan ikke med sikkerhed garanteres, at en endelig rapport vil være klar på dette tidspunkt, hvorfor Norrmejerier har anmodet om en udsættelse af fristen til den 31. maj 2005. Opførelsen er et særdeles positivt miljøprojekt, som sparer fossilenergi og mindsker drivhuseffekten.

Udbetalingen af støtte til Norrmejerier fra LIFE er ophørt, hvilket giver Norrmejerier finansieringsproblemer.

Kunne Kommissionen tænkes at ville tage beslutningen om at trække støtten til Norrmejerier tilbage op til genovervejelse og dermed give mejeriselskabet mulighed for at afslutte projektet efter planen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(25. marts 2004)

LIFE-programmet (1) går ud på at medvirke til gennemførelse, ajourføring og udvikling af Fællesskabets miljøpolitik og miljølovgivning, især ved at inddrage miljøhensyn i andre former for politik, og til at skabe bæredygtig udvikling i Fællesskabet.

LIFE-støtttemodtagere forpligter sig til at opfylde kravene i Kommissionens særlige beslutning om deres projekt, det gælder navnlig de administrative standardbestemmelser (jf. LIFE's netsted (2)).

Projektet LIFE00 ENV/S/85, som er blevet foreslået af støttemodtageren Norrmejerier, går ud op at opføre et forsøgsanlæg, som skal sikre proteingenvinding og energibesparelser i mejeriproduktionen. Projektet blev udvalgt i 2000 på grund af sine miljøfordele. For at opfylde støttemodtagerens behov for mere tid til projektets gennemførelse, blev der undtagelsesvis indrømmet en forlængelse på tolv måneder, som blev lagt til den oprindelige tidsplan på tre år.

Kommissionen har for nylig modtaget en ny forlængelsesansøgning, men besluttede at afslutte projektet. Kommissionen har omhyggeligt undersøgt det ærede medlems anmodning om at genbehandle beslutningen, men kan ikke både gøre dette og samtidig være i overensstemmelse med de administrative standardbestemmelser, der uden forskel gælder for alle LIFE-projekter. Støttemodtageren har ikke været i stand til at overholde den forlængede tidsfrist og vil heller ikke kunne opfylde de oprindelige projektbetingelser og bringer derved projektets resultater i fare. Projektet er kun lige blevet iværksat, og kun en lille del af de støtteberettigede omkostninger er hidtil blevet afholdt.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådet forordning (EF) nr. 1655/2000 af 17. juli 2000 om det finansielle instrument for miljøet (LIFE), EFT L 192 af 28.7.2000.

(2)  http://www.europa.eu.int/comm/environment/life/home.htm

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/390 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/390

---

(2004/C 84 E/0453)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0417/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. februar 2004)

Om:   Afskedigelser på fabrik under Finex-gruppen

Den finske gruppe Finex, som i Nogueira i Maia (Portugal) ejer en tekstilfabrik, der har haft omkring 1 000 ansatte, presser nu disse til at acceptere aftaler om afskedigelse. På nuværende tidspunkt, hvor der er kun er 430 ansatte, lægger Finex pres på hen ved 300 af disse, for at de skal gå ind på uantagelige aftaler med henblik på afskedigelse ved udgangen af denne måned. Det kan konstateres, at virksomheden har modtaget forskellige former for støtte.

Kommissionen bedes oplyse følgende:

| 1. | I hvilket omfang er der blevet udbetalt fællesskabsstøtte til Finex-gruppen, i Portugal og i andre EU-lande? |
| --- | --- |

1.

I hvilket omfang er der blevet udbetalt fællesskabsstøtte til Finex-gruppen, i Portugal og i andre EU-lande?

| 2. | Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen og den portugisiske regering træffe for at opretholde beskæftigelsen og beskytte de hovedsagelig kvindelige arbejdstageres rettigheder? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen og den portugisiske regering træffe for at opretholde beskæftigelsen og beskytte de hovedsagelig kvindelige arbejdstageres rettigheder?

| 3. | Vil Kommissionen være indstillet på at kræve tilbagebetaling af den støtte, som er blevet ydet til Finex, dersom gruppen vedblivende lægger pres på arbejdstagerne med henblik på at kunne afskedige dem? |
| --- | --- |

3.

Vil Kommissionen være indstillet på at kræve tilbagebetaling af den støtte, som er blevet ydet til Finex, dersom gruppen vedblivende lægger pres på arbejdstagerne med henblik på at kunne afskedige dem?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(31. marts 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem af Europa-Parlamentet om, at FINEX har fået følgende støtte:

Fællesskabsstøtteramme (FSR II)

| (i EUR) |
| --- |
| | I alt | Den Europæiske Socialfond (ESF) | Orçameno da Segurança Social (OSS) |
| PEDIP II | 20467,54 | 15 350,65 | 5 116,89 |

(i EUR)

I alt

Den Europæiske Socialfond (ESF)

Orçameno da Segurança Social (OSS)

PEDIP II

20467,54

15 350,65

5 116,89

Ved tildeling af støtte fra ESF til erhvervsfaglige uddannelsesaktioner stilles der ikke krav om, at virksomhederne skal være levedygtige, derimod skal de støttekriterier og de kriterier for støtteberettigelse overholdes, som er fastlagt i de bestemmelser, der var gældende på det tidspunkt, da støtten fra ESF blev tildelt.

Det er Kommissionens opfattelse, at alle investeringer i menneskelige ressourcer har en afgørende betydning på nationalt og regionalt plan. Det skal understreges, at ESF-støtte ikke hjælper en virksomhed som sådan, men udgør en investering i menneskelige ressourcer, således at de uddannelsesforanstaltninger, som den enkelte nyder godt af, forbedrer deres chance for at blive ansat. Ifølge Kommissionens oplysninger har den pågældende virksomhed ikke overtrådt bestemmelserne vedrørende tildeling af støtte fra strukturfondene.

Kommissionen kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at virksomheden har modtaget en medfinansiering fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling på 308 413 EUR til et projekt, som blev godkendt den 11. februar 1996 inden for rammerne af programmet vedrørende modernisering af erhvervsstrukturen (fællesskabsstøtterammen (FSR) 2) (1).

---

(1)  Finansiel støtte til Portugal til et specifikt program for industriel udvikling.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/391 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/391

---

(2004/C 84 E/0454)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0421/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Ophævelse af det midlertidige forbud mod anvendelse af fiskemel i dyrefoder

I sit svar på min forespørgsel i Europa-Parlamentet E-1601/03 (1) af 30. juni 2003, bekræftede kommissær David Byrne for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse, at: »Rådets beslutning 2000/766/EF (2) (det udvidede foderforbud), der er udarbejdet på grundlag af Kommissionens beslutning 2001/9/EF (3), begge senest ændret ved Kommissionens beslutning 2002/248/EF (4), har til formål at forebygge, at kvægbedrifter eksponeres for kød- og benmel fra drøvtyggere, der er potentielt kontamineret med de prioner, der overfører Bovin Spongiform Encephalopati (BSE). Det drejer sig om en foranstaltning, der er central for kontrollen med og udryddelsen af BSE i kvægbedrifter og som følge heraf nødvendig for at garantere sikkerheden ved oksekød. Fiskemel udgør ikke i sig selv nogen risiko for at overføre BSE. Forbuddet mod denne type mel i foder sker af kontrolhensyn. Mere præcist kan tilstedeværelsen af fiskemel i foder vanskeliggøre påvisningen af kød- og benmel fra drøvtyggere i foderet. Ifølge de foreløbige resultater fra en ringtest, hvor den nuværende påvisningsmetode blev anvendt, er det vanskeligt at påvise en kontaminering på 0,1 % pattedyrsprotein i foder indeholdende omkring 5 % fiskemel. Selv om man med en ændring af den mikroskopiske påvisningsmetode sandsynligvis inden længe har et analyseværktøj, der gør det muligt i højere grad at skelne fiskemel fra andre dyreproteiner [...], råder man stadig ikke over anvendelige validerede analysemetoder til at skelne drøvtyggerproteiner fra proteiner fra andre dyr, og Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor rapporterer stadig om tilfælde af manglende kontrol af foderforbuddet. Kommissionen er bekendt med, at betingelserne for anvendelsen af fiskemel i foder beregnet til andre dyr end drøvtyggere har medført vanskeligheder, der, fra 2001, har betydet, at anvendelsen af denne type mel som foder til ikke-drøvtyggere er faldet. Som følge af de forbedrede analysemetoder vil en gradvis ophævelse af foderforbuddet i løbet af de kommende seks til tolv måneder kunne overvejes, forudsat at det skønnes forsvarligt og kan begrundes videnskabeligt.«

Kan Kommissionen oplyse, om der på nuværende tidspunkt foreligger en ændring af den mikroskopiske påvisningsmetode, eller om der inden for overskuelig fremtid vil foreligge et analytisk værktøj, der gør det muligt i højere grad at skelne fiskemel fra andre dyreproteiner?

Kan Kommissionen desuden oplyse, om den har taget eller vil tage skridt til at ophæve det midlertidige forbud mod brugen af fiskemel i dyrefoder, og i givet fald hvornår?

Er Kommissionen klar over de samfundsøkonomiske skadevirkninger, som det omtalte midlertidige forbud har påført den europæiske fiskemelsindustri, og hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller påtænker Kommissionen at træffe for at afbøde disse skadevirkninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. marts 2004)

I Kommissionens direktiv 2003/126/EF af 23. december 2003 om analysemetoder til bestemmelse af animalske bestanddele med henblik på officiel kontrol af foderstoffer (5), indføres ændringer af de mikroskopiprøver, der giver mulighed for at påvise små mængder af proteiner i foderstoffer med fiskemel, der kan være smittet med transmissible spongiforme encephalopatier (TSE). Medlemsstaterne skal have gennemført direktivet senest 1. juli 2004.

I mellemtiden gennemfører Kommissionens fælles forskningscenter ringtest for at vurdere, om laboratorierne i de nuværende og nye medlemsstater er i stand til at udføre denne kontrol med den ændrede metode. Resultaterne burde foreligge i juni 2004. Hvis resultaterne af disse ringtest er positive, vil man overveje en revision af foranstaltningerne vedrørende fiskemel.

Med hensyn til støtte eller kompensation viser en detaljeret analyse af forordningen om Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (FIUF), at industrien til forarbejdning af fiskemel og olier generelt ikke er berettiget til offentlig støtte. Rådet har ment, at de begrænsede ressourcer i FIUF bør forbeholdes en rationalisering af fiskeindustrien og en mindskelse af dennes virkning på marine økosystemer. Med hensyn til støtte til investeringer i forarbejdning fastsættes i punkt 2.4 i bilag III til Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturfor-antaltninger for fiskeriet (6), at »der ydes ikke støtte til investeringer, der vedrører: ... fiskerivarer og akvakulturprodukter, som er bestemt til at blive anvendt og forarbejdet til andre formål end konsum, med mindre investeringerne udelukkende gælder behandling, forarbejdning og afsætning af affald fra fiskerivarer og akvakulturprodukter«.

Med hensyn til finansiel kompensation for aktivitetsophør og andre finansielle godtgørelser gælder den relevante artikel 16 — »midlertidigt aktivitetsophør og andre finansielle godtgørelser« kun for »fiskere og fartøjsejere«. Det skal understreges, at Rådet med vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 2369/2002 af 20. december 2002 om ændring af forordning (EF) nr. 2792/1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (7) vedtog, at i stk. 1, litra c) i artikel 16 slettes muligheden for at yde en finansiel godtgørelse til forarbejdningsindustrien generelt, »når denne forsyningsmæssigt er afhængig af de ressourcer, som genoprettelsesplanen vedrører, og når importen ikke kan kompensere for den faldende tilførsel«.

---

(1)  EUT C 70 E af 20.3.2004, s. 51.

(2)  EFT L 306 af 7.12.2000, s. 32.

(3)  EFT L 2 af 5.1.2001, s. 32.

(4)  EFT L 84 af 28.3.2002, s. 71.

(5)  EUT L 339 af 24.12.2003.

(6)  EFT L 337 af 30.12.1999.

(7)  EFT L 358 af 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/393 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/393

---

(2004/C 84 E/0455)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0422/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Højhastighedsjernbanen mellem Lubián og Orense gennem det centrale Galicien.

Den spanske regering har netop orienteret om en ændring af linjeføringen for højhastighedsforbindelsen Lubián-Orense i Galicien, idet der nu påtænkes en elektrificeret bane med dobbeltspor. Ændringen indebærer en omkostningsforøgelse til 1608 mio. EUR. Har den spanske regering indgivet en anmodning om finansiering af denne linjeføring? Hvornår vil hele jernbanelinjen være afsluttet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(22. marts 2004)

Højhastighedsforbindelsen Lubian — Orense er ikke en del af det transeuropæiske transportnet (TEN-T), som det blev fastlagt i 1996 (1). Anlægget af denne strækning finansieres dermed ikke over TEN-T-budgetposten. EUGFL og Samhørighedsfonden har heller ikke bidraget til finansieringen af jernbaneforbindelsen mellem Lubian og Orense.

Højhastighedsforbindelsen Lubian — Orense er imidlertid optaget i Kommissionens forslag inden for rammerne af den igangværende revision af Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet. Det udgør en del af det prioriterede projekt nr. 19 »Interoperabilitet med højhastigheds-strækningerne på Den Iberiske Halvø«. Med Europa-Parlamentets og Rådets endelige vedtagelse af den igangværende revision af retningslinjerne og den deraf følgende indføjelse af projekt nr. 19 vil højhastighedsforbindelsen mellem Lubian og Orense kunne komme i betragtning til fællesskabsstøtte fra TEN-T-budgettet.

Jernbanelinjen vil være anlagt i 2010 ifølge den spanske repræsentant for Gruppen på højt niveau for det transeuropæiske transportnet, der har Karel Van Miert som formand.

---

(1)  Europa-Parlamentet og Raadets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Faellesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropaeiske transportnet, EFT L 228 af 9.9.1996.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/393 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/393

---

(2004/C 84 E/0456)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0428/04

af Brian Simpson (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Fremtiden for statsejede regionale lufthavne på baggrund af den seneste afgørelse om Charleroi lufthavn i Belgien og Ryanair

På baggrund af Kommissionens afgørelse for nylig om Charleroi lufthavn og Ryanair bedes Kommissionen oplyse følgende:

| 1. | Hvor mange statsejede lufthavne kan nu konkurrere med store privatejede lufthavne med henblik på at tiltrække lufttrafik og nye ruter? |
| --- | --- |

1.

Hvor mange statsejede lufthavne kan nu konkurrere med store privatejede lufthavne med henblik på at tiltrække lufttrafik og nye ruter?

| 2. | Har Kommissionen modtaget nogen reaktioner fra statsejede regionale lufthavne på denne afgørelse vedrørende Charleroi, og i bekræftende fald, hvilke? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen modtaget nogen reaktioner fra statsejede regionale lufthavne på denne afgørelse vedrørende Charleroi, og i bekræftende fald, hvilke?

| 3. | Er der blevet foretaget nogen evaluering af de økonomiske følgevirkninger, både for så vidt angår de billetpriser, der nu vil gælde for statsejede lufthavne som resultat af denne afgørelse, og indvirkningerne for den regionale udvikling i og omkring denne type lufthavn? |
| --- | --- |

3.

Er der blevet foretaget nogen evaluering af de økonomiske følgevirkninger, både for så vidt angår de billetpriser, der nu vil gælde for statsejede lufthavne som resultat af denne afgørelse, og indvirkningerne for den regionale udvikling i og omkring denne type lufthavn?

| 4. | Vil Kommissionen nu overveje nye forslag vedrørende hele området lufthavnsafgifter og -gebyrer? |
| --- | --- |

4.

Vil Kommissionen nu overveje nye forslag vedrørende hele området lufthavnsafgifter og -gebyrer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(29. marts 2004)

De enkelte lufthavne, hvad enten de er stats- eller privatejede, må selv afgøre, hvordan de vil imødegå konkurrerende lufthavne. Under alle omstændigheder må konkurrencen ikke forvrides ved tildeling af statsstøtte eller ved hjælp af statsmidler under nogen form.

For at få fastlagt en generel holdning til konkurrencen mellem lufthavnene i almindelighed og til anvendelse af statsstøttereglerne i særdeleshed fik Kommissionen i 2002 foretaget en undersøgelse af dette spørgsmål. Denne undersøgelse findes på Kommissionens netsted: (www.europa.eu.int/comm/transport/air/ rules/index_en.htm). På grundlag af undersøgelsens resultater og af de seneste tilfælde vil der blive udarbejdet retningslinjer for, hvordan Fællesskabets statsstøtteregler skal anvendes på lufthavnene og de luftfartsselskaber, der beflyver dem.

Kommissionen har ikke modtaget skriftlige reaktioner fra nogen regionale lufthavne.

Den pågældende afgørelse byggede på en klage over den særlige situationen i Charleroi lufthavn og de særlige fordele, Ryanair havde fået, og som skulle undersøges på grundlag af de relevante bestemmelser for statsstøtte i EF-traktaten. Kommissionen har derfor ikke foretaget nogen generel analyse af de økonomiske konsekvenser af Kommissionens afgørelse af 3. februar 2004 om Ryanairs virksomhed i Charleroi lufthavn for billetprisniveauet (eller afgiftsniveauet) i de statsejede lufthavne. En analyse af afgørelsens virkninger for den regionale udvikling i og omkring denne type lufthavne var ikke nødvendig, da afgørelsen på visse betingelser fremmer aftaler mellem de regionale lufthavne og lavprisselskaberne, som fører til bedre udnyttelse af underudnyttede lufthavne, medvirker til at løse luftfartens overtrafikeringsproblemer og giver EU's borgere flere valgmuligheder.

Under alle omstændigheder indgår et nyt initiativ med henblik på et direktiv om lufthavnsafgifter i Kommissionens arbejdsprogram for 2004. Det bør nævnes, at to tidligere initiativer ikke blev vedtaget af Rådet (1).

---

(1)  EFT C 147 af 16.6.1990 og EFT C 257 af 22.8.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/394 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/394

---

(2004/C 84 E/0457)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0431/04

af Luigi Vinci (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Europa-Kommissionens tiltrotorfly-projekt

| — | Det italiensk-engelskejede Agusta Westland og det fransk-tyskejede Eurocopter er de største europæiske selskaber inden for luftfartsindustrien, især med hensyn til produktion af helikoptere. |
| --- | --- |

—

Det italiensk-engelskejede Agusta Westland og det fransk-tyskejede Eurocopter er de største europæiske selskaber inden for luftfartsindustrien, især med hensyn til produktion af helikoptere.

| — | Agusta Westland indgik for tre år siden en aftale med den amerikanske helikopterfabrik Bell Textron med henblik på at udvikle og fremstille et BA609 tiltrotorfly, der benytter knowhow fra Bell-Boeing, som samtidig er ved at udvikle en lignende model til militært brug. |
| --- | --- |

—

Agusta Westland indgik for tre år siden en aftale med den amerikanske helikopterfabrik Bell Textron med henblik på at udvikle og fremstille et BA609 tiltrotorfly, der benytter knowhow fra Bell-Boeing, som samtidig er ved at udvikle en lignende model til militært brug.

| — | Udviklingen af denne model er allerede langt fremme, da selskabet regner med at teste prøvemodellerne i militærlufthavnen i Cameri i Piemonte og at anmode om de første prøveflyvninger inden udgangen af 2007. |
| --- | --- |

—

Udviklingen af denne model er allerede langt fremme, da selskabet regner med at teste prøvemodellerne i militærlufthavnen i Cameri i Piemonte og at anmode om de første prøveflyvninger inden udgangen af 2007.

| — | Europa-Kommissionen har tidligere været i gang med et lignende tiltroterfly-projekt, der gik under forskellige initialbetegnelser som TILT-ROTOR og ERICA. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen har tidligere været i gang med et lignende tiltroterfly-projekt, der gik under forskellige initialbetegnelser som TILT-ROTOR og ERICA.

Vil Kommissionen oplyse:

| — | om det er rigtigt, at den har udarbejdet et lignende projekt under den nye initialbetegnelse FINE TRIP, der indebærer investeringsomkostninger i størrelsesordenen 90-100mia.EUR indtil 2015 til et 10 ton tiltroterfly med 20 passagersæder, og at den i 2002 har sendt ordren til Agusta Westland og Eurocopter, der har fået eneret på den? |
| --- | --- |

—

om det er rigtigt, at den har udarbejdet et lignende projekt under den nye initialbetegnelse FINE TRIP, der indebærer investeringsomkostninger i størrelsesordenen 90-100mia.EUR indtil 2015 til et 10 ton tiltroterfly med 20 passagersæder, og at den i 2002 har sendt ordren til Agusta Westland og Eurocopter, der har fået eneret på den?

| — | om den altså allerede har indgået forsknings- og projekteringskontrakt med selskaberne Agusta Westland og Eurocopter, selv om førstnævnte allerede har skrevet kontrakt om et lignende projekt med et amerikansk selskab? |
| --- | --- |

—

om den altså allerede har indgået forsknings- og projekteringskontrakt med selskaberne Agusta Westland og Eurocopter, selv om førstnævnte allerede har skrevet kontrakt om et lignende projekt med et amerikansk selskab?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(16. marts 2004)

Den europæiske helikopterindustri har allerede indsendt et forslag til et større projekt for tiltrotorfly i forbindelse med det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU) (RP5). Det er blevet indsendt to gange uden held. I mellemtiden er der til RP5 blevet udvalgt en række kritiske teknologiske projekter, der drejer sig om grundlæggende FU i forbindelse med rotorteknologi. Afhængigt af de resultater og muligheder, den igangværende forskning fører frem til, er der mulighed for, at emnet tiltrotorteknologi kan indgå i arbejdsprogrammet for den tredje forslagsindkaldelse, der efter planerne skal finde sted i maj 2005 i forbindelse med EU's sjette rammeprogram for FTU (RP6, 2002-2006). Hvis denne mulighed bekræftes, kan der stilles et anslået budget på hen ved 90-100 mio. EUR til rådighed for denne forskning og helt op til 50 % kan komme fra RP6's budget. Det vides, at den europæiske industri er i færd med at forberede sig på denne mulighed. Der findes ingen direkte henvisning til udviklingen af tiltrotorfly i den nuværende udgave af RP6's arbejdsprogram for flyteknik.

Der er ikke underskrevet nogen kontrakt mellem Kommissionen og Augusta og/eller Eurocoptor. Desuden finansierer Kommissionen projekter, der drejer sig om forskning, teknologisk udvikling og vurdering af idéer. Udvikling af industriprojekter er ikke blandt de aktiviteter, der omfattes af Kommissionens rammeprogram.

For en ordens skyld skal det nævnes, at ERICA er en industriel gennemførlighedsundersøgelse (ikke et europæisk projekt i egentlig forstand), som udføres i fællesskab af Augusta-Westland og Eurocopter og undersøger et andet teknologisk projekt end det, BA609 bygger på.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/395 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/395

---

(2004/C 84 E/0458)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0432/04

af Helle Thorning-Schmidt (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Passiv rygning

Kommissionen har ved gentagne lejligheder påpeget, at passiv rygning er et problem for sundheden. Flere undersøgelser på området viser, at personer, som udsættes for passiv rygning, især på arbejdspladsen, kan få alvorlige helbredsproblemer.

Deler Kommissionen den opfattelse, at passiv rygning ikke bare er et problem for sundheden, men også for arbejdsmiljøet? Påtænker Kommissionen at fremlægge et forslag til lovgivning, som tilsigter en beskyttelse af arbejdstagere mod de sundhedsrisici, som rygning på arbejdspladsen indebærer? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i så fald træffe, og hvilken tidsplan har den for eventuelle foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(31. marts 2004)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at passiv rygning ikke bare er et problem for sundheden, men også for arbejdsmiljøet. Undersøgelser har vist, at regelmæssig udsættelse for tobaksrøg kan føre til en forøgelse på 25 % af risikoen for rygningsrelaterede sygdomme som kræft og hjerte-karsygdomme.

Flere direktiver om arbejdsmiljø har allerede beskæftiget sig med indskrænkning af rygning på arbejdspladsen. Dette er således tilfældet med Rådets direktiv 89/654/EØF (1), som fastsætter, at der i opholdsrum skal træffes passende foranstaltninger til beskyttelse af ikke-rygere mod gener hidrørende fra tobaksrøg. Hertil kommer Rådets direktiv 90/394/EØF (2), som fastsætter, at der skal anvendes skilte om rygeforbud i områder, hvor arbejdstagerne udsættes eller kan udsættes for kræftfremkaldende stoffer. I bilaget til Rådets direktiv 92/85/EØF (3) nævnes carbonmonoxid som en af de kemiske agenser, for hvilke arbejdsgiveren skal vurdere arten, omfanget og varigheden af den belastning, arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer, udsættes for i den pågældende virksomhed, hvorefter arbejdsgiveren skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at undgå, at de pågældende arbejdstagere udsættes for denne risiko. Sidst men ikke mindst fastsætter Rådets direktiv 89/391/EØF (4), at arbejdsgiveren skal

have en vurdering af risici for sikkerheden og sundheden under arbejdet til sin rådighed, herunder også risici for så vidt angår de grupper af arbejdstagere, der er udsat for særlige risici. Passiv rygning indgår således allerede nu i en risikovurdering, og der skal træffes forebyggende foranstaltninger. Sådanne foranstaltninger af varierende teknisk og/eller organisatorisk art afhænger af forholdene på arbejdspladsen og fører ikke nødvendigvis til et totalt rygeforbud.

Enhver lovgivning om yderligere beskyttelse af arbejdstagerne mod sundhedsrisici, der skyldes udsættelse for tobaksrøg vil blive baseret på EF-traktatens artikel 137.

Valget af det politiske redskab til yderligere beskyttelse af arbejdstagerne mod sundhedsrisici, der skyldes udsættelse for tobaksrøg, bør overvejes grundigt. Tobaksrøg anses ikke kun for at være kræftfremkaldende og reprotoksisk, men er også skyld i andre respiratoriske og hjerte-karsygdomme. Det bør derfor først vurderes, om rammedirektivet 89/391/EØF, direktivet om kræftfremkaldende stoffer, kemidirektivet og de øvrige ovennævnte direktiver ikke allerede fastsætter en tilstrækkelig beskyttelse af arbejdstagernes sundhed, før der træffes beslutning om yderligere foranstaltninger på dette område.

Det ville i henhold til EF-traktatens artikel 138 være nødvendigt at høre arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, før Kommissionen forelægger et detaljeret forslag. De kunne ønske at forhandle om en aftale i henhold til artikel 139. På et senere stadium ville det også være nødvendigt at høre Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen.

I mellemtiden tilskynder Kommissionen fortsat til udvikling af foranstaltninger i medlemsstaterne og på regionalt plan. Der har været betydelig aktivitet på dette område i medlemsstaterne i den senere tid. Irland er således ved at blive den første medlemsstat, der indfører rygeforbud i barer og restauranter i slutningen af marts 2004. Den svenske Rigsdag har netop meddelt, at den har til hensigt at vedtage flere forbud gældende for arbejdspladser i 2005. Også den spanske regering undersøger, om det er muligt at indføre et fuldstændigt rygeforbud på arbejdspladser, især i barer og restauranter, og regeringen i Det Forenede Kongerige undersøger muligheden for at flytte beslutningstagningen på dette område til kommunerne.

---

(1)  Rådets direktiv 89/654/EØF af 30. november 1989 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdsstedet (første særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), EFT L 393 af 30.12.1989.

(2)  Rådets direktiv 90/394/EØF af 28. juni 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), EFT L 196 af 26.7.1990.

(3)  Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), EFT L 348 af 28.11.1992.

(4)  Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, EFT L 183 af 29.6.1989.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/397 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/397

---

(2004/C 84 E/0459)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0433/04

af Seán Ó Neachtain (UEN) til Kommissionen

(9. februar 2004)

Om:   Det gæliske sprogs status i forbindelse med ansættelse i EU-institutioner

I den ændrede tjenestemandsvedtægt, som Kommissionens vedtog den 18. november 2003, ændres teksten i artikel 45 (forfremmelse), andet led til følgende ordlyd: »Tjenestemænd skal før deres første forfremmelse efter ansættelsen påvise, at de har evne til at arbejde på et tredje sprog blandt dem, der er omtalt i EF-traktatens artikel 314.« Artikel 314 henviser til traktatssprogene, inklusive gælisk (irsk), og dette sprog vil derfor have samme status som andre fællesskabssprog i forbindelse med forfremmelser.

Vil Kommissionen indrømme, at der hermed er opstået en skæv situation, idet gælisk kan tages i betragtning i forfremmelsesmæssige øjemed men ikke i forbindelse med ansættelse, og, at det er nødvendigt med en ændring af ansættelsesprocedurerne for at sikre ligebehandling af gælisk, for så vidt angår sprogkravene i forbindelse med ansættelse i EU-institutionerne? Hvordan og hvornår vil Kommissionen foreslå, at denne situation afhjælpes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(16. marts 2004)

Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) besluttede den 19. maj 2003, at den ændrede tjenestemandsvedtægt skulle hjemle mulighed for, at tjenestemænd, som kan påvise at have et arbejdsrelateret kendskab til irsk som tredjesprog, kan bruge dette som kvalifikation i forbindelse med deres første forfremmelse. Når de nye vedtægter træder i kraft den 1. maj 2004, vil kundskaber i irsk derfor blive behandlet på samme måde som de øvrige sprog, der henvises til i EF-traktatens artikel 314, dvs. de sprog, som EF- og EU-traktaten er affattet på.

Ved ansættelsen kræves det i tjenestemandsvedtægtens artikel 28, at tjenestemanden »beviser, at han har indgående kundskaber i et af Fællesskabernes sprog og tilfredsstillende kundskaber i et andet af Fællesskabernes sprog i det omfang, dette er nødvendigt for hans hverv«. Udtrykket »fællesskabernes sprog« defineres ikke i tjenestemandsvedtægten, men er altid blevet fortolket ved henvisning til »de officielle sprog og arbejdssprogene for Fællesskabets institutioner«, som de er defineret i forordning nr. 1/58.

I forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne med Irland i begyndelsen af 1970'erne vedtog Rådet, at gælisk, som i henhold til den irske grundlov er Irlands første officielle sprog, skulle betragtes som et sprog, der blev anvendt til traktater og retsakter med lignende status, men ikke som et officielt sprog i Fællesskabets institutioner i henhold til forordning nr. 1/58. Gælisk accepteres derfor normalt ikke som et af de sprog, der kræves ved ansættelse. Hvis den irske regering (eller en anden kompetent myndighed) ønskede at ændre dette forhold, kunne den naturligvis i medfør af EF-traktatens artikel 290 søge at opnå Rådets støtte til et forslag om at foretage de nødvendige ændringer i Rådets forordning (EØF) nr. 1/58 (1). Kommissionen har fået oplyst, at der hidtil ikke er taget officielle skridt i den retning.

Den særstatus, som det irske sprog har i bestemmelser om sprogområdet i EU, kommer til udtryk ved, at borgerne, trods det at ingen EU-bestemmelser eller officielle dokumenter er udfærdiget på irsk, ikke desto mindre har ret til i medfør af artikel 21 i EF-traktaten at skrive til enhver institution på irsk og at modtage svar på samme sprog. Det irske sprogs stilling i henhold til den ændrede tjenestemandsvedtægt, som hjemler mulighed for at betragte irsk som et tredje sprog i forfremmelsesøjemed, men ikke som andet sprog ved den første ansættelse, er udtryk for en lignende særstatus. Kommissionen agter ikke at foreslå yderligere ændringer til den ændrede tjenestemandsvedtægt. Der ville naturligvis blive tage behørigt hensyn til enhver ændring i traktatens bestemmelser vedrørende det irske sprog og til de eventuelle konsekvenser heraf.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 1/58 om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske Fællesskab på det sproglige område, EFT B 17 af 6.10.1958.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/398 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/398

---

(2004/C 84 E/0460)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0434/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2004)

Om:   EURO 0

Med direktiv 1999/96/EF (1) indføres der strengere emissionsgrænseværdier for nye tunge køretøjer i to trin. Med første trin — EURO 4 — sænkes emissionerne af nitrogenoxid fra 2006 med 30 % og af partikler med 80 % i forhold til de nuværende værdier.

Med andet trin — EURO 5 — der kommer til at gælde for alle nye tunge køretøjer fra oktober 2009, sænkes mængden af nitrogenoxid med 60 %. Desuden behandler Kommissionen en yderligere nedskæring af grænseværdierne — EURO 6 —, der skal gælde fra 2012-2013.

Hvornår påtænker Kommissionen i betragtning af denne udvikling, der kun indebærer lavere emissioner fra nye køretøjer, f.eks. også at lade disse nye normer omfatte ældre køretøjer i klasse EURO 0, hhv. helt at trække disse meget luftforurenende køretøjer ud af trafikken?

---

(1)  EFT L 44 af 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/398 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/398

---

(2004/C 84 E/0461)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0435/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2004)

Om:   EURO 1

Med direktiv 1999/96/EF (1) indføres der strengere emissionsgrænseværdier for nye tunge køretøjer i to trin. Med første trin — EURO 4 — sænkes emissionerne af nitrogenoxid fra 2006 med 30 % og af partikler med 80 % i forhold til de nuværende værdier.

Med andet trin — EURO 5 — der kommer til at gælde for alle nye tunge køretøjer fra oktober 2009, sænkes mængden af nitrogenoxid med 60 %. Desuden behandler Kommissionen en yderligere nedskæring af grænseværdierne — EURO 6 —, der skal gælde fra 2012-2013.

Hvornår påtænker Kommissionen i betragtning af denne udvikling, der kun indebærer lavere emissioner fra nye køretøjer, f.eks. også at lade disse nye normer omfatte ældre køretøjer i klasse EURO 1, hhv. helt at trække disse meget luftforurenende køretøjer ud af trafikken?

---

(1)  EFT L 44 af 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/398 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/398

---

(2004/C 84 E/0462)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0436/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2004)

Om:   EURO 2

Med direktiv 1999/96/EF (1) indføres der strengere emissionsgrænseværdier for nye tunge køretøjer i to trin. Med første trin — EURO 4 — sænkes emissionerne af nitrogenoxid fra 2006 med 30 % og af partikler med 80 % i forhold til de nuværende værdier.

Med andet trin — EURO 5 — der kommer til at gælde for alle nye tunge køretøjer fra oktober 2009, sænkes mængden af nitrogenoxid med 60 %. Desuden behandler Kommissionen en yderligere nedskæring af grænseværdierne — EURO 6 —, der skal gælde fra 2012-2013.

Hvornår påtænker Kommissionen i betragtning af denne udvikling, der kun indebærer lavere emissioner fra nye køretøjer, f.eks. også at lade disse nye normer omfatte ældre køretøjer i klasse EURO 2, hhv. helt at trække disse meget luftforurenende køretøjer ud af trafikken?

---

(1)  EFT L 44 af 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/399 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/399

---

(2004/C 84 E/0463)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0437/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2004)

Om:   EURO 5

I svaret på mine skriftlige forespørgsler E-3639/03 (1) og E-3502/03 (1) om belastning med skadelige stoffer i Wipp- og Eisacktal og om luftkvalitetsstandarder i trafikbelastede områder blev der henvist til direktiv 1999/96/EF (2), med hvilket der indføres strengere emissionsgrænseværdier for nye tunge køretøjer. Med første trin — EURO 4 — sænkes udledningen af nitrogenoxider fra 2006 med 30 % og udledningen af partikler med 80 % i forhold til de nuværende udledninger.

Med andet trin — EURO 5 — der fra oktober 2009 skal gælde for alle tunge køretøjer, sænkes udledningen af nitrogenoxid med 60 %.

Ville det ikke i betragtning af sundhedsrisiciene for beboere på trafikbelastede strækninger være hensigtsmæssigt at fremskynde dette trin, f.eks. til 2007, og reducere udledningerne af nitrogenoxider og af partikler meget tidligere og meget mere?

Vil Kommissionen venligst tage stilling til dette?

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

(2)  EFT L 44 af 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/399 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/399

---

(2004/C 84 E/0464)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0438/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2004)

Om:   EURO 6

Med direktiv 1999/96/EF (1) indføres der strengere emissionsgrænseværdier for nye tunge køretøjer i to trin. Med første trin — EURO 4 — sænkes emissionerne af nitrogenoxid fra 2006 med 30 % og af partikler med 80 % i forhold til de nuværende værdier.

Med andet trin — EURO 5 — der kommer til at gælde for alle nye tunge køretøjer fra oktober 2009, sænkes mængden af nitrogenoxid med 60 %. Desuden behandler Kommissionen en yderligere nedskæring af grænseværdierne — EURO 6 —, der skal gælde fra 2012-2013.

Det ville være hensigtsmæssigt at indføre disse grænseværdier i 2012, da belastningen af beboerne med skadelige stoffer og luftforureningen generelt vil kunne eskalere betragteligt.

Vil Kommissionen venligst tage stilling til dette?

---

(1)  EFT L 44 af 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/400 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/400

---

(2004/C 84 E/0465)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0439/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2004)

Om:   Emissionsgrænseværdier for nitrogenoxider

I svaret på mine skriftlige forespørgsler E-3639/03 (1) og E-3502/03 (1) om belastning med skadelige stoffer i Wipp- og Eisacktal og om luftkvalitetsstandarder i trafikbelastede områder blev der henvist til direktiv 1999/96/EF (2), med hvilket der indføres strengere emissionsgrænseværdier for nye tunge køretøjer. Med første trin — EURO 4 — sænkes udledningen af nitrogenoxid fra 2006 med 30 % i forhold til de nuværende udledninger.

Ville det ikke i betragtning af sundhedsrisiciene for beboere på trafikbelastede strækninger være hensigtsmæssigt at fremskynde dette trin, f.eks. til 2005, og at reducere udledningerne af nitrogenoxid endnu mere, f.eks. 40-50 %?

Vil Kommissionen venligst tage stilling til dette?

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

(2)  EFT L 44 af 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/400 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/400

---

(2004/C 84 E/0466)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0440/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2004)

Om:   Emissionsgrænseværdier for partikler

I svaret på mine skriftlige forespørgsler E-3639/03 (1) og E-3502/03 (1) om belastning med skadelige stoffer i Wipp- og Eisacktal og om luftkvalitetsstandarder i trafikbelastede områder blev der henvist til direktiv 1999/96/EF (2), med hvilket der indføres strengere emissionsgrænseværdier for nye tunge køretøjer. Med første trin — EURO 4 — sænkes partikeludledningen fra 2006 med 80 % i forhold til de nuværende udledninger.

Ville det ikke i betragtning af sundhedsrisiciene for beboere på trafikbelastede strækninger være hensigtsmæssigt at fremskynde dette trin, f.eks. til 2005, og helt at eliminere udledningerne af partikler?

Vil Kommissionen venligst tage stilling til dette?

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

(2)  EFT L 44 af 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/400 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/400

---

(2004/C 84 E/0467)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0441/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2004)

Om:   Partikelfiltre

Med direktiv 1999/96/EF (1) indføres der strengere emissionsgrænseværdier for nye tunge køretøjer i to trin. Med første trin — EURO 4 — sænkes emissionerne af nitrogenoxid fra 2006 med 30 % og af partikler med 80 % i forhold til de nuværende værdier.

Med andet trin — EURO 5 — der kommer til at gælde for alle nye tunge køretøjer fra oktober 2009, sænkes mængden af nitrogenoxid med 60 %. Desuden behandler Kommissionen en yderligere nedskæring af grænseværdierne — EURO 6 —, der skal gælde fra 2012-2013.

Kan Kommissionen i forbindelse med denne udvikling, der kun medfører en reduktion af emissionerne fra nye køretøjer, ikke — som overgangsløsning indtil 2006 — indføre en omfattende og obligatorisk indbygning af filtre i alle gamle og yderst forurenende motorkøretøjer?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

på skriftlige forespørgsler E-0434/04, E-0435/04, E-0436/04,

E-0437/04, E-0438/04, E-0439/04, E-0440/04 og E-0441/04

(31. marts 2004)

| 1. | For så vidt angår anvendelse af nyere emissionsstandarder i forbindelse med ældre køretøjer og eftermonteringstiltag:






  — | De nugældende obligatoriske eller fremtidige udstødningsemissionsstandarder, der er indeholdt i direktiv 1999/96/EF (2), er kun gældende for nye tunge erhvervskøretøjer i forbindelse med typegodkendelse, sådan at sådanne køretøjer kan sælges overalt i EU uden hindringer. |
| --- | --- | --- |

1.

For så vidt angår anvendelse af nyere emissionsstandarder i forbindelse med ældre køretøjer og eftermonteringstiltag:

—

De nugældende obligatoriske eller fremtidige udstødningsemissionsstandarder, der er indeholdt i direktiv 1999/96/EF (2), er kun gældende for nye tunge erhvervskøretøjer i forbindelse med typegodkendelse, sådan at sådanne køretøjer kan sælges overalt i EU uden hindringer.

| — | Anvendelse af Euro 4-, Euro 5- eller Euro 6-emissionsstandarder i forbindelse med ældre køretøjer, der tidligere er blevet typegodkendt i henhold til de dengang gældende Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-standarder, er ikke så ligetil. Én mulighed er eftermontering, men et Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-køretøj kan ikke ved eftermontering af udstødningsbehandlende udstyr komme til at opfylde samtlige emissionsgrænser i Euro 4, Euro 5 eller Euro 6. Et partikelfilter vil dog kunne tilbyde et højere partikelreduktionsniveau, muligvis til Euro 3-niveau eller i tilfælde af en Euro 2-motor, til Euro 4-niveau. |
| --- | --- |

—

Anvendelse af Euro 4-, Euro 5- eller Euro 6-emissionsstandarder i forbindelse med ældre køretøjer, der tidligere er blevet typegodkendt i henhold til de dengang gældende Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-standarder, er ikke så ligetil. Én mulighed er eftermontering, men et Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-køretøj kan ikke ved eftermontering af udstødningsbehandlende udstyr komme til at opfylde samtlige emissionsgrænser i Euro 4, Euro 5 eller Euro 6. Et partikelfilter vil dog kunne tilbyde et højere partikelreduktionsniveau, muligvis til Euro 3-niveau eller i tilfælde af en Euro 2-motor, til Euro 4-niveau.

| — | En ældre Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-motor vil kunne udskiftes med en Euro 4-, Euro 5- eller Euro 6-motor, afhængig af kompatibiliteten mellem chassiset og den nye motor. Det er imidlertid usandsynligt, at dette vil være en omkostningsrelevant mulighed for operatører af tunge erhvervskøretøjer. |
| --- | --- |

—

En ældre Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-motor vil kunne udskiftes med en Euro 4-, Euro 5- eller Euro 6-motor, afhængig af kompatibiliteten mellem chassiset og den nye motor. Det er imidlertid usandsynligt, at dette vil være en omkostningsrelevant mulighed for operatører af tunge erhvervskøretøjer.

| — | Krav om udskiftning eller eftermontering er ikke i øjeblikket omfattet af fællesskabsretten og medlemsstaterne kan indføre eftermonteringstiltag i den nationale lov efter at have givet Kommissionen meddelelse herom. Det foretrækkes, at eftermonteringstiltag ikke er selektive i forhold til én enkelt form for forurening, men at de søger at fremme eftermontering af bredt effektive emissions-kontrolsystemer. |
| --- | --- |

—

Krav om udskiftning eller eftermontering er ikke i øjeblikket omfattet af fællesskabsretten og medlemsstaterne kan indføre eftermonteringstiltag i den nationale lov efter at have givet Kommissionen meddelelse herom. Det foretrækkes, at eftermonteringstiltag ikke er selektive i forhold til én enkelt form for forurening, men at de søger at fremme eftermontering af bredt effektive emissions-kontrolsystemer.

| — | Eftermontering er én af de foranstaltninger, der overvejes i Kommissionens program Ren Luft i Europa, i forbindelse med hvilket der vil blive udarbejdet en rapport om en tematisk strategi for nedsættelse af luftforureningen i første halvdel af 2005. |
| --- | --- |

—

Eftermontering er én af de foranstaltninger, der overvejes i Kommissionens program Ren Luft i Europa, i forbindelse med hvilket der vil blive udarbejdet en rapport om en tematisk strategi for nedsættelse af luftforureningen i første halvdel af 2005.

| — | Det ærede parlamentsmedlem foreslår at indføre en omfattende og obligatorisk indbygning af filtre i alle tunge erhvervkøretøjer. Da et sådant tiltag skal behandles på medlemsstatsniveau, kan Kommissionen ikke udtale sig om, hvorvidt medlemsstaterne ville støtte et sådant initiativ. |
| --- | --- |

—

Det ærede parlamentsmedlem foreslår at indføre en omfattende og obligatorisk indbygning af filtre i alle tunge erhvervkøretøjer. Da et sådant tiltag skal behandles på medlemsstatsniveau, kan Kommissionen ikke udtale sig om, hvorvidt medlemsstaterne ville støtte et sådant initiativ.

| 2. | For så vidt angår fremskyndelse af allerede aftalte emissionsstandarder:






  — | Opfyldelse af Euro 4-kravene er obligatorisk for ibrugtagning af alle nye tunge erhvervskøretøjer fra den 1. oktober 2006. Imidlertid skal nye typer af tunge erhvervskøretøjer opfylde Euro 4-kravene fra den 1. oktober 2005. |
| --- | --- | --- |

2.

For så vidt angår fremskyndelse af allerede aftalte emissionsstandarder:

—

Opfyldelse af Euro 4-kravene er obligatorisk for ibrugtagning af alle nye tunge erhvervskøretøjer fra den 1. oktober 2006. Imidlertid skal nye typer af tunge erhvervskøretøjer opfylde Euro 4-kravene fra den 1. oktober 2005.

| — | Euro 4-emissionsgrænserne blev vedtaget som led i proceduren med fælles beslutningstagning med Parlamentet og Rådet. Kommissionen agter ikke at ændre datoen for indførsel af Euro 4-trinnet eller en yderligere nedsættelse af emissionsgrænserne for nitrogenoxid eller partikler i Euro 4, da industrien allerede er vel undervejs mod at fastlægge deres motortekniske og emissionskontrolstrategier i forbindelse med Euro 4-trinnet. Det er nu for sent at ændre forudsætningerne. |
| --- | --- |

—

Euro 4-emissionsgrænserne blev vedtaget som led i proceduren med fælles beslutningstagning med Parlamentet og Rådet. Kommissionen agter ikke at ændre datoen for indførsel af Euro 4-trinnet eller en yderligere nedsættelse af emissionsgrænserne for nitrogenoxid eller partikler i Euro 4, da industrien allerede er vel undervejs mod at fastlægge deres motortekniske og emissionskontrolstrategier i forbindelse med Euro 4-trinnet. Det er nu for sent at ændre forudsætningerne.

| — | Euro 5-emissionsgrænserne blev også vedtaget som led i proceduren med fælles beslutningstagning med Parlamentet og Rådet, og Kommissionen agter heller ikke at fremsætte noget forslag om at indføre Euro 5-standarderne ét år tidligere. |
| --- | --- |

—

Euro 5-emissionsgrænserne blev også vedtaget som led i proceduren med fælles beslutningstagning med Parlamentet og Rådet, og Kommissionen agter heller ikke at fremsætte noget forslag om at indføre Euro 5-standarderne ét år tidligere.

| — | Kommissionen er for øjeblikket i gang med at vurdere Euro 6-emissionsgrænserne for tunge erhvervskøretøjer med særlig fokus på nedsættelse af emissionerne af nitrogenoxid og den samlede partikelmasse. Kommissionen beskæftiger sig også med emnet mikropartikler, der mistænkes for at være en bidragende faktor i sundhedsskadelige virkninger, og overvejer at fastlægge en specifik grænseværdi for mikropartikler/antal. De hertil nødvendige nye måleprocedurer er under forberedelse. |
| --- | --- |

—

Kommissionen er for øjeblikket i gang med at vurdere Euro 6-emissionsgrænserne for tunge erhvervskøretøjer med særlig fokus på nedsættelse af emissionerne af nitrogenoxid og den samlede partikelmasse. Kommissionen beskæftiger sig også med emnet mikropartikler, der mistænkes for at være en bidragende faktor i sundhedsskadelige virkninger, og overvejer at fastlægge en specifik grænseværdi for mikropartikler/antal. De hertil nødvendige nye måleprocedurer er under forberedelse.

| — | Kommissionens program Ren Luft i Europa vil udgøre den videnskabelige basis for beslutninger om fremtidige Euro 6-emissionsstandarder i samarbejde med afbalancerede tiltag i andre industrisektorer, der bidrager til luftforureningen, med henblik på at nå frem til de kommende mål for ren luft i EU. De forskellige aktører er fuldt ud involverede i processerne omkring både programmet Ren Luft i Europa og Euro 6. På nuværende tidspunkt mener Kommissionen, at Euro 6, hvis påkrævet, vil kunne indføres omkring 2012-2013, hvilket vil give industrien en rimelig periode med stabilitet mellem Euro 5- og Euro 6-trinnene. |
| --- | --- |

—

Kommissionens program Ren Luft i Europa vil udgøre den videnskabelige basis for beslutninger om fremtidige Euro 6-emissionsstandarder i samarbejde med afbalancerede tiltag i andre industrisektorer, der bidrager til luftforureningen, med henblik på at nå frem til de kommende mål for ren luft i EU. De forskellige aktører er fuldt ud involverede i processerne omkring både programmet Ren Luft i Europa og Euro 6. På nuværende tidspunkt mener Kommissionen, at Euro 6, hvis påkrævet, vil kunne indføres omkring 2012-2013, hvilket vil give industrien en rimelig periode med stabilitet mellem Euro 5- og Euro 6-trinnene.

---

(1)  EFT L 44 af 16.2.2000, s. 1.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/96/EF af 13. december 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof, og om ændring af Rådets direktiv 88/77/EØF.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/402 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/402

---

(2004/C 84 E/0468)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0453/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Udnyttelse af portugisiske arbejdstagere i Frankrig

De franske medier og portugisiske medier har kritiseret den helt uantagelige udnyttelse, som reelt er slaveri, portugisiske arbejdstagere udsættes for i Frankrig, navnlig i regionen Loire-Atlantique. Som det vil være bekendt er der allerede blevet indgivet en klage over GID (Groupe de désossage international), som ikke har overholdt ansættelseskontrakterne, ikke har udbetalt lønninger, transport, bidrag, feriepenge osv. til de portugisiske arbejdstagere.

Kommissionen bedes derfor oplyse, hvilke foranstaltninger der er taget, eller der vil blive taget for at beskytte de portugisiske arbejdstageres rettigheder og afklare de franske offentlige institutioners ansvar for, at dette slaveri har kunnet finde sted.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(1. april 2004)

Som Kommissionen allerede har haft lejlighed til at understrege i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-3834/03 (1), afhænger spørgsmålet om, hvorvidt de omtalte tilfælde henhører under Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (2), eller om de henhører under Europa-Parlamentet og Rådets Direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (3), først og fremmest af om arbejdstagernes aktivitet i Frankrig er af permanent karakter eller ej. Hvis det første er tilfældet, gælder fransk lovgivning i sin helhed, og forskelsbehandling på baggrund af nationalitet ville være forbudt. Hvis det andet er tilfældet, skal de berørte portugisiske arbejdstagere være omfattet af en »kerne« af franske beskyttelsesregler om arbejds- og ansættelsesvilkår som beskrevet i direktivet, og deres arbejdsvilkår er i øvrige tilfælde undergivet oprindelseslandets lovgivning.

Kontrollen og overvågningen af arbejds- og ansættelsesvilkårene henhører først og fremmest under de nationale myndigheders og domstoles ansvar, hvortil enhver konkret oplysning om privatpersoners manglende overholdelse af de relevante arbejdsvilkår, som det ærede medlem eventuelt måtte være i besiddelse af, skal stiles.

Kommissionen er ikke i besiddelse af materiale, der kan få den til at betvivle, at kontrol- og sanktionsforanstaltningerne i den medlemsstat, det ærede medlem henviser til, generelt er effektive, står i et rimeligt forhold til uregelmæssigheden og har en afskrækkende virkning. Den er heller ikke i besiddelse af oplysninger, der kunne antyde, at de franske myndigheder behandler overtrædelser af fællesskabsrettens forpligtelser mindre omhyggeligt end overtrædelser af tilsvarende nationale bestemmelser.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

(2)  EFT L 257 af 19.10.1968.

(3)  EFT L 18 af 21.1.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/403 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/403

---

(2004/C 84 E/0469)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0455/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Ulovligt fiskeri ud for Azorerne og Madeira

Ifølge medierne skal de spanske myndigheder have taget forskud på den nye forordning (1954/2003 (1)), hvormed der gennemføres en liberalisering af den eksklusive økonomiske zone (EEZ) ud for Azorerne og Madeira, ved allerede at have udstedt fiskeritilladelser gældende for disse farvande til mindst én spansk fiskeskipper, hvad der er en klar overtrædelse af gældende bestemmelserne.

Ifølge de samme kilder er dette spanske skridt en direkte overtrædelse af Portugals suverænitet, eftersom liberaliseringen først skal gennemføres pr. 1. august (artikel 15 i forordning 1954/2003), når den nugældende forordning udløber.

Den portugisiske radiostation TSF har fået adgang til et dokument fra det spanske landbrugs- og fiskeriministerium, som har udstedt tilladelse til en fiskeskipper til fiskeri af sværdfisk og lignende arter i farvandet ud for Azorerne og Madeira med undtagelse af området mellem de to øgrupper og 100 sømilegrænsen.

Eksistensen af disse dokumenter skal tilfældigt være blevet konstateret den 16. januar.

Myndighederne på Azorerne, som i januar via satellit sporede seksten spanske fartøjer i øgruppens farvand, orienterede det portugisiske forsvarsministerium om opdagelsen af dokumentet og anmodede om bedre midler i form af fly og skibe til gennemførelse af kontrol.

De portugisiske myndigheder har via statssekretæren for fiskeri anmodet Kommissionen om en udtalelse om de spanske tilladelser til fiskeri i farvandet ud for Azorerne og Madeira.

Dersom det bekræftes, at Spanien ulovligt har taget forskud på den nye ordning, vil de værste anelser med hensyn til liberaliseringen af fiskeriet i disse farvande blive bekræftet, og offentligheden i Portugal vil få fornyet grund til bekymring.

Kommissionen bedes derfor svare på følgende:

| — | har den kendskab til disse forhold og de spanske myndigheders adfærd? |
| --- | --- |

—

har den kendskab til disse forhold og de spanske myndigheders adfærd?

| — | hvordan ser den på denne sag og især på de spanske myndigheders adfærd? |
| --- | --- |

—

hvordan ser den på denne sag og især på de spanske myndigheders adfærd?

| — | hvilke initiativer har den taget i forbindelse med denne situation? |
| --- | --- |

—

hvilke initiativer har den taget i forbindelse med denne situation?

| — | mener den, at den spanske stat bør yde Portugal erstatning? |
| --- | --- |

—

mener den, at den spanske stat bør yde Portugal erstatning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. marts 2004)

Kommissionen er bekendt med den tilstedeværelse af spanske fiskerfartøjer i Azorernes farvande, som det ærede medlem omtaler. Der synes imidlertid i en vis grad at være tale om en misforståelse, hvad angår anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95. Vilkårene for fiskeri i farvande op til 100 sømil fra Azorernes, Madeiras og De Kanariske Øers basislinjer er fastsat i artikel 5 i ovennævnte forordning, som trådte i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende (jf. artikel 16), dvs. den 14. november 2003. De særlige vilkår for fiskeri i farvandene ud for Azorerne og Madeira anvendes derfor fra denne dato. Det påhviler de nationale myndigheder at kontrollere, at bestemmelserne overholdes.

Kommissionen er desuden i stadig kontakt med de berørte medlemsstater for at sikre, at anvendelsen af de nye bestemmelser forløber så problemfrit som muligt.

---

(1)  EUT L 289 af 7.11.2003, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/404 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/404

---

(2004/C 84 E/0470)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0456/04

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Forøgelse af antallet af klager fra forbrugere i Grækenland

Ifølge en pressemeddelelse (14. januar 2004) fra Centret for Forbrugerbeskyttelse (KE.P.KA.), der har sæde i Thessaloniki og er medlem af kontoret for de europæiske forbrugerorganisationer (BEUC) og »Consumers' International« er antallet af klager modtaget fra tusindvis af græske forbrugere i løbet af 2003 steget med 40 %. I 2002 havde centrets kontorer modtaget 10 000 klager, og i 2003 indkom der 14 000. De fleste klager falder inden for kategorierne prisstigninger (15,60 %), kreditkort og lån (15,05 %) og defekte produkter (10,46 %). Det er værd at bemærke, at procentdelen af klager i kategorien »kreditkort og lån« i 2003 var to en halv gange så høj som i 2002 (en stigning fra 6,68 % til 15,05 %), og i katagorien »uegnede fødevarer« fordobledes procentandelen næsten (fra 4,33 % til 7,5 %), mens det også er betegnende, at antallet af klager og beskyldninger vedrørende de græske »offentlige tjenester af almen interesse« mere end fordobledes (fra 2,06 % i 2002 til 4,68 % i 2003).

Finder Kommissionen fællesskabslovgivningen om beskyttelse af forbrugerne imod sådanne fænomener tilstrækkelig? Kan Kommissionen oplyse, om samtlige relevante bestemmelser i fællesskabsretten er blevet omsat i den græske nationale lovgivning, og hvorvidt de overholdes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(31. marts 2004)

Fællesskabslovgivningen omfatter en række bestemmelser, der skal sikre et højt beskyttelsesniveau for forbrugerne i hele det indre marked. Inden for et tidsrum på mere end tyve år er der blevet udarbejdet en omfattende lovramme både for fødevarer og andre forbrugsprodukter. Inden for de områder, som det ærede medlem har omtalt, findes der lovgivning om angivelse af priser (direktiv 98/6/EF) (1), om forbrugerkredit (direktiv 87/102/EØF (2) med senere ændringer), om produktansvar (direktiv 85/374/EØF (3) med senere ændringer) samt adskillige direktiver om fødevaresikkerhed. Denne lovgivning omfatter også bestemmelser om forbrugerbeskyttelse. Offentlige tjenester af almen interesse reguleres af lovgivning, der specifikt vedrører den enkelte sektor, såsom direktiverne om post, el, gas og telekommunikation, mens direktivet om offentlige tjenester 93/38/EØF (4), med senere ændringer, dækker vigtige offentlige tjenester.

Endvidere har Kommissionen foreslået et direktiv om urimelig handelspraksis (5) for at sikre, at forbrugerne beskyttes i rimeligt omfang mod erhvervsdrivende, som bevæger sig på kanten af lovgivningen. Kommissionen har også forpligtet sig til at revidere og ajourføre fællesskabslovgivningen om forbrugerspørgsmål i sin strategi for forbrugerpolitikken 2002-2006 (6).

Det stigende antal klager fra forbrugere i Grækenland kan tages som et tegn på, at forbrugerne bliver sig deres rettigheder mere bevidst. De henvender sig til forbrugerorganisationer for at få hjælp til at håndhæve disse rettigheder. Kommissionen anser ikke dette som et tegn på, at fællesskabslovgivningen ikke i tilstrækkelig grad beskytter forbrugerne, men snarere som et bevis på, at der er en stigende bevidsthed om forbrugerrettigheder, en udvikling som Kommissionen støtter fuldt ud. For yderligere at give forbrugerne oplysninger blev der den 7. maj 2003 åbnet et europæisk center for forbrugere (EEC) i Athen (Akadimias Street 7, GR-10671 Athen).

Grækenland har gennemført alle direktiver om forbrugerbeskyttelse vedrørende de omtalte spørgsmål ud for over området fødevaresikkerhed. Det er op til de nationale myndigheder i Grækenland at sikre, at EU's forbrugerdirektiver, sådan som de er blevet gennemført i den nationale lovgivning, håndhæves effektivt til fordel for de græske forbrugere.

Inden for området fødevaresikkerhed har Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor gennemført tre kontrolbesøg i Grækenland i 2003, hvor man anbefalede en forbedring af det lokale officielle kontrolsystems funktioner og en afhjælpning af de konstaterede mangler. Mange af disse mangler opstår som følge af manglende personale, og dette spørgsmål undersøges fortsat aktivt i samarbejde med de græske myndigheder. Rapporterne fra disse kontrolbesøg foreligger senere på internetsiden for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/ oc_index_en.html).

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/6/EF af 16. februar 1998 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser på forbrugsvarer, EFT L 80 af 18.3.1998.

(2)  Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit, EFT L 42 af 12.2.1987, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/7/EF af 16. februar 1998 om ændring af direktiv 87/102/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit, EFT L 101 af 1.4.1998.

(3)  Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar, EFT L 210 af 7.8.1985, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/34/EF af 10. maj 1999, EFT L 141 af 4.6.1999.

(4)  Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, EFT L 199 af 9.8.1993, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/4/EF af 16. februar 1998, EFT L 101 af 1.4.1998.

(5)  KOM(2003) 356 endelig udg.

(6)  KOM(2002) 208 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/405 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/405

---

(2004/C 84 E/0471)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0458/04

af Brian Simpson (PSE) og Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Fugleinfluenza og forbud mod import af fjerkræ fra Thailand

Efter udbruddet af fugleinfluenza i Asien har EU forbudt import af alle former for frisk fjerkræ fra Thailand. Forbuddet er nu blevet forlænget til den 15. august 2004. Forbuddet omfatter ikke kød fra fjerkræ, der er behandlet ved en meget høj temperatur (70° C). Hvilke garantier kan Komissionen give for, at dette begrænser risikoen for smitte fra kogt fjerkræ fra Thailand, som indgår i »færdigretter«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(31. marts 2004)

I henhold til internationale standarder fra Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE) og underbygget af undersøgelser over risikoanalyser, som er gennemført i samarbejde med IF-Referencelaboratoriet for Fugleinfluenza inaktiveres disse vira, ved temperaturer på mindst 60 °C i et tidsrum på 30 minutter. Kommissionens beslutning 97/222/EF (1) om indførsel af kødprodukter mindsker risikoen for at indføre forskellige anmeldelsespligtige dyresygdomme via indførsel af fersk kød ved hjælp af anerkendte teknikker til procedurer, som inaktiverer sygdomsagensen, og som anvendes på dette produkt. Disse procedurer er beskrevet i bilaget til denne beslutning, og modellen til et certifikat for sådanne produkter er fastlagt i Kommissionens beslutning 97/221/EF (2) og har været anvendt i mange år.

Derfor er indførsel af fjerkræ, strudsefugle og fjervildtkødprodukter fra Thailand, som har været behandlet i overensstemmelse med de metoder, der er beskrevet i bilaget, del IV, punkt B, C eller D til Kommissionens beslutning 97/222/EF, fortsat tilladt. Det er et krav ved behandlingen, at produktet varmes op til mindst 70 °C overalt i kødet, hvilket faktisk betyder, at man vil nå op på højere temperaturer i produktet.

Når færdigretter omfatter kød, som stadig har kendetegnene for fersk kød (f.eks. at kødet kun er blevet saltet, krydret eller rullet i mel og herefter nedfrosset), anses disse ikke som kødprodukter, men falder ind under definitionen for forarbejdede kødvarer, som dækkes af det nuværende forbud.

Det er medlemsstaternes ansvar at kontrollere, om forsendelser ved EU's grænsekontrolsteder opfylder EU's sundhedsstandarder, og at gennemføre passende foranstaltninger i tilfælde af manglende overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.

Kommissionens Generaldirektorat for Beskatning og Toldunion arbejder også tæt sammen med medlemsstaternes toldmyndigheder for på en praktisabel måde at gennemføre en koordineret fremgangsmåde i risikostyringen i hele EU. Et nyere eksempel er videregivelse af oplysninger for at styrke kontrollen med håndhævelsen af det seneste forbud mod fjerkræprodukter fra de ramte lande i Asien.

Kommissionen understreger, at alle foranstaltninger støttes af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, hvor eksperter fra alle medlemsstater er repræsenteret.

Passagerers indførsel af fjerkrækød fra Asien i lufthavne er forbudt i henhold til Kommissionens beslutning 2002/995/EF (3). I henhold til disse bestemmelser kan fjerkrækød og kødprodukter ikke indføres i EU, medmindre disse produkter opfylder de samme sundhedskrav som ved kommerciel indførsel.

---

(1)  Kommissionens beslutning 97/222/EF af 28. februar 1997 om listen over tredjelande, hvorfra medlemsstaterne tillader indførsel af kødprodukter, EFT L 89 af 4.4.1997.

(2)  Kommissionens beslutning 97/221/EF af 28. februar 1997 om dyresundhedsbetingelser og model til sundheds-certifikater ved indførsel af kødprodukter fra tredjelande og om ophævelse af beslutning 91/449/EØF, EFT L 89 af 4.4.1997.

(3)  Kommissionens beslutning 2002/995/EF af 9. december 2002 om midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for import af animalske produkter til eget forbrug, EFT L 353 af 30.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/406 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/406

---

(2004/C 84 E/0472)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0459/04

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Lukning af afdelinger på Thyssen Krupp i Terni

Thyssen Krupp (TK) har meddelt den nært forestående lukning af afdelingen for produktion af magnetisk stål hos virksomheden Ast i Terni i Italien, der ejes af selskabet. Lukningen af denne afdeling vil medføre fyringer af 900 medarbejdere og få konsekvenser for beskæftigelsen i alle underleverandørvirksomhederne i Ternis stålproduktion. Thyssen Krupp har i de seneste år modtaget fællesskabsmidler, heriblandt fra Den Europæiske Socialfond (ESF), som selskabet har anvendt til uddannelse af personale og til udvikling af de lokale infrastrukturer på anlægget i Terni.

| 1. | Hvilke hasteforanstaltninger vil Kommissionen træffe for at afværge lukningen af den magnetiske stålproduktionsafdeling på Thyssen Krupp-virksomheden i Terni? |
| --- | --- |

1.

Hvilke hasteforanstaltninger vil Kommissionen træffe for at afværge lukningen af den magnetiske stålproduktionsafdeling på Thyssen Krupp-virksomheden i Terni?

| 2. | Hvilke beskæftigelsesmæssige garantier afkræves der de virksomheder, der modtager fællesskabsmidler, som f.eks. fra Den Europæiske Socialfond, til uddannelse af deres personale og til forbedring af virksomhedens infrastrukturer? |
| --- | --- |

2.

Hvilke beskæftigelsesmæssige garantier afkræves der de virksomheder, der modtager fællesskabsmidler, som f.eks. fra Den Europæiske Socialfond, til uddannelse af deres personale og til forbedring af virksomhedens infrastrukturer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(31. marts 2004)

Kommissionen henviser det ærede medlem til sit svar på skriftlig forespørgsel P-0376/04 fra fr. Sbarbati, P-0388/04 fra fr. Angelilli og P-0445/04 fra hr. Mastella (1). Kommissionen noterer med tilfredshed, at der synes at være indgået en aftale om ikke at lukke anlæggene.

---

(1)  Se side 206.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/407 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/407

---

(2004/C 84 E/0473)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0460/04

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Belgien — førende europæisk land i forbindelse med salmonellabekæmpelse — pasteurisering af æg

Ifølge kommissær Byrne forekommer der hver år 160 000 tilfælde af salmonellainfektioner, som medfører udgifter for samfundet på i alt ca. 2,8 milliarder euro og mindst 200 dødsfald.

Forbruget af inficerede æg — også i tilberedt mad — er en af de vigtigste årsager til denne salmonellainfektion.

Der findes imidlertid en teknologi, som synes at være i stand til at forhindre sådanne fødevareinfektioner, uden at næringsværdien mindskes, eller tilberedelsesmulighederne indskrænkes. Der findes et professionelt apparat, som er blevet udviklet af den flamske virksomhed Leda Technologies, og som gør æg i skal fri for baktier, uden at næringsværdien mindskes, eller sammensætningen af fødevarerne kommer til at lide derunder. Apparatet kan også fjerne bakterier fra æg i skal og koge dem. Hvis man tager hensyn til, at mere end halvdelen af tilfældene med salmonellainfektioner optræder i industri-(stor-)køkkener, synes det med hensyn til beskyttelsen af folkesundheden og en sænkning af omkostningerne for samfundet at være nyttigt, om anvendelsen af denne teknologi gøres obligatorisk i industri-(stor-)køkkener.

Har Kommissionen kendskab til denne teknologi, og er den rede til at fremme indførelsen af denne teknologi i industri-(stor-)køkkener via finansielle incitamenter med henblik på at beskytte folkesundheden og sænke udgifterne for samfundet? I bekræftende fald hvilke konkrete skridt har den allerede taget i denne forbindelse? I benægtende fald hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(2. april 2004)

Kommissionen er bekendt med den teknologi, udviklet af virksomheden Leda, som det ærede medlem nævner. Anvendelsen af denne teknologi ser ud til at være lovende, især i industrikøkkener. For øvrigt er der intet til hinder i EU-lovgivningen for, at den bruges i industri-(stor-)køkkener. Der findes dog på nuværende tidspunkt også andre midler til at mindske risikoen for salmonellainfektion på dette stadium i fødevarekæden, f.eks. brug af ægprodukter. I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (1) bekræftes princippet om, at ledere af fødevarevirksomheder har det primære ansvar for, at de producerer sikre produkter.

Med hensyn til medfinansiering har Fællesskabet derfor i bekæmpelsen af salmonella anlagt en differentieret strategi, som er rettet mod at forbedre »æggesektoren« i fødevarekædens første stadier. I henhold til den nye lovgivning om zoonoser, som Parlamentet og Rådet for nylig har vedtaget, skal kontrollen med salmonella styrkes i opdrættet af æglæggere. Alle medlemsstater har allerede indført programmer til forbedring af forholdene for avlsfjerkræflokke.

Med disse foranstaltninger mener Kommissionen, at menneskers risiko for at få salmonella gennem æg er blevet betragteligt reduceret i de seneste år.

I de tilfælde, hvor medlemsstaterne ønsker at bidrage økonomisk til at indføre denne teknologi, skal et sådant tilskud overholde EU's bestemmelser for statsstøtte.

---

(1)  EFT L 31 af 1.2.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/408 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/408

---

(2004/C 84 E/0474)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0464/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Brax — afskedigelser og udflytning

Den tyske beklædningsvirksomhed Brax i Vila Nova de Gaia (Portugal) er blevet lukket, og omkring 430 personer er blevet arbejdsløse. Arbejdstagerne har anklaget fabrikken for at være i færd med at flytte produktionen til et andet land, hvor arbejdskraften er billig (Bulgarien og Polen). Den portugisiske social-og arbejdsminister har udtalt, at der er tale om et tilfælde af en vilkårlig lukning, ligesom han fastslog, at den portugisiske stat ville sagsøge Brax og drøftede, om der skulle kræves godtgørelse for misbrug af EU-midler. Ministeren oplyste desuden, at han ville anvende løngarantifonden, så de omkring 430 arbejdstagere i Brax kunne få udbetalt deres løn uden forsinkelser, så de på denne måde ikke ville miste deres ansættelsesforhold i virksomheden, dersom der skulle vise sig en ny investor.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:

| — | har den kendskab til denne alvorlige situation? |
| --- | --- |

—

har den kendskab til denne alvorlige situation?

| — | hvor stort et beløb er der blevet ydet og på hvilke vilkår som direkte eller indirekte støtte fra Fællesskabet, blev disse midler ydet til etablering og drift af fabrikken i Portugal, og er denne støtte blevet ydet til selve fabrikken i Portugal, til moderselskabet eller til koncernen? Hvor stort et beløb fra Fællesskabet er der blevet ydet og på hvilke vilkår som direkte eller indirekte støtte fra Fællesskabet til virksomheder under koncernen i forbindelse med dens virksomheder i forskellige lande i EU (tidl. Det Europæiske Økonomiske Fællesskab) og i forbindelse med udvidelsen? |
| --- | --- |

—

hvor stort et beløb er der blevet ydet og på hvilke vilkår som direkte eller indirekte støtte fra Fællesskabet, blev disse midler ydet til etablering og drift af fabrikken i Portugal, og er denne støtte blevet ydet til selve fabrikken i Portugal, til moderselskabet eller til koncernen? Hvor stort et beløb fra Fællesskabet er der blevet ydet og på hvilke vilkår som direkte eller indirekte støtte fra Fællesskabet til virksomheder under koncernen i forbindelse med dens virksomheder i forskellige lande i EU (tidl. Det Europæiske Økonomiske Fællesskab) og i forbindelse med udvidelsen?

| — | har Kommissionen allerede truffet foranstaltninger over for Brax som følge af de meget negative sociale og økonomiske konsekvenser af lukningen af fabrikken i Vila Nova de Gaia? Ligger Kommissionen inde med oplysninger, som gør, at den kan karakterisere virksomhedens fremgangsmåde som svigagtig, når det gælder anvendelsen af midler fra Fællesskabet? |
| --- | --- |

—

har Kommissionen allerede truffet foranstaltninger over for Brax som følge af de meget negative sociale og økonomiske konsekvenser af lukningen af fabrikken i Vila Nova de Gaia? Ligger Kommissionen inde med oplysninger, som gør, at den kan karakterisere virksomhedens fremgangsmåde som svigagtig, når det gælder anvendelsen af midler fra Fællesskabet?

| — | kan Kommissionen garantere, at den pågældende koncern, dersom den direkte eller indirekte har modtaget midler fra Fællesskabet til fabrikken i Portugal, ikke fremover vil kunne opnå nogen form for direkte eller indirekte EF-støtte som følge af den aktuelle udflytning? |
| --- | --- |

—

kan Kommissionen garantere, at den pågældende koncern, dersom den direkte eller indirekte har modtaget midler fra Fællesskabet til fabrikken i Portugal, ikke fremover vil kunne opnå nogen form for direkte eller indirekte EF-støtte som følge af den aktuelle udflytning?

| — | hvilke andre initiativer har Kommissionen gennemført eller vil den gennemføre? |
| --- | --- |

—

hvilke andre initiativer har Kommissionen gennemført eller vil den gennemføre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(2. april 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0243/04 fra Ilda Figueiredo (1).

---

(1)  Se side 343.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/409 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/409

---

(2004/C 84 E/0475)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0467/04

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Udgifter til tjenesterejser

Hvor store var udgifterne til tjenesterejser for i) medlemmer af og ii) personale i Kommissionen i forbindelse med deltagelse i Europa-Parlamentets mødeperioder i Strasbourg a) i 2001 og b) i 2002?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(18. marts 2004)

Udgifterne til tjenesterejser på grund af deltagelse i Europa-Parlamentets mødeperioder i Strasbourg i 2001 og 2002 fordelte sig således pr. kategori:

| (i EUR) |
| --- |
| År | Kategori | I alt |
| Medlemmer | Kabinetsmedlemmer | Andet personale fra Kommissionen |
| 2001 | 209 245,01 | 340 794,65 | 1 089 143,59 | 1 639183,25 |
| 2002 | 311 144,85 | 355 632,28 | 1 114 182,32 | 1 780959,45 |

(i EUR)

År

Kategori

I alt

Medlemmer

Kabinetsmedlemmer

Andet personale fra Kommissionen

2001

209 245,01

340 794,65

1 089 143,59

1 639183,25

2002

311 144,85

355 632,28

1 114 182,32

1 780959,45

Ovennævnte udgifter vedrører målbare og fakturerede udgifter til transport, ophold, forplejning og andre udgifter, herunder telefon og telefax til arbejdsbrug.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/409 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/409

---

(2004/C 84 E/0476)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0471/04

af Toine Manders (ELDR) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Misbrug af det europæiske parkeringskort til handicappede

I mange europæiske kommuner er handicappede via parkeringskortet til handicappede fritaget for at betale parkeringspenge (formelt: parkeringafgift). Ved indførelsen af den europæiske model med parkeringskort til handicappede er det ikke længere tilladt at trykke det tilsvarende bilregistreringsnummer på kortet med den begrundelse, at parkeringskortet til handicappede skal kunne bruges af og for handicappede i størst mulig omfang.

I kommuner med høje parkeringsafgifter er det derfor interessant også for ikke-handicappede at være i besiddelse af et europæisk parkeringskort til handicappede (uden registreringsnummer), fordi det herved er muligt at opnå betydelige besparelser i parkeringspenge.

I praksis misbruges dette system da også i stor målestok, og kortenen stjæles i massivt omfang fra invalidebiler. Formodningen om, at der sker misbrug med det europæiske parkeringskort for handicappede, underbygges måske af en annonce i det nederlandske dagblad »De Telegraaf« af 27. september 2003, hvori et stjålet kort udbydes til salg. Det er næsten umuligt via de nuværende computersystemer at etablere den ønskede forbindelse mellem brugen af kort efter indgivelse af tyverianmeldelse og registrering af stjålne kort. Den tilsigtede positive effekt med de europæiske parkeringskort til handicappede, nemlig at hjælpe handicappede, får således lige den stik modsatte virkning.

| 1. | Har Kommissionen kendskab til denne problematik? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til denne problematik?

| 2. | Agter Kommissionen for at imødegå misbrug at give tilladelse til, at bilregistreringsnummeret for føreren af køretøjet ejer trykkes på hvert europæisk parkeringskort til handicappede, medmindre indehaveren af parkeringskortet udtrykkeligt nægter dette (f.eks. i tilfælde af en handicappet passager, som er tvunget til at benytte flere køretøjer)? I benægtende fald hvorfor ikke? |
| --- | --- |

2.

Agter Kommissionen for at imødegå misbrug at give tilladelse til, at bilregistreringsnummeret for føreren af køretøjet ejer trykkes på hvert europæisk parkeringskort til handicappede, medmindre indehaveren af parkeringskortet udtrykkeligt nægter dette (f.eks. i tilfælde af en handicappet passager, som er tvunget til at benytte flere køretøjer)? I benægtende fald hvorfor ikke?

| 3. | Er Kommissionen rede til, såfremt ovennævnte forslag afvises, at undersøge alternativer? Og i bekræftende falde hvilke? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen rede til, såfremt ovennævnte forslag afvises, at undersøge alternativer? Og i bekræftende falde hvilke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(2. april 2004)

Rådet henstiller i sin henstilling 98/376/EF af 4. juni 1998 om parkeringskort for mennesker med handicap (1), at medlemsstaterne indfører et parkeringskort for handicappede, som får kortene udstedt efter de gældende nationale regler, og at kortet er udformet i overensstemmelse med en ensartet fællesskabs-model.

I henhold til henstillingen skal medlemsstaterne gensidigt anerkende hinandens parkeringskort, som udformes efter en fællesskabsmodel, således at kortets indehaver kan udnytte de parkeringsfaciliteter, den pågældende får adgang til med kortet, i den medlemsstat, vedkommende befinder sig i.

I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet kan Kommissionen ikke gribe ind i de nationale lovgivninger. Det påhviler derfor medlemsstaterne at sikre en gensidig anerkendelse af parkeringskortene i respekt for hver medlemsstats nationale, regionale eller lokale lovgivning (færdselslov og gennemførelsesbestemmelser).

Kommissionen er ikke blevet direkte informeret om de forhold, det ærede medlem nævner, men har dog kendskab til, hvordan situationen har udviklet sig (tyveri og salg af stjålne parkeringskort) i adskillige medlemsstater.

Den vil derfor inden længe drøfte disse problemer (overvågningsaktiviteter, også i lyset af udvidelsesprocessen) med højtstående repræsentanter for medlemsstaterne, der deltager i møderne i den rådgivende arbejdsgruppe (High Level Group on Disability Matters), som bistår Kommissionen med handicapspørgsmål.

---

(1)  EFT L 167 af 12.6.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/410 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/410

---

(2004/C 84 E/0477)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0475/04

af Marianne Thyssen (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Sproglig diskrimination i stillingsopslag

Via websiden www.lingvo.org/eo/2/15 har jeg fået kendskab til en række tilfælde af diskrimination på grund af sprog i stillingsopslag, som klart er overtrædelser af fællesskabslovgivningen om fri bevægelighed for arbejdstagere. Det drejer sig mere specifikt om anvendelsen af kriteriet »native speaker« ved ansættelse i ngo'er, der finansieres med EU-midler, kontorer for faglig bistand og private firmaer.

Jeg har kendskab til, at Kommissionen allerede flere gange i sine svar på skriftlige forespørgsler har givet udtryk for sin holdning til dette problem. Det er et skridt i den rigtige retning, at Kommissionen har gjort sine tjenester opmærksom på eventuel diskrimination i stillingsopslag og anmodet dem om at træffe de nødvendige foranstaltninger i forbindelse med deres aftalepartnere. Endvidere er det opmuntrende at se, at Kommissionen har understreget, at den om nødvendigt vil anvende sine juridiske beføjelser til at forhindre anvendelsen af kriteriet »native speaker« i stillingsopslag.

Imidlertid viser de parlamentariske forespørgsler, som siden 2001 gentagne gange er blevet stillet om dette emne, klart, at Kommissionen absolut ikke har gjort tilstrækkelig brug af sine juridiske beføjelser til endelig at sætte en stopper for disse fremgangsmåder. I Europa-Parlamentet er der på tværs af de politiske grupper også tale om en stærkt tiltagende vrede over Kommissionens passive holdning.

Kommissionen bedes oplyse, hvorfor den indtil nu, på trods af klare og påviste krænkelser af fællesskabslovgivningen, endnu ikke har gjort brug af sine juridiske beføjelser? Vil Kommissionen fra nu af og i overensstemmelse med de i EF-traktaten fastlagte bestemmelser resolut gå imod enhver sproglig diskrimination i stillingsopslag, som offentliggøres af organisationer, som den (med)finansierer?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/411 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/411

---

(2004/C 84 E/0478)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0538/04

af Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Sproglig diskrimination i stillingsopslag — »English mother tongue« eller »native speaker«

Kommissionen meddeler i sit svar på skriftlig forespørgsel E-2226/03 (1), at alle Kommissionens tjenestegrene er blevet underettet om den mulige diskrimination i stillingsopslag, og at de er blevet bedt om at tage de nødvendige skridt over for deres kontrahenter. Kommissionen meddeler også i dette svar, at den bestræber sig på ikke at samarbejde med organisationer, der offentliggør stillingsopslag med krav om »native speaker«. Kommissionen understreger endvidere, at den vil udnytte sine retlige beføjelser til at bekæmpe anvendelsen af modersmålkravet i stillingsopslag.

Den europæiske esperanto-union hævder, at der på trods af tidligere advarsler fra Kommissionen fortsat offentliggøres diskriminerende stillingsopslag, hvor ansøgerne skal opfylde krav som f.eks. at være »native English speakers«. Under www.lingvo.org/eo/2/15 kan man finde de diskriminerende stillingsopslag.

| 1. | Har Kommissionen kendskab til offentliggørelsen af disse stillingsopslag? I bekræftende fald har Kommissionen udnyttet sine retlige beføjelser til at bekæmpe dette diskriminerende krav? I bekræftende fald hvordan? I benægtende fald hvorfor ikke? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til offentliggørelsen af disse stillingsopslag? I bekræftende fald har Kommissionen udnyttet sine retlige beføjelser til at bekæmpe dette diskriminerende krav? I bekræftende fald hvordan? I benægtende fald hvorfor ikke?

| 2. | Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for i fremtiden at forbyde stillingsopslag med krav som f.eks. »English mother tongue« eller »native speaker«? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for i fremtiden at forbyde stillingsopslag med krav som f.eks. »English mother tongue« eller »native speaker«?

---

(1)  EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 236.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/411 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/411

---

(2004/C 84 E/0479)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0710/04

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(10. marts 2004)

Om:   EU-stillingsopslag for ansøgere med engelsk modersmål

Visse tekniske agenturer, ikke-statslige organisationer (ngo'er) og private virksomheder, som alle finansieres helt eller delvist af Europa-Kommissionen, har indrykket annoncer med mere end 700 stillinger inden for EU, der udelukkende er forbeholdt ansøgere med »English mother tongue« og »native English speakers« (www.lingvo.org/eo/2/15).

I disse stillingsopslag søges der ikke efter personer med et »godt« eller »fremragende« kendskab til engelsk, men udtrykkeligt og udelukkende efter personer, der har engelsk som modersmål.

Kan Kommissionen bekræfte, at denne praksis finder sted, og om den i bekræftende fald ikke mener, at denne forskelsbehandling er i modstrid med traktaterne?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

på skriftlige forespørgsler E-0475/04, E-0538/04 og E-0710/04

(21. april 2004)

De ærede medlemmer henvises til Kommissionens samlede svar på skriftlige forespørgsler E-0046/04 og E-0086/04 fra Dhaene med flere (1).

---

(1)  Se side 302.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/412 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/412

---

(2004/C 84 E/0480)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0476/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2004)

Om:   Kommissionens biler

Kan Kommissionen bekræfte, om nogle af de biler, der stilles til rådighed for kommissærerne, inden for de sidste 2 år har været indblandet i trafikuheld eller uheld, der involverer tredje personer? I bekræftende fald, kan Kommissionen give oplysninger herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(12. marts 2004)

Siden den 1. januar 2002 har de biler, der er stillet til rådighed for kommissærerne, været indblandet i tretten uheld, hvor i ét tilfælde én person kom lettere til skade.

I hvert enkelt af disse uheld var tredjemand impliceret, og i otte tilfælde blev Kommissionens chauffører anset for at bære skylden. Ingen af ulykkerne har givet anledning til civil- eller strafferetlige retssager. Elleve ulykker skete i Bruxelles-regionen og to i Strasbourg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/412 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/412

---

(2004/C 84 E/0481)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0478/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Kommissionens biler

Kan Kommissionen bekræfte, om kommissærernes ægtefæller og familiemedlemmer har ret til at bruge de biler, der stilles til rådighed for kommissærerne?

Findes der eksempler på en sådan benyttelse af Kommissionens biler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(25. marts 2004)

I den administrative vejledning for Kommissionens medlemmer er det fastlagt,

| | at kun Kommissionens chauffører og Kommissionens medlemmer har ret til at køre en officiel bil. |
| --- | --- |

at kun Kommissionens chauffører og Kommissionens medlemmer har ret til at køre en officiel bil.

I denne vejledning er det endvidere fastsat,

| | at man ikke kan anmode chaufføren om at ordne private ærinder, hvis dette giver anledning til overarbejde eller indebærer udgifter til tjenesterejser for chaufføren, med mindre dette sker af hensyn til sikkerheden. I tilfælde, hvor disse grunde ikke gør sig gældende, kan kommissionsmedlemmet køre sin officielle bil selv, især på ikke-arbejdsdage. |
| --- | --- |

at man ikke kan anmode chaufføren om at ordne private ærinder, hvis dette giver anledning til overarbejde eller indebærer udgifter til tjenesterejser for chaufføren, med mindre dette sker af hensyn til sikkerheden. I tilfælde, hvor disse grunde ikke gør sig gældende, kan kommissionsmedlemmet køre sin officielle bil selv, især på ikke-arbejdsdage.

Hidtil er der ikke konstateret tilfælde, hvor tjenestebiler er brugt i strid med disse bestemmelser.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/413 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/413

---

(2004/C 84 E/0482)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0480/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Kommissionens udvælgelsesprøver

Der henvises til en artikel for nylig i dagbladet Le Figaro om sagen vedrørende Jean-Louis Gibault, fransk statsborger, som gik op til Kommissionens udvælgelsesprøve vedrørende eksterne forbindelser og forvaltning af støtte til tredjelande.

| — | Kan Kommissionen oplyse, hvorfor han kun fik 19.5 point i den mundtlige prøve og hans ansøgning derfor blev afvist? |
| --- | --- |

—

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor han kun fik 19.5 point i den mundtlige prøve og hans ansøgning derfor blev afvist?

| — | Hvorfor fik ansøgeren ikke begrundelsen for denne karakter oplyst på trods af talrige anmodninger? |
| --- | --- |

—

Hvorfor fik ansøgeren ikke begrundelsen for denne karakter oplyst på trods af talrige anmodninger?

| — | Er Kommissionen inddraget i retsforhandlinger med Gibault? I bekræftende fald, kan Kommissionen give oplysninger om sagen? |
| --- | --- |

—

Er Kommissionen inddraget i retsforhandlinger med Gibault? I bekræftende fald, kan Kommissionen give oplysninger om sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(29. marts 2004)

I meddelelsen om den udvælgelsesprøve, det ærede medlem henviser til i sit spørgsmål, er der fastsat et krav om mindst 20 point ud af i alt 40 point. Ansøgeren, som omtales i det ærede medlems spørgsmål, fik 19,50 point. Opnår man ikke det fastsatte antal krævede point, er dette åbenlyst en legitim grund til at udelukke en ansøger.

Jean Louis Gibault har fået meddelelse om resultatet. En række tidligere sager fra Domstolen bekræfter, at en meddelelse til ansøgeren om det opnåede antal point er tilstrækkeligt som begrundelse for udvælgelses-komitéens beslutning.

I artikel 6 i bilag III til Vedtægten for Tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber er det fastlagt, at udvælgelseskommitéens arbejde er fortroligt. Domstolen og Retten i Første Instans har flere gange fastholdt nødvendigheden af at sikre fortrolighed i udvælgelseskomitéers arbejde for at sikre deres uafhængighed, objektivitet i arbejdet og for at beskytte medlemmerne mod ethvert pres eller indblanding udefra. Dette er blevet bekræftet i Domstolens dom af 4. juli 1996 i sag C-254/95 P, Europa-Parlamentet mod Innamorati, og i dommen fra Retten i Første Instans af 27. marts 2003 i sag T-33/00, Martínez Páramo m.fl. mod Kommissionen, i dommen af 25. juni 2003 i sag T-72/01, Pyres mod Kommissionen, og i dommen af 23. januar 2004 i sag T-53/00, Angioli mod Kommissionen.

Jean Louis Gibault har anfægtet, at han er blevet udelukket, og ansøger om en annullering af den almindelige udvælgelsesprøve eller i det mindste udvælgelseskomitéens beslutning jf. sag T/294/03. Sagen blev indbragt den 25. august 2003 og verserer stadig.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/414 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/414

---

(2004/C 84 E/0483)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0490/04

af Harlem Désir (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Tilbageholdelsen af den pakistanske journalist Khawar Mehdi Rizvi, som blev arresteret i Karachi sammen med de franske journalister Marc Epstein og Jean-Paul Guilloteau fra ugemagasinet L'Express

Den 14. december 2003 blev den pakistanske journalist Khawar Mehdi Rizvi arresteret i Karachi sammen med de franske journalister Marc Epstein og Jean-Paul Guilloteau, reportere ved ugemagasinet L'Express. Efter at være blevet tilbageholdt i flere dage blev de europæiske journalister sat på fri fod, mens Khawar Mehdi Rizvi derimod fortsat blev holdt fængslet og gjort til genstand for en retssag, der kan medføre en hård dom med op til livsvarigt fængsel.

Den anmeldelse, man har registreret hos kriminalpolitiet i Quetta, anklager Khawar Mehdi Rizvi for at have modtaget penge fra Marc Epstein og Jean-Paul Guilloteau, som er reportere for det franske ugemagasin L'Express, for at udarbejde en falsk reportage om en talibansk hærfører og en talibansk træningslejr. Journalisten er genstand for flere anklagepunkter: »Sammensværgelse«, »oprør«, for at »have skadet Pakistans internationale omdømme«, »have befordret had mellem Pakistan og et naboland og det internationale samfund, og mellem islam og andre religioner«. Denne anklage bygger ikke på nogen form for konkret bevis. Og rent faktisk blev de to franske journalister fra L'Express idømt en simpel bøde i samme sag.

Den amerikanske ambassadør i Pakistan har over for regeringen i Islamabad givet udtryk for sin bekymring over Khawar Mehdi Rizvis situation. Den internationale komité til støtte for Khawar Mehdi er sammensat af pakistanske journalister, reportere fra de franske medier France 2, TF1, Le Monde, Libération, L'Express, de amerikanske dagblade The New York Times og Chicago Tribune og Reportere uden Grænser.

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at befordre Khawar Mehdi Rizvis løsladelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(5. marts 2004)

Efter sin arrestation blev Khawar Mehdi Rizvi hemmelig tilbageholdt i mere end fire uger. Siden politiet bekendtgjorde hans tilbageholdelse den 24. januar 2004, er de normale retslige procedurer blevet genoptaget efter udarbejdelsen af en første informationsrapport. Mehdi Rizvi er blevet anklaget for oprør i henhold til afsnit 124-A i Pakistans straffelov. Han er nu varetægtsfængslet, og proceduren er indledt.

Afsnit 124-A i straffeloven er i overensstemmelse med Pakistans forfatning, hvis artikel 19 tillader begrænsninger af ytringsfriheden »af hensyn til [...] Pakistans integritet, sikkerhed eller forsvar eller en del heraf, venskabelige forbindelser med udenlandske stater [...]«.

Skønt det er beklageligt, at Mehdi Rizvi forsvandt sporløst i nogen tid efter sin arrestation, synes retsvæsenet ikke principielt at have behandlet ham diskriminerende. Det skal dog understreges, at de to franske journalister blev arresteret, dømt og fængslet for manglende overholdelse af visumbegrænsningerne i henhold til afsnit 14, litra a) i udlændingeloven, hvorimod Mehdi Rizvi er konfronteret med mere alvorlige anklager for oprør, der kan medføre livsvarigt fængsel. Dette giver indtryk af, at det alene er Mehdi Rizvi, som på det alvorligste må undgælde for, hvad der tydeligvis var et ulykkeligt forsøg fra hele gruppen af journalister.

Domstolen har endnu ikke truffet afgørelse i sagen, og Kommissionen ønsker under ingen omstændigheder at blande sig i den aktuelle retssag. Ikke desto mindre har Kommissionens medlem med ansvar for eksterne forbindelser rejst spørgsmålet på det seneste trojka-ministermøde i Islamabad den 18. februar 2004 og anmodet om benådning af Mehdi Rizvi. Vi har ligeledes kendskab til, at delegationslederne i Islamabad fortsat vil overvåge udviklingen og har til hensigt at tage sagen op under de fremtidige kontakter med de pakistanske myndigheder.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/415 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/415

---

(2004/C 84 E/0484)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0494/04

af Carlos Carnero González (PSE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om:   Dispensation fra Madrids lokalstyre for undersøgelse af indvirkningen på miljøet af arbejderne på M30

Madrids bystyre har i Den Europæiske Unions Tidende meddelt, at der i juni 2004 vil blive indledt 22 arbejder til en værdi af 3,5 mia. EUR på M30. Denne motorvej på 32 kilometers længde med en daglig trafikintensitet på over 200 000 køretøjer forløber gennem et område, som er følsomt i miljømæssig henseende (direktiv 97/11/EF (1)), idet befolkningstætheden er betydelig, ligesom der er en høj koncentration af forureningskilder. Projekterne i forbindelse med arbejderne udarbejdes, uden at der foreligger nogen samlet undersøgelse, som indebærer en miljøanalyse, og uden at der er udarbejdet en evaluering af indvirkningen på miljøet, som Madrids lokalstyre tilsyneladende anser for overflødig, idet den er ved at behandle en dispensation herfor.

Har Kommissionen kendskab til disse forhold? Har den til hensigt at indhente oplysninger fra de ansvarlige spanske myndigheder? Mener den, at en dispensation fra en undersøgelse af disse aktiviteters indvirkning på miljøet er i overensstemmelse med fællesskabsretten? Hvilke skridt vil den tage for at sikre, at denne overholdes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. marts 2004)

Det ærede medlem henviser til de foreslåede anlægsarbejder på M30-motorvejen i Madrid og spørger om, hvorvidt de kan undtages fra en vurdering af virkninger på miljøet (VVM) foretaget af den selvstyrende region for Madrid i Spanien.

Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 (2), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (VVM-direktivet), gælder for vurdering af visse offentlige og private projekters miljøvirkninger og indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne skal sørge for, at der forud for godkendelse af projekter, der måtte få væsentlige virkninger for miljøet på grund af f.eks. deres karakter, omfang og beliggenhed, foretages en vurdering af deres miljøvirkninger. VVM-direktivet indeholder to bilag. Projekttyper såsom motorveje er anført i bilag I, hvor det er obligatorisk at foretage en VVM. Andre veje, ændringer eller udvidelser af eksisterende motorveje falder under bilag II, hvor det overlades til medlemsstaterne og deres kompetente myndigheder at afgøre, om en VVM er påkrævet. Afgørelsen skal baseres på de kriterier, der er fastlagt i direktivet. Der kræves en VVM, hvis projektet måtte få væsentlige virkninger på miljøet.

Artikel 2, stk. 3, giver medlemsstaterne mulighed for at fritage specifikke projekter helt eller delvis fra VVM, men kun under særlige omstændigheder, og de skal meddele det til Kommissionen i forvejen og overholde visse andre krav.

Da projektet ikke modtager nogen samfinansiering fra Fællesskabet, var Kommissionen ikke bekendt med spørgsmålet, som det ærede medlem gjorde den opmærksom på. Den vil derfor skrive til de spanske myndigheder for at anmode om oplysninger herom; med disse til rådighed vil den kunne vurdere situationen.

---

(1)  EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(2)  EFT L 175 af 5.7.1985.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/416 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/416

---

(2004/C 84 E/0485)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0496/04

af María Sornosa Martínez (PSE) og María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Undersøgelse af arbejdslegater fra det spanske arbejdsministerium

I sit svar på forespørgsel E-2188/03 (1) fra undertegnede MEP'er vedrørende det spanske arbejdsministeriums mulige forskelsbehandling af gravide kvinder i forbindelse med tildelingen af arbejdslegater, anerkendte Kommissionen, at der kunne være tale om en krænkelse af fællesskabsretten med hensyn til ligebehandling af mænd og kvinder, og bebudede, at den ville indlede en undersøgelse.

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt man er nået i denne undersøgelse, og inden for hvilket tidsrum de spanske myndigheder har svaret på denne anmodning, såfremt der er modtaget svar?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(1. april 2004)

I sin skriftlige forespørgsel E-2188/03 spurgte det ærede medlem, om Kommissionen mente, at bestemmelserne vedrørende tildeling af stipendier fra Kvindeinstituttet er i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (2).

Kommissionen er ved at følge op på denne sag. Den vil kontakte det ærede medlem, så snart sagen er undersøgt til bunds.

---

(1)  EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 232.

(2)  EFT L 348 af 28.11.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/416 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/416

---

(2004/C 84 E/0486)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0497/04

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Forskelsbehandling af Fællesskabets mindreårige med hensyn til adgang til idrætsorganisationer i Spanien

I sit svar på forespørgsel E-4005/03 (1) fra MEP Anna Terrón henviser Kommissionen til et svar til Anna Terrón (P-3911/03 (1)), der vedrører forskelsbehandling af mindreårige fra udlandet og giver ikke noget svar på den situation, Fællesskabets mindreårige befinder sig i.

Enhver, der er statsborger i en medlemsstat, har også unionsborgerskab, og enhver form for forskelsbehandling på grund af nationalitet forbydes i henhold til traktaterne og udkastet til traktaten om en europæisk forfatning (artikel 4 og 8).

I artikel 31 i konventionen om barnets rettigheder anerkendes barnets ret til adspredelse og leg, til at dyrke fritidsinteresser, der er passende for barnets alder, og til frit at deltage i det kulturelle og kunstneriske liv, ligesom det fastsættes, at barnets ret til fuld deltagelse i det kunstneriske og kulturelle liv skal fremmes, og at tilvejebringelsen af passende og lige muligheder for kulturel, kunstnerisk, fritidspræget og rekreativ udfoldelse skal opmuntres.

I artikel 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fastsættes mindreåriges ret til den beskyttelse og omsorg, der er nødvendig for deres trivsel.

Der forekommer alvorlige tilfælde af forskelsbehandling af børn i Spanien. De forhindres adgang til idrætsforeninger som følge af administrative hindringer, eller fordi idrætsorganisationerne afviser at optage de mindreårige som medlemmer på trods af, at de er fællesskabsborgere.

Hvad er Kommissionens holdning til, at de spanske idrætsorganisationer afviser at optage mindreårige statsborgere fra andre EU-medlemsstater og derved forhindrer dem i at dyrke idræt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Viviane Reding

(22. marts 2004)

Begrebet unionsborgerskab, der er omhandlet i artikel 17 i EF-traktaten, har bl.a. gjort det muligt at udvide og styrke ligebehandling og princippet om ikke-diskrimination som følge af nationalitet (2).

Som allerede nævnt i flere besvarelser (3), er det Kommissionens vurdering, at en regel, der er fastsat af en sportsorganisation, og som begrænser muligheden for ligestilling af amatører fra en anden medlemsstat, kan være i modstrid med fællesskabsretten, navnlig artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (4).

Kommissionen er fuldt ud klar over eksistensen af de problemer, som det ærede parlamentsmedlem gør opmærksom på, og er i øjeblikket ved at undersøge forskellige sager vedrørende amatørsport udøvet af unionsborgere i andre medlemsstater end deres oprindelsesland. I et ønske om at opnå ligebehandling analyseres reglerne i sportsorganisationerne i alle medlemsstaterne for at kontrollere, om de er i overensstemmelse med princippet om ikke-diskrimination.

Det fremgår dog allerede, at de beføjelser, der er uddelegeret til sportsorganisationerne er meget forskellige fra land til land, og dette kan gøre det vanskeligt at håndhæve omstridte regler på sportsområdet i visse medlemsstater.

Efter afslutningen af den igangværende undersøgelse, vil Kommissionen tage stilling til det videre forløb, hvis den konstaterer, at der finder diskrimination sted, der er i modstrid med fællesskabsretten.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

(2)  Jf. bl.a. Domstolens afgørelse af 20. september 2001, Grzelczyk, C-184/99, Sml. pI-6193.

(3)  Jf. bl.a. besvarelsen af skriftlig forespørgsel E-2621/99 af Sánchez García, EFT C 280 E af 3.10.2000.

(4)  EFT L 257 af 19.10.1968.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/417 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/417

---

(2004/C 84 E/0487)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0503/04

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Nationale hindringer for anvendelsen af direktiv 98/5/EF

De forandringer, der blev stillet i udsigt med vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/5/EF (1) af 16. februar 1998 om lettelse af adgangen til varig udøvelse af advokathvervet i en anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået, har i mange tilfælde vist sig at være uden reelt indhold.

Faktisk har flere medlemsstater opstillet flest mulige hindringer for en effektiv anvendelse af ovennævnte direktiv, eftersom advokatsammenslutninger fra visse lande efter direktivets nationale gennemførelse har opstillet adskillige hindringer for optagelse af advokater fra andre medlemsstater, især under henvisning til, at advokaten ikke taler værtslandets officielle sprog, hvilket for visse landes vedkommende, f.eks. Luxembourg, er en hindring, der er meget vanskelig at overvinde.

Mener Kommissionen, at det forhold, at en person ikke taler et lands sprog, f.eks. luxembourgsk, kan være en gyldig grund til, at den nævnte medlemsstat til ikke tillader optagelse af en advokat fra en anden medlemsstat i det pågældende lands advokatsammenslutning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(5. april 2004)

Manglende kendskab til værtslandets officielle sprog rejser — for advokater, der ønsker at etablere sig under hjemlandets titel i et andet EU-land — problemer i forbindelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/5/EF af 16. februar 1998 om lettelse af adgangen til varig udøvelse af advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået. At erhvervet udøves under hjemlandets titel, sikrer i øvrigt forbrugerne fyldestgørende information (2).

For så vidt angår Luxembourg, har Kommissionen anmodet de luxembourgske myndigheder om at fremsætte deres bemærkninger til dette krav. Kommissionen gennemgår i øjeblikket Luxembourgs svar for at vurdere, hvilke skridt der skal tages i sagen. Det ærede medlem vil blive holdt orienteret om sagens videre gang.

Kommissionen er ikke bekendt med tilsvarende krav i andre medlemsstater, men er rede til at gennemgå eventuelle oplysninger, som det ærede medlem måtte ønske at forelægge i denne forbindelse eller vedrørende eventuelle andre hindringer.

---

(1)  EFT L 77 af 14.3.1998, s. 36.

(2)  Jf. betragtning 9.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/418 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/418

---

(2004/C 84 E/0488)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0504/04

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Forbrænding af dyremel

Forskellige europæiske medier har for nylig berettet om uklarhed i forbindelse med forbrænding af dyremel i Spanien i 2003. Ifølge officielle regeringstal skulle 400 000 t dyremel vær bortskaffet gennem forbrænding. men ifølge de spanske organisation for forbrændingsanstalter skulle der imidlertid kun være tale om 40 000 t.

| 1. | Er Kommissionen bekendt med dette spørgsmål? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med dette spørgsmål?

| 2. | Har Kommissionen til hensigt at opfordre Spanien til at give en forklaring på forskellen på 360 000t? I benægtende fald: Hvorfor ikke? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen til hensigt at opfordre Spanien til at give en forklaring på forskellen på 360 000t? I benægtende fald: Hvorfor ikke?

| 3. | Har Kommissionen til hensigt at træffe foranstaltninger med henblik på at beskytte de europæiske forbrugeres sundhed og hindre, at dette dyremel ender i fødekæden, jf. det gældende forbud mod fodring med dyremel? I bekræftende fald bedes Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger, der bliver tale om? I benægtende fald: Hvorfor ikke? |
| --- | --- |

3.

Har Kommissionen til hensigt at træffe foranstaltninger med henblik på at beskytte de europæiske forbrugeres sundhed og hindre, at dette dyremel ender i fødekæden, jf. det gældende forbud mod fodring med dyremel? I bekræftende fald bedes Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger, der bliver tale om? I benægtende fald: Hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(31. marts 2004)

Kommissionen sendte et spørgeskema til medlemsstaterne den 29. marts 2001, hvor man anmodede om nærmere oplysninger vedrørende de aktuelle deponeringsmåder, omfanget af animalske biprodukter for hver deponeringsmåde samt udgifterne hertil. Som et resultat af spørgeskemaet udsendte Kommissionen et arbejdsdokument om forarbejdning, deponering og anvendelse af animalske biprodukter i medlemsstaterne (1).

De spanske myndigheder oplyste, at man havde en årlig skønnet mængde på lidt under 400 000 ton forarbejdede animalske proteiner, hvoraf en del blev opbevaret i Spanien og en del blev sendt til andre medlemsstater som handelsvarer, til forbrænding, til medforbrænding eller som foder til kæledyr. Nedgravning på deponeringspladser og anvendelse som gødning var ligeledes mulige deponeringsmåder, såvel som omdannelse til biogas og anvendelse i komposteringsanlæg til produktion af biogas og biogødning/kompost. Svaret omfattede ikke en opdeling af tallene.

Tallene fra industrien viste, at lidt mere end 8 000 ton kød og benmel blev sendt til forbrænding, og at man mangler forbrændingskapacitet i Spanien.

Disse ovennævnte deponeringsmåder, som anvendes i Spanien, er i overensstemmelse med EU's aktuelle sundhedsbestemmelser vedrørende animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 (2) og er ikke i strid med bestemmelserne i det nuværende foderforbud i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (3).

---

(1)  MEMO/01/378 af 20.11.2001.

(2)  EFT L 273 af 10.10.2002.

(3)  EFT L 147 af 31.5.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/419 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/419

---

(2004/C 84 E/0489)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0505/04

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Anvendelse af dyremel i dyrefoder

I Den Europæiske Union er anvendelse af dyremel som kvægfoder forbudt, også selv om det stammer fra affald fra sunde dyr.

| 1. | Mener Kommissionen, at de argumenter, der gav anledning til forbuddet, stadig er aktuelle nu i 2004, også i forbindelse med fodring af altædende dyr? |
| --- | --- |

1.

Mener Kommissionen, at de argumenter, der gav anledning til forbuddet, stadig er aktuelle nu i 2004, også i forbindelse med fodring af altædende dyr?

| 2. | Kan Kommissionen garantere, at animalske produkter, der eksporteres til Fællesskabet fra tredjelande ikke stammer fra dyr, der er blevet fodret med dyremel? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen garantere, at animalske produkter, der eksporteres til Fællesskabet fra tredjelande ikke stammer fra dyr, der er blevet fodret med dyremel?

| 3. | Hvis svaret på spørgsmål 2 er benægtende, mener Kommissionen da, at der er tale om fair konkurrenceforhold? Er Kommissionen bekymret over eventuelle konsekvenser for folkesundheden i Den Europæiske Union? |
| --- | --- |

3.

Hvis svaret på spørgsmål 2 er benægtende, mener Kommissionen da, at der er tale om fair konkurrenceforhold? Er Kommissionen bekymret over eventuelle konsekvenser for folkesundheden i Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. marts 2004)

| 1. | Det store antal tilfælde af bovin spongiform encephalopati (BSE), der har vist sig efter indførelsen i 1994 af et forbud mod anvendelse af pattedyrsproteiner i foder til drøvtyggere, tydede på en smitte af et meget stort omfang mellem foder for drøvtyggere og foder til andre arter, som rummer disse proteiner. Det var derfor nødvendigt med et forbud mod fodring af alle husdyr med animalske proteiner.
  Det har også vist sig at være nødvendigt at forbyde anvendelse af proteiner fra ikke-drøvtyggere i foder af hensyn til kontrollen. Først og fremmest findes der ikke analytiske metoder til at skelne mellem proteiner fra drøvtyggere og fra andre dyr i foder. Hvis proteiner fra ikke-drøvtyggere derfor anvendes i foder, er det ikke muligt at påvise forekomsten af potentielt inficerede drøvtyggerproteiner. Det nuværende udvidede foderforbud kan først tages op til fornyet overvejelse, når man har evalueret metoder til påvisning af varmebehandlede artspecifikke proteiner. Sådanne metoder findes ikke i øjeblikket, og argumenterne for at bevare det udvidede foderforbud er derfor stadig gyldige. Kommissionen giver fortsat finansiel støtte til forskning vedrørende sådanne metoder (forskningsprojektet Stratfeed, ringtest i 2003 og 2004). |
| --- | --- |

1.

Det store antal tilfælde af bovin spongiform encephalopati (BSE), der har vist sig efter indførelsen i 1994 af et forbud mod anvendelse af pattedyrsproteiner i foder til drøvtyggere, tydede på en smitte af et meget stort omfang mellem foder for drøvtyggere og foder til andre arter, som rummer disse proteiner. Det var derfor nødvendigt med et forbud mod fodring af alle husdyr med animalske proteiner.

Det har også vist sig at være nødvendigt at forbyde anvendelse af proteiner fra ikke-drøvtyggere i foder af hensyn til kontrollen. Først og fremmest findes der ikke analytiske metoder til at skelne mellem proteiner fra drøvtyggere og fra andre dyr i foder. Hvis proteiner fra ikke-drøvtyggere derfor anvendes i foder, er det ikke muligt at påvise forekomsten af potentielt inficerede drøvtyggerproteiner. Det nuværende udvidede foderforbud kan først tages op til fornyet overvejelse, når man har evalueret metoder til påvisning af varmebehandlede artspecifikke proteiner. Sådanne metoder findes ikke i øjeblikket, og argumenterne for at bevare det udvidede foderforbud er derfor stadig gyldige. Kommissionen giver fortsat finansiel støtte til forskning vedrørende sådanne metoder (forskningsprojektet Stratfeed, ringtest i 2003 og 2004).

| 2. | Der er ikke forbud mod import af animalske produkter, som stammer fra dyr, der er blevet fodret med animalske proteiner i tredjelande. Grunden hertil er, at forbuddet mod anvendelse af forarbejdede dyreproteiner i foder til ikke-drøvtyggere er en kontrolforanstaltning, der skal forebygge udbredelsen af BSE til drøvtyggere i EU. Kød fra ikke-drøvtyggere, som er blevet fodret med forarbejdede dyreproteiner, anses ikke for at være en sundhedsrisiko for mennesker. |
| --- | --- |

2.

Der er ikke forbud mod import af animalske produkter, som stammer fra dyr, der er blevet fodret med animalske proteiner i tredjelande. Grunden hertil er, at forbuddet mod anvendelse af forarbejdede dyreproteiner i foder til ikke-drøvtyggere er en kontrolforanstaltning, der skal forebygge udbredelsen af BSE til drøvtyggere i EU. Kød fra ikke-drøvtyggere, som er blevet fodret med forarbejdede dyreproteiner, anses ikke for at være en sundhedsrisiko for mennesker.

| 3. | Den vigtigste foranstaltning til beskyttelse af forbrugernes helbred mod BSE er fjernelse af nærmere angivet BSE-risikomateriale, såsom hjerne og rygmarv, fra fødevarer. Disse foranstaltninger finder anvendelse både på medlemsstaterne og tredjelande. Formålet med foderforbuddet er at udrydde BSE, som har haft alvorlige økonomiske følger for hele EU. Foranstaltninger til udryddelse af sygdomme skal eventuelt anvendes forskelligt i forskellige lande afhængig af sygdomssituationen, uden at dette nødvendigvis kan betragtes som unfair konkurrence. |
| --- | --- |

3.

Den vigtigste foranstaltning til beskyttelse af forbrugernes helbred mod BSE er fjernelse af nærmere angivet BSE-risikomateriale, såsom hjerne og rygmarv, fra fødevarer. Disse foranstaltninger finder anvendelse både på medlemsstaterne og tredjelande. Formålet med foderforbuddet er at udrydde BSE, som har haft alvorlige økonomiske følger for hele EU. Foranstaltninger til udryddelse af sygdomme skal eventuelt anvendes forskelligt i forskellige lande afhængig af sygdomssituationen, uden at dette nødvendigvis kan betragtes som unfair konkurrence.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/420 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/420

---

(2004/C 84 E/0490)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0507/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Regionerne i den yderste periferi

Ifølge medierne advarede kommissæren for regionalpolitik på en konference for europæiske embedsmænd fra regionerne i den yderste periferi den 28. januar i Bruxelles, om disse regioners tab af indflydelse, når Unionen udvides med mere end ti stater.

Denne vurdering er meget foruroligende og bør være udgangspunkt for at vedtage mere intense og effektive kompenserende foranstaltninger.

Samme kilde angiver, at Kommissionen på denne baggrund agter at foreslå oprettelse af et »særprogram til fremme af konkurrenceevnen«, til ca. 1 000 mio. EUR, der skal lægges oven i de nuværende strukturfonde. Det vil give mulighed for en konsekvent anvendelse af regionalpolitikken, med henblik på en bæredygtig udvikling af regionerne i den yderste periferi i overensstemmelse med de økonomiske mangler og tilbageståenhed, der karakteriserer de enkelte regioner.

På baggrund heraf bedes Kommissionen besvare følgende:

| — | Hvilke foranstaltninger mener den, der skal træffes i hver region for at undgå eller formindske dette tab af indflydelse? |
| --- | --- |

—

Hvilke foranstaltninger mener den, der skal træffes i hver region for at undgå eller formindske dette tab af indflydelse?

| — | Kan den foregribe, hvilke sektorer der først og fremmest vil blive omfattet af dette program? |
| --- | --- |

—

Kan den foregribe, hvilke sektorer der først og fremmest vil blive omfattet af dette program?

| — | Hvordan agter den — i procent og absolut — at fordele det disponible beløb? |
| --- | --- |

—

Hvordan agter den — i procent og absolut — at fordele det disponible beløb?

| — | Mener den, at med hensyn til det ofte bebudede mål at give prioritet til reel konvergens mellem regioner er dette program tilstrækkeligt til, ikke alene at forhindre divergens, men også til at sikre en tilnærmelse af disse regioner til det europæiske gennemsnit både med hensyn til leveniveau og livskvalitet? |
| --- | --- |

—

Mener den, at med hensyn til det ofte bebudede mål at give prioritet til reel konvergens mellem regioner er dette program tilstrækkeligt til, ikke alene at forhindre divergens, men også til at sikre en tilnærmelse af disse regioner til det europæiske gennemsnit både med hensyn til leveniveau og livskvalitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(26. marts 2004)

Kommissionen vedtog den 18. februar 2004 den tredje rapport om den økonomiske og sociale samhørighed, som udtrykkeligt omtaler strategien for regionerne i den yderste periferi.

Som efterlyst af Det Europæiske Råd i Sevilla den 21. og 22. juni 2002 påtænker Kommissionen i overensstemmelse med konvergensmålet at fastlægge et særligt program til opvejning af de særlige begrænsninger, der gælder for regionerne i den yderste periferi, jf. artikel 299, stk. 2, i EF-traktaten. En »naboskabsaktion«, der skal lette samarbejdet mellem nabolande, vil endvidere komme til at indgå i de nye programmer for europæisk territorialt samarbejde. For at imødekomme Rådets anmodning fremlægger Kommissionen inden længe en rapport om en overordnet strategi for regionerne i den yderste periferi.

Regionerne i den yderste periferi, som er defineret i EF-traktatens artikel 299, og som ikke er omfattet af det nye konvergensmål, vil ligeledes komme ind under en overgangsordning med særlig statsstøtte med lofter, der indledningsvist svarer til dem, der er fastsat i artikel 87, stk. 3, litra a), men som derefter reduceres gradvist.

Kommissionen er i øjeblikket ved at udarbejde den rapport om den overordnede strategi for regionerne i den yderste periferi, som der henvises til i den tredje samhørighedsrapport.

Denne rapport, som meget snart vil blive vedtaget, har til formål at besvare netop de forskellige spørgsmål, som det ærede medlem stiller.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/421 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/421

---

(2004/C 84 E/0491)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0515/04

af Luís Queiró (UEN) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Videnskabelige og tekniske udtalelser om forvaltning af fiskeressourcerne

I den betænkning (A5-0023/2004), som min kollega Carlos Lage forelagde Europa-Parlamentet den 10. februar, behandles det vigtige spørgsmål om troværdigheden af de videnskabelige udtalelser i fiskeriforvaltningen, hvor der jo ofte er forskel mellem videnskabsfolkenes og fiskernes mening om fiskeressourcernes tilstand. EU-foranstaltningerne — der træffes på grundlag af de videnskabelige udtalelser — har alvorlige samfundsøkonomiske følger for fiskersamfundene, og det er derfor et meget vigtigt spørgsmål, hvor der bestemt er behov for forbedringer.

Alarmklokkerne fra Carlos Lage er så meget desto vigtigere, fordi det kan føre til, at EU baserer sin fiskeripolitik på bedre og mere egnede videnskabelige udtalelser, som således vil muliggøre et bedre videnskabeligt grundlag end hidtil.

Det er ikke acceptabelt, at vi fortsat skal finde os i, at »Kommissionens tilsyneladende er uvillig«, som Carlos Lage omtaler det, til at tage hensyn til forskellige videnskabelige udtalelser, hvorved mistanken bestyrkes om partiske i Kommissionens afgørelser, der normalt ikke er til gunst for fiskersamfundene, som i forvejen står uden nogen som helst beskyttelse.

Derfor bedes Kommissionen oplyse, om den er rede til at følge Europa-Parlamentets holdning, sådan som den nu er vedtaget, således at indbyrdes modstridende videnskabelige rapporter forelægges et overordnet videnskabeligt organ, der kan udrede disse uoverensstemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. marts 2004)

Kommissionen baserer sine forslag om forvaltningen af fiskeriet på videnskabelig rådgivning fra internationale organer, navnlig Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES). De ICES-arbejdsgrupper, der vurderer bestandenes tilstand, består af forskere fra de berørte EU-medlemsstater og lande, der også har en interesse i bestandene, såsom Norge, Rusland og Island.

Disse mange forskere kommer til ICES med alle de foreliggende oplysninger, der er indsamlet i deres respektive lande, herunder eventuelle oplysninger fra fiskere. De vurderinger, disse forskere foretager, repræsenterer deres konsensus-mening om bestandenes tilstand. Vurderingerne gennemgås af Den Rådgivende Komité for Forvaltning af Fiskeriet (ACFM), inden de frigives af ICES. Udtalelserne fra ACFM gennemgås yderligere af Kommissionens Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).

Kommissionen mener derfor, at der allerede tages højde for divergerende data og fortolkninger, og mens Kommissionen er enig i, at der af hensyn til debatten kan ønskes en større gennemsigtighed i de af ICES anvendte metoder, er det ikke klart, hvilket overordnet videnskabeligt organ man kunne anmode om at udrede eventuelle uoverensstemmelser vedrørende ICES-rådgivningen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/421 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/421

---

(2004/C 84 E/0492)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0524/04

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Forfatningen

Kan Kommissionen bekræfte, at den præcedens, som Algeriet har skabt, ville finde anvendelse, hvis en medlemsstat blev opdelt på grund af, at en region på demokratisk vis blev selvstændig?

Kan Kommissionen forklare, hvad der præcist skete i tilfældet med Algeriet?

Kan Kommissionen bekræfte, om en region, der netop er blevet selvstændig, skal træde ud af EU og derpå søge om genoptagelse?

Vil en ansøgning af denne type kræve en genforhandling af traktaterne på en regeringskonference samt en enstemmig holdning blandt de 25 medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(1. marts 2004)

De Europæiske Fællesskaber og Den Europæiske Union er oprettet på grundlag af traktater, der er indgået mellem medlemsstaterne herom. Traktaterne gælder for medlemsstaterne (EF-traktatens artikel 299). Hvis en del af en medlemsstats territorium ophører med at høre under den pågældende stat, f.eks. fordi området bliver en selvstændig stat, gælder traktaterne ikke længere for det pågældende område. En ny selvstændig region bliver med andre ord et tredjeland i forhold til Unionen som følge af sin selvstændighed, og fra selvstændighedsdagen gælder traktaterne ikke længere for det pågældende område.

I henhold til artikel 49 i traktaten om Den Europæiske Union kan enhver europæisk stat, der opfylder principperne i artikel 6, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union, ansøge om at blive medlem af Unionen. En ansøgning af denne type kræver, hvis ansøgningen accepteres af Rådet med enstemmighed, at der forhandles en aftale mellem ansøgerstaten og medlemsstaterne om tiltrædelsesvilkår og de tilpasninger til traktaterne, som en sådan tiltrædelse medfører. Denne aftale skal ratificeres af alle medlemsstaterne og ansøgningsstaten.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/422 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/422

---

(2004/C 84 E/0493)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0530/04

af Bernd Lange (PSE), Karin Scheele (PSE) og Johannes Swoboda (PSE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Euronormordninger og partikeludledninger fra dieselkøretøjer

Fællesskabsretten sætter grænser for udledning af sundhedsskadelige dieselpartikler og nitrogenoxider fra motorkøretøjer. Grænseværdiniveauet EURO 4 for personbiler gælder fra 2005. Med niveauerne for lastbiler, EURO 4 fra 2005 og EURO 5 fra 2008, mindskes også udledningen af sundhedsskadelige stoffer fra lastbilmotorer. De sundhedsskadelige virkninger af disse partikler er påvist i flere internationale undersøgelser, der strækker sig over længere perioder.

Tiden er moden til strengere grænseværdier. Af hensyn til sundhedsbeskyttelsen og bilindustriens planlægningssikkerhed bør grænseværdiniveauerne EURO 5 for personbiler og EURO 6 for lastbiler hurtigst muligt afklares.

| 1. | Påtænker Kommissionen inden den 1. juni 2004 at fremlægge et forslag til EURO 5-grænseværdini-veauet for personbiler, således at nye, skærpede grænseværdier for partikler og nitrogenoxider kan gøres bindende senest i 2010? Påtænker Kommissionen desuden inden for 2004 at fremlægge et forslag til lovgivning om EURO 6-udstødningsgasser for lastbiler?
  Kan Kommissionen garantere, at der i udstødningslovgivningen indføres bestemmelser, der begrænser emissionerne uden for kørecyklussen forsvarligt? |
| --- | --- |

1.

Påtænker Kommissionen inden den 1. juni 2004 at fremlægge et forslag til EURO 5-grænseværdini-veauet for personbiler, således at nye, skærpede grænseværdier for partikler og nitrogenoxider kan gøres bindende senest i 2010? Påtænker Kommissionen desuden inden for 2004 at fremlægge et forslag til lovgivning om EURO 6-udstødningsgasser for lastbiler?

Kan Kommissionen garantere, at der i udstødningslovgivningen indføres bestemmelser, der begrænser emissionerne uden for kørecyklussen forsvarligt?

| 2. | Er Kommissionen klar til i sit forslag at give medlemsstaterne lov til at fremme en omstilling til »rene« køretøjer gennem beskatning eller godtgørelser? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen klar til i sit forslag at give medlemsstaterne lov til at fremme en omstilling til »rene« køretøjer gennem beskatning eller godtgørelser?

| 3. | Hvilke planer har Kommissionen med hensyn til nye, standardiserede målemetoder efter definitionen af grænseværdier for partikelemissioner fra dieselkøretøjer (hensyntagen til partiklernes antal, størrelse og mængde)?
  I hvilken udstrækning forestiller Kommissionen sig, at der kan indføres programmer til fremme af montering af partikelfiltre på dieselkøretøjer? |
| --- | --- |

3.

Hvilke planer har Kommissionen med hensyn til nye, standardiserede målemetoder efter definitionen af grænseværdier for partikelemissioner fra dieselkøretøjer (hensyntagen til partiklernes antal, størrelse og mængde)?

I hvilken udstrækning forestiller Kommissionen sig, at der kan indføres programmer til fremme af montering af partikelfiltre på dieselkøretøjer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(1. april 2004)

Kommissionen arbejder på et forslag til Euro 5 for person- og varebiler, der eventuelt kommer til at indeholde obligatoriske grænser for forurenende emissioner for disse nye køretøjer omkring 2010. Imidlertid vil Kommissionen ikke kunne fremsætte et forslag til Parlamentet og Rådet inden 1. juni 2004, da det vil kræve en separat konsekvensanalyse. Et forslag til Euro 5 er indeholdt i Kommissionens temastrategi, Ren Luft i Europa, hvori det er planlagt at fremsætte forslag til Euro 5 i midten af 2005. Herudover arbejder Kommissionen også på et forslag til Euro 6 for tunge køretøjer, der eventuelt kommer til at indeholde obligatoriske grænser for forurenende emissioner for disse nye køretøjer med en tidshorisont omkring 2012-2013. Der er også i henhold til temastrategien Ren Luft i Europa planer om at fremsætte et forslag til Euro 6 senere i 2005.

De eksisterende direktiver, der dækker emissioner fra person- og varebiler (1) og tunge køretøjer (2), forbyder allerede brugen af manipulationsanordninger, som kan modulere motorens ydeevne på bekostning af emission af forurenende stoffer uanset driftsforhold. Sådanne foranstaltninger vil blive styrket i fremtidig lovgivning og vil formentlig blive baseret på internationalt arbejde med henblik på global harmonisering på dette område. Kommissionen arbejder også på at udvikle en ny procedure for tunge køretøjer med bærbare emissionsmålingssystemer (PEMS), så det bliver muligt at teste emissioner fra tunge køretøjer under reelle driftsforhold på vejen og ikke som nu i laboratorier over specifikke testcykler. Kommissionen mener, at PEMS-metoden vil sikre et bedre lovgivningsværktøj i fremtiden.

Der kan i fremtidige forslag fortsat fastlægges rammer, så medlemsstaterne kan indføre skattemæssige incitamenter for at tilskynde producenterne til at fremstille køretøjer, der opfylder fremtidige standarder, før disse standarder bliver obligatoriske.

Kommissionen er ved at se på muligheden for at indføre kontroller med størrelse eller antal af ultrafine partikler i Euro 5 for person- og varebiler og i Euro 6 for tunge køretøjer. En arbejdsgruppe under FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN-ECE) er ved at lægge sidste hånd på de nye målingsprocedurer.

Programmer til fremme af, at der sættes nyere motorer i ældre køretøjer eller eftermonteres udstødnings-behandlingssystemer, såsom partikelfiltre, er ikke omfattet af den eksisterende lovgivning fra Kommissionen. Blandt de muligheder, der undersøges inden for programmet Ren Luft i Europa, er der dog overvejelser i gang om sådanne foranstaltninger. I øjeblikket kan medlemsstaterne vedtage programmer til fremme af eftermontering i national lovgivning under overholdelse af underretningsprocedurerne.

---

(1)  Rådets direktiv 70/220/EØF af 20. marts 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af udstødningsgas fra køretøjsmotorer med styret tænding, EFT L 76 af 6.4.1970, senest ændret ved Kommissionens direktiv 2003/76/EF af 11. august 2003 om ændring af Rådets direktiv 70/220/EØF, EUT L 206 af 15.8.2003.

(2)  Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer, EFT L 36 af 9.2.1988 som sidst ændret ved Kommissionens direktiv 2001/27/EF af 10. april 2001 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 88/77/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof, EFT L 107 af 18.4.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/424 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/424

---

(2004/C 84 E/0494)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0531/04

af Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Opførelse af et kurbad og udledning af det brugte varme saltvand i Spree uden en vurdering af indvirkningen på miljøet

Der er planer om at opføre et kurbad i byen Burg (Brandenburg). Der er i planerne projekteret med at udlede det brugte saltvand direkte i floden Spree. Dette vil føre til, at vandkvaliteten i floden forringes. Med den nuværende teknik er det muligt at koncentrere og deponere saltvandet. Det er alligevel blevet godkendt at udlede saltvandet i floden, uden at der først har fundet en vurdering af indvirkningen på miljøet sted. Delstatsregeringen vil støtte dette projekt med EU-midler fra EFRU.

| 1. | Er det Kommissionens opfattelse, at det i denne sag var nødvendigt at foretage en vurdering af indvirkningen på miljøet i overensstemmelse med EU's vandrammedirektiv (2000/60/EF (1))?
  Hvis ja, har Kommissionen da til hensigt at kræve af delstatsregeringen i Brandenburg, at EU-retten overholdes?
  Hvis nej, hvorledes vil Kommissionen så sikre gennemførelsen og overholdelsen af EU's vandrammedirektiv i Brandenburg? |
| --- | --- |

1.

Er det Kommissionens opfattelse, at det i denne sag var nødvendigt at foretage en vurdering af indvirkningen på miljøet i overensstemmelse med EU's vandrammedirektiv (2000/60/EF (1))?

Hvis ja, har Kommissionen da til hensigt at kræve af delstatsregeringen i Brandenburg, at EU-retten overholdes?

Hvis nej, hvorledes vil Kommissionen så sikre gennemførelsen og overholdelsen af EU's vandrammedirektiv i Brandenburg?

| 2. | Er det Kommissionens opfattelse, at det i henhold til artikel 12 i forordningen om vedtagelse af generelle bestemmelser ((EF) nr. 1260/1999 (2)) er foreneligt med strukturfondens principper at opførelsen af kurbadet i Burg støttes direkte med EFRU-midler eller modtager indirekte støtte, selvom EU's vandrammedirektiv ikke overholdes?
  Hvis ja, hvorledes vil Kommissionen da begrunde dette?
  Hvis nej, vil Kommissionen så kræve, at Brandenburg tilbagebetaler støtten? |
| --- | --- |

2.

Er det Kommissionens opfattelse, at det i henhold til artikel 12 i forordningen om vedtagelse af generelle bestemmelser ((EF) nr. 1260/1999 (2)) er foreneligt med strukturfondens principper at opførelsen af kurbadet i Burg støttes direkte med EFRU-midler eller modtager indirekte støtte, selvom EU's vandrammedirektiv ikke overholdes?

Hvis ja, hvorledes vil Kommissionen da begrunde dette?

Hvis nej, vil Kommissionen så kræve, at Brandenburg tilbagebetaler støtten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. marts 2004)

Mange af bestemmelserne i vandrammedirektivet (3) er endnu ikke trådt i kraft. Hvad udledninger angår, hedder det i vandrammedirektivet bl.a., at der for udledninger fra punktkilder, der kan være årsag til forurening, senest fra december 2009 kræves forudgående regulering eller godkendelse (jf. artikel 11, stk. 3, litra g)). Direktivet kræver ikke nogen vurdering af virkningerne på miljøet efter Rådets direktiv 85/337/EØF (4), som ændret ved direktiv 97/11/EF (5). Dog skal den kompetente myndighed ved udstedelsen af en sådan godkendelse tage hensyn til vandrammedirektivets principper og målsætninger.

Endvidere finder Rådets direktiv 85/337/EØF, som ændret ved direktiv 97/11/EF om vurdering af virkningerne på miljøet, ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde.

Pligten til forudgående godkendelse i medfør af vandrammedirektivet finders åledes ikke anvendelse i dette tilfælde, men lignende forpligtelser er indeholdt i allerede gældende fællesskabslovgivning, som f.eks. direktiv 76/464/EØF (6). Dog har Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger ikke grund til at tro, at den godkendelse, myndighederne har udstedt, er i strid med det nævnte direktiv.

Da der derfor ikke kan påvises nogen uoverensstemmelse med artikel 12 i forordning (EF) nr. 1260/1999 (7), vil der ikke blive tale om afbrydelse af betalingerne eller krav om tilbagebetaling af støttemidler.

---

(1)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

(2)  EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger.

(4)  Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EFT L 175 af 5.7.1985.

(5)  Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF, EFT L 73 af 14.3.1997.

(6)  Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, EFT L129 af 18.5.1976.

(7)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/425 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/425

---

(2004/C 84 E/0495)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0532/04

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Atomubåde på Santo Stefano-øen (Sardinien)

Atomubåde fra den amerikanske flåde ligger i dok i basen på Santo Stefano-øen i la Maddalena øhavet, i Sardinien. For nylig forekom en episode med potentielle radioaktive følger. På Sardinien og Korsika har adskillige bevægelser gjort regeringen opmærksom på den potentielle fare for atomforurening i området.

Har den italienske regering oplyst Kommissionen om tilstedeværelsen af atomubåde i Santo Stefano, således som det kræves i henhold til artikel 37 i Euratom-direktivet om grænseoverskridende virkninger? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i benægtende fald træffe?

Mener Kommissionen, at Santo Stefano-øen opfylder alle de krævede betingelser for at modtage atomubåde?

I henhold til direktiv 89/618/Euratom (1) skal medlemsstaterne sikre, at de befolkningsgrupper, der kan tænkes at blive berørt af strålingsfare, informeres om, hvilke sundhedsmæssige foranstaltninger der er planlagt og om, hvorledes de skal forholde sig i tilfælde af en sådan strålingsfare. Kommissionen bedes oplyse, hvorledes de pågældende medlemsstater har efterkommet denne forpligtelse.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. marts 2004)

Kommissionen har ikke modtaget nogen meddelelse fra den italienske regering om tilstedeværelsen af atomubåde ved Santo Stefano.

I henhold til artikel 37 i Euratom-traktaten, skal hver medlemsstat forsyne Kommissionen med oplysninger vedrørende planer om bortskaffelse af radioaktivt spild, der kan antages at medføre en radioaktiv kontaminering af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum.

Ansvaret for radioaktivt udslip fra sådanne militære ubådes fremdrivningsreaktorer under normale driftsforhold er U.S.A.'s, idet godkendelsen af ubådene og deres drift forestås af U.S.A., som dog ikke er forpligtet til at overholde bestemmelserne i artikel 37.

Hvad angår beredskabsplanerne i henhold til Rådets direktiv 89/618/Euratom af 27. november 1989 om oplysning af befolkningen om, hvorledes den skal forholde sig, samt om sundhedsmæssige foranstaltninger i tilfælde af strålingsfare, finder dette direktiv efter Kommissionens mening ligeledes anvendelse i forbindelse med ioniserende stråling, som skyldes udnyttelse af nuklear energi til militære formål, herunder anvendelse af reaktorer til fremdrift af ubåde.

Italien har vedtaget gennemførelsesforanstaltninger for direktivet, der omfatter såkaldte »eksterne beredskabsplaner« for militære havnefaciliteter, hvis iværksættelse og offentliggørelse henhører under præfektens kompetence.

Kommissionen er i færd med at vurdere, om denne nationale lovgivning er i overensstemmelse med direktiv 89/618/Euratom, navnlig hvad angår befolkningens adgang til oplysninger om beredskabsplanerne.

Kommissionen har ikke modtaget klager over den ovennævnte hændelse, og ifølge de italienske miljøbeskyttelsesmyndigheder (APAT) har overvågningen af vand og luft efter den hændelse, som det ærede medlem nævner, ikke givet resultater, der kunne tyde på radioaktiv kontaminering.

---

(1)  EFT L 357 af 7.12.1989, s. 31.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/426 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/426

---

(2004/C 84 E/0496)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0535/04

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Anerkendelse af handicapstatus i Den Europæiske Union

Med henblik på at fremme den frie bevægelse af personer med handicap som for eksempel blindhed kan Kommissionen redegøre for, hvordan situationen er vedrørende anerkendelse af blindhed og anden form for handicapcertificering fra en medlemsstat i andre dele af Fællesskabeet?

Hvilke skridt tages der henimod indførelse af harmoniseringskriterier, certificering og kategorisering af handicap for at gøre det muligt for borgere, der bevæger sig mellem medlemsstaterne, at være berettiget til den samme sundheds- og sociale velfærdsstatus overalt i EU uden at skulle igennem yderligere undersøgelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(1. april 2004)

Definitionen af handicap og bestemmelserne om vurdering og certificering (handicapkort) fastsættes på nationalt plan. Situationen vanskeliggøres af, at der ofte findes flere definitioner på nationalt plan alt efter den sammenhæng, hvori definitionen bruges. Der eksisterer ikke en generel gensidig anerkendelse af certificering/handicapkort eller en bestemt handicapstatus, som giver indehaverne ret til forskellige begunstigelser i andre medlemsstater end den, hvor kortet er udstedt.

Det skal dog bemærkes, at et dokument udstedt i en anden medlemsstat til den enkeltes personlige brug evt. vil blive anerkendt (adgang til specialfaciliteter, rabat på rejser eller entré til kulturseværdigheder osv.). For så vidt angår den frivillige ordning med blå parkeringskort, som Kommissionen i sin tid tog initiativ til, og som betyder, at visse personer i henhold til nationale regler har ret til at benytte særligt indrettede parkeringspladser, eksisterer der — i dette tilfælde — en generel gensidig anerkendelse af de blå parkeringskort, der udstedes i én medlemsstat og bruges i en anden.

Kommissionen har for nylig bestilt og offentliggjort en komparativ undersøgelse af, hvordan handicap defineres i Europa (»Definitions of Disability in Europe: A comparative Analysis« (1)). Resultaterne vil blive forelagt medlemsstaterne til drøftelse på et kommende møde i Den Højtstående Gruppe vedrørende Lige Muligheder for Handicappede.

---

(1)  Undersøgelsen kan downloades fra følgende websted:

http://europa.eu.int/comm/employment_social/index/7002_en.html

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/427 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/427

---

(2004/C 84 E/0497)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0537/04

af Marco Cappato (NI) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Esperantos rolle i forbindelse med en effektiv opretholdelse af ligheden mellem sprogene

Under forhandlingerne om betænkningen af Prets (A5-0477/2003) i Strasbourg den 13. januar udtalte medlem af Kommissionen, Viviane Reding, at »flersprogetheden omfatter også sprog, som ikke er officielle, men bestemt ikke esperanto, da vi har tilstrækkeligt med levende sprog, som er i vanskeligheder, til, at vi desuden har behov for at skabe kunstige sprog.«

I de sidste 115 år har millioner af mennesker talt, og taler fortsat esperanto, som i dag er et fuldt udviklet sprog, der har brugere i hele verden og rummer en lang række udtryksformer. Der er derfor ikke tale om at »skabe« et nyt sprog, og slet ikke et »kunstigt«.

I 1954 anerkendte Unescos generalforsamling, at esperanto var i overensstemmelse med organisationens mål og idealer, og i 1985 rettede generalforsamlingen en appel til medlemsstaterne og de internationale organisationer om at fremme undervisningen i esperanto i skolerne, samt at anvende det i internationale anliggender.

Det engelske sprog har en betydelig styrkeposition i Europa, idet det er fremherskende på det europæiske marked for kulturproduktion og inden for kommerciel rådgivning, ligesom Kommissionens hidtidige sprogpolitik hele tiden har været karakteriseret af manglende effektivitet.

På hvilken måde vil Kommissionen opretholde den sproglige og kulturelle mangfoldighed i Europa?

Hvilke kriterier vil Kommissionen benytte ved en evaluering af sin egen sprogpolitik?

Vil Kommissionen tilskynde medlemsstaterne — eller selv gøre en indsats — for at imødekomme appellen fra Unesco (23 C/114) om »at indføre et forskningsprogram vedrørende spørgsmålet om sprog og om esperanto i deres skoler og højere læreanstalter«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(19. marts 2004)

I overensstemmelse med EF-traktatens artikel 149 giver Kommissionen støtte til tilegnelse og udbredelse af medlemsstaternes sprog. Fremme af den sproglige og kulturelle mangfoldighed i Europa har fået et stort løft i forbindelse med det europæiske sprogår, som i samarbejde med Europarådet blev afholdt i 2001. Efter dette vellykkede initiativ vedtog Kommissionen i juli 2003 en ambitiøs handlingsplan om sprogtilegnelse og sproglig mangfoldighed (2004-2006). (1)

Med hensyn til opfordringen fra De Forenede Nationers organisation for uddannelse, videnskab og kultur (Unesco) om at fremme undervisningen i esperanto i skolerne må Kommissionen gøre det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at Fællesskabet i henhold til EF-traktaten på undervisningsområdet intervenerer »med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed«.

Kommissionen er åben for samarbejdet med Unesco, men planlægger ikke særlige initiativer med henblik på »at indføre et forskningsprogram vedrørende spørgsmålet om sprog og om esperanto i deres skoler og højere læreanstalter«.

---

(1)  KOM(2003)449 endelig udg. Dokumentet findes desuden på internettetadressen: http://europa.eu.int/comm/education/policies/lang/languages/actionplan_da.html

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/428 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/428

---

(2004/C 84 E/0498)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0561/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Irland og nitratdirektivet

Nitratdirektivet (91/676/EØF (1)) blev vedtaget af Rådet den 12. december 1991 og skulle senest i 1995 have været gennemført fuldt ud i alle medlemsstater.

I oktober 2001 lagde Kommissionen sag an mod Irland ved De Europæiske Fællesskabers Domstol for manglende overholdelse af direktivet. Den 26. juni 2003 fremsatte generaladvokat Geelhoed fra Domstolen en udtalelse, hvori han anførte, at Irland havde undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til direktivet, og pålagde Irland at afholde sagens omkostninger.

Vil Kommissionen derfor redegøre for den irske landbrugsministers påstand ved den årlige generalforsamling i Irish Farmers' Association den 14. januar 2004 om, at Irland har forhandlet sig frem til en fravigelse af nitratdirektivet?

---

(1)  EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/428 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/428

---

(2004/C 84 E/0499)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0563/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Gennemførelse af nitratdirektivet i Irland

Nitratdirektivet (91/676/EØF (1)) blev vedtaget af Rådet den 12. december 1991 og skulle senest i 1995 have været gennemført fuldt ud i alle medlemsstater.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller overvejer den at træffe for at sikre, at Irland fuldt ud opfylder sine forpligtelser i medfør af dette direktiv?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

på skriftlige forespørgsler E-0561/04 og E-0563/04

(22. marts 2004)

Som svar på skriftlig forespørgsel nr. E-561/04 kan Kommissionen bekræfte, at Irland ikke har forhandlet om en undtagelse fra Rådets direktiv 91/676/EØF.

Som svar på skriftlig forespørgsel nr. E-563/04 kan Kommissionen bekræfte, at den har indledt overtrædelsesprocedurer ved Domstolen mod Irland for manglende overensstemmelse med kravene i Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget.

---

(1)  EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/429 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/429

---

(2004/C 84 E/0500)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0565/04

af Martin Callanan (PPE-DE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Uddybelse af anvendelsesområdet for direktivet om fritidsfartøjer

Direktivet om fritidsfartøjer (94/25/EF (1)) er baseret på principperne for den »nye metode« vedrørende CE-mærkning.

I Kommissionens »Vejledning i anvendelsen af de direktiver, der er udarbejdet på grundlag af den nye metode og den globale metode« anføres det i afsnit 2: »Anvendelsesområdet for direktiver efter den nye metode« — »Produkter, der har undergået større ændringer, som tager sigte på at ændre dets oprindelige brugsegenskaber, formål eller type, efter at det er taget i brug, vil kunne betragtes som et nyt produkt«.

I Kommissionens dokument med titlen »Recreational Craft Directive and Comments to the Directive Combined« henvises der i artikel 4, stk. 5 (viii), Resumé af anvendelsen af direktivet efter den 16. juni 1998, til både, der allerede er i EØS, og som ændres til fritidsfartøjer, når de tidligere blev anvendt til et andet formål, f.eks. forsøgsfartøjer, kaproningsbåde, erhvervsmæssige fartøjer. I dette afsnit anføres det imidlertid endvidere, at direktivet ikke indeholder nogen tilbagevirkende bestemmelser, og at eksisterende både, som er taget i brug i EØS, ligger uden for direktivets anvendelsesområde, uanset oprindelse.

Vil Kommissionen nu træffe afgørelse om, hvorvidt et tidligere erhvervsmæssigt fartøj, som i fremtiden skal anvendes som fritidsfartøj, skal være CE-mærket i henhold til direktivet om fritidsfartøjer, selv om der er ikke er foretaget fysiske ændringer på fartøjet? Betyder det noget, at det tidligere erhvervsmæssige fartøj blev bygget, før direktiv 94/25/EF trådte i kraft?

Det ville være vanskeligt at CE-mærke et tidligere erhvervsmæssigt fartøj, fordi CE-mærkning af et tidligere erhvervsmæssigt fartøj ville skulle foregå efter konstruktionsfasen. Vil Kommissionen angive, hvordan dette skal opnås på nuværende tidspunkt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(30. marts 2004)

I Kommissionens »vejledning i anvendelsen af de direktiver, der er udarbejdet på grundlag af den nye metode og den globale metode« og i Kommissionens dokument »Recreational Craft Directive and Comments to the Directive combined«, som det ærede medlem henviser til, omtales i begge dokumenters indledning, at indholdet ikke er juridisk bindende; kun direktivet har retskraft. Den uddybelse, disse vejledninger giver, bør og kan derfor ikke betragtes som en afgørelse fra Kommissionen om direktivets anvendelsesområde.

I artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/25/EF af 16. juni 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer er det fastlagt, at direktivet finder anvendelse på fritidsfartøjer, og i artikel 1, stk. 2, i direktivet defineres fritidsfartøjer som: »alle typer fartøjer (...) med en skroglængde på mellem 2,5 m og 24m (...) til sports- og fritidsformål«. Det fremgår af disse bestemmelser, at alle tidligere erhvervsfartøjer, som markedsføres og/eller tages i brug til fritidsformål, falder ind under direktivets anvendelsesområde, uanset om der er foretaget fysiske ændringer af dette fartøj med henblik herpå.

Det forhold, at et tidligere erhvervsfartøj er blevet bygget, inden direktivet trådte i kraft, skaber ikke en ny situation; kun datoen for fartøjets markedsføring og/eller tagen i brug til fritidsformål er relevant for, om denne båd skal opfylde kravene i direktivet eller ej.

På baggrund af ovennævnte bestemmelser i direktivets artikel 1 bør erklæringen i anden udgave af Kommissionens dokument »Recreational Craft Directive and Comments to the Directive Combined« i bemærkningerne til artikel 4, stk. 5, punkt viii) — nemlig at direktivets krav finder anvendelse på fartøjer, som allerede befinder sig i EØS, og som ændres til fritidsfartøjer efter tidligere at være blevet anvendt til andre formål (f.eks. til forsøgsfartøjer, fartøjer til konkurrencesejlads, tidligere erhvervsfartøjer) — derfor læses som en supplerende uddybelse af direktivets anvendelsesområde og ikke som en udvidelse heraf.

Endvidere bør den bemærkning, som det ærede medlem henviser til, nemlig at: »direktivet ikke indeholder nogen tilbagevirkende bestemmelser, og at eksisterende både, som er taget i brug i EØS, ligger uden for direktivets anvendelsesområde, uanset oprindelse«, opfattes som omhandlende eksisterende fritidsfartøjer. Følgelig kan det forhold, at der ikke er bestemmelser med tilbagevirkende kraft, ikke påberåbes i forbindelse med eksisterende tidligere erhvervsfartøjer, hvis oprindelige anvendelsesområde ændres til fritidsformål efter ikrafttrædelsesdatoen for direktivets anvendelse.

Certificering efter konstruktionsfasen dækkes ikke eksplicit af den nuværende anvendte version af direktivet om fritidsfartøjer (dvs. direktiv 94/25/EF). Men en vurdering efter konstruktionsfasen sikres i øjeblikket ved hjælp af en fælles fremgangsmåde, som er aftalt mellem bemyndigede organer, og som er fastlagt i kapitel 1 i retningslinjer for »Recreational Craft Sectoral Group«. Fra 1. januar 2005 vil vurderinger efter konstruktionsfasen dækkes af direktivet med ikrafttrædelsen af de ændrede bestemmelser i artikel 8a, som er blevet indført med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/44/EF af 16. juni 2003 om ændring af direktiv 94/25/EF (2).

---

(1)  EFT L 164 af 30.6.1994, s. 15.

(2)  EUT L 214 af 26.8.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/430 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/430

---

(2004/C 84 E/0501)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0567/04

af Marie-Arlette Carlotti (PSE) til Kommissionen

(19. februar 2004)

Om:   Begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter

Rådets henstilling 1999/519/EF af 12. juli 1999 (1) om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz) sigtede mod vedtagelse af en fællesskabsramme for eksponering for elektromagnetiske felter med henblik på at beskytte folkesundheden i de områder, hvor befolkningen tilbringer en væsentlig del af deres tid under påvirkning af disse felter.

En af henstillingens artikler imødeser ændringer i lyset af de videnskabelige fremskridt, der er sket med hensyn til udsættelse for elektromagnetiske felter, og på baggrund af de nationale rapporter, som skulle være udarbejdet inden for en periode på tre år, samt en rapport fra Kommissionen, som skal være udarbejdet fem år herefter.

| 1. | Kan Kommissionen præcisere, hvor langt den er nået med udarbejdelsen af sin rapport, som skal foreligge inden den 12. juli 2004, og på baggrund af oplysninger i medlemsstaternes rapporter redegøre for, hvor langt man er nået med gennemførelsen af denne henstilling? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen præcisere, hvor langt den er nået med udarbejdelsen af sin rapport, som skal foreligge inden den 12. juli 2004, og på baggrund af oplysninger i medlemsstaternes rapporter redegøre for, hvor langt man er nået med gennemførelsen af denne henstilling?

| 2. | Påtænker Kommissionen af stille forslag til et specifikt direktiv om elektromagnetisk forurening med henblik på at indføre en fællesskabsramme til fastsættelse af et højt niveau for bekæmpelse af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet i forbindelse med beskyttelse af miljøet og folkesundheden? |
| --- | --- |

2.

Påtænker Kommissionen af stille forslag til et specifikt direktiv om elektromagnetisk forurening med henblik på at indføre en fællesskabsramme til fastsættelse af et højt niveau for bekæmpelse af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet i forbindelse med beskyttelse af miljøet og folkesundheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. marts 2004)

Som det ærede medlem nævner, vedtog Rådet den 12. juli 1999 henstilling 1999/519/EF om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz) med henblik på at beskytte folkesundheden.

For at imødekomme offentlighedens fortsatte bekymring og kravene i henstillingen bad Kommissionen i 2001 Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø om at fremsætte en fornyet udtalelse om emnet. Komitéen bekræftede i sin udtalelse af 30. oktober 2001, at de nyeste tilgængelige oplysninger ikke kunne berettige en revision af de grænseværdier for eksponering, som var fastlagt i Rådets henstilling, og at der ikke var tilstrækkelige videnskabelige beviser til at foreslå et alternativ. Desuden offentliggjorde Kommissionen i marts 2003 en gennemførelsesrapport om henstillingen og de forholdsregler, som medlemsstaterne havde truffet. Det overordnede billede er, at de fleste medlemsstater har iværksat foranstaltninger, der er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Nogle af medlemsstaterne har valgt en strammere kurs med hensyn til grænserne eller lader ikke hele frekvensområdet være omfattet.

Derudover er producenterne ifølge EU-bestemmelserne om radioprodukter, herunder mobilsendemaster, forpligtet til at sørge for, at de er sikre. Nærmere bestemt pålægges det i artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (2) producenterne at sikre, at deres produkter ikke har en skadelig virkning for brugerens sundhed, når produkterne bruges til deres formål. I forbindelse med dette direktiv og Rådets henstilling arbejder Kommissionen også på at få indført europæiske standarder for overensstemmelse med henstillingens basisrestriktioner. Arbejdet finder i øjeblikket sted i Cenelec, det europæiske standardiseringsudvalg for elektroteknisk udstyr. Der findes allerede en standard (EN 50361) til måling af den specifikke absorptionsmængde (SAR), der er relateret til elektromagnetiske felter fra mobiltelefoners påvirkning af mennesker.

Endelig foregår der til stadighed et omfattende forskningsarbejde med henblik på at undersøge de eventuelle langsigtede virkninger for folkesundheden af eksponering for elektromagnetiske felter. For nylig har følgende organer hvert udgivet en større undersøgelse: a) United Kingdom Independent Advisory Group om ikke-ioniserende stråling (januar 2004), b) den nederlandske sundhedsstyrelse (januar 2004) og c) de svenske strålebeskyttelsesmyndigheder (december 2003).

I alle tre undersøgelser konkluderes det, at der ikke er noget endegyldigt bevis for andre virkninger af elektromagnetiske felter end varme. Dette blev desuden bekræftet på en nylig afholdt konference om emnet (http://europa.eu.int/comm/enterprise/rtte/emfworkshop/index.htm). WHO gennemfører i øjeblikket en omfattende vurdering af elektromagnetiske felter. Derudover afsætter Kommissionen midler til forskningsprojekter (5. og 6. rammeprogram) om de biologiske og helbredsmæssige virkninger af elektromagnetiske felter (GD RTD — forskning) og andre støtteprogrammer såsom COST 281 (GD INFSO — informationssamfundet), som bidrager til koordinering og harmonisering af de nationale forskningsprogrammer om samme emne. Det må forventes, at denne forskningsindsats vil give nogle væsentlige resultater, som kan bruges til at fastlægge eventuelle yderligere skridt.

Kommissionen mener derfor, at det vil være for tidligt at træffe operationelle beslutninger, førend dette projekt er færdiggjort.

I Kommissionens meddelelse fra 2000 om forsigtighedsprincippet (3) fastlægges rammerne for anvendelsen heraf i EU-sammenhæng.

---

(1)  EFT L 199 af 30.7.1999, s. 59.

(2)  EFT L 91 af 7.4.1999.

(3)  KOM(2000) 1 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/431 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/431

---

(2004/C 84 E/0502)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0569/04

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Leonardo da Vinci-programmet

Kommissionens Leonardo da Vinci-program skal bidrage til gennemførelsen af EU's erhvervsuddannelses-politik. EU skal forberede borgerne bedre til adgangen til arbejdsmarkedet og således nedbringe arbejdsløsheden. Desuden får virksomhederne kvalificeret arbejdskraft, så de kan følge med i den hurtige videnskabelige og teknologiske udvikling. Således fungerer Leonardo da Vinci-programmet som Kommissionens europæiske laboratorium for nyskabelse, hvad angår livslang læring.

Kan Kommissionen forelægge en liste over de projekter, der er omfattet af Leonardo da Vinci-programmet, og som i løbet af de seneste tre år har modtaget bevillinger, med nærmere angivelse af projektledere og omfanget af både den udbetalte og den endnu ikke udbetalte støtte?

Er der forskelle mellem lande og projektledere, hvad angår påfaldende asymmetri i forbindelse med forskellige kriterier som f.eks. budgetgrænser, støtteandele og de egentlige resultater?

Hvordan sørger Kommissionen for en hurtig og ubureaukratisk endelig vurdering af de støttede projekter, og hvor lang tid går der gennemsnitligt fra projektet er gennemført til den endelige vurdering foretages?

I hvilke lande opstår der ofte problemer i forbindelse med den endelige vurdering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(1. april 2004)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at Leonardo da Vinci-programmet har stor betydning inden for erhvervsuddannelse og livslang læring.

Kommissionen ønsker at minde om, at Europa-Parlamentet allerede har en liste over de Leonardo da Vinci-projekter, der inden for de seneste tre år er blevet udvalgt på EU-plan. Disse lister er rent faktisk blevet tilsendt Europa-Parlamentet med henblik på kontrol efter udtalelse fra udvalget for programmet og i overensstemmelse med komitologibestemmelserne. Listerne indeholder bl.a. projekttitlerne, projektledernes navne, projekternes varighed samt de forventede økonomiske støttebeløb pr. projekt.

De fleste af de finansierede projekter har en maksimal løbetid på tre år, og de første betydningsfulde resultater har derfor først været tilgængelige i slutningen af 2003. Kommissionen udarbejder en analyse af de evalueringer, der hidtil er foretaget vedrørende de endelige rapporter og projektresultater, herunder den endelige tildeling af EU-støtten og betalingsfristerne. Kommissionen vil holde det ærede medlem underrettet om resultaterne af denne analyse.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/432 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/432

---

(2004/C 84 E/0503)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0586/04

af Bill Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Hestepas

Hvor mange medlemsstater har gennemført Kommissionens beslutning 2000/68/EF (1)? Finder Kommissionen det godtgjort, at gennemførelsen har været korrekt?

Har Kommissionen planer om at tillade anvendelsen af frysemærkning og/eller mikrochips som godkendte identifikationsmetoder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. april 2004)

Ifølge artikel 4 i Kommissionens beslutning 2000/68/EF af 22. december 1999 om ændring af beslutning 93/623/EØF og om identifikation af hovdyr til opdræt og som brugsdyr skal medlemsstaterne sikre sig, at registrerede hovdyr og hovdyr til opdræt og som brugsdyr senest fra den 1. juli 2000 under flytninger ledsages af det i beslutningen nævnte identifikationsdokument. Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Medlemsstaterne er ikke i henhold til beslutning 2000/68/EF forpligtet til at anmelde de retsforskrifter, de har implementeret for at leve op til bestemmelserne i denne beslutning. Kommissionen har ikke hidtil modtaget nogen klager over, at en medlemsstat skulle have undladt at gennemføre ovennævnte beslutning.

EU's lovgivning om dyrevelfærd indeholder ikke specifikke restriktioner for anvendelse af disse metoder. Med hensyn til operative indgreb generelt hedder det i Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (2), at de relevante nationale forskrifter finder anvendelse i overensstemmelse med de generelle bestemmelser i EF-traktaten.

Kommissionen er klar over, at der i visse medlemsstater bruges elektroniske transpondere til mærkning af hovdyr. Endvidere bruges der frysemærkning og brændemærkning til at mærke hovdyr. Frysemærkning var et krav i EU-lovgivningen for hovdyr, der var vaccineret mod afrikansk hestepest, da denne sygdom brød ud på den Iberiske Halvø i 1989.

Den gældende lovgivning giver mulighed for supplerende aktiv mærkning ud over identifikation via pas. I sådanne tilfælde skal oplysninger om de anvendte mærker anføres i identifikationsdokumentet.

---

(1)  EFT L 23 af 28.1.2000, s. 72.

(2)  EFT L 221 af 8.8.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/433 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/433

---

(2004/C 84 E/0504)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0597/04

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Fri bevægelighed

| 1. | Vil Kommissionen for hvert medlemsland opstille tabeller over eksisterende foranstaltninger, der kan resultere i, at borgere fra andre medlemsstater påberåber sig retten til fri bevægelighed med henblik på at arbejde i en anden medlemsstat? Er der for eksempel medlemsstater, som kræver registrering hos politiet, eller at der bæres et særligt identitetskort? |
| --- | --- |

1.

Vil Kommissionen for hvert medlemsland opstille tabeller over eksisterende foranstaltninger, der kan resultere i, at borgere fra andre medlemsstater påberåber sig retten til fri bevægelighed med henblik på at arbejde i en anden medlemsstat? Er der for eksempel medlemsstater, som kræver registrering hos politiet, eller at der bæres et særligt identitetskort?

| 2. | Hvornår har en borger fra en anden medlemsstat ret til at kræve støtte, hvilken form for støtte er til rådighed, og hvilke forudsætninger skal opfyldes for at modtage den? |
| --- | --- |

2.

Hvornår har en borger fra en anden medlemsstat ret til at kræve støtte, hvilken form for støtte er til rådighed, og hvilke forudsætninger skal opfyldes for at modtage den?

| 3. | Vil Kommissionen udarbejde en liste for hver medlemsstat over andre foranstaltninger, som kan resultere i, at borgere fra en anden medlemsstat behandles anderledes end medlemsstatens egne borgere? |
| --- | --- |

3.

Vil Kommissionen udarbejde en liste for hver medlemsstat over andre foranstaltninger, som kan resultere i, at borgere fra en anden medlemsstat behandles anderledes end medlemsstatens egne borgere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(1. april 2004)

| 1. | Den frie bevægelighed for personer er en af de grundlæggende friheder, der er sikret i fællesskabslovgivningen, bl.a. retten til at bo og arbejde i en anden medlemsstat. Med hensyn til arbejdstagere hedder det i EF-traktatens artikel 39, stk. 2, at »den forudsætter afskaffelse af enhver i nationaliteten begrundet forskelsbehandling af medlemsstaternes arbejdstagere«. Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (1) gennemfører EF-traktatens artikel 39, stk. 2, mens Rådets direktiv 68/360/EØF af 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer (2) afskaffer restriktioner om rejse og ophold i Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familier. Vandrende arbejdstagere i EU kan således udøve deres ret til fri bevægelighed ved blot at fremvise et gyldigt id-kort eller pas (3). Ifølge Domstolen har medlemsstaterne ret til at kontrollere pas eller id-kort (4) og kræve, at statsborgere fra andre medlemsstater melder sig hos de kompetente myndigheder i medlemsstaterne. Sådanne juridiske formalia må ikke udformes på en sådan måde, at de begrænser den frie bevægelighed som omfattet af EF-traktaten eller begrænser medlemsstaternes statsborgeres ret til indrejse og ophold i en anden medlemsstat, med de formål, der omfattes af fællesskabsretten. (5) Værtsmedlemsstaten kan også kræve, at den vandrende arbejdstager indhenter en opholdstilladelse. Samme regler gælder for andre EU-statsborgere, som udnytter deres ret til fri bevægelighed og ophold.
  I henhold til Kommissionens oplysninger har Spanien ophævet forpligtelsen til at indkøbe en opholdstilladelse for EU-borgere, der er arbejdstagere, selvstændige eller studerende, eller som har en permanent opholdstilladelse. Frankrig har også for nylig vedtaget en lov, som afskaffer denne forpligtelse for alle EU-borgere, men den finder ikke anvendelse på arbejdstagere fra tiltrædelseslandene, der stadig skal have en opholdstilladelse, så længe overgangsbetingelserne varer. De resterende medlemsstaters lovgivning omfatter stadig en forpligtelse for EU-borgere til at indhente en opholdstilladelse. |
| --- | --- |

1.

Den frie bevægelighed for personer er en af de grundlæggende friheder, der er sikret i fællesskabslovgivningen, bl.a. retten til at bo og arbejde i en anden medlemsstat. Med hensyn til arbejdstagere hedder det i EF-traktatens artikel 39, stk. 2, at »den forudsætter afskaffelse af enhver i nationaliteten begrundet forskelsbehandling af medlemsstaternes arbejdstagere«. Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (1) gennemfører EF-traktatens artikel 39, stk. 2, mens Rådets direktiv 68/360/EØF af 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer (2) afskaffer restriktioner om rejse og ophold i Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familier. Vandrende arbejdstagere i EU kan således udøve deres ret til fri bevægelighed ved blot at fremvise et gyldigt id-kort eller pas (3). Ifølge Domstolen har medlemsstaterne ret til at kontrollere pas eller id-kort (4) og kræve, at statsborgere fra andre medlemsstater melder sig hos de kompetente myndigheder i medlemsstaterne. Sådanne juridiske formalia må ikke udformes på en sådan måde, at de begrænser den frie bevægelighed som omfattet af EF-traktaten eller begrænser medlemsstaternes statsborgeres ret til indrejse og ophold i en anden medlemsstat, med de formål, der omfattes af fællesskabsretten. (5) Værtsmedlemsstaten kan også kræve, at den vandrende arbejdstager indhenter en opholdstilladelse. Samme regler gælder for andre EU-statsborgere, som udnytter deres ret til fri bevægelighed og ophold.

I henhold til Kommissionens oplysninger har Spanien ophævet forpligtelsen til at indkøbe en opholdstilladelse for EU-borgere, der er arbejdstagere, selvstændige eller studerende, eller som har en permanent opholdstilladelse. Frankrig har også for nylig vedtaget en lov, som afskaffer denne forpligtelse for alle EU-borgere, men den finder ikke anvendelse på arbejdstagere fra tiltrædelseslandene, der stadig skal have en opholdstilladelse, så længe overgangsbetingelserne varer. De resterende medlemsstaters lovgivning omfatter stadig en forpligtelse for EU-borgere til at indhente en opholdstilladelse.

| 2. | I henhold til artikel 7, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1612/68 nyder arbejdstageren »samme sociale og skattemæssige fordele som indenlandske arbejdstagere« i værtsmedlemsstaten. Fællesskabslovgivningen regulerer ikke det niveau, som medlemsstaterne fastlægger disse sociale og skattemæssige fordele på, men sikrer, at vandrende arbejdstagere fra andre medlemsstater, uanset det niveau, en bestemt medlemsstat har fastsat dem på, skal behandles som landets egne statsborgere. |
| --- | --- |

2.

I henhold til artikel 7, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1612/68 nyder arbejdstageren »samme sociale og skattemæssige fordele som indenlandske arbejdstagere« i værtsmedlemsstaten. Fællesskabslovgivningen regulerer ikke det niveau, som medlemsstaterne fastlægger disse sociale og skattemæssige fordele på, men sikrer, at vandrende arbejdstagere fra andre medlemsstater, uanset det niveau, en bestemt medlemsstat har fastsat dem på, skal behandles som landets egne statsborgere.

| 3. | Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at den ikke vil tøve med at handle i overensstemmelse med sin rolle som traktaternes vogter, når en medlemsstat overtræder bestemmelser i fællesskabsretten, som forbyder forskelsbehandling begrundet i nationalitet. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at den ikke vil tøve med at handle i overensstemmelse med sin rolle som traktaternes vogter, når en medlemsstat overtræder bestemmelser i fællesskabsretten, som forbyder forskelsbehandling begrundet i nationalitet.

---

(1)  EFT L 257 af 19.10.1968, artikel 1-12 som ændret med Rådets forordning (EØF) nr. 312/76. (EFT L 39 af 14.2.1976.

(2)  EFT L 257 af 19.10.1968.

(3)  Direktiv 68/360, artikel 2, stk. 1; artikel 3, stk. 1; sag C-68/89, Kommissionen mod Nederlandene [1991], Sml. I-2637, [1993] 2 CMLR 389. Kravet om at have og fremvise et gyldigt id-kort eller et pas bortfalder først, når der er fuldstændig harmonisering mellem de nationale lovgivninger om indvandring i Fællesskabet, tildeling af visum asyl osv. Se sag C-378/97: Wijsenbeck [199] Sml. I-6207, afsn. 39-45.

(4)  Sag 321/87: Kommissionen mod Belgien [1989] Sml. 997.

(5)  Sag C- 265/88: Messner [1989] Sml. 4209.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/434 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/434

---

(2004/C 84 E/0505)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0601/04

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2004)

Om:   Våbentilladelser

Kan Kommissionen oplyse om, hvorvidt der er planer om at harmonisere reglerne for våbentilladelser i den udvidede Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. april 2004)

Bestemmelserne vedrørende våbens (bortset fra krigsvåbens) bevægelighed inden for EU's grænser er anført i Rådets direktiv 91/477 af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af våben (1).

Dette direktiv udgør en del af fællesskabslovgivningen og skal som sådan være gennemført i de nye tiltrædende lande på tiltrædelsesdagen. Det er Kommissionen magtpåliggende at sikre, at direktivet gennemføres korrekt.

Det pågældende direktiv er et minimumsdirektiv og fastsætter ikke en harmonisering af lovene om våbentilladelser, men begrænser sig stort set til en definition af oplysninger om identifikation af skydevåben og procedurer for deres bevægelighed.

På samme måde som direktivets bestemmelser finder anvendelse i de nuværende medlemsstater, vil de fra 1. maj 2004 gælde i alle de lande, der da vil være medlemmer af EU.

---

(1)  EFT L 256 af 13.9.1991.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/435 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/435

---

(2004/C 84 E/0506)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0603/04

af Saïd El Khadraoui (PSE) til Kommissionen

(27. februar 2004)

Om:   Udsalg af fødevarer

Fødevarer, hvor udløbsdatoen nærmer sig sælges i en række forretninger til nedsat pris. Den belgiske forbrugerorganisation Test-Aankoop har indkøbt 31 letfordærvelige varer, som hakkekød og hønsesalat, på »udsalg«. En analyse viste, at 7 af disse prøver var uegnede til konsum.

Har Kommissionen til hensigt at forbyde udsalg af letfordærvelige varer?

Vil den i bekræftende fald venligst oplyse hvornår og give yderligere oplysninger herom?

Vil den i benægtende fald venligst oplyse: Hvorfor ikke?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/435 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/435

---

(2004/C 84 E/0507)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0604/04

af Saïd El Khadraoui (PSE) til Kommissionen

(27. februar 2004)

Om:   Salg af fødevarer med overskredet udløbsdato

I Belgien sælger nogle supermarkeder fødevarer, hvor udløbsdatoen er overskredet. Hvis der på produktet er anført »mindst holdbar til«, er dette ikke forbudt. Er der anført »bør anvendes inden« er det forbudt.

Har Kommissionen til hensigt at indføre et forbud mod salg af udløbne fødevarer?

Kan den i bekræftende fald oplyse hvornår, og kan den give yderligere oplysninger herom?

I benægtende fald: Hvorfor ikke?

Mener Kommissionen, at forskellen mellem »mindst holdbar til« og »bør anvendes inden« kan opretholdes? Hvad mener Kommissionen om muligheden af kun at anføre én tekst og at forbyde salg af fødevarer med overskredet udløbsdato?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

på skriftlige forespørgsler E-0603/04 og E-0604/04

(25. marts 2004)

De generelle principper i fødevarelovgivningen er anført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 (1). Det fastsættes især, at fødevarer ikke må markedsføres, hvis de er farlige, hvilket vil sige sundhedsskadelige eller uegnede til menneskeføde.

Fremgangsmåden med udsalg af fødevarer til nedsat pris skal foregå under hensyntagen til dette princip og i overensstemmelse med de gældende lovgivningers forskrifter, især om fødevarehygiejne og -mærkning. Kommissionen kan ikke se, hvorfor man skulle forbyde salg af restvarer af princip.

De kompetente nationale myndigheder har ansvaret for at kontrollere, at den relevante lovgivning overholdes.

Med baggrund i de potentielle risici ved denne fremgangsmåde, som det ærede medlem beskriver, vurderer Kommissionen ligeledes, at det kunne retfærdiggøres at underlægge den særlige betingelser, især vedrørende forbrugeroplysning på salgsstederne.

Under anvendelse af nærhedsprincippet kan medlemsstaterne fastsætte disse betingelser og kræve dem overholdt.

For så vidt angår fødevarer med overskredet udløbsdato, skelnes der mellem begreberne »bør anvendes inden« og »mindst holdbar til« som fastsat i fællesskabslovgivningen (2).

Datoen for »mindst holdbar til« eller, i tilfælde af fødevarer, som i mikrobiologisk henseende er meget letfordærvelige, datoen, som en vare »bør anvendes inden«, skal i alle tilfælde oplyses til forbrugeren.

Datoen for fødevarers mindste holdbarhed er den dato, til og med hvilken den pågældende vare bevarer sine specifikke egenskaber under de rette opbevaringsforhold. Fødevarer må derfor anvendes og sælges efter denne dato, hvis forbrugeren kan kontrollere datoen og bestemme sig for at købe varen eller ej. Denne dato er anført efter betegnelsen »Bør anvendes inden ...« eller »Sidste anvendelsesdato ...«.

Sidste anvendelsesdato, som bruges i forbindelse med fødevarer, som i mikrobiologisk henseende er meget letfordærvelige, er den dato, efter hvilken varen ikke må anvendes eller sælges, fordi den kan udgøre en mikrobiologisk risiko eller føre til organoleptiske forandringer. Denne dato er anført efter betegnelsen »Sidste anvendelsesdato ...«.

Kommissionen vurderer, at det for at undgå enhver risiko for, at forbrugeren tager fejl, er nødvendigt fortsat at skelne mellem fødevarer med lang holdbarhed, i visse tilfælde op til flere år, og produkter, som skal anvendes med det samme.

Kommissionen vil dog i forbindelse med fremtidige udviklinger og reformer, som den måtte foreslå inden for fødevaremærkning, undersøge nødvendigheden af og muligheden for at afklare betydningen af datooplysningerne på fødevareetiketter.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed, EFT L 31 af 1.2.2002.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler, EFT L 109 af 6.5.2000. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/89/EF af 10. november 2003, EUT L 308 af 25.11.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/436 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/436

---

(2004/C 84 E/0508)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0605/04

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2004)

Om:   Tillægsspørgsmål til E-3005/02 om værftsindustrien i EU

På baggrund af de spanske myndigheders lovede støtte på godt 700 mio. EUR til den spanske værftsindustri bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Har de spanske myndigheder anmeldt den anførte støtte til Kommissionen? |
| --- | --- |

1.

Har de spanske myndigheder anmeldt den anførte støtte til Kommissionen?

| 2, | Er Kommissionen ikke enig i, at dette beløb i betragtning af den spanske værftsindustris omfang må betegnes som uforholdsmæssigt stort? |
| --- | --- |

2,

Er Kommissionen ikke enig i, at dette beløb i betragtning af den spanske værftsindustris omfang må betegnes som uforholdsmæssigt stort?

| 3. | Er Kommissionen ikke enig i, at der er behov for en grundig undersøgelse af de spanske myndigheders muligvis konkurrenceforvridende adfærd, og navnlig af den måde, hvorpå den spanske værftsindustri kalkulerer kostpriserne? Har Kommissionen allerede indledt en sådan undersøgelse, og hvornår vil dette i benægtende fald ske? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen ikke enig i, at der er behov for en grundig undersøgelse af de spanske myndigheders muligvis konkurrenceforvridende adfærd, og navnlig af den måde, hvorpå den spanske værftsindustri kalkulerer kostpriserne? Har Kommissionen allerede indledt en sådan undersøgelse, og hvornår vil dette i benægtende fald ske?

| 4. | Er Kommissionen på baggrund af den generelle situations alvor inden for EU's værftsindustri rede til at oprette en krisegruppe, der kan reagere hurtigt på udviklinger og kan kontrollere medlemsstaternes foranstaltninger med henblik på at hindre illoyal konkurrence på det indre marked? |
| --- | --- |

4.

Er Kommissionen på baggrund af den generelle situations alvor inden for EU's værftsindustri rede til at oprette en krisegruppe, der kan reagere hurtigt på udviklinger og kan kontrollere medlemsstaternes foranstaltninger med henblik på at hindre illoyal konkurrence på det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(1. april 2004)

| 1. | Spanien har endnu ikke i henhold til statsstøttereglerne anmeldt de foranstaltninger, som det ærede medlem henviser til. |
| --- | --- |

1.

Spanien har endnu ikke i henhold til statsstøttereglerne anmeldt de foranstaltninger, som det ærede medlem henviser til.

| 2. | Det er endnu for tidligt at udtale sig om, hvorvidt disse foranstaltninger udgør statsstøtte og i givet fald, hvorvidt de er forenelige. Da foranstaltningerne desuden lader til at omfatte en årrække, er det vanskeligt at vurdere, om de er uforholdsmæssige, som det ærede medlem hævder. |
| --- | --- |

2.

Det er endnu for tidligt at udtale sig om, hvorvidt disse foranstaltninger udgør statsstøtte og i givet fald, hvorvidt de er forenelige. Da foranstaltningerne desuden lader til at omfatte en årrække, er det vanskeligt at vurdere, om de er uforholdsmæssige, som det ærede medlem hævder.

| 3. | Kommissionen følger sagen nøje og agter at udbede sig oplysninger fra de spanske myndigheder. I en anden sag, hvor proceduren blev indledt efter EF-traktatens artikel 88, stk. 3, (formodet statsstøtte til de offentlige civile spanske skibsværfter i form af kapitalindsprøjtninger i IZAR) (1), bad Kommissionen Spanien om at forklare, hvordan faste omkostninger fordeles i IZAR og at skabe klarhed om udgifterne til en civil færge, der blev bygget på et af IZAR's militære værfter. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen følger sagen nøje og agter at udbede sig oplysninger fra de spanske myndigheder. I en anden sag, hvor proceduren blev indledt efter EF-traktatens artikel 88, stk. 3, (formodet statsstøtte til de offentlige civile spanske skibsværfter i form af kapitalindsprøjtninger i IZAR) (1), bad Kommissionen Spanien om at forklare, hvordan faste omkostninger fordeles i IZAR og at skabe klarhed om udgifterne til en civil færge, der blev bygget på et af IZAR's militære værfter.

| 4. | Hvad angår forslaget om en krisegruppe for skibsbygning, står det ikke helt klart for Kommissionen, hvordan en sådan gruppe skal kunne arbejde, praktisk og juridisk set. Det ærede medlem kan imidlertid være sikker på, at anklager om uretfærdig konkurrence på skibsbygningsmarkedet i EU tages meget alvorligt i Kommissionen, og at der allerede anvendes tilstrækkelige menneskelige ressourcer i statsstøtteafdelingerne til at følge værftsindustrien. |
| --- | --- |

4.

Hvad angår forslaget om en krisegruppe for skibsbygning, står det ikke helt klart for Kommissionen, hvordan en sådan gruppe skal kunne arbejde, praktisk og juridisk set. Det ærede medlem kan imidlertid være sikker på, at anklager om uretfærdig konkurrence på skibsbygningsmarkedet i EU tages meget alvorligt i Kommissionen, og at der allerede anvendes tilstrækkelige menneskelige ressourcer i statsstøtteafdelingerne til at følge værftsindustrien.

---

(1)  EUT C 201 af 26.8.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/437 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/437

---

(2004/C 84 E/0509)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0625/04

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Den franske stats eventuelle forbud mod Jean-Marie Le Pens kandidatur — alvorlig krænkelse af artikel 6 i EU-traktaten

Det forhenværende medlem af Europa-Parlamentet Jean-Marie Le Pens kandidatur til de forestående lokalvalg i Frankrig i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur bliver tilsyneladende standset af påståede administrative årsager, der virker spidsfindige og redskabsagtige ikke mindst i lyset af, at samme politiker

— som efter Jacques Chirac er den politiker, der fik flest stemmer ved det seneste præsidentvalg i Frankrig

— allerede på et tidligere tidspunkt kunne have stillet op efter reglerne og kunne blive valgt til regionalt rådsmedlem i denne region.

Mener Kommissionen, at den eventuelle udelukkelse — på grund af spidsfindige formaliteter og skjulte dagsordener — af højrefløjens leder, Jean-Marie Le Pen, er en alvorlig krænkelse af princippet om politisk frihed, der er et af Unionens bærende principper, og i strid med de garantier, som er fastsat i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, herunder civile og politiske rettigheder, der i et demokratisk samfund bør sikres til borgernes beskyttelse?

Mener Kommissionen ikke, at der i dette tilfælde vil være tale om, at de franske myndigheder begår en klar og åbenlys krænkelse af artikel 6 i EU-traktaten til beskyttelse af de ovennævnte principper og især af stk. 1 og 2?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(22. marts 2004)

I henhold til EF-traktaten og traktaten om Den Europæiske Union har Kommissionen ingen generel kompetence med hensyn til grundlæggende rettigheder. Den kan kun gribe ind, når der er tale om en krænkelse af grundlæggende rettigheder i forbindelse med anvendelsen af fællesskabsretten.

Da der ikke er tale om noget element af fællesskabsretten, er Kommissionen ikke kompetent til at besvare det ærede medlems spørgsmål.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/438 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/438

---

(2004/C 84 E/0510)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0633/04

af Saïd El Khadraoui (PSE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Integration af Kommissionen i Bruxelles

Kommissionen i Bruxelles har omkring 21 000 tjenestemænd og råder over en meget omfattende infrastruktur. I sin meddelelse om bygningspolitik og infrastrukturer i Bruxelles (1) har den taget de indledningsvise skridt til en politisk indfaldsvinkel for integrering af Kommissionen i Bruxelles og ved den lejlighed valgt at lægge særlig vægt på levevilkårene i EU-kvarteret.

I meddelelsen indgår der en handlingsplan for en række aspekter af integrationspolitikken i Bruxelles: udvikling af Europas image i Bruxelles, en mobilitetsplan for Kommissionen, en boligpolitik for tjenestemændene og dialog med de belgiske myndigheder på forskellige niveauer.

Har Kommissionen ført drøftelser om disse planer med de andre europæiske institutioner og med de forskellige belgiske myndigheder? Hvem har der i bekræftende fald været ført drøftelser med? Hvad har i benægtende fald de vigtigste hindringer for dette været?

Vil Kommissionen tage teten til på dette område at indlede en dialog med de andre europæiske institutioner og overbevise dem om en politisk sammenhængende indfaldsvinkel?

Den belgiske regering har for nylig vedtaget at gøre befordringen af sine tjenestemænd mellem bopæl og arbejdsplads gratis — hvilket den flamske regering allerede har indført; påtænker Kommissionen også at træffe sådanne foranstaltninger?

Er Kommissionen villig til at lade sin infrastruktur for børnepasning og uddannelse sammenkæde på bedre vis med den eksisterende infrastruktur i Bruxelles og gøre den tilgængelig for hele Bruxelles' befolkning (også med hensyn til kostprisen), således at der samtidig kan skabes flere kontakter mellem de mennesker, der lever i Bruxelles, og Kommissionens tjenestemænd?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(23. marts 2004)

De europæiske institutioner har nedsat en interinstitutionel arbejdsgruppe for infrastruktur, logistik og interne tjenester, hvis mål er en koordination af institutionernes bygnings- og infrastrukturpolitik i Bruxelles og deres forbindelser med værtslandets myndigheder. Arbejdsgruppen har drøftet meddelelsen fra Kommissionen om bygningspolitik og infrastruktur i Bruxelles (2) og planen (3), et vejledende belgisk udkast til at opnå forbedringer i den del af Bruxelles, der omfatter Europa-kvarteret. Drøftelserne har vist, at alle institutioner er overbevist om, at det er nødvendigt med en sammenhængende og konstruktiv fremgangsmåde i disse spørgsmål. Kontakten med de belgiske myndigheder videreføres tilsvarende på flere niveauer (regionen Bruxelles, den belgiske regering, direktoratet for bygninger samt halvoffentlige institutioner såsom MIVB/STIB). Kommissionen ønsker at styrke kontakten med disse myndigheder yderligere ved at tage hensyn til planen.

Et forslag fra Kommissionen om en nedsættelse af de tjenestemænds rejseudgifter, som bruger offentlig transport mellem hjem og arbejde, er under overvejelse som en del af et udkast til en mobilitetsplan, der i øjeblikket udarbejdes af Kommissionens kontor for infrastruktur og logistik. Dette forslag forventes afsluttet senere i indeværende år. Det første skridt er, at Kommissionen fastlægger, om der findes finansielle midler til gennemførelse af en sådan plan, eller i modsat fald at finde alternative finansielle kilder.

Med hensyn til børnepasningsfaciliteter findes der i øjeblikket mere end 360 børn på ventelisten til børnehaver, som drives af Kommissionen. I henhold til aktuelle skøn vil EU's udvidelse øge dette tal til ca. 770. Det er derfor vanskeligt i øjeblikket at forestille sig, at andre børn end tjenestemænds kan optages. Kommissionen har til dels udvidet sine egne pasningsfaciliteter, fordi der er mangel på egnede pasningsmuligheder i Bruxelles generelt. At stille pasningsmuligheder til rådighed er også et mål, der er fastlagt som led i den sociale dimension i Kommissionens reformpakke og for dennes forpligtelse til at skabe arbejdsforhold for alle tjenestemænd, som kan fremme lige muligheder.

---

(1)  KOM(2003)755.

(2)  KOM(2003) 755 endelig udg.

(3)  Ombudsplan Bru/Eur Médiateur — Aries-consultants. Undersøgelse, givet i opdrag af premierministeren og regeringsledelsen i regionen Bruxelles.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/439 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/439

---

(2004/C 84 E/0511)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0635/04

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(25. februar 2004)

Om:   Oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed — ENISA

Kan Kommissionen oplyse, om den allerede har påbegyndt det indledende arbejde, som skal føre til snarest mulig oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed, og kan Kommissionen i bekræftende fald anføre, hvad dette arbejde omfatter?

Kan Kommissionen oplyse, hvornår agenturet tidligst vil være i drift?

Kan Kommissionen skabe klarhed over, hvor agenturet til sin tid vil blive placeret?

Kan Kommissionen oplyse, hvornår afgørelsen om oprettelse af dette agentur vil blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(19. marts 2004)

Kommissionen glæder sig over at kunne bekræfte, at det forberedende arbejde med henblik på at oprette det europæiske agentur for net- og informationssikkerhed (ENISA) er godt i gang. Kommissionen har allerede udarbejdet et udkast til stillingsopslag angående posten som agenturets administrerende direktør, der vil blive offentliggjort kort tid efter vedtagelsen af forordningen, og rundsendt dette til alle medlemsstaternes og tiltrædelseslandenes faste repræsentationer.

Via de faste repræsentationer har Kommissionen endvidere allerede opfordret medlemsstaterne og tiltrædelseslandene til at udnævne deres repræsentanter og suppleanter til agenturets styrelse. Udnævnelserne forventes at finde sted i slutningen af marts 2004.

Kommissionen er også i færd med at udvikle ENISA's websted (http://www.enisa.eu.int), der vil være disponibelt online, så snart forordningen træder i kraft, dvs. dagen efter offentliggørelsen i EU-Tidende.

Kommissionen forventer, at agenturet indleder sit virke kort tid efter, at dets direktør er udnævnt, og dette finder ifølge planen sted i slutningen af juli 2004.

Hvad angår agenturets fremtidige placering, har generaldirektøren for Generaldirektoratet for Informationssamfundet (GD INFSO) fået oplyst af hr. Manolis Stratakis, Grækenlands viceminister for Transport og Kommunikation, at den græske regering har besluttet at placere ENISA i Heraklion på øen Kreta.

Med hensyn til offentliggørelsen af forordningen i EU-Tidende glæder Kommissionen sig over at kunne oplyse det ærede medlem om, at formanden for Europa-Parlamentet forventes at underskrive forordningen den 10. marts 2004, og at offentliggørelsen i EU-Tidende vil finde sted senest 10 arbejdsdage efter, at den er modtaget af Publikationskontoret.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/440 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/440

---

(2004/C 84 E/0512)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0641/04

af Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. februar 2004)

Om:   Testresultater over forekomsten af GMO i frø siden 2000

Den 10. juli 2000 besluttede Den Stående Komité for Land-, Have- og Skovbrugsfrø og Planter bl.a., at medlemsstaterne regelmæssigt skal teste konventionelle og økologiske frø for spor af GMO og meddele de andre medlemsstater og Kommissionen resultaterne. Dette burde også gælde frø, der indføres fra tredjelande.

Hvilke medlemsstater har forelagt Kommissionen testindberetninger for årene 2000, 2001, 2002 og 2003?

Hvad viser de pågældende testresultater (konstateret GMO-forurening, hyppighed og mængder, osv.)?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen og medlemsstaterne indført i tilfælde af GMO-forurening i frøpartier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(29. marts 2004)

Den 10. juli 2000 drøftede Den Stående Komité for Frø og Plantemateriale henhørende under Landbrug, Havebrug og Skovbrug en foreløbig handlingsplan for koordinerede og harmoniserede foranstaltninger med hensyn til forekomsten af »urenheder« i form af genetisk modificerede organismer (GMO'er) i partier af konventionelle frø, som skulle gennemføres øjeblikkeligt med forbehold af dertil relaterede lovgivningsmæssige foranstaltninger, som var under forberedelse på daværende tidspunkt.

Dengang enedes 13 medlemsstater om at teste udvalgte partier af konventionelle frø for at afdække den eventuelle tilstedeværelse af spor af GMO. Testningen skulle gennemføres i overensstemmelse med visse fastlagte kriterier (yderligere oplysninger om handlingsplanen kan hentes i rapporten fra mødet den 10. juli 2000 på hjemmesiden: http://europa.eu.int/comm/food/fs/rc/scsp/index_en.html) for de sorter, der skulle testes, frøpartiernes oprindelse og hvilke foranstaltninger, der skulle træffes, hvis der fandtes forbudte og tilladte GMO'er, og medlemsstaterne vedtog at informere de andre medlemsstater og Kommissionen om eventuelle fund.

Den Stående Komité har ved flere lejligheder siden 2000 noteret sig resultaterne af medlemsstaternes test, og sammendrag af rapporterne findes på ovenstående internetadresse. Kommissionen har også modtaget testresultaterne, undertiden direkte fra medlemsstaterne.

Kontrollen er blevet iværksat på forskellige tidspunkter og med forskellig hyppighed i de enkelte medlemsstater. Da handlingsplanen ikke er retligt bindende for medlemsstaterne, har de ikke anvendt samme tærskler (nogle har vedtaget national lovgivning med lavere tærskler, enkelte andre de foreslåede tærskler for tilladte GMO'er) og har ikke truffet samme foranstaltninger i tilfælde af, at der blev fundet spor af GMO. De har ikke systematisk informeret Kommissionen om alle de trufne foranstaltninger. Det fremgår af medlemsstaternes — temmelig forskellige — resultater, at der ikke blev fundet GMO'er i en lang række stikprøver, eller at de, hvis de fandtes, lå under tærsklerne i de respektive medlemsstater. Kun få stikprøver blev fundet positive med hensyn til tilladte GMO'er (over tærsklen) eller viste tilstedeværelsen af GMO'er, som ikke var tilladt til dyrkning.

Desuden bemærker Kommissionen, at medlemsstaterne har meddelt testresultaterne som svar på det brev, som det ærede medlem sendte til dem den 13. november 2003 om utilsigtet tilstedeværelse af GMO i frø.

Testresultaterne viser, at der er behov for harmoniserede retlige tærskler og foranstaltninger, når tærsklerne overskrides. Kommissionen arbejder derfor fortsat med at få fastlagt tærskler, under hvilke utilsigtet eller teknisk uundgåelig tilstedeværelse af tilladte GMO-frø i ikke-GMO-frøsorter ikke kræver særlig mærkning. Som det vil være det ærede medlem bekendt, er det hensigten at vedtage disse tærskler under det horisontale direktiv (2001/18/EF) (1) i forskriftsproceduren. Der vil så blive fastlagt identiske tærskler under den sektorbaserede lovgivning om frø i forskriftsudvalget for at sikre overensstemmelse med de specifikke mærkningskrav med hensyn til utilsigtet tilstedeværelse af GMO i frø.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF, EFT L 106 af 17.4.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/441 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/441

---

(2004/C 84 E/0513)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0644/04

af Harald Ettl (PSE) til Kommissionen

(25. februar 2004)

Om:   Præcisering af forespørgsel — overførsel af supplerende pensionsrettigheder

I svaret på forespørgsel P-0207/04 af 19.2.2004 (1) oplyser Kommissionen, at den i øjeblikket undersøger mulighederne for, om der på EU-plan kan udstedes en bindende retsakt om ensartede minimumsforskrifter til beskyttelse af mobile arbejdstagere, for så vidt angår forudsætningerne for adgang til erhvervsmæssige pensionsordninger, karenstider, nyvurdering af hvilende krav (personer, der er trådt ud af en ordning, men endnu ikke har nået pensionsalderen) og de nærmere bestemmelser for overførsel af rettigheder.

Hvordan går det med disse overvejelser og forberedelser vedrørende indholdet i og gennemførligheden af direktivforslaget?

Hvordan er Kommissionens tidsplan for behandlingen?

Hvornår vil Kommissionen forelægge direktivforslaget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(1. april 2004)

Som anført i svaret på skriftlig forespørgsel P-0207/04 fra det ærede parlamentsmedlem undersøger Kommissionen i øjeblikket muligheden for på EU-niveau og i form af en bindende retsakt at fastsætte minimumsbestemmelser, der svarer til de i øjeblikket gældende bestemmelser i visse medlemsstater.

Kommissionen vil bygge på erfaringerne i medlemsstaterne og udnytte ekspertisen i pensionsforummet. I de kommende måneder modtager Kommissionen de nødvendige oplysninger fra medlemsstaterne og eksperterne i pensionsforummet, således at Kommissionen i løbet af efteråret 2004 kan fremlægge et lovforslag.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/441 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/441

---

(2004/C 84 E/0514)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0645/04

af Bill Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(25. februar 2004)

Om:   Ekspertrådgivning inden for retlige og indre anliggender (RIA)

Hvor mange ekspertgrupper rådgiver Kommissionen inden for RIA-sektoren? Hvilke foranstaltninger er blevet truffet som resultat af deres henstillinger uden høring af Europa-Parlamentet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(17. marts 2004)

Der er omkring 60 ekspertgrupper, som rådgiver Kommissionen inden for RIA-sektoren (retlige og indre anliggender), og det forventes, at der vil blive oprettet yderligere 11 i 2004. Disse grupper overvejer og udveksler oplysninger om spørgsmål vedrørende den praktiske gennemførelse af fællesskabslovgivningen, fører uformelle drøftelser om foreløbige udkast til lovgivningsforslag eller policydokumenter, holder møder med interesserede parter for at drøfte nye fremgangsmåder eller støtter Kommissionen ved udviklingen af store it-systemer. Parlamentet indbydes meget hyppigt til møderne, og der aflægges rapport til Parlamentet om arbejdet i mange af disse grupper.

Grupperne hverken fremsætter eller vedtager formelle henstillinger, og der udarbejdes ikke specifikke konklusioner. De holdninger, som eksperterne i grupperne giver udtryk for, er på ingen måde bindende for Kommissionen. Kommissionen tager imidlertid hensyn til de holdninger og bemærkninger, som eksperterne fremsætter, som én kilde til input i forbindelse med udviklingen af politikker og udarbejdelsen af lovgivningsforslag eller policydokumenter.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/442 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/442

---

(2004/C 84 E/0515)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0653/04

af Elisabeth Jeggle (PPE-DE) til Kommissionen

(2. marts 2004)

Om:   Spørgsmål E-760/03 — driftsbetingelser for forbrændingsanlæg i henhold til forordning (EF) nr. 1774/2002

I sit svar på denne forespørgsel oplyste Kommissionen, at den godkender fremgangsmåder for forbrænding, som afviger fra forordning (EF) 1774/2002 (1), såfremt der i forbindelse med disse fremgangsmåder tages hensyn til dyrs og menneskers sundhed.

Senere har Kommissionen med en række ændringsforslag til forordning (EF) 1774/2002 overvejet at tillade alternative bortskaffelsesmetoder. Helt konkret drejer det sig om: dok. SANCO/2153/2003 fra juni 2003, dok. SANCO/2153/2003 rev. 5 fra september 2003 og dok. SANCO/2153/2003 rev. 7.

På grundlag af den sidstnævnte ændring skal bestemmelserne i forordning (EF) 1774/2002 om forbrænding af fedtstoffer fjernes, og der afventes en udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet.

Det forhold, at Kommissionen konstant ændrer sine bestemmelser, har ført til, at de ansvarlige nationale organer, som driver anlæg til bortskaffelse af dyr, har fået inddraget allerede lovede tilladelser til at anvende bestemte bortskaffelsesmetoder. Der er som følge heraf opstået betydelige tab.

Hvornår kan det forventes, at udtalelsen fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet foreligger?

I hvilken udstrækning er denne udtalelse bindende for Kommissionen, og hvornår kan der forventes en bindende afgørelse fra Kommissionen om ændring af forordning (EF) 1774/2002?

I hvilket omfang vil Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og/eller Kommissionen ændre fremgangsmåden, så den passer til de faktiske forhold, dvs. forslaget til ændring i dok. SANCO/2153/2003 fra juni 2003 og dok. SANCO/2153 rev. 5 fra september 2003 samt det forslag, som var indeholdt i spørgsmål E-0760/03 (2)?

Er det i lyset af den seneste udvikling absolut nødvendigt at inddrage de tilladelser, som nationale organer på grundlag af Kommissionens forslag til alternative fremgangsmåder har stillet i udsigt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. april 2004)

Nedennævnte svar supplerer Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige spørgsmål E-0760/03.

Den Videnskabelige Styringskomité vedtog en udtalelelse på mødet den 10. og 11. april 2003 hvori den anbefalede, at fremgangsmåden forbrænding af animalsk fedt under visse omstændigheder kan anses for sikker, for så vidt angår animalsk fedt fra kategori 2- og 3-materiale, men den anførte, at den ikke kan vurdere animalsk fedt fra kategori 1-materiale på grund af manglende oplysninger.

Efter denne udtalelse har Fødevaresikkerhedsautoriteten gjort yderligere oplysninger om kategori 1-materiale tilgængelige med henblik på evaluering.

Det udkast til forslag, der er under forberedelse med henblik på godkendelse af alternative metoder, er blevet drøftet indgående med eksperter fra medlemsstaterne og er blevet ændret som følge af disse drøftelser. Som sådan har de forskellige udgaver af det dokument, som det ærede medlem omtaler, ikke nogen bindende retskraft.

Kommissionen afventer en udtalelse fra Fødevaresikkerhedsautoriteten om den alternative forbrændingsproces inden udgangen af 2004. De videnskabelige anbefalinger vil danne grundlag for yderligere drøftelser med medlemsstaterne og med den berørte branche. På nuværende tidspunkt er det ikke muligt at forudsige, hvilken ordlyd den endelige tekst, der godkender fremgangsmåden, vil få.

---

(1)  EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1.

(2)  EUT C 222 E af 18.9.2003, s. 233.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/443 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/443

---

(2004/C 84 E/0516)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0656/04

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Mobile kastreringsenheder

Anerkender Kommissionen betydningen af mobile kastreringsenheder til katte i forbindelse med kontrollen med dyresygdomme og stigningen i antallet af vilde katte i medlemsstaterne? Er Kommissionen bekendt med en ny lov i Italien, som har til formål at forbyde anvendelsen af mobile kastreringsenheder til huskatte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(19. marts 2004)

Kastrering af katte, især som et middel til at afhjælpe problemerne i forbindelse med vilde katte eller af andre veterinære grunde, er ikke et spørgsmål, som falder inden for EU-lovgivningen.

Det følger heraf, at medlemsstaterne alene har kompetence til at afgøre, hvilke regler der skal gælde for kastrering inden for deres område, herunder også om de vil indføre restriktioner i anvendelsen af mobile kastreringsenheder.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/443 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/443

---

(2004/C 84 E/0517)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0704/04

af Guido Sacconi (PSE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Transport af fjerkræ

Blandt EU-borgerne har der gentagne gange været givet udtryk for bekymring over omstændighederne i forbindelse med transport af dyr til slagtning eller opfedning, og EP har selv adskillige gange anmodet om fastsættelse af en samlet begrænsning for transporten på otte timer eller 500 km.

Bekymringen gælder alle slags dyr, hvis lidelser bør begrænses gennem strengere regler.

Kommissionens forslag om revision af lovgivningen om transport indeholder intet om lastningsgrad, transporttid eller pauser til fodring og vanding af fjerkræ.

Der har været berettet om adskillige tilfælde, hvor transport af fjerkræ har givet anledning til alvorlige dyrevelfærdsproblemer og også dyr, som er døde under transporten; i visse tilfælde er hundreder af dyr døde, fordi de bure, de var anbragt i, blev knust af andre bure, som væltede ned over dem.

Der er presserende behov for at iværksætte strenge foranstaltninger til beskyttelse af fjerkræ.

EFSA (Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet) er for tiden i gang med at udarbejde materiale om transport af fjerkræ.

Hvordan og hvornår vil Kommissionen indføre standarder for fjerkræ som led i drøftelserne om en ny forordning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(2. april 2004)

Kommissionen er bekendt med de problemer med dyrevelfærd, som det ærede medlem omtaler, og som kan opstå i forbindelse med transporten af fjerkræ. Kommissionens forslag, som skal forbedre den nuværende situation, og som i øjeblikket drøftes i Europa-Parlamentet og i Rådet, omfatter allerede generelle krav om dyrevelfærd til beskyttelse af fjerkræ under transport.

Derudover anmodede Kommissionen i oktober 2002 Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel om at undersøge emnet med henblik på at udarbejde en detaljeret videnskabelig udtalelse om beskyttelsen af fjerkræ under transport.

Eftersom Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel ikke havde afsluttet sin evaluering på det tidspunkt, hvor kompetencen for videnskabelig rådgivning overgik fra Kommissionen til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, blev anmodningen overtaget af Panelet for Dyrs Sundhed og Velfærd under Fødevaresikkerhedsautoriteten.

Så snart Fødevaresikkerhedsautoritetens udtalelse foreligger, vil Kommissionen overveje at forelægge et forslag om at indføre yderligere normer for fjerkræ.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/444 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/444

---

(2004/C 84 E/0518)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0709/04

af Pasqualina Napoletano (PSE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Krise hos Alcatel i Rieti

Det multinationale selskab Alcatel har truffet beslutning om at omstrukturere og tilmed lukke virksomhederne i Rieti og Battaglia. Der er allerede blevet stillet flere forespørgsler til Kommissionen, hvori der er gjort opmærksom på vigtigheden af at opretholde afdelingerne for at beskytte beskæftigelsen og på grund af det høje teknologiske niveau, som virksomhederne tilfører det pågældende område, der har et betydeligt udviklingsefterslæb. Vil Kommissionen på denne baggrund besvare følgende:

| 1. | Har de italienske myndigheder henvendt sig til Kommissionen om den alvorlige krise, der har ramt Alcatel? |
| --- | --- |

1.

Har de italienske myndigheder henvendt sig til Kommissionen om den alvorlige krise, der har ramt Alcatel?

| 2. | Hvilke initiativer er Kommissionen i stand til at tage i kraft af sine beføjelser? |
| --- | --- |

2.

Hvilke initiativer er Kommissionen i stand til at tage i kraft af sine beføjelser?

| 3. | Hvordan kan arbejdstagerne garanteres retten til præcis og gennemsigtig information fra virksomhederne og de kompetente offentlige myndigheder angående omstruktureringsprocessen, som bringer et vigtigt teknologicenter og arbejdspladser i fare, i overensstemmelse med de principper, der er fastsat i gældende europæisk lovgivning? |
| --- | --- |

3.

Hvordan kan arbejdstagerne garanteres retten til præcis og gennemsigtig information fra virksomhederne og de kompetente offentlige myndigheder angående omstruktureringsprocessen, som bringer et vigtigt teknologicenter og arbejdspladser i fare, i overensstemmelse med de principper, der er fastsat i gældende europæisk lovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(30. marts 2004)

De italienske myndigheder har ikke henvendt sig til Kommissionen for at drøfte krisen hos Alcatel og eventuelle løsninger.

For så vidt angår de negative virkninger for økonomien, er området i Battipaglia berettiget til støtte fra Den Europæiske Fond for Regional Udvikling (EFRU) under mål 1, området i Rieti-provinsen er delvist berettiget til støtte fra EFRU under mål 2, og Cittaducale-kommunen, hvor Alcatel er beliggende, er også berettiget til støtte.

I den forbindelse kan aktioner, der sigter mod en produktionsomlægning af en regional økonomi, finansieres på foranledning af de regionale myndigheder (Campania og Lazio), som har ansvaret for udvælgelsen og gennemførelsen af interventioner på deres områder.

Kommissionen skal påpege, at der i flere fællesskabsdirektiver er fastsat procedurer for information og høring af arbejdstagernes repræsentanter, som i givet fald kan finde anvendelse ved virksomheds-omlægninger, særlig Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om kollektive afskedigelser (1) og Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg (2). Desuden vedtog Parlamentet og Rådet den 11. marts 2002 et andet direktiv for at supplere den relevante fællesskabsordning (direktiv 2002/14/EF om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab (3)).

Det bør understreges, at direktiv 98/59/EF om kollektive afskedigelser bestemmer, at arbejdsgivere, der påtænker at foretage kollektive afskedigelser, er forpligtet til i tilstrækkelig god tid at indlede konsultationer med arbejdstagernes repræsentanter med henblik på at nå frem til en aftale. Konsultationerne skal i det mindste dreje sig om mulighederne for at undgå eller begrænse de kollektive afskedigelser samt for at afbøde følgerne af disse ved hjælp af sociale ledsageforanstaltninger, der navnlig tager sigte på støtte til omplacering eller omskoling af de afskedigede arbejdstagere.

---

(1)  EFT L 225 af 12.8.1998.

(2)  EFT L 254 af 30.9.1994.

(3)  EFT L 80 af 23.3.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/445 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/445

---

(2004/C 84 E/0519)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0717/04

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(10. marts 2004)

Om:   Johnes sygdom

Hvilke planer har Kommissionen med henblik på at behandle de dyrevelfærdsspørgsmål, der rejser sig i forbindelse med Johnes sygdom i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. april 2004)

Kommissionen er naturligvis foruroliget over de alvorlige problemer for dyrs sundhed og velfærd, som Johnes sygdom (paratuberkulose) forårsager i EU.

For at øge den videnskabelige viden om denne sygdom er der ydet økonomisk støtte til en række specifikke forskningsprojekter under EU's rammeprogram. Projekterne har bl.a. vedrørt forbedrede diagnosemetoder, epidemiologi- og risikovurdering, vilde dyrs rolle i overførsel af sygdom og styringsværktøjer til at kontrollere sygdommen hos drøvtyggende husdyr.

Kommissionen har også for nylig anmodet Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om at afgive en videnskabelig udtalelse om risikoen for overførsel af den sygdomsfremkaldende organisme mycobacterium avium subsp. paratuberculosis via tyresæd.

Kommissionen vil omhyggeligt analysere resultatet af dette arbejde og de videnskabelige fremskridt, således at der kan træffes de rette foranstaltninger for at sikre dyrs sundhed og velfærd i EU.

Det bør desuden bemærkes, at der i princippet kan ydes EU-støtte til programmer for kontrol med og/eller udryddelse af Johnes sygdom inden for rammerne af Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (1). Ingen medlemsstater har dog til dato indsendt forslag til et sådant program til Kommissionen.

---

(1)  EFT L 224 af 18.8.1990.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/446 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/446

---

(2004/C 84 E/0520)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0728/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Ansaldo-Breda: eventuel kontrol af EU-tilskud

På møder afholdt i Bruxelles i de seneste uger med fagforeningsdelegationer og ansatte fra Ansaldo-Breda fremgår det, at selskabet tidligere via EU-samfinansiering har modtaget tilskud til produktionsaktiviteter i tilbagestående områder af landet, således som dette er foreskrevet i den italienske lov nr. 488/92. Der skulle navnlig være ydet tilskud til udskiftning af selve fabrikkens eternittag med det formål at tilpasse arbejdspladsen til EU-bestemmelserne om beskyttelse af arbejdstagerne.

Til gengæld fremgår det ikke, at der er anmodet om tilskud til beskyttelse af miljøet i området, selv om der findes et vigtigt vandførende jordlag i nærheden af fabrikken.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | om Ansaldo-Breda har modtaget tilskud og eventuelt af hvilken art? |
| --- | --- |

1.

om Ansaldo-Breda har modtaget tilskud og eventuelt af hvilken art?

| 2. | hvilke instrumenter, der tages i anvendelse for at kontrollere, om de tilskud, der eventuelt er ydet Ansaldo-Breda, faktisk er udnyttet? |
| --- | --- |

2.

hvilke instrumenter, der tages i anvendelse for at kontrollere, om de tilskud, der eventuelt er ydet Ansaldo-Breda, faktisk er udnyttet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. april 2004)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/446 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/446

---

(2004/C 84 E/0521)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0734/04

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Skisikkerhed og harmonisering

Er Kommissionen klar over, at kategoriseringen af hhv. grønne, blå, røde og sorte skipister kan afvige betydeligt i forskellige skiområder og forskellige lande?

Bekymrer det Kommissionen, at disse afvigelser ikke blot kan vildlede brugerne, men også udgøre en sikkerhedsrisiko for skiløbere, der pludselig kan befinde sig på pister, der overstiger deres evner?

Vil Kommissionen indvillige i at undersøge dette område, med henblik på at overveje en form for harmonisering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(30. marts 2004)

Kommissionen er klar over, at der er forskelle i de forskellige europæiske lande og mellem forskellige skiområder med hensyn til klassificering af grønne, blå, røde og sorte skipister. Farveklassificeringen er i de fleste tilfælde baseret på forslag fra de relevante nationale organisationer, herunder skiforbund og skiliftorganisationer i skicentrene. Ifølge repræsentanter for de pågældende organisationer er der ikke markante forskelle i de forskellige landes klassificering. Sorte skipister er de vanskeligste, og klassificeringen bygger på, hvor stejl pisten gennemsnitlig er udtrykt i procent og/eller i grader samt generelle kendetegn for pisten, herunder bredde og sving. Den nøjagtige afgrænsning af kategorierne varierer i en vis udstrækning i de forskellige vejledninger, således at nogle røde pister i et land f.eks. kunne have været sorte i et andet land. Spørgsmålet om en yderligere harmonisering af den nøjagtige afgrænsning ud fra sikkerhedshensyn er ikke blevet drøftet i de relevante organisationer, eftersom det ikke er dokumenteret, at klassificeringen af pister udgør en væsentlig årsag til ulykker.

I juni 2003 vedtog Kommissionen en generel beretning om forbrugernes sikkerhed i forbindelse med udbud af tjenesteydelser (1), som også blev fremlagt for Europa-Parlamentet. I den forberedende rapport udpegede man turisme samt sport og fritid (herunder skiløb) som vigtige sektorer med henblik på nye initiativer på europæisk niveau. På grundlag af undersøgelser af medlemsstaternes politik og lovgivning konkluderer Kommissionen i beretningen, at der er en stor mangel på viden om risici inden for området, men at der på nuværende tidspunkt ikke er noget belæg for en forvridning af det indre marked, som ville gøre en harmonisering af fællesskabslovgivningen berettiget. Kommissionen foreslår derfor som et første skridt, at man udarbejder en retlig ramme for at forbedre videngrundlaget med hensyn til ulykker og skader, og at man udarbejder en procedure for udveksling af oplysninger og en procedure for udvikling af standarder, hvor dette skønnes hensigtsmæssigt.

Rådet støttede i sin resolution af 1. december 2003 om forbrugernes sikkerhed i forbindelse med udbud af tjenesteydelser (2) Kommissionens fremgangsmåde inden for dette område. Kommissionen er nu ved at følge beretningen op og især at udpege prioriterede områder for en indsats og at vurdere forskellige muligheder. I denne forbindelse vil man se på skisektoren.

Inden for det mere generelle arbejdsområde for standardisering af tjenesteydelser har Kommissionen for nylig givet mandat til de europæiske standardiseringsorganisationer (Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN), Den Europæiske Komité for Elektronisk Standardisering (Cenelec) og Det Europæiske Institut for Telekommunikationsstandarder (ETSI)) til at udarbejde et standardiseringsarbejdsprogram som støtte for det indre marked for tjenesteydelser. Disse organisationer vil overveje prioriterede områder for standardisering, herunder standardisering af sikkerhedsforanstaltninger, og fremlægge deres arbejdsprogram for Kommissionen i slutningen af 2004.

---

(1)  KOM(2003) 313 endelig udg.

(2)  EUT C 299 af 10.12.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/447 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/447

---

(2004/C 84 E/0522)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0769/04

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(5. marts 2004)

Om:   Øget sikkerhed i offentlige bygninger i områder med høj jordskælvsrisiko

| I | Kommissionens henstilling af 11. december 2003 om gennemførelse og anvendelse af eurokodekser for bygværker og byggevarer til bærende dele (2003/887/EF) (1) opfordrer Kommissionen medlems- staterne til at anvende fælles kodekser til bygning og planlægning af bygværker baseret på beregning af materialernes styrke, som gør det muligt at sikre stabilitet i tilfælde af jordskælv og brand. |
| --- | --- |

I

Kommissionens henstilling af 11. december 2003 om gennemførelse og anvendelse af eurokodekser for bygværker og byggevarer til bærende dele (2003/887/EF) (1) opfordrer Kommissionen medlems- staterne til at anvende fælles kodekser til bygning og planlægning af bygværker baseret på beregning af materialernes styrke, som gør det muligt at sikre stabilitet i tilfælde af jordskælv og brand.

| — | Den 31. oktober 2002 medførte et middelsvært jordskælv i kommunen San Giuliano di Puglia (Molise, Italien), at en grundskole styrtede sammen og 27 børn omkom. |
| --- | --- |

—

Den 31. oktober 2002 medførte et middelsvært jordskælv i kommunen San Giuliano di Puglia (Molise, Italien), at en grundskole styrtede sammen og 27 børn omkom.

| — | På samme forkastning som San Giuliano (Matese) befinder sig Bojano kommune (område med højeste jordskælvsrisiko 1 S = 12), som allerede i 1805 led skader og tab på grund af et jordskælv, hvor 7 000 mennesker omkom (de offentlige bygninger i Bojano, blandt andet skolerne, var blevet opført uden at følge eventuelle byggeregler for jordskælvssikker byggeteknik. |
| --- | --- |

—

På samme forkastning som San Giuliano (Matese) befinder sig Bojano kommune (område med højeste jordskælvsrisiko 1 S = 12), som allerede i 1805 led skader og tab på grund af et jordskælv, hvor 7 000 mennesker omkom (de offentlige bygninger i Bojano, blandt andet skolerne, var blevet opført uden at følge eventuelle byggeregler for jordskælvssikker byggeteknik.

For at undgå at katastrofer som den i San Giuliano gentager sig og i betragtning af jordskælvsrisikoen for området (i det foreliggende tilfælde Bojano kommune) anser Kommissionen det ikke for hensigtsmæssigt at fremsætte et lovforslag om øget sikkerhed i offentlige bygninger, hvori den blandt andet på grundlag af henstillingen om anvendelse af eurokodekser opfordrer medlemsstaterne til at udarbejde programmer til evaluering af offentlige bygningers strukturelle styrke, især for så vidt angår skoler, og gør det obligatorisk at foretage tilpasninger med henblik på jordskælvsbeskyttelse i samtlige områder med høj jordskælvsrisiko?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. marts 2004)

Eurokodekserne er europæiske standarder, der sikrer et højt sikkerhedsniveau i de bygværker, hvor de finder anvendelse, og man kan derfor formode, at de er i overensstemmelse med det væsentlige krav nr. 1 »mekanisk modstandsdygtighed og stabilitet« i direktivet om bygværker og byggevarer, herunder også i tilfælde af jordskælv.

Men som standarder er brugen af disse frivillige, og alternative metoder kan også garantere sikkerhed. Endvidere skal der henvises til, at i forbindelse med direktivet om bygværker er det medlemsstaterne, som er ansvarlige for bygværkers sikkerhed.

Målet med henstillingen er ikke kun at anmode medlemsstaterne om at give eurokodekserne en formodning om overensstemmelse med medlemsstaternes egne sikkerhedskrav, men også at fremme anvendelsen af disse standarder. Dette muliggør opnåelsen af det første mål, som er at sikre fri bevægelighed for byggetekniske ydelser og produkter i EU. Endvidere burde vedtagelsen af eurokodekser i alle medlemsstaterne i Kommissionens øjne fremme en udvikling i retning af en fælles forskningsindsats, og dette burde kunne øge den generelle sikkerhed i bygværker, bl.a. i forbindelse med risikoen for jordskælv.

Kommissionen agter ikke i øjeblikket at indlede en lovgivningsproces, der binder medlemsstaterne til at gennemføre eurokodekserne. Men Kommissionen overvåger indgående gennemførelsen heraf og forbeholder sig eventuelt muligheden for at overveje andre initiativer, hvis de ønskede resultater ikke nås.

---

(1)  EUT L 332 af 19.12.2003, s. 62.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/448 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/448

---

(2004/C 84 E/0523)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0787/04

af Marianne Thyssen (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Problemer i forbindelse med omsættelse til national lovgivning af direktiv 2002/2/EF om handel med foderblandinger

Den 29. januar 2004 modtog jeg Kommissionens svar på skriftlig spørgsmål P-4074/03 (1) om problemer i forbindelse med omsættelse til national lovgivning af direktiv 2002/2/EF (2) om handel med foderblandinger. Kommissionen meddelte, at den er klar over, at gennemførelsen af nationale foranstaltninger var indstillet i mindst tre medlemsstater.

God forvaltning består i at vedtage gode love og regelmæssigt at evaluere og om nødvendigt justere af disse love. I dette særlige tilfælde opstår problemerne allerede, inden den nationale gennemførelse blev offentliggjort eller for visse medlemsstaters vedkommende, inden den trådte i kraft. Det er muligt, at konsekvenserne af beslutningen om at anføre vægtprocenter på etiketterne for foderblandinger blev fejlagtig vurderet.

Kan Kommissionen i lyset af de problemer, som allerede er opstået i flere medlemsstater, oplyse, om den overvejer at forelægge et forslag om ændring af direktiv 2002/2/EF, således at den obligatoriske angivelse af vægtprocenter på etiketten ophæves. Eller forholder det sig sådan, at Kommissionen fortsat fuldt ud står bag direktivet og kun vil udarbejde et forslag om ændring, hvis en sådan ændring er juridisk påbudt som følge af en kendelse fra Domstolen, og at den indtil da vil lade den konkurrenceforvridende virkning af denne foranstaltning fortbestå?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. marts 2004)

Som Kommissionen allerede har bekræftet i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-4074/03, fastholder den stadig gyldigheden af de bestemmelser, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/2/EF af 28. januar 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/373/EØF om handel med foderblandinger og om ophævelse af Kommissionens direktiv 91/357/EØF. Kommissionen afventer, at EF-Domstolen træffer en præjudiciel afgørelse om dette spørgsmål.

Selv om det er Kommissionens hensigt på mellemlang sigt at fremsætte forslag til ny lovgivning vedrørende fødevaremærkning, agter den ikke at fremsætte forslag om en ændring til direktiv 2002/2/EF som følge af den nuværende situation.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004.

(2)  EFT L 63 af 6.3.2002, s. 23.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/449 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/449

---

(2004/C 84 E/0524)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0799/04

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(5. marts 2004)

Om:   Det Forenede Kongeriges gennemførelse af direktiv 2000/78/EF

Er Det Forenede Kongeriges bestemmelser om »ligestilling med hensyn til beskæftigelse (seksuel orientering)«, især med hensyn til Section 7 (3), i fuld overensstemmelse med direktiv 2000/78/EF (1), navnlig artikel 4, stk. 2?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, såfremt bestemmelserne ikke fuldt ud er i overensstemmelse med direktivet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(31. marts 2004)

Kommissionen er i færd med at gennemgå medlemsstaternes lovgivning til gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, herunder Det Forenede Kongeriges lovgivning om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse (seksuel orientering) fra 2003.

Kommissionen forventer, at alle medlemsstaterne gennemfører direktivet fuldt og helt i deres lovgivning. Kommissionen vil navnlig være opmærksom på, hvordan medlemsstaterne udnytter de undtagelser, der hjemles i direktivet, bl.a. i artikel 4, stk. 2, om regulære, legitime og berettigede erhvervsmæssige krav. Som det er tilfældet med alle undtagelser fra princippet om ligebehandling, skal artiklens bestemmelser fortolkes konsekvent.

Første afsnit i artikel 4, stk. 2, giver medlemsstaterne mulighed for at opretholde den lovgivning, som gælder på datoen for vedtagelsen af direktivet, i henhold til hvilken ulige behandling på grund af en persons religion eller tro ikke udgør forskelsbehandling, når denne religion eller tro, under hensyn til disse aktiviteters karakter eller den sammenhæng de indgår i, udgør et regulært, legitimt og berettiget erhvervsmæssigt krav på baggrund af organisationens etik. Det gælder også, hvis medlemsstaterne vedtager ny lovgivning, men kun hvis der allerede fandtes national praksis på området på det tidspunkt, direktivet blev vedtaget.

Det er også vigtigt at understrege, at dette afsnit alene vedrører forskelsbehandling baseret på en persons religion eller tro. Forskelsbehandling baseret på andet er ikke nævnt. Det hedder desuden i afsnittet, at den ulige behandling ikke kan berettige til forskelsbehandling med anden begrundelse. Forskelsbehandling, som ikke skyldes en persons religion eller tro, er derfor forbudt i medfør af artikel 4, stk. 2.

Som allerede anført er Kommissionen i færd med at gennemgå medlemsstaternes lovgivning. Hvis medlemsstaterne vælger at udnytte undtagelserne fra princippet om ligebehandling som fastsat i direktivet, og Kommissionen konkluderer, at deres lovgivning ikke opfylder direktivets strenge krav til undtagelser, herunder artikel 4, stk. 2, vil Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger i henhold til EF-traktaten for at sikre, at medlemsstaterne overholder lovgivningen.

---

(1)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/450 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/450

---

(2004/C 84 E/0525)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0823/04

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   Anerkendelse af eksamensbeviser og nægtelse af ansættelse

En græsk statsborger har opnået eksamensbevis som flyveleder i Skotland i 1981. Dette eksamensbevis anerkendtes af det græske Undervisningsministerium i 1983. Siden da og indtil i dag har civilluftfartsmyndigheden systematisk forbudt ham at deltage i udvælgelsesprocedurer til ansættelse med den begrundelse, at han ikke opfylder kvalifikationskravene, der omfatter diplomer med irrelevant indhold. Det bør påpeges, at det ikke er muligt at tage flyveledereksamen ved nogen græsk uddannelsesinstitution.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende: Er civilluftfartsmyndighedens handling i modstrid med fællesskabsretten? Hvis dette er tilfældet, hvilke skridt kan denne borger så tage for at sikre sig friheden til at udøve sit erhverv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(30. marts 2004)

Det ærede medlems oplysninger er desværre ikke tilstrækkeligt detaljerede til, at Kommissionen kan udtale sig om, hvorvidt de græske myndigheder muligvis overtræder fællesskabsretten.

Kommissionen ønsker dog at erindre om følgende principper:

I henhold til artikel 149 og 150 i EF-traktaten har hver medlemsstat ansvaret for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemet. Da lovgivningerne ikke er harmoniseret, er det ligeledes medlemsstaternes ansvar at lovgive om adgangen til og udøvelsen af et erhverv på deres område. Fællesskabsretten tillader dog ikke, at en vandrende arbejdstager stilles ringere end indehavere af nationale eksamensbeviser, blot fordi vedkommende har erhvervet sine kvalifikationer i en anden medlemsstat.

Således forpligter fællesskabsretten (1) de nationale myndigheder til i erhvervsmæssig sammenhæng at anerkende eksamensbeviser fra en anden medlemsstat. Denne forpligtelse indebærer dog ikke, at eksamensbeviset automatisk anerkendes. De nationale myndigheder skal vurdere det og foretage en sammenlignende undersøgelse af den vandrende arbejdstagers erhvervsuddannelse og den uddannelse, der giver adgang til det pågældende lovregulerede erhverv i værtslandet. I så fald skal myndighederne give den vandrende arbejdstager mulighed for gennem et praktikophold eller en egnethedsprøve at udligne væsentlige forskelle mellem sin erhvervsuddannelse og den krævede uddannelse.

Hvad angår job i den offentlige sektor, som er forbeholdt indehavere af et eksamensbevis på et vist uddannelsesniveau uanset uddannelsens specifikke indhold, finder EF-traktatens artikel 39 direkte anvendelse. I dette tilfælde er det det uddannelsesniveau, som eksamensbeviset attesterer, frem for detaljer i uddannelsens indhold, som skal vurderes i forbindelse med adgangen til udvælgelsesproceduren.

For så vidt angår de skridt, den berørte borger kan tage ud over at klage til Kommissionen, råder Kommissionen den pågældende til, eftersom der er tale om et individuelt tilfælde, at henvende sig til de nationale administrative eller retslige instanser, der er de eneste, som har kompetence til at annullere en national myndigheds afgørelse i sagen.

Endelig ønsker Kommissionen at henlede det ærede medlems opmærksomhed på den nyligt vedtagne lovpakke »Fælles europæisk luftrum«. Artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning om udøvelse af luftfartstjenester (2) slår fast, at Kommissionen hurtigst muligt efter forordningens ikrafttrædelse forelægger Europa-Parlamentet og Rådet et forslag om licens til flyveledere. Dette forslag skal munde ud i, at der indføres en europæisk licens til flyveledere, hvilket vil fremme arbejdstagernes mobilitet gennem en gensidig anerkendelse af disse licenser.

---

(1)  Afhængigt af det krævede uddannelsesniveau:

| — | Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, EFT L 19 af 24.1.1989 eller |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, EFT L 19 af 24.1.1989 eller

| — | Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF, EFT L 209 af 24.7.1992. |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF, EFT L 209 af 24.7.1992.

(2)  Endnu ikke offentliggjort.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/451 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/451

---

(2004/C 84 E/0526)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0824/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   Vaccination af hobbydyr

Antallet af hobbyopdrættere i Europa vokser hurtigt. Alene i Nederlandene er der over 250 000 hobbyopdrættere. De beskæftiger sig med opdræt af høns, kalkuner, perlehøns, ænder, gæs, svaner, vagtler, duer, fasaner, påfugle, agerhøns og strudsefugle (strudse, emuer og nanduer) og duer, som ikke holdes med henblik på konsum.

Efter fuglepestudbruddet i 2003 har jeg stillet spørgsmål til Kommissionen om forebyggende nedslagning af hobbydyr (skriftlig forespørgsel E-1401/03 (1)).

Af svaret afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne den 2. juni 2003 fremgår det, at medlemsstaterne som nødforanstaltning efter meddelelse til Kommissionen kan beslutte sig for nødvaccination omkring udbrudsstedet. De berørte medlemsstater kan vælge mellem forebyggende nedslagning eller forebyggende vaccination. I begge tilfælde kræves der dog forudgående meddelelse til Kommissionen.

Det betyder i praksis, at der kan foretages forebyggende vaccination af hobbydyr.

Kommissionen og Rådet (landbrug) er ved at forberede ny lovgivning.

Hvordan fastlægges hobbydyrs status i den nye lov: får hobbydyr tildelt en særlig status (med mulighed for forebyggende vaccination) eller vil der fortsat være mulighed for, at hobbydyr alligevel skal slås ned?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. april 2004)

Kommissionen er i gang med at opgøre omfanget af udbrud af fugleinfluenza i EU i 2003 og det nuværende udbrud i Asien og Nordamerika. Erfaringerne herfra og udtalelser fra videnskabsmænd vil udgøre grundlaget for udarbejdelsen af et forslag til en ændret lovgivning om fugleinfluenza, som Kommissionen agter at fremlægge for Europa-Parlamentet og Rådet i 2004. Inden for denne ramme vil man overveje spørgsmålet om vaccination af både kommercielt opdrættede fugle og fugle, der opdrættes som hobby, under hensyntagen til alle relevante epidemiologiske, socioøkonomiske og dyrevelfærdsmæssige følger. Det er imidlertid klart, at Kommissionen også må se på udviklingen internationalt set inden for dette område og især på standarderne fra OIE (Det Internationale Epizootikontor).

---

(1)  EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 196.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/452 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/452

---

(2004/C 84 E/0527)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0849/04

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Forsinket betaling i handelstransaktioner

I De Europæiske Fællesskabers Tidende offentliggjordes den 8. august 2000 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/35/EF (1) af 29. juni 2000 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner.

Der fastsættes i artikel 6 i dette direktiv en frist på to år fra offentliggørelsen til, at medlemsstaterne skal have indført de love og bestemmelser, der er påkrævet og er administrativt nødvendige for at opfylde kravene i direktivet. Denne frist udløb den 8. august 2002.

Som det fremgår af direktivet, udgør forsinket betaling et kontraktbrud, som er finansielt tiltrækkende for skyldnerne. Da traditionen med forsinket betaling forekommer mest i visse medlemsstater, medfører det således, at det indre markeds frie konkurrence forvrides.

Den spanske regering præsenterede i starten af juli 2003 et lovforslag, hvori der foreslås foranstaltninger til at hindre forsinket betaling i handelstransaktioner. Lovforslaget, som blev offentliggjort i den spanske statstidende den 3. december 2003, er endnu ikke blevet vedtaget.

Påtænker Kommissionen at afkræve den spanske regering en forklaring på denne forsinkelse samt kræve en omgående indførelse af de bestemmelser, direktivet foreskriver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(31. marts 2004)

Kommissionen er opmærksom på de negative virkninger af forsinket betaling og har derfor indledt overtrædelsesprocedurer mod de pågældende medlemsstater (dvs. Spanien og Luxembourg). Overtrædel- sesproceduren mod Spanien startede den 30. september 2002, og anden etape blev indledt den 6. februar 2003, hvor Kommissionen sendte sin begrundede udtalelse til den spanske regering med en tidsfrist på to måneder til vedtagelse af alle nødvendige nationale gennemførelsesforanstaltninger. Den 9. september 2003 indbragte Kommissionen Spanien for EF-Domstolen (sag C-384/03). Der er endnu ikke faldet nogen afgørelse, men den forventes om 6-12 måneder.

Desværre tager det normalt lang tid at træffe afgørelser i overtrædelsesprocedurer. Kommissionen håber, at Spanien nu så hurtigt som muligt vil opfylde sine forpligtelser i henhold til direktivet for at undgå yderligere sager ved Domstolen.

---

(1)  EFT L 200 af 8.8.2000, s. 35.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/453 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/453

---

(2004/C 84 E/0528)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0865/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   EU- støtte til det flamske sprogsamfund (de Vlaamse Gemeenschap — Belgien)

Kan Kommissionen oplyse følgende:

| 1. | Hvor stor en procentdel af den samlede EU-støtte er der årligt gået til det flamske sprogsamfund (Belgien) fra 1999 til og med 2003? |
| --- | --- |

1.

Hvor stor en procentdel af den samlede EU-støtte er der årligt gået til det flamske sprogsamfund (Belgien) fra 1999 til og med 2003?

| 2. | Hvilke beløb (i euro) har det flamske sprogsamfund i samme periode modtaget:






  — | i form af landbrugsstøtte; |
| --- | --- | --- |

2.

Hvilke beløb (i euro) har det flamske sprogsamfund i samme periode modtaget:

—

i form af landbrugsstøtte;

| — | som støtte fra strukturfondene, opdelt pr. mål og pr. fælles initiativ? |
| --- | --- |

—

som støtte fra strukturfondene, opdelt pr. mål og pr. fælles initiativ?

| 3. | Hvilke beløb (i euro) har EU tilført det flamske sprogsamfund i den samme periode til:






  — | forskning og teknologisk udvikling (rammeprogrammer); |
| --- | --- | --- |

3.

Hvilke beløb (i euro) har EU tilført det flamske sprogsamfund i den samme periode til:

—

forskning og teknologisk udvikling (rammeprogrammer);

| — | transeuropæiske net; |
| --- | --- |

—

transeuropæiske net;

| — | uddannelse og ungdom; |
| --- | --- |

—

uddannelse og ungdom;

| — | andre mål? |
| --- | --- |

—

andre mål?

| 4. | Hvor stor en andel af det samlede støttebeløb blev der i de enkelte år i perioden 1999 til og med 2003 udbetalt:






  — | ad officielle (offentlige) kanaler (Vlaamse Gemeenschap, provinser, etc.); |
| --- | --- | --- |

4.

Hvor stor en andel af det samlede støttebeløb blev der i de enkelte år i perioden 1999 til og med 2003 udbetalt:

—

ad officielle (offentlige) kanaler (Vlaamse Gemeenschap, provinser, etc.);

| — | via private operatører (almennyttige organisationer, universiteter, højere læreanstalter, o.lign.)? |
| --- | --- |

—

via private operatører (almennyttige organisationer, universiteter, højere læreanstalter, o.lign.)?

| 5. | Hvilke meddelelser om svig og uregelmæssigheder i forbindelse med denne støtte er der indgået og hvilke krav om tilbagebetaling af støtte inden for de ovennævnte områder er der iværksat? |
| --- | --- |

5.

Hvilke meddelelser om svig og uregelmæssigheder i forbindelse med denne støtte er der indgået og hvilke krav om tilbagebetaling af støtte inden for de ovennævnte områder er der iværksat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. april 2004)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/454 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/454

---

(2004/C 84 E/0529)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1064/04

af André Brie (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. april 2004)

Om:   Uoverensstemmelser ved anlæggelsen af hovedvej S 282 A i Freistaat Sachsen

Med min forespørgsel ønsker jeg at gøre Kommissionen opmærksom på problematikken ved anlæggelsen af hovedvej S 282 A i Freistaat Sachsen, som også er genstand for et andragende (nr. 364/2000) til Europa-Parlamentet. Dette andragende blev allerede registreret den 25. maj 2000 og senest behandlet den 20. februar 2003 i Udvalget for Andragender, og siden da har man ventet på de udbedte forklaringer fra de pågældende myndigheder i Tyskland.

Siden andragendet blev indgivet for fire år siden, og hovedvejen S 282 A i mellemtiden er blevet færdiganlagt, er der fremkommet et stigende antal modstridende oplysninger, som jeg efterfølgende kort gør rede for.

Det drejer sig i første omgang om de modstridende oplysninger om udgifterne.

I en skrivelse til Nino Gemelli (Formand for Udvalget for Andragender) den 23. maj 2003 bekræfter ambassadør Wilhelm Schönfelder (fast repræsentant for Tyskland ved EU) under henvisning til tyske myndigheder beløbet på 50 mio. EUR til udvidelse af hovedvejen S 282 A.

I en skrivelse til præsidenten for landdagen i Sachsen, Iltgen, den 19. maj 2003 anslår Sachsens økonomi-og arbejdsminister de samlede udgifter til anlæggelsen af hovedvejen til 4,63 mio. EUR, men kun få uger senere (4. juli 2003) er beløbet faldet til 4,3 mio.EUR, da præsidenten for landdagen, Iltgen, stiller samme spørgsmål.

Der er desuden mistanke om, at etableringen af hovedvejen S 282 A bevidst er blevet fejlagtigt klassificeret som »udvidelse«, idet vejens status allerede et år efter åbningen blev nedprioriteret fra den oprindelige »overregional« (status II) til »regional« (status III).

Mit spørgsmål til Kommissionen lyder, om og i hvilket omfang den har kendskab til disse modstridende forhold, og hvis dette ikke er tilfældet, om Kommissionen påtænker at iværksætte en lokal undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. april 2004)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.

---

BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 3)

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/455 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/455

---

(2004/C 84 E/0530)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3897/02

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. januar 2003)

Om:   Udgifterne i forbindelse med udvidelsen og de nuværende medlemsstaters bidrag

Den 17. december 2002 offentliggjorde The International Herald Tribune en artikel med overskriften »EU gets >a bargain< in expanding East«, dvs. at EU's østudvidelse har været »en god handel«. Det fastslås i artiklen af Thomas Fuller, at de reelle omkostninger i forbindelse med østudvidelsen har været på omkring 10,3 mio. EUR (10,5 mio. USD), i henhold til dokumenter, som Kommissionen har offentliggjort den 16. december. Desuden blev det oplyst, at medlem af Kommissionen, Michaele Schreyer skal have oplyst, hvor meget hver enkelt nye medlemsstat ville modtage, og hvor meget de nuværende medlemsstater skulle betale, især Det Forenede Kongerige.

Jeg vil på denne baggrund gerne have følgende oplyst:

| 1. | Hvor meget vil hver af de nye medlemsstater modtage, og hvor meget skal hver af de nuværende medlemsstater betale for hvert af de tre år, der følger efter udvidelsen, dvs. hvor store er de enkelte medlemsstaters kontante bidrag i EU-25 fra 2004 til 2006? |
| --- | --- |

1.

Hvor meget vil hver af de nye medlemsstater modtage, og hvor meget skal hver af de nuværende medlemsstater betale for hvert af de tre år, der følger efter udvidelsen, dvs. hvor store er de enkelte medlemsstaters kontante bidrag i EU-25 fra 2004 til 2006?

| 2. | Hvordan skal de midler, som er til rådighed for udvidelsen i henhold til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i København fordeles på hver enkelt af de nye medlemsstater for hvert år? |
| --- | --- |

2.

Hvordan skal de midler, som er til rådighed for udvidelsen i henhold til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i København fordeles på hver enkelt af de nye medlemsstater for hvert år?

| 3. | Hvilke skøn opererer Kommissionen med om fordelene ved samhandelen for hver af de nuværende medlemsstater på baggrund af prognoserne for forøgelsen af ud- og indførsel? |
| --- | --- |

3.

Hvilke skøn opererer Kommissionen med om fordelene ved samhandelen for hver af de nuværende medlemsstater på baggrund af prognoserne for forøgelsen af ud- og indførsel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(20. februar 2003)

Kommissionen har på baggrund af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i København den 13. december 2002 offentliggjort en tabel på Generaldirektorat for Udvidelses webside over de samlede forpligtelsesbevillinger i den finansieringspakke, der blev aftalt i København for årene 2004-2005-2006. Tabellen findes på: (http://europa.eu.int/comm/enlargement/negotiations/pdf/financial_package.pdf).

På samme websted findes også finansieringsrammen, der blev aftalt i København, med angivelse af de samlede forpligtelsesbevillinger for hvert område og om muligt fordelingen på nye medlemsstater: (http://europa.eu.int/comm/enlargement/negotiations/pdf/financial_framework.pdf).

Betalingerne fra EU's budget til de nye medlemsstater i perioden 2004-2006 og de forventede bidrag fra de nye medlemsstater til EU's budget i samme periode afhænger af, hvordan EU-budgettet gennemføres i fremtiden. Det er derfor umuligt at forudsige den nøjagtige størrelse af de kommende overførsler. Det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat vil imidlertid få tilsendt tabeller over vejledende skøn af nettosaldoen for årene 2004-2005-2006 for hver medlemsstat, som er udarbejdet på grundlag af den metode, der blev anvendt under tiltrædelsesforhandlingerne til at vurdere den fremtidige nettobudgetstilling.

Det er umuligt at forudsige nøjagtigt, hvor stort de nuværende medlemsstaters bidrag til EU's budget i perioden 2004-2006 bliver, da det som ovenfor nævnt afhænger af en række faktorer, blandt andet af den fremtidige gennemførelse af EU's budget og af medlemsstaternes vækstrate. Rapporten på følgende websted indeholder dog oplysninger om de nuværende medlemsstaters andel af udgifterne til EU-budgettet: (http:// europa.eu.int/comm/budget/pdf/agenda2000/report2001_en.pdf).

Med hensyn til den økonomiske gevinst ved udvidelsen er der ingen tvivl om, at hele udvidelsesprocessen allerede har givet økonomiske fordele både for de nuværende og kommende medlemsstater i takt med, at markederne er blevet mere åbne, og handelen er steget. Udvidelsens positive økonomiske indflydelse er beskrevet nærmere i Kommissionens undersøgelse, der blev offentliggjort i 2001 og findes på Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggenders websted: (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/enlargement_papers/enlargementpapers04_en.htm)

Der findes en række specifikke undersøgelser af omkostninger og fordele ved EU's udvidelse på Generaldirektoratet for Budgets websted: (http://europa.eu.int/comm/budget/financing/enlargement_en.htm)

Udvidelsen er naturligvis ikke bare et spørgsmål om at sammenholde økonomiske udgifter og handelsfordele. Udvidelsen er en del af en historisk udvikling, hvor alle deltagere i hele Europa vil nyde godt af større sikkerhed og stabilitet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/456 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/456

---

(2004/C 84 E/0531)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0160/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. januar 2003)

Om:   Forsinket anerkendelse af eksamensbeviser som følge af tekniske vanskeligheder

En civilingeniør, hvis eksamensbevis er udstedt af et britisk universitet, anmodede for nylig det græske center for anerkendelse af udenlandske eksamensbeviser (DIKATSA) om at anerkende dette. DIKATSA imødekom ansøgningen under den forudsætning, at den pågældende aflagde prøve på en græsk polyteknisk læreanstalt i tre fag. Efter at have tilmeldt sig til prøverne fik han at vide, at det kunne vare tre til fire år, før disse kunne finde sted. Som begrundelse anførte man, at der kun blev eksamineret tyve personer om året. I ventetiden vil den pågældende kun have mulighed for at arbejde i en civilingeniørvirksomhed og modtage instrukser fra kolleger, der har tilsvarende uddannelse og erfaring, men som får højere løn!

Kan Kommissionen oplyse, om sådanne fremgangsmåder (der åbenbart er godkendt og accepteret af det græske undervisningsministerium) ikke er medvirkende til at undergrave Fællesskabets retsakter om anerkendelse af eksamensbeviser i Den Europæiske Union og princippet om forbud mod forskelsbehandling, og især i form af administrative foranstaltninger? Har Kommissionen til hensigt at anmode de græske myndigheder om at ændre denne fremgangsmåde, der indebærer en helt og holdent teknisk forsinkelse af anerkendelsen af eksamensbeviser fra andre af EU's medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. marts 2003)

Det ærede medlems forespørgsel giver anledning til følgende bemærkninger:

| — | Der bør allerførst sondres mellem akademisk anerkendelse og anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. |
| --- | --- |

—

Der bør allerførst sondres mellem akademisk anerkendelse og anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer.

| — | Den akademiske anerkendelse skal generelt sikre, at indehaveren af et eksamensbevis kan gennemføre studier eller gøre brug af en akademisk titel i en anden medlemsstat. Det bør præciseres, at hver enkelt medlemsstat i henhold til EF-traktaten er ansvarlig for indholdet af sin undervisning og for tilrettelæggelsen af sit eget undervisningssystem, og at der ikke er nogen fællesskabsregler, der indeholder et krav om akademisk anerkendelse af eksamensbeviser, forudsat at princippet om ikke-forskelsbehandling overholdes. |
| --- | --- |

—

Den akademiske anerkendelse skal generelt sikre, at indehaveren af et eksamensbevis kan gennemføre studier eller gøre brug af en akademisk titel i en anden medlemsstat. Det bør præciseres, at hver enkelt medlemsstat i henhold til EF-traktaten er ansvarlig for indholdet af sin undervisning og for tilrettelæggelsen af sit eget undervisningssystem, og at der ikke er nogen fællesskabsregler, der indeholder et krav om akademisk anerkendelse af eksamensbeviser, forudsat at princippet om ikke-forskelsbehandling overholdes.

| — | Anerkendelsen af erhvervsmæssige kvalifikationer skal derimod sikre, at indehaveren kan udøve et lovreguleret erhverv i en anden medlemsstat end den, hvor vedkommende har erhvervet sine erhvervsmæssige kvalifikationer. Denne form for anerkendelse er reguleret ved fællesskabsretten, nærmere bestemt ved direktiv 89/48/EØF, for så vidt angår ingeniørerhvervet. Efter dette direktiv kan personer, der ikke er i besiddelse af det nationale eksamensbevis, i princippet ikke af myndighederne i værtslandet afslås adgang til at optage og udøve et givent erhverv på landets område, hvis de er i besiddelse af det eksamensbevis, der i deres oprindelsesland er foreskrevet som betingelse for adgang til at optage eller udøve erhvervet, eller som dér har forberedt dem til at udøve det pågældende erhverv. Er der væsentlige forskelle mellem den uddannelse, ansøgeren har erhvervet, og den uddannelse, der er foreskrevet i værtslandet, kan værtslandet kræve, at ansøgeren gennemgår en prøvetid eller går op til en egnethedsprøve for at afhjælpe forskellene. |
| --- | --- |

—

Anerkendelsen af erhvervsmæssige kvalifikationer skal derimod sikre, at indehaveren kan udøve et lovreguleret erhverv i en anden medlemsstat end den, hvor vedkommende har erhvervet sine erhvervsmæssige kvalifikationer. Denne form for anerkendelse er reguleret ved fællesskabsretten, nærmere bestemt ved direktiv 89/48/EØF, for så vidt angår ingeniørerhvervet. Efter dette direktiv kan personer, der ikke er i besiddelse af det nationale eksamensbevis, i princippet ikke af myndighederne i værtslandet afslås adgang til at optage og udøve et givent erhverv på landets område, hvis de er i besiddelse af det eksamensbevis, der i deres oprindelsesland er foreskrevet som betingelse for adgang til at optage eller udøve erhvervet, eller som dér har forberedt dem til at udøve det pågældende erhverv. Er der væsentlige forskelle mellem den uddannelse, ansøgeren har erhvervet, og den uddannelse, der er foreskrevet i værtslandet, kan værtslandet kræve, at ansøgeren gennemgår en prøvetid eller går op til en egnethedsprøve for at afhjælpe forskellene.

| — | Det bør dog påpeges, at Kommissionen har modtaget flere klager over, at direktiv 89/48/EØF ikke anvendes korrekt, og at det på flere punkter ikke er gennemført korrekt i national ret. Problemerne ved anvendelsen har især at gøre med kravet om akademisk anerkendelse som betingelse for at blive indskrevet ved det tekniske nævn og for at få adgang til stillinger i det offentlige. Dette gælder også for personer, hvis erhvervsmæssige kvalifikationer allerede er anerkendt i henhold til direktiv 89/48/EØF. Den erhvervsmæssige anerkendelse skal sikre, at personer, der har opnået en sådan, kan udøve det erhverv, de er uddannet i, på samme vilkår som personer, der har erhvervet deres erhvervsmæssige kvalifikationer i Grækenland. Direktiv 89/48/EØF er således i vidt omfang uden effektiv virkning i Grækenland, og Kommissionen besluttede derfor på et møde den 17. december 2002 at indbringe Grækenland for EF-Domstolen for en mangelfuld gennemførelse og anvendelse af direktiv 89/48/EØF. |
| --- | --- |

—

Det bør dog påpeges, at Kommissionen har modtaget flere klager over, at direktiv 89/48/EØF ikke anvendes korrekt, og at det på flere punkter ikke er gennemført korrekt i national ret. Problemerne ved anvendelsen har især at gøre med kravet om akademisk anerkendelse som betingelse for at blive indskrevet ved det tekniske nævn og for at få adgang til stillinger i det offentlige. Dette gælder også for personer, hvis erhvervsmæssige kvalifikationer allerede er anerkendt i henhold til direktiv 89/48/EØF. Den erhvervsmæssige anerkendelse skal sikre, at personer, der har opnået en sådan, kan udøve det erhverv, de er uddannet i, på samme vilkår som personer, der har erhvervet deres erhvervsmæssige kvalifikationer i Grækenland. Direktiv 89/48/EØF er således i vidt omfang uden effektiv virkning i Grækenland, og Kommissionen besluttede derfor på et møde den 17. december 2002 at indbringe Grækenland for EF-Domstolen for en mangelfuld gennemførelse og anvendelse af direktiv 89/48/EØF.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/457 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/457

---

(2004/C 84 E/0532)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0162/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2003)

Om:   Tolden på asiatisk tunkonserves

Konservesindustrien i EU og især Galicien er dybt foruroliget over muligheden for en nedsættelse af tolden på tunkonserves fra Filippinerne og Thailand, som åbenbart overvejes i Verdenshandelsorganisationen (WTO).

Er Kommissionen klar over, hvilke skader et sådant skridt ville påføre den europæiske og især den galiciske konservesindustri på et tidspunkt, hvor Galicien allerede kæmper med enorme økonomiske problemer efter olietankskibet Prestiges forlis?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at undgå, at denne toldnedsættelse vedtages?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(26. februar 2003)

Kommissionen er klar over den vigtige rolle, tunkonservesindustrien spiller for Galicien, og forstår regionens bekymring over afgiftsnedsættelsen for EU-import af tunfiskekonserves fra Thailand og Filippinerne. Kommissionen har også forståelse for den vanskelige situation, som regionen befinder sig i som følge af Prestiges forlis.

Som det ærede medlem vil huske, gav kommissionsmedlemmet med ansvar for handel på Dohaministermødet i november 2001 tilsagn om, at EU ville indlede konsultationer for at undersøge Thailands og Filippinernes påstand om, at de led uretmæssig skade som følge af EU's præferencetoldsatser (nulsats) for import af tunfiskekonserves fra landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS). Kommissionsmedlemmet lovede også, at EU ville overgive sagen til mægling, hvis konsultationerne ikke førte til en gensidigt tilfredsstillende løsning. Det ærede medlem vil også huske, at Kommissionen følte sig nødsaget til at tage dette skridt for at sikre sig Thailands og Filippinernes godkendelse af en undtagelse, som Kommissionen havde anmodet om i flere måneder i forbindelse med Cotonou-aftalen.

I januar 2003 underrettede Kommissionen medlemsstaterne om, at mægleren i sin udtalelse havde foreslået, at EU skulle åbne et ikke-diskriminerende kontingent på 25 000 tons til en toldsats på 12 %. Kommissionen undersøgte omhyggeligt forslaget og fandt, at den af mægleren foreslåede mængde og toldsats var retfærdig og rimelig og ikke ville have negative økonomiske virkninger for EU-markedet. Det bør noteres, at 25 000 tons kun repræsenterer 9 % af EU's samlede import og ca. 4 % af EU's samlede forbrug af tunfiskekonserves i 2001.

Kommissionen vil derfor forelægge Rådet et formelt forslag om at acceptere mæglerens udtalelse og åbne det ovenfor beskrevne toldkontingent.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/458 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/458

---

(2004/C 84 E/0533)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0496/03

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(21. februar 2003)

Om:   Hadet smitter af på fodbold i Palæstina

Dagbladet for Den Palæstinensiske Myndighed, Al Hayat Al Jadida, har udførligt omtalt en fodboldturnering, som var organiseret i den palæstinensiske by Tulkarm i den nordlige del af Vestbredden, også fordi de syv deltagende fodboldhold, som bestod af unge palæstinensere, havde lånt deres navne fra et tilsvarende antal shahid, de palæstinensiske kamikaze-martyrer, som er hovedpersonerne i bombeattentaterne i Israel.

Dette dystre og forkastelige navnevalg er blot et af tegnene på den omfattende tilslutning, der omgiver shahid-figuren.

Kan Kommissionen:

| 1. | bekræfte denne nyhed, som er blevet bragt i visse europæiske dagblade? |
| --- | --- |

1.

bekræfte denne nyhed, som er blevet bragt i visse europæiske dagblade?

| 2. | bekræfte, at denne sportsbegivenhed, som tydeligvis sigter på at ophidse til yderligere spænding og opdrage de yngste til had og til forherligelse af falske og farlige idealer, er blevet finansieret med fællesskabsstøtte, som tværtimod burde fremme sociale og materielle initiativer med henblik på at øge samarbejdet og om muligt forsone de to befolkninger? |
| --- | --- |

2.

bekræfte, at denne sportsbegivenhed, som tydeligvis sigter på at ophidse til yderligere spænding og opdrage de yngste til had og til forherligelse af falske og farlige idealer, er blevet finansieret med fællesskabsstøtte, som tværtimod burde fremme sociale og materielle initiativer med henblik på at øge samarbejdet og om muligt forsone de to befolkninger?

| 3. | Agter Kommissionen at fordømme denne begivenhed og opfordre Den Palæstinensiske Myndighed til fremover at forbyde manifestationer af denne art? |
| --- | --- |

3.

Agter Kommissionen at fordømme denne begivenhed og opfordre Den Palæstinensiske Myndighed til fremover at forbyde manifestationer af denne art?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(26. marts 2003)

| 1. | Kommissionen er bekendt med de pressemeddelelser om en fodboldturnering i Tulkarem, som der henvises til i spørgsmålet fra det ærede medlem. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen er bekendt med de pressemeddelelser om en fodboldturnering i Tulkarem, som der henvises til i spørgsmålet fra det ærede medlem.

| 2. | Kommissionen kan bekræfte, at den pågældende fodboldturnering ikke er blevet finansieret med fællesskabsstøtte. Kommissionen er ikke bekendt med, at Den Palæstinensiske Myndighed skulle være indblandet i eller have ydet finansiel støtte til den nævnte turnering. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen kan bekræfte, at den pågældende fodboldturnering ikke er blevet finansieret med fællesskabsstøtte. Kommissionen er ikke bekendt med, at Den Palæstinensiske Myndighed skulle være indblandet i eller have ydet finansiel støtte til den nævnte turnering.

| 3. | Kommissionens holdning er tydelig. Den fordømmer klart enhver form for vold eller opfordring til vold. EU har peget på Den Palæstinensiske Myndigheds ansvar for bekæmpelse af terrorisme og vil fortsat lægge pres på Den Palæstinensiske Myndighed som styrende organ med ansvar for opretholdelse af lov og orden i de palæstinensiske områder. EU har også anmodet Den Palæstinensiske Myndighed og Yassir Arafat om at indtage et tydeligt standpunkt mod tilskyndelse til had og vold. I denne forbindelse har EU fundet det positivt, at Den Palæstinensiske Myndighed i sin handlingsplan for reformer af 25. juni 2002 har forpligtet sig til at tage afstand fra fanatisme i undervisningsprogrammerne og til i bred udstrækning at fremme demokrati, oplysning og åbenhed. EU vil fortsat lægge pres på Den Palæstinensiske Myndighed med hensyn til disse forpligtelser. |
| --- | --- |

3.

Kommissionens holdning er tydelig. Den fordømmer klart enhver form for vold eller opfordring til vold. EU har peget på Den Palæstinensiske Myndigheds ansvar for bekæmpelse af terrorisme og vil fortsat lægge pres på Den Palæstinensiske Myndighed som styrende organ med ansvar for opretholdelse af lov og orden i de palæstinensiske områder. EU har også anmodet Den Palæstinensiske Myndighed og Yassir Arafat om at indtage et tydeligt standpunkt mod tilskyndelse til had og vold. I denne forbindelse har EU fundet det positivt, at Den Palæstinensiske Myndighed i sin handlingsplan for reformer af 25. juni 2002 har forpligtet sig til at tage afstand fra fanatisme i undervisningsprogrammerne og til i bred udstrækning at fremme demokrati, oplysning og åbenhed. EU vil fortsat lægge pres på Den Palæstinensiske Myndighed med hensyn til disse forpligtelser.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/459 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/459

---

(2004/C 84 E/0534)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0501/03

af Evelyne Gebhardt (PSE) til Kommissionen

(21. februar 2003)

Om:   Europa-Parlamentets beslutning om memorandum fra Kommissionen til Rådet om indkomstbeskatning og ligebehandling af mænd og kvinder (A2-0055/85)

Europa-Parlamentet påpeger i sin beslutning A2-0055/85 (1) om memorandum fra Kommissionen til Rådet om indkomstbeskatning og ligebehandling af mænd og kvinder (2), at de nationale indkomstbeskatningssystemer ofte hæmmer kvinderne i deres erhvervsaktivitet og stiller gifte kvinder skattemæssigt dårligere end ugifte.

Endvidere konstaterer Europa-Parlamentet, at målet om skattemæssig ligestilling af mænd og kvinder bl.a. burde nås ved hjælp af de af Kommissionen foreslåede foranstaltninger, men at der ikke er tale om sådanne initiativer i memorandummet.

I beslutningen nævnes desuden foranstaltning 6 i Kommissionens »handlingsprogram til fremme af lige muligheder for mænd og kvinder«, ifølge hvilken der skulle foretages en analyse af de nationale beskatningssystemer med henblik på at tage de nødvendige initiativer.

En sådan analyse er absolut ønskværdig, især fordi undersøgelsen af, om beskatnings- og socialsikringssystemerne har negative konsekvenser for kvinder, er et af målene for Fællesskabets rammestrategi for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005).

Har Kommissionen i mellemtiden fået resultaterne af denne analyse? Kan Kommissionen give mig adgang til disse resultater? Er der allerede indledt foranstaltninger med henblik på at sikre skattemæssig ligestilling mellem mænd og kvinder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(14. april 2003)

Med hensyn til det spørgsmål, som det ærede parlamentsmedlem rejser, henleder Kommissionen opmærksomheden på det forhold, at direkte beskatning i princippet er et område, der henhører under medlemsstaternes kompetence. Medlemsstaternes ret til at udøve disse beføjelser kan dog ikke af den grund fritage dem for pligten til at overholde fællesskabsretten (3).

Det ligger helt fast, at princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder er et af de grundlæggende principper i fællesskabsretten, hvilket indebærer, at medlemsstaterne overholder princippet i forbindelse med deres skattelovgivning, der bl.a. berører indtægter fra arbejde.

Kommissionen, der overvåger gennemførelsen af fællesskabsretten, tøver i den forbindelse ikke med at retsforfølge medlemsstaterne, særlig på grundlag af artikel 226 i EF-traktaten, når den konstaterer tilfælde af overtrædelse af artikel 141 i EF-traktaten (tidl. artikel 119 i EF-traktaten), der sikrer princippet om lige løn til kvinder og mænd, med det formål at fjerne enhver form for direkte forskelsbehandling på grundlag af køn samt tilfælde af indirekte forskelsbehandling, der bl.a. skyldes forskelle i behandlingen på grund af de skattepligtiges familiemæssige eller ægteskabelige status, som ikke er begrundet i andre forhold end køn.

Kommissionen har i øvrigt finansieret en undersøgelse vedrørende de nationale beskatningssystemers indvirkning på kvinders arbejde, og den 300 siders undersøgelsesrapport — på engelsk — blev færdiggjort i februar 2001 af professor Paloma de Villota. Det er en glimrende undersøgelse, som denne uafhængige kvindelige ekspert har udarbejdet, uden at den dog er bindende for Kommissionen, men den er helt klart en værdifuld kilde til oplysninger og til overvejelser, som Kommissionen vil tage i betragtning i forbindelse med iværksættelsen af initiativer og aktioner af især lovgivningsmæssig art.

Det ærede parlamentsmedlem kan læse indholdet i denne undersøgelse på webstedet til kontoret for ligestilling mellem mænd og kvinder i Kommissionens Generaldirektorat for Beskæftigelse, Sociale Anliggender og Arbejdsmarkedsforhold på følgende adresse: (http://europa.eu.int/comm/employment_social/equ_opp/women_work.pdf).

---

(1)  EFT C 229 af 9.9.1985, s. 128.

(2)  KOM(84)625.

(3)  Se i den forbindelse navnlig Domstolens dom af 14. februar 1995 i Schumacker-sagen, sag C-279/93.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/460 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/460

---

(2004/C 84 E/0535)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0661/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(28. februar 2003)

Om:   Told på import af tunkonserves fra Thailand og Filippinerne

Efter WTO's fjerde ministerkonference i Doha (Qatar) i november 2001 og i forbindelse med forhandlingerne om godkendelse af den nødvendige »waiver« til, at EU kan få lov til at opretholde sine toldpræferencer over for AVS-landene, gjorde Thailand og Filippinerne deres samtykke betinget af, at deres tunkonserves fik bedre adgang til EU-markedet. EU's kommissær for handel, Pascal Lamy, forpligtede sig i den forbindelse kun til at gennemføre en række konsultationer, der dog blev afsluttet uden nogen aftale og med EU's forslag om at indlede en mæglingsproces ved WTO, som ikke er juridisk bindende. Efter mæglingsprocessen foreslog mægleren, Rufus Yerxa, en mulig åbning af et kontingent på 25 000 tons tunkonserves med færdigprodukter til en told på 12 %. Nu, hvor der er gået lang tid siden den fjerde ministerkonference i Doha, agter EU at vedtage en forordning, hvori det af mægleren fremsatte forslag accepteres, med modstand fra EU's to vigtigste tunkonservesproducerende lande i Europa og med modstand fra hele tunfiskersektoren og tunkonservesindustrien i EU.

| 1. | Kan Kommissionen oplyse, hvilke undersøgelser den har gennemført af dette kontingents indvirkning på tunfiskersektoren og tunforarbejdningsindustrien i EU? Hvis der ikke er blevet foretaget sådanne undersøgelser, mener Kommissionen så ikke, at der bør udarbejdes en konsekvensanalyse med vurdering af virkningerne på disse sektorer i EU og på den arbejdskraft, der er beskæftiget i dem, før der gives nogen form for præference til tredjelande? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke undersøgelser den har gennemført af dette kontingents indvirkning på tunfiskersektoren og tunforarbejdningsindustrien i EU? Hvis der ikke er blevet foretaget sådanne undersøgelser, mener Kommissionen så ikke, at der bør udarbejdes en konsekvensanalyse med vurdering af virkningerne på disse sektorer i EU og på den arbejdskraft, der er beskæftiget i dem, før der gives nogen form for præference til tredjelande?

| 2. | Kan Kommissionen oplyse, om kommissær Lamys løfte i Doha kun drejede sig om at indlede konsultationer med Thailand og Filippinerne? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen oplyse, om kommissær Lamys løfte i Doha kun drejede sig om at indlede konsultationer med Thailand og Filippinerne?

| 3. | I forbindelse med dette spørgsmål har kommissær Lamy oplyst, at det eneste løfte, der blev givet, drejede sig om at indlede konsultationer med Thailand og Filippinerne. Kan Kommissionen så oplyse, hvorfor EU vil miste troværdighed ved ikke at give præferencer til Thailand og Filippinerne, hvis der ikke blev givet løfte om andet end at indlede konsultationer? |
| --- | --- |

3.

I forbindelse med dette spørgsmål har kommissær Lamy oplyst, at det eneste løfte, der blev givet, drejede sig om at indlede konsultationer med Thailand og Filippinerne. Kan Kommissionen så oplyse, hvorfor EU vil miste troværdighed ved ikke at give præferencer til Thailand og Filippinerne, hvis der ikke blev givet løfte om andet end at indlede konsultationer?

| 4. | Hvis mæglingsprocessen ikke er bindende for parterne, og hvis EU under konsultationerne med Thailand og Filippinerne kunne konstatere, at det ikke var nødvendigt at give nogen toldpræference til parterne, kan Kommissionen da oplyse, hvorfor det nu er nødvendigt at give Thailand og Filippinerne en toldpræference? |
| --- | --- |

4.

Hvis mæglingsprocessen ikke er bindende for parterne, og hvis EU under konsultationerne med Thailand og Filippinerne kunne konstatere, at det ikke var nødvendigt at give nogen toldpræference til parterne, kan Kommissionen da oplyse, hvorfor det nu er nødvendigt at give Thailand og Filippinerne en toldpræference?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(27. marts 2003)

Inden Kommissionen traf beslutning om at anbefale vedtagelsen af mæglerens forslag om, at EU skulle åbne et kontingent på 25 000 tons tunkonserves til en toldsats på 12 %, undersøgte den forslaget nærmere. Kommissionen har analyseret alle de oplysninger, den har til sin rådighed om den pågældende erhvervsgren og EU-handelen med dette produkt. Den har under passende hensyntagen til EU-erhvervs-grenens bekymringer og interesser undersøgt, hvilke konsekvenser det eventuelt vil få for handelen med tunkonserves og for sektoren som helhed, hvis Kommissionen besluttede at anbefale EU-medlemsstaterne vedtagelsen af mæglerens forslag, men har også undersøgt konsekvenserne for EU's forhold til Thailand, Filippinerne og de øvrige medlemmer af Verdenshandelsorganisationen (WTO). Kommissionen mener derfor ikke, at det er nødvendigt at gennemføre flere analyser, som f.eks. den af det ærede medlem nævnte konsekvensanalyse.

Kommissionen henviser til sit svar på det ærede medlems skriftlige spørgsmål E-0162/03 (1), der giver en udtømmende forklaring på det tilsagn, som kommissionsmedlemmet med ansvar for handel gav på mødet i Doha, men vil også minde det ærede medlem om, at EU fra begyndelsen havde accepteret at overgive sagen til mægling, hvis konsultationerne ikke førte til en gensidigt tilfredsstillende løsning.

Kommissionen mener, at det vil skade EU's troværdighed betydeligt, hvis mæglerens forslag ikke vedtages, da EU altid indtrængende har henstillet til, at WTO's regler og procedurer bliver overholdt og gennemført.

---

(1)  Se side 457.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/461 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/461

---

(2004/C 84 E/0536)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0806/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(17. marts 2003)

Om:   Overtrædelse af fællesskabslovgivningen i EU-medlemslandene

Kan Kommissionen sende mig en sammenlignende tabel over overtrædelser af fællesskabsretten i de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(7. april 2003)

Det ærede medlem henvises til årsberetningen om kontrollen med gennemførelsen af EU-retten vedrørende 2001, som Kommissionen har udarbejdet til brug for Parlamentet (1).

---

(1)  KOM(2002) 324 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/462 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/462

---

(2004/C 84 E/0537)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0857/03

af David Bowe (PSE) til Kommissionen

(20. marts 2003)

Om:   Outokumpus køb af Corus

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet efter det finske selskab Outokumpus køb af afdelingen for rustfrit stål i Anglo-Dutch Company Corus for at sikre, at købet ikke skaber en for stor ejerkoncentration inden for denne industrisektor?

Hvilken virkning mener Kommissionen, købet vil få for konkurrencen og beskæftigelsen inden for denne sektor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(28. april 2003)

Outokumpu erhvervede ikke Corus' afdeling for rustfrit stål ved en enkelt transaktion, og det vil derfor måske være nyttigt at opridse forløbet i hovedtræk. Mellem 1992-1994 erhvervede British Steel plc sammen med svenske investeringsinstitutter via en række transaktioner fælles kontrol med Avesta Sheffield, en virksomhed, som slog British Steels afdeling for rustfrit stål sammen med den svenske stålproducent Avesta. Efterfølgende trak de svenske institutter sig ud i to faser, således at British Steel plc ved udgangen af 1994 havde enekontrollen med Avesta Sheffield.

I 2000 anmeldte Corus og Outokumpu en virksomhedssammenslutning til Kommissionen, som ville samle deres respektive aktiviteter inden for rustfrit stål i AvestaPolarit. Fusionen blev godkendt den 4. december 2000 i henhold til EKSF-traktaten og fusionsforordningen (1). Kommissionen konkluderede på grundlag af en tilbundsgående fase 1-undersøgelse, at virksomhedssammenslutningen ikke ville give anledning til konkurrencemæssige problemer. Godkendelsesbeslutningerne (2) er tilgængelige på hjemmesiden for Generaldirektoratet for Konkurrence.

Det sidste skridt blev taget den 28. august 2002, hvor Kommissionen gav tilladelse til Outokumpus erhvervelse af enekontrollen med AvestaPolarit via køb af Corus' minoritetsinteresse (3). Denne transaktion havde ingen direkte effekt på hverken konkurrencen eller beskæftigelsen, idet den udelukkende indebar en overgang fra fælles kontrol for Corus og Outokumpu til enekontrol for Outokumpu. Outokumpu opkøbte derefter de resterende minoritetsinteresser.

Når Kommissionen vurderer virkningerne af virksomhedssammenslutninger, som henhører under dens kompetence, skal den i henhold til fusionsforordningen (4) tage udgangspunkt i konkurrencemæssige hensyn. Kommissionen analyserer derfor ikke specifikt, hvordan en given fusion påvirker beskæftigelsen. Stabil og varig beskæftigelse sikres imidlertid bedst af konkurrencedygtige virksomheder, som konkurrerer på lige vilkår, og disse rammer er EU's konkurrencepolitik med til at sikre.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, EFT L 395 af 30.12.1989.

(2)  COMP/M.2180 - Outokumpu/Avesta - og COMP/EKSF.1342 - Outokumpu/Avesta.

(3)  COMP/M.2900 - Outokumpu/AvestaPolarit.

(4)  http://europa.eu.int/comm/competition/index_da.html.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/462 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/462

---

(2004/C 84 E/0538)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0907/03

af Olle Schmidt (ELDR) til Kommissionen

(24. marts 2003)

Om:   Aserbajdsjan

Den selvstændige republik Aserbajdsjan ved Det Kaspiske Hav, der stræber efter at styrke forbindelserne til EU, har store interne problemer af såvel økonomisk som humanitær karakter. I dag er en million mennesker flygtninge i deres eget land på grund af Nagorno-Karabakh-konflikten og den armenske besættelse af flere områder. Mange af disse flygtninge er derfor tvunget til at leve under elendige forhold i forskellige flygtningelejre.

Er Kommissionen bekendt med disse menneskers levevilkår, og kan Kommissionen oplyse, hvilke initiativer EU har taget for at løse konflikten mellem Armenien og Aserbajdsjan og mindske de menneskelige lidelser, og hvor mange midler EU har stillet til rådighed i direkte støtte til dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(22. april 2003)

Kommissionen er bekendt med de yderst vanskelige forhold som de indenlandske og udenlandske flygtninge i Aserbajdsjan lever under som følge af konflikten i Nagorno Karabakh.

EU's politik for regionen er fastlagt i konklusionerne fra Rådets 2331. møde (generelle anliggender) i Bruxelles, den 26.-27. februar 2001. Det hedder heri:

| | Ministertrojkaens besøg i Armenien, Georgien og Aserbajdsjan den 20.-21. februar 2001 viste, hvilken betydning EU tillægger en styrkelse af forbindelserne med det sydlige Kaukasus med henblik på at fremme fred, stabilitet, velstand og regionalt samarbejde. |
| --- | --- |

Ministertrojkaens besøg i Armenien, Georgien og Aserbajdsjan den 20.-21. februar 2001 viste, hvilken betydning EU tillægger en styrkelse af forbindelserne med det sydlige Kaukasus med henblik på at fremme fred, stabilitet, velstand og regionalt samarbejde.

| | EU er parat til at spille en mere aktiv politisk rolle i regionen. Rådet påskønner den varme velkomst, trojkaen fik af de tre lande under sit besøg, der blev opfattet som et tegn på EU's fortsatte engagement i regionen. Alle støttede tanken om, at EU skal spille en mere betydningsfuld rolle i det sydlige Kaukasus. EU vil i nært samarbejde med parterne, kompetente internationale organisationer og landene i regionen søge yderligere måder, hvorpå EU kan støtte bestræbelser på at forebygge og løse konflikter samt post-konflikt-rehabilitering i regionen. Opmærksomheden bør særlig rettes mod en styrkelse af samarbejdet med OSCE, FN og Europarådet. |
| --- | --- |

EU er parat til at spille en mere aktiv politisk rolle i regionen. Rådet påskønner den varme velkomst, trojkaen fik af de tre lande under sit besøg, der blev opfattet som et tegn på EU's fortsatte engagement i regionen. Alle støttede tanken om, at EU skal spille en mere betydningsfuld rolle i det sydlige Kaukasus. EU vil i nært samarbejde med parterne, kompetente internationale organisationer og landene i regionen søge yderligere måder, hvorpå EU kan støtte bestræbelser på at forebygge og løse konflikter samt post-konflikt-rehabilitering i regionen. Opmærksomheden bør særlig rettes mod en styrkelse af samarbejdet med OSCE, FN og Europarådet.

| | I den forbindelse vil EU styrke den bilaterale og multilaterale politiske dialog med landene i det sydlige Kaukasus. EU vil ligeledes intensivere den politiske dialog om regionen med Rusland, Tyrkiet, Iran og De Forenede Stater. |
| --- | --- |

I den forbindelse vil EU styrke den bilaterale og multilaterale politiske dialog med landene i det sydlige Kaukasus. EU vil ligeledes intensivere den politiske dialog om regionen med Rusland, Tyrkiet, Iran og De Forenede Stater.

| | EU fortsætter sin støtte til regionen i nært samarbejde med de relevante internationale organisationer og de internationale finansielle institutioner. Effektiviteten af EU's bistand hænger imidlertid sammen med udviklingen af fredsprocesserne i regionen. |
| --- | --- |

EU fortsætter sin støtte til regionen i nært samarbejde med de relevante internationale organisationer og de internationale finansielle institutioner. Effektiviteten af EU's bistand hænger imidlertid sammen med udviklingen af fredsprocesserne i regionen.

Kommissionen udfører sit arbejde på grundlag af denne overordnede politik.

Fællesskabet har mellem 1992 og 2003 ydet mere end 1 milliard EUR til denne region (Armenien, Georgien og Aserbajdsjan). Siden 1992 er der i alt blevet bevilget et beløb på 339,674 millioner EUR direkte til Aserbajdsjan. Heraf er 254,569 millioner EUR (51,6 %) gået til humanitære formål og genopbygningsaktioner, 157,82 millioner EUR (39,5 %) til humanitær bistand og 48,374 millioner EUR (12,1 %) til istandsættelse efter konflikten og genopbygning.

Der er også blevet afsat midler under det europæiske initiativ for demokrati og beskyttelse af menneskerettighederne (EIDHR), med sigte på regionale projekter til gavn for de tre stater i Sydkaukasus. To supplerende programmer, som er fælles med Europarådet og Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE), og som tager sigte på forebyggelse af konflikter og styrkelse af demokratiets stabilitet, er blevet finansieret over denne budgetpost. Hertil kommer at Kommissionen samarbejder med NGO'er i regionen, bl.a. for at bekæmpe forskelsbehandling af visse mindretal.

Afhjælpning af fattigdom er hovedsigtet i de igangværende og planlagte TACIS-programmer og programmer for fødevaresikkerhed i alle lande i det sydlige Kaukasus.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/464 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/464

---

(2004/C 84 E/0539)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0911/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. marts 2003)

Om:   Forsinket anerkendelse af eksamensbeviser som følge af tekniske vanskeligheder

I min nylige forespørgsel (E-0l60/03) (1) anmodede jeg Kommissionen om at oplyse, hvad den mener om, at de græske myndigheder lader så utrolig lang tid gå, før de pågældende kandidater får lov til at aflægge de prøver, der er nødvendige, før myndighederne vil anerkende deres eksamensbeviser fra andre EU-lande.

Kommissionen kommer dog ikke ind på dette spørgsmål i sit svar af 7. marts 2003 men udtaler sig om anvendelsen af direktiv 89/48/EØF (2). Kan Kommissionen derfor nøjes med at svare på spørgsmålet om forsinkelserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(15. maj 2003)

Der er to typer procedurer for anerkendelse af kvalifikationer og de har forskellige formål: proceduren for akademisk anerkendelse og proceduren for anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer.

Spørgsmålet om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer blev behandlet i det første svar fra Kommissionen på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-0160/03 (1).

Formålet med den akademiske anerkendelse er at gøre det muligt for folk at studere videre i en anden medlemsstat eller at gøre brug af den akademiske titel fra en anden medlemsstat svarende til deres eksamensbevis.

Som fællesskabsretten er udformet i øjeblikket, falder den akademiske anerkendelse af eksamensbeviser ind under medlemsstaternes beføjelser. Der findes ingen fællesskabsbestemmelser, der påbyder gensidig anerkendelse af eksamensbeviser. Hver enkelt medlemsstat er ansvarlig for sit eget uddannelsessystem og for uddannelsessystemets indhold og tilrettelæggelse. I øjeblikket findes der ingen eksamensbeviser, der anerkendes på europæisk plan. Universiteter er som selvstyrende institutioner helt og fuldt ansvarlige for indholdet i deres studieplaner og for udstedelsen af eksamensbeviser til de studerende.

Medlemsstaternes myndigheder har ret til at kræve akademisk anerkendelse af kvalifikationer, før de giver de studerende adgang til uddannelserne, og de kan evaluere, hvorvidt indholdet i den uddannelse, som indehaveren af et eksamensbevis har modtaget, svarer til det niveau, der kræves i den nationale lovgivning. De kan ligeledes frit fastsætte reglerne for denne type procedurer. De er imidlertid i henhold til artikel 12 i EF-traktaten forpligtet til ikke at foretage nogen form for direkte eller indirekte forskelsbehandling begrundet i nationalitet.

Den civilingeniør, som det ærede parlamentsmedlem omtaler, er en græsk statsborger, der har studeret i Det Forenede Kongerige.

Dikatsa er den kompetente myndighed i Grækenland til akademisk anerkendelse af eksamensbeviser.

Selv om den akademiske anerkendelse af eksamensbeviser som nævnt ovenfor falder ind under medlemsstaternes beføjelser, bør det imidlertid undersøges, om de forsinkelser, der af administrative årsager sker i proceduren for akademisk anerkendelse i Grækenland, kan afskrække studerende eller erhvervsudøvere, der ønsker at bruge den akademiske titel fra en anden medlemsstat, fra at gøre brug af deres ret til fri bevægelighed. I dette tilfælde kunne den overdrevent langvarige procedure for akademisk anerkendelse udgøre hindringer for den frie bevægelighed for studerende eller hindre vandrende arbejdstagere i at udnytte de fordele, der er knyttet til brugen af den akademiske titel i værtsmedlemsstaten.

Retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område er en af de grundlæggende friheder, der er sikret ved EF-traktaten (artikel 18).

I henhold til artikel 8 i EF-traktaten har enhver, der er statsborger i en medlemsstat, status som unionsborger. Følgelig er civilingeniøren, som er græsk statsborger, også unionsborger. Domstolen for De Europæiske Fællesskaber (3) har således fastslået følgende

| | Da en unionsborger i alle medlemsstaterne skal undergives samme retlige behandling som den, der tilkommer statsborgere fra disse medlemsstater, der befinder sig i samme situation, ville det være uforeneligt med retten til fri bevægelighed, hvis den pågældende i den medlemsstat, hvori han er statsborger, får en behandling, der er mindre gunstig end den, han ville få, hvis han ikke havde gjort brug af sine beføjelser efter traktaten for så vidt angår borgernes bevægelighed. |
| --- | --- |

Da en unionsborger i alle medlemsstaterne skal undergives samme retlige behandling som den, der tilkommer statsborgere fra disse medlemsstater, der befinder sig i samme situation, ville det være uforeneligt med retten til fri bevægelighed, hvis den pågældende i den medlemsstat, hvori han er statsborger, får en behandling, der er mindre gunstig end den, han ville få, hvis han ikke havde gjort brug af sine beføjelser efter traktaten for så vidt angår borgernes bevægelighed.

| | Disse beføjelser ville nemlig ikke få fuld gennemslagskraft, såfremt en statsborger i en medlemsstat kunne blive foranlediget til at opgive at benytte sig af dem som følge af hindringer, der ved hans tilbagevenden til sit oprindelsesland skabes af en lovgivning, der straffer det forhold, at han har udnyttet disse beføjelser, (...). |
| --- | --- |

Disse beføjelser ville nemlig ikke få fuld gennemslagskraft, såfremt en statsborger i en medlemsstat kunne blive foranlediget til at opgive at benytte sig af dem som følge af hindringer, der ved hans tilbagevenden til sit oprindelsesland skabes af en lovgivning, der straffer det forhold, at han har udnyttet disse beføjelser, (...).

Artikel 149, stk. 2, i EF-traktaten har til formål at fremme studerendes mobilitet.

På grundlag af ovennævnte betragtninger vil Kommissionen kontakte de græske myndigheder for at anmode om en begrundelse for deres urimeligt langvarige procedure for akademisk anerkendelse. Kommissionen vil holde det ærede parlamentsmedlem orienteret om udviklingen i denne sag.

---

(1)  Se side 456.

(2)  EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16.

(3)  Sag C -224/98 (D'Hoop).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/465 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/465

---

(2004/C 84 E/0540)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0947/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(26. marts 2003)

Om:   Den italienske regerings bestemmelser om forurening fra elektromagnetiske felter

I september 2002 trådte lovgivningsdekret nr. 198/2002 i kraft i Italien. Dekretet indeholder bestemmelser, der tager sigte på at fremme etableringen af strategiske telekommunikationsinfrastrukturer med henblik på modernisering og udvikling af landet, og fastlægger de grundlæggende principper for installeringen af telekommunikationsinfrastrukturer med det formål at liberalisere telekommunikationsmarkedet og gøre det konkurrencedygtigt, rationalisere godkendelsesprocedurerne efter kriterier om effektivitet, åbenhed, koncentration og hurtighed, sikre respekten for miljøet og sundheden og forfølge målsætninger om kvalitet.

Dekretet, der er udstedt under rammeloven om beskyttelse mod eksponering for elektriske, magnetiske og elektromagnetiske felter (lov nr. 36/2001), tager sigte på at regulere det omstridte spørgsmål om den geografiske distribution af telekommunikationsantenner, som er de vigtigste kilder til elektromagnetisk forurening, og for hvilke der ikke hidtil har eksisteret nogen detaljeret og specifik lovgivning i Italien. Formålet med dekretet er derfor at fremme den teknologiske udvikling gennem en forenkling af de bureaukratiske procedurer for godkendelse af installationer og samtidig at beskytte miljøet, folkesundheden og den historiske og kunstneriske arv ved at tillægge de enkelte kompetente lokale myndigheder vetoret i tilfælde, hvor telekommunikationsvirksomhederne ikke overholder bestemmelserne om beskyttelse af disse goder. Desuden indføres der ved dekretet en national fortegnelse over industrielle elektromagnetiske kilder med det formål at muliggøre systematisk tilsyn med installerede antenner, således at der kan fastlægges sikre regler med henblik på imødegåelse af fænomenet med ukontrolleret placering af antenner, dvs. virksomhedernes installering af antenner efter forgodtbefindende.

Kan Kommissionen — i betragtning af, at dekretet fastlægger de laveste grænser i Europa og i verden for eksponering for elektromagnetiske felter (6 V/m for alle frekvensbånd), at det under alle omstændigheder må sikres, at der skabes betingelser, som gør det muligt for virksomhederne inden for rammerne af et frit marked at tilbyde borgerne og brugerne innovative tjenesteydelser, og at de første resultater af den overvågningsaktion, som Kommunikationsministeriet for nylig har iværksat i Italien, har været positive, samt på baggrund af Rådets henstilling 1999/519/EF (1) om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter og af kommissionsmedlem Byrnes svar på min foregående forespørgsel (E-2648/99 (2)) om forurening fra elektromagnetiske bølger — oplyse:

| 1. | hvad dens holdning er til lovgivningsdekret nr. 198/2002? |
| --- | --- |

1.

hvad dens holdning er til lovgivningsdekret nr. 198/2002?

| 2. | og navnlig om den mener, at dekretet er egnet til at sikre beskyttelse af sundheden, miljøet og den historiske og kunstneriske arv i overensstemmelse med det frie markeds behov? |
| --- | --- |

2.

og navnlig om den mener, at dekretet er egnet til at sikre beskyttelse af sundheden, miljøet og den historiske og kunstneriske arv i overensstemmelse med det frie markeds behov?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(2. maj 2003)

Den 12. juli 1999 vedtog Rådet henstilling 1999/519/EF om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz), som dækker det udstyr, som nævnes af det ærede medlem. Grænserne sikrer også en tilstrækkelig beskyttelse af patienter med medicinske implantater.

Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø bekræftede den 30. november 2001, at »de supplerende oplysninger, der er stillet til rådighed om carcinogene og andre ikke thermale virkninger af radiobølger og mikrobølger af forskellig længde i de seneste år, ikke giver anledning til en revision af de grænser for udsættelse, Kommissionen fastsatte«.

På grundlag af ovenstående har Kommissionen ingen planer om at ændre disse grænser. I forbindelse med revisionen af Rådets henstilling vil Kommissionen udarbejde en rapport inden udgangen af 2004, hvori man tager hensyn til rapporterne fra medlemsstaterne og den seneste videnskabelige dokumentation og rådgivning. Kommissionen vil tage hensyn til videnskabeligt dokumenterede risici, som der indtil nu ikke har været taget hensyn til i det eksisterende sæt anbefalede grænseværdier.

Henstillinger og direktiver er forskellige, da henstillinger ikke er bindende. Ikke desto mindre er EU's direktiver, som sikrer det indre marked for produkter, baseret på de grænser, som Rådet anbefaler. I henhold til disse direktiver, navnlig lavspændingsdirektivet (3) og direktivet om radio- og teleterminaludstyr (4), gav Kommissionen de europæiske standardiseringsorganer mandat til at udarbejde sikkerhedsnormer for produkter, herunder standarder for installation og in-situ-målinger. Formålet med disse standarder er at sikre, at befolkningens eksponering ikke overstiger de grænser, som anbefales af Rådet, når udstyret installeres til det tilsigtede formål. Det medfører, at det er medlemsstaternes opgave at sikre, at der træffes tilstrækkelige sundhedsbeskyttelsesforanstaltninger, hvilket kan omfatte demonteringsoperationer, hvis det skønnes nødvendigt af de nationale eller lokale myndigheder, eller udelukkelseszoner i nærheden af hospitaler eller skoler. Sådanne foranstaltninger skulle dog ikke udgøre nogen handelshindring og derfor ikke være i modstrid med disse direktiver.

Kommissionen bemærker, at som reaktion på den bekymring, som offentligheden har givet udtryk for, bliver der presset på for at demontere eller flytte mobiltelefonbasisstationer, selv om der ikke findes tungtvejende videnskabelige grunde til det. Målinger i medlemsstaterne, herunder Italien, har bekræftet, at eksponeringsniveauet generelt ligger under de anbefalede værdier, herunder niveauet i den italienske lovgivning. Dette niveau er en faktor på 7-10 under det, som anbefales af Rådet, og i praksis betyder det, at der skabes en marginalt større udelukkelseszone rundt om en basisstation. Sikkerhedszonerne er normalt på 5-10 meter på vertikalt plan og på 1 meter på horisontalt plan foran en antenne. Eftersom eksponeringen falder overproportionelt med afstanden, vil en nedsættelse af sikkerhedsniveauet øge denne zones størrelse med en faktor på 2,5-3,5.

---

(1)  EFT L 199 af 30.7.1999, s. 59.

(2)  EFT C 280 E af 3.10.2000, s. 93.

(3)  Rådets direktiv 73/23/EØF af 19. februar 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser, EFT L 77 af 26.3.1973.

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse, EFT L 91 af 7.4.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/467 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/467

---

(2004/C 84 E/0541)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1271/03

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(3. april 2003)

Om:   Tilbageholdelse af Juan Carlos Gonzalez Leiva på Cuba

Har Kommissionen kendskab til situationen omkring menneskerettighedsforkæmperen Juan Carlos Gonzalez Leiva, som siden den 5. marts 2002 er blevet holdt fanget på Cuba under umenneskelige forhold, og som endnu ikke er blevet bragt for en domstol? (Jf. E-1458/02, E-1467/02 (1), E-3646/02 (2)).

Har Kommissionen kendskab til, hvilke foranstaltninger EU for nylig har truffet i forbindelse med Gonzalez Leivas situation, og hvilken reaktion dette har fremkaldt hos de cubanske myndigheder?

Er Kommissionen rede til at udøve yderligere pres under dialogen mellem EU og Cuba om menneskerettigheder, og vil den også undersøge, om krænkelsen af menneskerettigheder har indflydelse på EU's fælles standpunkt vedrørende Cuba?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(29. april 2003)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-3646/02 (2).

---

(1)  EFT C 28 E af 6.2.2003, s. 109.

(2)  EFT C 70 E af 20.3.2004, s. 16.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/467 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/467

---

(2004/C 84 E/0542)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1306/03

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(7. april 2003)

Om:   Videreudvikling af den europæiske emissionslovgivning for personbiler

Efter at direktiv 98/69/EF (1) er trådt i kraft og de nye biler udstyret efter direktivets bestemmelser, rejser spørgsmålet sig om videreudvikling af den europæiske emissionslovgivning for personbiler. Den fælles luftkvalitetspolitik nødvendiggør navnlig en yderligere nedbringelse af NOx- og partikelemissionen. Der findes åbenbart allerede i dag teknik, som muliggør en mærkbar nedbringelse af partikelemissionen fra dieselmotorer. Desuden ser det ud til, at spørgsmålet om emissionen af meget små partikler fra moderne indsprøjtningsdieselmotorer udvikler sig til en ny problematik.

| 1. | Hvilket indledende arbejde er der i gang med hensyn til en yderligere fase af emissionslovgivningen for personbiler? |
| --- | --- |

1.

Hvilket indledende arbejde er der i gang med hensyn til en yderligere fase af emissionslovgivningen for personbiler?

| 2. | Har Kommissionen planer om for 2008 at indføre en EURO V-fase med yderligere nedbringelse af NOx- og partikelemissionen under særlig hensyntagen til de meget små partikler? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen planer om for 2008 at indføre en EURO V-fase med yderligere nedbringelse af NOx- og partikelemissionen under særlig hensyntagen til de meget små partikler?

| 3. | Hvornår forelægger Kommissionen et forslag til en EURO V-fase? |
| --- | --- |

3.

Hvornår forelægger Kommissionen et forslag til en EURO V-fase?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(7. maj 2003)

Kommissionen er i færd med at udvikle en Euro V-standard for de lette erhvervskøretøjer, der er omfattet af direktiv 98/69/EF (2). Der vil især blive lagt vægt på nedsættelse af NOx- og partikelemissioner. Kontrollen med meget små partikler er på grund af den sandsynlige sammenhæng med indvirkningen på menneskers helbred højt prioriteret, ikke kun for dieselmotorer, men også for benzinmotorer med direkte indsprøjtning, hvor der også er problemer, der skal behandles. Udviklingen af nye laboratoriemetoder til måling af meget små partikler skrider planmæssigt frem under FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN-ECE)'s auspicier, men der er endnu et stykke vej, inden en korrekt og pålidelig prøvningsmetode, der kan anvendes i forbindelse med emissionstypegodkendelse af køretøjer, vil være til rådighed.

Følgevirkningerne af foranstaltninger, der sigter mod en Euro V-standard, skal også vurderes under hensyntagen til kravet til en bæredygtig udvikling.

Det er Kommissionens hensigt, at Euro V-trinnet skal træde i kraft fra udgangen af dette årti for de forskellige køretøjskategorier, der er omfattet af direktiv 98/69/EF, under overholdelse af den samme femårs periode med lovgivningsmæssig stabilitet, som institutionerne vedtog mellem Euro III- og Euro IV-trinnene.

Kommissionen vil kunne vedtage et forslag ved udgangen af 2004.

---

(1)  EFT L 350 af 28.12.1998, s. 1.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/69/EF af 13. oktober 1998 om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 70/220/EØF, EFT L 350 af 28.12.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/468 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/468

---

(2004/C 84 E/0543)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1367/03

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. april 2003)

Om:   EU's landbrugsstøtte og udelukkelse af lokale producenter

For et stykke tid siden var der i svenske medier beretninger om, hvordan den svensk-danske mejerivirksomhed Arla havde dumpet flere tusind ton mælkepulver i Den Dominikanske Republik. Det medførte, at omkring 15 000 lokale småproducenter blev tvunget ud af markedet, hvilket i sig selv ødelagde deres mulighed for at klare sig. Arlas årlige eksport af mælkepulver sker med en støtte på 160 millioner svenske kroner fra EU's eksportstøtte. Tilfældet med Arlas støttede eksport er desværre ingen undtagelse, idet flere forskellige tilfælde af lignende karakter udgør et tydeligt mønster.

Er det Kommissionens opfattelse, at virksomheder som Arla fortsat skal kunne bidrage til en sådan dumpning af produkter med støtte fra EU, eller hvad har man valgt at foretage sig for at undgå denne type tilfælde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. maj 2003)

Samhandelen mellem EU og Den Dominikanske Republik finder sted som led i WTO-aftalen om landbrug på grundlag af Uruguay-rundens multilaterale handelsforhandlinger og aftalememorandummet mellem EU og Den Dominikanske Republik om importbeskyttelse for mælkepulver i Den Dominikanske Republik.

Aftalememorandummet (1) blev godkendt af Rådet i juli 1998, og gennemførelsen af den nye WTO-liste i Den Dominikanske Republik blev fastsat ved præsidentdekret nr. 505/99 af 24. november 1999. For at beskytte den lokale produktion og samtidig sikre forbrugerne tilstrækkelige forsyninger til rimelige priser fastsatte Den Dominikanske Republik i sin nye WTO-liste et toldkontingent på 32 000 tons mælkepulver, heraf 70 % for EU og 15 % for New Zealand og hver af de øvrige leverandører. Der er i denne sammenhæng regelmæssigt importeret EU-mælkepulver til Den Dominikanske Republik.

Mælkeproduktionen i Den Dominikanske Republik er steget med mellem 4 % og 6 % om året, men mens produktionsomkostningerne ligger på mellem 4 og 6 DOP/l, (Den Dominikanske Republiks peso), betaler forarbejdningsvirksomhederne producenterne 6,75 DOP/l, detailhandlerne betaler forarbejdningsvirksomhederne 17 til 18 DOP/l pasteuriseret mælk, og forbrugerne betaler godt og vel 20 DOP/l. Detailsalgs-priserne for EU-mælkepulver i Den Dominikanske Republik er højere end priserne for andre importerede pulvere og for internt producerede pulvere. De oplysninger, Kommissionen råder over, bekræfter derfor, at dens eksportpolitik i relation til Den Dominikanske Republik er rimelig og ansvarlig.

I en rapport om markedet for mejeriprodukter i Den Dominikanske Republik, som USA's landbrugsministerium offentliggjorde i 2001 (2), skønnedes det, at der var ca. 59 000 mælkeproducenter i Den Dominikanske Republik, hvoraf 17 500 har specialiseret sig i mælkeproduktion og den resterende del i opdræt af kvæg til både mælke- og oksekødsproduktion. Men som i alle lande i verden foregår der en omstrukturering i Den Dominikanske Republik på såvel produktions- som forarbejdningsniveau, som medfører en vedvarende tilbagegang i antallet af producenter. Hvad angår situationen i EU, er antallet af producenter i de sidste ti år faldet ca. 50 %.

Med hensyn til den lokale mælkeproduktion i Den Dominikanske Republik fremgår det af rapporten, at det er strukturproblemer, bl.a. i forbindelse med en upålidelig energiforsyning, koncentrationen på markedet og kvaliteten, der hæmmer udviklingen af den lokale mælkeproduktion snarere end importen.

Kommissionen har regelmæssig kontakt med myndighederne i Den Dominikanske Republik om anvendelsen af aftalememorandummet og har også anmodet om periodiske (juni 2002, december 2002 og februar 2003) prisoplysninger om mælkepulver, både internt produceret og importeret. Den Dominikanske Republiks myndigheder har ikke på noget tidspunkt gjort gældende, at importen fra EU er en hæmsko for udviklingen eller har negativ indflydelse på priserne til skade for lokale mælkeproducenter og dermed indirekte for udviklingen af den nationale mælkeproduktion. Desuden har Kommissionen tilbudt teknisk bistand til udvikling af mælkesektoren. Dette forslag har udløst en anmodning fra Den Dominikanske Republiks myndigheder om finansiering af en undersøgelse af den nuværende situation og fremtidsperspektiverne for mælkesektoren i Den Dominikanske Republik (under udarbejdelse).

EU betaler eksportsubsidier afhængig af forskellen mellem priserne på det interne marked og verdensmarkedspriserne inden for de lofter over eksportsubsidier, der er fastsat i EU's WTO-liste. I den forbindelse er eksportrestitutioner for skummetmælkspulver og sødmælkspulver, som leveres til Den Dominikanske Republik inden for kontingentet, fastsat på et lavere niveau, end når det gælder eksport til andre destinationer. Forskellen mellem restitutionen for Den Dominikanske Republik og andre destinationer er blevet endnu større for kontingentåret 2003/2004 i kraft af en nedsættelse af restitutionen for Den Dominikanske Republik.

Hvad angår fremtiden, har EU gjort det klart, at det er parat til at foretage en yderligere reduktion af eksportsubsidierne på betingelse af, at alle andre former for eksportstøtte behandles på samme måde. Disse forpligtelser afspejles også i EU's papir om retningslinjer for landbrugsforhandlingerne i WTO. Faktisk bliver eksportsubsidier af mindre og mindre betydning, idet de er faldet fra 25 % af værdien af EU's landbrugseksport i 1992 til 5,2 % i 2001.

Endelig bør det bemærkes, at EU, når dets eksport har haft negative virkninger, som det var tilfældet med oksekødseksporten til Vestafrika i 1080'erne, i nogle tilfælde har reageret ved at afskaffe restitutionerne for nogle produkter. Erfaringerne viser dog, at EU's markedsandel, når EU indstiller eksportsubsidierne for et bestemt marked, ofte overtages af produkter fra andre industrilande, som skaber tilsvarende markeds-problemer for de lokale producenter.

---

(1)  Rådets afgørelse 98/486/EF, EFT L 218 af 6.8.1998.

(2)  Ph.D. Wagner A. Méndez and Ph.D. Ruben D. Núñez: »The dairy market in the Dominican Republic 2001«. United States Department of Agriculture 2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/470 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/470

---

(2004/C 84 E/0544)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1511/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(28. april 2003)

Om:   Finansiel korrektion

Som svar på punkt 2.57 i Revisionsrettens årsberetning for 2001 (1) anfører Kommissionen, at »til opfølgning af proceduren for afslutning af regnskaberne for 2001 har Kommissionens tjenestegrene meddelt de portugisiske myndigheder, at de foreslår en finansiel korrektion på 2 % af Ifadaps udgifter (2,8 millioner EUR).«

Vil Kommissionen sende mig den beretning, der danner grundlag for denne beslutning?

Vil Kommissionen ligeledes sende mig den revisionsberetning om IT-sikkerheden i de portugisiske udbetalende myndigheder, som omhandles i punkt 2.59 i Revisionsrettens årsberetning, sammen med enhver anden revisionsberetning, som Kommissionen har anvendt som grundlag i denne sag.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. juni 2003)

Den finansielle korrektion, som Kommissionen har foreslået, og som vedrører det portugisiske betalings-organ Instituto Financeiro de Apoio ao Desenvolvimento da Agricultura e Pescas (Ifadap), er baseret på en analyse af den rapport, som det attesterende organ Inspecção-Geral de Finanças (IGF), har fremlagt, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 1663/95 (2), for EUGFL-regnskabsåret 2001. Den foreslåede korrektion er beregnet ved en ekstrapolering af de fejl, som IGF har påvist. Fra 16.-20. september 2002 aflagde embedsmænd fra Kommissionen kontrolbesøg hos Ifadap i Portugal for at undersøge ekstrapoleringen nærmere og foretage en generel undersøgelse af godkendelsen af Ifadap som betalingsorgan.

Proceduren vedrørende den pågældende finansielle korrektion er endnu ikke afsluttet.

Som nævnt af det ærede medlem henvises der i punkt 2.59. i Revisionsrettens årsberetning for 2001 (3) bl.a. til en række kontroller af IT-sikkerheden hos betalingsorganerne. I Portugal er det kun Nacional de Intercvençao e Garanta Agricola (INGA), der har indgået i denne række kontroller.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 vedrører aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (4). Kommissionen vil meget gerne undersøge det ærede medlems anmodning efter den procedure, som er fastsat i forordningen.

Kommissionen gør det ærede medlem opmærksom på, at som led i rammeaftalen om forbindelserne mellem Parlamentet og Kommissionen, som blev undertegnet den 5. juli 2000, kan Parlamentets formand, præsidiet, formandskonferencen samt formændene for berørte parlamentsudvalg anmode Kommissionen om at få tilsendt fortrolige oplysninger.

---

(1)  EFT C 295 af 28.11.2002, s. 58.

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 af 7. juli 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 for så vidt angår proceduren for regnskabsafslutning for EUGFL, Garantisektionen, EFT L 158 af 8.7.1995.

(3)  EFT C 295 af 28.11.2002.

(4)  EFT L 145 af 31.5.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/471 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/471

---

(2004/C 84 E/0545)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1570/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. maj 2003)

Om:   Kritik af den flamske regerings aktive deltagelse i miljøsanering, som hævdes at være i strid med fremme af fri konkurrence

| 1. | Har Kommissionen den 16. oktober 2002 indgivet klage mod den flamske regerings omfattende deltagelse siden 1990 i løsningen af miljøproblemer via virksomheder, hvor den selv er ejer eller er medejer, som f.eks. Vlaamse Milieuholding, Aquafin NV (spildevandsrensning) Indaver (industri- og husholdningsaffald), Vlaamse Afvalrecuperatiemaatschappij (genbrug) og Hooge Maey, et miljøsaneringsselskab i Antwerpen, som udfører 90 % af de flamske miljøforanstaltninger? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen den 16. oktober 2002 indgivet klage mod den flamske regerings omfattende deltagelse siden 1990 i løsningen af miljøproblemer via virksomheder, hvor den selv er ejer eller er medejer, som f.eks. Vlaamse Milieuholding, Aquafin NV (spildevandsrensning) Indaver (industri- og husholdningsaffald), Vlaamse Afvalrecuperatiemaatschappij (genbrug) og Hooge Maey, et miljøsaneringsselskab i Antwerpen, som udfører 90 % af de flamske miljøforanstaltninger?

| 2. | Har Herman Matthijs, professor i økonomi ved det frie universitet i Bruxelles, ret i, at Det Forenede Kongerige er den eneste EU-medlemsstat, som opfylder Kommissionens tilstræbte liberalisering af forsyningspligtydelser? |
| --- | --- |

2.

Har Herman Matthijs, professor i økonomi ved det frie universitet i Bruxelles, ret i, at Det Forenede Kongerige er den eneste EU-medlemsstat, som opfylder Kommissionens tilstræbte liberalisering af forsyningspligtydelser?

| 3. | Overvejer Kommissionen at anlægge en retssag ved Domstolen i Luxembourg, som vil medføre, at der i det mindste skal betales store bøder for de bevilligede 7,5 mia. EUR til en forbedret spildevandsrensning i Flandern, eftersom andre europæiske virksomheder ikke fik lejlighed til at deltage i den offentlige licitation om den flamske regerings kontrakter? |
| --- | --- |

3.

Overvejer Kommissionen at anlægge en retssag ved Domstolen i Luxembourg, som vil medføre, at der i det mindste skal betales store bøder for de bevilligede 7,5 mia. EUR til en forbedret spildevandsrensning i Flandern, eftersom andre europæiske virksomheder ikke fik lejlighed til at deltage i den offentlige licitation om den flamske regerings kontrakter?

| 4. | Fører Kommissionen drøftelser med den flamske regering med henblik på at finde frem til andre løsninger? Hvilke resultater er der hidtil opnået? |
| --- | --- |

4.

Fører Kommissionen drøftelser med den flamske regering med henblik på at finde frem til andre løsninger? Hvilke resultater er der hidtil opnået?

Kilde: »De Standaard« af 9. april og 10. april 2003, »De Morgen« af 10. april 2003, »De Financiëel Economische Tijd« af 10. april 2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. juni 2003)

| 1. | Kommissionen har ved åbningsskrivelse af 16. oktober 2002 i henhold til reglerne om offentlige udbud gjort indsigelse mod en række kontrakter, der uden forudgående udbud er blevet tildelt af de regionale og lokale myndigheder i den flamske region, vedrørende visse opgaver i forbindelse med miljøpolitikken. I modsætning til hvad det ærede medlem synes at påstå, vedrører Kommissionens klage således ikke »den flamske regerings omfattende deltagelse siden 1990 i løsningen af miljøproblemer via virksomheder, hvor den selv er ejer eller er medejer«. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har ved åbningsskrivelse af 16. oktober 2002 i henhold til reglerne om offentlige udbud gjort indsigelse mod en række kontrakter, der uden forudgående udbud er blevet tildelt af de regionale og lokale myndigheder i den flamske region, vedrørende visse opgaver i forbindelse med miljøpolitikken. I modsætning til hvad det ærede medlem synes at påstå, vedrører Kommissionens klage således ikke »den flamske regerings omfattende deltagelse siden 1990 i løsningen af miljøproblemer via virksomheder, hvor den selv er ejer eller er medejer«.

| 2. | Kommissionen kan ikke kommentere disse udtalelser, men vil overlade dette til professor Matthijs. Kommissionen har for sit eget vedkommende ved flere lejligheder (1) givet udtryk for, at forsyningspligtydelser spiller en central rolle i udviklingen af en social model for EU, samt at medlemsstaterne har en bred margen til at definere, hvad de betragter som forsyningspligtydelser, og hvorledes disse skal forvaltes. Det bør imidlertid garanteres, at alle begrænsninger af anvendelsen af bestemmelserne i EF-traktaten, navnlig begrænsninger af konkurrencen og de friheder, der er forbundet med det indre marked, ikke går ud over hvad der er absolut nødvendigt for at sikre en korrekt udførelse af forsyningspligtydelserne. Specielt når medlemsstaterne beslutter at overlade administrationen af sådanne ydeler til tredjemand, skal valget af disse tredjemænd ske under overholdelse af EU-rettens regler og principper for offentlige udbud. I denne sammenhæng bør det bemærkes, at Kommissionen netop har vedtaget en grønbog om forsyningspligtydelser (se webadressen http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/services_general_interest), hvori der redegøres for Kommissionens synspunkter om dette emne, og hvori der opfordres til, at alle interesserede parter fremlægger deres standpunkter og forslag. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen kan ikke kommentere disse udtalelser, men vil overlade dette til professor Matthijs. Kommissionen har for sit eget vedkommende ved flere lejligheder (1) givet udtryk for, at forsyningspligtydelser spiller en central rolle i udviklingen af en social model for EU, samt at medlemsstaterne har en bred margen til at definere, hvad de betragter som forsyningspligtydelser, og hvorledes disse skal forvaltes. Det bør imidlertid garanteres, at alle begrænsninger af anvendelsen af bestemmelserne i EF-traktaten, navnlig begrænsninger af konkurrencen og de friheder, der er forbundet med det indre marked, ikke går ud over hvad der er absolut nødvendigt for at sikre en korrekt udførelse af forsyningspligtydelserne. Specielt når medlemsstaterne beslutter at overlade administrationen af sådanne ydeler til tredjemand, skal valget af disse tredjemænd ske under overholdelse af EU-rettens regler og principper for offentlige udbud. I denne sammenhæng bør det bemærkes, at Kommissionen netop har vedtaget en grønbog om forsyningspligtydelser (se webadressen http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/services_general_interest), hvori der redegøres for Kommissionens synspunkter om dette emne, og hvori der opfordres til, at alle interesserede parter fremlægger deres standpunkter og forslag.

| 3. | Den procedure, som Kommissionen har indledt over for den belgiske stat, og som nævnes af det ærede medlem, er i øjeblikket i den administrative fase. Begge siders argumenter er genstand for en dialog med de kompetente belgiske myndigheder. Under alle omstændigheder giver EU-lovgivningen om offentlige udbud ikke Kommissionen mulighed for på eget initiativ at pålægge medlemsstaterne bøder for manglende overholdelse af de gældende bestemmelser. Efter gældende fællesskabsret vedrørende offentlige udbud, er det kun Domstolen, der under forudsætning af, at de specielle omstændigheder i henhold til traktatens artikel 228, stk. 2, foreligger, kan idømme en medlemsstat, der ikke efterkommer en af Domstolens domme, betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde. Men som tidligere nævnt er den af Kommissionen i nærværende sag indledte procedure endnu kun i den administrative fase. |
| --- | --- |

3.

Den procedure, som Kommissionen har indledt over for den belgiske stat, og som nævnes af det ærede medlem, er i øjeblikket i den administrative fase. Begge siders argumenter er genstand for en dialog med de kompetente belgiske myndigheder. Under alle omstændigheder giver EU-lovgivningen om offentlige udbud ikke Kommissionen mulighed for på eget initiativ at pålægge medlemsstaterne bøder for manglende overholdelse af de gældende bestemmelser. Efter gældende fællesskabsret vedrørende offentlige udbud, er det kun Domstolen, der under forudsætning af, at de specielle omstændigheder i henhold til traktatens artikel 228, stk. 2, foreligger, kan idømme en medlemsstat, der ikke efterkommer en af Domstolens domme, betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde. Men som tidligere nævnt er den af Kommissionen i nærværende sag indledte procedure endnu kun i den administrative fase.

| 4. | Da dialogen med de kompetente belgiske myndigheder endnu pågår, vil det være for tidligt at udtale sig om, hvorvidt der vil kunne opnås resultater. |
| --- | --- |

4.

Da dialogen med de kompetente belgiske myndigheder endnu pågår, vil det være for tidligt at udtale sig om, hvorvidt der vil kunne opnås resultater.

---

(1)  EFT C 281 af 26.9.1996 og EFT C 17 af 19.1.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/472 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/472

---

(2004/C 84 E/0546)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1571/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. maj 2003)

Om:   Løsninger på Flanderns miljøsaneringsproblemer uden øget afhængighed af private virksomheder

| 1. | Vedrører Kommissionens kritik af den flamske regerings omfattende deltagelse siden 1991 i løsningen af miljøproblemerne udelukkende de fordele, som virksomheder har, der opererer på et frit marked, herunder private virksomheder, der er blevet grundlagt af den flamske regering, på grund af den manglende konkurrence? Skal der også pålægges disse bøder? Hvordan kan det lade sig gøre, når de i mellemtiden er gået fallit? |
| --- | --- |

1.

Vedrører Kommissionens kritik af den flamske regerings omfattende deltagelse siden 1991 i løsningen af miljøproblemerne udelukkende de fordele, som virksomheder har, der opererer på et frit marked, herunder private virksomheder, der er blevet grundlagt af den flamske regering, på grund af den manglende konkurrence? Skal der også pålægges disse bøder? Hvordan kan det lade sig gøre, når de i mellemtiden er gået fallit?

| 2. | Hvorledes kan myndigheder, som er ansvarlige for løsningen af miljøproblemer, beskytte sig selv mod private virksomheders forsøg på at overtage en del af deres opgaver på dårligere vilkår, som f.eks. vejtransport i stedet for transport ad vandveje eller begrænsning af deres aktiviteter til dem, som er rentable for dem? |
| --- | --- |

2.

Hvorledes kan myndigheder, som er ansvarlige for løsningen af miljøproblemer, beskytte sig selv mod private virksomheders forsøg på at overtage en del af deres opgaver på dårligere vilkår, som f.eks. vejtransport i stedet for transport ad vandveje eller begrænsning af deres aktiviteter til dem, som er rentable for dem?

| 3. | Hvorledes kan myndighederne begrænse udgifterne til gennemførelsen af miljøsanering, idet de undgår at gøre sig afhængige af ønskerne fra private virksomheder, som betragter miljøsanering som et interessant marked men ikke som et mål, der skal nås uden forbehold? |
| --- | --- |

3.

Hvorledes kan myndighederne begrænse udgifterne til gennemførelsen af miljøsanering, idet de undgår at gøre sig afhængige af ønskerne fra private virksomheder, som betragter miljøsanering som et interessant marked men ikke som et mål, der skal nås uden forbehold?

| 4. | Kan det problem, som Kommissionen har taget op, løses, hvis de pågældende flamske virksomheders juridiske status ændres fra virksomheder med dels private aktionærer til offentlige tjenesteydelsesvirk-somheder, for hvilke den flamske regering, herunder de flamske provinser og de flamske kommunesammenslutninger, bærer det fulde ansvar? |
| --- | --- |

4.

Kan det problem, som Kommissionen har taget op, løses, hvis de pågældende flamske virksomheders juridiske status ændres fra virksomheder med dels private aktionærer til offentlige tjenesteydelsesvirk-somheder, for hvilke den flamske regering, herunder de flamske provinser og de flamske kommunesammenslutninger, bærer det fulde ansvar?

Kilde: »De Standaard« af 9. og 10. april 2003, »De Morgen« af 10. april 2003, »De Financiëel Economische Tijd« af 10. april 2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(25. juni 2003)

| 1. | Som allerede anført i svaret på Erik Meijers skriftlige forespørgsel E-1570/03 (1) har Kommissionen i henhold til reglerne om offentlige udbud gjort indsigelse mod en række kontrakter, der uden forudgående udbud er blevet tildelt af de regionale og lokale myndigheder i den flamske region, vedrørende visse opgaver i forbindelse med miljøpolitikken. Der pågår i øjeblikket en dialog med de kompetente belgiske myndigheder med henblik på at finde en administrativ løsning. Kun hvis de belgiske myndigheder under hele overtrædelsesproceduren afviser at tilpasse sig fællesskabsretten vil sagen kunne indbringes for Domstolen i henhold til traktatens artikel 228, stk. 2, hvorefter Domstolen kan idømme de belgiske myndigheder betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde. Det forhold, at visse virksomheder i mellemtiden måtte være gået konkurs, synes ikke at være et relevant element i den af Kommissionen foretagne analyse, der har til formål at søge fællesskabsretten overholdt og dermed at pålægge de belgiske myndigheder, når de beslutter at overlade tredjemand udførelsen af visse økonomiske aktiviteter, at udvælge disse tredjemænd efter et udbud. |
| --- | --- |

1.

Som allerede anført i svaret på Erik Meijers skriftlige forespørgsel E-1570/03 (1) har Kommissionen i henhold til reglerne om offentlige udbud gjort indsigelse mod en række kontrakter, der uden forudgående udbud er blevet tildelt af de regionale og lokale myndigheder i den flamske region, vedrørende visse opgaver i forbindelse med miljøpolitikken. Der pågår i øjeblikket en dialog med de kompetente belgiske myndigheder med henblik på at finde en administrativ løsning. Kun hvis de belgiske myndigheder under hele overtrædelsesproceduren afviser at tilpasse sig fællesskabsretten vil sagen kunne indbringes for Domstolen i henhold til traktatens artikel 228, stk. 2, hvorefter Domstolen kan idømme de belgiske myndigheder betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde. Det forhold, at visse virksomheder i mellemtiden måtte være gået konkurs, synes ikke at være et relevant element i den af Kommissionen foretagne analyse, der har til formål at søge fællesskabsretten overholdt og dermed at pålægge de belgiske myndigheder, når de beslutter at overlade tredjemand udførelsen af visse økonomiske aktiviteter, at udvælge disse tredjemænd efter et udbud.

| 2. | I sit andet spørgsmål ønsker det ærede medlem at få oplyst, hvordan myndighederne kan beskytte sig mod mindre miljøvenlige betingelser, der tilbydes af private virksomheder. I denne sammenhæng bør det bemærkes, at de ordregivende myndigheder som led i udbudsprocedurer, under overholdelse af visse betingelser, kan tage hensyn til miljøkriterier, under forudsætning af at disse har relation til udbuds-genstanden. |
| --- | --- |

2.

I sit andet spørgsmål ønsker det ærede medlem at få oplyst, hvordan myndighederne kan beskytte sig mod mindre miljøvenlige betingelser, der tilbydes af private virksomheder. I denne sammenhæng bør det bemærkes, at de ordregivende myndigheder som led i udbudsprocedurer, under overholdelse af visse betingelser, kan tage hensyn til miljøkriterier, under forudsætning af at disse har relation til udbuds-genstanden.

| 3. | I sit tredje spørgsmål ønsker det ærede medlem at få oplyst, hvordan myndighederne kan begrænse udgifterne i forbindelse med gennemførelsen af miljøbestemmelser uden at blive afhængige af private virksomheder. I denne sammenhæng bør det bemærkes, at en korrekt anvendelse af bestemmelserne om offentlige udbud skal gøre det muligt at anvende en udbudsprocedure, og dermed opnå det bedst mulige forhold mellem kvalitet og pris, samtidig med at der tages hensyn til de miljømæssige betragtninger som omtalt ovenfor. |
| --- | --- |

3.

I sit tredje spørgsmål ønsker det ærede medlem at få oplyst, hvordan myndighederne kan begrænse udgifterne i forbindelse med gennemførelsen af miljøbestemmelser uden at blive afhængige af private virksomheder. I denne sammenhæng bør det bemærkes, at en korrekt anvendelse af bestemmelserne om offentlige udbud skal gøre det muligt at anvende en udbudsprocedure, og dermed opnå det bedst mulige forhold mellem kvalitet og pris, samtidig med at der tages hensyn til de miljømæssige betragtninger som omtalt ovenfor.

| 4. | I sit fjerde spørgsmål ønsker det ærede medlem at få oplyst, om det af Kommissionen rejste problem vil kunne løses ved, at de private virksomheder, der har fået til opgave at udføre miljømæssige opgaver, får deres juridiske status ændret til offentlige tjenesteydelsesvirksomheder. Dette spørgsmål synes at referere til problematikken omkring »in house«-relationer, der ikke vil være omfattet af udbudstagerne. Domstolen har imidlertid om dette emne udtalt, at bestemmelserne vedrørende offentlige kontrakter altid finder anvendelse, når staten eller en regional eller lokal myndighed (som ordregivende myndighed) overdrages til en tredjemand at levere en tjenesteydelse, undtagen i særlige tilfælde, hvor den ordregivende myndighed vil kunne underkaste det pågældende organ en kontrol, der svarer til den kontrol den fører med sine egne tjenestegrene, og det pågældende organ hovedsagelig arbejder for den ordregivende myndighed. En 100 % overtagelse er dermed ikke i sig selv tilstrækkelig til at undgå kravet om offentligt udbud (Teckal-dommen af 18. november 1999 i sag C-107/98). |
| --- | --- |

4.

I sit fjerde spørgsmål ønsker det ærede medlem at få oplyst, om det af Kommissionen rejste problem vil kunne løses ved, at de private virksomheder, der har fået til opgave at udføre miljømæssige opgaver, får deres juridiske status ændret til offentlige tjenesteydelsesvirksomheder. Dette spørgsmål synes at referere til problematikken omkring »in house«-relationer, der ikke vil være omfattet af udbudstagerne. Domstolen har imidlertid om dette emne udtalt, at bestemmelserne vedrørende offentlige kontrakter altid finder anvendelse, når staten eller en regional eller lokal myndighed (som ordregivende myndighed) overdrages til en tredjemand at levere en tjenesteydelse, undtagen i særlige tilfælde, hvor den ordregivende myndighed vil kunne underkaste det pågældende organ en kontrol, der svarer til den kontrol den fører med sine egne tjenestegrene, og det pågældende organ hovedsagelig arbejder for den ordregivende myndighed. En 100 % overtagelse er dermed ikke i sig selv tilstrækkelig til at undgå kravet om offentligt udbud (Teckal-dommen af 18. november 1999 i sag C-107/98).

---

(1)  Se side 471.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/473 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/473

---

(2004/C 84 E/0547)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1671/03

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(19. maj 2003)

Om:   Opfølgning af forespørgsel E-3529/02 om feriepengeregler

Kommissionen konstaterer i sit svar på skriftlig forespørgsel E-3529/02 (1), at retten til årlig ferie ifølge belgisk lovgivning overføres til det følgende kalenderår. Efter Kommissionens mening er dette i overensstemmelse med artikel 7 i direktiv 93/104/EF (2). I den pågældende artikel hedder det imidlertid udtrykkeligt, at alle (!) arbejdstagere har ret til en årlig (!) betalt ferie af mindst fire ugers varighed. I KOM(2000)787 siger Kommissionen dog selv, at arbejdstagerne ikke kan få betalt ferie i det første ansættelsesår. Konklusionen kan derfor kun lyde, at ikke alle arbejdstagere i Belgien har ret til en årlig betalt ferie, trods den relevante bestemmelse herom i direktiv 93/104/EF. I direktivets artikel 7, stk. 2, hedder det udtrykkeligt, at den minimale årlige betalte ferieperiode ikke kan erstattes med en finansiel godtgørelse. Dette indebærer, at der ikke kan afviges fra stk. 1.

| 1. | Er Kommissionen enig i, at ikke alle arbejdstagere i Belgien har ret til en årlig betalt ferie, jf. også KOM(2000) 787, navnlig ikke arbejdstagere i deres første ansættelsesår? Hvordan stemmer dette overens med direktivets bestemmelse om, at alle arbejdstagere har denne ret? Kommissionen anmodes udtrykkeligt om at inddrage sin meddelelse KOM(2000) 787 i svaret. |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen enig i, at ikke alle arbejdstagere i Belgien har ret til en årlig betalt ferie, jf. også KOM(2000) 787, navnlig ikke arbejdstagere i deres første ansættelsesår? Hvordan stemmer dette overens med direktivets bestemmelse om, at alle arbejdstagere har denne ret? Kommissionen anmodes udtrykkeligt om at inddrage sin meddelelse KOM(2000) 787 i svaret.

| 2. | Kommissionen kommer i sit svar heller ikke ind på spørgsmålet om, hvorvidt den belgiske lovgivning udgør en hindring for arbejdskraftens frie bevægelighed og dermed måske er i strid med traktatens artikel 39. Kommissionen anmodes udtrykkeligt om at tage dette spørgsmål op. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen kommer i sit svar heller ikke ind på spørgsmålet om, hvorvidt den belgiske lovgivning udgør en hindring for arbejdskraftens frie bevægelighed og dermed måske er i strid med traktatens artikel 39. Kommissionen anmodes udtrykkeligt om at tage dette spørgsmål op.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(20. juni 2003)

| 1. | Kommissionen henviser til sit svar på skriftlig forespørgsel E-3529/02 af Bartho Pronk (3). I øvrigt vil Kommissionen gerne understrege, at i Belgien har alle arbejdstagere ret til en årlig betalt ferie på mindst fire uger. I henhold til artikel 2 i de samordnede love af 27.6.1971 om årlig ferie har arbejdstagere (...) ret til årlig ferie proportionelt med deres arbejdsydelser (...). Retten til ferie er en erhvervet rettighed for arbejdstagere uanset enhver anden aftale. Det er forbudt for arbejdstagere at give afkald på den årlige ferie, som de har ret til. I henhold til artikel 3 i ovennævnte love fastsættes feriens længde for hver ferieoptjeningsperiode på grundlag af, hvor lang tid der er arbejdet i løbet af denne periode. (...) Feriens længde skal være på mindst 24 dage for 12 måneders arbejde (...). For at beregne denne længde forstås perioden som det kalenderår, der går forud for det år, hvortil ferien skal godkendes (...).
  Således bør den belgiske lovgivning ikke forveksles med den type lovgivning, som var genstanden for Bectu-sagen (4), da den belgiske lovgivning ikke gør retten til årlig betalt ferie afhængig af en minimumsperiode af arbejde, men udsætter udøvelsen af denne ret til det følgende kalenderår. Efter Kommissionens mening er dette i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1 (se fremførte argument i svaret på skriftlig forespørgsel E-3529/02). |
| --- | --- |

1.

Kommissionen henviser til sit svar på skriftlig forespørgsel E-3529/02 af Bartho Pronk (3). I øvrigt vil Kommissionen gerne understrege, at i Belgien har alle arbejdstagere ret til en årlig betalt ferie på mindst fire uger. I henhold til artikel 2 i de samordnede love af 27.6.1971 om årlig ferie har arbejdstagere (...) ret til årlig ferie proportionelt med deres arbejdsydelser (...). Retten til ferie er en erhvervet rettighed for arbejdstagere uanset enhver anden aftale. Det er forbudt for arbejdstagere at give afkald på den årlige ferie, som de har ret til. I henhold til artikel 3 i ovennævnte love fastsættes feriens længde for hver ferieoptjeningsperiode på grundlag af, hvor lang tid der er arbejdet i løbet af denne periode. (...) Feriens længde skal være på mindst 24 dage for 12 måneders arbejde (...). For at beregne denne længde forstås perioden som det kalenderår, der går forud for det år, hvortil ferien skal godkendes (...).

Således bør den belgiske lovgivning ikke forveksles med den type lovgivning, som var genstanden for Bectu-sagen (4), da den belgiske lovgivning ikke gør retten til årlig betalt ferie afhængig af en minimumsperiode af arbejde, men udsætter udøvelsen af denne ret til det følgende kalenderår. Efter Kommissionens mening er dette i overensstemmelse med artikel 7, stk. 1 (se fremførte argument i svaret på skriftlig forespørgsel E-3529/02).

| 2. | Kommissionen mener, at den belgiske lovgivning ikke diskriminerer mellem vandrende arbejdstagere og belgiske arbejdstagere, og at den derfor ikke udgør en krænkelse af arbejdstagernes ret til fri bevægelighed (EF-traktatens artikel 39). |
| --- | --- |

2.

Kommissionen mener, at den belgiske lovgivning ikke diskriminerer mellem vandrende arbejdstagere og belgiske arbejdstagere, og at den derfor ikke udgør en krænkelse af arbejdstagernes ret til fri bevægelighed (EF-traktatens artikel 39).

---

(1)  EFT C 137 E af 12.6.2003, s. 222.

(2)  EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.

(3)  EFT C 137 E af 12.6.2003, s. 222.

(4)  Se Domstolens dom af 26. juni 2001, sag C-l 73/99.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/474 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/474

---

(2004/C 84 E/0548)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1696/03

af Danielle Darras (PSE) til Kommissionen

(15. maj 2003)

Om:   Europæiske midler og underentreprise

Jeg er blevet opmærksom på en del korrespondance om den omstrukturering, der er planlagt inden for Arcelor-gruppen.

Om end Kommissionen ikke kan tage hensyn til de sociale følger af denne omstrukturering — en omstrukturering, hvis formål er at lukke to fabrikker i Frankrig (Isbergues og Ardoise) og åbne en ny fabrik i Carlam i Belgien, hvilket medfører en nedgang i antallet af ansatte inden for Arcelor — til at modsætte sig dette, vil jeg derimod gerne vide, om Kommissionen kan modsætte sig dette, hvis enten Arcelor eller de virksomheder, som Arcelor har en underentrepriseaftale med, har modtaget europæiske midler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(6. juni 2003)

Det fremgår af det relevante dossier, at fabrikken i Sollac Florange (der formentlig berøres af et investeringsophør fra Arcelors side) ikke har modtaget fællesskabsbidrag fra strukturfondene i forbindelse med programmerne for 1994-1999 og 2000-2006.

Som følge af nærhedsprincippet henhører såvel udvælgelsen af operationer som forvaltningen af de programmer, der samfinansieres af strukturfondene, under medlemsstaternes kompetence.

Strukturfondene deltager i finansieringen af operationer, der falder ind under anvendelsesområdet og kan klassificeres som støtteberettigede aktiviteter i henhold til forordningerne om de forskellige fonde. Disse operationer skal tilhøre en af de prioriterede grupper og være en af de foranstaltninger, der er udset til at modtage støtte fra de fonde, der dækker den pågældende region. For at modtage finansielle midler fra en af fondene skal operationen også opfylde de udvælgelseskriterier, der er godkendt af et overvågningsudvalg, som sørger for, at støtten anvendes på en god og effektiv måde.

For den nuværende programperiode (2000-2006) kan fondene ifølge artikel 30 i forordningen om strukturfondene (1) kun deltage finansielt i en operation, hvis operationen ikke inden for et tidsrum på fem år fra tidspunktet for afgørelsen om ydelse af støtte undergår en væsentlig ændring, der påvirker arten af operationen eller betingelserne for dens iværksættelse, eller som skyldes ophør eller ændring af lokalisering for en produktionsvirksomhed. I så tilfælde underretter medlemsstaten Kommissionen og foretager de nødvendige finansielle korrektioner, der består i hel eller delvis annullering af Fællesskabets medfinansiering.

For de foregående programperioder var der ikke i lovgivningen fastsat bestemmelser om geninddrivelse af støtte, som var ydet gennem strukturfondene, for så vidt operationerne blev gennemført og afsluttet på grundlag af gældende lovgivning.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/475 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/475

---

(2004/C 84 E/0549)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1697/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. maj 2003)

Om:   Opdræt af katte med henblik på salg af deres skind — forbrugersvindel

Som det har været fremme i en udsendelse på BBC falder hundredvis af forbrugere i Europa som ofre for bedrageri, idet de uafvidende køber pelse fremstillet i Europa, som er lavet af katte- eller hundeskind.

I samme reportage blev det nævnt, at der internationalt hvert år slås hundredtusindvis af katte og hunde ihjel af plattenslagere, der tjener penge på at sælge deres skind i Europa uden nogensinde klart at oplyse, hvor »produkterne« stammer fra.

Eftersom forbrugerbeskyttelsen udgør en af EU's grundlæggende politikker, bedes Kommissionen oplyse følgende: Hvilke konkrete foranstaltninger agter den at træffe med henblik på at sætte en stopper for denne ulovlige handel, som ud over at være en afskyelig praksis også er bedrageri mod forbrugerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. juli 2003)

På nuværende tidspunkt er Kommissionen ikke i besiddelse af nogen oplysninger, der bekræfter, at katte og hunde opdrættes med henblik på salg af deres pels i EU eller i de ti tiltrædelseslande.

Kommissionen er opmærksom på importen af katte- og hundepels. Kommissionen undersøger for øjeblikket de spørgsmål, der blev stillet, idet der bliver taget højde for kravene henholdsvis i Verdenshandelsorganisationens (WTO) regelværk, retsgrundlag i henhold til fællesskabslovgivningen og samspillet med den nuværende lovgivning mod vildledning af forbrugerne.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/475 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/475

---

(2004/C 84 E/0550)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1700/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(22. maj 2003)

Om:   Finansielle korrektioner

Som svar på punkt 2.57 i Revisionsrettens årsberetning for 2001 (1) udtaler Kommissionen: »Til opfølgning af proceduren for afslutning af regnskaberne for 2001 har Kommissionens tjenestegrene meddelt de portugisiske myndigheder, at de foreslår en finansiel korrektion på 2 % af Ifadaps udgifter (2,8 mio.EUR).«

Kommissionen bedes gøre udtømmende rede for, hvilke bevæggrunde den har haft til at pålægge Ifadap en finansiel korrektion på 2,8 mio. EUR.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(2. juli 2003)

Kommissionen anfører, at denne finansielle korrektion endnu ikke har nået endestadiet for regnskabsafslutningen, der omfatter en dialogfase, hvor medlemsstaten kan fremføre sine argumenter.

Efter Kommissionens eventuelle vedtagelse af en beslutning om finansiel korrektion vil Kommissionen underrette det ærede medlem herom.

---

(1)  EFT C 295 af 28.11.2002, s. 58.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/476 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/476

---

(2004/C 84 E/0551)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1731/03

af Freddy Blak (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. maj 2003)

Om:   Danmarks overtrædelse af traktatens artikel 82 og 86

Ved indførelsen af Dansk Retursystem A/S (DRS) overtræder Danmark bestemmelserne i traktatens artikel 82 og 86. Overtrædelsen finder sted som følge af den dominerende stilling på markedet, som Carlsberg har på det danske marked kombineret med Carlsbergs dominerende indflydelse på DRS A/S. DRS A/S er en privat virksomhed, der har fået eneretten på at drive pant- og retursystemet i Danmark. Carlsberg kontrollerer imidlertid DRS fuldstændigt, da aktie majoriteten i DRS Holding ejes af Carlsberg og da holdingselskabet ejer 85 % af aktierne i DRS A/S. Endvidere sidder Carlsberg på størstedelen af bestyrelsesposterne i både DRS Holding og DRS A/S (se tidligere fremsendte spørgsmål E-3828/02 (1)). DRS A/S har eneret til at drive det danske pant- og retursytem, som alle virksomheder, der markedsfører øl og læskedrikke skal være tilmeldt. Eneretten omfatter bl. a. indsamling af engangsemballage, men ikke indsamling af genpåfyldelig emballage, der kan organiseres af tapperierne selv. Dermed er der ingen konkurrence på det danske marked for indsamling af engangsemballage. Efterfølgende sker der en overtrædelse af artikel 82, ved at den pågældende virksomhed alene ved at udøve den tildelte eneret ikke kan undgå at misbruge sin dominerende stilling, eller når eneretten er egnet til at skabe en situation, hvor virksomheden foranlediges til at gøre sig skyldig i misbrug. Ved at give eneretten til DRS A/S, der effektivt kontrolleres af Carlsberg, sættes DRS A/S i en interessekonflikt, bl.a. ved at give bestyrelsesmedlemmer adgang til følsomme forretningsoplysninger om deres konkurrenter på det danske øl- og sodavandsmarked.

Vil Kommissionen skride ind over for denne overtrædelse af traktatens artikel 82 og 86?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(7. juli 2003)

Det ærede medlem henviser til oprettelsen af Dansk Retursystem A/S (DRS), der har fået eneretten på at drive pant- og retursystemet i Danmark.

I henhold til retspraksis ved Domstolen for De Europæiske Fællesskaber er det at skabe en dominerende stilling i sig selv ikke uforeneligt med EF-traktatens artikel 82. Der kan ske en overtrædelse af bestemmelserne i EF-traktatens artikel 86 og 82, såfremt den pågældende virksomhed ved den blotte udøvelse af de eksklusive rettigheder, som er indrømmet den, foranlediges til at udnytte sin dominerende stilling på en måde, der er udtryk for misbrug (sag C-163/96, Raso; C-209/98, FFAD).

Da den danske bekendtgørelse om pant- og retursystemet blev udarbejdet, var Kommissionen i kontakt med de danske konkurrencemyndigheder. Som følge heraf blev der foretaget ændringer i forslaget. Kommissionen har ikke til hensigt at indlede en overtrædelsesprocedure mod Danmark under henvisning til, at Fællesskabets konkurrenceregler overtrædes, fordi DRS har fået eneretten. Det forhold, at Carlsberg kontrollerer DRS, er ikke tilstrækkeligt til at bevise DRS's misbrug. De potentielle interessekonflikter, som det ærede medlem nævner, kan undgås, hvis det i tilstrækkelig grad sikres, at Carlsberg ikke får adgang til følsomme forretningsoplysninger, som revisionsfirmaet eller DRS ligger inde med.

Som allerede nævnt i svaret til skriftlig forespørgsel E-3828/02 fra det ærede medlem, holder Kommissionen øje med, hvordan systemet fungerer i praksis. I det omfang den praktiske anvendelse af systemet eller dets anvendelsesområde skaber konkurrencemæssige problemer, fortsætter Kommissionen samarbejdet med de danske konkurrencemyndigheder.

---

(1)  EFT C 268 E af 7.11.2003, s. 52.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/477 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/477

---

(2004/C 84 E/0552)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1736/03

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(26. maj 2003)

Om:   Deltagelse af en repræsentant for Kommissionen i den 5. internationale avocadokongres

Under henvisning til indholdet af min skriftlige forespørgsel E-1154/02 (1) af 22. april 2002 og Kommissionens svar er organisationskomiteen for den 5. internationale avocadokongres orienteret om muligheden af, at en repræsentant for Kommissionen vil deltage i denne kongres.

Efter de fire foregående kongresser, som afholdtes i USA, Mexico, Sydafrika og Israel, må afholdelsen af denne kongres på vort kontinent tillægges særlig betydning for sektoren, og den byder på en glimrende lejlighed for Kommissionen — som forvalter af den fælles landbrugspolitik — til at få direkte kendskab til resultaterne af indlæggene og deres eventuelle gennemførelse i praksis til gavn for EU-producenterne.

Kan Kommissionen oplyse, i hvilket omfang den vil kunne acceptere indbydelsen fra organisationskomiteen for denne kongres og deltage aktivt i drøftelserne om gennemførelse af resultaterne af indlæggene og avocadoavlernes situation i og uden for EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. juli 2003)

Organisatorerne for den 5. internationale avocadokongres har indbudt Kommissionen til at deltage i denne kongres, men har i indbydelsen ikke givet specifikt udtryk for et ønske om aktiv deltagelse. Kommissionen undersøger i øjeblikket muligheden for passiv deltagelse under hensyntagen til arbejdsprioriteringer og de menneskelige og økonomiske ressourcer, der er til rådighed.

Hvis organisatorerne ønsker, at Kommissionen skal deltage aktivt i kongressen og gennemførelsen af resultaterne heraf, bør de henvende sig direkte til den berørte tjenestegren i Kommissionen (Generaldirektoratet for Landbrug, Direktoratet for Markederne for Vegetabilske Produkter, Kontoret for Friske og Forarbejdede Frugter og Grøntsager) for at præcisere deres ønsker og aftale nærmere, hvad der skal gøres.

---

(1)  EFT C 277 E af 14.11.2002, s. 154.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/478 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/478

---

(2004/C 84 E/0553)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1830/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(2. juni 2003)

Om:   Skrivelser til de græske myndigheder om korrekt brug af fællesskabsbevillingerne og gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning (regionalpolitik)

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange skrivelser dens tjenestegrene har sendt til de græske myndigheder siden 1994, og fra hvem (kommissionsmedlemmer, generaldirektører eller ansvarlige kontorchefer) vedrørende den korrekte anvendelse af fællesskabsmidlerne samt omsætning og korrekt gennemførelse af Fællesskabets lovgivning på området for regionalpolitik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. juli 2003)

I overensstemmelse med partnerskabsprincippet foregår udvekslingen af oplysninger mellem Kommissionen og de nationale myndigheder om gennemførelsen af fællesskabsprogrammer som led i den løbende forvaltning.

Såvel med Grækenland som med de øvrige medlemsstater foregår disse udvekslinger næsten dagligt i form af skrivelser, som henholdsvis kan være undertegnet af kommissæren eller generaldirektøren.

Forsendelsen af sådanne skrivelser er et led i den daglige rutine, da medlemsstaterne er ansvarlige for anvendelsen af fællesskabsbevillingerne i overensstemmelse med de regler, der er udarbejdet på fællesskabsniveau.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/478 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/478

---

(2004/C 84 E/0554)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1857/03

af Brian Simpson (PSE) til Kommissionen

(3. juni 2003)

Om:   Beskyttelse af ankomst- og afgangstidspunkter for regionale rutefly

Vil Kommissionen gøre nærmere rede for, hvordan ankomst- og afgangstidspunkter for regionale rutefly kan beskyttes i henhold til de nugældende regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(7. juli 2003)

EU-retten beskytter den regionale trafikflyvning på to måder. For det første giver Fællesskabets regler om markedsadgang (Rådets forordning (EØF) nr.2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet (1), artikel 4) regeringerne mulighed for at indføre en såkaldt forpligtelse til offentlig tjeneste på ruter inden for Fællesskabet, der berører et yderområde eller en region, hvis udvikling afhænger af lufttransport. For indenrigsruter med pligt til offentlig tjeneste fastslår Fællesskabets regler om tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter (Rådets forordning (EØF) nr. 95/93 af 18. januar 1993 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne (2)), at medlemsstaterne kan forbeholde bestemte ankomst- og afgangstidspunkter i fuldt koordinerede lufthavne (forordningens artikel 9, stk. 1, litra b). Hvis der er indført pligt til offentlig tjeneste på udenrigsruter, er der ikke mulighed for at forbeholde ankomst- og afgangstidspunkter. Hvad angår ruter, der ikke er underlagt pligt til offentlig tjeneste, men som forbinder regionale lufthavne på en medlemsstats område med en fuldt koordineret lufthavn giver reglerne om tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter (forordningens artikel 9, stk. 1, litra a, og stk. 3) kun medlemsstaterne mulighed for at forbeholde ankomst- og afgangstidspunkter på visse betingelser. Således kan ankomst- og afgangstidspunkter kun reserveres, hvis de pågældende ruter blev drevet i 1993, da forordningen om ankomst- og afgangstidspunkter trådte i kraft, og hvis den pågældende medlemsstat havde anmeldt en liste over ruter, som havde en sådan ordning.

---

(1)  EFT L 240 af 24.8.1992.

(2)  EFT L 14 af 22.1.1993.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/479 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/479

---

(2004/C 84 E/0555)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1886/03

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. maj 2003)

Om:   Iraks kulturarv

Ifølge offentliggørelser i pressen har Nationalmuseet i Bagdad og museet i Mosul været populære plyndringsmål. Der er indtil nu blevet stjålet over 170 000 antikke udstillingsgenstande.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre Iraks kulturarv og finde alle de stjålne kunstværker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(20. juni 2003)

Kommissionen er dybt bekymret over plyndringerne af Bagdads nationale arkæologiske museum og ødelæggelserne af de mange arkæologiske skatte. Kommissionen støtter Unescos synspunkter i opfordringen fra 17. april 2003, hvori Unesco beklagede de store skader på Iraks kulturarv og henstillede at træffe forholdsregler for at standse handelen med ulovligt eksporterede kulturgenstande.

Kommissionen har tillid til, at koalitionsstyrkerne, der i øjeblikket er den ansvarlige myndighed i Irak, vil træffe alle foranstaltninger for at undgå yderligere ødelæggelser. I denne forbindelse er Kommissionen ved at udarbejde et udkast til forordning til gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolution 1483, der ophæver handelssanktionerne mod Irak. Kommissionen overvejer muligheden af at indføre forbud mod import af kulturgenstande fra Irak på grundlag af den relevante artikel i resolution 1483.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/479 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/479

---

(2004/C 84 E/0556)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1936/03

af Anne Jensen (ELDR) til Kommissionen

(13. juni 2003)

Om:   Havnesikkerhed

USA stiller krav til sikkerhedsniveauet i de europæiske havne, hvorfra skibe anløber amerikanske havne. Det synes de facto at have betydet, at USA indgår aftaler med og giver forrang til udvalgte europæiske havne, som landet regner for »sikre«. Samtidig afviser USA at have forbindelse til andre havne, som regnes for »usikre«. Derved gives nogle europæiske havne en urimelig konkurrencefordel i forhold til andre.

Hvad vil Kommissionen gøre for at afhjælpe denne problematik? Vil man for eksempel stille forslag om lovgivning, som gør europæiske havne acceptable for USA? Hvad vil hovedlinjerne i sådan lovgivning være? Og hvornår forventer Kommissionen at tage et initiativ på området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(24. juli 2003)

EU er fuldt bekendt med de initiativer, de amerikanske myndigheder har taget for at kræve, at de terrorforebyggende kontrolforanstaltninger i havne, hvorfra der foregår eksport til USA, skærpes, og man er på det rene med den forvridning af konkurrencen mellem havnene, som sådanne foranstaltninger vil kunne medføre.

USA har udvalgt 20 storhavne, bl.a. i Europa, ikke på grund af havnenes sikkerhedsforanstaltninger, men fordi disse havne tegner sig for en stor del af containertrafikken, herunder 98 % af containertrafikken ad søvejen mellem EU og USA.

Den næste fase i det amerikanske »Container Security Initiative« (CSI) vil blive rettet mod andre havne. Disse havne vil måske blive valgt ud fra deres sikkerhedsniveau, men de amerikanske toldmyndigheder har også ladet forstå, at man i denne anden fase vil vælge havnene ud fra strategiske kriterier, f.eks. med sigte på de vigtigste trafikforbindelser med Mellemøsten og/eller Afrika.

I denne situation bør vi derfor tage hensyn til to faktorer: den globale sammenhæng og hensynet til et velfungerende indre marked, bl.a. ved at sikre, at alle vores eksportører behandles på lige fod.

For at bevare denne lige behandling i hele toldunionen sendte Kommissionen i årets begyndelse åbningsskrivelser til de medlemsstater, som havde undertegnet »hensigtserklæringer« i tilknytning til gennemførelsen af USA's »Container Security Initiative«.

Samtidig foreslog den medlemsstaterne en samarbejdsplan med de amerikanske myndigheder om indgåelse af en aftale, der kunne træde i stedet for bestemmelserne i de nævnte hensigtserklæringer, der var uforenelige med toldunionen og det indre marked.

Den 18. marts 2003 godkendte Rådet forhandlingsdirektiver, så Kommissionen kunne indlede forhandlinger om udvidelse af anvendelsesområdet for toldsamarbejdsaftalen mellem Fællesskabet og De Forenede Stater fra 1997 (for så vidt angår de områder, der henhører under Fællesskabet) med henblik på bedre samordning af sikkerhedskontrollen med godstransporten.

Endvidere vedtog Kommissionen den 2. maj 2003 en meddelelse om bedre sikring af søfarten og et forslag til forordning om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter (1).

Kommissionen påtænker at tage andre lovgivningsmæssige initiativer vedrørende sikkerheden i prioriterede områder, sikkerheden i forbindelse med den multimodale transportkæde samt vedrørende revisionen af Fællesskabets toldkodeks.

---

(1)  KOM(2003) 229 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/480 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/480

---

(2004/C 84 E/0557)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2007/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(11. juni 2003)

Om:   Fortsat tilbageholdelse af Thich Quang Do i Vietnam

Den 75-årige Thich Quang Do, Vietnams Forenede Buddhistiske Kirkes nummer to, tilbageholdes stadig, selv om han skulle have været løsladt søndag den 1. juni i år efter at have afsonet sin samlede straf på 2 års administrativ tilbageholdelse (ref. 3208/QD-UB), som han blev idømt den 31. maj 2001 på grundlag af en »beslutning« fra Ho Chi Minh-Folkekomitéen. Ifølge disse lokale myndigheder var den nye dom en »reaktivering« af den betingede dom på fem års fængsel, som Thich Quang Do var blevet idømt i august 1995 — på trods af, at han blev benådet i september 1998. Som en slags begrundelse for sin »beslutning« erklærede Ho Chi Minh-Folkekomitéen, at det drejede sig om at »forhindre Thich Quang Do i at udføre aktiviteter, der har en dårlig indflydelse på politikken og den offentlige orden«. Denne »reaktivering« af en straf er ikke kun ulovlig og i uoverensstemmelse med FN's internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som er ratificeret af Vietnam, men er også et klart brud på vietnamesisk lovgivning, fordi den benådning, Thich Quang Do var blevet tildelt, var republikkens præsidents beslutning, imens »reaktiveringen« af hans straf er resultatet af en simpel beslutning fra myndighederne i Ho Chi Minh, der er truffet, uden at Thich Quang Do har haft mulighed for at forsvare sig ved en domstol. Desuden taler de vietnamesiske myndigheder ifølge det franske nyhedsbureau AFP, der citerer kilder i det vietnamesiske udenrigsministerium, om en eventuel løsladelse den 2. september i år!

Kender Kommissionen til denne triste udvikling i, hvad der for fremtiden vil kunne kaldes »Thich Quang Do-sagen«? Hvilke nye initiativer vil Kommissionen tage for at gøre det klart over for de vietnamesiske myndigheder, at den fortsatte tilbageholdelse af Thich Quang Do er et yderst alvorligt brud på både vietnamesisk lovgivning, internationale konventioner, som Vietnam har tilsluttet sig, og ånd og ord i samarbejdsaftalen mellem Vietnam og EU? Hvilke initiativer vil Kommissionen mere generelt tage for at få de vietnamesiske myndigheder til at ændre deres holdning radikalt og finde tilbage til den dialogens ånd, der prægede det nylige møde mellem patriarken Thich Huyen Quang og den vietnamesiske premierminister Phan Van Khai?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. juni 2003)

Kommissionen er underrettet om hans højærværdighed Thich Quan Dos fortsatte husarrest.

Kommissionens politik over for Vietnam sigter mod at fremme og støtte fortsatte fremskridt vedrørende menneskerettigheder og demokratisering og at reagere i tilfælde af misbrug, eller såfremt der opstår en forværring i situationen. I snævert samarbejde med medlemsstaterne overvåger Kommissionen udviklingen i landet inden for menneskerettighedsområdet og deltager i samtlige EU-tiltag over for den vietnamesiske regering vedrørende menneskerettighedsspørgsmål, herunder sager, der angår enkeltpersoner.

Kommissionen og medlemsstaterne har gentagne gange opfordret den vietnamesiske regering til at styrke respekten for politisk og religiøs frihed, til at styrke den økonomiske og sociale frihed yderligere og til at skabe de nødvendige juridiske rammer for at fremme udviklingen af et styrket civilsamfund.

Kommissionen vil fremover nøje følge udviklingen inden for menneskerettigheder i Vietnam i samarbejde med medlemsstaternes diplomatiske missioner i landet og træffe de nødvendige foranstaltninger.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/481 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/481

---

(2004/C 84 E/0558)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2154/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(24. juni 2003)

Om:   Forsinkelser med hensyn til udbetaling af støtte til SMV-projekter

Formålet med det femte og sjette forskningsrammeprogram er bl.a. at fremme innovationsprojekter. På baggrund heraf har Kommissionen anmodet interesserede parter om at indsende forslag til sådanne projekter under referencenummer INN/01/02. Sidste frist for indsendelse af forslag var den 15. marts 2002. Efter vurderingen af forslagene blev der i juni 2002 givet tilsagn om støtte til 31 projekter. Ved udgangen af december 2002 var der dog kun blevet indgået fire kontrakter.

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor der for 27 ud af 31 projekters vedkommende mere end et år efter Kommissionens tilsagn om støtte endnu ikke er blevet indgået nogen kontrakter, og hvornår Kommissionen agter at indgå disse?

Er Kommissionen enig med mig i, at der med sådanne forsinkelser er betydelig risiko for, at visse projekter ikke bliver gennemført? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekræftende fald iværksætte for at sikre, at eventuelle negative følger af sådanne forsinkelser bliver så ubetydelige som muligt?

Hvor mange projekter er der tale om inden for det femte og sjette forskningsrammeprogram, hvor vurderingen heraf blev afsluttet for mindst et år siden, men hvor der endnu ikke er blevet undertegnet nogen kontrakt?

Ved udgangen af maj 2003 kunne der under posten forskning og teknologisk udvikling konstateres manglende udbetalinger til en værdi af 7 mia. EUR. Kan Kommissionen oplyse, hvornår den senest forventer at udbetale disse beløb, hvilke foranstaltninger den i den forbindelse agter at iværksætte, og om der er risiko for, at en del af disse midler annulleres? Vil der i den sammenhæng også ske forsinkelser med hensyn til betalingen af regninger for igangværende projekter? Hvor mange tilfælde (absolut og relativ andel af alle igangværende projekter) vil der i bekræftende fald være tale om, og hvad er årsagen hertil?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(18. september 2003)

Som svar på punkt 3 i den skriftlige forespørgsel fra det ærede medlem fremlægges i det nedenstående en oversigt over de forskningskontrakter, som endnu ikke er blevet undertegnet, og for hvilke evalueringen er blevet gennemført for over et år siden.

Oversigten vedrører kun det femte FTU-rammeprogram. Spørgsmålet er ikke relevant for gennemførelsen af det sjette rammeprogram, som først er blevet iværksat ved udgangen af 2002.

| — | Ti individuelle stipendier inden for området »Den menneskelige faktor og mobilitet« |
| --- | --- |

—

Ti individuelle stipendier inden for området »Den menneskelige faktor og mobilitet«

| — | Tyve CRAFT-projekter inden for området industrielle teknologier |
| --- | --- |

—

Tyve CRAFT-projekter inden for området industrielle teknologier

| — | To projekter inden for miljøområdet |
| --- | --- |

—

To projekter inden for miljøområdet

| — | Fire projekter inden for området »Samfund og videnøknomi« |
| --- | --- |

—

Fire projekter inden for området »Samfund og videnøknomi«

I de fleste tilfælde kan forsinkelserne henføres til kontrahenterne (kontrahent under afvikling, tilbagetrækning, ændring af sammensætning, der kræver en ny registrering, osv.) eller manglende stabilitet inden for konsortierne (konkurs, ændring af prioriteter, ændring af partnere eller koordinator osv.)

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/482 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/482

---

(2004/C 84 E/0559)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2158/03

af Danielle Darras (PSE) til Kommissionen

(24. juni 2003)

Om:   Underentreprise, europæiske midler og Isbergue

Forespørgeren har taget det svar til efterretning, som Diamantopoulou har givet på Kommissionens vegne (6. juni 2003) på hendes forespørgsel P-1696/03 (1), men kunne godt ønske at få dette præciseret og vide, om Kommissionen kan modsætte sig den planlagte omstrukturering af Isbergue, såfremt enten Arcelor eller de virksomheder, med hvilke Arcelor har indgået en underentrepriseaftale, tildeles midler fra EU.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(25. juli 2003)

Svaret på dette spørgsmål kan kun gentage de principper, der allerede er blevet fremført i svaret af 6. juni 2003 på skriftlig forespørgsel P-1696/03 fra det ærede medlem.

Kommissionen kan ikke modsætte sig en omstrukturering af en industrikoncern udelukkende ud fra, om en koncern har modtaget strukturfondsstøtte eller ej.

Hvad angår indeværende programmeringsperiode 2000-2006, fremgår det imidlertid af artikel 30 i forordningen (2) om strukturfondene, at hvis en operation, som der er blevet ydet strukturfondsstøtte til, inden for et tidsrum på fem år fra tidspunktet for afgørelsen om deltagelse fra fonden undergår en væsentlig ændring, der påvirker arten af operationen eller betingelserne for dens iværksættelse, som skyldes ophør eller ændring af lokalisering for en produktionsvirksomhed, finder bestemmelserne om finansielle korrektioner i artikel 39 i nævnte forordning anvendelse. I så fald underretter medlemsstaten Kommissionen og foretager de nødvendige finansielle korrektioner, som består i hel eller delvis annullering af Fællesskabets medfinansiering.

I de foregående programmeringsperioder var der ikke i lovgivningen fastsat bestemmelser om genind-drivelse af støtte, som var ydet gennem strukturfondene, for så vidt operationerne blev gennemført og afsluttet på grundlag af gældende lovgivning.

---

(1)  Se side 474.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/483 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/483

---

(2004/C 84 E/0560)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2257/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(8. juli 2003)

Om:   Krænkelser af religionsfriheden i Georgien over for troende fra den evangeliske Pinsebevægelse

| — | Den 15. juni blokerede demonstranter under ledelse af den ortodokse præst Fr. David Isakadze en af Pinsebevægelsens kirker i Tbilisi i syv timer og forhindrede således de troende i at deltage i en særlig højtidelighed under Pinsebevægelsen. |
| --- | --- |

—

Den 15. juni blokerede demonstranter under ledelse af den ortodokse præst Fr. David Isakadze en af Pinsebevægelsens kirker i Tbilisi i syv timer og forhindrede således de troende i at deltage i en særlig højtidelighed under Pinsebevægelsen.

| — | Ved denne lejlighed blev præsten Nikolai Kalatsky truet med døden; demonstranterne havde organiseret sig med en halv snes biler fra kl. 9.00 til kl. 16.00. En af dem indrømmede, at protesten var organiseret af den ortodokse præst, Fr. David Isakadze. |
| --- | --- |

—

Ved denne lejlighed blev præsten Nikolai Kalatsky truet med døden; demonstranterne havde organiseret sig med en halv snes biler fra kl. 9.00 til kl. 16.00. En af dem indrømmede, at protesten var organiseret af den ortodokse præst, Fr. David Isakadze.

| — | Blokeringen af kirken fra de ortodokse såkaldte tilsynsførendes side fandt sted samme dag som ildspåsættelsen af en kirke i landsbyen Akhalsopeli i Østgeorgien. |
| --- | --- |

—

Blokeringen af kirken fra de ortodokse såkaldte tilsynsførendes side fandt sted samme dag som ildspåsættelsen af en kirke i landsbyen Akhalsopeli i Østgeorgien.

| — | I de seneste år har Georgien været skueplads for voldshandlinger mod religiøse mindretal fra de »ortodokse tilsynsførendes« side, og disse får tilsyneladende fuld støtte fra myndighedernes side. |
| --- | --- |

—

I de seneste år har Georgien været skueplads for voldshandlinger mod religiøse mindretal fra de »ortodokse tilsynsførendes« side, og disse får tilsyneladende fuld støtte fra myndighedernes side.

| — | Selv om der har været i hundredevis af voldshandlinger, er der tilsyneladende ikke idømt straffe eller indledt retssager. |
| --- | --- |

—

Selv om der har været i hundredevis af voldshandlinger, er der tilsyneladende ikke idømt straffe eller indledt retssager.

| — | Myndighederne fortsætter med overalt i Georgien at angribe de religiøse mindretal. Den 1. juni foretog politichefen Levan Chokheli husundersøgelse i en privat ejendom i byen Gori og gav ordre til, at et møde med cirka 600 deltagere fra Jehovas vidner blev opløst. |
| --- | --- |

—

Myndighederne fortsætter med overalt i Georgien at angribe de religiøse mindretal. Den 1. juni foretog politichefen Levan Chokheli husundersøgelse i en privat ejendom i byen Gori og gav ordre til, at et møde med cirka 600 deltagere fra Jehovas vidner blev opløst.

Kan Kommissionen under henvisning til de fremragende samarbejdsforbindelser mellem Den Europæiske Union og Georgien på det økonomiske og handelsmæssige plan besvare følgende spørgsmål:

| — | har den kendskab til ovenstående? |
| --- | --- |

—

har den kendskab til ovenstående?

| — | hvilke initiativer inden for samarbejdsforbindelserne kunne udgøre et seriøst og effektivt middel til at tilskynde Georgien til at respektere religionsfriheden? |
| --- | --- |

—

hvilke initiativer inden for samarbejdsforbindelserne kunne udgøre et seriøst og effektivt middel til at tilskynde Georgien til at respektere religionsfriheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(12. september 2003)

Kommissionen ser med bekymring på det stigende antal krænkelser af religionsfriheden i Georgien. Den har imidlertid med tilfredshed konstateret, at præsident Eduard Shevardnadze deltog i en økumenisk gudstjeneste i den georgiske hovedstad Tbilisi den 14. marts 2003. Under denne gudstjeneste, som også blev overværet af repræsentanter for Kommissionens delegation og medlemsstaterne, sagde præsident Shevardnadze for første gang, at personer, der udøver vold mod religiøse minoriteter, skal retsforfølges. Ikke desto mindre beklager Kommissionen, at voldelige episoder fortsat finder sted, som for eksempel ildspåsættelsen af baptistkirken i Akhalsopeli i Østgeorgien. Den 8. maj 2003 fremsatte det græske formandskab på EU's vegne en officiel erklæring til OSCE, hvori det gav udtryk for beklagelse af et overfald på en observatør fra Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE), som fandt sted den 29. april 2003 under retssagen mod Mkalavishvili. Kommissionen vil fortsat følge dette spørgsmål nøje.

Kommissionen ønsker atter at understrege, at den tillægger religionsfrihed, trosfrihed og ytringsfrihed stor betydning. EU har gentagne gange fremført, at menneskerettigheder og demokratisering skal være en integreret del af enhver politisk dialog med tredjelande. I sin regelmæssige politiske dialog med Georgien har EU i henhold til partnerskabs- og samarbejdsaftalen således systematisk rejst menneskerettighedsspørgsmål, herunder spørgsmålet om beskyttelse af religiøse minoriteter. For sit vedkommende vil Kommissionen bestræbe sig for at gøre dialogen om disse anliggender så effektiv som mulig.

Med hensyn til ydelse af bistand har Kommissionen — i henhold til sin meddelelse fra maj 2001 om, hvorledes Den Europæiske Union kan medvirke til at fremme menneskerettigheder og demokratisering i tredjelande (1) — forpligtet sig til at integrere menneskerettigheds- og demokratiseringsspørgsmål i alle EU-bistandsprogrammer. Landestrategipapirer benyttes som et middel til at skabe en mere sammenhængende og konsekvent fremgangsmåde for at fremme menneskerettigheder og demokratisering under anvendelse af de forskellige finansielle instrumenter, der kan anvendes på tredjelande; hertil kommer den bistand, der ydes gennem det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettighederne.

Kommissionen har endvidere udarbejdet en ny landestrategi for EU's forbindelser med Georgien og er i denne sammenhæng ved at omlægge sin tekniske bistand med henblik på styrkelse af god regeringsførelse og fremme af menneskerettigheder og civilsamfundet der. Dette burde bidrage til at skabe bedre vilkår for respekten for religionsfriheden. I det nye vejledende Tacis-program for Georgien for 2004-2006 slås der især til lyd for samarbejde til støtte for institutionelle, juridiske og administrative reformer, og endvidere behandles de sociale konsekvenser af overgangen og støtten til samfundsgenopbygningen.

Georgien er også et af de 31 »fokuslande« i det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettighederne (EIDHR), som dækker perioden 2002-2004. Et af de fire prioriterede emner under EIDHR er bekæmpelse af racisme og fremmedhad og diskrimination mod minoriteter og oprindelige folk. Den 11. juli 2003 iværksatte Kommissionen en ny indkaldelse af forslag til mikroprojekter under EIDHR, som skal gennemføres af georgiske ngo'er; der er tale om budgetter på mellem 3 000 EUR og 50 000 EUR. Et af de prioriterede emner i dette udbud er støtte til foranstaltninger til bekæmpelse af racisme og fremmedhad og til beskyttelse af religiøse og etniske minoriteter. Fristen for indsendelse af ansøgninger er den 15. september 2003.

---

(1)  KOM(2001) 252 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/484 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/484

---

(2004/C 84 E/0561)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2280/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(9. juli 2003)

Om:   Togadvarselssignaler

| 1. | Kan Kommissionen oplyse, om der findes EU-lovgivning vedrørende krav om maksimal eller minimal lydstyrke af de togadvarselssignaler, som benyttes af medlemsstaternes jernbanemyndigheder? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen oplyse, om der findes EU-lovgivning vedrørende krav om maksimal eller minimal lydstyrke af de togadvarselssignaler, som benyttes af medlemsstaternes jernbanemyndigheder?

| 2. | Kan Kommissionen i modsat fald oplyse, om den agter at stille forslag desangående? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen i modsat fald oplyse, om den agter at stille forslag desangående?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. august 2003)

Der findes ingen EU-lovgivning vedrørende krav om, at medlemsstaternes jernbanemyndigheder skal benytte togadvarselssignaler med en minimal eller maksimal lydstyrke.

Kommissionen agter ikke at fremsætte forslag i den retning.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/485 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/485

---

(2004/C 84 E/0562)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2297/03

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. juli 2003)

Om:   Retsgrundlaget for direktivet om sikkerheden i nukleare anlæg

I Kommissionens forslag (1) til Rådets direktiv om sikkerheden i nukleare anlæg foreslås det, at forvaltningen af nedlukningsfondene harmoniseres. Har Kommissionen forvisset sig om, at retsgrundlaget for direktivet er fyldestgørende? Er det ifølge Kommissionen muligt, at denne del af direktivet kan udskilles og gøres til et særskilt direktivforslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. august 2003)

Det ærede medlems forespørgsel vedrører retsgrundlaget for bestemmelserne om de nedlukningsfonde, der er nævnt i forslaget til Rådets direktiv (Euratom) om fastsættelse af de grundlæggende forpligtelser og generelle principper vedrørende sikkerheden i nukleare anlæg.

I henhold til artikel 2, litra b), i Euratom-traktaten skal Fællesskabet under de i traktaten foreskrevne betingelser »indføre ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed og overvåge deres anvendelse«. I afsnit II, kapitel 3, i Euratom-traktaten er det fastsat, at der skal indføres grundlæggende normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling. På grundlag af dette kapitel er der udarbejdet en omfattende lovgivning om strålebeskyttelse, som netop tager sigte på beskyttelse af sundheden. Denne lovgivning omfatter langt mere end aspekterne vedrørende beskyttelse af sundheden i snæver betydning. Både strålebeskyttelse og nuklear sikkerhed har til formål at beskytte befolkningen og arbejdstagerne mod virkningerne af ioniserende stråling, og begge områder er en del af Fællesskabets politik for beskyttelse af sundheden. I øvrigt bekræftede Domstolen i sin dom af 10. december 2002 (sag C-29/99), at Euratom-traktaten også omfatter aspekter vedrørende nuklear sikkerhed.

Det er nemlig kun muligt at beskytte befolkningens og arbejdstagernes sundhed fuldt ud, hvis man eliminerer enhver potentiel risiko, hvilket også indebærer foranstaltninger, som sikrer et højt sikkerhedsniveau på det nukleare område. Nedlukningsfondene skal således ikke forstås som et mål, men som et middel til at sikre et højt sikkerhedsniveau under nedlukningen. Principielt kan disse fonde sidestilles med andre, herunder tekniske, foranstaltninger, som kan sikre, at dette mål nås. De finansielle midler er nemlig et grundlæggende element i en troværdig sikkerhedspolitik på det nukleare område. En sådan politik skal sikre et højt sikkerhedsniveau, ikke blot i den periode, hvor anlægget er i drift, men også senere, så længe anlægget kræver overvågning med henblik på beskyttelse mod ioniserende stråling. Dette er baggrunden for, at forslaget til direktiv om sikkerheden i nukleare anlæg, som har hjemmel i kapitel 3 i Euratom-traktaten, også omfatter bestemmelser om nedlukningsfonde.

---

(1)  KOM(2003) 32 - C5-0228/2003 - 2003/0021(CNS).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/486 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/486

---

(2004/C 84 E/0563)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2332/03

af Franz Turchi (UEN) til Kommissionen

(16. juli 2003)

Om:   Den Italienske Republiks manglende overholdelse af EF-traktatens artikel 43

EF-traktatens artikel 43 (tidl. artikel 52) forbyder restriktioner, som hindrer statsborgere i en medlemsstat i frit at etablere sig på en anden medlemsstats område. Domstolen har med Kraus-dommen af 31.3.1993 fastslået, at disse rettigheder også gælder for borgere fra en medlemsstat, som har opnået en faglig kvalifikation, der anerkendes af fællesskabsretten, og som i forhold til deres oprindelsesstat befinder sig i en tilsvarende situation som alle andre personer, der nyder godt af de rettigheder og frihedsrettigheder, der garanteres af traktaten.

For så vidt angår udøvelse af lægegerning eller lignende virksomhed eller af farmaceutisk virksomhed lettes ophævelsen af restriktioner i henhold til EF-traktatens artikel 47 af samordningen af de betingelser, der er opstillet af de forskellige medlemsstater for udøvelse af sådanne erhverv, gennem direktiver vedrørende gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og samordning af de nationale krav for adgangen hertil og udøvelsen heraf.

Domstolen har gennem Hocsman2-dommen fastslået, at EF-traktatens artikel 43 pålægger de nationale myndigheder i hvert enkelt tilfælde at foretage en sammenlignende undersøgelse af de eksamensbeviser, der er opnået af de pågældende, herunder kvalifikationsbeviser fra tredjelande. I henhold til direktiv 78/686/EØF (1) anerkender hver medlemsstat de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser til tandlæger, som af andre medlemsstater udstedes til medlemsstaternes statsborgere i henhold til direktiv 78/687/EØF (2), hvorved de på deres eget område giver dem samme betydning som de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, de selv udsteder med henblik på adgangen til at optage og udøve virksomhed som tandlæge. Den 11. og 13. marts 2003 modtog Europa-Kommissionen 3 klager over Den Italienske Republik for overtrædelse af EF-traktatens artikel 43 fra italienske statsborgere, der er indehavere af tandlægevidenskabelige eksamensbeviser, som enten var udstedt af en anden medlemsstat i Fællesskabet eller af et tredjeland, nemlig Kroatien. Disse eksamensbeviser var imidlertid allerede anerkendt af en anden medlemsstat, men anerkendes ikke af Den Italienske Republik.

Europa-Kommissionen havde med skrivelse af 21. november 2001 henledt de italienske myndigheders opmærksomhed på, at de nødvendigvis skal respektere de principper og forpligtelser, der følger af retspraksis. Mener Kommissionen på denne baggrund ikke, at tiden er inde til, eventuelt gennem en åbningsskrivelse, at intervenere for at få de italienske myndigheder til at ophøre med de pågældende krænkelser af fællesskabsretten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(4. september 2003)

Kommissionen er ganske rigtigt bekendt med problematikken vedrørende Italiens anerkendelse af tandlægeeksamensbeviser, der er opnået af EU-statsborgere i et tredjeland, og som allerede har været genstand for en første anerkendelse af en anden EU-medlemsstat, ikke mindst på grund af andragende nr. 34, 105 og 303/2000 (3).

Kommissionen skal præcisere, at de italienske myndigheder under hensyntagen til Domstolens dom i Hocsman-sagen C-238/98 (4) og efter at have taget de berørte personers uddannelse og faglige erfaring i betragtning traf en afgørelse i marts 2002 om disse personers anmodning om anerkendelse af deres faglige kvalifikationer. Den kendsgerning, at de italienske myndigheder gjorde anerkendelsen betinget af en egnethedsprøve inden for visse fag, er ikke i sig selv i strid med fællesskabsretten, idet denne mulighed følger af ovennævnte dom.

De klager, som Kommissionen modtog i marts 2003, drejer sig netop om de trufne afgørelser. Klagerne er for øjeblikket til behandling i Kommissionen, der især vil tage hensyn til Domstolens seneste dom afsagt den 19. juni 2003 i sag C-110/01 (5) (Malika Tennah-Durez) om anerkendelse af eksamensbeviser udstedt af et tredjeland.

Kommissionen er klar over, at en løsning på de nævnte problemer er hastende for klagerne. Resultatet af den igangværende undersøgelse meddeles dem snarest muligt.

---

(1)  EFT L 233 af 24.8.1978, s. 1.

(2)  EFT L 233 af 24.8.1978, s. 10.

(3)  Behandlingen af disse andragender blev afsluttet den 21. marts 2003.

(4)  Sml., s. I-6623.

(5)  Endnu ikke offentliggjort i Samlingen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/487 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/487

---

(2004/C 84 E/0564)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2341/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(11. juli 2003)

Om:   Skrivelser til de græske myndigheder om korrekt anvendelse af fællesskabsmidlerne på området for regionalpolitik

Kommissionsmedlem Barnier henviste i sit svar på min skriftlige forespørgsel E-1830/03 (1) generelt til den procedure, der anvendes i forbindelse med fremsendelse af skrivelser, hvorved han ikke besvarede mit spørgsmål. Derfor stiller jeg samme spørgsmål igen. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange skrivelser dens tjenestegrene har sendt til de græske myndigheder siden 1994, og fra hvem (kommissionsmedlemmer, generaldirektører eller ansvarlige kontorchefer) vedrørende den korrekte anvendelse af fællesskabsmidlerne samt omsætning og korrekt gennemførelse af Fællesskabets lovgivning på området for regionalpolitik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(1. september 2003)

Vedrørende den korrekte anvendelse af fællesskabsmidler og en korrekt gennemførelse af Fællesskabets lovgivning om strukturfondene ønsker Kommissionen at meddele det ærede medlem, at det er uhyre vanskeligt at sætte tal på alle de skrivelser, som dens tjenestegrene har sendt til de græske myndigheder indenfor de sidste 10 år. Det skyldes, at der er mange af Kommissionens tjenestegrene, der er involveret heri.

Der er næppe tvivl om, at tallet ligger meget højt, fordi skrivelserne omfatter mere end hundrede programmer. De er blevet sendt af forskellige niveauer i EU-hierarkiet til de nationale myndigheder på centralt, regionalt og lokalt plan. Sådanne skrivelser er kun et rutinespørgsmål, da anvendelsen af fællesskabsmidler er medlemsstaternes eget ansvar i overensstemmelse med de regler, der er fastlagt på EU-niveau. Som et eksempel kan nævnes, at det ansvarlige kontor for Grækenland under Generaldirektoratet for Regionalpolitik sendte 18 skrivelser til de græske myndigheder i løbet af maj 2003.

---

(1)  Se side 478.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/487 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/487

---

(2004/C 84 E/0565)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2350/03

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(11. juli 2003)

Om:   Beskyttelse af Darwin Mounds

Kan Kommissionen i forlængelse af sit svar på skriftlig forespørgsel P-0213/03 (1) om beskyttelse af Darwin Mounds oplyse, om den britiske regering har kontaktet den med anmodning om eller begrundelse for brug af nødforanstaltninger i henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (2) i dette område? I bekræftende fald bedes Kommissionen oplyse datoen for denne henvendelse fra den britiske regering, da det formodes, at den ikke var modtaget på det tidspunkt, hvor Kommissionen afgav sit svar på skriftlig forespørgsel P-0213/03?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. august 2003)

Kommissionen kan bekræfte, at de britiske myndigheder har kontaktet den angående beskyttelsen af Darwin Mounds i forbindelse med svaret på skriftlig forespørgsel P-0213/03.

De britiske myndigheder forelagde spørgsmålet for Generaldirektoratet for Fiskeri i marts 2003 og forespurgte om mulighederne for at gennemføre nødforanstaltninger. Den 24. juni 2003 modtog Kommissionen et brev fra de britiske myndigheder, hvori de anmoder Kommissionen om at træffe forholdsregler til at lukke Darwin Mounds for fiskeri efter metoder, der sandsynligvis vil medføre yderligere uoprettelige skader på området. Darwin Mounds viser allerede tegn på de skader, som bundtrawlsfiskeri medfører. Da fiskeri af denne art fortsat finder sted i området, anmoder Department for Environment, Food and Rural Affairs Kommissionen om at udarbejde nødforanstaltninger i henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik, så problemet straks kan løses.

Kommissionens tjenestegrene er allerede gået i gang med at forberede et forslag til Rådets forordning om forbud mod at benytte bundtrawl og andre trukne redskaber i Darwin Mounds. Forslaget vil blive gennemført som en ændring af Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer (3), og Europa-Parlamentet vil derfor blive hørt.

Hvad nødproceduren angår, overvejes det nu, om sagen opfylder betingelserne i artikel 7 i forordning (EF) nr. 2371/2002. Er der grund til at benytte den pågældende procedure, vil Kommissionen hurtigt vedtage bestemmelser svarende til ovennævnte, som så vil være gyldige i seks måneder og kunne videreføres i yderligere seks måneder.

---

(1)  EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 195.

(2)  EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

(3)  EFT L 125 af 27.4.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/488 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/488

---

(2004/C 84 E/0566)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2413/03

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(21. juli 2003)

Om:   Støtte til udveksling af børnekor

Kommissionen bedes oplyse, hvilke muligheder der findes på europæisk plan for at sikre økonomisk støtte til rejseudgifter til en underskole (højst 13 år), der deltager i en udveksling af kor mellem EU-medlems-stater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(27. august 2003)

Der ydes EU-støtte til fremme af samarbejdet mellem skoler som led i Comenius-aktionerne under Socrates-programmet.

De såkaldte Comenius-skoleprojekter udgør en ramme, hvor elever og undervisere fra de tredive lande, der i øjeblikket deltager i Socrates-programmet, kan samarbejde om et emne af fælles interesse, f.eks. musik. Der ydes støtte både til lokale projektaktiviteter og til dækning af udgifterne ved besøg af partnerskolerne. Der ydes dog kun støtte til udveksling af klasser (dvs. til rejser for over tre eller fire elever) som led i Comenius-sprogprojekter, og her skal man i øjeblikket være mindst 14 år for at deltage.

Alle disse former for skolepartnerskaber administreres decentralt af et nationalt kontor for Socrates i hvert enkelt deltagende land, og skoler, der ønsker at ansøge om Comenius-støtte, bør henvende sig hos deres informationskontor. Kontaktoplysninger findes på netstedet: http://europa.eu.int/comm/education/program-mes/socrates/nat-est_en.html.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/489 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/489

---

(2004/C 84 E/0567)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2421/03

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(21. juli 2003)

Om:   Oksefrøer

Ifølge naturbeskyttelsesforeninger truer store kolonier af oksefrøer den belgiske fauna. Da indførsel fra lande uden for EU har været forbudt siden 1997, er dyrene sandsynligvis kommet ind i landet under et andet navn. Ifølge de nævnte foreninger bruger sælgere også navnet »reuzenkikkenlarver« for at kunne smugle oksefrøerne ind i Europa og sælge dem i havecentre og på markeder. Disse frøer fortrænger de lokale arter.

Er Kommissionen vidende om, at der trods EU-forbuddet indføres oksefrøer?

Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen for at gøre en ende på denne ulovlige fremgangsmåde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. september 2003)

Kommissionen kender intet til, at oksefrøer skulle blive smuglet ind i Europa under andre navne, idet de videresælges til havecentre og -markeder. En nylig undersøgelse udført for Kommissionen vedrørende håndhævelsen af EU's forordninger om handel med vilde dyr og planter, herunder arter, som udgør en økologisk trussel mod EU's fauna og flora, når frem til den konklusion, at amerikanske oksefrøer »ikke længere synes at blive solgt til havebassiner«. Kommissionen har ikke modtaget nogen informationer om illegal import af oksefrøer fra anden side.

Bekæmpelse af smugling af dyr er et ansvarsområde, som hovedsageligt sorterer under medlemsstaterne. Dog kan Kommissionen, dersom den skulle modtage relevante informationer om illegal handel med en art, som figurerer i bilaget til Rådets forordning 338/97/EF (1), henlede medlemsstaternes opmærksomhed på sager, som den anser for nødvendigt at efterforske.

Kommissionen takker det ærede medlem for disse oplysninger og vil videresende dem til de kompetente belgiske myndigheder.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed, EFT L 61 af 3.3.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/489 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/489

---

(2004/C 84 E/0568)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2431/03

af Marco Cappato (NI) til Kommissionen

(22. juli 2003)

Om:   HIV/AIDS-situationen i de centralasiatiske lande

Ifølge De Forenede Nationer, dets særorganisationer og ikke-statslige organisationer, som er aktive inden for skadesreduktion, breder HIV sig hurtigt gennem de centralasiatiske lande. Skønt antallet af HIV-tilfælde fortsat er ringe, er det steget eksplosivt i de sidste 4-5 år, hovedsagelig gennem stiknarkomani (IDU). I Usbekistan blev der i de første seks måneder af 2002 indberettet næsten lige så mange nye HIV-tilfælde som i hele det forudgående tiår; stiknarkomaner tegnede sig for 90 % af disse tilfælde. Nabolandet Kirgisistan indberettede fire HIV-tilfælde i 1996, ved udgangen af 2002 var der 825 tilfælde, 82 % blandt stiknarkomaner. I Kasakhstan udgør stiknarkomaner 87 % af de 2870 indberettede HIV-tilfælde, og i Tadsjikistan udgjorde de 73 % af de 45 registrerede tilfælde. Disse statistiske oplysninger er imidlertid ikke udtryk for den egentlige udbredelse af HIV i området, som anslås at være op til ti gange mere omfattende end det, som officielt oplyses. Opgivelse af for lave tal skyldes ringe epidemiologisk overvågning.

Stiknarkomani er stærkt udbredt i området, til dels fordi Centralasien er en vigtig narkotikarute, gennem hvilken stoffer, der fremstilles i Afghanistan og Pakistan, siver ind på andre markeder. Undersøgelser viser, at når der, langs narkotikaruter over hele verden, findes heroin, vil en vis procentdel mennesker prøve det og blive misbrugere. Denne voksende HIV-epidemi i de centralasiatiske lande kan og skal inddæmmes.

Er Kommissionen inddraget i forsøget på at mindske udbuddet af narkotika gennem beslaglæggelser og vedtagelse af straffelove for besiddelse af små mængder, hvorved stiknarkomanerne drives endnu længere under jorden, hvor de er vanskeligere at nå og ikke kan få adgang til hjælp, eller overvejer den muligheden af at give adgang til programmer for narkotikabehandling og udlevering af sprøjter, og gør den således sin formodede afvejede holdning til narkotikaproblemet ære?

Mener Kommissionen ikke, at det er på tide at vurdere den måde, hvorpå stoffer for tiden »kontrolleres« med overfloden af forbud, bestående af de tre FN-konventioner og de forskellige nationale lovgivninger, som er afledt af dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(18. september 2003)

EU's nuværende strategi til bekæmpelse af narkotika langs heroinruterne er blevet fastlagt i overensstemmelse med EU's handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000 — 2004); denne handlingsplan indeholder en klar beskrivelse af de foranstaltninger, EU-institutionerne og medlemsstaterne skal træffe i løbet af de fem år.

Foranstaltningerne omfatter en begrænsning af både udbud og efterspørgsel; endvidere lægges der vægt på behovet for internationalt samarbejde og effektiv information, evaluering og koordinering på alle niveauer.

Ifølge EU-handlingsplanens punkt 5 vedrørende eksterne aktioner anser Kommissionen internationalt samarbejde for en afgørende faktor i bekæmpelsen af narkotika. På dette område vil Kommissionen lægge særlig stor vægt på at koncentrere sig om hovedruterne for smugling af narkotika til EU.

Eftersom Afghanistan fortsat er verdens største heroinproducent til trods for det internationale samfunds bestræbelser for at afskaffe fremstillingen af dette narkotikum, er det langsigtede mål at etablere et filtersystem mellem hovedkilden for fremstilling af opioider og heroin — Afghanistan — og Europa.

Derfor er der blevet iværksat en række tekniske bistandsprogrammer og initiativprogrammer, enten direkte i form af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af narkotika eller som supplerende foranstaltninger, med det formål at øge grænsekontrollen og toldmyndighedernes aktiviteter i de nye uafhængige stater samt i landene på Balkan og i Central- og Østeuropa.

Kommissionen har iværksat tre samordnede programmer til bekæmpelse af narkotika i tre af heroinruternes regioner: BUMAD (Belarus, Ukraine, Moldova), SCAD (Sydkaukasus: Armenien, Aserbajdsjan, Georgien) og CADAP (Centralasien: Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan, Usbekistan).

Det vigtigste mål for disse tre programmer er at reducere og forhindre narkosmugling fra disse regioner til EU.

Målstrategien for programmerne omfatter tre områder:

| — | ydelse af bistand til stabil og fuldstændig kontrol med narkotika i regionen: inden for hvert program iværksættes en række specifikke projekter inden for fire interventionsområder, som er en forudsætning for at kunne iværksætte effektive og moderne foranstaltninger i forbindelse med bekæmpelsen af narkotika: a) passende retlige og institutionelle strukturer; b) effektiv grænsekontrol; c) pålidelig information om narkomisbrug og sikre oplysninger om narkosmugling; d) moderne foranstaltninger til bekæmpelse af narkomisbrug og dets virkninger og til begrænsning af efterspørgslen |
| --- | --- |

—

ydelse af bistand til stabil og fuldstændig kontrol med narkotika i regionen: inden for hvert program iværksættes en række specifikke projekter inden for fire interventionsområder, som er en forudsætning for at kunne iværksætte effektive og moderne foranstaltninger i forbindelse med bekæmpelsen af narkotika: a) passende retlige og institutionelle strukturer; b) effektiv grænsekontrol; c) pålidelig information om narkomisbrug og sikre oplysninger om narkosmugling; d) moderne foranstaltninger til bekæmpelse af narkomisbrug og dets virkninger og til begrænsning af efterspørgslen

| — | fremme af overensstemmelsen mellem de foranstaltninger, der træffes til bekæmpelse af narkomisbrug i EU og i den pågældende region: overensstemmelsen sikres gennem fremme af EU's metoder og normer med hensyn til kontrol med og bekæmpelse af narkomisbrug. Dette sker gennem anvendelsen af EU's eksperter inden for de fire interventionsområder. Ud over uddannelse skal der gennemføres studierejser på stedet og iværksættes udvekslingsprogrammer for personale i EU |
| --- | --- |

—

fremme af overensstemmelsen mellem de foranstaltninger, der træffes til bekæmpelse af narkomisbrug i EU og i den pågældende region: overensstemmelsen sikres gennem fremme af EU's metoder og normer med hensyn til kontrol med og bekæmpelse af narkomisbrug. Dette sker gennem anvendelsen af EU's eksperter inden for de fire interventionsområder. Ud over uddannelse skal der gennemføres studierejser på stedet og iværksættes udvekslingsprogrammer for personale i EU

| — | stimulering af samarbejdet på nationalt og regionalt plan: samarbejdet med modtagerlandene sikres ved hjælp af et kohærent program, der giver mulighed for at gennemføre en harmoniseret narkotikakontrol i de ti modtagerlande. Samtidig tilpasses hvert program til de specifikke forhold i landet. Inden for hvert projekt lægges der op til interinstitutionelt samarbejde på nationalt og regionalt plan gennem uddannelsesforanstaltninger og fælles studierejser. |
| --- | --- |

—

stimulering af samarbejdet på nationalt og regionalt plan: samarbejdet med modtagerlandene sikres ved hjælp af et kohærent program, der giver mulighed for at gennemføre en harmoniseret narkotikakontrol i de ti modtagerlande. Samtidig tilpasses hvert program til de specifikke forhold i landet. Inden for hvert projekt lægges der op til interinstitutionelt samarbejde på nationalt og regionalt plan gennem uddannelsesforanstaltninger og fælles studierejser.

Med henblik på at øge disse aktiviteters virkning vil narkotikabekæmpelsesprogrammerne under Tacis blive nøje koordineret med de programmer, der løber parallelt, og som vedrører toldmyndigheder og grænsekontrol, dvs. BOMCA (Programmet for forvaltning af grænser i Centralasien).

Narkotikahandlingsplanen for Centralasien (CADAP) startede i januar 2001 med placeringen af en CADAP-narkobekæmpelseskoordinator ved Kommissionens delegation i Almaty. Denne vil snart blive udskiftet og flyttet til Bishkek i Kirgisistan, hvor vedkommende vil komme til at arbejde sammen med koordinatoren for BOMCA-programmet.

Under den første fase af CADAP-programmet — CADAP I — er der på grundlag af en finansiering på 3,5 mio. EUR ydet støtte til følgende projekter:

| — | kontrol i lufthavne: levering af overvågnings- og kontroludstyr samt iværksættelse af uddannelsesforanstaltninger i de fire vigtigste lufthavne i regionen |
| --- | --- |

—

kontrol i lufthavne: levering af overvågnings- og kontroludstyr samt iværksættelse af uddannelsesforanstaltninger i de fire vigtigste lufthavne i regionen

| — | informationssystem om narkomisbrug: NADIN-projektet, der er ved at blive iværksat, har til formål at give landene mulighed for at gennemføre epidemiologiske evalueringer af narkotikasituationen, så de sættes i stand til at udforme deres egen forebyggelses- og behandlings-/rehabiliteringspolitik |
| --- | --- |

—

informationssystem om narkomisbrug: NADIN-projektet, der er ved at blive iværksat, har til formål at give landene mulighed for at gennemføre epidemiologiske evalueringer af narkotikasituationen, så de sættes i stand til at udforme deres egen forebyggelses- og behandlings-/rehabiliteringspolitik

| — | som følge af den seneste udvikling i Afghanistan har CADAP I ydet støtte til oprettelsen af et nyt kontor for narkobekæmpelse i Tadsjikistan |
| --- | --- |

—

som følge af den seneste udvikling i Afghanistan har CADAP I ydet støtte til oprettelsen af et nyt kontor for narkobekæmpelse i Tadsjikistan

| — | endelig er der blevet oprettet et koordineringskontor i tilknytning til Kommissionens delegation i Almaty. Dette kontor vil blive flyttet til Bishkek for at lette koordineringen med det nye BOMCA-program. |
| --- | --- |

—

endelig er der blevet oprettet et koordineringskontor i tilknytning til Kommissionens delegation i Almaty. Dette kontor vil blive flyttet til Bishkek for at lette koordineringen med det nye BOMCA-program.

Anden fase af CADAP-programmet — CADAP II — vil begynde i efteråret 2003 med en Tacis-finansiering på 4,5 mio. EUR.

Et år efter efterfølges det af CADAP III, der vil blive finansieret med 3 mio. EUR.

Gennem CADAP II og CADAP III vil man kunne iværksætte følgende projekter:

| — | juridisk bistand: dette projekt vil gøre det muligt at forbedre lovgivningen vedrørende narkotika i regionen og forstærke dommeres og offentlige anklageres beføjelser med hensyn til retssamarbejde (gensidig juridisk bistand og kontrollerede forsendelser). De Forenede Nationers Program for International Narkotikakontrol (UNDCP) vil blive inddraget i gennemførelsen af projektets aktiviteter |
| --- | --- |

—

juridisk bistand: dette projekt vil gøre det muligt at forbedre lovgivningen vedrørende narkotika i regionen og forstærke dommeres og offentlige anklageres beføjelser med hensyn til retssamarbejde (gensidig juridisk bistand og kontrollerede forsendelser). De Forenede Nationers Program for International Narkotikakontrol (UNDCP) vil blive inddraget i gennemførelsen af projektets aktiviteter

| — | kontrol i lufthavne: dette projekt er en videreførelse af første fase af CADAP. Formålet er at etablere efterforskningsenheder i de vigtigste lufthavne i regionen, der kan forbedre analyserne og informationsformidlingen vedrørende narkosmugling; projektet omfatter også levering af udstyr og gennemførelse af uddannelsesforanstaltninger |
| --- | --- |

—

kontrol i lufthavne: dette projekt er en videreførelse af første fase af CADAP. Formålet er at etablere efterforskningsenheder i de vigtigste lufthavne i regionen, der kan forbedre analyserne og informationsformidlingen vedrørende narkosmugling; projektet omfatter også levering af udstyr og gennemførelse af uddannelsesforanstaltninger

| — | kontrol i havne: dette projekt vil især gøre det muligt for havnemyndighederne i Aktau (Kasakhstan) at forstærke inspektionen og levere mere detaljerede oplysninger |
| --- | --- |

—

kontrol i havne: dette projekt vil især gøre det muligt for havnemyndighederne i Aktau (Kasakhstan) at forstærke inspektionen og levere mere detaljerede oplysninger

| — | grænsestationer: gennem projektet ydes der støtte til grænsestationer langs narkoruterne. I hvert land vil der blive udvalgt en række nøglegrænsestationer, som vil modtage støtte i form af uddannelsesforanstaltninger og levering af udstyr med henblik på at øge deres operationelle kapacitet. Gennemførelsen af dette projekt sker i snævert samarbejde med UNDCP |
| --- | --- |

—

grænsestationer: gennem projektet ydes der støtte til grænsestationer langs narkoruterne. I hvert land vil der blive udvalgt en række nøglegrænsestationer, som vil modtage støtte i form af uddannelsesforanstaltninger og levering af udstyr med henblik på at øge deres operationelle kapacitet. Gennemførelsen af dette projekt sker i snævert samarbejde med UNDCP

| — | oplysninger fra politimyndighederne: gennem dette projekt ydes der støtte til udvikling af ordensmagtens interne informationssystem for regionen, hvorved bekæmpelsen af narkosmugling skulle blive mere effektiv |
| --- | --- |

—

oplysninger fra politimyndighederne: gennem dette projekt ydes der støtte til udvikling af ordensmagtens interne informationssystem for regionen, hvorved bekæmpelsen af narkosmugling skulle blive mere effektiv

| — | forebyggelse i fængsler: projektet gør det muligt at indføre foranstaltninger vedrørende forebyggelse, behandling, rehabilitering og reintegrering i en lang række fængsler i Centralasien. Der vil endvidere blive ydet støtte til forebyggende aktioner, som iværksættes af myndighederne. |
| --- | --- |

—

forebyggelse i fængsler: projektet gør det muligt at indføre foranstaltninger vedrørende forebyggelse, behandling, rehabilitering og reintegrering i en lang række fængsler i Centralasien. Der vil endvidere blive ydet støtte til forebyggende aktioner, som iværksættes af myndighederne.

Det skal også nævnes, at Kommissionen er en af de vigtigste deltagere i og bidragydere til FN's globale fond til bekæmpelse af de større endemiske sygdomme som aids, tuberkulose og malaria; midler herfra anvendes til støtte for aktioner, der iværksættes af de berørte lande, herunder landene i Centralasien.

Kommissionen har generelt koncentreret sine programmer for lokal udvikling i Centralasien i de regioner i Sydtadsjikistan og i de kirgisiske og tadsjikiske områder af Ferghana-dalen, som er vigtige transitområder, og hvor stor fattigdom øger befolkningens sårbarhed over for narkosmuglere og narkosmugling.

Afslutningsvis skal det anføres, at Kommissionen ikke har tiltrådt De Forenede Nationers konventioner vedrørende narkotika (bortset fra artikel 12 i De Forenede Nationers Konvention om bekæmpelse af ulovlig handel med narkotika og psykotrofe stoffer, der vedrører kemiske prækursorer); det er således medlemsstaternes opgave i givet fald at foreslå ændringer til disse konventioner.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/492 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/492

---

(2004/C 84 E/0569)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2445/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(22. juli 2003)

Om:   Ulovlig import af »bushmeat« (kød af afrikansk vildt)

Kan Kommissionen oplyse, i hvilket omfang der foregår import af »bushmeat« til medlemsstaterne, og kan Kommissionen samtidig oplyse, hvilke udviklingstendenser der gør sig gældende med hensyn til de importerede kvanta, hvilke dyrearter dette kød stammer fra, hvilke oprindelsessteder og bestemmelsessteder der aftegner sig, hvilke transportruter og -metoder der benyttes, og i hvor høj grad det lykkes at afsløre denne ulovlige import?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(15. september 2003)

Kommissionen beklager, at de oplysninger, som det ærede medlem har anmodet om, ikke er disponible. Det siger sig selv, at den ulovlige import kun sjældent optræder i statistikkerne.

Kommissionen har oplysninger om lovligt importerede CITES-listede (1) arter, da importørerne har pligt til at underrette myndighederne og til at fremlægge tilladelser eller anmeldelser. Imidlertid er det ulovligt at importere eksemplarer af CITES-listede arter til anvendelse som »bushmeat«, og importørerne vil ikke afsløre, at de overtræder reglerne.

Det er heller ikke muligt at ekstrapolere ud fra antallet af konfiskeringer, da der ikke er nogen pålidelig måde til at bestemme, hvilken andel af varen der bliver konfiskeret, idet smuglergods, der ikke opdages, ikke bliver registreret. I tilfældet med »bushmeat« har der kun været to konfiskeringer siden 1999.

---

(1)  Konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/493 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/493

---

(2004/C 84 E/0570)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2496/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(25. juli 2003)

Om:   Afvigelser på den internationale betalingsbalances løbende poster

Kan Kommissionen anslå, hvor stor afvigelsen på den internationale betalingsbalances løbende poster er både i euro og som en del af BNP for foregående år og for indeværende år? Kan den give en forklaring på afvigelsen og oplyse, om den mener, at ikke-registrerede valutaindtægter for visse eller samtlige medlemsstater er en af årsagerne hertil? I bekræftende fald, hvor stort et omfang anslår den, at den manglende registrering har, og er der nogen grund til at formode, at den måske varierer mellem medlemsstaterne? Hvilken virkning kan en sådan manglende registrering have for de kendte løbende poster på betalingsbalancerne i medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(3. september 2003)

Kommissionen udarbejder ikke skøn over afvigelsen på den internationale betalingsbalances løbende poster. Den Internationale Valutafond (IMF) er den eneste internationale organisation, som råder over tilstrækkelige oplysninger til at foretage sådanne skøn.

De seneste tal for afvigelsen på den internationale betalingsbalances løbende poster for 2001 beløber sig ifølge IMF's beregninger til i alt -131,1 mia. EUR. Går man ud fra Verdensbankens skøn over bruttonationalproduktet (BNP) for 2001 (34 748 mia. EUR) udgør afvigelsen på den internationale betalingsbalances løbende poster 0,38 % af verdens BNP. Den gennemsnitlige afvigelse for perioden 1995-2001 var -49,4mia. EUR, således at afvigelsen havde negativt fortegn i hele perioden med 1997 som eneste undtagelse.

Angående medlemsstaternes bidrag til den globale asymmetri er den eneste kilde, Kommissionen (Eurostat) råder over, omfanget af den asymmetrien på Den Europæiske Unions betalingsbalance (1). I 2001 nåede asymmetrien på EU's interne betalingsbalances løbende poster op på 34,3 mia. EUR (0,39 % af EU's BNP). Forskellen er positiv, hvilket vil sige, at kreditposteringerne er større end debetposteringerne. Foreløbige resultater for 2002 viser en forskel på 31,4 mia. EUR. Denne forskel med positivt fortegn er karakteristisk for EU's interne betalingsbalances løbende poster i perioden 1995-2001. I denne periode udviste den interne betalingsbalances løbende poster en gennemsnitlig positiv forskel på 42,5 mia. EUR

Angående yderligere oplysninger henvises til to bilag, som er sendt direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets Generalsekretariat.

---

(1)  Angående yderligere oplysninger, se Eurostats publikation fra 2002: Asymmetries of Current account in the intra-UE balance of payments, Working Papers and studies (tilgængelig på adressen http://europa.eu.int/comm/eurostat/ Public/datashop/print-catalogue/EN?catalogue=Eurostat&collection=12-Working % 20papers % 20and % 20studies&pro-duct=KS-AO-02-004-_-N-EN).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/493 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/493

---

(2004/C 84 E/0571)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2503/03

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(29. juli 2003)

Om:   Biludlejningsselskaber

Jeg har modtaget adskillige henvendelser fra vælgere, der klager over, at de, efter at have reserveret billeje »alt inklusive«, opdager, at de kan pålægges ekstra udgifter, som får det samlede beløb for leje af bilen til at stige voldsomt.

Har Kommissionen modtaget klager om prisfastsættelse på billeje — særligt prisgennemsigtighed og den stigende mængde brændstof, som sælges af visse udlejningsselskaber til priser, der er langt højere end markedsprisen?

Har Kommissionen haft kontakt med biludlejningsselskaber for nylig, og hvilke emner er i givet fald blevet diskuteret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. september 2003)

Enhver handelspraksis, der vildleder forbrugerne om de reelle udgifter i forbindelse med en tjenesteydelse, er i strid med ånden i EF-traktatens artikel 153, som bl.a. fremhæver forbrugernes ret til oplysning, hvilket EU altid har lagt stor vægt på inden for forbrugerbeskyttelsen. Kommissionen har dog ikke hidtil specifikt fået forelagt problemet i forbindelse med billeje »alt inklusive«.

Ifølge Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 (1), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/55/EF af 6. oktober 1997 (2) om vildledende reklame for at medtage sammenlignende reklame, er det i dag ulovligt at vildlede forbrugerne om prisen for en tjenesteydelse (artikel 3, litra b)). Prisstigninger i forbrugeraftaler kan desuden være urimelige i henhold til Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (3). Den vejledende og ikke-udtømmende liste i bilaget til direktivet omfatter udtrykkeligt kontraktvilkår, der har til formål at sætte prisen op, uden at forbrugeren har en tilsvarende ret til at annullere kontrakten, hvis den endelige pris er for høj i forhold til den pris, der blev aftalt ved kontraktens indgåelse (nr. 1 (1)).

Biludlejningsfirmaer har forespurgt, om de i alle henseender er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg (4). Direktivets artikel 3, stk. 2, andet afsnit, bestemmer bl.a., at visse af direktivets bestemmelser ikke finder anvendelse på aftaler om transport. Aftaler om billeje nævnes dog ikke. EF-Domstolen har netop (den 30. juli 2003) fået forelagt en sag, der drejer sig om, hvorvidt aftaler om billeje er omfattet af direktivet (EasyCar (UK) Ltd, sag C-336/03). Sagen verserer i øjeblikket for Domstolen.

Mere generelt kan det nævnes, at Kommissionen har gjort en stor indsats for at få sat en stopper for urimelig handelspraksis. Dens indsats har senest resulteret i forslaget til direktiv om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (direktivet om urimelig handelspraksis) (5). Dette direktiv vil, når det en gang er blevet vedtaget, forbyde urimelig handelspraksis, der f.eks. er vildledende. Det foreslåede direktivs artikel 6, stk. 1, litra c), fastslår udtrykkeligt, at der er tale om vildledende handelspraksis, når forbrugeren vildledes med hensyn til den måde, hvorpå prisen beregnes.

---

(1)  EFT L 250 af 19.9.1984.

(2)  EFT L 290 af 23.10.1997.

(3)  EFT L 95 af 21.4.1993.

(4)  EFT L 144 af 4.6.1997.

(5)  KOM(2003) 356 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/494 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/494

---

(2004/C 84 E/0572)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2526/03

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(29. juli 2003)

Om:   Ægproducenter i EU

Har Kommissionen kendskab til, at ægproducenter i EU er dybt bekymrede over truslen imod deres levebrød ved indførelsen af ny lovgivning om høns' velfærd og gennem den stigning i importen af æg, som den igangværende WTO-runde muligvis vil medføre?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sikre ægproducenter i EU en rimelig plads i den internationale handel med æg og passende kompensering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. september 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-1625/03 fra Jackson (1).

---

(1)  EFT C 33 E af 6.2.2004, s. 147.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/495 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/495

---

(2004/C 84 E/0573)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2572/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(6. august 2003)

Om:   Krænkelser af religionsfriheden i Georgien i forbindelse med konfrontationer mellem medlemmer af Pinsebevægelsen, baptister, katolikker, ortodokse og Jehovas Vidner

| — | I de sidste fire år har såkaldte vagtværn i Georgien udøvet en vold uden sidestykke mod religiøse mindretal. |
| --- | --- |

—

I de sidste fire år har såkaldte vagtværn i Georgien udøvet en vold uden sidestykke mod religiøse mindretal.

| — | Medlemmer af Pinsebevægelsen, baptister, katolikker, ortodokse og Jehovas Vidner har været udsat for overgreb fra massernes side organiseret af ortodokse, selvbestaltede såkaldte vagtværn. |
| --- | --- |

—

Medlemmer af Pinsebevægelsen, baptister, katolikker, ortodokse og Jehovas Vidner har været udsat for overgreb fra massernes side organiseret af ortodokse, selvbestaltede såkaldte vagtværn.

| — | Til trods for at der i de sidste fire år er registreret over 100 overgreb mod religiøse mindretal, og at både offentligheden og politiet udmærket ved, hvem de ansvarlige er, er der aldrig nogen, som er blevet retsforfulgt. |
| --- | --- |

—

Til trods for at der i de sidste fire år er registreret over 100 overgreb mod religiøse mindretal, og at både offentligheden og politiet udmærket ved, hvem de ansvarlige er, er der aldrig nogen, som er blevet retsforfulgt.

| — | Den anglikanske ærkebiskop Roman Williams og pave Johannes Paul II har blandt mange andre fordømt den religiøse vold, der for tiden hærger i Georgien. |
| --- | --- |

—

Den anglikanske ærkebiskop Roman Williams og pave Johannes Paul II har blandt mange andre fordømt den religiøse vold, der for tiden hærger i Georgien.

| — | Den 15. juni blev en baptistkirke i landsbyen Akhalsopeli ødelagt. Baptisterne har tilbagevist anklagerne fra distriktsguvernøren i det vestlige Georgien, ifølge hvilke baptisterne selv havde sat ild til kirken. Beboerne i landsbyen har truet baptisterne med, at de ikke vil få tilladelse til at genopføre deres kirke, og at den vil blive ødelagt igen, hvis de alligevel gør det. |
| --- | --- |

—

Den 15. juni blev en baptistkirke i landsbyen Akhalsopeli ødelagt. Baptisterne har tilbagevist anklagerne fra distriktsguvernøren i det vestlige Georgien, ifølge hvilke baptisterne selv havde sat ild til kirken. Beboerne i landsbyen har truet baptisterne med, at de ikke vil få tilladelse til at genopføre deres kirke, og at den vil blive ødelagt igen, hvis de alligevel gør det.

| — | Den 13. juli forhindrede ortodokse vagtværn i Tbilisi for sjette søndag i træk, at der blev holdt møde i en kirke tilhørende Pinsebevægelsen, idet de omringede den kælder, hvor mødet skulle have været holdt, samtidig med at de under tilråb opfordrede russerne til at rejse hjem til Rusland, hvor de kunne gøre, som de ville. Pastor Kalutsky har udtalt, at demonstranterne over for ham havde tilkendegivet, at de var ortodokse, og at formålet med blokaden var at forhindre afholdelsen af ikke-ortodokse religiøse arrangementer. |
| --- | --- |

—

Den 13. juli forhindrede ortodokse vagtværn i Tbilisi for sjette søndag i træk, at der blev holdt møde i en kirke tilhørende Pinsebevægelsen, idet de omringede den kælder, hvor mødet skulle have været holdt, samtidig med at de under tilråb opfordrede russerne til at rejse hjem til Rusland, hvor de kunne gøre, som de ville. Pastor Kalutsky har udtalt, at demonstranterne over for ham havde tilkendegivet, at de var ortodokse, og at formålet med blokaden var at forhindre afholdelsen af ikke-ortodokse religiøse arrangementer.

Kan Kommissionen på baggrund af det glimrende samarbejde mellem Den Europæiske Union og Georgien oplyse, om den har kendskab til disse forhold, og hvilke initiativer der som led i dette samarbejde vil kunne tages for at indføre et seriøst og effektivt instrument, der tager sigte på at få Georgien til at respektere religionsfriheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(15. september 2003)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-2257/03 (1).

---

(1)  Se side 483.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/496 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/496

---

(2004/C 84 E/0574)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2681/03

af Robert Goebbels (PSE) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om:   Belgisk godkendelse af luxembourgske eksamensbeviser

På den luxembourgske regerings website angives det, at det fransktalende sprogfællesskab i Belgien fra det akademiske år 2003/2004 og som følge af en henvendelse fra Europa-Kommissionens side igen kræver, at indehaverne af en luxembourgsk studentereksamen eller teknisk studentereksamen skal have deres eksamensbevis godkendt af de belgiske myndigheder, før de kan indskrives ved universiteter og højere læreanstalter i Belgien.

De luxembourgske studerende har ikke hidtil stået over for denne administrative forhindring, og det viser sig, at de studerende, der har ønsket at indskrive sig ved et belgisk universitet for det akademiske år 2003/2004, og som har indleveret de relevante dokumenter, endnu ikke har modtaget det fransktalende sprogfællesskabs godkendelse af deres studentereksamen. De risikerer altså ikke at kunne blive indskrevet fra det kommende akademiske år, og dette på trods af, at en del af disse studerende allerede har investeret penge i forberedelserne til deres videregående uddannelse (bolig, lejegaranti osv.).

Vil Kommissionen gøre præcist rede for situationen?

Har Kommissionen til hensigt at henvende sig til de belgiske myndigheder for at sikre, at de pågældende luxembourgske studerende bliver indskrevet?

Hvorfor skal luxembourgske studerende på ny have deres eksamensbeviser godkendt, når man tidligere sidestillede dem med belgiske studerende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(27. oktober 2003)

Efter at have modtaget klager fra statsborgere i en række medlemsstater, heriblandt også fra belgiske statsborgere, som er indehavere af et fransk studentereksamensbevis, henledte Kommissionen i 1999 den belgiske regerings opmærksomhed på overensstemmelsen mellem på den ene side lovgivningen og det franske fællesskabs administrative praksis vedrørende adgang til videregående uddannelse for indehavere af studentereksamensbeviser, der var blevet udstedt i de øvrige medlemsstater, og på den anden side EF-traktatens artikel 12, 149 og 150.

Begrundelsen for at indlede en overtrædelsesprocedure var, at adgangen for statsborgere fra andre medlemsstater til videregående uddannelse i Belgien inden for visse områder (medicin, farmaci etc.) var gjort betinget af, at vedkommende bestod en studieegnethedsprøve, en såkaldt modenhedsprøve, som elever med belgisk studentereksamen ikke skulle gå op til.

Kommissionen er af den opfattelse, at denne betingelse er i modstrid med EF-traktatens artikel 12 sammenholdt med EF-traktatens artikel 149 og 150. Retten til ligebehandling af statsborgere fra andre medlemsstater for så vidt angår undervisning og erhvervsuddannelse er blevet fastslået ved Domstolens dom af 13. februar 1985 (Gravier 293/83). I denne dom slår Domstolen fast, at denne ret nødvendigvis, såfremt den skal have noget formål, og under forudsætning af, at eksamensbeviset ækvivalerer med et belgisk eksamensbevis, hvorved der garanteres et uddannelsesniveau, der mindst svarer til det tilsvarende belgiske, omfatter retten til ikke at være underlagt betingelser for adgang til videregående uddannelse som f.eks. fremlæggelse af et bevis for studieegnethed, da sådanne betingelser ikke gælder for elever, som har erhvervet deres eksamensbevis i Belgien.

Da de belgiske myndigheder ikke har truffet passende foranstaltninger for at bringe denne situation til ophør, har Kommissionen anlagt sag mod Belgien ved Domstolen i medfør af EF-traktatens artikel 226.

I sit svarskrift har Belgien anført, at det for at bringe overtrædelsen til ophør har gennemført to ændringer i den lovgivning, der gælder for det franske fællesskab i Belgien: ændring af artikel 1 i »arrêté royal« af 20. juli 1971 og afskaffelse af den automatiske ækvivalensordning, som har været gældende for luxembourgske eksamensbeviser siden 1999.

Kommissionen er af den opfattelse, at ændringen af »arrêté royal« af 1971 var tilstrækkelig til at bringe det påtalte traktatbrud til ophør.

Desuagtet mener Kommissionen, at det havde været mere logisk, hvis Belgien havde undersøgt, om statsborgere fra andre medlemsstater ikke også burde være omfattet af automatisk ækvivalens for så vidt angår studentereksamensbeviser på samme måde som luxembourgske statsborgere. Med afskaffelsen af den automatiske ækvivalens, der hidtil har været gældende for luxembourgske statsborgere, ser det ud, som om man i praksis genindfører en administrativ betingelse, som man tidligere anså for unødvendig.

Kommissionen har ikke modtaget nogen klager fra studerende fra andre medlemsstater over, at det franske fællesskab i Belgien har undladt at anerkende deres studentereksamensbeviser ved indskrivningen på et belgisk universitet for det akademiske år 2003-2004. Kommissionen opfordrer det ærede medlem til at fremsende alle relevante oplysninger herom.

Skulle det på baggrund af konkrete klager vise sig, at luxembourgske studerende (eller studerende fra andre medlemsstater) bliver underlagt en administrativ procedure, som ikke står i rimeligt forhold til ækvivalensprocedurens formål, og der derved skabes en hindring for de studerendes mobilitet, vil Kommissionen kunne indlede en ny overtrædelsesprocedure mod Belgien i henhold til EF-traktatens artikel 226.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/497 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/497

---

(2004/C 84 E/0575)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2817/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(18. september 2003)

Om:   Nyt Olympic Airways

Den 29. august fremlagde den græske transportminister, Christos Verelis, et forslag for det græske parlament, der fører til oprettelse af det nye Olympic Airways, som skulle hedde Olympic Airlines. Dette nye selskab skal udelukkende varetage flyvninger, som skyldes sammenlægningen af de tre relevante afdelinger af Olympic Airways, Olympic Aviation og Macedonian Airlines. Det meddeltes ligeledes, at Olympic Airlines ville beskæftige 1 850 personer, og at dets kapital ville beløbe sig til 140 millioner euro. Ministeren erklærede, at Macedonian Airlines gav den retlige ramme for oprettelsen af det nye selskab, og at proceduren for udskillelse af et bestemt virksomhedsområde var fuldstændig i overensstemmelse med fællesskabsretten og national lovgivning.

| 1. | Er Kommissionen, som det hævdes af den græske regering, blevet regelmæssigt informeret under proceduren for oprettelse af det nye luftfartsselskab? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen, som det hævdes af den græske regering, blevet regelmæssigt informeret under proceduren for oprettelse af det nye luftfartsselskab?

| 2. | I hvilket omfang skønnes den konkrete løsning at være i overensstemmelse med fællesskabsretten, og i hvilket omfang er de ansatte i dette nye luftfartsselskab sikret deres stilling? |
| --- | --- |

2.

I hvilket omfang skønnes den konkrete løsning at være i overensstemmelse med fællesskabsretten, og i hvilket omfang er de ansatte i dette nye luftfartsselskab sikret deres stilling?

| 3. | Hvorledes og hvornår har Kommissionen til hensigt at foretage sig noget i denne sag? |
| --- | --- |

3.

Hvorledes og hvornår har Kommissionen til hensigt at foretage sig noget i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. oktober 2003)

Kommissionen har haft regelmæssige kontakter med de græske myndigheder om projektet til privatisering af Olympic Airways. De modtagne oplysninger er imidlertid forblevet forholdsvis ufuldstændige. For at fremskynde disse oplysningers viderebringelse og som følge af vedtagelsen af privatiseringsloven den 5. september 2003 vedtog Kommissionen den 8. september 2003 en afgørelse, hvorefter Grækenland skal stille alle oplysninger om privatiseringen af Olympic Airways til Kommissionens rådighed. De græske myndigheders har den 11. september 2003 sendt et svar til Kommissionen. Dette svar er netop nu ved at blive gennemgået.

Da Kommissionen ikke råder over alle oplysninger om privatiseringen, kan den ikke udtale sig om, hvorvidt de græske myndigheders planer er i overensstemmelse med EU-retten. Desuden vides der på indeværende tidspunkt intet om hverken de sociale aspekter af privatiseringsplanen eller om, hvorledes de aktiviteter, der ikke overtages af det nye selskab, skal afvikles.

Kommissionen vedbliver at være i nær kontakt med de græske myndigheder, som på deres side skal give Kommissionen meddelelse om det endelige privatiseringsprojekt, inden det gennemføres, således at Kommissionen kan udtale sig om, hvorvidt det er i overensstemmelse med EU-retten.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/498 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/498

---

(2004/C 84 E/0576)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2861/03

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(26. september 2003)

Om:   Genmodificerede afgrøder

Den 2. september 2003 udtalte kommissær Wallström som svar på en anmodning om forbud mod genmodificerede afgrøder i det nordlige Østrig følgende: »Jeg har selvfølgelig fuld respekt for de østrigske myndigheders interesse i at beskytte miljøet og folkesundheden og har ikke noget problem med at konstatere, at sameksistens er et vigtigt spørgsmål, der bør tages hensyn til. Men jeg vil gerne understrege, at disse er fælles interesser, der deles af mange regioner over alt i Europa, for hvilke det er muligt at finde et realistisk svar inden for de eksisterende retlige rammer.«

Kan Kommissionen oplyse, hvad den anser for at udgøre et »realistisk svar« til regioner som f.eks. det nordlige Østrig eller det sydvestlige England, hvor det økologiske landbrug er en vigtig landbrugssektor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. november 2003)

Kommissionen er helt klar over, at sameksistensen mellem konventionelle, økologiske og genetisk modificerede afgrøder må sikres. Under indsatsområde 17 i sin meddelelse om biovidenskab og bioteknologi — en strategi for Europa (1) har Kommissionen forpligtet sig til at tage dette spørgsmål op.

På dette tidspunkt er det vigtigt at fremhæve, at beskyttelsen af menneskers sundhed og miljøet tilgodeses og altid er blevet tilgodeset som et led i risikovurderingen i forbindelse med godkendelsesproceduren for genetisk modificerede organismer (GMO'er). Hvis der fastslås en uacceptabel risiko for menneskers sundhed eller miljøet under denne vurdering, vil den pågældende GMO enten ikke blive godkendt, eller der vil blive knyttet betingelser til godkendelsen med henblik på eliminering af denne risiko.

Da der kun kan dyrkes tilladte GMO'er i EU og miljø- og sundhedsaspekterne er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (2), vedrører de udestående spørgsmål, der stadig må tages op i forbindelse med sameksistens, de økonomiske aspekter (finansielle tab), der er forbundet med blanding af GM- og ikke-GM-afgrøder.

En ny artikel, som behandler sameksistens ud fra dette perspektiv, vil blive optaget i direktiv 2001/18/EF og vil give medlemsstaterne mulighed for at træffe de relevante foranstaltninger til at undgå utilsigtet tilstedeværelse af GMO'er i andre produkter. Denne artikel blev vedtaget som led i forhandlingerne under andenbehandlingen af forslaget (3) om GM-fødevarer og -foder.

Medlemsstaterne er dog ikke helt frit stillet i valget af foranstaltninger. Foranstaltningerne skal være i overensstemmelse med EF-forskrifterne og principperne for fællesmarkedet. Medlemsstaterne må for eksempel ikke handle mod artikel 22 i direktiv 2001/18/EF, hvori der står, at medlemsstaterne ikke må forbyde, begrænse eller forhindre markedsføring af tilladte GMO'er.

Endvidere fremsatte Kommissionen en henstilling om retningslinjer for sameksistens (4) i juli 2003 for at bistå medlemsstaterne med at udvikle og iværksætte hensigtsmæssige foranstaltninger. Nøgleordet i de foreslåede foranstaltninger for sameksistens er proportionalitet, dvs. at foranstaltningerne skal være proportionelle med det mål, de skal opfylde.

Retningslinjerne giver således den nødvendige vejledning i sameksistens. Hvad angår de økonomiske risici, indeholder retningslinjerne de principper, efter hvilke medlemsstaterne og deres regioner kan træffe nationale foranstaltninger, og indeholder en vejledende liste over forvaltningsforanstaltninger, der kan iværksættes alt efter de lokale eller regionale faktorer. Blandt disse foranstaltninger kan bl.a. nævnes sikkerhedsafstande mellem markerne, stødpudezoner eller pollenbarrierer, sædskifte og plantningsordninger for forskellige blomstringsperioder.

Kommissionen har intet at indvende mod frivillige lokale ordninger mellem landbrugerne og mellem landbrugerne og industrien for at sikre, at der ikke dyrkes GM-afgrøder. Sameksistens er ikke noget nyt inden for landbruget, og landbrugerne har stor erfaring med anvendelsen af driftsmetoder til at overholde renhedsnormerne i frøproduktionen eller adskille produktionslinjer. Der dyrkes for eksempel plantesorter med særlige kvalitative karakteristika som led i frivillige ordninger mellem nabobedrifter og i henhold til kontrakt.

Dette er det »realistiske svar«, som kommissionsmedlemmet med ansvar for miljø henviste til den 2. september 2003.

---

(1)  KOM(2003) 96 endelig udg.

(2)  EFT L 106 af 17.4.2001.

(3)  EFT C 304 E af 30.10.2001.

(4)  EFT L 189 af 29.7.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/499 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/499

---

(2004/C 84 E/0577)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3042/03

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om:   Opstilling af telekommunikationsmaster

Den hurtige ekspansion inden for telekommunikation har skabt et større behov for master. Har Kommissionen fastlagt nogle retningslinjer for placeringen af disse master som følge af den øgede opmærksomhed om de mulige sundhedsrisici? I benægtende fald, har Kommissionen kendskab til nogle retningslinjer, som medlemsstaterne har fastlagt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. november 2003)

Placeringen af mobiltelefonmaster er et spørgsmål, som stadig giver anledning til bekymring i offentligheden, som det ærede medlem nævner. Kommissionen har allerede modtaget en række skriftlige forespørgsler fra Parlamentet vedrørende dette emne (f.eks. E-1155/03 fra Mario Mauro og Giuseppe Gargani (1), E-2821/02 fra Jules Maarten (2), E-2900/02 fra Hiltrud Breyer (3) og E-2901/02 fra Hiltrud Breyer (4)).

Rådet har den 12. juli 1999 vedtaget henstilling 1999/519/EØF til medlemsstaterne om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter fra 0 Hz til 300 GHz (5). Hvis basisrestriktionerne og referenceniveauerne i henstillingen overholdes til fulde, sikres der et højt beskyttelsesniveau mod akutte og langsigtede virkninger af ikke-ioniserende stråling for hele spektret. De anbefalede grænseværdier omfatter en sikkerhedsfaktor på 50 for at tage højde for eventuelle langsigtede virkninger inden for hele frekvensområdet og også for at beskytte mod de endnu ikke dokumenterede ikke-termiske virkninger.

Rapporten om sundhedsvirkningerne af eksponering for elektromagnetiske felter fra Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø, som blev offentliggjort den 30. oktober 2001, har bekræftet gyldigheden af grænseværdierne for radiofrekvenser og mikrobølger i Rådets henstilling. Denne opfattelse er i overensstemmelse med andre nationale og internationale evalueringer af den videnskabelige litteratur på dette område.

Der er ikke overensstemmelse mellem offentlighedens opfattelse af de risici, som masterne medfører, og de målte eksponeringsniveauer. Det ser ud til, at den vigtigste årsag hertil er den ekstremt hurtige udbredelse af mobiltelefonnetværk i de senere år, som i mange tilfælde har fundet sted uden forudgående offentlig høring.

Målinger udført i de forskellige medlemsstater har vist, at det niveau, som befolkningen er udsat for, normalt ligger under (med en faktor på normalt 100 til 100 000) de af Rådet anbefalede grænseværdier. Almindeligvis er sikkerhedszonen omkring sendemasterne mellem 4 (typisk laveffektbasestation i byområde) og 10 (højeffektbasestation på landet) meter horisontalt og mindre end en meter vertikalt. Under normale omstændigheder er afstanden til befolkningen dog langt større. Eftersom eksponeringen falder overproportionelt med afstanden, er de reelle eksponeringsværdier langt lavere. Mobiltelefoners eksponeringsværdier og eksponeringsværdierne tæt på radiosendere, hvoraf mange har været anvendt i mange år, er meget større.

Kommissionen er opmærksom på, at der i visse medlemsstater findes lokale regler for placeringen med bestemmelser om en såkaldt sikkerhedsafstand på 500 m og derover. Det kan på grundlag af ovenstående konkluderes, at disse regler ikke har noget videnskabeligt grundlag. De fleste medlemsstater baserer deres sundhedsforskrifter på Rådets henstilling og kræver, at masternes placering er i overensstemmelse med begrænsningerne heri.

Kommissionen gav de europæiske standardiseringsorganisationer mandat til at udarbejde forslag til harmoniserede europæiske standarder, der skulle sikre, at befolkningen ikke udsættes for påvirkninger, der ligger over de grænseværdier, som Rådet har anbefalet. Den første af disse standarder (EN 50385) har allerede fået retsvirkning inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (6), i henhold til hvilket fabrikanter forpligtes til at sikre, at deres produkter ikke må medføre negative sundhedspåvirkninger, når de anvendes efter hensigten. Yderligere standarder er under udarbejdelse og vil standardisere metoder til etablering af området omkring basestationer, inden for hvilke de anbefalede grænseværdier vil blive overskredet samt in-situ målemetoder.

Selv om der findes begrænsninger og standarder, som, så vidt vi ved, beskytter borgerne mod eventuelle negative sundhedspåvirkningen, følger Kommissionen nøje eventuelle nye videnskabelige resultater på dette område, for at kunne tage hensyn til eventuelle nye videnskabelige påvisninger, som der hidtil ikke er blevet taget hensyn til.

Baseret på den bedste tilgængelige videnskabelige rådgivning kan det derfor konkluderes, at GSM-antenner, hvis de er installeret så sikkerhedskravene i Rådets henstilling er opfyldt, ikke kan være årsag til sundhedsmæssige problemer.

---

(1)  EFT C 301 E af 5.12.2002.

(2)  EFT C 192 E af 14.8.2003, s. 77.

(3)  EFT C 110 E af 8.5.2003.

(4)  EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 52.

(5)  EFT L 199 af 30.7.1999.

(6)  EFT L 91 af 7.4.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/501 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/501

---

(2004/C 84 E/0578)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3109/03

af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om:   Hærdede fedtstoffer

Der sættes spørgsmålstegn ved, om det er sikkert at indtage hærdede fedtstoffer — er Kommissionen på denne baggrund indstillet på at iværksætte et initiativ for at sikre, at den mulige sundhedsrisiko ved hærdede fedtstoffer tydeligt oplyses ved mærkning af varer? Har Kommissionen overvejet et direkte forbud mod disse stoffer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(14. november 2003)

Hærdning gør det muligt for vegetabilske og animalske olier at blive omdannet til fast fedtfase og gør det også mættet. Resultatet af hærdningsprocessen, sammen med andre aktiviteter såsom rensningsprocessen af olier og fedtstoffer, er en ændring i formen af fedtmolekyler. Derfor ændrer den naturlige konfiguration af fedtsyremolekyler, kendt som cis-konfiguration, sig meget ofte til en anden, kendt som transkonfiguration. De ovennævnte aktiviteter, der bruges til mange anvendelser af produkter, kan føre til uacceptable mængder af transfedtsyrer.

Det er kendt, at et højt indtag af visse mættede fedtsyrer er forbundet med en øget risiko for koronar hjertesygdom. For nylig er forbehold også blevet taget vedrørende transfedtsyrer i kosten. Som følge deraf har Kommissionen bedt Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om at evaluere beviserne vedrørende transfedtsyrers virkning på helbredet, og hvordan virkningen, hvis der er nogen, er i forhold til helbredspåvirkningen af andre typer fedtsyrer i kosten. EFSA er blevet bedt om at give en videnskabelig udtalelse inden udgangen af maj 2004.

Vedrørende mærkning af varer angiver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (1), at når et levnedsmiddel indeholder hærdede olier eller fedtstoffer, skal beskrivelsen »hærdet« ledsage angivelsen af hærdede olier eller fedtstoffer ved mærkning af levnedsmidlet. Rådets direktiv 90/496/EØF af 24. september 1990 om næringsdeklaration af levnedsmidler (2) omfatter muligheden for at deklarere mættede fedtsyrer i næringsdeklarationen. Spørgsmålet om, hvorvidt næringsdeklarationer skal indeholde transfedtsyrer, overvejes på baggrund af en igangværende revision af direktiv 90/496/EØF.

---

(1)  EFT L 109 af 6.5.2000.

(2)  EFT L 276 af 6.10.1990.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/501 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/501

---

(2004/C 84 E/0579)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3170/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(27. oktober 2003)

Om:   Problemer med byggeriet af forstadsjernbanen i Attika

I Grækenland gives der udtryk for alvorlig bekymring over udviklingen i projektet med byggeriet af forstadsjernbanen. I mange offentliggørelser i den græske presse fra de senere dage er situationen i forbindelse med dette projekt blevet beskrevet som yderst alvorlig, og det anses for usandsynligt, at det vil stå færdigt inden De Olympiske Lege. Det hævdes konkret, at det afsnit, der går fra Doukissa Plakentias og til det olympiske stadion, er forbundet med store forsinkelser, eftersom der samtidig er andre projekter under udførelse, nemlig Attika-motorvejen og metroen. Alvorlige problemer er der også i forbindelse med Neratziotissa-stationen, hvor forstadsjernbanen vil mødes med den elektriske jernbane (ISAP). I projektplanerne er der ikke taget hensyn til, at Attika-motorvejen vil passere under stationen, hvilket i betydelig grad vanskeliggør byggeriet.

Er Kommissionen underrettet om problemerne og forsinkelserne i forbindelse med gennemførelsen af projektet under henvisning til, at finansieringen af forstadsjernbanen allerede er optaget under den tredje fællesskabsstøtteramme? Hvordan vurderer Kommissionen den generelle udvikling i projektet?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/502 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/502

---

(2004/C 84 E/0580)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3171/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(27. oktober 2003)

Om:   Fremskridt med byggeriet af Athens sporvej

I den græske presse er der i de senere dage blevet givet udtryk for alvorlig bekymring, hvad angår udviklingen i arbejdet med bygningen af Athens sporvej. Det nævnes konkret, at entreprenørerne på trods af de betydelige forsinkelser nægter at ansætte mere personale til at gennemføre projektet, selvom de har lovet det. Det anses for temmelig usandsynligt, at projektet vil være afsluttet inden De Olympiske Lege, og der overvejes allerede alternative løsninger, såsom bl.a. at sløjfe nogle af sporvejsstationerne, for at opfylde de øgede behov i denne periode. Desuden understreges det, at sporvognene på den planlagte linje mellem centrum og kysten vil støde på adskillige vejkryds, og der hersker for øjeblikket stor uklarhed omkring lysreguleringen, der skal sørge for, at sporvognene får forkørselsret. Den løsning, der nu synes at have vundet størst tilslutning, går ud på at stationere færdselsbetjente i disse kryds, hvor både sporvogne og biler skal deles om pladsen!

| 1. | Hvordan vurderer Kommissionen udviklingen i gennemførelsen af dette projekt under henvisning til, at finansieringen af sporvejen allerede indgår i den tredje fællesskabsstøtteramme? |
| --- | --- |

1.

Hvordan vurderer Kommissionen udviklingen i gennemførelsen af dette projekt under henvisning til, at finansieringen af sporvejen allerede indgår i den tredje fællesskabsstøtteramme?

| 2. | Hvilke oplysninger råder Kommissionen over vedrørende de spørgsmål, som rejses i den græske presse? |
| --- | --- |

2.

Hvilke oplysninger råder Kommissionen over vedrørende de spørgsmål, som rejses i den græske presse?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

på skriftlige forespørgsler E-3170/03 og E-3171/03

(4. december 2003)

Kommissionen er bekendt med de artikler, der har været i den græske presse vedrørende forsinkelserne med anlæggelsen af forstadsjernbanen og sporvejene i Athen, og som det ærede medlem henviser til.

Kommissionen vil gerne understrege, at EU-medfinansieringen af disse to projekter under den tredje græske EU-støtteramme er begrundet i en meget positiv vurdering af de fordele, projekterne vil medføre for regionen Attika, og i mulighederne for at opnå disse fordele i løbet af den aktuelle programmeringsperiode (2000-2006). En rettidig afslutning af projekterne inden de olympiske lege i 2004 vil være af stor betydning for den offentlige transport under legene, men er ikke en betingelse for projekternes gennemførelse.

Ifølge de for Kommissionen foreliggende oplysninger skyldes forsinkelserne med jernbanestrækningen mellem Doukissis Plakentias og SKA problemer med kompatibiliteten mellem de basisinfrastrukturer, der er tilvejebragt i forbindelse med Attiki Odos, og de tekniske specifikationer for jernbanen, som anlægges mellem Attika Odos' to spor. Disse problemer gør sig ikke gældende for banestrækningen mellem lufthavnen og Doukissis Plakentias, som er af særlig stor betydning for de olympiske lege.

Hvad Athens sporveje angår, synes forsinkelserne at være begrænsede, og de vedrører kun linjen mellem centrum og kysten, medens arbejdet på strækningen langs kysten, der er den vigtigste for de olympiske lege, skulle skride planmæssigt frem. Det er af afgørende betydning, at alle sikkerhedsforskrifterne er opfyldt på tidspunktet for ibrugtagningen af sporvejene.

Kommissionen er af den opfattelse, at de hidtil konstaterede forsinkelser ikke er af et sådant omfang, at de indebærer en fare for, at gennemførelsen af forstadsjernbanen og de to sporvejslinjer ikke kan afsluttes inden for strukturfondenes nuværende programmeringsperiode.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/503 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/503

---

(2004/C 84 E/0581)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3297/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(7. november 2003)

Om:   Angola — plan for fødevarenødhjælp

Ifølge medierne vil Verdensfødevareprogrammet (WFP), som for tiden er ude i den største globale krise med knaphed på fødevarer i de fyrre år, det har eksisteret, være tvunget til i Angola at indlede en plan for fødevarenødhjælp, fordi det mangler fødevarer til de nødlidende befolkningsgrupper på grund af, at de internationale bidrag lader vente på sig.

WFP's talsmand, Marcelo Spina, har bekræftet, at fødevarehjælpen til hver nødlidende person er blevet reduceret til halvdelen af det sædvanlige, men at denne krise ikke skyldes formindskede internationale bidrag, men udelukkende logistiske problemer, som donorlandene slås med.

Samme kilde oplyser, at WFP allerede skal have opnået garanti for mere end 80 % af de ressourcer, der er nødvendige for at gennemføre operationen.

I følge WFP er antallet af fordrevne, flygtninge og andre bistandsmodtagere i Angola i dag på henved 2,2 millioner personer, og er således det højeste det har været i de seneste år.

Jeg spørger derfor Kommissionen:

| — | Kan den bekræfte WFP's nødhjælpsplan og de omstændigheder, der har fremkaldt den? |
| --- | --- |

—

Kan den bekræfte WFP's nødhjælpsplan og de omstændigheder, der har fremkaldt den?

| — | Har Den Europæiske Union taget eller agter den at tage yderligere eller supplerende skridt i retning af at afhjælpe den humanitære nødsituation, der er opstået som følge af forsinkelsen i de internationale bidrag? |
| --- | --- |

—

Har Den Europæiske Union taget eller agter den at tage yderligere eller supplerende skridt i retning af at afhjælpe den humanitære nødsituation, der er opstået som følge af forsinkelsen i de internationale bidrag?

| — | Hvad mener den bør være det væsentligste bidrag, som Unionen i den nuværende nødsituation kan yde? |
| --- | --- |

—

Hvad mener den bør være det væsentligste bidrag, som Unionen i den nuværende nødsituation kan yde?

| — | Hvordan vil den forklare, at den humanitære situation, efter først at være blevet bedre, nu igen er forværret? |
| --- | --- |

—

Hvordan vil den forklare, at den humanitære situation, efter først at være blevet bedre, nu igen er forværret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(22. december 2003)

Kommissionen kan bekræfte, at Verdensfødevareprogrammet (WFP) har en nødhjælpsplan, som skal afhjælpe manglen på fødevarer til befolkningen i Angola. Nødsituationen skyldes imidlertid ikke manglende bidrag fra internationale donorer, men snarere at sendinger af majs fra WFP er blevet forsinket eller ødelagt, sådan som det fremgår af en pressemeddelelse fra denne organisation. Derfor er det slet ikke tilrådeligt og heller ikke planen, at Fællesskabet skal give et yderligere bidrag til at afhjælpe denne særlige situation ud over den allerede omfattende humanitære bistand, det yder. Blandt de af Kommissionens aktiviteter, der går ud på at hjælpe befolkningen i Angola i denne kritiske situation, er nødhjælpsprogrammet til støtte for fredsprocessen (30 mio. EUR), der blev vedtaget i september 2002 og nu er ved at blive gennemført, af særlig relevans. Dette program omfatter lægebistand, uddeling af såsæd og redskaber, fødevarehjælp, som skal forhindre, at såsæden bruges som fødevarer, og minerydning i humanitært øjemed. Derudover vil ECHO's humanitære interventioner nå op på 21-23 mio. EUR i år, og der var på budgetposten for fødevaresikkerhed afsat 18 mio. EUR i 2003 til fødevarehjælp og såsæd og redskaber.

Eftersom Angola fortsat forsøger at gå fra nødhjælp til rehabilitering og udvikling, vil Kommissionen i sin indsats benytte en mere struktureret fremgangsmåde end tidligere, hvor dens vigtigste opgave var at afhjælpe krisesituationer. Især hvad angår fødevaresikkerhed, som var en af fokus sektorerne i Fællesskabets og Angolas samarbejdsstrategi, har Kommissionen valgt gradvis at nedbringe fødevarehjælpen i naturalier, fordi denne hjælp giver stor risiko for at skabe afhængighed.

I stedet for forsøger Kommissionen gennem sine aktiviteter at øge produktion og forarbejdning af samt handel med landbrugsprodukter og at styrke lokale sammenslutninger. Desuden vil der på længere sigt blive gjort forsøg på at støtte de berørte nationale ministerier og konsolidere decentraliseringen af beslutningstagningen.

Der er flere årsager til, at Kommissionen ikke er enig i, at den humanitære situation i Angola er blevet forværret. For det første er en stigning i antallet af modtagere af nødhjælp ikke nødvendigvis en indikator for en forværret humanitær situation. Det forøgede antal afspejler snarere, at der er blevet bedre adgang til nødhjælp i hele landet, efter at fredsprocessen er blevet konsolideret.

For det andet er flygtninge fra nabolandene ved at vende hjem, da freden fører til større sikkerhed i hele landet. Det har ganske vist øget antallet af personer, der modtager nødhjælp, men det indikerer ikke, at den humanitære situation er blevet forværret.

For det tredje er der jævnligt en sæsonrelateret reduktion af fødevaresikkerheden, eftersom Angola stadig lider under begrænset høstudbytte og ringe udbytte af landbrugsproduktionen. Når først høsten er i hus, bliver den lille mængde fødevarer, der er blevet fremstillet, hurtigt brugt. Endvidere betyder landets nedbrudte infrastruktur, at når regnsæsonen sætter ind, bliver det meget vanskeligere at uddele fødevarerne rent praktisk. Regnperioder og høst er der to gange om året, så den heraf følgende reducerede fødevaresikkerhed har været et regelmæssigt tilbagevendende, men højst uønsket fænomen. Det kan bedst afhjælpes ved rehabilitering af landbrugssektoren, og dette er Fællesskabet aktivt involveret i i Angola.

Ikke desto mindre er Kommissionen indstillet på at bistå yderligere i nødsituationer, hvis det skulle blive nødvendigt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/504 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/504

---

(2004/C 84 E/0582)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3330/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. november 2003)

Om:   Import af emballerede fødevarer, der indeholder giftige reststoffer, og omgåelse af kontrollen i medlemsstaterne med strengere regler

| 1. | Er Kommissionen bekendt med, at mange forholdsvis billige emballerede fødevarer fra tredjelande har et påfaldende højt indhold af reststoffer fra giftige konserveringsmidler, antibiotika og dyremedicin, herunder nitrofuran i rejer, kloramfenikol i kød fra svin og høns fodret med fiskeaffald, og det stadig mere kræftfremkaldende stof malakitgrøn i dambrugslaks? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med, at mange forholdsvis billige emballerede fødevarer fra tredjelande har et påfaldende højt indhold af reststoffer fra giftige konserveringsmidler, antibiotika og dyremedicin, herunder nitrofuran i rejer, kloramfenikol i kød fra svin og høns fodret med fiskeaffald, og det stadig mere kræftfremkaldende stof malakitgrøn i dambrugslaks?

| 2. | Skal sådanne importerede varer i EU efter afsløring destrueres? Lægger eksporterende lande og importvirksomheder pres på de medlemsstater, som faktisk gennemfører denne destruering, bl.a. fordi andre EU-medlemsstater ikke anvender destruering, men returnerer de afviste partier fødevarer til oprindelseslandet på grundlag af et uforbindende tilsagn om, at disse varer ikke vil blive geneksporteret? |
| --- | --- |

2.

Skal sådanne importerede varer i EU efter afsløring destrueres? Lægger eksporterende lande og importvirksomheder pres på de medlemsstater, som faktisk gennemfører denne destruering, bl.a. fordi andre EU-medlemsstater ikke anvender destruering, men returnerer de afviste partier fødevarer til oprindelseslandet på grundlag af et uforbindende tilsagn om, at disse varer ikke vil blive geneksporteret?

| 3. | Foretager de pågældende importvirksomheder en omlægning af deres importstrømme til de havne og lufthavne, hvor kontrollen formodes at blive gennemført på laveste tekniske niveau, som tager mindre omfattende stikprøver, eller udviser større tolerans med hensyn til de konstaterede giftige reststoffer? Havner disse fødevarer således ad omveje alligevel i medlemsstater, som ville have afvist dem, hvis de selv havde gennemført kontrollen? |
| --- | --- |

3.

Foretager de pågældende importvirksomheder en omlægning af deres importstrømme til de havne og lufthavne, hvor kontrollen formodes at blive gennemført på laveste tekniske niveau, som tager mindre omfattende stikprøver, eller udviser større tolerans med hensyn til de konstaterede giftige reststoffer? Havner disse fødevarer således ad omveje alligevel i medlemsstater, som ville have afvist dem, hvis de selv havde gennemført kontrollen?

| 4. | Hvor slår samarbejdet mellem den nationale fødevarekontrol og toldvæsenet ikke til? Sker det, at partier emballerede fødevarer, som i en bestemt EU-havn er afvist, derefter frigives og videresendes til andre medlemsstater, hvor de så alligevel bringes i omsætning til menneskelig konsum eller som dyrefoder, eller omsider kommer tilbage til den medlemsstat, som oprindelig har afvist dem? |
| --- | --- |

4.

Hvor slår samarbejdet mellem den nationale fødevarekontrol og toldvæsenet ikke til? Sker det, at partier emballerede fødevarer, som i en bestemt EU-havn er afvist, derefter frigives og videresendes til andre medlemsstater, hvor de så alligevel bringes i omsætning til menneskelig konsum eller som dyrefoder, eller omsider kommer tilbage til den medlemsstat, som oprindelig har afvist dem?

| 5. | Hvad gør Kommissionen for at sikre, at kontrollen med potentielt sygdomsfremkaldende fødevarer og bekæmpelsen af import til hele EU gennemføres på højeste niveau og efter de strengeste regler? Vil man, såfremt dette viser sig at være umuligt, udvide medlemsstaternes muligheder for at forhindre import af fødevarer fra tredjelande, som uberettiget er accepteret af andre medlemsstater? |
| --- | --- |

5.

Hvad gør Kommissionen for at sikre, at kontrollen med potentielt sygdomsfremkaldende fødevarer og bekæmpelsen af import til hele EU gennemføres på højeste niveau og efter de strengeste regler? Vil man, såfremt dette viser sig at være umuligt, udvide medlemsstaternes muligheder for at forhindre import af fødevarer fra tredjelande, som uberettiget er accepteret af andre medlemsstater?

Kilde: TV Nederland 3, Rubrik Zembla, 30.10.2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. december 2003)

| 1. | Kommissionen får gennem systemet for hurtig varsling om fødevarer og foder meddelelse om resultaterne af medlemsstaternes undersøgelser af visse risici ved fødevarer af animalsk oprindelse, der kontrolleres på grænsekontrolstederne ved indførsel. Disse risici omfatter også restkoncentrationer af visse veterinærlægemidler i fødevarer. Det er korrekt, at der er fundet restkoncentrationer af nitrofuran og kloramfenikol i visse importerede fødevarer, f.eks. fjerkrækød og fiskerivarer, og af malakitgrønt i importeret laks. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen får gennem systemet for hurtig varsling om fødevarer og foder meddelelse om resultaterne af medlemsstaternes undersøgelser af visse risici ved fødevarer af animalsk oprindelse, der kontrolleres på grænsekontrolstederne ved indførsel. Disse risici omfatter også restkoncentrationer af visse veterinærlægemidler i fødevarer. Det er korrekt, at der er fundet restkoncentrationer af nitrofuran og kloramfenikol i visse importerede fødevarer, f.eks. fjerkrækød og fiskerivarer, og af malakitgrønt i importeret laks.

| 2. | I overensstemmelse med fællesskabslovgivningen bliver varesendinger, der ikke opfylder kravene til indførsel i Fællesskabet, konfiskeret, hvorefter de sendes tilbage til oprindelsesstedet, anvendes til andre formål eller destrueres. Det er den medlemsstat, der foretager kontrollen ved indførsel, der har kompetence til at bestemme, hvilken foranstaltning den anser for mest hensigtsmæssig. Destruktion er imidlertid obligatorisk, hvis der konstateres en alvorlig risiko for menneskers eller dyrs sundhed. Af ovennævnte stoffer tilhører kloramfenikol og nitrofuran den kategori, for hvilken medlemsstaterne har vedtaget, at der i tilfælde af positive prøveresultater skal foretages destruktion af fødevarepartierne. Sidste år blev der af denne grund destrueret varesendinger af bl.a. fjerkrækød og fiskerivarer fra tredjelande. |
| --- | --- |

2.

I overensstemmelse med fællesskabslovgivningen bliver varesendinger, der ikke opfylder kravene til indførsel i Fællesskabet, konfiskeret, hvorefter de sendes tilbage til oprindelsesstedet, anvendes til andre formål eller destrueres. Det er den medlemsstat, der foretager kontrollen ved indførsel, der har kompetence til at bestemme, hvilken foranstaltning den anser for mest hensigtsmæssig. Destruktion er imidlertid obligatorisk, hvis der konstateres en alvorlig risiko for menneskers eller dyrs sundhed. Af ovennævnte stoffer tilhører kloramfenikol og nitrofuran den kategori, for hvilken medlemsstaterne har vedtaget, at der i tilfælde af positive prøveresultater skal foretages destruktion af fødevarepartierne. Sidste år blev der af denne grund destrueret varesendinger af bl.a. fjerkrækød og fiskerivarer fra tredjelande.

| 3. | og 4. Kommissionen overvåger ved kontrolbesøg aflagt af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret, at medlemsstaterne udøver deres kompetence i overensstemmelse med relevant fællesskabslovgivning. Det fremgår klart af artikel 7 i Rådets direktiv 97/78/EF af 18. december 1997 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet (1), at toldmyndighederne ikke må tillade indførsel af fødevarer af animalsk oprindelse, medmindre det er godtgjort, at den påbudte veterinærkontrol er blevet foretaget med tilfredsstillende resultat, og at det relevante veterinærcertifikat er blevet udstedt. Kommissionen har ikke konstateret alvorlige brister i samarbejdet mellem told- og veterinærmyndighederne på dette område. Kommissionen har endvidere vedtaget flere beslutninger for at sikre, at medlemsstaterne med bestemte mellemrum tester visse produkter fra visse tredjelande for en række forbudte stoffer, f.eks. kloramfenikol og nitrofuran, og at alle medlemsstater tester for sådanne stoffer efter meget strenge normer. Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret havde ved udgangen af 2002 gennemført en lang række inspektionsbesøg i medlemsstaterne for at kontrollere, at fællesskabslovgivningen vedrørende importkontrol og tilsvarende sikkerhedsforanstaltninger anvendes korrekt. Gennem systemet for hurtig varsling om fødevarer og foder underretter de pågældende medlemsstater alle de andre medlemsstater og Kommissionen om, at en varesending er blevet afvist, og hvilke opfølgningsforanstaltninger der er truffet. Med dette interne underretningssystem, Kommissionens inspektionsbesøg, den beskrevne harmonisering og medlemsstaternes pligt til i bestemte tilfælde at destruere fødevarepartier er Kommissionen overbevist om, at der ikke er nogen risiko for, at fødevarepartier importeres ad omveje som beskrevet i forespørgslen. |
| --- | --- |

3.

og 4. Kommissionen overvåger ved kontrolbesøg aflagt af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret, at medlemsstaterne udøver deres kompetence i overensstemmelse med relevant fællesskabslovgivning. Det fremgår klart af artikel 7 i Rådets direktiv 97/78/EF af 18. december 1997 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet (1), at toldmyndighederne ikke må tillade indførsel af fødevarer af animalsk oprindelse, medmindre det er godtgjort, at den påbudte veterinærkontrol er blevet foretaget med tilfredsstillende resultat, og at det relevante veterinærcertifikat er blevet udstedt. Kommissionen har ikke konstateret alvorlige brister i samarbejdet mellem told- og veterinærmyndighederne på dette område. Kommissionen har endvidere vedtaget flere beslutninger for at sikre, at medlemsstaterne med bestemte mellemrum tester visse produkter fra visse tredjelande for en række forbudte stoffer, f.eks. kloramfenikol og nitrofuran, og at alle medlemsstater tester for sådanne stoffer efter meget strenge normer. Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret havde ved udgangen af 2002 gennemført en lang række inspektionsbesøg i medlemsstaterne for at kontrollere, at fællesskabslovgivningen vedrørende importkontrol og tilsvarende sikkerhedsforanstaltninger anvendes korrekt. Gennem systemet for hurtig varsling om fødevarer og foder underretter de pågældende medlemsstater alle de andre medlemsstater og Kommissionen om, at en varesending er blevet afvist, og hvilke opfølgningsforanstaltninger der er truffet. Med dette interne underretningssystem, Kommissionens inspektionsbesøg, den beskrevne harmonisering og medlemsstaternes pligt til i bestemte tilfælde at destruere fødevarepartier er Kommissionen overbevist om, at der ikke er nogen risiko for, at fødevarepartier importeres ad omveje som beskrevet i forespørgslen.

| 5. | Kontrollen ved indførsel af fødevarer af animalsk oprindelse er harmoniseret. Det vil sige, at alle dokumenter, herunder sundhedscertifikatet, skal besigtiges, og at der skal foretages en identitetskontrol af hver enkelt sending. Afhængigt af risikoen kontrolleres en vis procentdel af varesendingerne fysisk, og dette kan også indebære laboratorietest. I tilfælde af at en varesending ikke godkendes, er den kontrollerende medlemsstat forpligtet til at teste alle de efterfølgende 10 varesendinger fra samme oprindelsessted, og denne medlemsstat underretter de andre medlemsstater og Kommissionen via systemet for hurtig varsling om fødevarer og foder. Endvidere skal Kommissionen og medlemsstaterne træffe de sikkerhedsforanstaltninger, de anser for nødvendige for at beskytte forbrugernes sundhed og dyresundheden. Kommissionen har således gentagne gange truffet sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med indførsel fra tredjelande. Disse foranstaltninger varierer fra et fuldstændigt eller delvist importforbud eller suspension af godkendelsen af visse virksomheder til indførelse af et testprogram for samtlige varesendinger fra et bestemt oprindelsessted. Hvis Kommissionen fuldstændig mister tilliden til den kompetente myndighed i det eksporterende tredjeland, kan den fjerne landet fra listen over de godkendte tredjelande, hvorfra medlemsstaterne må indføre den pågældende fødevare. For yderligere at forbedre importkontrolsystemet er Kommissionen ved at forberede et nyt databasesystem benævnt Traces (Trade Control and Expert System). Det eksisterende Animo-system og det forsinkede Shift-system integreres i det nye databasesystem. Resultaterne af en gennemførlighedsundersøgelse blev fremlagt i august 2003. Medlemsstaterne har for nylig vedtaget at finansiere udviklingen af systemet. Det er planen, at Traces skal være operationel den 1. april 2004. |
| --- | --- |

5.

Kontrollen ved indførsel af fødevarer af animalsk oprindelse er harmoniseret. Det vil sige, at alle dokumenter, herunder sundhedscertifikatet, skal besigtiges, og at der skal foretages en identitetskontrol af hver enkelt sending. Afhængigt af risikoen kontrolleres en vis procentdel af varesendingerne fysisk, og dette kan også indebære laboratorietest. I tilfælde af at en varesending ikke godkendes, er den kontrollerende medlemsstat forpligtet til at teste alle de efterfølgende 10 varesendinger fra samme oprindelsessted, og denne medlemsstat underretter de andre medlemsstater og Kommissionen via systemet for hurtig varsling om fødevarer og foder. Endvidere skal Kommissionen og medlemsstaterne træffe de sikkerhedsforanstaltninger, de anser for nødvendige for at beskytte forbrugernes sundhed og dyresundheden. Kommissionen har således gentagne gange truffet sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med indførsel fra tredjelande. Disse foranstaltninger varierer fra et fuldstændigt eller delvist importforbud eller suspension af godkendelsen af visse virksomheder til indførelse af et testprogram for samtlige varesendinger fra et bestemt oprindelsessted. Hvis Kommissionen fuldstændig mister tilliden til den kompetente myndighed i det eksporterende tredjeland, kan den fjerne landet fra listen over de godkendte tredjelande, hvorfra medlemsstaterne må indføre den pågældende fødevare. For yderligere at forbedre importkontrolsystemet er Kommissionen ved at forberede et nyt databasesystem benævnt Traces (Trade Control and Expert System). Det eksisterende Animo-system og det forsinkede Shift-system integreres i det nye databasesystem. Resultaterne af en gennemførlighedsundersøgelse blev fremlagt i august 2003. Medlemsstaterne har for nylig vedtaget at finansiere udviklingen af systemet. Det er planen, at Traces skal være operationel den 1. april 2004.

---

(1)  EFT L 24 af 30.1.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/506 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/506

---

(2004/C 84 E/0583)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3363/03

af Samuli Pohjamo (ELDR) til Kommissionen

(14. november 2003)

Om:   Mineindustriens samfundsøkonomiske betydning i Nordeuropa

Det finsk-skandinaviske skjoldområde rummer en af verdens største mineralforekomster. Der er her fundet talrige malmforekomster, f.eks. af platin, grundmetaller som guld og diamanter samt, foruden mineraler af interesse for industrien, også byggesten af høj kvalitet. Da området stadig ikke er fuldt udforsket, forventes det, at der vil blive fundet endnu flere rentable malmforekomster.

Da Europa er verdens største forbruger af mineraler, vil det være en fordel at udnytte de mineralforekomster, der findes på EU's område. I øjeblikket importeres 75 % af de mineraler, der bruges i Europa, fra tredjelande.

Malmforekomsterne i det finsk-skandinaviske område ligger fortrinsvis i tyndt befolkede områder, hvor beskæftigelsesmulighederne generelt er dårlige. Eksempelvis kan en middelstor guldmine give direkte beskæftigelse til 100-150 personer. Udvikling af mineindustrien vil også kunne få en mærkbar, positiv betydning for servicesektoren og for den lokale økonomi.

EU bør tage højde for de muligheder, som de finsk-skandinaviske mineralforekomster rummer, når den udarbejde regler og lovgivning. Det er vigtigt, at det nye direktiv om mineaffald ikke gør det umuligt at åbne nye minebrug. Begrebet affald bør defineres således, at de ufarlige biprodukter, som minedriften afstedkommer, ikke falder ind under denne definition. Den finsk-skandinaviske mineindustri har altid overholdt meget strenge miljøforskrifter, og mineteknologien er af højeste klasse. Derfor er hverken de nuværende eller kommende minebrug en trussel mod miljøet.

Hvad angår fremtiden for primærproduktion, er det afgørende, at Kommissionen udarbejder et særligt handlingsprogram for minedriftssektoren, hvor der foruden på de miljømæssige krav også lægges vægt på en økonomisk bæredygtig udnyttelse af naturressourcerne og på de potentielle gavnlige virkninger på regionalt plan. Hvad vil Kommissionen gøre for at fremme disse målsætninger? Er Kommissionen rede til at udvikle et særligt handlingsprogram for minesektoren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(16. december 2003)

Kommissionen arbejder aktivt for at sikre, at EU's udvindingsindustri holder sig inden for rammerne af en bæredygtig udvikling. Dette betyder, at der skal opnås en passende balance mellem bestræbelserne for at forbedre industriens sociale, arbejdsmarkedsmæssige og økonomiske betydning og hensynet til miljøet. Gruppen om Råvareforsyninger, der ledes af Generaldirektoratet for Erhvervspolitik, er et forum, hvor medlemsstater, kandidatlande, udvindingsindustrien og andre interessenter indgår i en dialog for at identificere de nøglespørgsmål, der påvirker industriens konkurrenceevne, og for at vedtage aktioner til fremme heraf. Meddelelsen om fremme af en bæredygtig udvikling af EU's udvindingsindustri (uden for energisektoren) (1) betegnede et første skridt i retning af at udvikle denne dialog og er blevet fulgt op af bestræbelser for at udvikle indikatorer for bæredygtig udvikling for industrien. En første rapport om dette arbejde bliver offentliggjort på Europa-webstedet i 2004.

Det foreslåede direktiv om håndtering af affald fra udvindingsindustrien (2) søger at forebygge eller mindske miljøforurening og særligt at forebygge ulykker som dem, der for nylig indtraf i Baia Mare (Rumænien) og i Aznalcóllar (Spanien), der ikke kun forårsager betydelige skader på miljøet, men som også har vidtrækkende socioøkonomiske virkninger (herunder skade på hele udvindingsindustriens image, som kunne vanskeliggøre fremtidige procedurer for opnåelse af tilladelser). Forslaget har til formål at etablere ens vilkår og fokuserer på de aspekter af affaldshåndtering, der udgør størst fare for miljøet og menneskers sundhed, såsom drift af store affaldsgrave og afgravningsmasser, der indeholder farlige stoffer og affaldsstoffer. I forslaget opstilles et mere begrænset antal krav til mindre farligt affald, som svarer til den risiko, affaldet udgør. Forslaget er nu forelagt Parlamentet og Rådet til vedtagelse.

Selvom der ikke er nogen planer om en særlig handlingsplan for udvindingsindustrien, vil Kommissionen fortsætte med at samarbejde med industrien om spørgsmål, der vedrører dens konkurrenceevne inden for rammerne af bæredygtig udvikling. Desuden er EU's initiativ vedrørende den nordlige dimension allerede i færd med at tackle de særlige udfordringer, der er forbundet med regionaludviklingen i Nordeuropa, og giver en fælles ramme for at tilskynde til en politisk dialog og et konkret samarbejde. Anden handlingsplan for den nordlige dimension (2004-2006) anerkender at regionen er rig på naturlige ressourcer, og at disse ressourcer er afgørende for lokalsamfundenes økonomiske udvikling.

---

(1)  KOM(2000) 265 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 319 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/507 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/507

---

(2004/C 84 E/0584)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3409/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(18. november 2003)

Om:   Udnævnelse af et konsulentselskab til privatisering af postsparekassen

Den græske økonomi- og finansminister Nikos Christodoulakis bekendtgjorde den 24. oktober afgørelsen om at privatisere postsparekassen og meddelte, at selskabet JP Morgan var blevet udnævnt til konsulent for denne privatisering. Den officielle afgørelse fra det tværministerielle privatiseringsudvalg vedrørende postsparekassen og udnævnelsen af en privatiseringskonsulent foreligger endnu ikke. Ifølge offentliggørelser i den græske presse har selskabet JP Morgan allerede påbegyndt sit arbejde.

Er den direkte udnævnelse af et selskab som privatiseringskonsulent uden udbud i overensstemmelse med fællesskabsretten? Hvilken procedure burde have været fulgt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. januar 2004)

Spørgsmålet bør besvares på grundlag af oplysninger om, hvilke tjenesteydelser, der vil blive stillet til rådighed af de omtalte privatiseringskonsulenter. Det fremgår dog ikke klart af forespørgslen, hvilken type tjenesteydelser der er tale om.

Kommissionen anmoder derfor det ærede medlem om at fremsende alle relevante oplysninger. Desuden vil Kommissionen anmode de græske myndigheder om de oplysninger, der er nødvendige for at kunne fastslå, om fællesskabslovgivningen om offentlige indkøbsaftaler er blevet overtrådt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/508 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/508

---

(2004/C 84 E/0585)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3512/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(25. november 2003)

Om:   Mulige virkninger af strejken blandt de ansatte i Grækenlands statistiske kontor for offentliggørelsen af europæiske indikatorer

Strejken blandt de ansatte i Grækenlands statistiske kontor, der blev indledt efter, at den ansvarlige minister fortsat havde nægtet at modtage nogle arbejdstagerrepræsentanter og indlede en dialog med dem, er nu gået ind i sin sjette uge. Strejken har medført, at det er umuligt at offentliggøre aktuelle statistiske oplysninger vedrørende forskellige sektorer (økonomi, industriproduktion, kultur, sundhed m.m.), herunder også oplysninger om inflationen.

Hvor længe er det siden, at Eurostat har modtaget oplysninger fra det græske statistiske kontor?

Hvilke følger har denne forsinkelse og muligheden for, at den fortsat vil vare ved, for Eurostats offentliggørelse af europæiske indikatorer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(8. januar 2004)

Strejken blandt de ansatte hos Grækenlands statistiske kontor synes at have visse følger for de græske myndigheders evne til at opfylde forpligtelsen til at indgive oplysninger til fællesskabsstatistikkerne.

For eksempel er der opstået problemer med at få indgivet oplysninger i tide til de statistikker, der er under udarbejdelse for øjeblikket. Som eksempel kan nævnes, at der ikke er indsendt oplysninger om virksomhedskonjunkturstatistik siden strejkens begyndelse. Der kan gives lignende eksempler på områder, hvor indgivelse af statistiske oplysninger er baseret på »gentlemanaftaler«. Det er imidlertid vigtigt at være opmærksom på, at virkningen for EU og euro-området som helhed foreløbig har været ret lille, selv om det sandsynligvis vil betyde en forholdsvis, men ikke væsentlig dårligere kvalitet, at det for Grækenlands vedkommende bliver nødvendigt at indføjes skønsmæssige tal.

Arbejdsnedlæggelsen får muligvis også en virkning, der vil kunne mærkes efter strejkens afslutning. For eksempel har Eurostat allerede modtaget meddelelse om, at Grækenland nok ikke vil kunne overholde tidsfristen for indgivelse af oplysninger til undersøgelsen af landbrugsbedrifternes struktur for 2003. Det kan forventes, at der vil være lignende virkninger i andre sektorer.

Endvidere kan det gode samarbejde have lidt skade, fordi græske delegerede er udeblevet fra møder i arbejdsgrupperne og andre møder. Forhandlingerne om en række tilskud til Grækenlands statistiske kontor er desuden blevet afbrudt, hvilket kan forventes at få indirekte følger på mellemlangt til langt sigt for Grækenlands evne til at opfylde visse af sine forpligtelser vedrørende statistik.

Kommissionen tager imidlertid til efterretning, at strejken nu er afsluttet, hvilket bestemt vil betyde, at det normale samarbejde mellem Grækenlands statistiske kontor og Kommissionen kan genoptages.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/508 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/508

---

(2004/C 84 E/0586)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3586/03

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om:   EU-støtte til et italiensk selskab med forbindelser til Romano Prodi

Siden 1999, hvor Romano Prodi tiltrådte som formand for Kommissionen, har EU overført 15 millioner euro til det italienske ItalTrend — et konsulentfirma for udviklingsbistand beliggende i Reggio Emilia. ItalTrend har siden 1994 haft Silvia Prodi, en niece til Romano Prodi, ansat, og hun er for tiden assistent for direktøren Silvana Garavelli. Flere aviser (Sunday Times, Sunday Telegraph, European Voice) har stillet spørgsmål til dette forhold. Har Kommissionen til hensigt at besvare disse spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(9. februar 2004)

Kommissionen mener, at den gennem sin talsmand allerede har givet et udtømmende svar på spørgsmål, som er rejst i forskellige presseorganer, heriblandt de af det ærede medlem nævnte. Kommissionen skal pege på, at samarbejdet med Italtrend på det pågældende område, dvs. udviklingsbistand, går tilbage til mindst 1992. Formand Romano Prodis niece Silvia Prodi har arbejdet med projekter under kontrakt med Italtrend inden for nuklear sikkerhed i sin egenskab af atomingeniør siden 1994. Pr. 31. december 2003 beløb kontrakterne med Italtrend siden den 1. september 1999 sig til 7,97 mio. EUR. Betalingerne til selskabet siden den 1. september 1999 udgør 39,84 mio.EUR, hvoraf 35,3 mio.EUR (svarende til 89 %) vedrører kontrakter indgået forud for den 1. september 1999, og 4,54 mio. EUR kontrakter indgået efter den 1. september 1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/509 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/509

---

(2004/C 84 E/0587)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3852/03

af Roberto Bigliardo (UEN) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Udnævnelse og gennemsigtighed i Kommissionen

Vil Kommissionen venligst oplyse, hvor mange medlemmer af kommissærernes kabinetter, der er blevet udnævnt til stillinger i Kommissionens tjenestegrene, der i funktion og grad ligger over de stillinger, de havde tidligere?

Vil Kommissionen ligeledes påvise, at forfremmelserne er sket på baggrund af fortjeneste, og ikke er en klassisk afslutning på en mandatperiode, hvor formandens og kommissærernes talrige kabinetsmedlemmer forsøges placeret på indflydelsesrige poster?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(12. marts 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at der hidtil i dens embedsperiode er 25 tjenestemænd, der er blevet udnævnt til højere stillinger — med hensyn til ansvarsniveau og/eller lønklasse — i andre tjenestegrene efter i en periode at have gjort midlertidig tjeneste i en anden stilling i et kommissionsmedlems kabinet.

Af disse 25 tjenestemænd:

| — | blev 4 udnævnt til generaldirektør eller vicegeneraldirektør |
| --- | --- |

—

blev 4 udnævnt til generaldirektør eller vicegeneraldirektør

| — | blev 7 udnævnt til direktør |
| --- | --- |

—

blev 7 udnævnt til direktør

| — | blev 14 udnævnt til kontorchef, og af disse:






  — | blev 6 udnævnt til kontorchef i samme lønklasse |
| --- | --- | --- |

—

blev 14 udnævnt til kontorchef, og af disse:

—

blev 6 udnævnt til kontorchef i samme lønklasse

| — | blev 3 udnævnt til kontorchef i en højere lønklasse (A3) |
| --- | --- |

—

blev 3 udnævnt til kontorchef i en højere lønklasse (A3)

| — | blev 5, der allerede tidligere havde været kontorchefer, oprykket i en højere lønklasse (A3). |
| --- | --- |

—

blev 5, der allerede tidligere havde været kontorchefer, oprykket i en højere lønklasse (A3).

Oversigtstabel — Tjenestemænd, som er blevet forfremmet efter i en periode at have gjort midlertidig tjeneste i en anden stilling i et kommissionsmedlems kabinet

| Tidligere lønklasse | Lønklasse i den nye stilling | Forfremmelse med hensyn til ansvarsniveau | Forfremmelse med hensyn til lønklasse |
| --- | --- | --- | --- |
| A2 | A1 | 4 | 4 |
| A3 | A2 | 7 | 7 |
| A4 | A3 | 3 | (1)
  8 |
| A4 | A4 | 4 | 0 |
| A5 | A5 | 2 | 0 |

Tidligere lønklasse

Lønklasse i den nye stilling

Forfremmelse med hensyn til ansvarsniveau

Forfremmelse med hensyn til lønklasse

A2

A1

4

4

A3

A2

7

7

A4

A3

3

(1)
  8

A4

A4

4

0

A5

A5

2

0

Disse udnævnelser var i overensstemmelse med alle de gældende regler for forfremmelser. De samme standardprocedurer for forfremmelse, der gælder for alle andre ansatte, blev fulgt til punkt og prikke.

---

(1)  Tre af disse blev også forfremmet med hensyn til ansvarsniveau.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/510 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/510

---

(2004/C 84 E/0588)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3884/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Alcatel Italia: mistanke om overtrædelse af reglerne for finansieringsbegunstigelse i forbindelse med støtte fra EU

Efter at der i november 2003 blev afholdt et møde i Bruxelles med fagforeningsdelegationer fra Alcatel Italia, er det kommet frem, at Alcatel i forbindelse med projekter, der har modtaget støtte fra EU, har nydt godt af bestemmelserne i den italienske lov 488/92, der drejer sig om finanseringsbegunstigelse med henblik på etablering af produktionsvirksomhed i tilbagestående områder af landet.

Lov 488/92 indebærer bl.a., at en begunstiget virksomhed skal opfylde krav med hensyn til forøgelse af beskæftigelsen som følge af den modtagne finansiering og med hensyn til overholdelse af en flerårig investeringsplan.

Det er desuden kommet frem, at Alcatel Italia har iværksat en eksternaliseringsplan uden at have orienteret arbejdstagerne på behørig vis og i strid med forbuddet mod ændringer i kontrakter, der allerede er sat i gang.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

| 1. | Hvilken støtte har Alcatel modtaget fra EU? |
| --- | --- |

1.

Hvilken støtte har Alcatel modtaget fra EU?

| 2. | Hvilken investeringsplan har Alcatel forelagt med henblik på at øge produktionen og beskæftigelsen som fastsat i lov 488/92? |
| --- | --- |

2.

Hvilken investeringsplan har Alcatel forelagt med henblik på at øge produktionen og beskæftigelsen som fastsat i lov 488/92?

| 3. | Er det efter Kommissionens opfattelse muligt at indføje en etisk-social klausul i forbindelse med tildelingen af støtte til virksomheder? |
| --- | --- |

3.

Er det efter Kommissionens opfattelse muligt at indføje en etisk-social klausul i forbindelse med tildelingen af støtte til virksomheder?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. april 2004)

Alcatel Italia har modtaget følgende former for EU-støtte:

| — | Direkte støtte (femte rammeprogram):






  — | Moicane-projektet 2 663 000 EUR |
| --- | --- | --- |

—

Direkte støtte (femte rammeprogram):

—

Moicane-projektet 2 663 000 EUR

| — | Smacks-projektet 204 000 EUR |
| --- | --- |

—

Smacks-projektet 204 000 EUR

| — | Indirekte støtte (efter den italienske lov nr. 488 om produktionsvirksomhed i tilbagestående områder i Italien). |
| --- | --- |

—

Indirekte støtte (efter den italienske lov nr. 488 om produktionsvirksomhed i tilbagestående områder i Italien).

For så vidt angår Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), har Alcatel kun modtaget samfinansieringsstøtte til modernisering af Battipaglia. Støtten beløb sig til 3 034 mio. EUR i programperioden 1994-1999 og 1 835mio.EUR i perioden 2000-2006. Støtten til anlæggene i Maddaloni, Frosinone og Reti er ikke blevet samfinansieret af EFRU.

Kommissionen er ikke i stand til at give nærmere oplysninger om Alcatels investeringsplan for at øge produktionen og beskæftigelsen i overensstemmelse med lov nr. 488.

Ifølge Alcatel har Alcatel Italia trukket de seneste to ansøgninger i henhold til lov nr. 488 tilbage, som blev indgivet i 2001:

| — | 51437/11 (udvidelse af Maddaloni) |
| --- | --- |

—

51437/11 (udvidelse af Maddaloni)

| — | 19328/11 (udvidelse af Battipaglia). |
| --- | --- |

—

19328/11 (udvidelse af Battipaglia).

De investeringer, der blev angivet i ansøgningerne, er blevet foretaget, men på grund af en uheldig markedsudvikling har det ikke været muligt at øge beskæftigelsen som planlagt. De to ansøgninger er derfor blevet trukket tilbage, og Alcatel Italia har ikke fået udbetalt nogen støtte.

EU kan gennem de fire strukturfonde yde finansiel bistand til at løse strukturelle, økonomiske, sociale og arbejdsmarkedsmæssige problemer. Som hovedregel finansierer strukturfondene (EFRU, ESF) udviklingsprogrammer, der har et særskilt budget. Programmerne er resultatet af fælles forhandlinger mellem de nationale, regionale og lokale myndigheder (de udarbejder en liste over støtteberettigede områder), arbejdsmarkedets parter og andre relevante organer. De forvaltningsmyndigheder, der udpeges af medlemsstaterne, udvælger, hvilke projekter der skal finansieres, og overvåger gennemførelsen.

På webstedet for Generaldirektoratet for Regionalpolitik er der sammendrag af de fleste programmer, som Kommissionen officielt har vedtaget (1).

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/regional_policy/country/prordn/index_en.cfm?gv_pay=IT&gv_reg=ALL&gv_obj=1&gv_the=ALL.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/511 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/511

---

(2004/C 84 E/0589)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3930/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Bevarelse af privilegier for den græske landbrugsbank

Ifølge artikel 26, stk. 4, i lov nr. 1914/1990 vil alle de særlige bestemmelser, der vedrører den græske landbrugsbank (ATE), også efter omdannelsen af ATE til et aktieselskab blive bibeholdt og anvendt som hidtil. Det drejer sig navnlig om de bestemmelser, der omhandler bankens substantielle og procesretlige privilegier og dens immuniteter i beskatningsmæssig og anden henseende, dens gældsinstrumenter, sikringen af dens fordringer og generelt, hvad angår denne juridiske person og dens rettigheder og forpligtelser. På grundlag af denne bestemmelse gør banken i sine transaktioner med kunderne brug af de privilegier, som den har fået i medfør af lov nr. 4332/1929, artikel 8-15 og 34, stk. 8, og gennem hvilke de retlige, procesretlige og substantielle garantier for de personer, der gennemfører transaktioner med ATE, herunder især bankens debitorer, tilsidesættes. Kommissionen har også fra selskabet »tipopiitiria Thivas A.E.« modtaget en klage i denne sag (svar fra Generaldirektoratet for Landbrug, protokol nr. 31427/24.11.2003).

Eftersom ATE ved at bibeholde og udnytte sine privilegier, der er i modstrid med fællesskabsretten, afpresser de personer, der gennemfører transaktioner med banken, og fratager dem enhver ret til at forsvare sig, bedes Kommissionen oplyse følgende: Hvad agter Kommissionen at gøre for at sætte en stopper for denne krænkelse af ATE's kunders rettigheder samt standse denne konkurrenceforvridning i forhold til andre kreditinstitutter?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. april 2004)

I 1997 og 2002 modtog Kommissionen to klager vedrørende de lovgivningsmæssige privilegier, som den græske landbrugsbank nyder godt af. Klagerne kritiserede disse privilegier, som de mente indebar ulovlig statsstøtte.

Ifølge en fast retspraksis er det »kun fordele, der indrømmes direkte eller indirekte ved hjælp af statslige midler, der er støtte i den i traktaten anførte betydning« (se sag C-379/98, Preussenelektra, Sml. 2001 I, s. 2099, præmis 58). Hvis de lovgivningsmæssige privilegier, som den græske landbrugsbank nyder godt af, ikke berører offentlige midler, er der ifølge Kommissionen ikke tale om statsstøtte i den i EF-traktaten anførte betydning. Kommissionen fandt dog, at EF-traktatens artikel 87, stk. 1, kunne finde anvendelse på visse skattemæssige fordele, der er indrømmet banken. Den indledte derfor en undersøgelse, som afslørede forskellige skattemæssige fordele.

Drøftelserne mellem Kommissionen og de græske myndigheder resulterede i, at disse fordele blev ophævet, hvilket bekræftedes ved brev af 24. februar 2004, som omhandlede vedtagelsen af de krævede ændringer (græske statstidende fra 20. februar 2004, lov 3329 - FEK 38/A/10.2.2004).

Oplysningerne fra det ærede medlem, der er modtaget i en klage fra 2003, omhandler andre privilegier, men der henvises ikke til nogen klar overtrædelse af bankdirektivet (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (1)) eller af EF-traktaten.

Kommissionens tjenestegrene, der undersøgte sagen, vil imidlertid anmode de græske myndigheder om oplysninger om de nationale bestemmelser, der fastsætter den græske landbrugsbanks privilegier.

---

(1)  EFT L 126 af 26.5.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/512 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/512

---

(2004/C 84 E/0590)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3955/03

af Heide Rühle (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   Fortolkning af direktiverne om miljøoplysninger

Det i direktiv 90/313/ΕØF (1) og 2003/4/EØF (2) — offentlig adgang til miljøoplysninger — anvendte begreb »interne meddelelser« (i hhv. artikel 3, stk. 4, og artikel 4, stk. 1, litra e)) volder i praksis særlige fortolkningsproblemer.

| 1. | Er Kommissionen af den opfattelse, at enhver simpel data- og informationsprocedure mellem og inden for myndigheder falder ind under undtagelsen »interne meddelelser« i henhold til direktiverne? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen af den opfattelse, at enhver simpel data- og informationsprocedure mellem og inden for myndigheder falder ind under undtagelsen »interne meddelelser« i henhold til direktiverne?

| 2. | Såfremt Kommissionen svarer benægtende på ovenstående spørgsmål 1: Efter hvilke indholdsmæssige eller formelle kriterier skelner man informationsprocedurer, der er »interne meddelelser« i henhold til ovennævnte direktiver, fra dem, der ikke falder ind under undtagelsen »interne meddelelser«? |
| --- | --- |

2.

Såfremt Kommissionen svarer benægtende på ovenstående spørgsmål 1: Efter hvilke indholdsmæssige eller formelle kriterier skelner man informationsprocedurer, der er »interne meddelelser« i henhold til ovennævnte direktiver, fra dem, der ikke falder ind under undtagelsen »interne meddelelser«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. marts 2004)

Kommissionen vil gerne minde det ærede medlem om, at Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF er rettet til medlemsstaterne, og at anmodninger om adgang til miljøoplysninger behandles efter gældende nationale bestemmelser. Disse to direktiver giver medlemsstaterne mulighed for at indføre nogle begrænsninger i retten til adgang. Kommissionen mener imidlertid, at formålet med direktiverne er at give uhindret adgang til miljøoplysninger, som de offentlige myndigheder ligger inde med, og at en undtagelse herfra bør være sjælden.

Både artikel 3, stk. 3), i direktiv 90/313/EØF (3) og artikel 4, stk. 1), litra e), i direktiv 2003/4/EF (4) indeholder bestemmelser om, at anmodning om oplysninger kan nægtes, hvis disse vedrører interne meddelelser. Kommissionen finder, at interne meddelelser faktisk er en måde, hvorpå data og faktuelle oplysninger udveksles inden for offentlige myndigheder. Interne meddelelser indgår i forberedelserne til administrative beslutninger; det skulle være muligt for en administration skriftligt at nedfælde de forskellige argumenter til fordel for eller imod en beslutning om et specifict problem, uden at de interne drøftelser offentliggøres. Nøgleelementet er trods alt den administrative beslutning og dens eventuelle begrundelse, ikke måden hvorpå den blev truffet. Dette betyder imidlertid ikke, at artikel 4, stk. 1, litra e) i direktiv 2003/4/EF tillader eller endog forpligter, at adgang afvises til alle interne meddelelser. I artikel 4, stk. 1), litra e), i direktiv 2003/4/EF står udtrykkeligt, at adgang til interne meddelelser kan nægtes, men der skal tages hensyn til offentlighedens interesse i at blive gjort bekendt med oplysningerne.

Fortolkningen af direktivets bestemmelser afgøres i sidste instans af Domstolen.

---

(1)  EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56.

(2)  EFT L 41 af 14.2.2003, s. 26.

(3)  Artikel 3, stk. 3: En anmodning om oplysninger kan afslås, når den indebærer, at der skal fremlægges ufærdige dokumenter eller data eller interne meddelelser, eller når anmodningen er åbenlyst urimelig eller for generelt formuleret.

(4)  Artikel 4, stk. 1, litra e): Medlemsstaterne kan fastsætte, at en anmodning om adgang til miljøoplysninger kan afslås, såfremt anmodningen vedrører interne meddelelser, under hensyntagen til offentlighedens interesse i at blive gjort bekendt med.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/513 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/513

---

(2004/C 84 E/0591)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3964/03

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   Endokrine stoffer i drikkevand — Kommissionens svar på forespørgsel E-2565/03

I Forbundsrepublikken Tyskland er der i nogle delstater gennemført undersøgelser af endokrint virkende stoffer. Også Kommissionen har gennemført tilsvarende undersøgelser. Således er det kendt, at syrerester fra ftalater (blødgørere) frigøres fra rørledninger til drikkevand. Måleværdier fra borebrønde bekræfter, at blødgørerne er til stede overalt. Nogle blødgørere anses ikke for skadelige for arvemassen, men har skadelige konsekvenser for testikler, nyrer og lever, påvirker under dyreforsøg forplantningsevnen og fører til udviklingsforstyrrelser i kønsorganerne. En ny undersøgelse foretaget af universitetet i Erfurt bekræfter, at optagelsen af DEHP (blødgørere) er betydeligt højere end hidtil antaget. Det tyske Bundesinstitut für Risikobewertung har gjort Det Europæiske Kemikaliekontor opmærksom på resultaterne af denne undersøgelse.

| 1. | Hvorledes påtænker Kommissionen at beskytte de europæiske forbrugere i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet? |
| --- | --- |

1.

Hvorledes påtænker Kommissionen at beskytte de europæiske forbrugere i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet?

| 2. | Planlægger Kommissionen at indføre grænseværdier? |
| --- | --- |

2.

Planlægger Kommissionen at indføre grænseværdier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. marts 2004)

Behovet for at regulere hormonforstyrrende stoffer i drikkevand blev drøftet på seminaret om drikkevand, som Kommissionen afholdt den 27.-28. oktober 2003 med deltagelse af medlemsstaterne, forskere og ikke-statslige organisationer (ngo'er). Seminaret konkluderede, at det ikke er muligt at fastsætte grænseværdier for de enkelte hormonforstyrrende stoffer i drikkevandsdirektivet (1) på nuværende tidspunkt, da den viden, der er nødvendig for at vurdere de potentielle sundhedsfarer, er utilstrækkelig. Der foreligger endnu ikke tilstrækkelige og pålidelige oplysninger om forekomsten af hormonforstyrrende stoffer i råvand og drikkevand, og der findes ikke validerede bioassay til undersøgelse af alle de virkninger, hormonforstyrrende stoffer kan have. Der er brug for flere oplysninger for at vurdere risikoen ved indtagelse af drikkevand, især på steder med højrisikofaktorer for forurening.

Der er bevis på, at materialer afgiver hormonforstyrrende stoffer til drikkevand/flaskevand. Produkter og materialer, der anvendes til opbevaring og distribution af drikkevand, og som permanent indgår i bygværker, er reguleret i og omfattet af byggevaredirektivet (2), og de er omtalt i drikkevandsdirektivet. Spørgsmålet behandles i øjeblikket i forbindelse med arbejdet med at oprette et fælles europæisk godkendelsessystem, EAS (»European Acceptance Scheme«), ifølge byggevaredirektivet. EAS skal være et fælles system for rammebestemmelser og tilhørende undersøgelsesmetoder til godkendelse af byggevarer, der kommer i kontakt med drikkevand.

At rørledninger eventuelt kan afgive ftalater til drikkevand, har Kommissionen imidlertid ikke noget bevis på. PVC-rørledninger er lavet af hård PVC, der normalt ikke blødgøres ved tilsætning af blødgørere.

Med hensyn til ftalater (blødgørere) har Kommissionen igangsat fem risikovurderinger i henhold til forordningen om eksisterende stoffer (3). Tre risikovurderinger er i mellemtiden blevet afsluttet og kan konsulteres på Det Europæiske Kemikaliekontors websted (4). Kommissionen er nu i gang med at udvikle risikobegrænsningsstrategier. Eventuelle restriktioner skal bygge på resultaterne af risikovurderingen og være videnskabeligt forsvarlige, og samtidig skal der tages hensyn til forsigtighedsprincippet.

For to ftalaters vedkommende, nemlig DEHP og BBP, er risikovurderingerne endnu ikke afsluttet. Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (SCTEE) har, for så vidt angår DEHP, for nylig offentliggjort en udtalelse om resultaterne af udkastet til risikovurdering (5). Referenten vil nu genbehandle udkastet til risikovurdering på baggrund af denne udtalelse. Genbehandlingen vil også kunne påvirke karakteriseringen af risikoen for mennesket, der indirekte eksponeres via miljøet, hvilket vil give Kommissionen mulighed for at afgøre, om og under hvilke omstændigheder DEHP frembyder risiko som hormonforstyrrende stof.

Fremtidige grænseværdier for de samlede potentielle hormonforstyrrende virkninger kan først foreslås, når der foreligger validerede analyseværktøjer. For at opnå et sikkert niveau for samtlige hormonforstyrrende stoffer bør der tages udgangspunkt i toksikologiske data og bioassay-værdier for hormonforstyrrende stoffers styrke under ét.

---

(1)  Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand, EFT L 330 af 5.12.1998.

(2)  Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer, EFT L 40 af 11.2.1989.

(3)  Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer, EFT L 84 af 5.4.1993.

(4)  http://ecb.jrc.it/existing-chemicals/.

(5)  Vedtaget af CSTEE på dennes 41. plenarmøde den 8.1.2004; http://europa.eu.int/comm/health/ph_risk/committees/set/documents/out214_en.pdf.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/515 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/515

---

(2004/C 84 E/0592)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3976/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om:   Kompliceret forenkling af fællesskabsretten

Kommissionen orienterede i sine to meddelelser (1) institutionerne om forenklingen af fællesskabsretten, et emne som i hvidbogen om nye styreformer i EU blev fastsat som et vigtigt mål.

Højdepunktet af denne forenkling vil, som det fremgår af en tidsplan på side 7 i KOM(2003)71 af 11. februar, være vedtagelsen af »metodologi og procedurer« på et tidspunkt efter udgangen af 2004.

I henhold til KOM(2003) 623 fra den 24. oktober betegnes midtvejsrevisionen af den fælles landbrugspolitik og den tilhørende lovgivning som et af de fremskridt, der er gjort i forbindelse med forenklingen, hvad der er ganske usædvanligt.

Mener Kommissionen ikke, at det er vigtigt at begynde med at forenkle den proces, som den selv kalder en forenkling, ved at gøre denne forståelig, klar og koncis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(24. marts 2004)

I den del af Kommissionens meddelelse om »Ajourføring og forenkling af fællesskabsretten« (2), der vedrører metodologi og kommunikationsprocedurer, foreslog Kommissionen, at der indføres indikatorer med henblik på at fastslå prioriteringen af forenklingsarbejdet. Rådet og Europa-Parlamentet blevet opfordret til at udtale sig om disse indikatorer. For indeværende har disse institutioner endnu ikke svaret på Kommissionens opfordring.

I sin første midlertidige rapport om gennemførelsen af handlingsplanen for »Ajourføring og forenkling af fællesskabsretten« (3) har Kommissionen gjort status over gennemførelsen af forskellige foranstaltninger, der er foreslået i meddelelsen fra februar 2003 (2). Af denne rapport fremgår det, at Kommissionen har vedtaget 14 forenklingsforslag under den første gennemførelsesfase (februar-september 2003) samt fire nye forenklingsforslag, som ikke indgik i meddelelsen fra februar 2003. Disse nye forslag skal føjes til de 18 forenklingsforslag, der behandles af lovgiveren. Kommissionen ønsker, at lovgiveren hurtigt skal kunne undersøge de forenklingsforslag, der er til behandling.

Med henblik på at kunne fastslå, hvilke nye dele af politik og retsakter der kan forenkles, har Kommissionen også i sin meddelelse fra februar 2003 udtrykt ønske om at modtage bemærkninger fra Rådet og Parlamentet. Disse institutioner har indtil videre ikke meddelt deres synspunkter til Kommissionen.

Desuden vil Kommissionen gerne understrege, at den tog initiativ til den interinstitutionelle aftale, som de tre institutioner underskrev den 16. december 2003 om »bedre lovgivning«, hvori der fastlægges rammer for lovgivningsarbejdet med henblik på forenkling, herunder brug af såkaldt alternative instrumenter. Kommissionen ønsker, at denne aftale gennemføres hurtigst muligt med kortlægning af operationelle procedurer med henblik på at kunne undersøge de forenklingsforslag, for hvilke Parlamentet og Rådet har givet sig selv en frist på seks måneder.

---

(1)  KOM(2003) 71 og KOM(2003) 623.

(2)  KOM(2003) 71 endelig udg.

(3)  KOM(2003) 623 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/516 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/516

---

(2004/C 84 E/0593)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3999/03

af Alejo Vidal-Quadras Roca (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om:   Følsomme funktioner (intern kontrolstandard 5) — Gennemførelsesbestemmelser for obligatorisk mobilitet

Ifølge note af 8. maj 2003, underskrevet af Kommissionens generalsekretær, generaldirektør for personale og administration og generaldirektør for budget, træder bestemmelserne om mobilitet for personale, der varetager følsomme funktioner, i kraft den 1. januar 2006 i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastsat i meddelelse fra Kommissionen ved budgetkommissær Michaele Schreyer og næstformand Neil Kinnock (1).

Hvis formålet med denne foranstaltning, udover selve stillingsskiftet, er at undgå et for nært forhold til »kunderne«, bør det sikres, at den overflyttede person i den nye funktion (hvis denne også er følsom) ikke får kontakt med virksomheder, enkeltpersoner eller organisationer, som den pågældende har haft et tjenstligt forhold til i sin tidligere stilling. Et nært forhold til »kunderne« er baseret på personlige forbindelser og ikke begrænset til særlige tjenesteområder. Tages der hensyn til dette?

Hvis de tjenestemænd, der er berørte af mobilitetsbestemmelsen, foretrækker at blive overflyttet til en bestemt anden stilling, kan dette få betydning for karriereforløbet for andre tjenestemænd, som ikke blot har forberedt et karriereskift gennem længere tid, men måske også er mere velegnede til stillingen på grund af indsats, kundskaber og erfaringer, og som ønsker samme stilling. Kan der i sådanne tilfælde ikke blive tale om forskelsbehandling, der kan indbringes for Domstolen?

Hvilke argumenter ligger til grund for den overbevisning, at de ikke beviste fordele ved denne foranstaltning kompenserer for de påviselige ulemper, der altid opstår, når en person med speciel erfaring flyttes væk fra sine funktioner?

Vil denne foranstaltning berøre tjenestemænd, som ikke foretager udbetalinger, men som i forbindelse med tildeling af kontrakter eller tilskud rådgiver og vejleder tjenestemænd, der har udbetalingskompetence? Hvis formålet er at undgå svig, hvorfor anvendes samme foranstaltning ikke på stillinger, hvor der kan udøves intern fortrinsbehandling (forfremmelser, udvælgelsesprøver), som også er forbundet med vinding?

Tages der hensyn til muligheden for, at to tjenestemænd med svigagtige hensigter på skift kan varetage de samme to stillinger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(4. februar 2004)

Kommissionen er glad for det ærede medlems interesse for gennemførelsen af den interne kontrolstandard nr. 5 om følsomme stillinger.

Noten af 8. maj 2003 fra Kommissionens generalsekretær, generaldirektør for personale og administration og generaldirektør for budget blev tydeliggjort og suppleret af en note fra generalsekretariatet den 30. september 2003. Denne note bekræfter, at der skal gøres brug af mobilitet inden den 31. december 2004 for personer, der har haft en naturligt følsom stilling (2) i mere end syv år, og at reglen for mobilitet vil blive anvendt hvert femte år på alle følsomme stillinger fra den 31. december 2004. Noten understreger også, at mobilitet kan gennemføres ved at overføre den følsomme funktion til en anden stilling, når den pågældende funktion kun vedrører en lille del af den ansattes arbejdsopgaver.

Alle Kommissionens tjenestegrene skulle identificere og udarbejde en fortegnelse over alle følsomme stillinger inden den 31. december 2003. Ud over de naturligt følsomme stillinger, tages der ved kategorisering af en stilling som »følsom« hensyn til en række kriterier, der medregner forbundne risici (såsom »et for nært forhold til kunderne« eller tjenestemænd, der på skift varetager de samme to stillinger), som skal vurderes. Risikobegrænsende kontrolforanstaltninger er også defineret. Muligheden for at udøve indflydelse eller træffe beslutninger, f.eks. i forbindelse med rekruttering eller personaleforvaltning, betragtes som omstændigheder, der udgør en potentiel risiko, som kunne medvirke til følsomheden af en stilling eller funktion.

Kommissionens initiativ har til formål at undgå situationer som dem, der kunne opstå i tilfælde, hvor en person beskæftiger sig med de samme procedurer og samarbejdspartnere i lang tid uden passende risikobegrænsende kontrolforanstaltninger. Mobilitet betyder ikke, at en institution mister ekspertise og viden. Tværtimod betyder det, at de pågældende personers faglige baggrund udvides og også kan komme andre organer til gode. Desuden angiver den interne kontrolstandard nr. 19 om »kontinuitet i operationerne«, at i tilfælde, hvor en tjenestemand overdrager sit arbejde til en anden tjenestemand, skal et skriftligt overdragelsesdossier udarbejdes.

I overensstemmelse med gældende regler får personer, som forlader en følsom stilling, ikke nogen særrettigheder eller særbehandling, når de ansøger om en anden stilling. Deres ansættelse i en ny stilling bestemmes af deres ekspertise, profil og ansvarsniveau. De personer, som støder på vanskeligheder i forbindelse med at finde en ny stilling, kan selvfølgelig drage nytte af den støtteordning for karrierevejledning, som Kommissionen har udviklet gennem reformen.

Der arbejdes i øjeblikket på den første bølge af obligatorisk mobilitet for følsomme stillinger. Opgaven udføres inden for rammer, der sikrer korrekt gennemførelse af den interne kontrolstandard nr. 5 med færrest muligt forstyrrelser for tjenestegrenene, og den tager hensyn til de enkelte involverede medarbejderes behov.

---

(1)  SEK(2000)2203.

(2)  Naturligt følsomme stillinger defineres som de stillinger, der vedrører økonomisk forvaltning og de såkaldte AIPN (ansættelsesmyndigheder) og AHCC (de myndigheder, der er bemyndiget til at indgå ansættelsesaftaler).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/517 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/517

---

(2004/C 84 E/0594)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4043/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om:   Samlede tilladte fangstmængder (TAC) og kvoter for 2004

Kommissionens forslag om TAC og kvoter 2004, som er baseret på udtalelserne fra Det Internationale Havundersøgelsesråd, rummer betydelige nedskæringer af TAC og kvoterne for 2004 samt et midlertidigt system for forvaltning af fiskerikapaciteten. Forslagene indeholder en begrænsning af antallet af dage, hvor der må fiskes fra februar til december 2004 (en nedskæring på 51 dage) og væsentlige nedskæringer af TAC og kvoterne for arter såsom havtaske, jomfruhummer og kulmule. Dette vil, hvis det bliver gennemført, få kraftige og negative socioøkonomiske virkninger for fiskerisektoren og de regioner, som er afhængige af denne sektor. Bæredygtig forvaltning af ressourcerne er væsentlig for bevarelsen af fiskeriaktiviteterne, og fiskerne er dem, der har den største interesse i at bevare fiskeressourcerne. Det fremgår blandt andet af eksemplet med de frivillige foranstaltninger, som fiskerne i Portugal har truffet i forbindelse med sardinfiskeriet. Ikke desto mindre er der en vis ironi i, at Kommissionen i den grad er optaget af Portugals bæredygtige forvaltning af ressourcerne samtidig med, at den for nylig gik ind for, at den spanske flåde skulle have fri adgang til de portugisiske farvande med deraf følgende intensivering af fiskeriaktiviteterne.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende: Er den underrettet om fiskerisektorens specielle karakter i Portugal? Hvilke foranstaltninger agter den at træffe for at kompensere for de socio-økonomiske virkninger af dette forslag? Hvis ressourcesituationen er så alvorlig, hvorfor forelægger Kommissionen så ikke planer til genopretning med den behørige socio-økonomiske kompensation på fællesskabsbudgetplan, navnlig skabelse af en finansieringsmekanisme til støtte for indkomsttabet for fiskere og de berørte arbejdere i fiskeindustrien?

Hvilke fiskeriorganisationer og sammenslutninger af ejere af fiskerifartøjer har på forhånd hørt om forslaget? I hvor høj grad har de været inddraget? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre, at fiskerne og rederne reelt inddrages i beslutningsprocessen som led i den fælles fiskeripolitik?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at øge pålideligheden og troværdigheden af de videnskabelige undersøgelser, navnlig med henblik på at skabe tilnærmelse mellem videnskabsfolk og fiskere? Finder Kommissionen ikke, at en effektiv decentralisering af den fælles fiskeripolitik ville være mere positiv, når det gælder forvaltning af ressourcerne? Hvilke foranstaltninger vil den træffe i forbindelse med de andre faktorer, der indvirker på fiskeressourcerne, såsom forurening, søtransport m.m.?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. februar 2004)

Kommissionens TAC- og kvoteforslag er baseret på videnskabelig rådgivning om bæredygtighed på lang sigt og fiskerimulighederne på kort sigt for bestande, som fanges af EU's fiskere. Når det gælder bestande, som er af interesse for alle medlemsstaterne, anvendes en fælles strategi, som er baseret på at tillade så store fangstmængder, som er forenelige med bevarelsen af ressourcernes bæredygtighed på lang sigt. I mange tilfælde har Kommissionen foreslået TAC'er, som er større end mængderne ifølge eksperternes anbefalinger, for at opretholde bedre fangstmuligheder på kort sigt. Dette gælder også en række bestande, som er af interesse for Portugal.

Kommissionen forudser ikke nogen direkte finansiel kompensation for tilpasningerne af TAC'erne. Der er forudset finansielle foranstaltninger på længere sigt i det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet og i den fælles markedsordning, hvori der er fastsat finansiel støtte til tilpasning af flådens fangstkapacitet til ressourcemængden, forbedringer af markedsstabiliteten og støtteforanstaltninger i nødsituationer.

Under fiskeriministrenes møde i Rådet i december 2003 nåede man frem til en politisk aftale om nødvendigheden af at vedtage genopretningsplaner for sydlig kulmule og for dybvandshummer. Kommissionen forventer, at vedtagelsen af sådanne planer vil resultere i et mere stabilt fiskeri, flere fisk og bedre fangstvilkår for de pågældende sektorer på mellemlang sigt. Ifølge reformen af den fælles fiskeripolitik kan der ydes en vis supplerende støtte til sektoren, når det er påkrævet at indføre hasteforanstaltninger, eller når der vedtages nye genopretningsplaner, som kræver omfattende langtidsnedsættelser af fangsterne (artikel 1, nr. 13, i forordning (EF) nr. 2369/2002 (1)).

Kommissionen rådfører sig regelmæssigt med fiskerisektoren, inden den udarbejder forslag til retsakter. For øjeblikket foregår disse høringer inden for Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur, og denne komité er ansvarlig for deltagelsen i regionale workshop, der afholdes om TAC'er og andre spørgsmål. Der blev afholdt en workshop med fiskerierhvervet om TAC- og kvoteforordningen i Bruxelles den 28. oktober 2003. I løbet af 2004 vil der blive truffet beslutning om oprettelse af regionale rådgivende råd, som skal sikre en mere omfattende og indgående høringsproces.

Når det gælder videnskabelig rådgivning om fiskeriet, har Kommissionen taget to initiativer. Kommissionen og Det Internationale Havundersøgelsesråd har vedtaget et nyt aftalememorandum, som formelt udvider rådgivningen på fiskeriområdet, så den også kommer til at omfatte miljømæssige, økosystemrelaterede og ikke-fiskerirelaterede indvirkninger på fiskebestandene og i højere grad præciserer, hvordan fiskerirådgivningen bør udformes med større vægt på langsigtede spørgsmål. Sideløbende hermed arbejder Kommissionen på at opnå en bedre tilrettelæggelse og en forbedring af den finansielle støtte til fiskerividenskaben i EU som beskrevet i Kommissionens meddelelse om den videnskabelige og tekniske rådgivning til brug for EU's fiskeriforvaltning (2).

De fleste af EU's fiskeressourcer deles af flere medlemsstater, og mange ressourcer deles også med tredjelande. Derfor er der kun begrænsede muligheder for at decentralisere fiskeriforvaltningen. Desuden fastslås det i EF-traktaten, at udformningen af forslag vedrørende fiskerimuligheder er omfattet af Kommissionens eneret til at tage initiativer.

Kommissionens syn på foranstaltninger for forvaltning af havmiljøet, som ikke omfatter fiskeriaktiviteter, kommer til udtryk i meddelelsen »Frem mod en strategi til at beskytte og bevare havmiljøet« (3). Kommissionen forudser bl.a. indførelse af en politik for havmiljøet med målsætninger, mål og foranstaltninger for god praksis, som skal omfatte marine habitater, inklusive reduktion af forureningen og hensigtsmæssig søfartsforvaltning.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 2369/2002 af 20. december 2002 om ændring af forordning (EF) nr. 2792/1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet, EFT L 358 af 31.12.2002.

(2)  EFT C 47 af 27.2.2003.

(3)  KOM(2002) 539 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/519 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/519

---

(2004/C 84 E/0595)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4069/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed

Nu har Det Europæiske Råd endelig truffet afgørelse om, hvor Det Europæiske Agentur for Søfarts-sikkerhed skal placeres.

Afgørelsen gik ud på, at agenturet skal have hjemstedet i Lissabon, hvad der er grund til at glæde sig over på grund af byens geografiske placering og dens faciliteter samt de betydelige portugisiske søterritorier, både i tilknytning til det europæiske kontinent og omkring regionerne Azorerne og Madeira, som er gennemkrydset af vigtige transatlantiske søfartsruter mellem Nordatlanten og Sydatlanten og mellem Nordeuropa og Middelhavet.

Af politiske grunde har afgørelsen dog ladet vente på sig alt for længe, og det haster med at føre den ud i livet.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende spørgsmål:

| — | hvornår vil Kommissionen definitivt gennemføre oprettelsen af Det Europæiske Agentur for Søfarts-sikkerhed i Lissabon, og hvornår skal de begynde at fungere? Har Kommissionen en præcis tidsplan for oprettelsen? |
| --- | --- |

—

hvornår vil Kommissionen definitivt gennemføre oprettelsen af Det Europæiske Agentur for Søfarts-sikkerhed i Lissabon, og hvornår skal de begynde at fungere? Har Kommissionen en præcis tidsplan for oprettelsen?

| — | hvor stort et personale vil der blive tildelt agenturet? Er personalet allerede ved at blive rekrutteret, på hvilken måde og efter hvilken tidsplan? |
| --- | --- |

—

hvor stort et personale vil der blive tildelt agenturet? Er personalet allerede ved at blive rekrutteret, på hvilken måde og efter hvilken tidsplan?

| — | blandt de opgaver, som allerede er fastlagt, hvilke arbejdsområder skal Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed og dets ledere da i første række løse, når agenturet er fuldt funktionsdygtigt? |
| --- | --- |

—

blandt de opgaver, som allerede er fastlagt, hvilke arbejdsområder skal Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed og dets ledere da i første række løse, når agenturet er fuldt funktionsdygtigt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. februar 2004)

Det er med glæde, at Kommissionen kan meddele, at medlemsstaternes repræsentanter på stats- og regeringschefsniveau på mødet i december 2003 besluttede, at Det Europæiske Agentur for Søfarts-sikkerhed skal have hjemsted i Lissabon. I afventning af denne beslutning og i overensstemmelse med artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 (1) har Kommissionen midlertidigt oprettet agenturet i Bruxelles i sine egne kontorer. Agenturet, som allerede arbejder fra sit midlertidige kontor, har ansat personale til nøgleposter og er i gang med at gennemføre sit arbejdsprogram for 2004.

Der foreligger endnu ikke en nøjagtig tidsplan for, hvornår agenturet flytter til Lissabon, men den portugisiske regering og agenturet drøfter spørgsmålet. Planen afhænger naturligvis af valget og indretningen af nogle passende lokaler i Lissabon samt af de administrative procedurer for flytning af det nuværende kontor og personale.

I januar 2004 havde agenturet 22 ansatte (1 tjenestemand, 13 midlertidige og 8 hjælpeansatte). Antallet stiger i februar 2004 med 7 nationale eksperter, 4 midlertidigt ansatte og 2 hjælpeansatte. Udvælgelsen af yderligere personale er i gang for så vidt angår en række stillinger, der blev offentliggjort i november og december 2003. Agenturets etableringsplan for 2004 omfatter efter udvidelsen 55 stillinger (5 tjenestemænd og 50 midlertidigt ansatte). Der er også afsat midler på agenturets administrative budget for 2004 til ansættelse af udsendte nationale eksperter og et par hjælpeansatte. Det bør bemærkes, at alle stillingsopslag er tilgængelige på agenturets webside (www.emsa.eu.int).

Agenturet har vedtaget et ambitiøst arbejdsprogram for 2004, som omhandler de fleste af de opgaver, det fik tildelt i henhold til forordning (EF) nr. 1406/2002. Agenturets arbejdsprogram for 2005 fastlægges af agenturets bestyrelse i oktober 2004, jf. artikel 10, stk. 2, litra d), i ovennævnte forordning.

---

(1)  EFT L 208 af 5.8.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/520 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/520

---

(2004/C 84 E/0596)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4071/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Vækst og stabilitetspagten — igen

Efter den betydelige opsigt, der fremkaldtes af den beklagelige afgørelse, Økofin-Rådet traf i forbindelse med Frankrigs og Tysklands gentagne overtrædelser af vækst- og stabilitetspagten, og som også har fundet nedslag i Europa-Parlamentets forhandlinger, hersker der stadig en vis usikkerhed og forvirring om, hvad der reelt er Kommissionens holdning.

Dels har den offentlige mening flere gange kunnet stifte bekendtskab med de gentagne udtalelser fra kommissionsformanden Romani Prodi for et års tid siden om, at pagten var »dum«, der fremsattes i et interview i dagbladet Le Monde, og med hele den polemik, som fulgte på udtalelserne.

Dels vides det ikke, om Kommissionen agter at indbringe sagen for Domstolen. Efter Økofin-Rådets afgørelse var der først under henvisning til Romani Prodis og Pedro Solbes' opfattelse forlydender om, at Kommissionen med konsekvens og fasthed, ville gøre dette. Derefter kunne det konstateres, at der blev øvet kraftig pression i modsat retning, navnlig fra tysk og østrigsk side, og herefter hørte man ikke mere til sagen.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende spørgsmål:

| — | mener Kommissionen, at de offentlige følelsesudbrud i et fransk dagblad om, at vækst- og stabilitetspagten er »dum«, på nogen måde bidrager til Frankrigs og Tysklands graverende mangel på overholdelse af pagten (de to lande deltager i den såkaldte fransk-tyske akse)? |
| --- | --- |

—

mener Kommissionen, at de offentlige følelsesudbrud i et fransk dagblad om, at vækst- og stabilitetspagten er »dum«, på nogen måde bidrager til Frankrigs og Tysklands graverende mangel på overholdelse af pagten (de to lande deltager i den såkaldte fransk-tyske akse)?

| — | er det Kommissionens agt at forelægge spørgsmålet om den manglende overholdelse og Økofin-Rådets kontroversielle afgørelse for Domstolen? Er der lagt pres på Kommissionen for, at den skulle undlade at tage dette skridt? I så fald fra hvilke medlemsstater? |
| --- | --- |

—

er det Kommissionens agt at forelægge spørgsmålet om den manglende overholdelse og Økofin-Rådets kontroversielle afgørelse for Domstolen? Er der lagt pres på Kommissionen for, at den skulle undlade at tage dette skridt? I så fald fra hvilke medlemsstater?

| — | mener Kommissionen ikke, at en afgørelse som den, Økofin-Rådet har truffet, åbner op for fremtidige overtrædelser af pagtens bestemmelser? Hvis dette er tilfældet, og hvis der ikke gribes ind, ville disse beklageligvis være »berettigede« |
| --- | --- |

—

mener Kommissionen ikke, at en afgørelse som den, Økofin-Rådet har truffet, åbner op for fremtidige overtrædelser af pagtens bestemmelser? Hvis dette er tilfældet, og hvis der ikke gribes ind, ville disse beklageligvis være »berettigede«

| — | mener Kommissionen endelig ikke, at sådanne holdninger peger i retning af et Europa, ikke »i to hastigheder«, men »på to platforme«, nemlig én for de store og én for de små landes Europa? Fører sådanne forhold ikke til, at Den Europæiske Union havner i en problematisk situation, hvor der hersker totalt kaos? |
| --- | --- |

—

mener Kommissionen endelig ikke, at sådanne holdninger peger i retning af et Europa, ikke »i to hastigheder«, men »på to platforme«, nemlig én for de store og én for de små landes Europa? Fører sådanne forhold ikke til, at Den Europæiske Union havner i en problematisk situation, hvor der hersker totalt kaos?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(18. februar 2004)

Den 13. januar 2004 vedtog Kommissionen en trestrenget strategi for at tydeliggøre og forbedre den økonomisk-politiske samordning og overvågning efter Økofin-Rådets konklusioner fra 25. november 2003 (1).

Som første element i denne strategi vil Kommissionen fortsat foretage en økonomisk og budgetpolitisk overvågning for alle medlemsstater inden for rammerne af EF-traktaten og stabilitets- og vækstpagten. Den vil fortsat overvåge udviklingen i medlemsstater med et uforholdsmæssigt stort underskud og basere sine henstillinger på en sund økonomisk analyse og princippet om ligebehandling.

For det andet vil Kommissionen på baggrund af erfaringen med de første fem år i Den Økonomiske og Monetære Union fremsætte nye forslag om styrkelse af den økonomiske styring i fremtiden. Forbedringer af implementeringen af stabilitets- og vækstpagten vil indgå i dette initiativ.

Endelig vil Kommissionen i overensstemmelse med sin rolle som traktaternes vogter søge at etablere juridisk klarhed og forudsigelighed med hensyn til ØMU-relaterede bestemmelser i EF-traktaten. Rådet vedtog ikke-bindende konklusioner i stedet for at tage en beslutning som krævet af reglerne, og Kommissionen har derfor besluttet at forelægge Rådets konklusioner til prøvelse i EF-Domstolen.

---

(1)  Pressemeddelelse IP/04/35.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/521 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/521

---

(2004/C 84 E/0597)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4076/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Udbredt udtørring af pinjetræer i Grækenland

I et betragteligt antal områder af Grækenland, bl. a. i Attika, kan der konstateres udbredt udtørring af pinjetræer. Ifølge de oplysninger, der er kommet frem i offentligheden, skyldes denne udtørring muligvis primært eller sekundært det honningproducerende insekt marchalina hellenica, der lever af pinjetræer. Dette insekt producerer en substans, der igen udgør råmaterialet til fremstilling af pinjehonning.

På grund af dette insekts betydning for biavlen, er det ved podning blevet udbredt til et stort antal pinjetræer, og der er via Landbrugsministeriet blevet udbetalt ca. 2 mio. EUR i støtte fra den anden fællesskabsstøtteramme til denne aktion.

Eftersom de pinjetræer, som er værter for insekter af arten marchalina hellenica, synes at udtørre i stort tal, og pinjeskovene er i fare for at uddø i adskillige områder af Grækenland, bedes Kommissionen oplyse følgende:

| 1. | Foreligger der videnskabelige data vedrørende virkningerne af dette insekts udbredelse gennem podning af pinjetræerne? Benyttes metoden med podning af pinjetræer med insektet marchalina hellenica med henblik på honningproduktion i andre europæiske lande? |
| --- | --- |

1.

Foreligger der videnskabelige data vedrørende virkningerne af dette insekts udbredelse gennem podning af pinjetræerne? Benyttes metoden med podning af pinjetræer med insektet marchalina hellenica med henblik på honningproduktion i andre europæiske lande?

| 2. | Kan Kommissionen finansiere en undersøgelse med henblik på grundigt at undersøge fænomenet med udtørring af pinjetræerne, så det bliver muligt at træffe de passende foranstaltninger og skride ind for at kontrollere og bekæmpe denne fare, der truer med at ødelægge store, pinjebevoksede arealer i Grækenland, samt videnskabeligt få dokumenteret, hvorvidt det er insektet marchalina hellenica, der er årsagen til udtørringen? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen finansiere en undersøgelse med henblik på grundigt at undersøge fænomenet med udtørring af pinjetræerne, så det bliver muligt at træffe de passende foranstaltninger og skride ind for at kontrollere og bekæmpe denne fare, der truer med at ødelægge store, pinjebevoksede arealer i Grækenland, samt videnskabeligt få dokumenteret, hvorvidt det er insektet marchalina hellenica, der er årsagen til udtørringen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. marts 2004)

| 1. | Den 15. oktober 2003 inviterede det græske landbrugsministerium eksperter til at deltage i en workshop for at drøfte udbruddet for nylig af udtørring af pinjetræer specielt i regionen Attika. De konkluderede, at der ikke er nogen direkte årsags/virkningssammenhæng mellem tilstedeværelsen af insektet martsalina hellenica og udtørringen af pinjetræer af Pinus-arten, men at udtørringen er en sekundær skade, der forårsages af bl.a. klimatiske faktorer. Efter Kommissionens opfattelse foregår den forsætlige udbredelse af M. hellenica kun i pinjeskove i Grækenland og Tyrkiet. |
| --- | --- |

1.

Den 15. oktober 2003 inviterede det græske landbrugsministerium eksperter til at deltage i en workshop for at drøfte udbruddet for nylig af udtørring af pinjetræer specielt i regionen Attika. De konkluderede, at der ikke er nogen direkte årsags/virkningssammenhæng mellem tilstedeværelsen af insektet martsalina hellenica og udtørringen af pinjetræer af Pinus-arten, men at udtørringen er en sekundær skade, der forårsages af bl.a. klimatiske faktorer. Efter Kommissionens opfattelse foregår den forsætlige udbredelse af M. hellenica kun i pinjeskove i Grækenland og Tyrkiet.

| 2. | Workshoppen den 15. oktober 2003 konkluderede, at det er nødvendigt med yderligere forskning i udtørringsproblemet og adfærden for M. hellenica i pinjeskove. Da problemet ikke har nogen EU-dimension, har Kommissionen ikke planer om at finansiere yderligere forskning i den forbindelse. |
| --- | --- |

2.

Workshoppen den 15. oktober 2003 konkluderede, at det er nødvendigt med yderligere forskning i udtørringsproblemet og adfærden for M. hellenica i pinjeskove. Da problemet ikke har nogen EU-dimension, har Kommissionen ikke planer om at finansiere yderligere forskning i den forbindelse.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/522 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/522

---

(2004/C 84 E/0598)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4079/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Fuglefangst på Cypern

Ifølge Birdlife International er der sket en stigning i den ulovlige fuglefangst på Cypern, hvad enten det er med net eller limpinde, på trods af forsikringer fra regeringen om det modsatte.

Kan Kommissionen oplyse, om disse former for fangst af trækfugle vil være i strid med EU-lovgivningen efter Cyperns tiltrædelse den 1. maj 2004?

Har Kommissionen i bekræftende fald gjort det klart for Cyperns regering, at der meget hurtigt kan blive indledt en traktatovertrædelsesprocedure, hvis overtrædelserne fortsætter efter tiltrædelsen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. februar 2004)

Cypern er som tiltrædelsesland forpligtet til at implementere og håndhæve fugledirektivet (1) fuldt ud fra den 1. maj 2004. Der er ikke indrømmet nogen overgangsperiode, og Cypern har ikke anmodet om specifikke undtagelsesbestemmelser. I oktober 2003 vedtog Cypern national lovgivning om gennemførelsen af både fugle- og habitatdirektivet (2).

Nærmere bestemt har Kommissionen under tiltrædelsesforhandlingerne gjort det klart, at visse fuglefangstmetoder, som dem, der indebærer brug af limpinde og net, ikke er forenelige med bestemmelserne i fugledirektivet. Denne praksis er også ulovlig i Cypern, og de cypriotiske myndigheder har forsikret Kommissionen om, at de vil øge bestræbelserne for at håndhæve den pågældende lov effektivt.

Kommissionen overvåger fortsat situationen og Cyperns fremskridt i retning af at opfylde forpligtelserne i henhold til fællesskabslovgivningen — ikke alene i forbindelse med omsættelse til national lovgivning, men også implementering og håndhævelse. Skulle der opstå problemer, vil Kommissionen tage dem op med de nationale myndigheder for at få dem løst. Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at den ikke vil tøve med at træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at medlemsstaterne anvender hele EU's lovgivning på miljøområdet korrekt

---

(1)  Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, EFT L 103 af 25.4.1979.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/522 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/522

---

(2004/C 84 E/0599)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0001/04

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om:   Restitutioner for eksport til Vatikanstaten

I forespørgsler P-3279/03 (1) og E-3280/03 (1) opgives der et forkert beløb for restitutioner for eksport til Vatikanstaten, idet det i slutningen af uddragene fra databasen CATS (Clearance Audit Trail System) (svar på forespørgsel P-3202/02 (2)) ikke specificeres, at det drejer sig om det generelle samlede beløb, og forespørgeren erkender, at det korrekte beløb for restitutioner for eksport til Vatikanstaten i perioden 1998-2001 var 4 000 813,01 EUR.

På baggrund af svaret på forespørgsel P-3279/03, hvoraf det fremgår, at det samlede korrekte beløb for restitutioner var 321 711 242,39 EUR, bekræfter forespørgeren de i forespørgslens litra d) anførte oplysninger, hvorfor restitutionerne for produkter og/eller ikke specificerede måleenheder således svarede til 30,26 % og ikke 15,13 % af det samlede beløb.

På forespørgsel E-3280/03 svarede Kommissionen, at den ikke finder de heri stillede spørgsmål relevante på grund af fejlen vedrørende det samlede beløb for eksportrestitutioner til Vatikanstaten. Imidlertid understreger forespørgeren følgende forhold:

| 1. | i sidstnævnte forespørgsels litra c), eller det vil oprindeligt sige i det supplerende svar på forespørgsel E-1477/03-E-1480/03 (3), oplyses følgende:






  — | Der foretages ikke en særlig kontrol af de mængder af oksekød, rørsukker og kemisk ren saccharose, i fast form, der eksporteres fra medlemsstaterne til Vatikanstaten. Størrelsen af de omtalte eksportmængder til det nævnte land forekommer rimelig. |
| --- | --- | --- |

1.

i sidstnævnte forespørgsels litra c), eller det vil oprindeligt sige i det supplerende svar på forespørgsel E-1477/03-E-1480/03 (3), oplyses følgende:

—

Der foretages ikke en særlig kontrol af de mængder af oksekød, rørsukker og kemisk ren saccharose, i fast form, der eksporteres fra medlemsstaterne til Vatikanstaten. Størrelsen af de omtalte eksportmængder til det nævnte land forekommer rimelig.

| — | Hvad angår landbrugsprodukter, der under restitutionsordningen eksporteres fra Fællesskabet til Vatikanstaten bevidner Vatikanets myndigheder, at de alene anvendes til konsum på Vatikanstatens område eller i Vatikanstatens institutioner og kontorer. |
| --- | --- |

—

Hvad angår landbrugsprodukter, der under restitutionsordningen eksporteres fra Fællesskabet til Vatikanstaten bevidner Vatikanets myndigheder, at de alene anvendes til konsum på Vatikanstatens område eller i Vatikanstatens institutioner og kontorer.

| — | Produkter, der under restitutionsordningen eksporteres til Vatikanstaten, er omfattet af følgende særlige bestemmelser: toldaftalen mellem Italien og Vatikanstaten samt Fællesskabets bestemmelser vedrørende eksportrestitutioner. |
| --- | --- |

—

Produkter, der under restitutionsordningen eksporteres til Vatikanstaten, er omfattet af følgende særlige bestemmelser: toldaftalen mellem Italien og Vatikanstaten samt Fællesskabets bestemmelser vedrørende eksportrestitutioner.

| 2. | i forespørgslens litra d) oplyses det, at Artikel 11 i Lateran-aftalen, som regulerer forholdet mellem Vatikanstaten og Den Italienske Republik, garanterer den katolske kirkes centrale organer fritagelse for enhver indblanding fra den italienske stats side. |
| --- | --- |

2.

i forespørgslens litra d) oplyses det, at Artikel 11 i Lateran-aftalen, som regulerer forholdet mellem Vatikanstaten og Den Italienske Republik, garanterer den katolske kirkes centrale organer fritagelse for enhver indblanding fra den italienske stats side.

Forespørgeren genfremsætter på denne baggrund de spørgsmål, han stillede i forespørgsel E-3280/03, og anmoder således Kommissionen om at oplyse:

| — | hvorfor der ikke gennemføres nogen særlig kontrol af de mængder af oksekød, rørsukker og kemisk ren saccharose, i fast form, som eksporteres fra medlemsstaterne til Vatikanstaten? |
| --- | --- |

—

hvorfor der ikke gennemføres nogen særlig kontrol af de mængder af oksekød, rørsukker og kemisk ren saccharose, i fast form, som eksporteres fra medlemsstaterne til Vatikanstaten?

| — | om den er i besiddelse af en liste over den katolske kirkes institutioner og kontorer uden for Vatikanstaten, hvortil de omtalte varer er bestemt? |
| --- | --- |

—

om den er i besiddelse af en liste over den katolske kirkes institutioner og kontorer uden for Vatikanstaten, hvortil de omtalte varer er bestemt?

| — | om enhver overtrædelse af Fællesskabets regler for eksportrestitutioner må anses for fritaget for enhver indblanding fra den italienske stats side, jf. artikel 11 i Lateran-aftalen? |
| --- | --- |

—

om enhver overtrædelse af Fællesskabets regler for eksportrestitutioner må anses for fritaget for enhver indblanding fra den italienske stats side, jf. artikel 11 i Lateran-aftalen?

| — | ud fra hvilke beregninger størrelsen af de eksporterede mængder til Vatikanstaten forekommer rimelig? |
| --- | --- |

—

ud fra hvilke beregninger størrelsen af de eksporterede mængder til Vatikanstaten forekommer rimelig?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. april 2004)

Kommissionen henviser det ærede medlem til sit svar på skriftlig forespørgsel P-3279/03.

Kommissionen fremhæver, at tallene i svaret på skriftlig forespørgsel P-3279/03 ikke blev bekræftet (4) som anført af det ærede medlem i denne skriftlige forespørgsel. Det korrekte samlede beløb for betalingerne for perioden 1998-2001 til forskellige destinationer, herunder Vatikanstaten, er 321 711 242,39 EUR.

For beløbet på 9 066 774,47 EUR (i stedet for 9 067 116,01 EUR som anført af det ærede medlem) indeholder CATS-databasen ingen angivelse af produktet og måleenheden.

For beløbet på 23 236 120,85 EUR (i stedet for 14 173 353,56 EUR) indeholder CATS-databasen ikke produktkoden.

For beløbet på 83 188 136,82 EUR (i stedet for 74 115 436,13 EUR) indeholder CATS-databasen ikke måleenheden.

Det skal dog fastslås, at der ikke foretages betalinger på grundlag af CATS-databasen. Betalingerne foretages af de nationale betalingsorganer undere iagttagelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (5).

Den beregnede procentsats på 30,26 % manglende oplysninger i CATS-databasen er et gennemsnit for hele perioden (1998-2001). Som følge af en væsentligt forbedret kvalitetskontrol faldt den beregnede andel af datafelter med manglende oplysninger fra 62,63 % for regnskabsåret 1998 til 6,77 % for regnskabsåret 2001 (6).

Kommissionen vil gerne understrege, at CATS-databasen er blevet oprettet og udformet som et kontrolredskab, og at der ikke foretages nogen betalinger på grundlag af dataene i denne database.

Kommissionen vil gerne henlede opmærksomheden på en klar oversættelsesfejl. I det fælles svar på de skriftlige forespørgsler E-1477/03 til E-1480/03 skal der stå »roer« og ikke »oksekød«, som det fejlagtigt blev anført i den italienske version af svaret.

På baggrund af ovenstående kan følgende oplyses:

| — | Eksporten af sukkerroe- og rørsukker og kemisk ren saccharose i fast form fra medlemsstaterne til Vatikanstaten med eksportrestitutioner foregår i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 386/90 af 12. februar 1990 om kontrol i forbindelse med udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitutioner eller andre beløb (7) med en obligatorisk fysisk kontrol omfattende mindst 5 %. Kommissionen er ikke blevet gjort opmærksom på noget specifikt problem, der ville have medført en ændring af den specifikke kontrol af eksporten fra medlemsstaterne til Vatikanstaten. Hvis det ærede medlem har noget bevis for, at der foreligger en ikke-forskriftsmæssig situation, bedes det ærede medlem forelægge det for Kommissionen, som derpå vil sørge for den relevante opfølgning. |
| --- | --- |

—

Eksporten af sukkerroe- og rørsukker og kemisk ren saccharose i fast form fra medlemsstaterne til Vatikanstaten med eksportrestitutioner foregår i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 386/90 af 12. februar 1990 om kontrol i forbindelse med udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitutioner eller andre beløb (7) med en obligatorisk fysisk kontrol omfattende mindst 5 %. Kommissionen er ikke blevet gjort opmærksom på noget specifikt problem, der ville have medført en ændring af den specifikke kontrol af eksporten fra medlemsstaterne til Vatikanstaten. Hvis det ærede medlem har noget bevis for, at der foreligger en ikke-forskriftsmæssig situation, bedes det ærede medlem forelægge det for Kommissionen, som derpå vil sørge for den relevante opfølgning.

| — | Hvad angår listen over Saint-siège-institutioner og -kontorer, som er oprettet uden for Vatikanet, henviser Kommissionen det ærede medlem til oplysningerne herom i teksten til Lateran-aftalen, der er knyttet til den italienske lov om ratifikation nr. 810 af 27. maj 1929. |
| --- | --- |

—

Hvad angår listen over Saint-siège-institutioner og -kontorer, som er oprettet uden for Vatikanet, henviser Kommissionen det ærede medlem til oplysningerne herom i teksten til Lateran-aftalen, der er knyttet til den italienske lov om ratifikation nr. 810 af 27. maj 1929.

| — | Lateran-aftalen blev indgået mellem Italien og Saint-siège i 1929. Den henhører således under anvendelsesområdet for Rom-traktatens artikel 307 om de konventioner, der blev indgået før den 1. januar 1058 mellem en eller flere medlemsstater og et eller flere tredjelande. Forbindelserne mellem EF og Italien er reguleret ved den gældende EF-ret. |
| --- | --- |

—

Lateran-aftalen blev indgået mellem Italien og Saint-siège i 1929. Den henhører således under anvendelsesområdet for Rom-traktatens artikel 307 om de konventioner, der blev indgået før den 1. januar 1058 mellem en eller flere medlemsstater og et eller flere tredjelande. Forbindelserne mellem EF og Italien er reguleret ved den gældende EF-ret.

| — | Kommissionen har baseret sin formodning om, at der er tale om en rimelig eksport til Vatikanstaten, på Revisionsrettens konstateringer. I den forbindelse henvises der til særberetning nr. 2/93 (8) om Fællesskabets toldområde og samhandelsaftaler i forbindelse hermed, som i punkt 6.22 siger følgende: »De personer, der kan nyde godt af toldfritagelser i Vatikanstaten, er de fastboende personer i selve Vatikanstaten (omkring 600 personer) og de personer, der permanent eller midlertidigt bor i de andre bygninger (i gennemsnit omkring 20 000 opholder sig der i et givet år i studieøjemed, med henblik på religionsundervisning, af officielle grunde m.v.). Desuden har italienske borgere, der arbejder for eller er pensioneret af Pavestolen og Vatikanstatens myndigheder og deres familier ret til at handle i Vatikanstatens butikker. Antallet af sådanne personer anslås til ca. 12 000.« Man må gå ud fra, at disse tal stadig holder stik eller måske er endnu højere. For et sådant antal mennesker forekommer de anførte tal rimelige. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har baseret sin formodning om, at der er tale om en rimelig eksport til Vatikanstaten, på Revisionsrettens konstateringer. I den forbindelse henvises der til særberetning nr. 2/93 (8) om Fællesskabets toldområde og samhandelsaftaler i forbindelse hermed, som i punkt 6.22 siger følgende: »De personer, der kan nyde godt af toldfritagelser i Vatikanstaten, er de fastboende personer i selve Vatikanstaten (omkring 600 personer) og de personer, der permanent eller midlertidigt bor i de andre bygninger (i gennemsnit omkring 20 000 opholder sig der i et givet år i studieøjemed, med henblik på religionsundervisning, af officielle grunde m.v.). Desuden har italienske borgere, der arbejder for eller er pensioneret af Pavestolen og Vatikanstatens myndigheder og deres familier ret til at handle i Vatikanstatens butikker. Antallet af sådanne personer anslås til ca. 12 000.« Man må gå ud fra, at disse tal stadig holder stik eller måske er endnu højere. For et sådant antal mennesker forekommer de anførte tal rimelige.

---

(1)  EFT C 78 E af 27.3.2004.

(2)  EFT C 137 E af 12.6.2003, s. 172.

(3)  EFT C 70 E af 20.3.2004, s. 45.

(4)  Svar på P-3279/03, andet afsnit: »Faktisk er alle de beløb, der nævnes i den skriftlige forespørgsel, ukorrekte og kan derfor ikke bekræftes af Kommissionen, og det er heller ikke klart, hvordan og hvorfra det ærede medlem har fået disse tal.«.

(5)  EFT L 102 af 17.4.1999.

(6)  1998 var CATS-databasens startfase.

(7)  EFT L 42 af 16.2.1990.

(8)  EFT C 347 af 27.12.1993.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/525 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/525

---

(2004/C 84 E/0600)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0011/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   Topmøde i Tunis og indvandringspolitik

Topmødet med de lande, der deltog i 5+5-dialogen, fandt sted den 5. og 6. december 2003 i Tunis. Ifølge de få rapporter, der blev udsendt i pressen, var hovedemnet for drøftelserne et stærkere samarbejde i det vestlige Middelhav samt formodentlig spørgsmålet om strømmen af indvandrere fra Nordafrika til de europæiske lande, som er et af de vigtigste elementer i dette samarbejde. Siden topmødet i Tampere i 1999 har Den Europæiske Union forsøgt at udarbejde en fælles indvandringspolitik. Men de enkelte medlemsstater har vedtaget love, der er meget indbyrdes forskellige. Italien indgik f.eks. først en aftale med Tunesien og undertegnede derpå en tosidig aftale med Libyen i juli 2003, da mange ulovlige indvandrere kommer fra Libyen.

| 1. | Hvilke emner var på dagsordenen for topmødet i Tunis? |
| --- | --- |

1.

Hvilke emner var på dagsordenen for topmødet i Tunis?

| 2. | Nåede man frem til nogen konklusioner angående den fælles forvaltning af indvandringen til Unionen for at undgå en kraftig strøm af ulovlige indvandrere? |
| --- | --- |

2.

Nåede man frem til nogen konklusioner angående den fælles forvaltning af indvandringen til Unionen for at undgå en kraftig strøm af ulovlige indvandrere?

| 3. | Drøftede topmødet forslag om at øge sikkerheden og beskyttelsen mod terrorisme for Middelhavslandene og samtidig forbedre de økonomiske udviklingsmuligheder for de afrikanske lande, der støder op til Middelhavet? |
| --- | --- |

3.

Drøftede topmødet forslag om at øge sikkerheden og beskyttelsen mod terrorisme for Middelhavslandene og samtidig forbedre de økonomiske udviklingsmuligheder for de afrikanske lande, der støder op til Middelhavet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(9. marts 2004)

| 1. | Eftersom topmødet i Tunis med de lande, der deltager i 5+5-dialogen, var af uformel karakter, forelå der ingen formel dagsorden. Der blev imidlertid fremlagt forslag om en række emner, der skulle drøftes (disse anføres også i sluterklæringen):






  — | sikkerhed og stabilitet i Middelhavsområdet |
| --- | --- | --- |

1.

Eftersom topmødet i Tunis med de lande, der deltager i 5+5-dialogen, var af uformel karakter, forelå der ingen formel dagsorden. Der blev imidlertid fremlagt forslag om en række emner, der skulle drøftes (disse anføres også i sluterklæringen):

—

sikkerhed og stabilitet i Middelhavsområdet

| — | regional integration og økonomisk samarbejde |
| --- | --- |

—

regional integration og økonomisk samarbejde

| — | migrationsspørgsmål |
| --- | --- |

—

migrationsspørgsmål

| — | dialog mellem forskellige kulturer |
| --- | --- |

—

dialog mellem forskellige kulturer

| — | EU's nye naboskabspolitik. |
| --- | --- |

—

EU's nye naboskabspolitik.

| 2. | I sluterklæringen fra det første topmøde mellem stats- og regeringscheferne stadfæstes den tidligere erklæring om migration i det vestlige Middelhavsområde, som ministrene afgav på mødet i Tunis i oktober 2002, og som beredte vejen for en »velafbalanceret, integreret og global dialog mellem landene i det vestlige Middelhavsområde om et struktureret og koordineret samarbejde vedrørende migrationsspørgsmål af fælles interesse«.
  Dette bekræftes af følgende punkter, der udgør grundpillerne i Euro-Middelhavspolitikken, som for øvrigt bygger på bidrag fra konferencen i Valencia i april 2002, der blev afholdt inden for rammerne af Barcelona-processen:






  — | vedtagelse af en global og velafbalanceret tilgang til migrationsspørgsmål (fælles udvikling, persontrafikken, indvandring af arbejdskraft, der skal tilpasses bekæmpelsen af ulovlig indvandring) |
| --- | --- | --- |

2.

I sluterklæringen fra det første topmøde mellem stats- og regeringscheferne stadfæstes den tidligere erklæring om migration i det vestlige Middelhavsområde, som ministrene afgav på mødet i Tunis i oktober 2002, og som beredte vejen for en »velafbalanceret, integreret og global dialog mellem landene i det vestlige Middelhavsområde om et struktureret og koordineret samarbejde vedrørende migrationsspørgsmål af fælles interesse«.

Dette bekræftes af følgende punkter, der udgør grundpillerne i Euro-Middelhavspolitikken, som for øvrigt bygger på bidrag fra konferencen i Valencia i april 2002, der blev afholdt inden for rammerne af Barcelona-processen:

—

vedtagelse af en global og velafbalanceret tilgang til migrationsspørgsmål (fælles udvikling, persontrafikken, indvandring af arbejdskraft, der skal tilpasses bekæmpelsen af ulovlig indvandring)

| — | konsolidering af integrationen af lovlige indvandrere og beskyttelse af deres rettigheder (familiesammenføring, lettere rejsemuligheder, lige behandling osv.), samtidig med, at deres forpligtelser understreges |
| --- | --- |

—

konsolidering af integrationen af lovlige indvandrere og beskyttelse af deres rettigheder (familiesammenføring, lettere rejsemuligheder, lige behandling osv.), samtidig med, at deres forpligtelser understreges

| — | bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel gennem fælles aktion og samordnet samarbejde (herunder samarbejde på det operationelle plan) samt bedre bekæmpelse af årsagerne til disse svøber. |
| --- | --- |

—

bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel gennem fælles aktion og samordnet samarbejde (herunder samarbejde på det operationelle plan) samt bedre bekæmpelse af årsagerne til disse svøber.

Der vil blive afholdt et ministerkonferencemøde om migrationsspørgsmål i Algier i løbet af 2004.

| 3. | På topmødet i Tunis den 5. og 6. december 2003 hilste man EU's nye naboskabspolitik velkommen. Den bekræfter på sin vis den bilaterale og regionale politik, der allerede har været iværksat omkring konkrete projekter (som f.eks. programmet for »forvaltning af grænsekontrol« med Marokko og det regionale program vedrørende retlige og indre anliggender), samt perspektiverne i de fremtidige handlingsplaner om iværksættelse af skræddersyede migrationsstrategier for de enkelte lande. På topmødet i Tunis slog man ligeledes til lyd for, inden for rammerne af denne politik, at behandle den vestlige del af Middelhavsområdet som et strategisk område og et område for fred, stabilitet, solidaritet, velstand, frihed og retfærdighed baseret på respekt for fælles værdier.
  De medlemsstater, der deltog i 5+5-dialogen, bekræftede endvidere deres fordømmelse af terrorisme i alle dens former. De foreslog, at man vedtog regionale planer om en koordineret indsats, og de gentog deres forpligtelse til at gennemføre konventioner og henstillinger, især De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 1373. Ud over at give udtryk for deres interesse for en verdensdækkende FN-konvention om terrorisme og afholdelse af en international konference om dette emne bekræftede de deres vilje til at konsolidere deres samarbejde på sikkerhedsområdet og intensivere samarbejdet om den økonomiske, sociale og kulturelle udvikling, især mellem Den Arabiske Maghreb-Union og EU. |
| --- | --- |

3.

På topmødet i Tunis den 5. og 6. december 2003 hilste man EU's nye naboskabspolitik velkommen. Den bekræfter på sin vis den bilaterale og regionale politik, der allerede har været iværksat omkring konkrete projekter (som f.eks. programmet for »forvaltning af grænsekontrol« med Marokko og det regionale program vedrørende retlige og indre anliggender), samt perspektiverne i de fremtidige handlingsplaner om iværksættelse af skræddersyede migrationsstrategier for de enkelte lande. På topmødet i Tunis slog man ligeledes til lyd for, inden for rammerne af denne politik, at behandle den vestlige del af Middelhavsområdet som et strategisk område og et område for fred, stabilitet, solidaritet, velstand, frihed og retfærdighed baseret på respekt for fælles værdier.

De medlemsstater, der deltog i 5+5-dialogen, bekræftede endvidere deres fordømmelse af terrorisme i alle dens former. De foreslog, at man vedtog regionale planer om en koordineret indsats, og de gentog deres forpligtelse til at gennemføre konventioner og henstillinger, især De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 1373. Ud over at give udtryk for deres interesse for en verdensdækkende FN-konvention om terrorisme og afholdelse af en international konference om dette emne bekræftede de deres vilje til at konsolidere deres samarbejde på sikkerhedsområdet og intensivere samarbejdet om den økonomiske, sociale og kulturelle udvikling, især mellem Den Arabiske Maghreb-Union og EU.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/526 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/526

---

(2004/C 84 E/0601)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0015/04

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   Æbleplantager

Kan Kommissionen oplyse, om der findes EU-retsakter, som tilsigter eller har bevirket, at britiske æbleavlere afholdes fra at anlægge nye plantager med engelske æbler, navnlig af sorten Cox?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. februar 2004)

Modtagerne af EU-støtte til rydning af æble-, pære-, fersken- og nektarintræer for produktionsåret 1990/91-1992/93, 1994/95, 1995/96 og 1997/98 måtte forpligte sig til »i 15 år at give afkald på dels at plante æbletræer, andre end mostæbletræer, pæretræer, andre end træer med pærer til fremstilling af pærecider eller pæresaft, samt fersken- og/eller nektarintræer på de arealer på [deres] bedrift, der er omfattet af rydningsforanstaltningen, og dels at udvide de øvrige arealer på [deres] bedrift, der er tilplantet med æbletræer, bortset fra træer med æbler til fremstilling af æblecider eller æblesaft, pæretræer, andre end træer med pærer til fremstilling af pærecider eller pæresaft, samt fersken- og/eller nektarintræer« (1). Denne forpligtelse, der ikke er møntet på nogen bestemt spiseæblesort, var påkrævet, for at rydningsarbejdet kunne blive økonomisk effektivt, og for at undgå at spilde EU's midler.

---

(1)  Jf. artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2467/97 af 11. december 1997 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/97 om sanering af EF-produktionen af æbler, pærer, ferskner og nektariner, EFT L 341 af 12.12.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/527 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/527

---

(2004/C 84 E/0602)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0022/04

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Solidaritet med Po-slettens kvægavlere

Mener Kommissionen ikke, at den nuværende mælkekvoteordning er særlig uretfærdig over for Poslettens mælkeproducenter — i betragtning af, at Italien er den eneste af alle medlemsstaterne, der har et forbrug, der ligger langt over landets produktionskvoter?

Er Kommissionen bekendt med, at denne afvigelse fra normen har fået alvorlige konsekvenser for Po-slettens kvægavlere, der igen i disse dage ser sig nødsaget til at forlade deres arbejde for at deltage i vejblokader og demonstrationer i både Milano og Rom for at få den italienske regering til at beskytte Po-slettens mælkeproducenters rettigheder på EU-plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. februar 2004)

Mælkekvoterne blev indført af Rådet i 1984 for at rette op på ubalancen i forholdet mellem udbud og efterspørgsel på mælk og mejeriprodukter. Fordelingen af produktionskvoterne blev foretaget, ikke på grundlag af mælkeforbruget i de forskellige geografiske områder, men på grundlag af de enkelte producenters produktion i en bestemt periode. Det var den eneste fordelingsmetode, der gjorde det muligt at undgå forskelsbehandling af producenterne.

Kommissionen bemærker, at Italiens referencemængder er forhøjet betydeligt siden kvoteordningens indførelse (+ 19,6 % i perioden 1984-2004), mens kvoterne for de fleste af de øvrige medlemsstater enten er forblevet på samme niveau eller er reduceret.

Det kan konstateres, at mælkekvoteordningen har gjort det muligt at give producenterne stabile produktionsudsigter og sikre indkomster, uden at den har været til hinder for omstruktureringen af mælkeproduktionen i EU. Kommissionen mener, at ordningen sikrer et effektivt produktionssystem, hvis den anvendes fuldt ud og korrekt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/527 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/527

---

(2004/C 84 E/0603)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0033/04

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Konkurrenceforvridning gennem indførelse af regional støtte

Kapitel 5 i Rådets nye forordning (EF) nr. 1782/2003 (1) om direkte støtte giver medlemsstaterne mulighed for at indføre en regional støtte. Det forlyder, at Danmark og Tyskland vil indføre denne ordning.

| 1. | Hvilken støtte vil der blive udbetalt pr. hektar i de områder, hvor denne ordning indføres? Kan Kommissionen give en oversigt over betalingerne baseret på areal på grundlag af den tilsvarende (midlertidige) ordning i den nye medlemsstater? |
| --- | --- |

1.

Hvilken støtte vil der blive udbetalt pr. hektar i de områder, hvor denne ordning indføres? Kan Kommissionen give en oversigt over betalingerne baseret på areal på grundlag af den tilsvarende (midlertidige) ordning i den nye medlemsstater?

| 2. | Er Kommissionen enig i, at muligheden for under denne ordning at dyrke afgrøder på støttede arealer, der ikke omfattes af ordningen om direkte støtte, skader den fair konkurrence og fører til renationalisering af den europæiske landbrugspolitik? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen enig i, at muligheden for under denne ordning at dyrke afgrøder på støttede arealer, der ikke omfattes af ordningen om direkte støtte, skader den fair konkurrence og fører til renationalisering af den europæiske landbrugspolitik?

| 3. | I artikel 60 i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsættes begrænsninger for dyrkning af frugt, grønt og kartofler i sådanne regioner. Hvorledes vil Kommissionen kontrollere produktionen af disse afgrøder? Hvilke nedskæringer og bøder vil blive pålagt producenter og regioner, hvis denne faktiske kvote overskrides? |
| --- | --- |

3.

I artikel 60 i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsættes begrænsninger for dyrkning af frugt, grønt og kartofler i sådanne regioner. Hvorledes vil Kommissionen kontrollere produktionen af disse afgrøder? Hvilke nedskæringer og bøder vil blive pålagt producenter og regioner, hvis denne faktiske kvote overskrides?

| 4. | Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sikre fair konkurrence for de øvrige gartneri-og andre landbrugsprodukter, der ikke omfattes af ordningen om direkte støtte? |
| --- | --- |

4.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sikre fair konkurrence for de øvrige gartneri-og andre landbrugsprodukter, der ikke omfattes af ordningen om direkte støtte?

| 5. | Hvorledes forbinder Kommissionen på baggrund af ovenstående denne regionale støtte med princippet om en fælles europæisk landbrugspolitik, således som fastlagt i traktaten? |
| --- | --- |

5.

Hvorledes forbinder Kommissionen på baggrund af ovenstående denne regionale støtte med princippet om en fælles europæisk landbrugspolitik, således som fastlagt i traktaten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(2. marts 2004)

| 1. | I henhold til artikel 58, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere kan medlemsstaterne beslutte at anvende enkeltbetalingsordningen på regionalt plan indtil den 1. august i året forud for det første år, hvor enkeltbetalingsordningen er blevet anvendt. På nuværende stadium er Kommissionen ikke helt klar over, under hvilke betingelser medlemsstaterne vil anvende enkeltbetalingsordningen på regionalt plan.
  Kommissionen er heller ikke på nuværende tidspunkt i stand til at angive de forventede hektarpræmier for de nye medlemsstater. Den midlertidige generelle arealbetalingsordning er defineret som det samlede budget for direkte betalinger i et år, divideret med det støtteberettigede areal. Heller ikke de nationale rammebeløb og de arealer, der er støtteberettigede under den generelle arealbetalingsordning, er endnu blevet bestemt. |
| --- | --- |

1.

I henhold til artikel 58, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere kan medlemsstaterne beslutte at anvende enkeltbetalingsordningen på regionalt plan indtil den 1. august i året forud for det første år, hvor enkeltbetalingsordningen er blevet anvendt. På nuværende stadium er Kommissionen ikke helt klar over, under hvilke betingelser medlemsstaterne vil anvende enkeltbetalingsordningen på regionalt plan.

Kommissionen er heller ikke på nuværende tidspunkt i stand til at angive de forventede hektarpræmier for de nye medlemsstater. Den midlertidige generelle arealbetalingsordning er defineret som det samlede budget for direkte betalinger i et år, divideret med det støtteberettigede areal. Heller ikke de nationale rammebeløb og de arealer, der er støtteberettigede under den generelle arealbetalingsordning, er endnu blevet bestemt.

| 2. | Kommissionen tror ikke, at den produktionsuafhængige støtte vil føre til illoyal konkurrence i landbrugssektoren, eller at sådan støtte vil føre til en renationalisering af landbrugspolitikken. I stedet vil den produktionsuafhængige støtte opmuntre landbrugerne til at dyrke de afgrøder eller produkter, som er bedst tilpasset til de (lokale) betingelser, og for hvilke markedsmulighederne er bedst. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen tror ikke, at den produktionsuafhængige støtte vil føre til illoyal konkurrence i landbrugssektoren, eller at sådan støtte vil føre til en renationalisering af landbrugspolitikken. I stedet vil den produktionsuafhængige støtte opmuntre landbrugerne til at dyrke de afgrøder eller produkter, som er bedst tilpasset til de (lokale) betingelser, og for hvilke markedsmulighederne er bedst.

| 3. | Kontrollen med overholdelsen af grænserne i artikel 60 i ovennævnte rådsforordning vil foregå på en måde, der ligner de eksisterende kontrolprocedurer for de koblede direkte betalinger. |
| --- | --- |

3.

Kontrollen med overholdelsen af grænserne i artikel 60 i ovennævnte rådsforordning vil foregå på en måde, der ligner de eksisterende kontrolprocedurer for de koblede direkte betalinger.

| 4. | Størstedelen af gartneriproduktionen er præget af et værdimæssigt højt output pr. hektar. Selv under den regionalt anvendte enkeltbetalingsordning vil den direkte støtte til gartnerisektoren være forholdsvis lav. Derfor forventer Kommissionen ikke nogen signifikante konkurrencemæssige virkninger. Kommissionen vil imidlertid om nødvendigt fremsætte passende forslag for at råde bod på markedsforstyrrelser, jf. artikel 60, stk. 8, i ovennævnte rådsforordning.
  Den reformerede fælles landbrugspolitik skaber en fælles ramme til støtte for landbrugssektoren i al dens forskelligartethed tværs igennem Europa. Til dette formål har medlemsstaterne fået den nødvendige fleksibilitet til at anvende denne fælles ramme under specifikke lokale omstændigheder. |
| --- | --- |

4.

Størstedelen af gartneriproduktionen er præget af et værdimæssigt højt output pr. hektar. Selv under den regionalt anvendte enkeltbetalingsordning vil den direkte støtte til gartnerisektoren være forholdsvis lav. Derfor forventer Kommissionen ikke nogen signifikante konkurrencemæssige virkninger. Kommissionen vil imidlertid om nødvendigt fremsætte passende forslag for at råde bod på markedsforstyrrelser, jf. artikel 60, stk. 8, i ovennævnte rådsforordning.

Den reformerede fælles landbrugspolitik skaber en fælles ramme til støtte for landbrugssektoren i al dens forskelligartethed tværs igennem Europa. Til dette formål har medlemsstaterne fået den nødvendige fleksibilitet til at anvende denne fælles ramme under specifikke lokale omstændigheder.

---

(1)  EFT L 270 af 21.10.2003, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/529 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/529

---

(2004/C 84 E/0604)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0048/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Det Europæiske Agentur for Fiskerikontrol. Placering i Galicia

På Det Europæiske Råds seneste møde i Bruxelles under det italienske formandskab blev der i forbindelse med vedtagelsen af forskellige agenturers placering truffet afgørelse om oprettelse af Det Europæiske Agentur for Fiskerikontrol, som skal placeres i Spanien.

Ifølge visse kredse i den galiciske regering og presse skal dette agentur placeres i Vigo. Er der allerede truffet afgørelse herom?

Ifølge nogle forlydender bliver agenturet først operativt i 2005. Hvilke planer er der i så henseende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. februar 2004)

Kommissionen glæder sig over konklusionen fra medlemsstaternes repræsentanter, der mødtes med stats-og regeringscheferne den 13. december 2003 i Bruxelles vedrørende oprettelsen af et europæisk agentur for fiskerikontrol, der skal have hovedsæde i Spanien.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har til rådighed, ser det ud til, at den spanke regering ønsker at placere dette agentur i byen Vigo i Galicien, men Kommissionen har ikke fået nogen officiel bekræftelse af dette valg.

Kommissionen vil i marts 2004 forelægge Rådet og Parlamentet et forslag til forordning om oprettelse af et europæisk agentur for fiskerikontrol.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/529 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/529

---

(2004/C 84 E/0605)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0056/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Prodis udtalelser om nødvendigheden af, at en medlemsstat eller gruppe af medlemsstater tager initiativ til at gå videre på grundlag af et forstærket samarbejde i tilfælde af, at forfatningsudkastet ikke vedtages

Som bekendt styrker forstærket samarbejde ikke de demokratiske elementer i EU, ligesom det marginaliserer de fælles institutioner. EU må derfor helt klart sætte sig som mål at vedtage forfatnings-udkastet som foreslået af konventet. Hvilken betydning har på den baggrund de udtalelser, som Kommissionens formand, Prodi for nylig fremsatte til dagbladet La Repubblica, og hvoraf det fremgår, at han tager det for givet, at regeringskonferencen bliver en fiasko, og henstiller, at en medlemsstat eller gruppe af medlemsstater tager initiativ til at gå videre på grundlag af et forstærket samarbejde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(11. marts 2004)

Kommissionen håber, at regeringskonferencens arbejde med udkastet til forfatning kan afsluttes snarest muligt og under alle omstændigheder inden udgangen af 2004. Romano Prodi har advaret offentligheden om, at der, hvis det ikke lykkes at få vedtaget forfatningen, er risiko for, at en gruppe af medlemsstater vil ønske at gå videre med den europæiske integration uden for de nuværende traktaters rammer.

Man må huske på, at det forstærkede samarbejde, sådan som det er omhandlet i traktaterne, på ingen måde marginaliserer ÉU-institutionerne; tværtimod benytter det forstærkede samarbejde sig af de institutioner, procedurer og ordninger, som er omhandlet i traktaterne. Et tættere samarbejde mellem visse medlemsstater uden om traktaterne rummer selvfølgelig ikke de samme garantier.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/530 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/530

---

(2004/C 84 E/0606)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0059/04

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Dyrebeskyttelsesaspektet i forbindelse med udbetaling af støtte efter reformen af den fælles landbrugspolitik

Efter at reformen af den fælles landbrugspolitik er trådt i kraft, er udbetaling af subventioner til kvægavlere snævert forbundet med overholdelse af EU's grundlæggende krav på området dyrebeskyttelse og dyresundhed. Landbrugere, der ikke overholder disse krav, straffes ud over de almindeligt anvendte sanktioner også gennem nedskæringer i de direkte betalinger.

Hvorledes kontrolleres bedrifterne, for så vidt angår dyrebeskyttelsesaspektet?

Hvorledes forenes dyrebeskyttelsesaspektet med støtten til avlere af kamptyre, der lever af regelmæssigt at udleje deres tyre til tyrefester, hvor disse er udsat for timelang tortur, idet man f.eks. stikker dem med lanser, sætter ild til deres horn eller jager dem i havet? Har Kommissionen til hensigt at nedskære støtten til disse bedrifter permanent, da det er åbenlyst, at de på grund af deres art ikke kan opfylde mindstekravene om dyrebeskyttelse og dyresundhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. marts 2004)

Det er forudset i Kommissionens erklæring, som ledsagede aftalen om Rådets forordning om reformen af den fælles landbrugspolitik (Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 (1)), at kontrollen med landbrugerne for så vidt angår deres krydsoverensstemmelsesforpligtelser normalt vil henhøre under de myndigheder, der for nærværende overvåger overholdelsen af de relevante bestemmelser om dyrevelfærd.

Det organ, der har ansvaret for støttens udbetaling, vil iværksætte sanktioner på basis af disse kontroller.

Kommissionen er for tiden ved at udarbejde de detaljerede regler om dette emne, som er nødvendige ifølge ovennævnte erklæring.

Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003, som blev vedtaget i september 2003, efter at Europa-Parlamentet havde afgivet sin udtalelse, fastsætter, at de direkte betalinger er underlagt krydsoverensstemmelse fra 1. januar 2007, for så vidt angår dyrevelfærd og specielt Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (2). Imidlertid er dyr, der benyttes til tyrefægtning, ifølge direktivets artikel 1, stk. 2, litra b), ikke omfattet af direktivet, der udelukker »dyr, der skal deltage i konkurrencer, udstillinger og kulturelle eller sportsmæssige arrangementer eller aktiviteter«. Endvidere er det fastsat i artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003, at enhver nedsættelse eller udelukkelse kun anvendes, »hvis den manglende overholdelse vedrører: a) en landbrugsaktivitet, eller b) et landbrugsareal tilhørende bedriften ...«. Derfor ligger den behandling, som disse dyr får i tyrefægterarenaen, helt uden for begge retsakters anvendelsesområde.

Endvidere er Kommissionen ikke bekendt med, at potentielle kamptyres velfærd, så længe de opdrættes på landbruget, i praksis er ringere end velfærden for dyr, der opdrættes til andre formål.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, EFT L 270 af 21.10.2003.

(2)  EFT L 221 af 8.8.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/531 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/531

---

(2004/C 84 E/0607)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0079/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Forslag om flyvetider og begrænsninger i tjenesteperioden — KOM(2002) 30

Kan Kommissionen gøre rede for Rådets reaktion på dens aktuelle forslag (1) om at opdatere Rådets forordning 3922/91/EØF (2)? Hvornår regner Kommissionen med, at der opnås enighed om dette forslag i Rådet? Agter den at ændre i sit forslag, og i bekræftende fald, hvorledes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. februar 2004)

Rådet har ikke kunnet vedtage det af det ærede medlem nævnte forslag. På trods af Kommissionens forsøg på at løse problemet, der opstod i december 2001, har situationen stadig ikke ændret sig. Med henblik på at få løst op for situationen og under hensyntagen til det ændringsforslag om begrænsning af flyvetiden, der i september 2002 blev vedtaget af Parlamentet, men som Rådet ikke har ment, det var formålstjenligt at arbejde videre med, vil Kommissionen meget snart fremlægge et revideret forslag, der tager hensyn til Parlamentets ændringsforslag.

---

(1)  KOM(2002) 30 - EFT C 227 E af 24.9.2002, s. 1.

(2)  EFT L 373 af 31.12.1991, s. 4.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/531 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/531

---

(2004/C 84 E/0608)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0094/04

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   Reform af den fælles markedsordning for tobak

Den 18. november 2003 fremsatte Kommissionen en række lovgivningsmæssige forslag med det formål at reformere den fælles markedsordning for tobak. Forslagene går ud på at ophæve den nuværende markedsordning og gradvis fjerne enhver form for støtte til tobaksproduktionen i Europa.

Da afskaffelsen af støtten vil betyde enden på tobaksproduktionen i Europa og forarbejdningsindustrien derpå ikke vil have andet valg end at skaffe forsyninger i udlandet, kan Kommissionen oplyse følgende:

| — | Mener den, at de samfundsøkonomiske problemer, der skabes i visse områder i Unionen af den gradvise afskaffelse af denne afgrøde, vil blive opvejet af konkrete fordele i form af bekæmpelse af tobaksrygning? |
| --- | --- |

—

Mener den, at de samfundsøkonomiske problemer, der skabes i visse områder i Unionen af den gradvise afskaffelse af denne afgrøde, vil blive opvejet af konkrete fordele i form af bekæmpelse af tobaksrygning?

| — | Anser den det ikke for ulogisk at afskaffe tobaksproduktionen i Europa, mens der samtidig ikke indføres nogen bestemmelser om en form for beskyttelse mod import af tobak fra udlandet? |
| --- | --- |

—

Anser den det ikke for ulogisk at afskaffe tobaksproduktionen i Europa, mens der samtidig ikke indføres nogen bestemmelser om en form for beskyttelse mod import af tobak fra udlandet?

| — | Mener den, at der er nogen mening i at afskaffe tobaksproduktionen i Europa, når forbruget af produktet bliver ved med at være lovligt og der er en stærk efterspørgsel derefter på markedet? |
| --- | --- |

—

Mener den, at der er nogen mening i at afskaffe tobaksproduktionen i Europa, når forbruget af produktet bliver ved med at være lovligt og der er en stærk efterspørgsel derefter på markedet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. februar 2004)

Forslaget om en reform af råtobakssektoren sigter ikke mod at afvikle tobaksproduktionen i EU som nævnt af det ærede medlem.

Formålet med reformen er at erstatte den produkt-relaterede støtte til råtobakssektoren med en indkomststøtte til producenterne, som det var tilfældet med alle produkter ved reformen af den fælles landbrugspolitik i juni 2003. Størstedelen af producenterne af råtobak vil fortsat modtage den samme støtte, som de modtog i referenceperioden, uden at være forpligtet til at producere tobak, men det vil stadigt være lovligt at producere tobak, hvis producenterne ønsker at gøre det.

Det samlede budget for tobakssektoren vil fortsat være det samme, og den del, der ikke udbetales til producenterne som koblede eller frakoblede betalinger, vil blive overført til et finansielt rammebeløb, der vil blive brugt i de medlemsstater, hvor midlerne til rammebeløbet indsamles. Midlerne i rammebeløbet vil blive administreret efter lovgivningen om udvikling af landdistrikterne og vil ved at bidrage til forbedringer i infrastrukturen i tobaksavlsområderne og ved at støtte producenter, der ønsker at skifte over til andre produkter eller andre økonomiske aktiviteter afhjælpe de socioøkonomiske problemer i tobaksavls-områderne.

Da Kommissionen ikke forbyder tobaksproduktion, vil import af sådanne produkter fortsat være lovlig, og Kommissionen træffer ingen aktioner mod sådan import.

Hvad angår spørgsmålet om bekæmpelse af tobaksrygning, kan det siges, at selv om afskaffelsen af den produktrelaterede støtte måske ikke direkte vil påvirke tobaksforbruget på kort sigt, jf. Kommissionens rapport om udvidet evaluering af indvirkning på miljøet, er det klart, at der kræves en bedre overensstemmelse med sundhedspolitikken for at bevare EU-borgernes tillid, og Kommissionen vil fortsætte sine kampagner for at forbedre folks bevidsthed om de skadelige virkninger af alle former for tobaksforbrug.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/532 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/532

---

(2004/C 84 E/0609)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0099/04

af Pietro-Paolo Mennea (Nl), Marco Cappato (NI),

Benedetto Della Vedova (NI), Lucio Manisco (GUE/NGL),

Mario Borghezio (NI), Roberto Bigliardo (UEN),

Luisa Morgantini (GUE/NGL), Carlo Fatuzzo (PPE-DE),

Giovanni Fava (PSE), Marco Pannella (NI),

Generoso Andria (PPE-DE), Vitaliano Gemelli (PPE-DE),

Gianfranco Dell'Alba (NI), Sebastiano Musumeci (UEN),

Pasqualina Napoletano (PSE), Amalia Sartori (PPE-DE),

Giovanni Pittella (PSE), Mariotto Segni (UEN),

Luigi Cocilovo (PPE-DE), Walter Veltroni (PSE),

Giorgio Ruffolo (PSE), Raffaele Costa (PPE-DE),

Luigi Cesaro (PPE-DE), Paolo Pastorelli (PPE-DE),

Adriana Poli Bortone (UEN), Fiorella Ghilardotti (PSE),

Giovanni Procacci (ELDR), Claudio Martelli (ELDR),

Mauro Nobilia (UEN), Antonio Mussa (UEN),

Renato Brunetta (PPE-DE) og Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Burma (Myanmar)

Ifølge forlydender i pressen har militærjuntaen i Burma (der nu hedder Myanmar), som ledes af general Khin Nyunt, dømt Zaw Thet Htway, 37, udgiver af sportsbladet »First Eleven«, til døden.

Zaw Thet Htway er sigtet for sammen med nogle kolleger at have planlagt at myrde de ledere, som undertrykker landet med deres diktatoriske regime. Journalisterne blev arresteret uden nogen officiel arrestordre, og retsprocessen imod dem foregik uden bistand af advokater, der ikke var udsat for pres eller ekstern påvirkning og uden internationale observatører, som kunne have sikret om ikke en retfærdig rettergang, så dog en proces, der afspejlede de grundlæggende retsstatsprincipper. Zaw Thet Htway og de andre otte anklagede blev dømt til døden og indsat i et særligt fængsel.

Det eneste disse mennesker har gjort er at udtale sig kritisk om general Khin Nyunts regime ved at protestere mod de ugerninger, misbrug og den forfølgelse, som befolkningen i Burma i alt for mange år har været udsat for. Medlemmerne af dette diktatur har således i årenes løb tilegnet sig internationale bidrag til en værdi af adskillige millioner dollars, som faktisk var bestemt til sportsverdenen med henblik på at opføre og istandsætte faciliteter, købe sportsudstyr og sportstøj samt fremme udbredelsen af fodbold i landet.

Militærregeringen er imidlertid gået så vidt, at den har tilegnet sig midler, der var afsat til sporten, uden at det mindste beløb af de modtagne midler blev brugt til det formål, hvortil de var givet. Pengene er brugt til at opretholde det nuværende system, som er korrupt, undertrykkende og i modstrid med de mest grundlæggende demokratiske principper.

I praksis er en kritik og en negativ bedømmelse af dette korrupte system blevet lavet om til en »ulovlig« sammensværgelse mod staten, som straffes med døden.

Vil Kommissionen bruge sine beføjelser til at gribe ind og sikre, at denne dødsdom suspenderes og ophæves, således at de ni sigtedes liv reddes, hvorved man kan beskytte de mest grundlæggende principper for civilisation og demokrati, der bør finde anvendelse over for alle borgere i en demokratisk nation i overensstemmelse med Den Europæiske Unions forskrifter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(18. februar 2004)

Kommissionen forbliver dybt bekymret over de dødsdomme, der blev afsagt den 28. november 2003 mod Zaw Thet Htway og otte af hans kolleger, som meddelt den 31. december 2003 i erklæringen fra EU om dødsstraffen i Myanmar.

Kommissionen og EU som helhed er forpligtet til at arbejde for en generel afskaffelse af dødsstraffen. Med henblik herpå har EU i 1998 vedtaget særlige retningslinjer om dødsstraffen, der anmoder de stater, der stadig anvender dødsstraf, om at overholde visse minimumskrav, herunder navnlig den proceduremæssige garanti for en retfærdig rettergang.

Kommissionen vil fortsat sammen med medlemsstaterne følge denne sag meget nøje med henblik på eventuelle yderligere aktioner.

Den politiske forpligtelse for Kommissionen og EU som helhed til generel afskaffelse af dødsstraffen støttes af EU-finansieringen under Det Europæiske Initiativ for Demokrati og Menneskerettigheder (EIDHR). Kampen mod dødsstraffen er et af de fire prioriterede aktionsområder inden for rammerne af dette initiativ. Dette giver Kommissionen mulighed for at finansiere projekter, der tager sigte på at bevidstgøre såvel den offentlige opinion som retsvæsenet i de lande, der fortsat anvender dødsstraffen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/533 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/533

---

(2004/C 84 E/0610)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0102/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Betaling for vand

Mener Kommissionen på baggrund af den nugældende fællesskabslovgivning og princippet om, at forureneren betaler, at der bør betales for vandforbruget, helt eller delvis, i forhold til den forbrugte mængde?

Kan den i bekræftende fald anføre, hvilken juridisk ramme der skal gælde herfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. marts 2004)

EU har gennem vandrammedirektivet (1) foretaget en grundig omlægning af sin vandpolitik. Et af direktivets nøglepunkter er princippet om at understøtte miljømålene ved hjælp af økonomiske instrumenter, især en omkostningsafspejlende prissætning for vand.

Med udgangspunkt i økonomisk analyse og borger- og aktørdeltagelse skal medlemsstaterne senest i 2010 sikre, at vandrelaterede tjenesteydelser prissættes således, at princippet om omkostningsdækning afspejles.

Med henblik herpå skal medlemsstaterne inden da sørge for:

| — | at prissætningspolitikken giver brugerne passende tilskyndelse til en effektiv anvendelse af vandressourcerne og derved bidrager til opfyldelse af direktivets miljømål, |
| --- | --- |

—

at prissætningspolitikken giver brugerne passende tilskyndelse til en effektiv anvendelse af vandressourcerne og derved bidrager til opfyldelse af direktivets miljømål,

| — | og at de forskellige vandanvendelsessektorer, opdelt i mindst sektorerne husholdninger, industri og landbrug, yder et passende bidrag til dækning af omkostningerne i forbindelse med forsyningspligtydelser, baseret på en økonomisk analyse, der skal være afsluttet inden udgangen af 2004, og under hensyn til princippet om, at forureneren betaler. |
| --- | --- |

—

og at de forskellige vandanvendelsessektorer, opdelt i mindst sektorerne husholdninger, industri og landbrug, yder et passende bidrag til dækning af omkostningerne i forbindelse med forsyningspligtydelser, baseret på en økonomisk analyse, der skal være afsluttet inden udgangen af 2004, og under hensyn til princippet om, at forureneren betaler.

Hvordan betalingen for vandforbruget nærmere skal fastsættes, hører under medlemsstaternes kompetence. I denne forbindelse har medlemsstaterne en vis skønsmargin, idet de kan anvende omkostningsdæknings-princippet under hensyntagen til omkostningsdækningens sociale, miljømæssige og økonomiske følger og til de geografiske og klimatiske forhold i den eller de berørte regioner. Samtidig er omkostningsdæknings-princippet ikke til hinder for finansiering af særlige f.eks. forebyggende eller afhjælpende foranstaltninger.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/534 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/534

---

(2004/C 84 E/0611)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0103/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Vand til forbrug

Kan Kommissionen oplyse, om fællesskabslovgivningen direkte eller indirekte omhandler bindende minimumsniveauer for vandtrykket af vand til privat forbrug?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. marts 2004)

Der er ikke i Fællesskabets miljølovgivning opstillet kriterier for minimumsniveauer for trykket i vand, der leveres fra distributionssystemer.

Drikkevandsdirektivet (1) fra1998 fastsætter klare og bindende kriterier for kvaliteten af drikkevand fra hanen, som forbrugerne får leveret fra vandforsyningssystemer.

---

(1)  Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand, EFT L 330 af 5.12.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/535 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/535

---

(2004/C 84 E/0612)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0105/04

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Den græske regerings mærkelige taktikker over for børsen

Ifølge offentlige klager (12.1.2004) fra Nea Dimokratias parlamentariske repræsentant, professor Prokopis Pavlopoulos, vil den græske regering afkriminalisere to handlinger, der har forbindelse med børsens funktion, nemlig »aktiemanipulation« og »misbrug af fortrolige oplysninger«. Disse skridt vil blive taget som led i indførelsen af den nye kapitalmarkedslov, der er blevet forelagt for det græske parlament, og som vil afkriminalisere de to strafbare handlinger. Indtil nu har både aktiemanipulation (artikel 72 i den græske lov nr. 1969/91) og misbrug af fortrolige oplysninger (artikel 30 i lov nr. 1806/88 og det præsidentielle dekret 53/92, artikel 2 og 3) været strafbare handlinger. Det understreges, at Grækenland har oplevet det største kapitaltab, der har kunnet noteres i Europa i de seneste år, da børsindekset kollapsede på Athens børs, hvilket medførte, at 1,5 mio. grækere mistede beløb, der skønnes til at ligge på i alt 100 mia. EUR.

Er det i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen at gøre aktiemanipulation og misbrug af fortrolige oplysninger straffri? Er der i noget andet EU-land sket tilsvarende kapitaltab på børsen? Hvilke sanktioner er der blevet indført og imod hvem i lignende tilfælde i de øvrige 14 EU-lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. marts 2004)

Ifølge det ærede medlem agter den græske regering at afkriminalisere både kursmanipulation og insiderhandel. Disse to overtrædelser vil ikke længere blive betragtet som lovovertrædelser, hvis den nye græske lovgivning om kapitalmarkeder vedtages af det græske parlament.

I forbindelse med afkriminaliseringen af kursmanipulation og insiderhandel er medlemsstaterne i færd med at gennemføre direktiv 2003/6/EF (1) (herefter benævnt direktivet om markedsmisbrug) for at gennemføre det inden den 12. oktober 2004. Da gennemførelsesfristen endnu ikke er udløbet, og da Kommissionen ikke er klar over, om direktivet er endeligt gennemført af Grækenland, kan den ikke på dette stadium bedømme den lovgivningsmæssige situation i Grækenland.

Ifølge artikel 14, stk. 2, i direktivet om markedsmisbrug er medlemsstaterne imidlertid forpligtede til at følge princippet om administrative foranstaltninger eller sanktioner over for sådanne overtrædelser. Ifølge sidste sætning i artikel 14, stk. 1, kræves det endvidere, at medlemsstaterne sikrer, at disse foranstaltninger er effektive, rimelige og præventive.

Dette stykke foreskriver, at tidligere administrative foranstaltninger og sanktioner ikke foregriber medlemsstaternes ret til at pålægge strafferetlige sanktioner. Det betyder, at medlemsstater ud over administrative foranstaltninger eller sanktioner kan pålægge strafferetlige sanktioner. Hvis medlemsstaterne beslutter sig for ikke at have en strafferetlig ordning, bør de alligevel have sådanne administrative foranstaltninger eller sanktioner, som de er forpligtede til i henhold til direktivet.

Hvad angår den strafferetlige ordning for retsforfølgelse ved markedsmisbrug viser statistikkerne svage resultater. En undersøgelse gennemført af forgængeren for Det Europæiske Værdipapirstilsynsudvalg — Forum of European Securities Commissions — om kursmanipulation i perioden 1995-2000 viste, at der i den pågældende seksårsperiode kun var idømt tretten strafferetlige sanktioner i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS). Med hensyn til insiderhandel var der i samme periode kun nitten strafferetlige domme i Tyskland, Frankrig, Italien, Det Forenede Kongerige (og Schweiz).

Med hensyn til spørgsmålet om at sammenligne kapitaltab på børserne målt ved nedgangen i børsprisindekset og analyse af forskellene mellem højeste og laveste indeksværdi i den pågældende periode kunne der på børsen i Athen noteres en nedgang på 76 % mellem 1999 og 2003. I samme periode var nedgangen i London FTSE 100 på 52 %, i Frankfurt Dax på 72 %, i Paris CAC 40 på 65 % og i Milano Mibtelpå 56 %.

Med hensyn til typer og omfang af idømte sanktioner for markedsmisbrug i medlemsstaterne er tallene endelig for Grækenland: mellem 1997 og 2004 dokumenterede den græske kapitalmarkedskommission (Hellenic Capital Marked Commission (HCMC), 136 tilfælde af insiderhandel og kursmanipulation og pålagde administrative bøder for i alt 75 mio. EUR. Med hensyn til strafferetlige sanktioner blev 31 af de tilfælde af markedsmisbrug, der blev undersøgt af HCMC, anset for at have strafferetlig karakter og overdraget den offentlige anklager. Over 100 fysiske personer er involveret.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation, EFT L 96 af 12.4.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/536 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/536

---

(2004/C 84 E/0613)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0111/04

af Minerva Malliori (PSE) til Kommissionen

(19. januar 2004)

Om:   Dioxin i laks fra dambrug

Ifølge et forskningsstudie offentliggjort i det seriøse videnskabelige tidsskrift »Science« er der fundet betydelige koncentrationer af kræftfremkaldende stoffer såsom PCB i laks fra dambrug, hvilket har vakt stor foruroligelse hos forbrugerne.

Eftersom laks konsumeres i store mængder, fordi den på grund af sit høje indhold af omega 3-fedt, som beskytter hjertet, er en af de sundeste fisk, og laks desuden er en vigtig økonomisk indtægtskilde i områder såsom Skotland, bedes Kommissionen besvare følgende: Kan Kommissionen bekræfte oplysningerne om, at fiskene er forurenede, og agter Kommissionen at træffe omgående foranstaltninger for at få fjernet denne risiko for forbrugerne og sikre fiskeopdrætternes indkomster?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. februar 2004)

Det ærede medlem henviser til en undersøgelse, der blev offentliggjort i tidsskriftet »Science«, og som analyserede 246 prøver af opdrættede og vilde laks fra hele verden for 14 organiske chlorholdige forurenende stoffer, herunder dioxiner (summen af dioxiner, furaner, dioxinlignende PCB'er) og polychlorholdige biphenyler (PCB'er)).

Stofferne, bortset fra dioxiner, mirex og PCB'er, er organiske chlorholdige pesticider eller deres metaboliter, hvis anvendelse har været forbudt i mange år, med undtagelse af lindan som kun har været forbudt siden juni 2002. De forekommer i fisk, fordi restkoncentrationer af disse pesticider er svært nedbrydelige og fortsat findes i miljøet lang tid efter, at de blev forbudt.

Ved Rådets forordning (EF) nr. 2375/2001 af 29. november 2001 om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 466/2001 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler (1) blev der fastsat grænseværdier for dioxiner i en række levnedsmidler, herunder fisk. De i undersøgelsen fundne værdier lå alle under de fastsatte grænseværdier. Efter Kommissionens opfattelse ligger de i undersøgelsen konstaterede værdier af dioxiner og PCB'er på linje med de tidligere fundne værdier, så undersøgelsen skaber ikke ny tvivl om fødevaresikkerheden. Det er derfor ikke nødvendigt, at Kommissionen træffer øjeblikkelige foranstaltninger, men på længere sigt forventes der en gradvis nedsættelse af grænseværdierne.

---

(1)  EFT L 321 af 6.12.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/537 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/537

---

(2004/C 84 E/0614)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0119/04

af Olivier Dupuis (Nl) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Undertrykkelse af Lao-Hmong-folket i Saysomboune-området (Laos)

Ifølge oplysninger fra de internationale medier og Den Laotiske Bevægelse for Menneskerettigheder har myndighederne i Den Demokratiske Folkerepublik Laos indledt en sand belejring af det særlige Saysomboune-område og angrebet området flere gange med en usædvanlig voldsomhed i løbet af december måned. Ifølge disse kilder er hen imod 3 000 personer, primært børn, kvinder og ældre, i løbet af de seneste uger døde af sult eller på grund af bombardementerne fra det laotiske artilleri. Der er tale om endnu en episode i den uendelige og ubarmhjertige undertrykkelse — bombardementer, forbud mod al kontakt med omverdenen, forgiftning af vandet, spredning af giftstoffer over afgrøderne osv. Ofrene er de tusindvis af laotere, hvoraf hovedparten tilhører Hmong-folket, som i 28 år har levet eller overlevet i denne enklave i Xiengkhouang-provinsen. Det drejer sig om de samme grupper, som var genstand for journalisterne Thierry Falise, Vincent Reynaud og Karl Muas undersøgelse, under hvilken disse blev arresteret af de laotiske myndigheder og idømt strenge straffe efter en farceagtig retssag.

Har Kommissionen reageret officielt på den seneste terror, som myndighederne i Vientiane har udøvet over for Lao-Hmong-folket? Påtænker den at meddele myndighederne i Vientiane, at fortsættelsen af samarbejdet mellem EU og Laos afhænger af, om denne ekstremt voldelige undertykkelseskampagne mod Lao-Hmong-folk stoppes, og af deres velvillighed, som de kan bevise ved at gøre adgangen til denne region lettere for repræsentanter for FN og internationale humanitære organisationer? Mener Kommissionen endelig ikke, at den konstante forværring af situationen med hensyn til de grundlæggende rettigheder i Laos og de systematiske overtrædelser af de principper, som samarbejdsaftalen mellem EU og Den Demokratiske Folkerepublik Laos hviler på, giver grund til øjeblikkeligt at indkalde til møde i samarbejdsrådet — et møde, som oprindeligt skulle have fundet sted i november 2003, men som ikke blev afholdt, »da der ikke var vigtige emner at diskutere«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. februar 2004)

Kommissionen er klar over at de etniske mindretal i Laos ofte har vanskelige kår. Mange af dem bor i fattige højlandsområder, i den nordlige del af landet, og har kun begrænset adgang til sociale goder såsom uddannelse og sundhedsvæsen. Nogle grupper — og heriblandt hmong-befolkningen — bliver ofte mødt med mistillid af administrationen, om end der ikke foreligger bekræftede beviser på forskelsbehandling.

Kommissionen er også bekendt med rapporterne om sammenstød mellem laotiske »sikkerhedsstyrker« og forskellige væbnede hmong-grupper i det særlige område Saysomboune, og de seneste rapporter om disse gruppers vanskelige levevilkår.

Kommissionen kan meddele det ærede medlem af Kommissionens og Den Demokratiske Folkerepublik Laos' fællesudvalg afholdt sit tredje møde i Vientiane, Laos, den 7. januar 2004. Den lille forsinkelse i afholdelsen af mødet skyldtes udelukkende en vanskelig planlægning.

Kommissionen kan ydermere meddele det ærede medlem at parterne — ud over drøftelser af en lang række punkter inden for rammerne af samarbejdsaftalen, såsom forvaltningspraksis og menneskerettigheder — enedes om at nedsætte en uformel arbejdsgruppe om samarbejde inden for institutionsopbygning og administrativ reform, forvaltningspraksis og menneskerettigheder. Arbejdsgruppen skal mødes med regelmæssige mellemrum, hvorved EU og Laos' regering får mulighed for at vise deres opbakning om en mere proaktiv gennemførelse af kapitlet om menneskerettigheder i den samarbejdsaftale, der er indgået mellem Kommissionen og Den Demokratiske Folkerepublik Laos.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/538 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/538

---

(2004/C 84 E/0615)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0127/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. januar 2004)

Om:   EU's budget og de finansielle overslag

Kan Kommissionen på baggrund af den vigtige debat om de finansielle overslag for perioden efter 2006 og om samhørighedspolitikken, navnlig efter dens forelæggelse af de relevante forslag, give oplysninger om følgende:

| 1. | Værdien udtrykt i euro af henholdsvis forpligtelses- og betalingsbevillingerne på det samlede budget, de samlede faktisk gennemførte budgetbevillinger, de samlede bevillinger i de finansielle overslag og maksimumslofterne heri for perioden 1988-2004? |
| --- | --- |

1.

Værdien udtrykt i euro af henholdsvis forpligtelses- og betalingsbevillingerne på det samlede budget, de samlede faktisk gennemførte budgetbevillinger, de samlede bevillinger i de finansielle overslag og maksimumslofterne heri for perioden 1988-2004?

| 2. | Værdien udtrykt i faste priser, om muligt for 2000 eller 2004? |
| --- | --- |

2.

Værdien udtrykt i faste priser, om muligt for 2000 eller 2004?

| 3. | De budgetterede betalingsbevillingers procentvise andel af BNP og maksimumsloftet over egne indtægter for perioden 1988-2004? Om muligt, samme tal i forhold til BNI? |
| --- | --- |

3.

De budgetterede betalingsbevillingers procentvise andel af BNP og maksimumsloftet over egne indtægter for perioden 1988-2004? Om muligt, samme tal i forhold til BNI?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(25. februar 2004)

De ønskede oplysninger findes i tabeller, der er sendt direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat. De vedrører perioden 1988-2004.

Tabel 1: Økonomiske og budgetmæssige oplysninger

De kronologiske talrækker i tabellen vedrører:

| 1. | Unionens bruttonationalprodukt (BNP) i mia. EUR i løbende priser (EU-12 fra 1988 til 1994, derefter EU-15 fra 1995 til 2004).
  Fra 2003 erstattes udtrykket BNP med bruttonationalindkomst (BNI) (idet loftet over de egne indtægter blev justeret fra 1,27 % til 1,24 %). |
| --- | --- |

1.

Unionens bruttonationalprodukt (BNP) i mia. EUR i løbende priser (EU-12 fra 1988 til 1994, derefter EU-15 fra 1995 til 2004).

Fra 2003 erstattes udtrykket BNP med bruttonationalindkomst (BNI) (idet loftet over de egne indtægter blev justeret fra 1,27 % til 1,24 %).

| 2. | Det tilsvarende loft over egne indtægter på basis af den procentsats, der hvert år fastsattes i forhold til BNP/BNI, i løbende priser og 2004-priser. |
| --- | --- |

2.

Det tilsvarende loft over egne indtægter på basis af den procentsats, der hvert år fastsattes i forhold til BNP/BNI, i løbende priser og 2004-priser.

| 3. | De årlige deflatorer, der anvendes ved omregning af BNP/BNI i løbende priser til faste 2004-priser på basis af de senest disponible oplysninger og prognoser. |
| --- | --- |

3.

De årlige deflatorer, der anvendes ved omregning af BNP/BNI i løbende priser til faste 2004-priser på basis af de senest disponible oplysninger og prognoser.

| 4. | De årlige lofter, der er fastsat i forskellige budgetplaner. Der er tale om lofter efter tekniske justeringer og revisioner.
  Hertil kommer eventuelle beløb for de pågældende år, der er en følge af tilpasninger til gennemførelsesvilkårene, der er foretaget i løbet af perioden. Disse beløb anføres særskilt. |
| --- | --- |

4.

De årlige lofter, der er fastsat i forskellige budgetplaner. Der er tale om lofter efter tekniske justeringer og revisioner.

Hertil kommer eventuelle beløb for de pågældende år, der er en følge af tilpasninger til gennemførelsesvilkårene, der er foretaget i løbet af perioden. Disse beløb anføres særskilt.

| 5. | Fra og med 2000 eventuel anvendelse inden for de fastsatte lofter af:






  — | fleksibilitetsmekanismen |
| --- | --- | --- |

5.

Fra og med 2000 eventuel anvendelse inden for de fastsatte lofter af:

—

fleksibilitetsmekanismen

| — | solidaritetsfonden. |
| --- | --- |

—

solidaritetsfonden.

| 6. | Budgetoplysningerne vedrører:






  — | bevillinger opført på de årlige budgetter (det oprindelige budget og ændrings- eller tillægsbudgettet, inklusive eventuelt tilsvarende bevillinger til overførsel som følge af tilpasninger til gennemførelsesvilkår og anvendelse af fleksibilitetsinstrumentet eller solidaritetsfonden), som vedtaget af budgetmyndigheden |
| --- | --- | --- |

6.

Budgetoplysningerne vedrører:

—

bevillinger opført på de årlige budgetter (det oprindelige budget og ændrings- eller tillægsbudgettet, inklusive eventuelt tilsvarende bevillinger til overførsel som følge af tilpasninger til gennemførelsesvilkår og anvendelse af fleksibilitetsinstrumentet eller solidaritetsfonden), som vedtaget af budgetmyndigheden

| — | effektiv gennemførelse af disse bevillinger for hvert budgetår. |
| --- | --- |

—

effektiv gennemførelse af disse bevillinger for hvert budgetår.

Oplysningerne vedrørende punkt 4, 5 og 6 ovenfor angives på følgende måde:

| a) | i forpligtelses- og betalingsbevillinger (bortset fra punkt 5, hvor betalingsbevillingerne er finansieret inden for budgetplanernes loft) |
| --- | --- |

a)

i forpligtelses- og betalingsbevillinger (bortset fra punkt 5, hvor betalingsbevillingerne er finansieret inden for budgetplanernes loft)

| b) | i løbende priser og faste 2004-priser. |
| --- | --- |

b)

i løbende priser og faste 2004-priser.

Tabel 2: Budgetoplysninger i procent af BNP/BNI

| a) | loft over budgetplanerne, herunder tilpasninger til gennemførelsesvilkårene (samlet beløb for forpligtelser og betalinger) |
| --- | --- |

a)

loft over budgetplanerne, herunder tilpasninger til gennemførelsesvilkårene (samlet beløb for forpligtelser og betalinger)

| b) | samlet beløb for bevillinger opført på budgettet (samlet beløb for forpligtelser og betalinger) |
| --- | --- |

b)

samlet beløb for bevillinger opført på budgettet (samlet beløb for forpligtelser og betalinger)

| c) | samlet beløb for anvendte bevillinger (samlet beløb for forpligtelser og betalinger) |
| --- | --- |

c)

samlet beløb for anvendte bevillinger (samlet beløb for forpligtelser og betalinger)

| d) | loft over egne midler. |
| --- | --- |

d)

loft over egne midler.

Tabel 3: Budgetoplysninger fordelt på rubrikker i de finansielle overslag: forpligtelsesbevillinger (loft, budget, gennemførelse)

| a) | finansielle overslag 1998-1992 (gennemførelse pr. rubrik foreligger ikke) |
| --- | --- |

a)

finansielle overslag 1998-1992 (gennemførelse pr. rubrik foreligger ikke)

| b) | finansielle overslag 1993-1999 |
| --- | --- |

b)

finansielle overslag 1993-1999

| c) | finansielle overslag 2000-2006. |
| --- | --- |

c)

finansielle overslag 2000-2006.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/539 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/539

---

(2004/C 84 E/0616)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0129/04

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Invasive fremmede arter

I henhold til Göteborgforpligtelserne skal Kommissionen udfærdige en politik om invasive fremmede arter. Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram fastslår, at invasive fremmede arter har høj prioritet. Hvornår påtænker Kommissionen at udfærdige en politik om dette?

Hvilke tiltag vil Kommissionen iværksætte i forbindelse med det grå egern, som af Den Internationale Naturværnsunion er blevet udnævnt til at være en af de 100 mest invasive arter, og nu er hyppig ikke blot i England, Wales, Skotland og Irland, men også i Italien, hvor den største bestand er ved at nå til foden af Alperne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2004)

Kommissionen erkender, at invasive fremmede arter udgør en trussel for biodiversiteten og anser behandlingen heraf som en af hovedprioriteterne for at opfylde Göteborg-forpligtelserne om at bremse tabet af biodiversiteten inden 2010. Kommissionen følger med bekymring det fortsatte tab af biodiversitet og mener der kræves en betydelig indsats for at nå målet for 2010. Kommissionen gennemfører for øjeblikket en omfattende konsultationsprocedure for at undersøge, hvilke fremskridt der er sket i forbindelse med gennemførelsen af Fællesskabets biodiversitetstrategi og dens handlingsplaner, med det dobbelte formål at fastsætte de prioriterede foranstaltninger og styrke indsatsen for at nå målet for 2010. Som led i denne procedure vil det irske formandskab afholde en konference om EU og biodiversitet i Malahide i Irland fra den 25.-27. maj 2004. På denne konference vil der blive udarbejdet en sammenfattende »resultatplan for 2010«, der omhandler prioriteter, mål, indikatorer og ledende aktører samt de nødvendige ressourcer. Uden at foregribe undersøgelsens resultat forventes det, at invasive fremmede arter bliver en prioritet i resultatplanen for 2010. Kommissionen erkender, at problemet med invasive fremmede arter er et vanskeligt spørgsmål, som berører mange økonomiske sektorer, og som kræver en omfattende politisk løsning. Desværre tillader de eksisterende ressourcer ikke en sådan løsning. Kommissionen håber, at de igangværende bestræbelser vil resultere i en tilstrækkelig ressourcetildeling med henblik på gennemførelse af alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå målet for 2010, herunder spørgsmålet om invasive fremmede arter. Kommissionen er samtidig klar over og ser positivt på det arbejde, der er udført af Europarådet for at udvikle en paneuropæisk strategi for invasive fremmede arter. Dette er et nyttigt udgangspunkt for udviklingen af en EU-politik.

Hvad angår det grå egern, er medlemsstaterne forpligtet til at bevare levesteder og arter, som er af europæisk interesse; såfremt og hvor det grå egern udgør en sådan trussel, er medlemsstaterne forpligtet til at reagere. Det skal endvidere bemærkes, at der for øjeblikket gennemføres en undersøgelse inden for rammerne af LIFE-Nature-programmet om erfaringerne fra LIFE-Nature-projekter vedrørende invasive fremmede arter.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/540 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/540

---

(2004/C 84 E/0617)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0130/04

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Fluortilsætning i drikkevand

Rådets direktiv om kvaliteten af drikkevand (98/83/EF) (1), der tillader medlemslande at tilsætte drikkevandet fluor, trådte i kraft den 25. december 2003. Fordele og risici ved fluor i vand er langt fra påvist, og videnskabelige uoverensstemmelser og sundhedsspørgsmål har præget emnet i mange år.

Undersøgelsen fra universitetet i York om virkninger og sikkerhed i forbindelse med fluortilsætning i drikkevand, iværksat af det britiske sundhedsministerium i 1999, var ikke istand til præcist at fastslå virkningen af flourtilsat vand for tænderne, fordi dokumentationen var af dårlig kvalitet, selvmodsigende og utroværdig. Siden har der ifølge ophavsmændene til ovennævnte undersøgelse ikke været andre troværdige undersøgelser, der kunne revidere holdningen til emnet.

I lyset af dette og i betragtning af at der i Storbritannien og Irland er cirka ni millioner forbrugere, der uden at være klar over det har fluor tilsat drikkevandet, hvilken forskning om fluortilsætning i vand fremmer og finansierer Kommissionen? Er Kommissionen enig i, at en sådan forskning er vigtig for at gøre det muligt for medlemslandene at følge forsigtighedsprincippet og til at forbyde denne form for masse-medicinering, hvis de måtte vælge det?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. marts 2004)

Spørgsmålet om tilsætning af fluor til drikkevand hører under medlemsstaternes kompetence, og Kommissionen bliver ikke inddraget, så længe den maksimale grænse i Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand overholdes. Tilsætning af fluor er som andre vandbehandlingsprocesser et spørgsmål, som bør behandles af de nationale myndigheder.

De enkelte medlemsstaters politik i dette spørgsmål afhænger af en række forskellige forhold og tager hensyn til de lokale sædvaner og til, at indtagelse af fluorforbindelser også kan skyldes brug af fluoriseret tandpasta, fluoriserede skyllemidler, fluorbehandlinger på tandklinikker og fluortilsatte føde- og drikkevarer. På nuværende tidspunkt hverken fremmer eller finansierer Kommissionen nogen bestemt forskning i fluortilsat vands sikkerhed.

---

(1)  EFT L 330 af 5.12.1998, s. 32.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/541 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/541

---

(2004/C 84 E/0618)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0152/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. januar 2004)

Om:   Indsamling af biometriske data i Eleftherios Venizelos-lufthavnen, behandling af disse data af en ekstern medarbejder, og afgørelsen fra den græske myndighed for beskyttelse af personlige data

Den græske lufthavn, Eleftherios Venizelos-lufthavnen, deltager i et europæisk pilotprogram for indsamling af biometriske data fra de passagerer, der rejser via denne lufthavn. I dette program, der støttes af Den Europæiske Union, deltager desuden Den Internationale Luftfartssammenslutning, Eleftherios Venizelos-lufthavnen, Milanos lufthavn og Alitalia. I en nylig afgørelse erklærede den græske myndighed for beskyttelse af personlige data, at det ikke er lovligt at indsamle og bearbejde biometriske data, selv om det foregår på frivillig basis, og forbød fortsættelsen af det ovennævnte program.

| 1. | Er det muligt, at sådanne programmer kan få støtte fra EU uden forudgående godkendelse fra de berørte landes myndigheder for databeskyttelse, i dette tilfælde Grækenland og Italien? |
| --- | --- |

1.

Er det muligt, at sådanne programmer kan få støtte fra EU uden forudgående godkendelse fra de berørte landes myndigheder for databeskyttelse, i dette tilfælde Grækenland og Italien?

| 2. | Agter Kommissionen at trække den økonomiske og politiske støtte til sådanne programmer tilbage, eftersom den ovennævnte afgørelse fra den græske myndighed for beskyttelse af personlige data skaber en ny retssituation, som der skal tages hensyn til i forbindelse med Den Europæiske Unions afgørelser om identitetskontrol af EU-borgere ved hjælp af biometriske data? |
| --- | --- |

2.

Agter Kommissionen at trække den økonomiske og politiske støtte til sådanne programmer tilbage, eftersom den ovennævnte afgørelse fra den græske myndighed for beskyttelse af personlige data skaber en ny retssituation, som der skal tages hensyn til i forbindelse med Den Europæiske Unions afgørelser om identitetskontrol af EU-borgere ved hjælp af biometriske data?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(16. marts 2004)

| 1. | Det ærede medlem henviser indirekte til projektet »s-Travel« (ref: IST-2001-3825). Det må ikke glemmes, at projekter støttet af Fællesskabet skal gennemføres inden for EU's og medlemsstaternes eksisterende lovrammer.
  Hovedmålet med dette projekt var at forbedre luftfartspassagerers sikkerhed ved tidligt i udviklingsforløbet at indføre biometriske teknologier i ombordstigningsproceduren i lufthavne.
  En af projektets opgaver gik ud på at udforme og gennemføre de sikkerhedsforanstaltninger, der skulle etableres som pilotaktiviteter i Athens Eleftherios Venizelos Internationale lufthavn og Milanos lufthavn. Disse sikkerhedsforanstaltninger var i overensstemmelse med dem, der blev opstillet i lyset af arbejdsdokumentet (1) vedtaget den 1. august 2003 af den nedennævnte arbejdsgruppe (se spørgsmål 2). Formålet med dette dokument er at tilvejebringe generelle retningslinjer for behandlingen af biometriske data og bidrage til at opnå en fælles forståelse af forskellige problemstillinger.
  En anden opgave gik ud på at drive kioske til biometrisk registrering og kontrol. Der blev anmodet om tilladelser til at drive disse kioske i juli 2003, før denne opgave blev påbegyndt. Den græske myndighed gav et afslag i oktober 2003. Det blev besluttet at afslutte projektet i overensstemmelse med Kommissionens procedurer og ikke at finansiere denne afsluttende prøvefase.
  Det bør bemærkes, at tilsvarende eksperimenter (som ikke er finansieret af fællesskabsprogrammer) er iværksat og gennemført i andre EU-lufthavne, f.eks. Paris' lufthavn (Frankrig), Schiphol (Nederlandene) og London City Airport (Det Forenede Kongerige), uden at de relevante myndigheder har gjort indsigelse. |
| --- | --- |

1.

Det ærede medlem henviser indirekte til projektet »s-Travel« (ref: IST-2001-3825). Det må ikke glemmes, at projekter støttet af Fællesskabet skal gennemføres inden for EU's og medlemsstaternes eksisterende lovrammer.

Hovedmålet med dette projekt var at forbedre luftfartspassagerers sikkerhed ved tidligt i udviklingsforløbet at indføre biometriske teknologier i ombordstigningsproceduren i lufthavne.

En af projektets opgaver gik ud på at udforme og gennemføre de sikkerhedsforanstaltninger, der skulle etableres som pilotaktiviteter i Athens Eleftherios Venizelos Internationale lufthavn og Milanos lufthavn. Disse sikkerhedsforanstaltninger var i overensstemmelse med dem, der blev opstillet i lyset af arbejdsdokumentet (1) vedtaget den 1. august 2003 af den nedennævnte arbejdsgruppe (se spørgsmål 2). Formålet med dette dokument er at tilvejebringe generelle retningslinjer for behandlingen af biometriske data og bidrage til at opnå en fælles forståelse af forskellige problemstillinger.

En anden opgave gik ud på at drive kioske til biometrisk registrering og kontrol. Der blev anmodet om tilladelser til at drive disse kioske i juli 2003, før denne opgave blev påbegyndt. Den græske myndighed gav et afslag i oktober 2003. Det blev besluttet at afslutte projektet i overensstemmelse med Kommissionens procedurer og ikke at finansiere denne afsluttende prøvefase.

Det bør bemærkes, at tilsvarende eksperimenter (som ikke er finansieret af fællesskabsprogrammer) er iværksat og gennemført i andre EU-lufthavne, f.eks. Paris' lufthavn (Frankrig), Schiphol (Nederlandene) og London City Airport (Det Forenede Kongerige), uden at de relevante myndigheder har gjort indsigelse.

| 2. | Den græske myndigheds beslutning vedrører alene de specifikke omstændigheder ved s-Travel projektet. Denne beslutning får ingen konsekvenser for den øvrige forskning i anvendelsen af biometriske teknologier.
  Da biometriske data er personlige data, skal forskning på området gennemføres i overensstemmelse med lovkravene om databeskyttelse, navnlig Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne (2). Med artikel 29 i dette direktiv blev der nedsat en arbejdsgruppe (WP) på området. Dette er et uafhængigt rådgivende EU-organ sammensat af nationale tilsynsmyndigheder. Arbejdsgruppen har konkluderet, at arbejdet må videreføres, navnlig på området rejsendes sikkerhed, og at hovedansvaret for at udvikle biometriske systemer, som opfylder kravene til databeskyttelse, indtil da fortsat påhviler erhvervslivet.
  Endvidere bekræftede medlemsstaterne i Rådets konklusioner i Thessaloniki, at der er brug for en sammenhængende strategi i EU med hensyn til biometriske identifikationer eller biometriske data for så vidt angår rejsedokumenter, og opfordrede Kommissionen til at udarbejde passende forslag (under udarbejdelse). I den sammenhæng kan forskningsprojekter udført i fuld overensstemmelse med lovrammerne bidrage med nyttige oplysninger og data.
  Kommission vil fortsat samarbejde med medlemsstaterne om biometri, fordi disse teknologier har et enormt potentiale med hensyn til at øge EU-borgernes sikkerhed. Dette gennemføres i nært samarbejde med medlemsstaternes databeskyttelsesmyndigheder. |
| --- | --- |

2.

Den græske myndigheds beslutning vedrører alene de specifikke omstændigheder ved s-Travel projektet. Denne beslutning får ingen konsekvenser for den øvrige forskning i anvendelsen af biometriske teknologier.

Da biometriske data er personlige data, skal forskning på området gennemføres i overensstemmelse med lovkravene om databeskyttelse, navnlig Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne (2). Med artikel 29 i dette direktiv blev der nedsat en arbejdsgruppe (WP) på området. Dette er et uafhængigt rådgivende EU-organ sammensat af nationale tilsynsmyndigheder. Arbejdsgruppen har konkluderet, at arbejdet må videreføres, navnlig på området rejsendes sikkerhed, og at hovedansvaret for at udvikle biometriske systemer, som opfylder kravene til databeskyttelse, indtil da fortsat påhviler erhvervslivet.

Endvidere bekræftede medlemsstaterne i Rådets konklusioner i Thessaloniki, at der er brug for en sammenhængende strategi i EU med hensyn til biometriske identifikationer eller biometriske data for så vidt angår rejsedokumenter, og opfordrede Kommissionen til at udarbejde passende forslag (under udarbejdelse). I den sammenhæng kan forskningsprojekter udført i fuld overensstemmelse med lovrammerne bidrage med nyttige oplysninger og data.

Kommission vil fortsat samarbejde med medlemsstaterne om biometri, fordi disse teknologier har et enormt potentiale med hensyn til at øge EU-borgernes sikkerhed. Dette gennemføres i nært samarbejde med medlemsstaternes databeskyttelsesmyndigheder.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/internal_market/privacy/docs/wpdocs/2003/wp80_en.pdf.

(2)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/542 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/542

---

(2004/C 84 E/0619)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0186/04

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Krænkelse af religionsfriheden i Italien, Spanien og Portugal

I Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder indgår bestemmelser om religionsfrihed og kulturel og religiøs mangfoldighed, og EU-traktatens artikel 6, stk. 1 og 2, indeholder også relevante bestemmelser. Desuden tages følgende punkter op for 2003 i den internationale rapport om religionsfrihed, som det amerikanske udenrigsministerium udarbejder hvert år:

| — | I konkordatet fra 1984 mellem den italienske stat og den katolske kirke indrømmes sidstnævnte privilegier, bl.a. ret til at udvælge statslønnede religionslærere i statslige og kommunale skoler. Sådanne rettigheder indrømmes ikke til noget andet trossamfund. |
| --- | --- |

—

I konkordatet fra 1984 mellem den italienske stat og den katolske kirke indrømmes sidstnævnte privilegier, bl.a. ret til at udvælge statslønnede religionslærere i statslige og kommunale skoler. Sådanne rettigheder indrømmes ikke til noget andet trossamfund.

| — | Den katolske kirke er ikke nogen statskirke, men katolicismens rolle som en dominerende religion giver anledning til problemer. En konfliktsituation opstod, da visse italienske katolske politikere sammen med paven krævede, at udkastet til europæisk forfatning skulle indeholde en udtrykkelig henvisning til Europas kristne arv. I januar 2002 opfordrede paven de italienske jurister til at boykotte skilsmissesager. I juni samme år vedtog parlamentet desuden med Vatikanets godkendelse en retsakt, som forbyder anvendelse af doneret sæd til kunstige befrugtningsformål. |
| --- | --- |

—

Den katolske kirke er ikke nogen statskirke, men katolicismens rolle som en dominerende religion giver anledning til problemer. En konfliktsituation opstod, da visse italienske katolske politikere sammen med paven krævede, at udkastet til europæisk forfatning skulle indeholde en udtrykkelig henvisning til Europas kristne arv. I januar 2002 opfordrede paven de italienske jurister til at boykotte skilsmissesager. I juni samme år vedtog parlamentet desuden med Vatikanets godkendelse en retsakt, som forbyder anvendelse af doneret sæd til kunstige befrugtningsformål.

| — | Den spanske stat yder meget begrænset bistand til protestantiske og muslimske lederes almene religionsundervisning. Der har desuden været situationer, hvor visse embedsmænd har nægtet muslimske religiøse ledere tilladelse til at give religionsundervisning i fængsler, selv om denne tilladelse normalt gives til katolske præster. |
| --- | --- |

—

Den spanske stat yder meget begrænset bistand til protestantiske og muslimske lederes almene religionsundervisning. Der har desuden været situationer, hvor visse embedsmænd har nægtet muslimske religiøse ledere tilladelse til at give religionsundervisning i fængsler, selv om denne tilladelse normalt gives til katolske præster.

| — | I Portugal kan Scientology-kirken ikke påberåbe sig loven om religionsfrihed fra 2001, da denne lov kræver, at enhver kirke skal have været etableret i landet i 30 år og haft internationalt anerkendelse i 60 år. |
| --- | --- |

—

I Portugal kan Scientology-kirken ikke påberåbe sig loven om religionsfrihed fra 2001, da denne lov kræver, at enhver kirke skal have været etableret i landet i 30 år og haft internationalt anerkendelse i 60 år.

På denne baggrund bedes følgende spørgsmål besvaret:

| — | Har Kommissionen kendskab til de beskrevne situationer, og har den overvejet og behandlet dem, og, i givet fald, med hvilke konklusioner? |
| --- | --- |

—

Har Kommissionen kendskab til de beskrevne situationer, og har den overvejet og behandlet dem, og, i givet fald, med hvilke konklusioner?

| — | Mener Kommissionen, at disse situationer er uforenelige med EU-traktaten og specielt med den respekt for grundlæggende rettigheder, som fastsættes i artikel 6? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen, at disse situationer er uforenelige med EU-traktaten og specielt med den respekt for grundlæggende rettigheder, som fastsættes i artikel 6?

| — | Mener Kommissionen, at konkordatet mellem Italien og Pavestolen er uforenelig med artikel 307 i EF-traktaten, idet Italien ikke har »taget alle egnede midler i anvendelse med henblik på at fjerne uoverensstemmelser«? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen, at konkordatet mellem Italien og Pavestolen er uforenelig med artikel 307 i EF-traktaten, idet Italien ikke har »taget alle egnede midler i anvendelse med henblik på at fjerne uoverensstemmelser«?

| — | Mener Kommissionen ikke, at de situationer, der påtales i den amerikanske rapport, krænker de rettigheder, som garanteres i artikel 10 og 22 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen ikke, at de situationer, der påtales i den amerikanske rapport, krænker de rettigheder, som garanteres i artikel 10 og 22 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(11. marts 2004)

Som anført i den rapport, som det ærede medlem henviser til, kan medlemsstaternes lovgivning under visse omstændigheder give bestemte kirker en særstilling. Så vidt Kommissionen ved, udgør dette ikke en krænkelse af hverken den nationale lovgivning eller EU-retten. Kommissionen skal desuden henlede det ærede medlems opmærksomhed på erklæring nr. 11, som er knyttet til Amsterdam-traktaten, hvori det hedder: »Den Europæiske Union respekterer og anfægter ikke den status i henhold til national lovgivning, som kirker og religiøse sammenslutninger eller samfund har i medlemsstaterne«. Denne bestemmelse er nu medtaget i artikel I-51 i det udkast til forfatning, som Det Europæiske Konvent har forelagt for den igangværende regeringskonference.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/543 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/543

---

(2004/C 84 E/0620)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0189/04

af Olivier Dupuis (Nl) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Det tunesiske styres undertrykkelse af menneskerettighedsforkæmpere

Ifølge forskellige kilder har det tunesiske styre siden begyndelsen af januar skærpet sine voldshandlinger og trusler over for menneskerettighedsforkæmpere. Hammad Ali Bedoui, medlem af Det Nationale Råd for Frihedsrettigheder i Tunesien (CNLT), er i den forbindelse blevet sat i husarrest den 3. januar, og det selv om han har et gyldigt pas og et gyldigt Schengen-visum. Samme dag forhindrede et enormt opbud af politistyrker generalforsamlingen i Den Internationale Forening til Støtte for Politiske Fanger (AISPP) i at blive afholdt. Den 5. januar blev Sihem Bensedrine, journalist og medlem af CNLT, brutalt overfaldet, da hun kom til sit hjem, som også er CNLT's hovedsæde. Bygningen har siden årets begyndelse været genstand for skærpet og konstant overvågning, som kræver en permanent indsats af fem civile betjente. I øvrigt har de tunesiske myndigheder lagt et kraftigt pres på de yemenitiske myndigheder, for at disse ikke skal udstede visum til Mokhtar Trifi, generalsekretær for Den Tunesiske Liga til Beskyttelse af Menneskerettigheder, til Khedija Cherif, næstformand i Den Tunesiske Forening for Demokratiske Kvinder (ATFD), og til Alya Cherif Chammari, medlem af ledelsen for »Collectif 95 Magreb Egalité« og Det Tunesiske Center for Uafhængighed af Retssystemet, som alle var inviteret til at deltage i konferencen for regionale regeringer om demokrati, menneskerettigheder og Den Internationale Straffedomstols rolle, som fandt sted i Sanaa den 10.-12. januar 2004. Konferencen var organiseret af Republikken Yemen og den ikke-statslige organisation »No Peace Without Justice« under beskyttelse af EU's formandskab og var finansieret af Kommissionen, regeringerne i Canada, Frankrig, Tyskland, Irland, Italien, Nederlandene, Det Forenede Kongerige, Schweiz og af FN's Udviklingsprogram.

Har Kommissionen kendskab til de tunesiske myndigheders skærpede foranstaltninger til undertrykkelse af menneskerettighedsforkæmpere? Mindede Kommissionen i forbindelse med det nyligt afholdte bilaterale møde mellem EU og Tunesien i slutningen af september 2003 den tunesiske part om, at associeringsaftalen mellem EU og Tunesien omfatter en bestemmelse om menneskerettighederne (artikel 2), som fastsætter, at forholdet mellem parterne og aftalen i sin helhed er baseret på respekt for menneskerettighederne og retsstatsprincipper? Mener Kommissionen ikke, at de tunesiske myndigheder tilstrækkeligt og vedvarende samt over en tilstrækkeligt lang periode har vist, at de ikke har nogen intention om at respektere bestemmelsen om menneskerettighederne, og at det derfor er op til EU at træffe en række gengældelsesfor-anstaltninger, som tilsyneladende er det eneste, der vil kunne få de omtalte myndigheder til at lægge en mere konstruktiv holdning for dagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. februar 2004)

De af det ærede medlem omtalte organisationer, som forsvarer menneskerettighederne i Tunis, har via deres internationale kontaktnet informeret Kommissionen om de forhold, som omtales i parlamentsmedlemmets brev.

Kommissionen bemærkede at der ikke deltog tunesiske repræsentanter for civilsamfundsorganisationerne i den regionale konference om menneskerettigheder og demokrati, som afholdtes den 10.-12. januar 2004 i Sanaa.

I samråd med medlemsstaterne fører Kommissionen en regelmæssig dialog med de tunesiske myndigheder om demokrati og menneskerettigheder.

På det fjerde møde i Den Europæiske Unions og Tunesiens associeringsråd, som afholdtes den 30. september 2003, erindrede EU derfor Tunesien om hvor stor vægt man lægger på overholdelsen af grundprincipperne og de fælles værdier som associeringsaftalen mellem parterne bygger på. Det medlem af Kommissionen som er ansvarligt for forbindelserne til tredjelande, understregede dette aspekt i sin redegørelse for hvor stor en rolle medbestemmelsesret spiller for en harmonisk udvikling af landet.

Kommissionen har derfor som led i gennemførelsen af associeringsaftalen og EU's naboskabspolitik foreslået Tunesien at dialogen effektiviseres ved at man giver de fælles værdier en mere fremtrædende plads.

Hertil kommer at man i det finansielle samarbejde i stigende grad sætter fokus på programmerne vedrørende forvaltningspraksis og retsstatsprincippet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/544 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/544

---

(2004/C 84 E/0621)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0190/04

af Mario Borghezio (Nl) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Større gennemsigtighed i forbindelse med ejendomsforholdene i selskabet Italtrend, som modtager millionbeløb i støtte til konsulentvirksomhed fra Kommissionen

Europa-Kommissionen har siden 1999 overdraget udførelse af undersøgelser til et beløb af 15 mio. EUR til et konsulentfirma i Reggio Emilia, Italtrend S.r.L, hvis vigtigste partner er Necway Trading Limited med hjemsted i Dublin, City Quay 24-26, hos et skatte- og handelsrådgivningsfirma, hvis »direktør« er Joseph Watson, som viser sig at være bosiddende på Por Saint Mary på øen Man.

Kan Kommissionen oplyse, om den ikke finder det hensigtsmæssigt at fastslå den faktiske identitet af Italtrends reelle indehavere, hvor Silvia Prodi, som er datter af Quintiliano Prodi, bror til Kommissionens formand, Romani Prodi, er ansat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(24. marts 2004)

Kommissionen skal henvise det ærede medlem til det svar, den har givet på hans skriftlige forespørgsel E-3586/03 (1), hvoraf det fremgår, at den samlede værdi af de kontrakter, der blev indgået med Italtrend mellem den 1. september 1999 og den 31. december 2003 ikke er på 15 mio. EUR, men på 7,97 mio. EUR.

Spørgsmålet om, hvorvidt en bydende/ansøger overhovedet kan komme i betragtning, indgår i de udvælgelseskriterier, som skal overholdes ved alle offentlige indkøb. Disse kriterier omfatter en vurdering af de enkelte ansøgeres finansielle, økonomiske, faglige og professionelle kapacitet. De fastsættes med udgangspunkt i retsgrundlaget for det pågældende område og offentliggøres i udbudsmeddelelsen, jf. de herfor gældende kommissionsbeslutninger (beslutning af 10. november 1999 (2), beslutning af 25. marts 2003 (3), regler og procedurer for kontrakter vedrørende tjenesteydelser, indkøb og bygge- og anlægsarbejder, der finansieres over EF's almindelige budget som led i samarbejdet med tredjelande) samt den praktiske vejledning vedrørende procedurer for kontrakter, der finansieres over Fællesskabets almindelige budget som led i eksterne foranstaltninger (afsnit 2.4.8.1).

Finansforordningen, Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget og gennemførelsesbestemmelserne hertil indeholder regler for, hvilken dokumentation den ordregivende myndighed skal kræve for at sikre sig, at de bydende ikke omfattes af udelukkelsesbestemmelserne i finansforordningens artikel 93 og 94 (4). Den ordregivende myndighed kan også, når den finder det nødvendigt, anmode fysiske personer om dokumentation, »herunder eventuelt virksomhedsledere eller enhver anden person, der har beføjelse til at repræsentere eller kontrollere tilbudsgiveren eller ansøgeren eller til at træffe beslutninger på dennes vegne« afhængigt af national lovgivning. Lovgivningen om beskyttelse af aktionærers identitet varierer imidlertid meget fra den ene medlemsstat til den anden. Rådets andet direktiv (5) om selskabslovgivning kræver kun oplysning om de stiftende medlemmers og virksomhedsledernes identitet.

I artikel 52 i finansforordningen fastslås følgende: »Det er forbudt de finansielle aktører at foretage handlinger som led i budgetgennemførelsen, der vil kunne medføre, at den pågældendes egne interesser kommer i konflikt med Fællesskabernes interesser«. Dette betyder, at embedsmænd i Kommissionen, som er involveret i en udbudsprocedure, som omfatter et selskab, hvori de har en interesse, har pligt til at informere både ansættelsesmyndigheden, jf. artikel 14 i vedtægten, og deres overordnede, jf. artikel 34 i gennemførelsesbestemmelserne; konstateres der en interessekonflikt, får embedsmanden ikke lov til at deltage i proceduren. Artikel 146 og 178 i gennemførelsesbestemmelserne indeholder tilsvarende regler for alle medlemmer af bedømmelsesudvalg, hvad angår udbud og forslag.

Efter alt at dømme giver de nuværende bestemmelser en tilstrækkelig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, i og med at de giver de anvisningsberettigede instanser mulighed for at foretage en kontrol i de tilfælde, hvor de har begrundet mistanke til en specifik ansøger.

Kommissionen mener ikke, at det i dette specifikke tilfælde er berettiget at iværksætte en undersøgelse på baggrund af den information, som det ærede medlem forelægger i sin skriftlige forespørgsel.

---

(1)  Se side 508.

(2)  SEK(1999) 1801/2.

(3)  SEK(2003)387/2.

(4)  EFT L 248 af 16.9.2002.

(5)  Rådets andet direktiv 77/91/EØF af 13. december 1976 om samordning af de garantier, der kræves i medlemsstaterne af de i artikel 58, stk. 2, i traktaten nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for så vidt angår stiftelsen af aktieselskabet samt bevarelsen af og ændringer i dets kapital, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde, EFT L 26 af 31.1.1977.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/546 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/546

---

(2004/C 84 E/0622)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0194/04

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Flyve- og tjenestetidsbegrænsninger for piloter i luftfartsselskaber

Selv om jeg er engageret i spørgsmålet om luftfartssikkerhed og støtter målet om harmonisering af flyve-og tjenestetidsbegrænsninger inden for EU, er jeg blevet opmærksom på en vis kritik af de nye forslag om flyve- og tjenestetidsbegrænsninger.

Hvilke planer har Kommissionen i betragtning af denne kritik om at lade ændringsforslagene af Brian Simpson gennemgå en uafhængig undersøgelse på et lægeligt/videnskabeligt grundlag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(2. marts 2004)

Kommissionen afsluttede den 10. februar 2004 sin behandling af et ændret forslag til forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart (1). Dette nye forslag omfatter i bilag III, del Q, den ordning for begrænsning af flyvetid, som Europa-Parlamentet har foreslået (2). Desuden foreslår Kommissionen at tilføje en ny artikel til forordning (EØF) nr. 3922/91 (3) om en revision af nævnte del Q baseret på en videnskabelig og medicinsk evaluering af de bestemmelser deri, der skal iværksættes af det europæiske luftfartssikkerhedsagentur.

Efter den kommende udvidelse af det europæiske luftfartssikkerhedsagenturs (EASA) opgaver inden for luftfart, som omhandlet i artikel 7 i forordning (EF) nr. 1592/2002 (4), vil Kommissionen kræve, at EASA foretager denne videnskabelige og medicinske evaluering.

---

(1)  EFT C 311 E af 31.10.2000, ændret ved forslag fremsat af Kommissionen ifølge EF-traktatens artikel 250, stk. 2, EFT C 227 E af 24.9.2002.

(2)  Betænkning nr. A5-0263/2002 af 10.7.2002.

(3)  Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart, EFT L 373 af 31.12.1991.

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1592/2002 af 15. juli 2002 om fælles regler for civil luftfart og om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur, EFT L 240 af 7.9.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/546 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/546

---

(2004/C 84 E/0623)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0198/04

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Oprettelse af et fællesskabsorgan til undersøgelse af ubekendte atmosfæriske fænomener

Gennem længere tid meldes der overalt på jorden om iagttagelser af ubekendte atmosfæriske fænomener og nogle af disse fænomener benævnes uidentificerede flyvende objekter (UFO).

Iagttagelsen af disse fænomener forårsager på den ene side megen forvirring og giver på den anden side næring til teorier — der hidtil har været uden noget grundlag — om eventuel eksistens af fremmede væsener.

Kommissionen burde sørge for, at de forskellige europæiske rum- og forskningscentre foretager seriøse undersøgelser af de pågældende fænomener, da der er tale om fænomener, som ikke kan indordnes under den nationale kompetence i de enkelte EU-medlemsstater.

Anser Kommissionen det for hensigtsmæssigt at fremme og samordne forskning og oplysninger vedrørende ubekendte atmosfæriske fænomener i hele Det Europæiske Fællesskab og f.eks. uddelegere denne opgave til et specialiseret organ med stor erfaring som f.eks. SEPRA (Service d'Expertise des Phénomènes Rares Aérospatiaux — det franske center for undersøgelse af sjældne rumfænomener) i Toulouse eller Det Europæiske Rumagentur?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(1. marts 2004)

Efter en omfattende høring om udviklingen af den europæiske rumpolitik (på grundlag af en grønbog) (1) vedtog Kommissionen i december 2003 en hvidbog med titlen »Rummet: en ny europæisk grænse for en større Union« (2).

Hvidbogen, der er udarbejdet i nært samarbejde med forskersamfundet og Den Europæiske Rumorganisation, indeholder en handlingsplan for gennemførelsen af den fremtidige europæiske rumpolitik. I afsnit 4.2 foreslår Kommissionen en række foranstaltninger til styrkelse af den europæiske ekspertise inden for rumvidenskab.

På Parlamentets samling den 28. januar 2004 (3) havde Kommissionen lejlighed til at tage nogle af disse spørgsmål op i sit svar på mundtlig forespørgsel O-84/03 om hvidbogens indhold.

Noget, som måske kan være af særlig interesse for det ærede medlem, er en aktion, der blev iværksat for nylig inden for rammerne af det sjette rammeprogram for forskning (4). Denne aktion tager sigte på at fremme samarbejdet mellem EU's nationale forskningsorganisationer og de nationale kontorer, der bidrager til finansieringen af forskning. Den omfatter bl.a. en foranstaltning, der specifikt tager sigte på forskning i solen, jorden og atmosfæren. Denne indsats skulle bidrage til at forbedre forståelsen af atmosfæriske fænomener og til at bane vejen for vejrtjenester fra rummet.

---

(1)  KOM(2003) 17 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 673 endelig udg.

(3)  Mundtligt svar af 28.1.2004.

(4)  Specifik støtteaktion: en samarbejdsordning vedrørende forskningsprogrammer (Eurocores) under Den Europæiske Videnskabssammenslutning (European Science Foundation).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/547 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/547

---

(2004/C 84 E/0624)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0199/04

af Giacomo Santini (PPE-DE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   Etnisk folketælling

Kommissionen har indledt traktatbrudsprocedure mod Italien i forbindelse med gennemførelse i den selvstændige provins Bolzano af bestemmelser vedrørende en etnisk folketælling, som anses for at være en overtrædelse af traktaten om Den Europæiske Union. En af begrundelserne for denne procedure er alvorlige krænkelser af borgernes privatliv, som tvinges til at opgive deres navn og angive, hvilken etnisk gruppe de tilhører, samt give andre kulturelle og politiske oplysninger af personlig karakter. Disse oplysningers obligatoriske karakter indebærer tillige overtrædelse af principperne om ikke-forskels-behandling og ligestilling som fastlagt i chartret om grundlæggende rettigheder for borgere, der tilhører etniske grupper og forskellige kulturer eller religioner, og som taler forskellige sprog.

På baggrund af ovenstående og i betragtning af, at hele integrations- og samhørighedsprocessen i Den Europæiske Union er baseret på princippet om gensidig dialog og fjernelse af forskelle, samt at afgørelsen officielt blev forkyndt for Italien den 10. december 2003, og at høringen er fastlagt til den 15. januar 2004, kan Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Hvilke traktatovertrædelser danner grundlag for Fællesskabets traktatbrudsprocedurer? |
| --- | --- |

1.

Hvilke traktatovertrædelser danner grundlag for Fællesskabets traktatbrudsprocedurer?

| 2. | Hvorfor blev proceduren suspenderet og udsat i tre måneder, hvem anmodede om denne suspension, og på hvilket grundlag? |
| --- | --- |

2.

Hvorfor blev proceduren suspenderet og udsat i tre måneder, hvem anmodede om denne suspension, og på hvilket grundlag?

| 3. | Er det sandt, at Østrig lagde stærkt pres på Kommissionen via de politiske kanaler og diplomatiske ressourcer for at opnå en sådan suspension? |
| --- | --- |

3.

Er det sandt, at Østrig lagde stærkt pres på Kommissionen via de politiske kanaler og diplomatiske ressourcer for at opnå en sådan suspension?

| 4. | Hvad mener Kommissionen om Østrigs anti-historiske overtagelse af en beskyttende rolle i Alto Adige/Sydtyrol (italiensk territorium) baseret på den forældede Paris-traktat? |
| --- | --- |

4.

Hvad mener Kommissionen om Østrigs anti-historiske overtagelse af en beskyttende rolle i Alto Adige/Sydtyrol (italiensk territorium) baseret på den forældede Paris-traktat?

| 5. | Regner Kommissionen med, at afgørelsen om at udsætte proceduren vil blive omgjort, således at den fortsætter i overensstemmelse med de fastlagte tidsfrister og procedurer, som er lige for alle? |
| --- | --- |

5.

Regner Kommissionen med, at afgørelsen om at udsætte proceduren vil blive omgjort, således at den fortsætter i overensstemmelse med de fastlagte tidsfrister og procedurer, som er lige for alle?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. marts 2004)

Kommissionen undersøger lovgivningen vedrørende den etniske folketælling i Bolzano-provinsen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (1), særlig artikel 6, stk.1, litra c, og artikel 8. Det hedder i artikel 6, stk.1, litra c: »Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om, at personoplysninger skal være relevante og tilstrækkelige og ikke omfatte mere end, hvad der kræves til opfyldelse af de formål, hvortil de indsamles, og til de formål, hvortil de senere behandles«. Artikel 8 indebærer øget beskyttelse af følsomme oplysninger som data om etnisk oprindelse. Direktivet skal sikre, at det indre marked fungerer i overensstemmelse med EF-traktaten, særlig artikel 49, og således at der sikres fri udveksling af personoplysninger mellem medlemsstaterne samtidig med, at en grundlæggende rettighed som privatlivets fred beskyttes. Der gøres imidlertid opmærksom på, at Kommissionen endnu ikke har truffet afgørelse om at indlede en traktatbrudsprocedure om, hvorvidt reglerne om etnisk folketælling er forenelige med ovennævnte bestemmelser.

Sagen behandles efter Kommissionens normale procedureregler, der gælder for behandling af klager. Undersøgelsen af klager og allerede konstaterede traktatbrud kræver, at der mellem Kommissionen og den pågældende medlemsstat er et oprigtigt samarbejde og gensidigt tillidsforhold, således at begge parter kan indlede en meningsudveksling med henblik på at nå frem til en fællesskabsegnet løsning. Med henblik herpå har Kommissionen rettet henvendelse til de kompetente italienske myndigheder og peget på de forskellige punkter, som kan være i strid med ovennævnte bestemmelser, og er stadig i kontakt med dem.

Kommissionen har ingen kommentarer til Paris-traktaten, eftersom disse bestemmelser ikke er genstand for en nærmere undersøgelse i dette tilfælde.

---

(1)  EFT L 281 af 23.11.1995.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/548 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/548

---

(2004/C 84 E/0625)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0204/04

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Regnskabsaflæggelse

Hvilke fordele mener Kommissionen, at Parmalats aktionærer og kreditorer har af, at firmaet aflagde regnskab hvert kvartal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(15. marts 2004)

Det er Kommissionens faste politik ikke at kommentere sager, der er ved at blive undersøgt og behandlet af retten.

Uden specielt at henvise til Parmalat-sagen mener Kommissionen generelt, at der er større mulighed for hurtigt at opdage regnskabssvig, hvis virksomhederne har pligt til fire gange om året at aflægge regnskabsrapporter eller regnskaber snarere end en enkelt gang. En aktionær vil hermed hurtigere få oplysninger om eventuelle likviditetsproblemer, idet de offentliggjorte oplysninger ikke er forkerte eller falske. Det er ikke muligt at forhindre svig ved at offentliggøre oplysninger, men det kan hurtigere opdages.

Statistisk set er det ikke muligt at drage endelige konklusioner eller se sammenhænge ud fra en enkelt isoleret undersøgelse.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/549 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/549

---

(2004/C 84 E/0626)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0205/04

af Mario Borghezio (Nl) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Beskyttelse af de små og mellemstore virksomheder mod multinationale selskaber — sagen om Fordforhandlere i Italien

Ford Italien har i de sidste år ført en økonomisk kurs, hvis sigte er at rense ud i de største forhandlere og samle dem under direkte kontrol af andre selskaber, som er oprettet via stråmænd. Dette har medført store vanskeligheder for de hidtidige forhandlere og ført til, at mange små og mellemstore virksomheder forsætligt er blevet udelukket fra markedet.

Er det ikke Kommissionens opfattelse, at det multinationale selskab Ford har opført sig bedragerisk over for sine forhandlere og skader de muligheder, som branchens små og mellemstore virksomheder har for frit at konkurrere og følgelig også forbrugernes interesser, når Ford på uhæderlig vis skaber illoyal konkurrence fra firmaer, som kun tilsyneladende er uafhængige af moderfirmaet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. marts 2004)

I lighed med andre leverandører kan bilproducenter generelt frit distribuere deres produkter, som de vil, forudsat at deres distributionssystem ikke overtræder EF-traktatens artikel 81 eller 82. De kan derfor vælge at distribuere deres produkter gennem egne forhandlere eller gennem bilforhandlere, der kommercielt er uafhængige.

Ford anvender på nuværende tidspunkt et kvalitativt selektivt distributionssystem i Italien. Kvantitativ udvælgelse gør det muligt for bilproducenten at mindske antallet af forhandlere i netværket, så længe det kontraktmæssigt fastsatte opsigelsesvarsel respekteres. Som det fremgår af Kommissionens forordning nr. 1400/2002 (1), er et sådant system tilladt i medfør af EF-traktatens artikel 81, forudsat at den pågældende aftale ikke indeholder nogen af de alvorlige konkurrencemæssige begrænsninger, der er omhandlet i forordningens artikel 4, og at betingelserne i artikel 3 og 5 er opfyldt.

Fords beslutning om at udelukke visse forhandlere af sit netværk og gå over til en mere vertikalt integreret distributionsstruktur vil sandsynligvis ikke udgøre en overtrædelse af EF-traktatens artikel 82, da Ford ikke kan siges at indtage en dominerende stilling på det italienske marked.

Med hensyn til de pågældende opkøb bør det ærede medlem være opmærksom på, at forhandlersektoren i Europa er meget splittet, og graden af koncentration er generelt utilstrækkelig til, at Fællesskabets fusionsregler kan tages i anvendelse.

Kommissionen har derfor ikke grund til at træffe foranstaltninger for så vidt angår Fords bestræbelser på at konsolidere sit distributionsnet i Italien.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1400/2002 af 31.7.2002 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen, EFT L 203 af 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/550 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/550

---

(2004/C 84 E/0627)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0209/04

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om:   Det Europæiske Agentur for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen

I Den Europæiske Unions Tidende (1) giver Det Europæiske Agentur for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen meddelelse om en række udvælgelsesprocedurer med henblik på ansættelse af personale i agenturet. Bl.a. står der: »Denne udvælgelsesprocedure offentliggøres kun på engelsk og tysk«.

I Rådets forordning (EF) nr. 2062/94 (2) af 18. juli 1994 om oprettelse af et europæisk arbejdsmiljøagentur står der imidlertid i artikel 17: »EF-institutionernes sprogordning gælder for agenturet«.

I henhold til artikel 22 i den samme forordning kontrollerer Kommissionen lovligheden af agenturets handlinger.

Mener Kommissionen, at agenturet handler lovligt, når det kun offentliggør den nævnte udvælgelsesprocedure på engelsk og fransk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(20. april 2004)

Kommissionen overvåger nøje de udvælgelsesprocedurer, som de forskellige fællesskabsagenturer anvender, herunder overholdelsen af bestemmelserne om anvendelsen af og færdighederne på de officielle sprog.

Den har dog det standpunkt, at under visse omstændigheder kan en institutions eller et agenturs tjenstlige interesser, herunder interne behov, retfærdiggøre kravet om kendskab til bestemte sprog. Det vil naturligvis være tilfældet, hvis den eller de stillinger, der skal besættes, indeholder specifikke opgaver, som kræver særlige sprogkundskaber.

---

(1)  EFT C 8 A af 13.1.2004.

(2)  EFT L 216 af 20.8.1994, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/550 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/550

---

(2004/C 84 E/0628)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0212/04

af Simon Murphy (PSE) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om:   Drivgarn

Er Kommissionen klar over, at det italienske landbrugs- og skovbrugsministerium trods EU's forbud mod fiskeri med ulovlige drivgarn den 27. marts og 4. april 2003 udstedte to dekreter, der tillader fiskere, som har omdannet deres »spadare« drivgarn (stormaskede drivgarn, der næsten udelukkende bruges til fiskeri efter sværdfisk) til »ferrettare« (et drivgarn med mindre maskestørrelse), at føje et »reta da posta fissa« (et faststående net) på ikke over 5 km i længden til deres nuværende udstyr, forudsat at de erhverver en ekstra licens?

I den italienske fiskerisektor har man glædet sig over disse afgørelser, mens der har været stærk modstand fra miljøforkæmpere og medierne.

Der er også stadig flere tegn på, at nogle italienske ejere af fiskerfartøjer har oprettet fiskekooperativer i Middelhavslande uden for EU for at fortsætte deres fiskeri med drivgarn uforstyrret.

Vil Kommissionen forelægge detaljerede oplysninger om dens drøftelser med den italienske regering om disse dekreter og andre anliggender, der giver anledning til bekymring, og hvilke skridt agter den at tage for at sikre, at EU's forbud mod fiskeri med drivgarn håndhæves til punkt og prikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. marts 2004)

Forbuddet i EF-lovgivningen mod brug af drivgarn gælder kun fiskeri med drivgarn efter visse grupper af stærkt vandrende arter, som er opført i bilag VIII til Rådets forordning (EF) nr. 894/97 (1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1239/98 (2); andre former for fiskeri med drivgarn er derfor tilladt.

I 1995 omorganiserede og rationaliserede Italien brugen af forskelligt fiskeudstyr i forbindelse med indførelsen af en ny ordning for fiskelicenser. Forskellige traditionelle drivgarnfiskerier, hvor der anvendtes maskestørrelser på under 180 mm, og som derfor ikke vedrørte sværdfisk og hvid tun, blev opført under fællesbetegnelsen »Ferrettara«. Siden da har Italien gennemført en udfasning og yderligere lovforanstaltninger for småmaskede drivgarn af hensyn til en overholdelse af EF-lovgivningen.

Nu svarer kravene til »ferrettara« til artslisten i bilag VIII, og det kan kun anvendes med maskestørrelser på under 100 mm, en maksimal længde på 2,0 km og i områder under 3 sømil fra kysten. Bestemmelserne er i overensstemmelse med EF-lovgivningen.

Da rentabiliteten er faldet for de fiskefartøjer, der kun har licens til at fiske med »ferrettara«, har de italienske myndigheder givet dem tilladelse til at anvende en yderligere form for fiskeredskab for at give dem mulighed for at finde deres udkomme på havet.

Den generelle højdebegrænsning på 4 m for disse bundgarn har til formål at hindre, at loven om brugen af drivgarn omgås.

Kommissionen er ikke bekendt med, at italienske ejere af fiskefartøjer har oprettet fiskekooperativer i andre lande end EU-Middelhavslande.

Ifølge artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (3) vil den fælles fiskeripolitiks bestemmelser under visse betingelser kunne gøres gældende i forbindelse med aktiviteter, der udføres af statsborgere fra medlemsstaterne.

Kommissionen vil fortsat gennem sin inspektionstjeneste føre tilsyn med, at EF-lovgivningen gennemføres korrekt, og at den overholdes.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 894/97 af 29. april 1997 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne, EFT L 132 af 23.5.1997.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1239/98 af 8. juni 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 894/97 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne, EFT L 171 af 17.6.1998.

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik, EFT L 358 af 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/552 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/552

---

(2004/C 84 E/0629)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0220/04

af Mario Borghezio (Nl) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om:   Po-slettens erhvervsliv truet af euroens voldsomme kursstigning i forhold til dollaren

I de seneste dage har handelskommisær Pascal Lamy udtrykt bekymring over euroens styrke i forhold til den lave dollarkurs, som han mener »kan blive farlig for Europas konkurrenceevne«, men ifølge talsmanden for kommissæren for finansielle og økonomiske anliggender, Gerassimos Thomas, ønsker Kommissionen stadig at fastholde en stærk euro.

Ligeledes lader det til, at Lamys bekymringer bekræftes af formanden for Den Europæiske Centralbank, Jean Claude Trichet, der mener, at »styrkelsen af den fælles mønt har en negativ indvirkning på eksporten«, men dette udsagn korrigeres til dels af den efterfølgende udtalelse om, at »eksporten opretholdes til trods for euroens stærke slag«.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at imødegå denne situation, der især bekymrer de små og mellemstore virksomheder på Po-sletten, der anslår, at en yderligere forstærkning af den europæiske valuta i løbet få måneder kan komme til at koste det nordøstitalienske erhvervsliv ca. 2 mia. EUR?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(5. marts 2004)

Euroen er siden starten af 2003 blevet apprecieret med ca. 25 % i forhold til dollaren. Det, der betyder noget for konkurrenceevnen, er imidlertid den reale effektive vekselkurs. Den reale effektive vekselkurs er baseret på euroens udvikling i forhold til en kurv af valutaer, der er vægtet efter deres betydning for eurozonens udenrigshandel. Der skal endvidere tages hensyn til forskelle i inflationstakterne. Eurozonens reale effektive vekselkurs er kun blevet apprecieret med ca. 8 % siden januar 2003, (når deflateret med enhedslønomkostninger) og med 3 % siden 1999.

Medens en styrket euro har en negativ indvirkning på EU-eksportens konkurrenceevne, skal denne virkning opvejes af et genopsving i væksten i verdenshandelen i takt med, at den økonomiske aktivitet i de vigtigste regioner i verdensøkonomien fortsat styrkes. En stærkere euro hjælper endvidere med til at understøtte en øget efterspørgsel inden for eurozonen.

Kommissionen er af den opfattelse, at stabile vekselkurser er i Europas interesse. Den vil nøje følge udviklingen på valutamarkederne i de kommende måneder.

Med hensyn til de mindre virksomheder (med højst 50 ansatte) på Posletten er det et af de vigtigste mål med strukturfondenes foranstaltninger i Italien at fremme virksomhedernes konkurrenceevne, især ved at fremme innovation på produkt- og fabrikationsområdet, for at styrke virksomhedernes eksportkapacitet. De små og mellemstore virksomheder nyder endvidere godt af følgevirkningerne af den risikovillige kapital og de garantiinstrumenter, der forvaltes af Den Europæiske Investeringsfond.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/552 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/552

---

(2004/C 84 E/0630)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0222/04

af María Ayuso González (PPE-DE) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Bomuld

Frankrig har for nyligt præsenteret et »europæisk bomuldsinitiativ«, til støtte for de afrikanske bomulds-økonomier. I denne rapport er Frankrig også fortaler for en reform af fællesskabsordningen for støtte til bomuldssektoren, med det formål at nedsætte EU's tilskud, der hævdes at forvride markedet.

Den franske stat har en stor interesse i den afrikanske bomuldssektor gennem det franske selskab for udvikling af tekstilfibre, et selskab med et udbredt net af filialer over hele Afrika. Mener Kommissionen, at dette var grunden til EU-forhandlernes tolerance over for en gruppe afrikanske lande på Verdenshandelsorganisationens ministermøde i Cancún, hvor disse lande aggressivt angreb fællesskabsordningen?

At den afrikanske bomuld ikke længere kan konkurrere med bomuld produceret i andre områder samt med andre tekstilfibre er ikke et problem, der ville løses med en indstilling af EU's bomuldsproduktion. Mener Kommissionen derfor, at et enkelt lands interesser taler for et forslag om en reform af denne sektor, hvilket kunne føre til en ende på bæredygtigheden af EU's bomuldsproduktion? Der skal endvidere erindres om, at vores bomuldsproduktion kun udgør 2 % af den samlede verdensproduktion, at vores eksport udgør 1,5 % af den globale handel, at vi importerer næsten toldfrit, og at vi ikke bevilger eksportrestitutioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. februar 2004)

Forslaget til en reform af Fællesskabets bomuldsstøtteordning er på ingen måde knyttet til de interesser, som den franske tekstilindustri, der er etableret i Vest- og Centralafrika, har. Reformforslaget er en følge af det kompromis, der blev indgået af Rådet i Luxembourg i juni 2003, da der blev opnået politisk enighed om en grundlæggende reform af den fælles landbrugspolitik, og da Kommissionen efter samme principper og samme fremgangsmåde fik til opgave at foretage lovgivningsmæssige tilpasninger for Middelhavs-produktionerne.

Inden for rammerne af forhandlingerne om Doha-programmet for udvikling har EU fremhævet den meget marginale betydning, som europæisk bomuld har på verdensmarkedet, specielt den europæiske bomulds meget begrænsede indflydelse på verdensmarkedsprisen på bomuldsfibre. Da EU ikke er nettoeksportør, men tvært imod verdens største importør, må den acceptere priserne, idet den ikke fastsætter dem. På Verdenshandelsorganisationens ministerkonference i Cancun foreslog Kommissionen efter anmodning fra en række afrikanske lande om at tage forholdsregler for at afhjælpe de lave verdensmarkedspriser en konstruktiv løsning, som skulle være en del af den overordnede Doha-udviklingsdagsordens landbrugs-forhandlinger om de tre emner markedsadgang, eksportstøtte og hjemmemarkedsstøtte med henblik på at løse de handelsmæssige aspekter af de lave verdensmarkedspriser på bomuld. Denne løsning, der for bomulds vedkommende blev foreslået i Cancun, blev uddybet i Kommissionens meddelelse af 26. november 2003 om en genoptagelse af forhandlingerne under Doha-udviklingsdagsordenen, som medlemsstaterne har givet deres støtte til.

Forslaget til en bomuldsreform opfylder således både kompromisset og ovennævnte tilsagn. Det tager på ingen måde sigte på at afskaffe fællesskabsproduktionen til fordel for en produktion i tredjelande.

Det bør i øvrigt understreges, at Kommissionen er af den opfattelse, at Verdenshandelsorganisationens initiativ for de berørte afrikanske lande bør have et passende svar. Kommissionen mener nemlig, at det er nødvendigt, at udviklingslandene integreres yderligere i verdenshandelen og i de forhandlingsfora, der er beskæftiget med international handel, især Verdenshandelsorganisationen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/553 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/553

---

(2004/C 84 E/0631)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0230/04

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om:   Udnyttelse af fællesskabsbevillingerne i EU-medlemsstaterne i slutningen af 2003

Kan Kommissionen for de enkelte medlemsstater oplyse omfanget af forpligtelserne og de midler, der rent faktisk er blevet udbetalt, frem til slutningen af 2003 under fællesskabsstøtterammerne?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. april 2004)

En edb-udskrift med de ønskede oplysninger fremsendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/554 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/554

---

(2004/C 84 E/0632)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0232/04

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Euro

Er Kommissionen enig med den tidligere formand for Kommissionen, Jacques Delors, som er blevet citeret for at have udtalt, at eurozonen ikke har udnyttet euroens økonomiske potentiale, og at Det Forenede Kongerige derfor, set i bagklogskabens lys, gjorde det rigtige, da de beholdt pundet og afslog at tilslutte sig euroen?

Er Kommissionen i sin helhed enig med den nuværende formand for Kommissionen, Romano Prodi, som har udtalt, at stabilitets- og vækstpagten til stabilisering af euroen er »dum«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(25. marts 2004)

Udnyttelsen af euroens økonomiske potentiale kræver mere end vedtagelse af euroen. Det indebærer udvikling af en generel økonomisk strategi med henblik på forøgelse af vækstpotentialet. Dette er, hvad strategien fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 tager sigte på. Økonomiske reformer med henblik på en forøgelse af Europas vækstpotentiale er et nøgleelement i denne strategi. De fremskridt, der gøres med hensyn til gennemførelsen af den strategi, gennemgås hvert forår af Det Europæiske Råd på grundlag af en rapport fra Kommissionen. Den seneste forårsrapport, vedtaget af Kommissionen den 21. januar 2004, konkluderer, at skønt der er gjort fremskridt inden for en række nøgleområder, lever medlemsstaternes gennemførelse af reformerne ikke op til forventningerne, og en række sektorer står endda over for betydelige vanskeligheder.

Ikke desto mindre har der været visse fremskridt med hensyn til jobskabelse: 6 millioner jobs skabt siden 1999 på trods af den økonomiske afmatning, betydelige forbedringer med hensyn til langtidsarbejdsløshed og kvinders beskæftigelse, bedre muligheder for konkurrence på flere strategiske netværksmarkeder (telekommunikation, energi, jernbanegodstransport osv.), internet-forbindelser i skoler, erhverv, offentlige administrationer og husholdninger.

Kommissionen har altid sagt, at Det Forenede Kongerige vil være velkomment i euroområdet, hvis det opfylder konvergenskriterierne som fastsat i EF-traktaten, såfremt Det Forenede Kongerige beslutter at det ønsker at vedtage euroen. Den 9. juli 2003 offentliggjorde Det Forenede Kongeriges regering også sin egen vurdering af de fem økonomiske tests for indtræden i Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU), idet den anerkendte fordelene ved at vedtage euroen, men vurderede at tiden ikke var moden.

Den 27. november 2002 vedtog Kommissionen en meddelelse, hvori den fremsatte forslag til en bedre samordning af finanspolitikken (1). Forslagene tager sigte på at styrke den økonomiske begrundelse, der ligger til grund for finanspolitiske beslutninger som en del af en generel strategi til styrkelse af samordningen af finanspolitikken, idet der lægges mere vægt på det indbyrdes forhold mellem finanspolitik og behovet for strukturreformer i Unionen.

Den 13. januar 2004 vedtog Kommissionen endvidere en trestrenget strategi for at tydeliggøre og forbedre den økonomisk-politiske samordning og overvågning. (2) Som en del af denne strategi, baseret på erfaringerne fra de fem første år med ØMU og med udgangspunkt i meddelelsen fra november 2002, vil Kommissionen fremsætte nye forslag til styrkelse af økonomisk ledelse i fremtiden. Forbedringer inden for gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten vil udgøre en del af dette initiativ.

---

(1)  KOM(2002) 668 endelig udg.

(2)  Se endvidere svar på skriftlig forespørgsel E-4071/03 fra Ribeiro e Castro, Se side 520.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/555 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/555

---

(2004/C 84 E/0633)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0246/04

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   De indledende anlægsarbejder i forbindelse med omledningen af Ebro

Det spanske miljøministerium har meddelt, at regeringen vil indlede anlægsarbejderne til omledning af Ebrofloden i slutningen af februar. Det drejer sig konkret om sektionen fra slutningen af Seguraflodens rørledning til begyndelsen af Campos del Río-akvædukten i Murcia, og sektionen fra den sydlige udmunding af Saltadortunellen til Camino del Cerro Minado i Almanzora (Almería). Det spanske miljøministerium har ligeledes sluttet kontrakt med et firma, der skal foretage jordbundsprøver i området Ulldecona y Alcanar i Tarragonaprovinsen. På et møde med Europa-Parlamentets Udvalg om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse den 16. december 2003 forsikrede kommissæren (miljø), at anlægsarbejderne i forbindelse med omledningen af Ebrofloden blev behandlet som en helhed og ikke som en række separate projekter.

Bliver disse projekter finansieret separat eller skal de indgå i den samlede finansieringspakke for projektet for omledning af Ebrofloden? Er der søgt om EU-finansiering til disse projekter? Vil den blive bevilget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(18. marts 2004)

De spanske myndigheder har til medfinansiering under strukturfondene og Samhørighedsfonden forelagt Kommissionen et sæt på fire projekter i forbindelse med omledningen af Ebro. For et af projekterne, den nordlige sektor, er der anmodet om medfinansiering under Samhørighedsfonden, og for de tre andre (større projekter) er anmodningerne fremlagt under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) inden for rammerne af de regionale operationelle programmer for Valencia, Murcia og Andalusien.

De datoer, fra hvilke udgifterne til disse projekter kan anses som støtteberettigede, er den 29. december 2004 for Samhørighedsfondens vedkommende og den 1. januar 2000 for strukturfondenes vedkommende. De spanske myndigheder behøver ikke at afvente en beslutning fra Kommissionen for at iværksætte disse projekter, selv om de i så fald risikerer, at projektet ikke opfylder betingelserne for at blive godkendt af Kommissionen som fastsat i de relevante forordninger.

Selv om ovennævnte projekter er fremlagt som en gruppe og derfor også vil blive evalueret som en gruppe af Kommissionen, har de spanske myndigheder enekompetence til at træffe beslutning om, hvordan det er mest hensigtsmæssigt at gennemføre dem, herunder om spørgsmål vedrørende hvor mange byggekon-trakter der anses for at være nødvendige af tekniske eller effektivitetsmæsige grunde.

Kommissionen er i øjeblikket ved at undersøge de fremlagte projekter. Beslutningen om, hvorvidt der skal ydes EU-støtte til disse projekter, kan først træffes, når alle oplysninger er omhyggeligt gennemgået. Den vil blive truffet efter de eksisterende regler og procedurer som fastsat i de relevante forordninger og i fuld overensstemmelse med den gældende fællesskabslovgivning og -politik, herunder på miljøområdet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/556 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/556

---

(2004/C 84 E/0634)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0247/04

af Elisabeth Jeggle (PPE-DE) og Peter Liese (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Ændring af forordning (EF) 2571/97 om salg af smør til nedsat pris og ydelse af støtte for fløde, smør og koncentreret smør til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler

Vi har fået forespørgsler fra mellemstore bagerforretninger, der handler om pligten til detaljeret at dokumentere et smørforbrug på over syv tons om året og de dermed forbundne problemer.

For en mellemstor bagervirksomhed er det umuligt at dokumentere anvendelsen af hvert eneste gram smør til nedsat pris og at overkomme den dertil nødvendige, enorme administration. Følgen er regelmæssige bødestraffe og dermed en skridtvis forhøjelse af priserne på bagervarer.

Overvejer Kommissionen på denne baggrund at ændre den ovenfor nævnte forordning (2571/97 (1)) i en sådan retning, at denne dokumentationspligt for bagervirksomheder, som anvender mere end syv tons smør om året, forenkles eller helt falder bort? Har en medlemsstat allerede taget initiativ til at sætte en sådan ændringsprocedure i gang?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. marts 2004)

Denne afsætningsforanstaltninger er et vigtigt middel til at opretholde en rimelig balance på smørmarkedet og undgå smøropkøb til offentlig intervention.

Der er behov for effektive kontrolforanstaltninger til at sikre, at forordningen overholdes, og til at beskytte mod misbrug af Fællesskabets midler. Kontrolkravene som omhandlet i artikel 23 i forordning (EF) nr. 2571/97 varierer afhængigt af, om det støttede produkt kan spores eller ikke, og af de mængder, som anvendes af de virksomheder, der benytter det støttede produkt i mellemprodukter og færdigvarer.

For små virksomheder, der skriftligt forpligter sig til at købe under 9 t smørækvivalent pr. tolvmåneders periode, er kontrollen mindre streng (se forordningens artikel 23, stk. 6). Der overvejes imidlertid i øjeblikket i Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter, om maksimumsmængden på 9 t for små virksomheder skal forhøjes.

Det er medlemsstaternes myndigheder der skal indføre kontrolforanstaltninger, der sikrer overholdelsen af de maksimumsmængder, for hvilke der skal gennemføres en mindre dybtgående kontrol.

For andre virksomheder beskrives kontrolkravene med hensyn til anvendelsen i færdigvarer og kontrolhyppigheden i artikel 23, stk. 4. Der kræves kontrol af opskrifter og registreringer samt prøveudtagninger med en hyppighed, der afhænger af de benyttede mængder, og, i tilfælde af sporede produkter, mindst en gang om måneden, hvis virksomheden anvender 5 t eller derover pr. måned. Kontrolkravene for mellemstore og større virksomheder betragtes som rimelige til at sikre, at forordningen overholdes.

---

(1)  EFT L 350 af 20.12.1997, s. 3.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/557 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/557

---

(2004/C 84 E/0635)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0252/04

af Raquel Cardoso (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Finansiering af Natura 2000-nettet

Siden 1992 har artikel 8 i Habitat-direktivet (direktiv 92/43/EØF (1) af 21. maj) opereret med fælles finansiering af Natura 2000-nettet. I Kommissionens arbejdsprogram for 2003 var fremsættelsen af en meddelelse om finansieringen af Natura 2000-nettet berammet til september måned.

Indtil flere medlemsstater har i flere på hinanden følgende ministerråd (miljøministre) udspurgt kommissær Margot Wallström om, hvad Kommissionen vil foretage sig i forhold til den nødvendige finansiering af Natura 2000-nettet. Kommissionen har afgivet svar, som helt åbenbart har været utilfredsstillende.

Vil Kommissionen forpligte sig på en dato for fremsættelsen af meddelelsen om finansieringen af Natura 2000-nettet som en måde at indfri de målsætninger på, der er skitseret i det 6. Handlingsprogram på miljøområdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. marts 2004)

Kommissionen har lovet at forelægge en meddelelse om finansiering af Natura 2000 i 2004. Dette projekt er overført til 2004 fra dets arbejdsprogram for 2003. Meddelelsen forventes klar i løbet af første halvår af 2004.

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/557 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/557

---

(2004/C 84 E/0636)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0255/04

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Vejplanen for Mallorca

Mallorcas råd (Consell de Mallorca), som er den kompetente myndighed for øens vejsystem, har for nylig vedtaget en vejplan, som fastlægger retningslinjerne for anlæg af veje og motorveje i de kommende år. Denne plan åbner bl.a. mulighed for anlæg af op til syv nye motorveje og motortrafikveje, som til sammen vil medføre ødelæggelsen af mere end 2 000 ha. landskab, herunder 120 ha. vildtvoksende oliven- og mandellunde (Olea-Ceratonion-bevoksning), pinjeskov (Pinus halepensis) og stenegeblandingsskov (Quercion ilicis).

Som det er påpeget af flere socio-økonomiske parter på Mallorca, blev godkendelsen af vejplanen ikke underkastet en miljøeffektanalyse. De eventuelle indvirkninger på miljøet er ikke inddraget i overvejelserne, og der er ikke truffet foranstaltninger for at begrænse konsekvenserne for de berørte naturværdier. Vejplanen er godkendt, uden at der er forelagt den lovpligtige dokumentation og man har tilsidesat direktivet, der kræver, at medlemsstaterne foretager en vurdering af offentlige projekter, som kan forventes at få stor indvirkning på miljøet.

Mener Kommissionen på baggrund af ovenstående, at vedtagelsen af denne vejplan er en ny overtrædelse af VVM-direktivet i lighed med den, som Kommissionen for nylig har bragt for Domstolen? Under henvisning til artikel 174, stk. 2 (tidl. artikel 130 R) i EF-traktaten kan det dokumenteres, at denne vejplan ikke er baseret på forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats og princippet om indgreb overfor miljøskader. Mener Kommissionen, at vejplanen er i overensstemmelse med Rådets direktiv om bevarelse af naturtyper samt vilde dyr og planter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. marts 2004)

Det ærede medlem omtaler en dispositionsplan for anlæggelse af øens veje og motorveje i de kommende år, som er blevet vedtaget uden at have været underkastet en vurdering af virkningerne på miljøet. Denne plan giver mulighed for at bygge op til 7 nye motorveje og dobbeltsporede motortrafikveje.

Hvad det angår, at planen ikke har været underkastet en miljøvurdering, skal det bemærkes, at der ikke på nuværende tidspunkt er nogen bestemmelse i Fællesskabets lovgivning om vurdering af virkningerne på miljøet, som pålægger medlemsstaterne at foretage en strategisk miljøvurdering (SVVM) af deres foreslåede planer eller programmer eller af foreslåede ændringer. Denne situation vil ændre sig den 21. juli 2004, når medlemsstaterne skal være færdige med at omsætte direktiv 2001/42/EF (SVVM-direktivet) (1) til national lovgivning. Medlemsstaterne skal derefter foretage en miljøvurdering af planer og programmer, som svarer til direktivets definition. I nogle tilfælde kan planer og programmer som er blevet påbegyndt inden den 21. juli 2004, men ikke vedtaget før efter den 21. juli 2006, også kræve miljøvurdering. Miljøvurderings-direktivet vedtages på grundlag af EF-traktatens artikel 175, stk. 1, og der henvises i dens betragtninger direkte til forsigtighedsprincippet og til forebyggende indsats.

Når først der er indgivet ansøgning om iværksættelse af et bestemt projekt, finder Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 (VVM-direktivet) (2), senest ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (3), om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, anvendelse. Ifølge dette direktiv skal medlemsstaterne inden de giver tilladelse sikre sig, at projekter, der kan få betydelig indflydelse på miljøet i kraft af bl.a. deres art, størrelse eller beliggenhed underkastes en vurdering af virkningerne på miljøet. Sådanne projekter defineres i artikel 4, som henviser til direktivets bilag I og II. Anlæggelse af motorveje hører under bilag I, punkt 7 b) og kræver obligatorisk vurdering af virkningerne på miljøet. For andre projekter, f.eks. veje, der ikke omfattes af bilag I, gælder bilag II. I disse tilfælde skal de nationale myndigheder enten fra sag til sag eller efter tærskelkriterier afgøre, om projektet skal underkastes en miljøvurdering på grund af sine mulige virkninger på miljøet ud fra de relevante udvælgelseskriterier i direktivets bilag III.

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem, at skriftlig forespørgsel E-3346/03 fra Mayol i Raynal (4), E-3822/03 fra Mayol i Raynal (5) og E-3865/03 fra Isler Béguin (6), der drejer sig om samme emne, er blevet forelagt for Kommissionen. Kommissionen har derfor indledt en procedure for at undersøge det problem, der rejses i disse forespørgsler, og bedt de spanske myndigheder om en redegørelse.

Med hensyn til naturbeskyttelse omfatter den europæiske naturbeskyttelseslovgivning både Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (7) og Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (8). Formålet med at gennemføre disse direktiver er at få oprettet et sammenhængende europæisk økologisk net af særlige bevaringsområder og særligt beskyttede områder (SBO), som skal gå under betegnelsen Natura 2000. Hvis vejbygningsplanen, enten i sig selv eller sammen med andre planer eller projekter kan få afgørende indflydelse på Natura 2000-netværket på Balearerne er der imdilertid brug for en korrekt miljøvurdering efter bestemmelserne i habitatdirektivets artikel 6.

---

(1)  EFT L 197 af 21.7.2001.

(2)  EFT L 175 af 5.7.1985.

(3)  EFT L 73 af 14.3.1997.

(4)  EFT C 78 E af 27.3.2004.

(5)  Se side 102.

(6)  Se side 107.

(7)  EFT L 206 af 22.7.1992.

(8)  EFT L 103 af 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/559 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/559

---

(2004/C 84 E/0637)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0259/04

af Giacomo Santini (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Vejafgifter på hovedvej 47 i Valsugana

Den autonome provins Trento har tilkendegivet at have til hensigt at indføre vejafgifter på sin del af hovedvej 47 i Valsugana i Italien.

Vejafgifterne vil kun berøre den gennemkørende trafik og især den internationale godstransport med lastvogn.

Der er problemer med Venetos vejforbindelser mod Brennerpasset, og bureaukratisk og politisk sendrægtighed trækker gennemførelsen af motorvej A 31 i Valdastico i langdrag. Vejen gennem Valsugana er den mest oplagte gennemkørselsvej for indbyggerne i Veneto og Friuli, når de skal mod Brennerpasset og dermed Centraleuropa. I betragtning af ovenstående og i henhold til Kommissionens holdning til emnet vejafgifter, bedes den oplyse om:

| 1. | Kommissionen har kendskab til dette initiativ? |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har kendskab til dette initiativ?

| 2. | den er enig i, at dette er en alvorlig indskrænkning af den frie bevægelighed for personer og varer? |
| --- | --- |

2.

den er enig i, at dette er en alvorlig indskrænkning af den frie bevægelighed for personer og varer?

| 3. | det ikke er Kommissionens opfattelse, at dette er en overtrædelse af kriterierne for statsstøtte og konkurrencelovgivning? |
| --- | --- |

3.

det ikke er Kommissionens opfattelse, at dette er en overtrædelse af kriterierne for statsstøtte og konkurrencelovgivning?

| 4. | det ikke er dens opfattelse, at et sådant initiativ er risikabelt på grund af de reaktioner, det kan forårsage hos forvalterne af andre områder langs hovedvej 47 eller andre vigtige hovedfærdselsårer? |
| --- | --- |

4.

det ikke er dens opfattelse, at et sådant initiativ er risikabelt på grund af de reaktioner, det kan forårsage hos forvalterne af andre områder langs hovedvej 47 eller andre vigtige hovedfærdselsårer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. marts 2004)

Kommissionen er ikke bekendt med, at der er planer om at indføre vejafgift i Valsugana i Italien, således som det fremgår af det ærede medlems forespørgsel.

EU-direktivet 1999/62/EF er det gældende retsinstrument for opkrævning af skatter, afgifter og brugerbetaling (1). Det er rettet mod tunge godskøretøjer på 12 tons eller mere. Det skal understreges, at medlemsstaternes opkrævning af vejafgift på køretøjer under 12 tons og passagerkøretøjer, inkl. langtursbusser, ikke er omfattet af bestemmelserne i direktiv 1999/62/EF, da disse køretøjer falder uden for direktivets anvendelsesområde.

Opkrævning af afgifter på andre køretøjer end dem, der er omfattet af direktiv 1999/62/EF, er underlagt nærhedsprincippet, dvs. at medlemsstaterne er bedre placeret til at træffe en afgørelse under hensyntagen til de lokale forhold.

Men afgifterne må under ingen omstændigheder hverken direkte eller indirekte føre til forskelsbehandling på grundlag af fragtmandens nationalitet eller køretøjets oprindelse eller bestemmelsessted. Med hensyn til tunge godskøretøjer må der kun opkræves vejafgift på motorveje og veje med lignende kendetegn. Herudover er medlemsstaterne forpligtet til at overholde traktaternes bestemmelser om fri bevægelighed, dvs. at de skal afholde sig fra at vedtage foranstaltninger, som kan hindre samhandelen inden for Fællesskabet, hvilket ville være resultatet, hvis der blev opkrævet urimeligt høje vejafgifter på en bestemt vejstrækning, som først og fremmest benyttes af fragtmænd ved rejser mellem medlemsstaterne.

Ud fra et ønske om at øge vejafgifternes gennemskuelighed og udbrede princippet om, at brugeren betaler, fremsatte Kommissionen i juli 2003 et forslag til Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 1999/62/EF om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer (2), så direktivet kommer til at omfatte alle godskøretøjer på over 3,5 tons ved kørsel på veje under det transeuropæiske netværk (TEN). I forslaget indgår også en mulighed for at forhøje vejafgifterne i følsomme områder med det formål at blive i stand til at finansiere transportinfrastrukturprojekter af stor betydning for EU i samme område eller korridor. Vejafgifter på andre køretøjer eller andre vejnet er omfattet af nærhedsprincippet.

Kommissionen vil kontakte de italienske myndigheder med anmodning om oplysninger om de spørgsmål, der rejses af det ærede medlem.

---

(1)  Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer, EFT L 187 af 20.7.1999.

(2)  KOM(2003)448 endelig, 2003/0175 (COD).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/560 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/560

---

(2004/C 84 E/0638)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0271/04

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om:   Forfalskning af euromønter og -sedler

Ifølge Kontoret for Bekæmpelse af Svig er antallet af falske euromønter inddraget i 2003 tidoblet i forhold til året før og er således oppe på 26 191 mønter. Desuden konstateredes i 2003 en forbedring i kvaliteten af de falske mønter.

Den Europæiske Centralbank meddelte, at 551 287 eurosedler blev opsnappet i 2003.

Det må konstateres, at disse beløb forbliver marginale i forhold til de 49 milliarder mønter og 9 milliarder sedler, der er i omløb. Det stigende antal forfalskninger og den konstante forbedring af teknikken, som følger med, vækker dog en vis bekymring hos de europæiske forbrugere.

Overvejer Kommissionen mere effektive foranstaltninger for at bekæmpe denne plage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(12. marts 2004)

Beskyttelse af euromønter og -sedler mod forfalskning varetages af de kompetente nationale myndigheder, Den Europæiske Centralbank (ECB), Europol og Kommission. De europæiske institutioners og organers opgaver og beføjelser supplerer hinanden.

Fællesskabs- og EU-lovgivning for at beskytte euromønter og -sedler mod forfalskning omfatter:

| — | lovgivning om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri (1) |
| --- | --- |

—

lovgivning om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri (1)

| — | lovgivning om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelsen af euroen (2), og |
| --- | --- |

—

lovgivning om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelsen af euroen (2), og

| — | lovgivning om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse (Pericles-programmet) med henblik på beskyttelse af euroen (3). |
| --- | --- |

—

lovgivning om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse (Pericles-programmet) med henblik på beskyttelse af euroen (3).

Disse mekanismer garanterer en stærk beskyttelse af euromønter og -sedler mod falskmøntneri, øger samarbejde på tværs af grænserne og støtter uddannelse på nationalt, europæisk og internationalt plan.

I samarbejde med medlemsstaterne og ECB fortsætter Kommissionen desuden bestræbelserne for at sikre en korrekt gennemførelse af forordning (EF) nr. 1338/2001, særlig artikel 6 vedrørende kreditinstitutternes forpligtelser.

Kommissionen har også afsat midler til gennemførelsen af EU-reglerne om beskyttelsen af euroen i de nye medlemsstater.

Oprettelsen af fælles efterforskningshold mellem medlemsstaterne, med deltagelse af Europol, bidrager til at fremme de håndhævende myndigheders arbejde.

Endelig udbygges kommunikationen af Den Europæiske Centralbank og Kommissionen med henblik på at beskytte euroen.

Kommissionen vil fortsat tage alle de fornødne initiativer for at øge beskyttelsen af euromønter og -sedler mod falskmøntneri og bedrageri.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri, EFT L 181 af 4.7.2001.. Rådets afgørelse af 29. april 1999 om udvidelse af Europols mandat til at omfatte bekæmpelse af falskmøntneri og forfalskning af betalingsmidler, EFT C 149 af 28.5.1999.

(2)  Rådets afgørelse af 29. maj 2000 om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner i forbindelse med indførelsen af euroen, EFT L 140 af 14.6.2000.

(3)  Rådets afgørelse af 17. december 2001 om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri, EFT L 339 af 21.12.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/561 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/561

---

(2004/C 84 E/0639)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0273/04

af Stefano Zappalà (PPE-DE) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om:   Automar srl — forhandler af Mercedes Benz motorkøretøjer

| 1. | Selskabet Automar srl har hovedsæde i Via SS 148 Pontina nr. 41 i Latina, Italien. |
| --- | --- |

1.

Selskabet Automar srl har hovedsæde i Via SS 148 Pontina nr. 41 i Latina, Italien.

| 2. | Siden 1968 har selskabet været eneforhandler for salg og assistance i Latina og provinsen for Mercedes Benz personbiler og industrikøretøjer. |
| --- | --- |

2.

Siden 1968 har selskabet været eneforhandler for salg og assistance i Latina og provinsen for Mercedes Benz personbiler og industrikøretøjer.

| 3. | Siden 1997 har denne autorisation været begrænset til personbiler. |
| --- | --- |

3.

Siden 1997 har denne autorisation været begrænset til personbiler.

| 4. | Selskabet har for øjeblikket en omsætning på ca. 15 mio. EUR om året og beskæftiger cirka 50 ansatte. |
| --- | --- |

4.

Selskabet har for øjeblikket en omsætning på ca. 15 mio. EUR om året og beskæftiger cirka 50 ansatte.

| 5. | I tidsrummet 1997-2000 investerede Automar på grundlag af denne agenturaftale 3,5 mio. EUR i teknologisk modernisering og nye tjenester. Alle disse initiativer blev godkendt og/eller støttet af moderselskabet. |
| --- | --- |

5.

I tidsrummet 1997-2000 investerede Automar på grundlag af denne agenturaftale 3,5 mio. EUR i teknologisk modernisering og nye tjenester. Alle disse initiativer blev godkendt og/eller støttet af moderselskabet.

| 6. | Den 19. september 2002 opsagde Daimler Chrysler Italia spa ensidigt aftalen på grundlag af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1400/2002 (1) og gav 12 måneders opsigelsesvarsel. |
| --- | --- |

6.

Den 19. september 2002 opsagde Daimler Chrysler Italia spa ensidigt aftalen på grundlag af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1400/2002 (1) og gav 12 måneders opsigelsesvarsel.

| 7. | I 2001, mens aftalen stadig var i kraft, undertegnede Daimler Chrysler Italia spa en koncessionsaftale med et andet selskab, der solgte biler til en værdi af ca. 2,6 mio. EUR. |
| --- | --- |

7.

I 2001, mens aftalen stadig var i kraft, undertegnede Daimler Chrysler Italia spa en koncessionsaftale med et andet selskab, der solgte biler til en værdi af ca. 2,6 mio. EUR.

| 8. | Automar protesterede mod dette forretningsforhold i august 2002. |
| --- | --- |

8.

Automar protesterede mod dette forretningsforhold i august 2002.

| 9. | Daimler Chrysler Italia spa ændrede sit forhold til den nye forhandler ved at oprette et nyt selskab med forhandleren og samtidig beholde 51 % af aktierne i selskabet. |
| --- | --- |

9.

Daimler Chrysler Italia spa ændrede sit forhold til den nye forhandler ved at oprette et nyt selskab med forhandleren og samtidig beholde 51 % af aktierne i selskabet.

| 10. | Daimler Chrysler Italia spa tilbød Automar at oprette et nyt selskab på dets egne vilkår eller overtage Automar til en meget lav pris. |
| --- | --- |

10.

Daimler Chrysler Italia spa tilbød Automar at oprette et nyt selskab på dets egne vilkår eller overtage Automar til en meget lav pris.

| 11. | I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1400/2002 anmodede Automar om et eftersalgsmandat, som blev afslået af mandanten, som simpelt hen suspenderede salget af reservedele og tilbehør fra 22. september til 1. oktober 2003. |
| --- | --- |

11.

I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1400/2002 anmodede Automar om et eftersalgsmandat, som blev afslået af mandanten, som simpelt hen suspenderede salget af reservedele og tilbehør fra 22. september til 1. oktober 2003.

| — | Mener Kommissionen, at ovenstående er lovligt, og i bekræftende fald, bør der ikke gives et opsigelsesvarsel på 24 i stedet for 12 måneder? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen, at ovenstående er lovligt, og i bekræftende fald, bør der ikke gives et opsigelsesvarsel på 24 i stedet for 12 måneder?

| — | Anser Kommissionen det for nødvendigt at gribe ind for at sørge for, at fællesskabsbestemmelserne bliver overholdt? |
| --- | --- |

—

Anser Kommissionen det for nødvendigt at gribe ind for at sørge for, at fællesskabsbestemmelserne bliver overholdt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. marts 2004)

Det skal først understreges, at bilproducenter i lighed med andre leverandører normalt frit kan distribuere deres produkter, såfremt distributionssystemet ikke er strid med EF-traktatens artikel 81 og 82. De kan derfor vælge at distribuere deres produkter gennem deres egne kanaler eller gennem uafhængige bilforhandlere. Kommissionen gør i denne forbindelse opmærksom på, at en bilfabrikants beslutning om at opbygge en mere vertikal integreret distributionsstruktur normalt er forenelig med forordning (EF) nr. 1400/2002 (2) samt den tidligere forordning (EF) nr. 1475/95 (3).

Det bemærkes endvidere, at begge forordninger dækker kvantitative selektive distributionssystemer, der giver bilproducenter mulighed for at fastsætte antallet af forhandlere i deres net. Det kan også ske ved opsigelse af kontrakter under forudsætning af, at visse opsigelsesfrister overholdes. Da Automars forhandleraftale blev opsagt, inden forordning (EF) nr. 1400/2002 (4) trådte i kraft, er det forordning (EF) nr. 1475/95, der finder anvendelse i denne sag. Ifølge artikel 5, stk. 2, afsnit 2, i forordning (EF) nr. 475/95 (5), bør opsigelsesperioden normalt ikke være under 2 år, hvis aftalen er indgået for en ubestemt periode. Forordningen indeholdt dog visse undtagelser (6). Den vigtigste var i tilfælde af behov for at reorganisere hele eller en væsentlig del af nettet, hvor opsigelsesfristen kunne nedsættes til et år. Hvorvidt denne undtagelse gælder for Automars situation må komme an på en nærmere undersøgelse af sagens omstændigheder (7).

Hvad angår udnævnelsen af en ny forhandler i 2001, medens forhandleraftalen med Automar Srl stadig var gældende, er det kun en national domstol, der på baggrund af den gældende civilretlige lovgivning kan afgøre, om der er tale om kontraktbrud.

Hvad angår Automars anmodning om en eftersalgskontrakt, skal det først bemærkes, at Mercedes Benz principielt (8) skal anvende et kvalitativt selektivt distributionssystem, inden det autoriserede eftersalgsnet er omfattet af forordning (EF) nr. 1400/2002. I et sådan system skal udvælgelseskriterierne være begrænset til, hvad der kræves på grund af produktets art, de skal være ens for alle potentielle reparatører og må ikke anvendes på en diskriminerende måde. Mercedes Benz skal derfor tillade alle reparatører, der opfylder disse kriterier, at fungere som autoriserede reparatører, herunder også de autoriserede forhandlere, hvis forhandlerkontrakter er opsagt, men som ønsker at fortsætte som autoriserede reparatører (9). Det skal understreges, at disse bestemmelser kun er gældende fra 1. oktober 2003, hvis der er tale om allerede eksisterende aftaler (10).

Det bemærkes, at de særlige problemer, der rejses af det ærede medlem, formentlig vil blive bedre belyst af de nationale konkurrencemyndigheder eller en national dommer, da der er tale om en praksis med begrænset geografisk virkning og om spørgsmål omkring kontraktforhold.

---

(1)  EFT L 203 af 1.8.2002, s. 30.

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1400/2002 af 31. juli 2002 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen, EFT L 203 af 1.8.2002.

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1475/95 af 28. juni 1995 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer, EFT L 145 af 29.6.1995.

(4)  I henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 1400/2002, forordningen trådte i kraft 1. oktober 2002.

(5)  Denne forordning var gældende 19. september 2002, da forordning (EF) nr. 1400/2002 trådte i kraft 1. oktober 2002 og først var gældende for eksisterende aftaler fra 1. oktober 2003 (artikel 12 og 10 i forordning (EF) nr. 1400/2002).

(6)  Se artikel 5, stk. 2, 2 og 5, stk. 3.

(7)  Kommissionen gav sin fortolkning af undtagelsen vedrørende reorganisation af net i den forklarende brochure til forordning (EF) nr. 1475/95 [distribution af motorkøretøj (forordning (EF) nr. 1475/95). Forklarende brochure (IV/9509/95DA), der er offentliggjort på internettet: http://europa.eu.int/comm/competition/car_sector/distribution/#reg_1475_95]. Se især svar på spørgsmål nr. 16.

(8)  Det afhænger af den markedsandel, som leverandørens net af autoriserede reparatører har for reparationer, der gennemføres på alle biler af det omhandlede mærke (se svar på spørgsmål 72 i den forklarende brochure). Hvis denne markedsandel overstiger 30 %, er det kun et kvalitativt selektivt net, der er omfattet af gruppefritagelsen (se artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1400/2002).

(9)  Se artikel 3, stk. 1 og 1, stk. 1, litra h), i forordning (EF) nr. 1400/2002 samt svar på spørgsmål nr. 72-74 i den forklarende brochure til forordning (EF) nr. 1400/2002 2002 (distribution og servicering af motorkøretøjer i EU. Forklarende brochure, offentliggjort på internettet: http://europa.eu.int/comm/competition/car_sector/).

(10)  Se artikel 10 i forordning (EF) nr. 1400/2002 og tilsvarende svar på spørgsmål 22 og 23 i forklarende brochure til forordning (EF) nr. 1400/2002 som nævnt ovenfor.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/563 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/563

---

(2004/C 84 E/0640)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0275/04

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om:   EU-chartret om grundlæggende rettigheder

I henhold til artikel 10 og 11 i EU-chartret om grundlæggende rettigheder er religions- og ytringsfrihed en menneskeret for alle EU-borgere.

Den franske regering har for nylig stillet et lovforslag om forbud mod at bære synlige religiøse symboler som f.eks. hijab eller tørklæde i offentlige skoler.

Finder Kommissionen den franske regerings forslag acceptabelt? Hvad agter Kommissionen at foretage sig, hvis dette lovforslag vedtages i Frankrig? Har Kommissionen allerede iværksat foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(31. marts 2004)

Kommissionen er bekendt med det franske lovforslag om at forbyde, at der bæres religiøse symboler i offentlige skoler.

Hvorvidt foranstaltningerne om forbud mod at bære religiøse symboler skønnes at udgøre ulovlig diskrimination efter direktiv 2000/78/EC (1) afhænger af de konkrete betingelser i den relevante lovgivning og den begrundelse, som de pågældende medlemsstater giver i henhold til direktivet.

Kommissionen følger opmærksomt den udvikling, som det ærede medlem henviser til og vil overveje eventuelle foranstaltninger — og disses form — hvis der skulle forekomme overtrædelser af menneskerettighederne inden for fællesskabsrettens område.

---

(1)  Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, EFT L 303 af 2.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/564 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/564

---

(2004/C 84 E/0641)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0276/04

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om:   Luftforurening

Mener Kommissionen, at offentligheden har ret til oplysning om arten og mængden af forurenende stoffer, som udsendes af virksomhederne i Europa?

Er denne rettighed beskyttet af gældende EU-lovgivning? Agter Kommissionen i modsat fald at træffe foranstaltninger for at ændre dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. marts 2004)

Kommissionen er enig i, at offentligheden har ret til at blive informeret om arten og mængden af de forurenende stoffer, som virksomheder i Europa udleder.

Fri adgang til miljøoplysninger er fastlagt i Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 (1), der sikrer fri adgang til de miljøoplysninger, som offentlige myndigheder ligger inde med.

For at få adgang til miljøoplysninger skal en person (»offentligheden«) indgive en anmodning om oplysninger til de offentlige myndigheder, som efter personens mening har de specifikke oplysninger. Som generel regel skal denne ret til adgang være så bred som mulig, og der kan kun nægtes adgang ud fra et begrænset antal grunde. Direktivet forpligter ikke den offentlige myndighed til at stille alle de miljøoplysninger, den har til rådighed på eget initiativ, og den offentlige myndighed forpligtes i direktivet heller ikke til at indsamle sådanne oplysninger.

Det nye direktiv, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 (2) om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF, indeholder ikke kun en forpligtelse til offentlige myndigheder om at give adgang til miljøoplysninger efter anmodning herom, men forpligter dem ligeledes til aktivt at formidle miljøoplysninger. Direktivet skal være gennemført af medlemsstaterne fra den 14. februar 2005.

Hvad angår udledning af forurenende stoffer fra virksomheder, vil Kommissionen den 23. februar 2004 lancere Den Europæiske Oversigt over Forurenende Emissioner (EPER) i Det Europæiske Miljøagentur i København. EPER er det første europæiske register over industrielle udledninger til luft og vand. For første gang vil detaljerede oplysninger om udledning af 50 forurenende stoffer fra ca. 10 000 større industrianlæg i EU være offentligt tilgængelige på internettet (www.eper.cec.eu.int).

EPER blev oprettet ved Kommissionens beslutning 2000/479/EF (3) af 17. juli 2000 om indførelse af en Europæisk Oversigt over Forurenende Emissioner (EPER) i henhold til artikel 15 i Rådets direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (IPPC), der er baseret på Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 (4). Der står i artikel 15, stk. 3), i dette direktiv, at:

| | »Hvert tredje år offentliggør Kommissionen en oversigt over de vigtigste emissioner og forureningskilder på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne«. |
| --- | --- |

»Hvert tredje år offentliggør Kommissionen en oversigt over de vigtigste emissioner og forureningskilder på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne«.

---

(1)  EFT L 158 af 23.6.1990.

(2)  EFT L 41 af 14.2.2003.

(3)  EFT L 192 af 28.7.2000.

(4)  EFT L 257 af 10.10.1996.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/565 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/565

---

(2004/C 84 E/0642)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0286/04

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Forsøg på aber i EU

Resultaterne af den hemmelige undersøgelse, som den britiske dyrebeskyttelsesorganisation BUAV (British Union for the Abolition of Vivisection)gennemførte i et forskningsanlæg i München i Tyskland, som ejes af Covance GmbH Laboratories, er stærkt foruroligende. Undersøgelsen viser mangelfuld håndhævelse af direktiv 86/609/EØF (1) om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål. Da der findes mange lignende forskningsanlæg i EU, er der i høj grad grund til at bekymre sig over forholdene på laboratoriet i Münster.

Hvad mener Kommissionen om resultaterne af BUAV-undersøgelsen, og hvad foretager den sig for at forhindre lignende overtrædelser af direktiv 86/609/EØF i fremtiden?

Hvor mange forsøgslaboratorier i EU arbejder på indeværende tidspunkt på kontrakt?

I hvilket omfang kan Kommissionen kontrollere forsøgsdyrs vilkår i disse anlæg?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. marts 2004)

Kommissionen er blevet informeret om behandlingen af menneskeaber på Covance dyreforsøgslaboratorierne i Münster (i Nordrhein-Westfalen) i Tyskland.

En efterfølgende Kommissionsundersøgelse viste, at de tyske myndigheder hurtigt havde taget affære. I henhold til oplysninger fra Nordrhein-Westfalen har delstatens miljøminister givet dyrlæger instruktion om øjeblikkeligt at inspicere Covance-laboratorierne. De tyske myndigheder er desuden blevet enige om at indlede proceduren med henblik på at inddrage Covance's tilladelse til at holde laboratoriedyr. Den offentlige anklager er ligeledes blevet inddraget i sagen. Da de tyske myndigheder har grebet behørigt ind, ser Kommissionen i øjeblikket ikke nogen grund til foretage yderligere undersøgelser i denne sag.

Direktiv 86/609/EØF om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål, kræver, at brugervirksomheder skal være registreret hos de nationale myndigheder. I henhold til artikel 13 skal medlemsstaterne kun offentliggøre statistiske oplysninger om antallet af dyr, der anvendes til forsøg. Kommissionen ligger derfor ikke inde med statistiske oplysninger om antallet af registrerede laboratorier i EU.

I henhold til direktiv 86/609/EØF er det de nationale myndigheders opgave at kontrollere laboratorier, der udfører dyreforsøg.

---

(1)  EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/565 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/565

---

(2004/C 84 E/0643)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0289/04

af Marco Cappato (NI), Marco Pannella (Nl), Maurizio Turco (NI), Emma Bonino (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI), Benedetto Della Vedova (NI) og Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Kulturelt folkedrab i Kina

Under drøftelsen af betænkning af Prets om bevarelse af den kulturelle mangfoldighed udtrykte kommissionsmedlem Viviane Reding tilfredshed med, at EU havde »vundet slaget« i Unesco's general- forsamling med hensyn til indførelse af et internationalt instrument til bevarelse af den kulturelle mangfoldighed, i hvilken forbindelse EU-initiativet blev støttet af Kina.».Desuden støtter Kina os i Unesco. Vi talte også om uddannelse, og med et enormt land som Kina, der regner med Europas hjælp til at bevare sin kulturelle mangfoldighed ...« Kommissionsmedlemmet opfordrede endvidere Parlamentet til at overveje, hvilke aspekter der kunne udvikles i den kommende konvention under hensyntagen til vore partneres interesser.

Det kommunistiske styre i Kina har gennem det sidste halve århundrede systematisk begået kulturelt folkedrab over for mindretal som tibetanere og uyghurer, f.eks. ved at gøre det obligatorisk at bruge kinesiske former af uyghurernes navne, afskaffe undervisning i uyghur på de højere klassetrin, ødelægge den uyghuriske kulturarv i Kashgar og andre byer, brænde uyghuriske bøger i titusindvis samt gennem diskrimination af uyghur-skoler til fordel for kinesiske skoler, for blot at nævne nogle få eksempler.

Hvorledes agter Kommissionen at sikre, at den kommende Unesco-konvention om kulturel mangfoldighed bliver et effektivt instrument til bekæmpelse af afskyelige forbrydelser som kulturelt og politisk folkedrab?

Mener Kommissionen ikke under henvisning til det udvidede kulturelle samarbejde med Kina og på grundlag af de offentligt tilgængelige oplysninger, at der forinden bør gennemføres en undersøgelse af omfanget og formen af det igangværende kulturelle folkedrab i Kina for at sikre, at EU's kulturelle samarbejde med Kina aldrig hverken direkte eller indirekte kommer til at bidrage til den kulturelle fremmedgørelse af de forskellige folkeslag i Kina eller til den kriminelle politik, som består i at påtvinge disse kinesisk sprog og kultur?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. marts 2004)

Kommissionen lægger stor vægt på menneskerettighedssituationen i hele verden og i denne forbindelse respekt for kulturel mangfoldighed i lande som Kina. De dermed forbundne rettigheder til ytrings-, forsamlings- og religionsfrihed samt bevarelsen af den kulturelle, religiøse og sproglige identitet hos minoriteterne i Kina — og specielt i Tibet og Xinjiang — står højt på dagsordenen for den regelmæssige menneskerettighedsdialog mellem EU og Kina og i andre forbindelser på højt niveau med de kinesiske myndigheder.

I oktober 2003 blev der i Unesco ved konsensus mellem et stort flertal af medlemmerne, herunder Kina, lanceret forhandlinger om en konvention om beskyttelse af mangfoldigheden i kulturindhold og kunstneriske udtryk, med det formål at vedtage konventionen på Unesco's næste generalkonference i efteråret 2005. En sådan konvention er en opfølgning af Unesco's verdenserklæring og handlingsplan om kulturel mangfoldighed, der blev vedtaget i november 2001, og vil ligesom disse instrumenter være fast forankret i menneskerettigheder. Konventionen vil tage sigte på at fremme kulturel mangfoldighed i alle dens afskygninger, herunder minoriteters rettigheder, og samtidig sikre, at intet land misbruger argumentet om beskyttelse af kulturel mangfoldighed til at vedtage og gennemføre politikker og foranstaltninger, der strider mod menneskerettighederne. Kommissionen har derfor nedsat en intern arbejdsgruppe, der skal sikre en koordineret tilgang til forhandlingen om en Unesco-konvention om kulturel mangfoldighed.

Et styrket samarbejde mellem EU og Kina vil naturligvis tage Kinas kulturelle mangfoldighed i betragtning og må ikke misforstås som direkte eller indirekte støtte til foranstaltninger, der fratager minoriteter deres umistelige rettigheder.

De halvårlige rapporter fra delegationslederne i Beijing er vigtige for fastlæggelsen af EU's politik for minoriteter i Kina. Disse rapporter giver en regelmæssig ajourføring af situationen og foreslår muligheder for EU-foranstaltninger.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/567 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/567

---

(2004/C 84 E/0644)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0292/04

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Skibsbygning i Italien

I de seneste år er der i den italienske by Trieste blevet ophobet værftskapacitet og skibsordrer på en måde, som vækker mistanke om, at de derværende aktører fra staten har modtaget tilskud, som afviger fra praksis i de øvrige EU-lande og på bedre vilkår. Har Kommissionen undersøgt, om den italienske stat yder værftsstøtte på samme vilkår som i de øvrige EU-lande, eller om vilkårene der er mere fordelagtige end andre steder? Dersom vilkårene er bedre, forvrides både konkurrencen inden for skibsbyggeriet og blandt underleverandørerne.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(17. marts 2004)

Siden den 1. januar 2004 er støtte til skibsbygningsindustrien i EU reguleret af rammebestemmelserne om statsstøtte til skibsbygningsindustrien, (1) der erstatter Rådets forordning (EF) nr. 1540/98 af 29. juni 1998 om nye regler for støtte til skibsbygningsindustrien (der udløb den 31. december 2003) (2).

Italien har vedtaget en række ordninger på grundlag af forordning (EF) nr. 1540/98 om støtte til skibsbygningsindustrien. Disse ordninger er anmeldt til og godkendt af Kommissionen.

Kommissionen er ikke orienteret om tilfælde med uberettiget eller ulovlig støtte til skibsværfter i Italien.

---

(1)  EFT C 317 af 30.12.2003.

(2)  EFT L 202 af 18.7.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/567 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/567

---

(2004/C 84 E/0645)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0296/04

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Interimsprocedure for statsstøtte i tiltrædelseslandene

Tiltrædelsestraktatens kapitel om konkurrenceregler foreskriver anvendelse af en interimsprocedure for statsstøtte, som udbetales i tiltrædelseslandene forud for disses tiltrædelse. Proceduren fokuserer på, hvorvidt støtten kan udbetales efter tiltrædelsesøjeblikket.

Vil Kommissionen — i betragtning af antallet og kompleksiteten af de sager, der har med statsstøtte at gøre — oplyse:

| 1. | hvordan den vil vurdere udbetalingskriteriet, og om den, eftersom der mangler en definition, er enig i, at udbetalingskriteriet bør være i overensstemmelse med begrebets almindelige betydning? Er Kommissionen for eksempel i denne sammenhæng enig i, at garantibeløb, der endnu ikke er udbetalt i tiltrædelsesøjeblikket eller driftsstøtterater, der blev givet tilsagn om før tiltrædelsen, men som først kommer til udbetaling efter tiltrædelsen, faktisk må udbetales? |
| --- | --- |

1.

hvordan den vil vurdere udbetalingskriteriet, og om den, eftersom der mangler en definition, er enig i, at udbetalingskriteriet bør være i overensstemmelse med begrebets almindelige betydning? Er Kommissionen for eksempel i denne sammenhæng enig i, at garantibeløb, der endnu ikke er udbetalt i tiltrædelsesøjeblikket eller driftsstøtterater, der blev givet tilsagn om før tiltrædelsen, men som først kommer til udbetaling efter tiltrædelsen, faktisk må udbetales?

| 2. | hvordan den kan sikre, at dens udlægning af udbetalingskriteriet hverken er for bred eller for snæver, da dette i høj grad vil indvirke på det antal konkurrenceforvridende statsstøtteforanstaltninger, som Kommissionen skal tage stilling til under interimsproceduren? |
| --- | --- |

2.

hvordan den kan sikre, at dens udlægning af udbetalingskriteriet hverken er for bred eller for snæver, da dette i høj grad vil indvirke på det antal konkurrenceforvridende statsstøtteforanstaltninger, som Kommissionen skal tage stilling til under interimsproceduren?

| 3. | hvilke kriterier og betingelser den vil følge ved afgørelsen om, hvorvidt statsstøtte stadig må udbetales efter tiltrædelsesøjeblikket? Vil Kommissionen især oplyse, under hvilke omstændigheder den mener, at støtte, der er tildelt private virksomheder, stadig må udbetales efter tiltrædelsesøjeblikket? |
| --- | --- |

3.

hvilke kriterier og betingelser den vil følge ved afgørelsen om, hvorvidt statsstøtte stadig må udbetales efter tiltrædelsesøjeblikket? Vil Kommissionen især oplyse, under hvilke omstændigheder den mener, at støtte, der er tildelt private virksomheder, stadig må udbetales efter tiltrædelsesøjeblikket?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(17. marts 2004)

Bilag IV.3 i tiltrædelsestraktaten indeholder bestemmelse om interimsproceduren. Den omfatter den retlige ramme for bedømmelse af støtteordninger og individuelle støtteforanstaltninger, som er indført i en ny medlemsstat forud for tiltrædelsestidspunktet, og som stadig er gældende efter tiltrædelsen. Proceduren gælder for de ordninger og foranstaltninger, som ikke allerede er medtaget på fortegnelsen over »eksisterende støtteforanstaltninger«, der er knyttet til bilag IV, og som er indført efter den 10. december 1994. Foranstaltninger, som er gældende efter tiltrædelsen, og som blev indført inden den 10. december 1994, betragtes ved tiltrædelsen som eksisterende støtte i den i EF-traktatens artikel 88, stk. 1, anførte betydning.

I henhold til interimsproceduren er det i første omgang den kompetente myndighed med ansvar for kontrol med statsstøtte i det pågældende tiltrædelsesland, der skal vurdere, om støtteforanstaltninger, der er gældende efter tiltrædelsen, er forenelige med fællesmarkedet.

Denne kontrolmyndighed kan søge juridisk sikkerhed ved at anmelde foranstaltningerne til EU-Kommis-sionen. Efter anmeldelsen undersøger Kommissionen, om de anmeldte foranstaltninger er forenelige med fællesmarkedet. Det vil logisk kun være tilfældet for de foranstaltninger, som betragtes som »gældende efter«.

Hvis Kommissionen nærer alvorlig tvivl med hensyn til, hvorvidt de anmeldte foranstaltninger er forenelige med den gældende fællesskabsret, kan den gøre indsigelse inden for tre måneder efter modtagelsen af en komplet anmeldelse. Hvis Kommissionen ikke gør indsigelse mod de anmeldte foranstaltninger inden for denne frist, betragtes de anmeldte foranstaltninger som eksisterende støtte fra tiltrædelsestidspunktet.

Støtteforanstaltninger, der ikke er gældende efter tiltrædelsen, kan ikke undersøges af Kommissionen efter procedurerne i EF-traktatens artikel 88. Da interimsproceduren kun bestemmer, hvorvidt en given foranstaltning udgør eksisterende støtte med henblik på statsstøtteprocedurerne efter tiltrædelsen, foreligger der hverken noget krav eller beføjelse for Kommissionen til at undersøge støtteforanstaltninger, der ikke er gældende efter tiltrædelsen.

Det er kun de foranstaltninger, der stadig efter tiltrædelsen kan give anledning til tildeling af yderligere støtte eller forøgelse af en allerede tildelt støtte, der kan betragtes som eksisterende støtte efter interimsproceduren — hvis de opfylder de relevante betingelser — og derfor er omfattet af denne. Derimod opfylder interimsproceduren ikke noget formål med hensyn til støtteforanstaltninger, som allerede er endeligt og definitivt godkendt med et bestemt beløb inden tiltrædelsen. For at afgøre, om det er tilfældet, er det relevante kriterium igen den retligt bindende handling, hvorved de kompetente nationale myndigheder har bevilget støtten.

Da statsstøtteforanstaltninger har direkte økonomiske virkninger, skal en foranstaltning bedømmes på det tidspunkt, hvor støtten ydes. Det er statens retlige forpligtelse, der er synonymt med tildeling af støtte og ikke blot udbetalingen af denne. En udbetaling, der foretages nu eller i fremtiden i henhold til en retlig forpligtelse, er en ren gennemførelsesforanstaltning, og kan ikke betragtes som en ny eller supplerende støtte. Kommissionen finder derfor, at hvis en foranstaltning skal betragtes som værende gældende efter tiltrædelsen, skal der foreligge dokumentation for, at den indebærer supplerende fordele, som ikke var kendt eller ikke var præcis kendt på bevillingstidspunktet.

Da dette spørgsmål mere specifikt vedrører statsgarantier, er det vanskeligt at tage definitiv stilling hertil på generelt plan, da der findes mange forskellige former for garantier.

Kommissionen kan kun ved en vurdering af en bestemt garantis forskellige egenskaber afgøre, om denne stadig efter tiltrædelsen kan give anledning til tildeling af yderligere støtte eller forøgelse af det støttebeløb, der allerede er bevilget.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/569 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/569

---

(2004/C 84 E/0646)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0297/04

af Theodorus Bouwman (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Det spanske mineselskab UMINSA's overholdelse af EU-retten og muligt svig

I de seneste få uger har mineselskabet UMINSA afskediget 16 minearbejdere, hvoraf de otte er tillidsmænd for de spanske fagforeninger Comisiones Obreras og Unión General de Trabajadores. Selskabet har begrundet fyringerne med påstande som f.eks., at arbejderne skulle have fremsat ulovlige strejkeopfordringer, og med en formodning om, at arbejderne har arbejdet, mens de var på sygeorlov. UMINSA er en stor modtager af offentlig støtte fra både den spanske stat og EU, selv om selskabet ikke overholder den gældende kulplan Plan del Carbón's arbejdsoverenskomst, ifølge hvilken det skal oprette fire nye arbejdspladser for hver 11 ansatte, der går på pension, selv om det tvinger minearbejderne til at arbejde over uden betaling.

Alt tyder på, at disse afskedigelser er de første i en længere række af fyringer, der har til formål at omstrukturere selskabets arbejdsstyrke, og at alt er foregået på uregelmæssig vis, især hvis vi tager det forhold med i betragtning, at der er blevet afskediget arbejdere, som har mindre end tre måneder tilbage, før de er berettiget til førtidspension.

UMINSA's mine, hvor de 16 afskedigede minearbejdere arbejdede, ligger i Velilla del Rio Carrión i provinsen Palencia i Castilla-León i Spanien.

Vi mener, at UMINSA's opførsel er uacceptabel, og at EU-institutionerne bør udøve deres ansvar for beskæftigelse, især i et ugunstigt stillet område, der modtager mål 1-midler, ved ikke at tildele eller give tilladelse til at tildele offentlige midler til selskaber som for eksempel UMINSA, der ikke overholder sine forpligtelser over for de ansatte eller sine sociale forpligtelser. UMINSA har rent faktisk siden 1998 modtaget betydelig offentlig støtte inden for rammerne af EKSF-traktaten (se svar på forespørgsel E-0342/02 (1) af 27. marts 2002).

Mener Kommissionen, at UMINSA's handlinger er i overensstemmelse med europæisk arbejdsret?

Vil Kommissionen desuden undersøge, om dette er et tilfælde af svindel med offentlige midler, eftersom selskabet ikke opfylder de målsætninger, som det har indvilliget i, med henblik på tildelingen af sådanne EU-midler?

Vil Kommissionen endelig undersøge, om de offentlige midler, der indtil nu er blevet tildelt UMINSA, er blevet anvendt korrekt? Kan Kommissionen forsikre sig om, at UMINSA ikke har brugt den samme støtte til det samme formål to gange?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. marts 2004)

Støtte til kulminerne vurderes på grundlag af Rådets forordning (EF) nr. 1407/2002 af 23. juli 2002 om statsstøtte til kulindustrien (2), som trådte i kraft, da traktaten om Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab var udløbet. Denne forordning fastsætter regler for tildeling af statsstøtte til kulindustrien med henblik på at medvirke til omlægning af dens struktur. Reglerne tager hensyn til strukturomlægningens sociale og regionale aspekter og til behovet for som sikkerhedsforanstaltning at bevare en minimal indenlandsk kulproduktion for at sikre, at der stadig findes reserver. Strukturomlægningsprocessen i kulindustrien skal videreføres, da størstedelen af Fællesskabets kulproduktion for fremtiden sandsynligvis vil være ukonkurrencedygtig i forhold til importeret kul. Strukturomlægningen i kulindustrien har store sociale og regionale følger. Minerne kan derfor midlertidigt få støtte for at afhjælpe strukturomlægningens sociale og regionale følger. Det sætter medlemsstaterne i stand til at træffe fyldestgørende foranstaltninger for den sociale og økonomiske udvikling i de områder, der berøres af strukturomlægningen.

I denne sammenhæng skal Kommissionen sikre, at der er tale om normale konkurrencevilkår, og at de opretholdes og overholdes. Det ærede medlems henvisninger er imidlertid ikke på nuværende stadium tilstrækkeligt til at afgøre, om der foreligger ulovlig brug af EU-midler eller nationale midler.

Kommissionen er i færd med at undersøge, om statsstøtten til kulindustrien i den region, hvor UMINSA ligger, er i overensstemmelse med reglerne (3), og om langtidsplanen for strukturomlægning af den spanske kulindustri i tidsrummet 2003-2006 er det. Alle relevante forhold i forbindelse med statsstøtte undersøges på grundlag af Rådets forordning 1407/2002.

---

(1)  EFT C 205 E af 29.8.2002, s. 122.

(2)  EFT L 205 af 2.8.2002.

(3)  EFT C 105 af 1.5.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/570 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/570

---

(2004/C 84 E/0647)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0301/04

af Olle Schmidt (ELDR) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Svensk kernekraft og det indre marked

I Sverige indførtes i 1984 en særlig produktionsskat på kernekraft, der siden er blevet forhøjet ved flere lejligheder, og som fra 2000 er ændret til en fast »effektskat«. Sverige er alene i EU om at have denne skat, som er forvridende for konkurrencen på det indre marked. Skatten påvirker i høj grad de kernekraftproducerende selskabers konkurrenceevne og dermed handelen mellem medlemslandene. I budgetforslaget for 2004 skriver den svenske regering, at »effektskatten« kan sidestilles med en ekstra indkomstskat, som pålægges visse foretagender og derfor er at betragte som en sanktion. Den diskriminerer altså ensidigt svensk kernekraft.

EU's direktiv om liberalisering af el- og gasmarkederne står for at skulle gennemføres med henblik på at skabe mere lige vilkår. Nogle af de største kraftværker i Sverige har flere ejere i andre medlemslande som f.eks. Finland og Tyskland. Virkningen af den svenske skat på kernekraft er klart negativ for de udenlandske ejere, idet næsten halvdelen af elproduktionen i Sverige hidrører fra kernekraftværker.

Kommissionen har igennem de seneste år på forskellige måder peget på kernekraft som en vigtig energikilde med positive virkninger for miljøet, ikke bare i Europa, men også globalt som et effektivt middel til opfyldelse af målene i Kyoto-protokollen, hvad angår reduktion af CO2-udslip. Kommissionen burde derfor se særlig alvorligt på, at svensk kernekraft beskattes, således at investeringsmulighederne begrænses. I betragtning af det nuværende arbejde med et direktiv om foranstaltninger til fremme af elforsyningssikkerhed og infrastrukturinvesteringer er det meget uheldigt, at kernekraftproduktionen på denne måde begrænses i velfungerende kernekraftværker.

Kan Kommissionen på denne baggrund besvare følgende spørgsmål: Hvilke foranstaltninger påtænker den at træffe i forbindelse med den gældende svenske »effektskat« på kernekraft, som har negativ indvirkning på og er forvridende for elproduktionens konkurrenceevne inden for EU, skaber hindringer for gennemførelsen af reguleringen af elmarkedet samt mindsker den grænseoverskridende handel med el for berørte internationalt ejede og drevne energiselskaber?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(23. marts 2004)

Fællesskabslovgivningen forbyder ikke omvendt diskrimination og berører ikke medlemsstaternes energipolitik, hvad angår deres valg af energikilder. Specielt fastsætter Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (1) kun minimumsafgiftssatser, og medlemsstaterne er frit stillet med hensyn til, om de vil pålægge højere afgifter. Den nævnte beskatning har ikke været til hinder for, at der er opstået et effektivt og konkurrencepræget åbent marked mellem Sverige, Norge, Finland og Danmark: den omsatte strømmængde (2) steg fra 18,4 Terawatt-timer (TWh) i 1993 til 3 232,1 TWh i 2002, mens handelsvolumet voksede fra 18,4 TWh i 1993 til 1 143,1 TWh i 2002.

---

(1)  EFT L 283 af 31.10.2003.

(2)  Kilde: Nord Pool website: http://www.nordpool.com/information/index.html.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/571 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/571

---

(2004/C 84 E/0648)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0305/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Ansøgning om beskyttet oprindelsesbetegnelse for »Sant' Andrea Piemonte«-ris

Den 27. maj 2003 forelagde det italienske landbrugsministerium i medfør af artikel 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 (1) Kommissionen en ansøgning om registrering af rissorten »Sant' Andrea Piemonte« som BOB.

I en skrivelse af 22. juli til Generaldirektoratet for Landbrug anmodede jeg om nærmere oplysninger om udviklingen i sagen og modtog den 14. august svar fra direktøren, der anførte, at Kommissionens tjenestegrene indgående undersøgte dossieret, og at den, hvis ansøgningen indeholdt alle de påkrævede oplysninger som omhandlet i fællesskabslovgivningen, ville foretage en første offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende i overensstemmelse med artikel 6 i forordningen.

Nu er der gået seks måneder siden indgivelsen af ansøgningen — frist i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordningen for kontrol af de i artikel 4 omhandlede oplysninger — og de kompetente tjenestegrene har endnu ikke underrettet de direkte berørte eller det italienske landbrugsministerium om sagens udfald.

| 1. | Kan Kommissionen forklare grundene til denne uberettigede forsinkelse? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen forklare grundene til denne uberettigede forsinkelse?

| 2. | Mener den ikke, at det efter overskridelsen af den regelfastsatte frist i det mindste ville have været korrekt i overensstemmelse med reglerne om gennemskuelighed og effektivitet at kontakte de direkte berørte og gøre rede for grundene til forsinkelsen? |
| --- | --- |

2.

Mener den ikke, at det efter overskridelsen af den regelfastsatte frist i det mindste ville have været korrekt i overensstemmelse med reglerne om gennemskuelighed og effektivitet at kontakte de direkte berørte og gøre rede for grundene til forsinkelsen?

| 3. | Hvis forsinkelsen skyldes manglende personale, kunne Kommissionen da ikke foreslå styrkelse heraf eller udnytte en del af de hundredvis af praktikanter, der arbejder for den? |
| --- | --- |

3.

Hvis forsinkelsen skyldes manglende personale, kunne Kommissionen da ikke foreslå styrkelse heraf eller udnytte en del af de hundredvis af praktikanter, der arbejder for den?

| 4. | Mener den ikke, at et EU, der virkelig står borgerne nært, burde udvise større kunnen i sine forbindelser med de forskellige organer, personer og institutioner, der retter henvendelse til den for at opnå gennemførelse af foranstaltninger omhandlet i lovgivningen? |
| --- | --- |

4.

Mener den ikke, at et EU, der virkelig står borgerne nært, burde udvise større kunnen i sine forbindelser med de forskellige organer, personer og institutioner, der retter henvendelse til den for at opnå gennemførelse af foranstaltninger omhandlet i lovgivningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. februar 2004)

Kommissionen bestrider ikke de kendsgerninger, som fremlægges af det ærede medlem.

Det er korrekt, at Kommissionen i de senere måneder har været længere om at behandle ansøgninger om registrering i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler. Skønt der i 2003 blev foretaget dobbelt så mange registreringer som i 2001, er antallet af ansøgninger, som venter på at blive behandlet også steget.

I bedømmelsen af registreringsansøgningerne, som foregår ved hjælp af fortløbende interne konsultationer, der kræver oversættelser, indgår der komplekse juridiske og tekniske aspekter, som ikke gør det muligt at overlade arbejdet til praktikanter.

Kommissionen er klar over, at det er til stor gene for ansøgerne, at behandlingen af deres registrerings-ansøgninger tager så lang tid, og er derfor i gang med at undersøge, hvad der kan gøres, for at det fremover kan gå hurtigere.

Ansøgningen om registrering af betegnelsen »Sant' Andrea Piemonte« blev først indgivet til Generaldirektoratet for Landbrug den 27. maj 2003. I betragtning af, hvor komplekse spørgsmål der skal behandles i forbindelse med bedømmelsen af en ansøgning, kan man ikke med rimelighed allerede på nuværende tidspunkt anse behandlingen af denne ansøgning for at være ekstremt langvarig.

Generaldirektoratet for Landbrug er i løbende kontakt med det italienske landbrugs- og skovbrugsministerium, som er Kommissionens officielle samarbejdspartner på dette område. Årsagerne til, at det for øjeblikket tager så lang tid at behandle ansøgningerne, er ikke ukendte for ministeriet. Ifølge den kompetencefordeling mellem Kommissionen og medlemsstaten, som er fastlagt i forordningen, kan Kommissionen hverken tage direkte kontakt til den sammenslutning, der har indgivet en registrerings-ansøgning, eller til andre direkte berørte personer.

---

(1)  EFT L 208 af 24.7.1992, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/572 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/572

---

(2004/C 84 E/0649)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0323/04

af Werner Langen (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om:   Evaluering af de tyske skorstensfejeres geografiske monopol

Ifølge Konkurrencegeneraldirektoratets evaluering er de tyske skorstensfejeres geografiske monopol ikke en krænkelse af den europæiske konkurrenceret. Uafhængigt heraf har Generaldirektoratet for Det Indre Marked imidlertid startet en undersøgelse inden for rammerne af en traktatovertrædelsesprocedure. Ifølge det, der foreligger oplyst, er de relevante høringer sat på dagsordenen.

Jeg spørger derfor Kommissionen:

| 1. | Er Forbundsrepublikken Tysklands skorstensfejermonopol en krænkelse af EU's etablerings- og tjenestefrihed? |
| --- | --- |

1.

Er Forbundsrepublikken Tysklands skorstensfejermonopol en krænkelse af EU's etablerings- og tjenestefrihed?

| 2. | Hvor langt er man kommet i undersøgelses- og traktatovertrædelsesproceduren? |
| --- | --- |

2.

Hvor langt er man kommet i undersøgelses- og traktatovertrædelsesproceduren?

| 3. | Hvornår kan der forventes en endelig afgørelse, og i hvilken retning går overvejelserne i Generaldirektoratet for Det Indre Marked på dette område? |
| --- | --- |

3.

Hvornår kan der forventes en endelig afgørelse, og i hvilken retning går overvejelserne i Generaldirektoratet for Det Indre Marked på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. marts 2004)

| 1. | Efter Kommissionens opfattelse er navnlig det distriktsmonopol, som skorstensfejermestre har, og forskellige ordninger i forbindelse hermed i strid med etableringsfriheden i henhold til EF-traktatens artikel 43 og retten til fri udveksling af tjenesteydelser i henhold til EF-traktatens artikel 49, for så vidt som bestemmelserne indebærer, at tyske statsborgere ikke kan udnytte tjenesteydelser, der leveres af skorstensfejere, som er etableret i andre medlemsstater, og at skorstensfejere og varmeteknikere fra andre medlemsstater ikke kan udbyde deres tjenesteydelser i Tyskland. |
| --- | --- |

1.

Efter Kommissionens opfattelse er navnlig det distriktsmonopol, som skorstensfejermestre har, og forskellige ordninger i forbindelse hermed i strid med etableringsfriheden i henhold til EF-traktatens artikel 43 og retten til fri udveksling af tjenesteydelser i henhold til EF-traktatens artikel 49, for så vidt som bestemmelserne indebærer, at tyske statsborgere ikke kan udnytte tjenesteydelser, der leveres af skorstensfejere, som er etableret i andre medlemsstater, og at skorstensfejere og varmeteknikere fra andre medlemsstater ikke kan udbyde deres tjenesteydelser i Tyskland.

| 2. | Traktatbrudssagen blev indledt i 2003, da Tyskland modtog en åbningsskrivelse. De tyske myndigheder henvendte sig derefter til Kommissionen og meddelte, at de var rede til at ændre de tyske bestemmelser, så de var i overensstemmelse med EU-retten. Efter de seneste oplysninger drøfter forbundsregeringen og delstaterne i øjeblikket, hvordan bestemmelserne kan ændres. Der ventes konkrete forslag først på sommeren i 2004. |
| --- | --- |

2.

Traktatbrudssagen blev indledt i 2003, da Tyskland modtog en åbningsskrivelse. De tyske myndigheder henvendte sig derefter til Kommissionen og meddelte, at de var rede til at ændre de tyske bestemmelser, så de var i overensstemmelse med EU-retten. Efter de seneste oplysninger drøfter forbundsregeringen og delstaterne i øjeblikket, hvordan bestemmelserne kan ændres. Der ventes konkrete forslag først på sommeren i 2004.

| 3. | Kommissionen vil fortsat holde kontakterne til de tyske myndigheder og bestræbe sig på at få bragt de tyske bestemmelser i overensstemmelse med EU-retten. Fører disse kontakter ikke til et tilfredsstillende resultat, vil Kommissionen vurdere, hvordan den videre skal gå frem i traktatbrudssagen. Dette udelukker ikke muligheden af at afgive en begrundet udtalelse og derefter eventuelt at indbringe sagen for EF-Domstolen. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen vil fortsat holde kontakterne til de tyske myndigheder og bestræbe sig på at få bragt de tyske bestemmelser i overensstemmelse med EU-retten. Fører disse kontakter ikke til et tilfredsstillende resultat, vil Kommissionen vurdere, hvordan den videre skal gå frem i traktatbrudssagen. Dette udelukker ikke muligheden af at afgive en begrundet udtalelse og derefter eventuelt at indbringe sagen for EF-Domstolen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/573 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/573

---

(2004/C 84 E/0650)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0327/04

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   County Clare og Strukturfondens mål I

Jeg forstår fra Kommissionens tidligere korrespondance, at County Clare (Claire amt) stadig vil være berettiget til mål I-støtte i overgangsperioden indtil 2006.

Imidlertid bliver County Clare en del af den nye nord-vest-valgkreds (tidl. kendt under betegnelsen Connacht Ulster) i 2004. Kan Kommissionen bekræfte, at de nuværende Connacht Ulster-amter til den tid vil bevare deres mål I-status, men at County Clare ikke vil dele denne status?

Forudser Kommissionen ikke vanskeligheder i forbindelse med denne situation, hvorved County Clare vil være det eneste amt i nord-vest-valgkredsen, der ikke har mål I-status, selv om dette amt har de samme vanskeligheder og behov som amterne i Connacht Ulster?

Kan Kommissionen bekræfte, om County Clare fortsat vil have en anden status end de andre nord-vestamter efter 2006?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(29. marts 2004)

Fremgangsmåden ved bestemmelse af berettigelsen til mål 1-støtte for perioden 2000-2006 er fastsat i artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (1). Når listen over støtteberettigede regioner er opstillet, er den ifølge reglerne gyldig i hele programmeringsperioden 2000-2006.

Som oplyst i Kommissionens svar på den skriftlige forespørgsel E-3699/03 (2), vil støtteberettigelsen for County Clare (Clare amt) under mål 1 i overgangsperioden ikke blive berørt af dette amts indlemmelse under nord-vest-valgkredsen med henblik på valget til parlamentet. Kommissionen kan derfor bekræfte, at de otte amter Cavan, Donegal, Galway, Leitrim, Mayo, Monaghan, Roscommon og Sligo forbliver støtteberettigede under mål 1 indtil 31. december 2006, mens Clare County er berettiget til overgangs-støtte under mål 1.

Det forventes ikke, at indlemmelsen af Clare County i nord-vest-valgkredsen vil få indflydelse på gennemførelsen af programmer i de regioner, der er støtteberettigede henholdsvis under mål 1 og mål 1 i overgangsperioden.

Det er for tidligt at spekulere på støtteberettigelse under strukturfondene. Kommissionen foreslår i den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed (der blev vedtaget af Kommissionen den 18. februar 2004) at fastholde de nuværende mål 1-kriterier i forbindelse med den nye konvergens- og konkurrenceevneprioritet.

---

(1)  EFT L 161 af 26.6.1999.

(2)  EFT C 78 E af 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/574 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/574

---

(2004/C 84 E/0651)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0348/04

af Robert Sturdy (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2004)

Om:   Stødende materiale på websteder i medlemsstaterne

Kan Kommissionen bekræfte, hvorvidt den har kompetence vedrørende stødende materiale på websteder i medlemsstaterne? Der findes en aktiv pædofil organisation i Danmark, som antyder, at nogle former for pædofile aktiviteter ikke er farligt misbrug.

Kan Kommissionen også bekræfte, om der findes fællesskabslovgivning, som har forrang for den nationale lovgivning om denne type organisation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(17. marts 2004)

Kommissionen deler fuldt ud det ærede medlems bekymring omkring problemet med børnepornografi på internettet. Der er behov for en løbende indsats for at bekæmpe det skadelige og ulovlige indhold på internettet. Denne indsats skal baseres på et internationalt samarbejde mellem regeringer, især politi og domstole, men også mellem regeringer og internetindustrien, relevante hotlines og ikke-statslige organisationer for effektivt at sætte ind imod dette skræmmende fænomen.

Hovedansvaret for at bekæmpe det ulovlige indhold (herunder børnepornografi) ligger hos de retshåndhævende i medlemsstaterne. De samarbejder på internationalt plan om bekæmpelse af børnepornografi på internettet på basis af forskellige mekanismer, enten direkte, eller via eksisterende kommunikationskanaler, f.eks. Eurojust, Europol og Interpol.

EU har siden 1996 været i forfronten i bekæmpelse af det ulovlige og skadelige indhold med en fremgangsmåde, der er godkendt af Parlamentet og Rådet. EF-handlingsplanen til fremme af en mere sikker anvendelse af internettet, der blev godkendt af Rådet og Parlamentet i 1999 (1), er et vigtigt element i Kommissionens aktiviteter på dette område. Via planen finansieres et europæisk netværk af hotlines, der giver brugerne mulighed for at indberette ulovligt indhold, herunder børnepornografi.

EU's strategi for bekæmpelse af børnepornografi omfatter også retlige instrumenter og praktiske foranstaltninger imod edb-kriminalitet og børnepornografi. De omfatter Rådets rammeafgørelse om harmonisering af love og sanktioner på området for seksuel udnyttelse af børn, herunder især børnepornografi på internettet (2), Rådets henstilling af september 1998 (3) om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed og Rådets afgørelse af maj 2000 om bekæmpelse af børnepornografi på internettet (4).

I begyndelsen af 2004 afsluttedes gennemførlighedsundersøgelsen om »International Child Exploitation Database«. Undersøgelsen blev samfinansieret under STOP II-programmet og gennemført af en gruppe eksperter fra forskellige medlemsstater. Projektgruppen afgav en række henstillinger og anbefalede bl.a. oprettelse af en sofistikeret online international database med billeder af seksuelt udnyttede børn, der var baseret på Interpols pilotsystem. Ved indførelse af en sådan database, der er både teknisk og juridisk mulig, er det nødvendigt at tage hensyn til national lovgivning om billeder af seksuelt udnyttede børn og beskyttelse af personoplysninger.

Kommissionen er ikke ansvarlig for selve oprettelsen af en sådan international database, da det beror på medlemsstaternes og de øvrige involverede landes vurdering. Den støtter i øjeblikket en indsats, der udfoldes af en række medlemsstater, Europol og andre tredjelande under AGIS-programmet for at finansiere en implementeringsundersøgelse som konkret opfølgning til ovennævnte gennemførlighedsundersøgelse.

Formålet hermed er at forberede etablering af en avanceret online international database med børnepornografiske billeder på internettet. Databasen vil være et effektivt instrument i retshåndhævelsen ved identifikation af ofre og lovovertrædere i forbindelse med seksuel udnyttelse af børn på internettet i hele verden. Den vil bidrage til at mindske overlapning og øge det internationale samarbejde på dette område.

Kommissionen tror, at den foreslåede database vil få afgørende betydning for bekæmpelse af denne afskyelige forbrydelse, idet den resulterer i forbedring af informationsudveksling, mindskelse af overlapning og en væsentlig forøgelse af analysekapaciteten.

---

(1)  EFT L 33 af 6.2.1999.

(2)  Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA af 22. november 2003 om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi, EFT L 13 af 20.1.2004.

(3)  EFT L 270 af 7.10.1998.

(4)  EFT L 138 af 9.6.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/575 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/575

---

(2004/C 84 E/0652)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0357/04

af Ewa Hedkvist Petersen (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Tyndt befolkede egne

At bo og drive virksomhed i en tyndt befolket egn medfører øgede omkostninger i forbindelse med de daglige aktiviteter. Lang transport til arbejdsplads, varer og tjenester, både i eget og andre områder, samt en utilstrækkelig infrastruktur bevirker, at de, som bor i tyndt befolkede egne, har betydeligt højere leveomkostninger.

Vil Kommissionen på baggrund af dette give de tyndt befolkede egne særbehandling i form af højere støtte i sit forslag om de nye strukturfonde?

Vil Kommissionen foreslå, at de tyndt befolkede egne får en gunstig behandling, hvad angår mulighederne for statslig støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(22. marts 2004)

I henhold til Kommissionens nugældende retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte, der fastsætter statsstøttereglerne for regionaludvikling i perioden 2000-2006 (1), kan tyndtbefolkede regioner, dvs. regioner med mindre end 12,5 indbyggere pr. km2, få særbehandling og modtage investeringsstøtte på op til 30 % netto, medmindre de kan opfylde kriteriet om et BNP/pr. capita på under 75 % af fællesskabsgennemsnittet, hvilket giver dem ret til endnu højere støtteintensitet. I tyndtbefolkede områder kan der desuden gives driftsstøtte for at udligne de supplerende transportomkostninger.

Kommissionen er i færd med at revidere sine regler for regional statsstøtte for perioden efter 2006. Man forventer at vedtage nye retningslinjer for regionalstøtte i 2005.

For de tyndtbefolkede egnes vedkommende er der i øjeblikket ingen planer om væsentlige negative ændringer i forhold til den nuværende situation. Tyndtbefolkede egne vil antagelig fortsat kunne modtage regionalstøtte, herunder støtte til udligning af de supplerende transportomkostninger, der påvirker de økonomiske aktiviteter i de pågældende områder. Endvidere er Kommissionen bevidst om den fortsatte affolkning, som de fleste arktiske områder lider under, og er i færd med at undersøge, om der er mulighed for at tillade andre former for driftsstøtte, når det er påkrævet for at standse affolkningen, under forudsætning af at en sådan støtte ikke påvirker samhandelsvilkårene i et omfang, der strider mod den fælles interesse.

Forslaget om reform af samhørighedspolitikken, der indgår i den tredje samhørighedsrapport, tager desuden hensyn til situationen i områder, der lider under geografiske handicap, herunder tyndtbefolkede områder, der gør dem mindre tilgængelige og hæmmer deres udvikling. Det foreslås derfor, at disse områder faktisk bør modtage øgede EU-tilskud. Endvidere bør man ved fordelingen af ressourcer under prioriteten om regional konkurrenceevne og beskæftigelse (det nye mål nr. 2) tage højde herfor ved at anvende »territoriale« kriterier, der afspejler disse områders relative handicap. Medlemsstaterne skal sørge for at tage hensyn til de særlige forhold i disse regioner, når de fordeler ressourcer fra de regionale programmer.

---

(1)  EFT C 74 af 10.3.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/576 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/576

---

(2004/C 84 E/0653)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0371/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Irlands passivitet med hensyn til fastsættelse af bøder for udledning af ozonnedbrydende stoffer

Hvilke oplysninger har Kommissionen modtaget fra den irske regering som svar på den åbningsskrivelse, som den sendte til Irland i oktober 2003, jf. Kommissionens pressemeddelelse IP/03/1425, vedrørende Irlands passivitet med hensyn til fremsendelse af oplysninger om, hvilke bøder landet har fastsat for overtrædelse af forordning (EU) nr. 2037/2000 (1) om stoffer der nedbryder ozonlaget inden udløbet af fristen den 31. december 2001?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen nu at iværksætte i den pågældende sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. marts 2004)

I december 2003 indgav de irske myndigheder en meddelelse om de nationale bestemmelser om bøder i overensstemmelse med artikel 21 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) Nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (2). Denne meddelelse er for tiden ved at blive gennemgået.

---

(1)  EFT L 244 af 29.9.2000, s. 1.

(2)  EFT L 244 af 29.9.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/577 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/577

---

(2004/C 84 E/0654)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0373/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Ansaldo Breda-fabrikkens overtrædelse af miljøbeskyttelsesregler

I Ansaldo Breda-fabrikken i Pistoia, som er en italiensk togvognsvirksomhed, er der i de seneste år blevet udført saneringsarbejder, da der i bygningerne og under produktionen er blevet konstateret høje forekomster af asbest.

Ikke desto mindre fremgår det af rettens endnu igangværende undersøgelser, at der ikke under nedrivningen af taget er truffet de krævede forholdsregler i form af forebyggende information og udlevering af det rette beskyttelsesudstyr, hverken i forhold til fabriksarbejderne eller arbejderne fra det firma, der skulle udføre asbestsaneringen. Dette er sket i strid med bestemmelserne i rammedirektiv 80/1107/EØF (1), der er ændret ved direktiv 88/642/EØF (2), og der er derfor blevet tilkendt skadeserstatning, som dog kun er delvis og kun dækker en saneringsperiode, der er kortere end den rent faktiske.

Arbejderne har i øvrigt bragt forlydender om, at nogle af vægpladerne, der var ødelagt af asbest, bagefter skal være blevet gravet ned på en ikke oplyst losseplads i nærheden af fabrikken. Det første vidneudsagn om lossepladsen blev afgivet for fem år siden, hvorefter den blev anmeldt til de kompetente italienske myndigheder. Ikke desto mindre hævder arbejderne, at der stadig ikke er truffet foranstaltninger for at forhindre spredning af asbestfibre i luften og forurening af undergrunden og for at garantere, at lossepladsen renses for asbest.

Asbestsaneringen, herunder fjernelsen og deponeringen samt indkapslingen af asbest, burde imidlertid udføres af specialuddannede fagfolk for at beskytte det omgivende miljø på grund af stoffets høje skadelighed og høje kemiske resistens — som angivet i den lange række af fællesskabsbestemmelser, der er blevet vedtaget i disse år.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | om den ikke mener, at dette strider imod artikel 137 i EF-traktaten og især direktiv 89/654/EØF (3) og 89/656/EØF (4)? |
| --- | --- |

1.

om den ikke mener, at dette strider imod artikel 137 i EF-traktaten og især direktiv 89/654/EØF (3) og 89/656/EØF (4)?

| 2. | om den ikke mener, at dette strider imod direktiv 90/394/EØF (5), der er ændret ved direktiv 97/42/EF (6) og 1999/38/EF (7), samt direktiv 98/24/EF (8)? |
| --- | --- |

2.

om den ikke mener, at dette strider imod direktiv 90/394/EØF (5), der er ændret ved direktiv 97/42/EF (6) og 1999/38/EF (7), samt direktiv 98/24/EF (8)?

| 3. | om den ikke mener, at dette strider imod direktiv 87/217/EØF (9)? |
| --- | --- |

3.

om den ikke mener, at dette strider imod direktiv 87/217/EØF (9)?

| 4. | om den har kendskab til eksistensen af en losseplads med asbestholdige vægplader på fabrikkens område? |
| --- | --- |

4.

om den har kendskab til eksistensen af en losseplads med asbestholdige vægplader på fabrikkens område?

| 5. | hvilke foranstaltninger der kan træffes med henblik på at beskytte arbejderne? |
| --- | --- |

5.

hvilke foranstaltninger der kan træffes med henblik på at beskytte arbejderne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(6. april 2004)

A.   Generelle kommentarer

| — | Hvad angår beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed, fastlægger Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 (10) de generelle principper for forebyggelse af erhvervsbetingede risici og beskyttelse af sikkerhed og sundhed, fjernelse af faktorer, der kan frembyde risici eller forårsage ulykker, oplysning, høring, afbalanceret deltagelse i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis samt oplæring af arbejdstagerne og deres repræsentanter, tillige med almindelige retningslinjer for iværksættelsen af de nævnte principper. |
| --- | --- |

—

Hvad angår beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed, fastlægger Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 (10) de generelle principper for forebyggelse af erhvervsbetingede risici og beskyttelse af sikkerhed og sundhed, fjernelse af faktorer, der kan frembyde risici eller forårsage ulykker, oplysning, høring, afbalanceret deltagelse i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis samt oplæring af arbejdstagerne og deres repræsentanter, tillige med almindelige retningslinjer for iværksættelsen af de nævnte principper.

| — | Navnlig Rådets direktiv 83/477/EØF af 19. september 1983 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (11) indeholder bestemmelser om arbejdstagernes udsættelse for asbest. Direktivet har til formål at beskytte arbejdstagerne mod farer for deres sundhed, herunder at forebygge farer, som opstår eller kan opstå ved under arbejdet at være udsat for asbest. I direktivet er der fastsat grænseværdier og andre særlige forskrifter som f.eks. arbejdsgiverens forpligtelse til at forsyne arbejdstagerne med tilstrækkelige oplysninger om de sundhedsrisici, som er forbundet med asbest, og de forholdsregler, der skal træffes, samt til at forsyne arbejdstagerne med egnede åndedrætsværn og andre personlige værnemidler, som de skal bære under visse forhold. |
| --- | --- |

—

Navnlig Rådets direktiv 83/477/EØF af 19. september 1983 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (11) indeholder bestemmelser om arbejdstagernes udsættelse for asbest. Direktivet har til formål at beskytte arbejdstagerne mod farer for deres sundhed, herunder at forebygge farer, som opstår eller kan opstå ved under arbejdet at være udsat for asbest. I direktivet er der fastsat grænseværdier og andre særlige forskrifter som f.eks. arbejdsgiverens forpligtelse til at forsyne arbejdstagerne med tilstrækkelige oplysninger om de sundhedsrisici, som er forbundet med asbest, og de forholdsregler, der skal træffes, samt til at forsyne arbejdstagerne med egnede åndedrætsværn og andre personlige værnemidler, som de skal bære under visse forhold.

| — | Derudover anvendes en række særdirektiver i henhold til direktiv 89/391/EØF som f.eks. de direktiver, som det ærede medlem nævner, også på området for beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed. Det gælder bl.a. direktiv 89/654/EØF (12), 89/656/EØF (13), 90/394/EØF (14) og 98/24/EF (15) (som ophæver direktiv 80/1107/EØF og 88/642/EØF). |
| --- | --- |

—

Derudover anvendes en række særdirektiver i henhold til direktiv 89/391/EØF som f.eks. de direktiver, som det ærede medlem nævner, også på området for beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed. Det gælder bl.a. direktiv 89/654/EØF (12), 89/656/EØF (13), 90/394/EØF (14) og 98/24/EF (15) (som ophæver direktiv 80/1107/EØF og 88/642/EØF).

| — | Disse direktiver forhindrer ikke medlemsstaterne i at anvende eller indføre love og administrative bestemmelser, som sikrer arbejdstagerne en højere grad af beskyttelse. |
| --- | --- |

—

Disse direktiver forhindrer ikke medlemsstaterne i at anvende eller indføre love og administrative bestemmelser, som sikrer arbejdstagerne en højere grad af beskyttelse.

| — | Omsætningen og gennemførelsen af ovennævnte direktiver henhører under hver enkelt medlemsstats ansvarsområde. Det er først og fremmest de nationale, kompetente myndigheder i Italien, der skal sikre korrekt anvendelse af direktiverne og fastlægge adgangen til administrativ og retslig prøvelse i den nationale lovgivning. Hvis der er konkrete beviser for, at den nationale lovgivning, som gennemfører fællesskabsdirektiverne, overordnet set ikke anvendes, kan Kommissionen som traktatens vogter anvende de muligheder, som traktaten indeholder bestemmelser om, navnlig de muligheder, som har hjemmel i artikel 226. |
| --- | --- |

—

Omsætningen og gennemførelsen af ovennævnte direktiver henhører under hver enkelt medlemsstats ansvarsområde. Det er først og fremmest de nationale, kompetente myndigheder i Italien, der skal sikre korrekt anvendelse af direktiverne og fastlægge adgangen til administrativ og retslig prøvelse i den nationale lovgivning. Hvis der er konkrete beviser for, at den nationale lovgivning, som gennemfører fællesskabsdirektiverne, overordnet set ikke anvendes, kan Kommissionen som traktatens vogter anvende de muligheder, som traktaten indeholder bestemmelser om, navnlig de muligheder, som har hjemmel i artikel 226.

B.   Specifikke svar på de fem spørgsmål, som det ærede medlem stiller

| 1. | og 2. De oplysninger, som det ærede medlem har forelagt, vedrører den praktiske gennemførelse af den italienske lovgivning, som omsætter de direktiver, der er nævnt i denne skriftlige forespørgsel. Det er først og fremmest de italienske myndigheder, der skal kontrollere og overvåge denne gennemførelse. Kommissionen råder ikke over tilstrækkelige oplysninger til at afgøre, om der er tale om en overtrædelse af disse direktiver. Kommissionen vil dog træffe de nødvendige foranstaltninger for at indsamle nærmere oplysninger og for inden for den frist, den har i henhold til traktaten, at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes. |
| --- | --- |

1.

og 2. De oplysninger, som det ærede medlem har forelagt, vedrører den praktiske gennemførelse af den italienske lovgivning, som omsætter de direktiver, der er nævnt i denne skriftlige forespørgsel. Det er først og fremmest de italienske myndigheder, der skal kontrollere og overvåge denne gennemførelse. Kommissionen råder ikke over tilstrækkelige oplysninger til at afgøre, om der er tale om en overtrædelse af disse direktiver. Kommissionen vil dog træffe de nødvendige foranstaltninger for at indsamle nærmere oplysninger og for inden for den frist, den har i henhold til traktaten, at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes.

| 3. | og 4. Hvad angår påstanden om den ulovlige losseplads med asbestholdigt materiale, kan der muligvis være tale om en overtrædelse af fællesskabslovgivningen vedrørende affald, navnlig artikel 4, 8 og 9 i direktiv 75/442/EØF om affald (16), som ændret, og artikel 2 i direktiv 91/689/EØF om farligt affald (17).
  Da den ikke har kendskab til de specifikke forhold, som beskrives af det ærede medlem, vil Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger for at indsamle nærmere oplysninger og for inden for den frist, den har i henhold til traktaten, at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes.
  Hvis Kommissionen konkluderer, at fællesskabslovgivningen overtrædes i dette specifikke tilfælde, vil den som EF-traktatens vogter ikke tøve med at træffe alle nødvendige foranstaltninger, herunder overtrædelsesprocedurer i henhold til EF-traktatens artikel 226, for at sikre overholdelse af den relevante fællesskabslovgivning.
  Hvad angår direktiv 87/217/EØF om forebyggelse af miljøforurening med asbest, vedrører dette direktiv hovedsageligt bekæmpelse af forurening fra fremstillingen af råasbest og arbejde med asbestholdige produkter. Det indeholder kun nogle få overordnede bestemmelser om transport og bortskaffelse af asbestholdigt affald. På grundlag af de oplysninger, som det ærede medlem har forelagt, er det ikke muligt at afgøre med sikkerhed, om der foreligger en overtrædelse af dette direktiv. |
| --- | --- |

3.

og 4. Hvad angår påstanden om den ulovlige losseplads med asbestholdigt materiale, kan der muligvis være tale om en overtrædelse af fællesskabslovgivningen vedrørende affald, navnlig artikel 4, 8 og 9 i direktiv 75/442/EØF om affald (16), som ændret, og artikel 2 i direktiv 91/689/EØF om farligt affald (17).

Da den ikke har kendskab til de specifikke forhold, som beskrives af det ærede medlem, vil Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger for at indsamle nærmere oplysninger og for inden for den frist, den har i henhold til traktaten, at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes.

Hvis Kommissionen konkluderer, at fællesskabslovgivningen overtrædes i dette specifikke tilfælde, vil den som EF-traktatens vogter ikke tøve med at træffe alle nødvendige foranstaltninger, herunder overtrædelsesprocedurer i henhold til EF-traktatens artikel 226, for at sikre overholdelse af den relevante fællesskabslovgivning.

Hvad angår direktiv 87/217/EØF om forebyggelse af miljøforurening med asbest, vedrører dette direktiv hovedsageligt bekæmpelse af forurening fra fremstillingen af råasbest og arbejde med asbestholdige produkter. Det indeholder kun nogle få overordnede bestemmelser om transport og bortskaffelse af asbestholdigt affald. På grundlag af de oplysninger, som det ærede medlem har forelagt, er det ikke muligt at afgøre med sikkerhed, om der foreligger en overtrædelse af dette direktiv.

| 5. | De foranstaltninger, der skal gennemføres for at beskytte arbejdstagernes rettigheder, navnlig hvad angår retten til skadeserstatning, vedrører de procedurer for adgang til administrativ og retslig prøvelse, der er fastlagt i den nationale italienske lovgivning. |
| --- | --- |

5.

De foranstaltninger, der skal gennemføres for at beskytte arbejdstagernes rettigheder, navnlig hvad angår retten til skadeserstatning, vedrører de procedurer for adgang til administrativ og retslig prøvelse, der er fastlagt i den nationale italienske lovgivning.

---

(1)  EFT L 327 af 3.12.1980, s. 8.

(2)  EFT L 356 af 24.12.1988, s. 74.

(3)  EFT L 393 af 30.12.1989, s. 1.

(4)  EFT L 393 af 30.12.1989, s. 18.

(5)  EFT L 196 af 26.7.1990, s. 1.

(6)  EFT L 179 af 8.7.1997, s. 4.

(7)  EFT L 138 af 1.6.1999, s. 66.

(8)  EFT L 131 af 5.5.1998, s. 11

(9)  EFT L 85 af 28.3.1987, s. 40.

(10)  EFT L 183 af 29.6.1989.

(11)  EFT L 263 af 24.9.1983.

(12)  EFT L 393 af 30.12.1989.

(13)  EFT L 59 af 6.3.1991.

(14)  EFT L 196 af 26.7.1990.

(15)  EFT L 131 af 5.5.1998.

(16)  EFT L 194 af 25.7.1975.

(17)  EFT L 377 af 31.12.1991.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/579 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/579

---

(2004/C 84 E/0655)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0389/04

af Gianfranco Dell'Alba (NI), Olivier Dupuis (NI), Marco Cappato (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Marco Pannella (NI), Maurizio Turco (NI) og Emma Bonino (NI) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol

Den 25. januar trådte protokollen for etableringen af Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol i kraft. Det er en historisk milepæl i udviklingen inden for international beskyttelse af menneskerettighederne. 15 afrikanske stater er i øjeblikket underlagt denne nye domstol. Nogle af disse, f.eks. Algeriet, Burundi, Elfenbenskysten og Rwanda, er præget af udbredte krænkelser af menneskerettighederne og civile uroligheder. Botswana, Den Demokratiske Republik Congo, Niger og andre stater forventes at ratificere inden for kort tid.

Som det var tilfældet for tidligere tiders europæiske menneskerettighedssystem og for det nuværende amerikanske system, vil etableringen af den afrikanske domstol ikke ophæve Den Afrikanske Menneskerettighedskommission. Domstolen vil tværtimod supplere kommissionen. Sammen kan de ændre det afrikanske landskab af ansvarlige regeringer. I modsætning til den afrikanske menneskerettighedskommission, der har eksisteret siden 1987, vil domme afsagt af domstolen være juridisk bindende og dermed blive håndhævet af domstole i hele Afrika. Endvidere vil der i de lande, der har indvilliget deri, være mulighed for, at borgerne kan rette direkte henvendelse til domstolen. Det er en enestående chance til at styrke en effektiv etablering af menneskerettighederne i Afrika og dermed fremme demokratiet på dette kontinent.

| 1. | Hvilke initiativer har Kommission iværksat, eller hvilke initiativer er planlagt med henblik på at støtte processen med etablering af Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol og bidrage til udbredelse af dens ratificering på hele det afrikanske kontinent? |
| --- | --- |

1.

Hvilke initiativer har Kommission iværksat, eller hvilke initiativer er planlagt med henblik på at støtte processen med etablering af Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol og bidrage til udbredelse af dens ratificering på hele det afrikanske kontinent?

| 2. | Planlægger Kommissionen at stille beløb til rådighed til dette formål og, hvis dette er tilfældet, hvilke kanaler og procedurer vil der blive anvendt til formålet? |
| --- | --- |

2.

Planlægger Kommissionen at stille beløb til rådighed til dette formål og, hvis dette er tilfældet, hvilke kanaler og procedurer vil der blive anvendt til formålet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(22. marts 2004)

| 1. | Med ikrafttrædelsen af protokollen om Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol udstyres Afrika ganske rigtigt for første gang med en juridisk institution, der specifikt har til formål at håndhæve de grundlæggende menneskerettigheder. Kommissionen har ved flere lejligheder udtrykt sin støtte til etableringen af denne domstol, som vil kunne komme til at spille en vigtig rolle i forbindelse med beskyttelse og håndhævelse af menneskerettighederne på hele det afrikanske kontinent samt medvirke til fremme af demokrati, retsstatsprincipper og god regeringsførelse.
  Kommissionen ser domstolen som et tegn på et nyt politisk klima, som i fremtiden vil kunne bidrage til en mere engageret og overordnet indsats i Den Afrikanske Union og den af den valgte Kommission for demokrati, regeringsførelse og menneskerettigheder. De afrikanske landes etablering af værktøjer og overvågningsinstrumenter (Den afrikanske gensidige evalueringsmekanisme (African Peer Review Mechanism), Konferencen om stabilitet, sikkerhed og udviklingssamarbejde i Afrika (Conference on Stability, Security and Development Cooperation in Africa) og institutioner (ovennævnte Kommission, Det Panafrikanske Parlament, Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol) for hele kontinentet viser, hvilket stærkt engagement og interesse der ligger bag disse tiltag.
  Kommissionen har også ønsket Den Afrikanske Union tillykke med, at den har opnået det krævede antal ratifikationer, men Kommissionen har ikke til hensigt at lobbye for ratificering af en protokol, som den ikke selv er direkte juridisk involveret i. |
| --- | --- |

1.

Med ikrafttrædelsen af protokollen om Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol udstyres Afrika ganske rigtigt for første gang med en juridisk institution, der specifikt har til formål at håndhæve de grundlæggende menneskerettigheder. Kommissionen har ved flere lejligheder udtrykt sin støtte til etableringen af denne domstol, som vil kunne komme til at spille en vigtig rolle i forbindelse med beskyttelse og håndhævelse af menneskerettighederne på hele det afrikanske kontinent samt medvirke til fremme af demokrati, retsstatsprincipper og god regeringsførelse.

Kommissionen ser domstolen som et tegn på et nyt politisk klima, som i fremtiden vil kunne bidrage til en mere engageret og overordnet indsats i Den Afrikanske Union og den af den valgte Kommission for demokrati, regeringsførelse og menneskerettigheder. De afrikanske landes etablering af værktøjer og overvågningsinstrumenter (Den afrikanske gensidige evalueringsmekanisme (African Peer Review Mechanism), Konferencen om stabilitet, sikkerhed og udviklingssamarbejde i Afrika (Conference on Stability, Security and Development Cooperation in Africa) og institutioner (ovennævnte Kommission, Det Panafrikanske Parlament, Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol) for hele kontinentet viser, hvilket stærkt engagement og interesse der ligger bag disse tiltag.

Kommissionen har også ønsket Den Afrikanske Union tillykke med, at den har opnået det krævede antal ratifikationer, men Kommissionen har ikke til hensigt at lobbye for ratificering af en protokol, som den ikke selv er direkte juridisk involveret i.

| 2. | Kommissionen har besluttet sig for at støtte Den Afrikanske Unions program for god regeringsførelse gennem et globalt program med et beløb på 1,9 mio. EUR (budgetposten for Det Europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder) i stedet for blot at støtte visse isolerede »effektivitetsøer« på kontinentet. Projektet tager sigte på at forbedre Den Afrikanske Unions samlede kapacitet til at udvikle politiske initiativer og effektive tiltag over for medlemsstaterne i forbindelse med tre nært forbundne prioriterede temaer, nemlig: (i) demokratiseringsprocesser med fokus på styrkelse af Den Afrikanske Unions evne til at føre tilsyn med og overvåge valghandlinger (ii) regeringsførelse med fokus på forbedring af Den Afrikanske Unions overvågningskapacitet og styrkelse af civilsamfundsdeltagelse og mainstreaming af ligestillingsspørgsmålet (iii) menneskerettigheder med fokus på Den Afrikanske Unions og nationale menneskerettighedsinstitutioners kapacitet til at fremme menneskerettighedsspørgsmål, herunder i komplekse nødsituationer.
  Dette program skal ses som et første skridt i en længerevarende proces. På det seneste EU-Afrika trojkamøde på højt embedsmandsplan (Dublin, den 17.-18. februar 2004) gentog Kommissionen, at den var villig til at se nærmere på yderligere anmodninger om finansiering af tiltag vedrørende god regeringsførelse, menneskerettigheder og demokrati. Domstolen, der er en nøgleinstitution til sikring af menneskerettighederne i Afrika, kan være mål for en sådan støtte i fremtiden. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har besluttet sig for at støtte Den Afrikanske Unions program for god regeringsførelse gennem et globalt program med et beløb på 1,9 mio. EUR (budgetposten for Det Europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder) i stedet for blot at støtte visse isolerede »effektivitetsøer« på kontinentet. Projektet tager sigte på at forbedre Den Afrikanske Unions samlede kapacitet til at udvikle politiske initiativer og effektive tiltag over for medlemsstaterne i forbindelse med tre nært forbundne prioriterede temaer, nemlig: (i) demokratiseringsprocesser med fokus på styrkelse af Den Afrikanske Unions evne til at føre tilsyn med og overvåge valghandlinger (ii) regeringsførelse med fokus på forbedring af Den Afrikanske Unions overvågningskapacitet og styrkelse af civilsamfundsdeltagelse og mainstreaming af ligestillingsspørgsmålet (iii) menneskerettigheder med fokus på Den Afrikanske Unions og nationale menneskerettighedsinstitutioners kapacitet til at fremme menneskerettighedsspørgsmål, herunder i komplekse nødsituationer.

Dette program skal ses som et første skridt i en længerevarende proces. På det seneste EU-Afrika trojkamøde på højt embedsmandsplan (Dublin, den 17.-18. februar 2004) gentog Kommissionen, at den var villig til at se nærmere på yderligere anmodninger om finansiering af tiltag vedrørende god regeringsførelse, menneskerettigheder og demokrati. Domstolen, der er en nøgleinstitution til sikring af menneskerettighederne i Afrika, kan være mål for en sådan støtte i fremtiden.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/580 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/580

---

(2004/C 84 E/0656)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0394/04

af Francesco Fiori (PPE-DE), Giorgio Lisi (PPE-DE) og Georges Garot (PSE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om:   Initiativ til bekæmpelse af sulten i EU

Den foruroligende stigning i antallet af personer, som ikke spiser sig mætte i Europa (anslået til 110 mio. europæere i Unionen med 25 medlemsstater), sammenholdt med interventionslagrenes forsvinden som følge af de nye retningslinjer for den fælles landbrugspolitik må give anledning til reel bekymring i Den Europæiske Union. Den fælles landbrugspolitik vil ikke længere være i stand til at sikre alle borgere, og især de socialt dårligst stillede, tilstrækkelige forsyninger som fastsat i traktaterne.

Samtidig ville alle de ngo'er og velfærdsorganisationer, som til daglig arbejder med de fattigste, være ude af stand til alene at varetage denne sociale solidaritetsopgave.

Agter Kommissionen, som jo tog initiativet til at oprette det europæiske støtteprogram til de socialt dårligst stillede, på denne baggrund at ændre forordning (EØF) nr. 3149/92 (1) — og i så fald inden for hvilken frist — således at det bliver muligt på samme tid at sikre eksistensen af reservelagre, at udvide byttehandlen, som har vist sig at være enkel og effektiv, at fremme adgangen til markedet, hvis der er behov herfor, og inddrage organisationerne i vurderingen af behovene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. marts 2004)

Kommissionen har helt fra begyndelsen sørget for at tilpasse ydelsen af støtte til socialt dårligt stillede personer i Fællesskabet til udviklingen i denne foranstaltnings kontekst. Flere gange har Kommissionen således ændret den gældende lovgivning, navnlig ved at indføre to betydelige lempelser, som det ærede medlem nævner i denne forespørgsel, nemlig muligheden for køb af fødevarer på markedet i tilfælde af midlertidig mangel og den for nyligt indførte praksis med ombytning af varer fra interventionslagrene med andre fødevarer.

Kommissionen er klar over, at den nævnte foranstaltning er en af forsyningskilderne for en række organisationer, der forsøger at hjælpe de socialt dårligt stillede i EU. Organisationerne bliver både hørt af medlemsstaterne, når disse udformer deres ansøgninger i forbindelse med en årsplan, og af Kommissionen ved møder, der afholdes mindst en gang om året.

Kommissionen er opmærksom på ændringer, der har betydning for foranstaltningen, og vil i påkommende tilfælde foretage de nødvendige tilpasninger af lovgivningen. Den undersøger foranstaltningens fremtidsperspektiver, når de offentlige lagre reduceres betydeligt — eller endda forsvinder helt for visse produkter såsom oksekød og olivenolie — hvilket er en tilstræbt følge af de forskellige reformer af den fælles landbrugspolitik.

---

(1)  EFT L 313 af 30.10.1992, s. 50.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/581 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/581

---

(2004/C 84 E/0657)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0398/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om:   Netværk for børneslaveri

Er det Kommissionens opfattelse, at det tragiske børneslaveri i Afrika syd for Sahara kan berøre EU? Træffer den nogen foranstaltninger over for de afrikanske stater, hvor der efter nogle ngo'ers skøn findes 200 000 børn, der arbejder som slaver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(14. april 2004)

Kommissionen støtter fuldt og helt den faste holdning, EU har indtaget mod slaveri. Denne holdning fremgår af den EU-erklæring om børns rettigheder, der blev fremlagt på den 59. samling i FN's Menneskerettighedskommission (UNCHR) i 2003, hvori EU gav udtryk for sin bekymring over stigningen i de værste former for børnearbejde, herunder alle former for slaveri (som det bl.a. fremgår af Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) globale rapport for 2002, der anslår, at antallet af børn, der er underkastet de værste former for arbejde, udgør 179 millioner, mens 8,4 millioner er børneslaver). Endvidere indeholdt den resolution om børns rettigheder, EU fremlagde på UNCHR's 59. samling, også en opfordring til landene om at gøre en indsats for at bekæmpe børnearbejde og afskaffe de værste former heraf øjeblikkeligt.

EU's forpligtelse til at bekæmpe slaveri fremgår endvidere af artikel 5 i charteret om grundlæggende rettigheder, der forbyder slaveri og tvangsarbejde, og af den støtte til indførelse af internationale instrumenter til bekæmpelse af slaverirelaterede aktiviteter, som EU har slået til lyd for, herunder FN's protokol om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af menneskehandel, særlig med kvinder og børn, samt ILO's konvention nr. 29, 105, 138 og 182.

Specielt hvad Afrika angår, er der blevet udarbejdet en handlingsplan til bekæmpelse af menneskehandel, der skal godkendes inden for rammerne af dialogen mellem EU og Afrika. Endvidere er støtten til bekæmpelse af børneslaveri blevet udvidet via EU's budget. Som et nyligt eksempel kan nævnes en bevilling under det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR) på 1 252 375 EUR til Alisei til bekæmpelse af handel med børn, moderne former for slaveri og udnyttelse af mindreårige i Gabon, Benin, Togo og Nigeria. Herudover indeholder den ajourførte EIDHR-programmering for 2004 (vedtaget ved Kommissionens afgørelse af 1. december 2003) ydelse af støtte til oprettelse af netværk i Vestafrika til bekæmpelse af menneskehandel, særlig med kvinder og børn. Af andre relevante foranstaltninger, som Kommissionen har truffet, kan nævnes en lang række projekter, der finansieres via EU-budgettet, og som sigter mod at løse problemerne for børn, der påvirkes af væbnede konflikter, således som det anføres i en nylig oversigt, Kommissionen har udarbejdet som en foreløbig opfølgning af vedtagelsen af EU's retningslinjer om børn i væbnede konflikter fra december 2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/582 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/582

---

(2004/C 84 E/0658)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0399/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om:   Hemmelig tilbageholdelse i USA af udlændinge, som fordi de ikke har et gyldigt visum, mistænkes for terrorvirksomhed

Har Kommissionen truffet nogen humanitære foranstaltninger i anledning af denne form for tilbageholdelser i USA, som endog er blevet godkendt af Højesteret, og som rammer 700 personer, der udelukkende anklages for at have overtrådt landets immigrationslovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(22. marts 2004)

Terrorismen er et fundamentalt angreb på Den Europæiske Unions værdier, som er anført i artikel 6 og 11 i traktaten om Den Europæiske Union, nærmere betegnet fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt overholdelse af principperne om frihed, demokrati og retsstatsprincippet, der alle er væsentlige elementer i EU-politikken.

Kommissionen går ind for, at personer, der er mistænkt for terrorvirksomhed, bringes for en domstol, og understreger, at terrorisme udgør en trussel mod sikkerheden i Europa og i den øvrige del af verden.

Kommissionen ønsker imidlertid også at understrege sin overbevisning om, at man i bekæmpelsen af terrorismen i fuldt omfang skal overholde menneskerettighederne og retsstatsprincippet.

Kommissionen er ikke i stand til at fastslå, om de anklager, der har ført til de arrestationer, som det ærede medlem anfører, og som har været omtalt i medierne, udelukkende har været baseret på påståede overtrædelser af visse særlige bestemmelser i USA's interne lovgivning.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/582 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/582

---

(2004/C 84 E/0659)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0402/04

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om:   Tværnationalt hospital i La Cerdanya

For nyligt har de catalanske og de franske sundhedsmyndigheder fra programmet Interreg modtaget økonomisk støtte til at undersøge bæredygtighed og udgifter i forbindelse med opførelsen af et tværnationalt hospital i Puigcerdá, i grænsedalen La Cerdanya mellem Spanien og Frankrig.

Kan Kommissionen informere om, hvor langt man er nået i sagen med hensyn til muligheden for at opføre dette hospital som, hvis det blev opført, ville bidrage til at understrege ideen om en europæisk identitet og forbedre omsorgs- og sundhedskvaliteten for borgerne i området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(30. marts 2004)

Kommissionen kan over for det ærede medlem bekræfte, at der under Interreg III A-programmet »Spanien-Frankrig« er blevet tildelt et beløb på 45 000 EUR fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til gennemførelse af en undersøgelse af bæredygtigheden i forbindelse med oprettelsen af et tværnationalt hospital i La Cerdanya. Denne undersøgelse, som regionalrådet for Languedoc-Roussillon (ansvarshavende) og »La Generalitat de Catalunya« står for, vil blive afsluttet i nær fremtid.

I øjeblikket afventer Kommissionen resultaterne af denne undersøgelse, men er i princippet tilhænger af samfinansieringer af denne type, som kan få en reel gunstig indvirkning på livskvaliteten for befolkningerne i grænseområder. Det pågældende projekt udgør et virkeligt incitament til at sammenlægge ressourcer og infrastrukturer på sundhedsområdet til gavn for hele det omkringliggende områdes befolkning.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/583 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/583

---

(2004/C 84 E/0660)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0416/04

af Dorette Corbey (PSE) til Kommissionen

(9. februar 2004)

Om:   Jagt på gæs i den nederlandske provins Zeeland

Provinsen Zeeland har indført en undtagelse fra forbuddet mod jagt på gæs. Undtagelsen gælder for områder, der ikke er omfattet af fugledirektivet, idet der dog er indført en stødpudezone på 200 til 700 meter. I området forekommer flere forskellige arter af gæs, der er nævnt i fugledirektivets bilag II/2, herunder knortegås (Branta Bernicla). Nederlandene er ikke opført som en medlemsstat, der kan tillade jagt på knortegæs, jf. artikel 7, stk. 3. Det samme gælder for den kortnæbbede gås (Anser brachyrhynchus) og for blisgåsen (Anser albifrons), der ligeledes er ofte forekommende i Zeeland. Jagtforbuddet kan ifølge artikel 9, stk. 1, litra a, kun fraviges, hvis der ikke findes nogen anden tilfredsstillende løsning på alvorlige problemer, som f.eks. omfattende skader på afgrøder. I den regionale presse beskrives ophævelsen af jagtforbuddet som en besparelsesforanstaltning: provinsadministrationen vil ikke afsætte penge til erstatninger for de skader, gæssene forårsager.

| 1. | Er udbetaling af en godtgørelse til landbrugerne som erstatning for skader på afgrøderne en tilfredsstillende løsning, jf. artikel 9, stk. 1? |
| --- | --- |

1.

Er udbetaling af en godtgørelse til landbrugerne som erstatning for skader på afgrøderne en tilfredsstillende løsning, jf. artikel 9, stk. 1?

| 2. | Mener Kommissionen, at ophævelsen af jagtforbuddet strider mod fugledirektivet? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekræftende fald træffe? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen, at ophævelsen af jagtforbuddet strider mod fugledirektivet? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekræftende fald træffe?

| 3. | Er de indførte stødpudezoner tilstrækkelige til at beskytte de fugle, der bliver i de beskyttede områder? |
| --- | --- |

3.

Er de indførte stødpudezoner tilstrækkelige til at beskytte de fugle, der bliver i de beskyttede områder?

| 4. | Kan Kommissionen undersøge, i hvilken udstrækning provinsen Zeeland har gjort brug af mulighederne for at yde støtte til agrarisk naturforvaltning? |
| --- | --- |

4.

Kan Kommissionen undersøge, i hvilken udstrækning provinsen Zeeland har gjort brug af mulighederne for at yde støtte til agrarisk naturforvaltning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. marts 2004)

Det ærede medlem omtaler den kortnæbbede gås (Anser brachyrhynchus), blisgåsen, (Anser Albifrons) og knortegåsen (Branta bernicla), der alle nævnes i bilag II/2 til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (1). Ifølge direktivets artikel 7, stk. 3 kan de arter, der nævnes i bilag II/2, kun jages i de medlemsstater, de står opført under. Bilag II/2 angiver, at Nederlandene kan tillade jagt på Anser Albifrons.

Hvad de to andre arter angår, tyder det ærede medlems oplysninger på, at Nederlandene har givet undtagelserne fra forbuddet mod jagt på disse arter, fordi fuglene har været årsag til afgrødeskader. I princippet kan Nederlandene på grundlag af direktivets artikel 9. stk. 1, litra a), give undtagelser fra bestemmelserne i artikel 7 »for at hindre omfattende skader på afgrøder, besætninger, skove, fiskeri- og vandområder«.

Ifølge direktivets artikel 9, stk. 3 og 4 skal Nederlandene regelmæssigt sende Kommissionen en rapport om artikel 9's gennemførelse. Kommissionen har endnu ikke modtaget rapporten om undtagelserne i 2003, og den skal ikke foreligge før i slutningen af 2004. Det er derfor ikke klart, om Nederlandene skulle have overtrådt direktivet. Kommissionen vil gennemgå rapporten omhyggeligt, når den har modtaget den, og om nødvendigt træffe passende foranstaltninger for at sikre, at undtagelserne ikke strider mod direktivet. Kommissionen vil gerne understrege, at medlemsstaterne skal overholde bestemmelserne i artikel 9, således som de er blevet fortolket af Domstolen. Domstolen fastslog f.eks., at undtagelser fra det generelle jagtforbud i artikel 7 kun kan tillades i kraft af foranstaltninger, der tilstrækkelig udførligt gør rede for de forhold, som omtales i artikel 9, stk. 1 og 2 (se f.eks. sag C-118/94, WWF, dom af 7. marts 1996).

Med hensyn til udgifterne til landbrugsmiljø, kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at Nederlandenes nuværende nationale plan for udvikling af landdistrikterne ikke indeholder særlige landbrugsforanstaltninger, hvis formål er beskyttelse mod de pågældende gæs. Med den ændring af planen for udvikling af landdistrikterne, som blev foretaget i 2002 og sendt den 2. april 2002, søger Nederlandene at indføre pakkerne »Engdrag til korte vinterophold for trækfugle«, »Engdrag til mellemlange vinterophold for trækfugle« og »Engdrag til lange vinterophold for trækfugle«. Disse pakker beskytter knortegæssene og de lidt større blisgæs. Den kortnæbbede gås bliver derimod ikke beskyttet. Kommissionen blev imidlertid ved brev af 8. juli 2003 underrettet om, at pakkerne »engdrag til korte vinterophold for trækfugle«, »engdrag til mellemlange vinterophold for trækfugle« og »engdrag til længere vinterophold for trækfugle« var blevet udtaget af ændringsforslaget for 2002. Da ændringerne af planen for udvikling af landdistrikterne forhandles bilateralt mellem Kommissionen og medlemsstaten, er det ikke muligt for Kommissionen at vurdere, i hvilken udstrækning provinsen Zeeland har gjort brug af sine muligheder for at få støtte til forvaltning af landbrugsmiljø.

Hvis der kan gives støtte til forvaltning af landbrugsmiljø, er det mest sandsynligt, at det sker inden for rammerne af den nederlandske plan for udvikling af landdistrikterne 2000-2006. Strukturfondenes mål 2-program for Sydnederlandene, der også omfatter en del af provinsen Zeeland, forekommer ikke at være det rigtige grundlag for sådanne foranstaltninger.

Inden for rammerne af delprogrammet for »Euregio Scheldemond« i forbindelse med det nuværende Interreg III- program til fordel for »Grensregio Vlaanderen-Nederland« finansieres et grænseoverskridende projekt »økologisk landbrug« (»Grensoverschijdend biologisch boeren«) med to partnere fra Zeeland.

---

(1)  EFT L 103 af 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/584 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/584

---

(2004/C 84 E/0661)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0420/04

af Brian Simpson (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Fluortilsætning i drikkevandet

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor det nye drikkevandsdirektiv (98/83/EF (1)) fortsat tillader tilsættelse til den offentlige vandforsyning af et »prioriteret farligt stof«, der er forbudt i henhold til direktivet om en vandpolitisk ramme (2000/60/EF (2)), nemlig hexafluorosilicisk syre, der er opført i EF-direktivet om farlige stoffer, et persistent bioakkumulativt forurenende stof og giftigt kemisk stof, hvilket er en klar overtrædelse af EU's egne direktiver, bl.a. artikel 4, stk. 2, som forbyder medlemsstaterne at træffe foranstaltninger, der fører til en øget forurening af vand, der anvendes til fremstilling af drikkevand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. marts 2004)

På området farlige stoffer har Europa-Parlamentet og Rådet vedtaget en liste over 33 stoffer eller grupper af stoffer, af hvilke 11 er klassificeret som »prioriteret farlig«, 14 som »prioriteret«, der er under observation, og otte som ikke »prioriteret farlig«. Fluskiselsyre er for øjeblikket ikke omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2455/2001/EF af 20. november 2001 om vedtagelse af en liste over prioriterede stoffer inden for vandpolitik og om ændring af direktiv 2000/60/EF (3).

Fremgangsmåden i Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand går ud på at fastsætte overgrænser for en række stoffer, bl.a. fluorid; de maksimalt tilladte niveauer er fastsat på grundlag af den disponible videnskabelige viden med henblik på at beskytte menneskers sundhed. Det er overladt til medlemsstaterne at vælge, hvordan drikkevandskvaliteten bringes i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.

Listen over parametre i direktivet er begrænset til de mest betydende i henseende til drikkevandskvaliteten i Fællesskabet. Stofferne på denne liste er ikke de eneste stoffer, som kunne medføre en risiko for eller blot en potentiel trussel mod menneskers sundhed, hvis de var til stede i drikkevand. Hvis alle potentielle forurenende stoffer skulle optages på listen uden hensyntagen til, hvor sandsynlig eller usandsynlig deres tilstedeværelse måtte være, ville dette imidlertid være resulteret i et ubrugeligt direktiv. Dette ville indebære overvågningsforpligtelser, som ikke står i forhold til den opnåede beskedne forøgelse af sikkerheden.

---

(1)  EFT L 330 af 5.12.1998, s. 32.

(2)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

(3)  EFT L 331 af 15.12.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/585 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/585

---

(2004/C 84 E/0662)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0423/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Lukningen af Brax-fabrik i Portugal

Brax Portuguesa Lda., en tekstilfabrik i Sezedo ved Vila Nova da Gaia har netop lukket sine anlæg, og sendt omkring 450 arbejdstagere ud i arbejdsløshed. Det er velkendt, at den multinationale virksomhed Brax med tysk kapital allerede har åbnet fabrikker i Rumænien og i andre kandidatlande. Ifølge oplysninger fra de kvindelige arbejdstagere meddeler virksomheden ikke at have udbetalt lønninger i de seneste to måneder, ligesom der heller vil ske nogen udbetalinger for de følgende måneder. Det kan konstateres, at virksomheden har benyttet portugisisk arbejdskraft fra Brax Portuguesa til at oplære rumænske arbejdstagere. Nu sendes de pågældende ud i arbejdsløshed på en helt igennem ulovlig og uacceptabel måde, selv om selve fabriksanlæggene og andre vigtige installationer omkring fabrikken opretholdes. Som bekendt har Brax Portuguesa modtaget midler fra Fællesskabet, som det sikkert også fortsat vil være tilfældet i Rumænien og i andre lande.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Vil Kommissionen kræve tilbagebetaling af de EF-midler, der er bevilget til Brax-gruppen, hvis denne insisterer på at lukke sine anlæg i Portugal? |
| --- | --- |

1.

Vil Kommissionen kræve tilbagebetaling af de EF-midler, der er bevilget til Brax-gruppen, hvis denne insisterer på at lukke sine anlæg i Portugal?

| 2. | Vil Kommissionen afslå enhver yderligere finansiering af Brax-gruppen, uanset hvilket land den etablerer sig i, hvis den fastholder lukningen af fabrikken i Portugal? |
| --- | --- |

2.

Vil Kommissionen afslå enhver yderligere finansiering af Brax-gruppen, uanset hvilket land den etablerer sig i, hvis den fastholder lukningen af fabrikken i Portugal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(16. april 2004)

Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på, at virksomheder, der har modtaget EF-støtte, er omfattet af nedenstående regler.

| — | For det tidsrum, der er omfattet af EF-støtterammerne for 2000-2006, gælder følgende i henhold til gennemførelsesbestemmelserne for strukturfondene:






  — | For det første har Kommissionen i sine retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (1998) fastsat, at modtagere af støtte skal opretholde enhver investering i mindst fem år. Det er opfattelsen i Generaldirektoratet for Konkurrence, at den femårige periode for opretholdelse af investeringer som fastsat i retningslinjernes punkt 4.10 begynder, når investeringen, som der er ydet støtte til, er afsluttet, dvs. fra det øjeblik, hvor investeringen anvendes i virksomheden. |
| --- | --- | --- |

—

For det tidsrum, der er omfattet af EF-støtterammerne for 2000-2006, gælder følgende i henhold til gennemførelsesbestemmelserne for strukturfondene:

—

For det første har Kommissionen i sine retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (1998) fastsat, at modtagere af støtte skal opretholde enhver investering i mindst fem år. Det er opfattelsen i Generaldirektoratet for Konkurrence, at den femårige periode for opretholdelse af investeringer som fastsat i retningslinjernes punkt 4.10 begynder, når investeringen, som der er ydet støtte til, er afsluttet, dvs. fra det øjeblik, hvor investeringen anvendes i virksomheden.

| — | For det andet er det i forordningen om generelle bestemmelser for strukturfondene (1999) på samme måde fastsat, at fondene kun bidrager finansielt til produktive aktiviteter, hvis stedet for disse aktiviteter ikke ændres i de første fem år efter afgørelsen om fondens deltagelse. |
| --- | --- |

—

For det andet er det i forordningen om generelle bestemmelser for strukturfondene (1999) på samme måde fastsat, at fondene kun bidrager finansielt til produktive aktiviteter, hvis stedet for disse aktiviteter ikke ændres i de første fem år efter afgørelsen om fondens deltagelse.

| — | For det tredje skal der indsendes en specifik anmodning til Kommissionen om store projekter (dvs. til en værdi af mere end 50 mio. EUR), hvis et sådant skal medfinansieres inden for rammerne af et program under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), og medlemsstaterne skal udfylde et spørgeskema, hvori et af spørgsmålene vedrører risikoen for, at virksomheden vil blive flyttet. Kommissionen tager hensyn til dette aspekt, når den træffer beslutning om niveauet for samfinansieringen fra EFRU (som kan udgøre op til 35 % i mål 1-regioner) eller om et eventuelt afslag. |
| --- | --- |

—

For det tredje skal der indsendes en specifik anmodning til Kommissionen om store projekter (dvs. til en værdi af mere end 50 mio. EUR), hvis et sådant skal medfinansieres inden for rammerne af et program under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), og medlemsstaterne skal udfylde et spørgeskema, hvori et af spørgsmålene vedrører risikoen for, at virksomheden vil blive flyttet. Kommissionen tager hensyn til dette aspekt, når den træffer beslutning om niveauet for samfinansieringen fra EFRU (som kan udgøre op til 35 % i mål 1-regioner) eller om et eventuelt afslag.

| — | Med hensyn til det tidsrum, som er dækket af EF-støtterammerne for 1994-1999, indførtes reglen om de fem år først i 1998. Det skal dog bemærkes, at forordning (EØF) nr. 4253/88 (1) trådte i kraft allerede i 1989, og at det i henhold til denne forordnings artikel 24 gælder, at støtten kan nedsættes eller suspenderes, hvis en undersøgelse af den pågældende aktion viser, at der er begået uregelmæssigheder, især hvis der er foretaget en betydelig ændring, der berører aktionens eller foranstaltningens art eller gennemførelsesvilkår, og som ikke har været forelagt Kommissionen til godkendelse. Kommissionen undersøger sagen i samarbejde med medlemsstaten. |
| --- | --- |

—

Med hensyn til det tidsrum, som er dækket af EF-støtterammerne for 1994-1999, indførtes reglen om de fem år først i 1998. Det skal dog bemærkes, at forordning (EØF) nr. 4253/88 (1) trådte i kraft allerede i 1989, og at det i henhold til denne forordnings artikel 24 gælder, at støtten kan nedsættes eller suspenderes, hvis en undersøgelse af den pågældende aktion viser, at der er begået uregelmæssigheder, især hvis der er foretaget en betydelig ændring, der berører aktionens eller foranstaltningens art eller gennemførelsesvilkår, og som ikke har været forelagt Kommissionen til godkendelse. Kommissionen undersøger sagen i samarbejde med medlemsstaten.

| — | De tiltrædende lande er underlagt reglerne for indeværende programmeringsperiode fra det øjeblik, de bliver medlem af EU. |
| --- | --- |

—

De tiltrædende lande er underlagt reglerne for indeværende programmeringsperiode fra det øjeblik, de bliver medlem af EU.

| — | Under alle omstændigheder er det medlemsstaten, som skal tage retslige skridt på grundlag af de aftaler, der er indgået med virksomheden ved tildelingen af støtten. Hvis virksomheden, der modtager støtte, ikke har overholdt EU's statsstøtteregler, skal den betale støtten tilbage til de relevante myndigheder. |
| --- | --- |

—

Under alle omstændigheder er det medlemsstaten, som skal tage retslige skridt på grundlag af de aftaler, der er indgået med virksomheden ved tildelingen af støtten. Hvis virksomheden, der modtager støtte, ikke har overholdt EU's statsstøtteregler, skal den betale støtten tilbage til de relevante myndigheder.

| — | Kommissionen har allerede inden for rammerne af samarbejdet gjort den pågældende medlemsstat opmærksom på, at det bør efterprøves, om den støttemodtagende virksomhed har opfyldt sine forpligtelser i den sag, det ærede medlem omtaler. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har allerede inden for rammerne af samarbejdet gjort den pågældende medlemsstat opmærksom på, at det bør efterprøves, om den støttemodtagende virksomhed har opfyldt sine forpligtelser i den sag, det ærede medlem omtaler.

| — | En virksomhed, som flytter fra en region til en anden, fra en medlemsstat til en anden eller fra en medlemsstat til et tiltrædelsesland, kan hverken af Kommissionen eller af medlemsstaterne nægtes støtte på det ny etableringssted, hvis virksomheden overholder de gældende regler og i øvrigt er støtteberettiget. |
| --- | --- |

—

En virksomhed, som flytter fra en region til en anden, fra en medlemsstat til en anden eller fra en medlemsstat til et tiltrædelsesland, kan hverken af Kommissionen eller af medlemsstaterne nægtes støtte på det ny etableringssted, hvis virksomheden overholder de gældende regler og i øvrigt er støtteberettiget.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT L 374 af 31.12.1988).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/587 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/587

---

(2004/C 84 E/0663)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0424/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Beskyttelse af den håndværksmæssige forarbejdning af vidje i den autonome region Madeira

Håndværksmæssig forarbejdning af vidje er en traditionel aktivitet i den autonome region Madeira og er et af de traditionelle erhverv i befolkningen på Atlanterhavsøerne Madeira og Porto Santo.

Fremstilling af vidje og forarbejdning heraf er grundlaget for flere hundrede arbejdspladser og er af stor økonomisk betydning i nogle samfund i regionen, som mange familier er afhængige af. På grund af konkurrence fra varer fra tredjelande, især i Asien, befinder dette erhverv sig i en dyb krise og der er, hvis der ikke sker grundlæggende ændringer, risiko for, at dette og hermed også en del af kulturen i den befolkning, som for over 500 år siden etablerede sig på øerne, uddør.

Hidtil har der ikke eksisteret midler til at beskytte denne særlige aktivitet i denne region i EU's randområde. De hidtil trufne foranstaltninger har ikke været tilstrækkeligt gennemgribende for sektoren, hverken når det gjaldt fremstillingen, den håndværksmæssige forarbejdning eller afsætningen. Der er behov for særlige støtteprogrammer med en større rækkevidde for at fremme moderniseringen af dyrknings- og forarbejdningsmetoderne og undersøgelser af, hvilke varer der kan fremstilles og afsættes, samt salgsfremmende foranstaltninger.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende: Hvilke foranstaltninger kan der komme på tale som støtte til det regionale håndværk, og hvilke muligheder er der for, at der kan ydes støtte til denne sektor, så den kan moderniseres og overleve som håndværksproduktion i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2004)

Kommissionen deler det ærede medlems holdning, for så vidt angår den økonomiske og kulturelle betydning af traditionelt håndværk, herunder også håndværksmæssig forarbejdning af vidje på Madeira.

Kommissionen, der er klar over behovet for at valorisere kvaliteten af håndværksprodukter, har foretaget en undersøgelse for at få en oversigt over de forskellige håndværk i Europa. I undersøgelsen fremsættes desuden en række henstillinger med henblik på gennemførelse af strategier til fremme af produkterne, herunder såvel foranstaltninger til at bevare og overføre knowhow som foranstaltninger til at fremme adgangen til de internationale og nationale markeder via e-handel.

Den endelige rapport over undersøgelsen findes på følgende internetadresse: (http://europa.eu.int/comm/ enterprise/entrepreneurship/craft/craft-studies/rarecrafts.htm).

Derfor omfatter det operationelle program for Madeira (Popram III) under »Foranstaltning 2.3: Konkurrencedygtighed og økonomisk effektivitet« forskellige aktioner med henblik på at beskytte og udvikle håndværk. Det ærede medlems opmærksomhed henledes navnlig på den aktion, der er beskrevet i programtillægget, nemlig »Aktion 2.3.2.: Dynamisering af erhvervsklimaet«, hvormed det er hensigten at finansiere projekter, der tager sigte på at valorisere de særlige regionale produkter inden for håndværk som gobelin- og broderifremstilling og kurvefletning.

Ud over disse foranstaltninger til fordel for håndværk er vidjedyrkningen på Madeira — forbindelse med Posei — omfattet af særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira, der blev vedtaget ved Rådets forordning (EF) nr. 1453/2001 af 28. juni 2001 (1).

Kommissionen har finansieret en undersøgelse vedrørende »støtte til regionalt håndværk«, hvormed formålet er at analysere mulighederne for at støtte og puste nyt liv i håndværk. Dernæst blev der udarbejdet et udkast til et program om »strukturomlægning af regionalt håndværk« til iværksættelse af nye foranstaltninger med sigte på at aktivere og udvikle gobelin-, broderi- og kurvefletningsområderne.

Kommissionen har derudover også gennem rammeprogrammet Euromed Héritage II finansieret projektet Prodecom. Formålet hermed er at fremhæve den kunsthåndværksmæssige og håndværksmæssige side af kulturarven i Euro-Middelhavsområdet ved hjælp af mærket »kulturudviklingsprodukt«, der skal gøre det lettere at anerkende håndværksprodukters kvalitet og originalitet og senere at markedsføre dem i Europa og andre steder. Koordineringen af projektet varetages af Chambre des Beaux Arts de Méditerranée (2).

Endelig udarbejdes der i øjeblikket en særlig støtteordning med sigte på salgsfremmende foranstaltninger for disse håndværksprodukter.

Kommissionen fortsætter sine overvejelser om dette emne og har til hensigt at indlede forberedelserne til en evaluering af, om der kan indføres et fællesskabsinstrument til valorisering og fremme af de produkter — bortset fra landbrugsprodukter — der typisk fremstilles af små europæiske virksomheder, herunder også typiske traditionelle produkter, der fremstilles i den yderste periferi og udgør en integrerende del af den europæiske kulturarv, samtidig med at de økonomisk set udgør et uvurderligt aktiv for producenterne (for det meste små virksomheder og mikrovirksomheder) og lokalsamfundene.

Den Europæiske Socialfond (ESF) samfinansierer programmet Popram III i forbindelse med EFSR III (2000-2006) med 99 075 446 EUR (Foranstaltning 1.5 — Menneskelig kompetence og social lighed). EU's indsats på Madeira tager sigte på at forbedre befolkningens kvalifikationsniveau og fremme beskæftigelsen og beskæftigelsesmulighederne såvel som ligestilling og social integration. Dette sker gennem støtte til kvalificering af unge i eller uden for uddannelsessystemet, uddannelse af erhvervsaktive og omskoling og reintegrering af arbejdsløse på arbejdsmarkedet eller gennem lokale jobskabelsesforanstaltninger.

EU-bistanden til kurvefletning indgår i denne globale plan for udvikling af menneskelige ressourcer, der er fastlagt for den autonome region Madeira. Det er de nationale myndigheders opgave at fastlægge de særlige politikker for de forskellige sektorer. I denne forbindelse har de nationale myndigheder — trods mulig adgang til alle de af ESF finansierede aktioner — inden for Popram III opstillet udvælgelseskriterier, der prioriterer projekter om uddannelsesplaner fra virksomheder i sektoren, der er under strukturomlægning, samt ansøgninger til aktion 1.5.3 — Uddannelse af erhvervsaktive.

---

(1)  EFT L 198 af 21.7.2001.

(2)  59, rue Cambronne — 75015 Paris. — ch.beaux.arts@wanadoo.fr.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/588 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/588

---

(2004/C 84 E/0664)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0426/04

af Samuli Pohjamo (ELDR) og Mikko Pesälä (ELDR) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Tidsplan for behandling af landdistrikters udviklingsprojekter

Myndighederne er ofte særdeles længe om at behandle landdistrikters udviklings- og virksomhedsprojekter, endog mere end et år. Dette medfører betydelige problemer for projektkoordinatorerne. Hvis behandlingen af projektansøgninger og betalingsanmodninger strækker sig over adskillige måneder, vil forvaltningen blive særdeles besværlig, og det medfører samtidig betydelige økonomiske tab. De projektideer, som kommer fra græsrodsbevægelser, strander ofte som følge af, at projektarbejdet anses for at være for bureaukratisk og tidskrævende. Hvis det tager mere end et år at behandle virksomhedsprojekter, er det sandsynligt, at hele projektet har mistet sin betydning.

Spørgsmålet vedrører landdistrikters horisontale udviklingsprojekter og projekter i mål nr. 1-områder. Kan Kommissionen oplyse, om den har truffet en afgørelse om frister for behandling af landdistrikters udviklingsprojekter i perioden mellem indgivelse af ansøgninger og projektbeslutningen? Frister fastsættes for projektkoordinatorer, men er der fastsat frister for myndighederne? Har Kommissionen kendskab til forskelle mellem projekters behandlingstid i de enkelte lande, for at det kan fastslås, om behandlingstiders længde har en indvirkning på projekternes resultater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. marts 2004)

Kommissionen har gennem de årlige rapporter om gennemførelsen af programmerne, evalueringsrapporterne og arbejdet i overvågningsudvalgene fået kendskab til den langtrukne behandling af projekter vedrørende udvikling af landdistrikterne i Finland.

I midtvejsevalueringen af programmer under mål nr. 1 blev der f.eks. fremsat følgende kritik:

| — | Forvaltningen af strukturfondsprogrammerne i Finland har lige siden landets tiltrædelse af EU været temmelig langsommelig, hvilket har givet anledning til megen kritik. Selvom den nye (nationale) strukturfondslovgivning i mange tilfælde har klarlagt spørgsmålet om kompetencefordelingen mellem de forskellige myndigheder, skaber den tunge forvaltning stadig urimelige forsinkelser i iværksættelsen af projekter og betalingsprocedurerne. |
| --- | --- |

—

Forvaltningen af strukturfondsprogrammerne i Finland har lige siden landets tiltrædelse af EU været temmelig langsommelig, hvilket har givet anledning til megen kritik. Selvom den nye (nationale) strukturfondslovgivning i mange tilfælde har klarlagt spørgsmålet om kompetencefordelingen mellem de forskellige myndigheder, skaber den tunge forvaltning stadig urimelige forsinkelser i iværksættelsen af projekter og betalingsprocedurerne.

| — | Disse problemer skyldes hovedsagelig programstrukturen, dvs. at de i varierende grad kan tilskrives de forskellige forberedelsesprocedurer, der benyttes af de nationale og regionale medfinansieringsorganer (centret for beskæftigelse og økonomisk udvikling og de regionale myndigheder), tidsplanen for vedtagelse af beslutninger såvel som forskellig fortolkning og anvendelse af de retningslinjer, der gælder for forantaltningerne. Rammebevillingerne tildeles pr. region og hindrer en optimal målretning af midlerne, (f.eks. er der i øjeblikket ikke tilstrækkelig overensstemmelse mellem udbud og efterspørgsel på regionalt niveau), hvilket komplicerer situationen yderligere. |
| --- | --- |

—

Disse problemer skyldes hovedsagelig programstrukturen, dvs. at de i varierende grad kan tilskrives de forskellige forberedelsesprocedurer, der benyttes af de nationale og regionale medfinansieringsorganer (centret for beskæftigelse og økonomisk udvikling og de regionale myndigheder), tidsplanen for vedtagelse af beslutninger såvel som forskellig fortolkning og anvendelse af de retningslinjer, der gælder for forantaltningerne. Rammebevillingerne tildeles pr. region og hindrer en optimal målretning af midlerne, (f.eks. er der i øjeblikket ikke tilstrækkelig overensstemmelse mellem udbud og efterspørgsel på regionalt niveau), hvilket komplicerer situationen yderligere.

| — | Der blev fremsat lignende kritik i forbindelse med midtvejsevalueringen af miniprogrammet for regionaludvikling og Leader+-programmet. |
| --- | --- |

—

Der blev fremsat lignende kritik i forbindelse med midtvejsevalueringen af miniprogrammet for regionaludvikling og Leader+-programmet.

| — | Spørgsmålet om forsinkelserne i behandlingen af ansøgninger er blevet rejst på møderne i de forskellige overvågningsudvalg, også på opfordring af Kommissionens repræsentanter, men der er ikke truffet en reel afgørelse for at rette op på situationen. Ansvaret påhviler overvågningsudvalgene, hvis medlemmer repræsenterer de forskellige myndigheder samt arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer. |
| --- | --- |

—

Spørgsmålet om forsinkelserne i behandlingen af ansøgninger er blevet rejst på møderne i de forskellige overvågningsudvalg, også på opfordring af Kommissionens repræsentanter, men der er ikke truffet en reel afgørelse for at rette op på situationen. Ansvaret påhviler overvågningsudvalgene, hvis medlemmer repræsenterer de forskellige myndigheder samt arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer.

| — | De årlige rapporter om gennemførelsen af strukturfondsprogrammerne, der skal forelægges Kommissionen, bør indeholde en oversigt over eventuelle væsentlige problemer i forbindelse med forvaltningen af interventionerne og de foranstaltninger, der er truffet. På grundlag af disse rapporter gennemgår Kommissionen og forvaltningsmyndigheden aktiviteterne og de væsentligste resultater fra det foregående år. I forbindelse med det årlige møde med forvaltningsmyndigheden i 2002 vedrørende Leader+-programmet gjorde Kommissionen f.eks. opmærksom på, at det var nødvendigt at reducere forsinkelserne i behandlingen af ansøgninger og betalingsanmodninger. Situationen er blevet noget bedre. |
| --- | --- |

—

De årlige rapporter om gennemførelsen af strukturfondsprogrammerne, der skal forelægges Kommissionen, bør indeholde en oversigt over eventuelle væsentlige problemer i forbindelse med forvaltningen af interventionerne og de foranstaltninger, der er truffet. På grundlag af disse rapporter gennemgår Kommissionen og forvaltningsmyndigheden aktiviteterne og de væsentligste resultater fra det foregående år. I forbindelse med det årlige møde med forvaltningsmyndigheden i 2002 vedrørende Leader+-programmet gjorde Kommissionen f.eks. opmærksom på, at det var nødvendigt at reducere forsinkelserne i behandlingen af ansøgninger og betalingsanmodninger. Situationen er blevet noget bedre.

| — | På baggrund af ovenstående kan Kommissionen oplyse, at forsinkelserne i behandlingen af ansøgninger hovedsagelig skyldes fragmenterede nationale forvaltningssystemer, og at hovedansvaret påhviler medlemsstatens forvaltningsmyndigheder og overvågningsudvalgene for de forskellige programmer. |
| --- | --- |

—

På baggrund af ovenstående kan Kommissionen oplyse, at forsinkelserne i behandlingen af ansøgninger hovedsagelig skyldes fragmenterede nationale forvaltningssystemer, og at hovedansvaret påhviler medlemsstatens forvaltningsmyndigheder og overvågningsudvalgene for de forskellige programmer.

| — | Hverken i EU-lovgivningen vedrørende strukturfondene eller udvikling af landdistrikterne findes der særlige regler for, hvor lang tid de nationale myndigheder må bruge på at behandle projektansøgninger eller betalingsanmodninger. Den nationale betalingsmyndighed skal dog i henhold til artikel 32 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (1) sørge for, at de endelige modtagere så hurtigt som muligt modtager de fulde støttebeløb fra fondene, som de er berettiget til. |
| --- | --- |

—

Hverken i EU-lovgivningen vedrørende strukturfondene eller udvikling af landdistrikterne findes der særlige regler for, hvor lang tid de nationale myndigheder må bruge på at behandle projektansøgninger eller betalingsanmodninger. Den nationale betalingsmyndighed skal dog i henhold til artikel 32 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (1) sørge for, at de endelige modtagere så hurtigt som muligt modtager de fulde støttebeløb fra fondene, som de er berettiget til.

| — | I henhold til nævnte forordnings artikel 35 skal overvågningsudvalget påse, at interventionen gennemføres effektivt og med høj kvalitet. Det kan under alle omstændigheder foreslå forvaltningsmyndigheden enhver form for tilpasning eller revision af interventionen, der kan forbedre forvaltningen heraf, også for så vidt angår den finansielle forvaltning. Repræsentanter for Kommissionen deltager i arbejdet i overvågningsudvalget, hvor de har taleret. |
| --- | --- |

—

I henhold til nævnte forordnings artikel 35 skal overvågningsudvalget påse, at interventionen gennemføres effektivt og med høj kvalitet. Det kan under alle omstændigheder foreslå forvaltningsmyndigheden enhver form for tilpasning eller revision af interventionen, der kan forbedre forvaltningen heraf, også for så vidt angår den finansielle forvaltning. Repræsentanter for Kommissionen deltager i arbejdet i overvågningsudvalget, hvor de har taleret.

| — | Selvom Kommissionen mener, at den lange behandlingstid hovedsagelig skyldes det nationale forvaltningssystem, og at hovedansvaret for at rette op på denne situation påhviler medlemsstatens forvaltningsmyndigheder og overvågningsudvalgene for de forskellige programmer, har den til hensigt at tage spørgsmålet op på det næste årlige møde mellem Kommissionen og medlemsstaten og på møderne i de respektive overvågningsudvalg samt ved andre lejligheder. |
| --- | --- |

—

Selvom Kommissionen mener, at den lange behandlingstid hovedsagelig skyldes det nationale forvaltningssystem, og at hovedansvaret for at rette op på denne situation påhviler medlemsstatens forvaltningsmyndigheder og overvågningsudvalgene for de forskellige programmer, har den til hensigt at tage spørgsmålet op på det næste årlige møde mellem Kommissionen og medlemsstaten og på møderne i de respektive overvågningsudvalg samt ved andre lejligheder.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/590 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/590

---

(2004/C 84 E/0665)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0444/04

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(18. februar 2004)

Om:   Overholdelse af lovgivningen om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen

Den 26. januar i år aflagde jeg i Emmen i den nederlandske provins Drenthe et arbejdsbesøg på seks virksomheder. Jeg talte med arbejdsgivere og virksomhedsråd om omsættelsen af rammedirektiv 89/391/EØF (1) i nederlandsk lovgivning, som f.eks. loven om arbejdsvilkår (»Arbeidsomstandighedenwet«). I den forbindelse kom det frem, at denne lov ifølge en dom fra Domstolen af 22. maj 2003 på visse punkter strider imod EU-lovgivningen. Den nederlandske lov tvinger virksomhederne til at inddrage eksterne tjenester. I direktivet fastslås imidlertid, at der først skal søges disponibel ekspertise inden for selve virksomheden.

| 1. | Skal virksomhederne nu holde sig til Domstolens dom eller til den nederlandske lov? |
| --- | --- |

1.

Skal virksomhederne nu holde sig til Domstolens dom eller til den nederlandske lov?

| 2. | Er der igangværende drøftelser med den nederlandske regering om at tilpasse den nederlandske lov om arbejdsvilkår? |
| --- | --- |

2.

Er der igangværende drøftelser med den nederlandske regering om at tilpasse den nederlandske lov om arbejdsvilkår?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(5. april 2004)

| 1. | I medfør af EF-traktatens artikel 228 er medlemsstaterne forpligtede til at efterkomme Domstolens domme og efterfølgende at træffe de nødvendige foranstaltninger.
  Ifølge Domstolens faste praksis kræver hensynet til en øjeblikkelig og ensartet anvendelse af fællesskabsretten imidlertid, at opfyldelsen iværksættes med øjeblikkelig virkning og gennemføres hurtigst muligt (dom af 4. juli 2000, Kommissionen/Grækenland, C-387/97, Sml., side I-5047, pkt. 82).
  Det forhindrer imidlertid ikke virksomhederne i i påkommende tilfælde at henvende sig til de kompetente nationale myndigheder i den mellemliggende periode. |
| --- | --- |

1.

I medfør af EF-traktatens artikel 228 er medlemsstaterne forpligtede til at efterkomme Domstolens domme og efterfølgende at træffe de nødvendige foranstaltninger.

Ifølge Domstolens faste praksis kræver hensynet til en øjeblikkelig og ensartet anvendelse af fællesskabsretten imidlertid, at opfyldelsen iværksættes med øjeblikkelig virkning og gennemføres hurtigst muligt (dom af 4. juli 2000, Kommissionen/Grækenland, C-387/97, Sml., side I-5047, pkt. 82).

Det forhindrer imidlertid ikke virksomhederne i i påkommende tilfælde at henvende sig til de kompetente nationale myndigheder i den mellemliggende periode.

| 2. | Eftersom Kongeriget Nederlandene endnu ikke har vedtaget de nødvendige bestemmelser til opfyldelse af Domstolens dom af 22. maj 2003 i sag C-441/01, har Kommissionen indledt en overtrædelsesprocedure, jf. EF-traktatens artikel 228, og vil gå videre med denne, så længe landet ikke opfylder Domstolens dom. Det bør i den henseende bemærkes, at de nederlandske myndigheder i deres svar på åbningsskrivelsen, jf. artikel 228 i EF-traktaten, anførte, at de var i færd med at udarbejde de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af dommen. |
| --- | --- |

2.

Eftersom Kongeriget Nederlandene endnu ikke har vedtaget de nødvendige bestemmelser til opfyldelse af Domstolens dom af 22. maj 2003 i sag C-441/01, har Kommissionen indledt en overtrædelsesprocedure, jf. EF-traktatens artikel 228, og vil gå videre med denne, så længe landet ikke opfylder Domstolens dom. Det bør i den henseende bemærkes, at de nederlandske myndigheder i deres svar på åbningsskrivelsen, jf. artikel 228 i EF-traktaten, anførte, at de var i færd med at udarbejde de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af dommen.

---

(1)  EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/591 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/591

---

(2004/C 84 E/0666)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0451/04

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Program for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed

I 2001 var målsætningen for programmet for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed med et samlet rammebeløb på 454 mio. EUR at forbedre fødevaresikkerheden som en del af den globale udviklingsstrategi for modtagerlandene. Der blev sat 25,2 mio. EUR af til faglig bistand på dette område. Kan Kommissionen oplyse, hvilke faglige bistandsprojekter der er givet tilskud til, og om de har vist sig at være en succes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(18. marts 2004)

Størstedelen (ca. 80 %) af de 25,2mio.EUR, der var afsat til faglig bistand på 2001-budgettet til fødevarehjælp og fødevaresikkerhed, er blevet anvendt til finansiering af kontrakter til individuelle eksperter, der har været tilknyttet fødevaresikkerhedsprogrammerne i 23 af de lande, der modtager bistand fra EU.

Resten af rammebeløbet er blevet anvendt til finansiering af kontrakter til overvågning af fødevarehjælpen (ca. 10 %) og kontrakter til overvågning og/eller evaluering af EU's fødevaresikkerhedsprogrammer (ca. 10 %).

Hvert fødevaresikkerhedsprogram omfatter en midtvejsevaluering og en endelig evaluering, der udføres af uafhængige bureauer. Disse evalueringer, der naturligvis også vedrører den faglige bistandskomponent, gennemføres på grundlag af EU's system med rammekontrakter og forelægges regelmæssigt for udvalgene for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed.

Den faglige bistandskomponent evalueres også i forbindelse med Kommissionens globale evaluerings-aktioner.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/591 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/591

---

(2004/C 84 E/0667)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0457/04

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Belastning af hovedfærdselsårer

Som mange lokale organisationer og foreninger i Voula kommune klager over, har det græske parlament vedtaget at indføre ændringer for anvendelsen af landarealerne langs nogle afsnit af hovedfærdselsårerne Av. Bouliagmenis, Av. Varis og Av. Karamanli for at tillade erhvervs- og industriaktiviteter i et område, hvor jorden siden 1926 udelukkende er blevet anvendt til boliger. Dette er bestemt i præsidentielle dekreter fra 1926, 1934, 1940 og 1952 og er af den øverste forvaltningsdomstol blevet bekræftet ved afgørelse nr. 554/2000, 2314/2002 og 2315/2002 og lov nr. 3044/2002.

Ligeledes viser en nylig undersøgelse fra EMP (det tekniske universitet), at erhvervs- og industriaktiviteter langs vejnettet (f.eks. langs Av. Vouliagmenis) skaber store problemer for nettets funktion og indvirker negativt på miljøet og de øvrige bebyggelser. Desuden ydes der i henhold til de grundlæggende principper for EU's operationelle program støtte til bygning af færdselsårer med det formål at forbedre livskvaliteten i de store bycentre, mindske trafikbelastningen og nedbringe luftforureningen.

Agter Kommissionen at skride ind for at undgå en forringelse af bymiljøet i området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(1. april 2004)

Ifølge EF-traktatens artikel 211 skal Kommissionen sikre, at medlemsstaterne anvender fællesskabslovgivningen korrekt. I sager, som ikke er omfattet af fællesskabslovgivningen, kan Kommissionen ikke gribe ind.

De forhold, som det ærede medlem beskriver, synes ikke at falde ind under denne lovgivning, hvorfor Kommissionen ikke har noget grundlag for at skride ind. Sagen må forelægges de relevante græske myndigheder.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/592 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/592

---

(2004/C 84 E/0668)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0469/04

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Sundhedsmæssige advarsler i forbindelse med flyrejser

På baggrund af den voksende dokumentation for sundhedsmæssige risici i forbindelse med flyrejser (dyb venetrombose, udsættelse for kosmisk stråling, luftbårne infektioner, etc.) er Kommissionen så enig i, at der i de sikkerhedsanvisninger, som gives på flyene, inden det går i luften, også bør indgå en relevant advarsel om sundhedsmæssige risici?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(29. marts 2004)

Kommissionen er enig i, at luftfartselskaberne sammen med sundhedsmyndighederne spiller en vigtig rolle, når det gælder om at oplyse passagererne om muligheden for at udvikle dyb venetrombose. De bør som forebyggende foranstaltning advare deres passagerer om risikoen for dyb venetrombose, om anlæg for at få denne sygdom og om forebyggende foranstaltninger, som skal træffes inden flyverejsen og inden ombordstigning i flyvemaskinen. Kommissionens næstformand med energi og transport som ansvarsområde har skrevet til Fællesskabets luftfartsselskaber og opfordret dem til at give passagererne disse oplysninger og vil skrive igen for at få at vide, hvad de enkelte luftfartsselskaber har gjort. Kommissionen mener imidlertid, at det er luftfartsselskaberne selv, der skal afgøre, hvordan budskabet bedst kommer igennem, og at det ikke skal overlades til offentlige myndigheder.

Kommissionen finansierer forskning i, hvilken forbindelse der er mellem flyrejser og dyb venetrombose, og hvor afgørende den er, og forskningsresultaterne skal foreligge i midten af 2005. Det vil skabe betydelig større forståelse af problemet og af, hvad der skal gøres. Kommissionen støtter også forskning i forholdene i flykabinerne, herunder luftkvaliteten, og eventuelle foranstaltninger vil kunne bygge på denne forskning.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/592 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/592

---

(2004/C 84 E/0669)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0470/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Mælkecentralen i Rom — klarhed i spørgsmålet om statsstøtte

Efter privatiseringen af mælkecentralen i Rom blev der indgivet en række forespørgsler, som gjorde opmærksom på de formodede uregelmæssigheder i forbindelse med privatiseringsproceduren. Efterfølgende har også Kommissionen givet udtryk for den opfattelse, at den støtte, som Roms kommune ydede til mælkecentralen Azienda Comunale Centrale del Latte (ACCL), udgjorde statsstøtte, da der var tale om en sektor, hvor samhandelen mellem medlemsstaterne var omfattende. Kommissionen fastslog i øvrigt, at Roms kommune i perioden imellem 1992 og 1997 årligt havde dækket ACCL's driftsunderskud på i alt 96,6 mia. ITL, og at denne dækning følgelig skal »betragtes som en støtte«, der — i strid med EF-traktatens artikel 87, 88 og 89 — ydes ved hjælp af offentlige midler. Kommissionen konkluderede således, at ACCL havde opnået en uretmæssig økonomisk og finansiel fordel i forhold til andre konkurrenter i Italien og i andre EU-lande, der ikke har modtaget lignende støtte, og at artikel 37 i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 skulle gælde fuldstændigt (1). Kommissionen pålagde derfor med sin beslutning af 11. april 2000 (meddelt under nummer K(2000) 1173 (2)) den italienske stat at kræve støttebeløbet på 96,6mia. ITL tilbagebetalt fra støttemodtageren ACCL, udover renter, der beregnes fra det tidspunkt, hvor støtten til dækning af driftsunderskud fra 1992 til 1997 var til støttemodtagerens rådighed, og indtil dens faktiske tilbagebetaling.

Indtil nu er dette uretmæssigt udbetalte beløb dog ikke blevet inddrevet af de kompetente italienske myndigheder, og der er heller ikke en inddrivningsprocedure i gang. Derimod er Kommissionen i færd med at udstede en påmindelsesskrivelse til den italienske stat, hvori den anmoder den italienske stat om at dokumentere beløbets faktiske tilbagebetaling.

Vil Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

| 1. | Hvem anmeldte i 1996 denne sag til Kommissionen? |
| --- | --- |

1.

Hvem anmeldte i 1996 denne sag til Kommissionen?

| 2. | Til hvilken italiensk myndighed blev Kommissionens beslutning meddelt, og underrettede den pågældende myndighed senest to måneder efter meddelelsen — som krævet i beslutningen — Kommissionen om tidsrammer og procedurer for tilbagebetalingen af det ovennævnte beløb? |
| --- | --- |

2.

Til hvilken italiensk myndighed blev Kommissionens beslutning meddelt, og underrettede den pågældende myndighed senest to måneder efter meddelelsen — som krævet i beslutningen — Kommissionen om tidsrammer og procedurer for tilbagebetalingen af det ovennævnte beløb?

| 3. | Hvilke instanser skulle efterfølgende informeres bortset fra den italienske stat, og hvilke EU-organer skulle søge herfor? |
| --- | --- |

3.

Hvilke instanser skulle efterfølgende informeres bortset fra den italienske stat, og hvilke EU-organer skulle søge herfor?

| 4. | Hvem var det, der i praksis skulle modtage meddelelsen, og hvem skulle træffe foranstaltninger for at efterkomme den? |
| --- | --- |

4.

Hvem var det, der i praksis skulle modtage meddelelsen, og hvem skulle træffe foranstaltninger for at efterkomme den?

| 5. | Foreligger der bestemmelser for inddrivelsen af beløbet, og er der fastsat en tidsfrist herfor? |
| --- | --- |

5.

Foreligger der bestemmelser for inddrivelsen af beløbet, og er der fastsat en tidsfrist herfor?

| 6. | Har Kommissionen indbragt sagen for Domstolen i henhold EF-traktatens artikel 88, stk. 2, for at imødegå den italienske stats manglende underretning om de foranstaltninger, den vil træffe med henblik på at efterkomme Kommissionens beslutning senest den 19. december 2000, og i benægtende fald, hvorfor ikke? |
| --- | --- |

6.

Har Kommissionen indbragt sagen for Domstolen i henhold EF-traktatens artikel 88, stk. 2, for at imødegå den italienske stats manglende underretning om de foranstaltninger, den vil træffe med henblik på at efterkomme Kommissionens beslutning senest den 19. december 2000, og i benægtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. marts 2004)

Den 11. april 2000 vedtog Kommissionen beslutning 2000/628/EF om den støtte, Italien har ydet til Azienda Comunale Centrale del Latte di Roma.

| 1. | Som anført i nævnte beslutning blev undersøgelsen af statsstøtten til mejeriet i Rom påbegyndt i 1996, efter at en enkeltperson havde indgivet klage. |
| --- | --- |

1.

Som anført i nævnte beslutning blev undersøgelsen af statsstøtten til mejeriet i Rom påbegyndt i 1996, efter at en enkeltperson havde indgivet klage.

| 2. | Kommissionen gav den italienske stat meddelelse om beslutning 2000/628/EF gennem Italiens Faste Repræsentation ved EU. Af Kommissionens dossier fremgår det ikke, om tidsplanen og procedurerne for inddrivelse af beløbene blev meddelt Kommission inden for to måneder. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen gav den italienske stat meddelelse om beslutning 2000/628/EF gennem Italiens Faste Repræsentation ved EU. Af Kommissionens dossier fremgår det ikke, om tidsplanen og procedurerne for inddrivelse af beløbene blev meddelt Kommission inden for to måneder.

| 3. | og 4. Når Kommissionen har meddelt en medlemsstat en beslutning, påhviler det medlemsstaten at gennemføre beslutningen på nationalt plan. Ingen andre organer skal underrettes direkte af Kommissionen, jf. dog artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (3). Kommissionen underretter offentligheden om de beslutninger, den har truffet, ved at offentliggøre dem i Den Europæiske Unions Tidende, som det også skete i dette tilfælde. |
| --- | --- |

3.

og 4. Når Kommissionen har meddelt en medlemsstat en beslutning, påhviler det medlemsstaten at gennemføre beslutningen på nationalt plan. Ingen andre organer skal underrettes direkte af Kommissionen, jf. dog artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (3). Kommissionen underretter offentligheden om de beslutninger, den har truffet, ved at offentliggøre dem i Den Europæiske Unions Tidende, som det også skete i dette tilfælde.

| 5. | Reglerne for inddrivelse af statsstøtte og fristen for inddrivelse er fastsat i artikel 14 og 15 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999. |
| --- | --- |

5.

Reglerne for inddrivelse af statsstøtte og fristen for inddrivelse er fastsat i artikel 14 og 15 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999.

| 6. | Kommissionen har ikke forelagt sagen for Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Kommissionen undersøger for tiden, hvilke foranstaltninger den italienske stat har truffet for at efterkomme nævnte beslutning om den italienske støtte til Azienda Comunale Centrale del Latte di Roma. Hvis Kommissionen, når undersøgelsen er afsluttet, får meddelelse om, at Italien ikke har efterkommet beslutningen, jf. EF-traktatens artikel 88, stk. 2, kan den som undtagelse fra artikel 226 og 227 forelægge sagen for Domstolen. |
| --- | --- |

6.

Kommissionen har ikke forelagt sagen for Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Kommissionen undersøger for tiden, hvilke foranstaltninger den italienske stat har truffet for at efterkomme nævnte beslutning om den italienske støtte til Azienda Comunale Centrale del Latte di Roma. Hvis Kommissionen, når undersøgelsen er afsluttet, får meddelelse om, at Italien ikke har efterkommet beslutningen, jf. EF-traktatens artikel 88, stk. 2, kan den som undtagelse fra artikel 226 og 227 forelægge sagen for Domstolen.

---

(1)  EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48.

(2)  EFT L 265 af 19.10.2000, s. 15.

(3)  EFT L 83 af 27.3.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/594 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/594

---

(2004/C 84 E/0670)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0472/04

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2004)

Om:   Fælles udenrigstold

Hvor stort var det samlede beløb (i mia euro) i toldafgifter, som de 15 EU-medlemsstater opkrævede i 2002 i forbindelse med den fælles udenrigstold på varer (inklusive landbrugsprodukter), der blev indført i EU fra lande, der ikke var medlemmer af EU? Hvad var den samlede værdi i 2002 (i mia euro) af den samlede import af varer (inklusive landbrugsprodukter) til EU fra lande, som ikke var medlemmer af EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(5. marts 2004)

Told (dvs. told på ikke-landbrugsprodukter) og landbrugsafgifter opkræves af medlemsstaterne ved import fra tredjelande og betales inden for en frist på to måneder til Kommissionen efter fradrag af 25 % i opkrævningsomkostninger.

For året 2002 var den samlede værdi af told og landbrugsafgifter, der blev bogført i EU's regnskaber, før fradrag af opkrævningsomkostninger henholdsvis 1,18mia.EUR og 12,92mia.EUR for EU-15.

Den samlede værdi af importafgifter opkrævet på alle varer (inklusive landbrugsprodukter) — dvs. summen af de to ovennævnte tal — var følgelig 14,10mia.EUR for EU-15 i 2002.

Se fordeling pr. medlemsstat nedenfor.

| (mio. EUR) |
| --- |
| | Landbrugsafgifter | Importafgifter (ekskl. landbrugsafgifter) | Importafgifter (inkl. landbrugsafgifter) |
| EU | 1 180,3 | 12 917,5 | 14 097,8 |
| Belgien | 22,9 | 1 346,2 | 1 369,1 |
| Danmark | 7,4 | 258,5 | 265,9 |
| Tyskland | 144,2 | 2 743,2 | 2 887,4 |
| Grækenland | 12,0 | 173,2 | 185,2 |
| Spanien | 38,1 | 887,7 | 925,8 |
| Frankrig | 132,6 | 1 178,1 | 1 310,7 |
| Irland | 0,7 | 135,4 | 136,1 |
| Italien | 72,6 | 1 290,7 | 1 363,3 |
| Luxembourg | 0,2 | 16,7 | 16,9 |
| Nederlandene | 201,8 | 1 340,5 | 1 542,3 |
| Østrig | 10,8 | 208,9 | 219,7 |
| Portugal | 20,4 | 123,0 | 143,4 |
| Finland | 3,7 | 98,7 | 102,4 |
| Sverige | 14,7 | 348,0 | 362,7 |
| Det Forenede Kongerige | 498,2 | 2 768,7 | 3 266,9 |

(mio. EUR)

Landbrugsafgifter

Importafgifter (ekskl. landbrugsafgifter)

Importafgifter (inkl. landbrugsafgifter)

EU

1 180,3

12 917,5

14 097,8

Belgien

22,9

1 346,2

1 369,1

Danmark

7,4

258,5

265,9

Tyskland

144,2

2 743,2

2 887,4

Grækenland

12,0

173,2

185,2

Spanien

38,1

887,7

925,8

Frankrig

132,6

1 178,1

1 310,7

Irland

0,7

135,4

136,1

Italien

72,6

1 290,7

1 363,3

Luxembourg

0,2

16,7

16,9

Nederlandene

201,8

1 340,5

1 542,3

Østrig

10,8

208,9

219,7

Portugal

20,4

123,0

143,4

Finland

3,7

98,7

102,4

Sverige

14,7

348,0

362,7

Det Forenede Kongerige

498,2

2 768,7

3 266,9

Ifølge de seneste oplysninger fra medlemsstaterne, som er indhentet af Eurostat, androg importen af varer (1) (inklusive landbrugsprodukter) fra lande uden for EU-15 for perioden november 2001 til oktober 2002 (svarende til importafgiftbetalingerne til EU's budget mellem januar 2002 og december 2002) i alt 916,5 mia. EUR for EU-15 (se fordeling pr. medlemsstat nedenfor).

| EU | 916,5 |
| --- | --- |
| Belgien | 57,8 |
| Danmark | 14,9 |
| Tyskland | 216,5 |
| Grækenland | 15,0 |
| Spanien | 55,3 |
| Frankrig | 99,3 |
| Irland | 18,3 |
| Italien | 101,9 |
| Luxembourg | 2,9 |
| Nederlandene | 106,2 |
| Østrig | 24,2 |
| Portugal | 9,4 |
| Finland | 11,8 |
| Svarige | 22,4 |
| Det Forenede Kongerige | 160,6 |

EU

916,5

Belgien

57,8

Danmark

14,9

Tyskland

216,5

Grækenland

15,0

Spanien

55,3

Frankrig

99,3

Irland

18,3

Italien

101,9

Luxembourg

2,9

Nederlandene

106,2

Østrig

24,2

Portugal

9,4

Finland

11,8

Svarige

22,4

Det Forenede Kongerige

160,6

Det kan desuden oplyses, at den samlede værdi af importen af varer (inklusive landbrugsprodukter) fra lande uden for EU-15 i 2002 (januar-december) var 920,2 mia. EUR (se fordeling pr. medlemsstat nedenfor).

| EU | 920,2 |
| --- | --- |
| Belgien | 58,7 |
| Danmark | 14,7 |
| Tyskland | 215,4 |
| Grækenland | 15,5 |
| Spanien | 56,3 |
| Frankrig | 99,5 |
| Irland | 18,2 |
| Italien | 103,4 |
| Luxembourg | 2,9 |
| Nederlandene | 106,9 |
| Østrig | 24,7 |
| Portugal | 9,2 |
| Finland | 12,1 |
| Sverige | 23,0 |
| Det Forenede Kongerige | 159,5 |

EU

920,2

Belgien

58,7

Danmark

14,7

Tyskland

215,4

Grækenland

15,5

Spanien

56,3

Frankrig

99,5

Irland

18,2

Italien

103,4

Luxembourg

2,9

Nederlandene

106,9

Østrig

24,7

Portugal

9,2

Finland

12,1

Sverige

23,0

Det Forenede Kongerige

159,5

Importen er målt i CIF-værdien (varens pris, forsikring og fragt). Dette betyder, at den inkluderer alle transport- og forsikringsudgifter til importlandets grænse.

Disse statistikker er baseret på harmoniserede EU-begreber, som i visse tilfælde kan afvige fra de begreber, der anvendes af medlemsstaterne.

---

(1)  Frihandelsvarer (regime 1). De tilsvarende statistikker for den samlede handel (regime 4) er: 987,2 mia.EUR for november 2001-oktober 2002 og 989,4mia. EUR for året 2002 (januar-december). Varer, der er omfattet af regime 4 men ikke af regime 1, er helt eller delvis fritaget for importafgifter.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/596 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/596

---

(2004/C 84 E/0671)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0473/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Pensionsregulering

I alle medlemsstaterne presser spørgsmålet om en pensionsreform sig på, da en sådan er blevet nødvendig af flere årsager. Tiden er dog næppe inde til at ensrette denne reform efter en ensartet fællesskabsmodel. De historiske, sociale og økonomiske forhold, der ligger til grund for de nuværende systemer, er forskellige. Der er dog et princip, der bør værnes om i alle landene, og det er princippet om pensionsregulering. Der erindres i denne forbindelse om en dom, afsagt af den italienske forfatningsdomstol (173/1986), hvori det fastslås, at »de midler, der er nødvendige til dækning af leveomkostninger, ikke bare er midler til dækning af elementære og grundlæggende behov, men også midler til dækning af den levestandard, som er opstået som følge af arbejdstagerens indkomst og opnåede økonomiske position«. På EU-plan er der også flere gange blevet givet udtryk for samme opfattelse, der underbygges af den iagttagelse, at en regulering af pensionerne i forhold til leveomkostningernes procentvise stigning alene ikke vil kunne opretholde pensionernes købekraft, og at de derfor også bør reguleres i forhold til arbejdstagernes indkomst, og dvs. i forhold til stigningen i løn- og indkomstniveau.

Mener Kommissionen ikke — i afventning af en debat om en fælles europæisk pensionsordning — at det vil være hensigtsmæssigt og passende at henstille til medlemsstaterne at beskytte princippet om pensions-regulering for at undgå en yderligere forringelse af købekraften?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(22. marts 2004)

Et af målene med den åbne koordinationsmetode på pensionsområdet er, at medlemsstaternes anmodes om »at tilvejebringe adgang for alle mennesker til passende offentlige og/eller private pensionsordninger, hvorigennem de kan opnå pensionsrettigheder, så de i rimelig grad kan opretholde deres levestandard efter pensionering«. Disse mål er ikke juridisk bindende og giver mulighed for store forskelle i de nationale pensionsordninger. Resultat bør dog være, at pensionister sikres en levestandard, der ikke er alt for forskellig fra den erhvervsaktive befolknings levestandard.

I det omfang, at den forventede levealder stiger, og man også forventer en stigning i det gennemsnitlige antal af år som pensionist, bliver en indeksering af de løbende pensioner en vigtig faktor for pensionisternes relative levestandard. En prisindeksering indgår i de fleste lovregulerede pensionsordninger, og i nogle medlemsstater er pensionerne også delvist indekseret i forhold til lønningerne (1). For så vidt angår de supplerende ordninger er ydelserne normalt fastsat nominelt eller indekseret i forhold til prisudviklingen.

Kommissionen har ikke til hensigt at præsentere medlemsstaterne for en meddelelse, som opfordrer dem til at ændre deres indekseringer af pensionerne. Et sådant initiativ ville kunne fortolkes som et skridt i retning af retlig harmonisering, som er eksplicit udelukket i henhold til artikel 137, stk. 2, i EF-traktaten. Desuden skal spørgsmålet om justeringer ses i en større sammenhæng, idet der tages hensyn til alle de fælles mål (herunder også økonomisk levedygtighed) og andre ydelser, som har betydning for ældres livskvalitet. I denne forbindelse kan det være legitimt for en medlemsstat at begrænse indekseringen af pensioner til prisindeksering, hvilket kan gøre det muligt at give en større pension lige efter pensioneringen eller finansiere andre ydelser for de ældre. Pensionisternes behov udvikler sig med alderen, og de ældste kan tit have større behov for naturalieydelser (sundhedspleje og langtidspleje) end for kontantydelser.

---

(1)  Yderligere oplysninger findes på webstedet. »MISSOC — Social Protection in the EU Member States and the European Economic Area«, http://europa.eu.int/comm/employment_social/missoc/index_fr.html.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/597 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/597

---

(2004/C 84 E/0672)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0474/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Nedlæggelse af sprogafdelinger på Europaskolerne

Ifølge et dokument fra Kommissionen skal der tilsyneladende være planer om at lukke de italienske, nederlandske og tyske sprogafdelinger på fire Europaskoler (Bergen, Culham, Mol og Karlsruhe).

| 1. | Kan Kommissionen bekræfte denne oplysning og forklare, hvorfor en sådan foranstaltning er truffet? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen bekræfte denne oplysning og forklare, hvorfor en sådan foranstaltning er truffet?

| 2. | Mener Kommissionen ikke, at denne lukning kan skade den ret, som de tjenestemænd, der arbejder på ovennævnte steder, har til at lade deres børn uddanne i deres oprindelseslands kultur på deres eget modersmål? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen ikke, at denne lukning kan skade den ret, som de tjenestemænd, der arbejder på ovennævnte steder, har til at lade deres børn uddanne i deres oprindelseslands kultur på deres eget modersmål?

| 3. | Mener Kommissionen ikke, at de børn, der ikke kan følge undervisningen i en sprogafdeling på deres eget sprog, og som derfor er nødt til at følge undervisningen i en anden afdeling, kan blive til gæster, der skal påduttes en anden kultur på de sprog, der på grund af foranstaltninger som denne, bliver mere og mere dominerende? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen ikke, at de børn, der ikke kan følge undervisningen i en sprogafdeling på deres eget sprog, og som derfor er nødt til at følge undervisningen i en anden afdeling, kan blive til gæster, der skal påduttes en anden kultur på de sprog, der på grund af foranstaltninger som denne, bliver mere og mere dominerende?

| 4. | Mener Kommissionen ikke, at respekten for den kulturelle og sproglige mangfoldighed, der så højtideligt erklæres i officielle taler og skrifter, også burde sikres i Europaskolernes skolesystem — et system, der blandt andet kan tilbyde et spændende og inspirerende miljø på grund af, at der tages højde for den europæiske dimension i undervisningen? |
| --- | --- |

4.

Mener Kommissionen ikke, at respekten for den kulturelle og sproglige mangfoldighed, der så højtideligt erklæres i officielle taler og skrifter, også burde sikres i Europaskolernes skolesystem — et system, der blandt andet kan tilbyde et spændende og inspirerende miljø på grund af, at der tages højde for den europæiske dimension i undervisningen?

| 5. | Hvilke initiativer vil Kommissionen foreslå regeringerne i medlemsstaterne for at få skolesystemerne i de respektive stater til at finde frem til organisatoriske og finansielle løsninger, der kan sikre retten til respekt for kulturel mangfoldighed? |
| --- | --- |

5.

Hvilke initiativer vil Kommissionen foreslå regeringerne i medlemsstaterne for at få skolesystemerne i de respektive stater til at finde frem til organisatoriske og finansielle løsninger, der kan sikre retten til respekt for kulturel mangfoldighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(19. marts 2004)

Kommissionen er medlem af Europaskolernes Øverste Råd, der omfatter 16 medlemmer, og hvoraf de øvrige medlemmer udpeges af de enkelte medlemsstaters regeringer. Som medlem af Det Øverste Råd satte Kommissionen på mødet i dette forum i januar 2004 et punkt på dagsordenen, der gik ud på, at den ønskede, at de kriterier, som Det Øverste Råd vedtog på sit møde i oktober 2000 om åbning, drift og lukning af sprogafdelinger på Europaskolerne (kriterierne i den såkaldte »Gaignage«-rapport) blev taget i anvendelse over for visse sprogafdelinger på Europaskolerne i Culham, Mol, Bergen og Karlsruhe.

I henhold til disse kriterier, der enstemmigt blev vedtaget i år 2000 af Det Øverste Råd, der repræsenterer samtlige medlemsstaters regeringer, kan en sprogafdeling lukkes, såfremt der over en toårig periode er 37 elever eller færre i hele grundskolesektionen og 42 elever eller færre i hele sekundærskolesektionen, eller såfremt antallet af kategori I-elever (børn af ansatte i EU) er lavt.

Disse to kriterier kan anvendes hver for sig, men de gælder begge de facto for den italienske og den nederlandske sprogafdeling i Culham, for den italienske sprogafdeling i Mol, den italienske og tyske sprogafdeling i Bergen og den nederlandske sprogafdeling i Karlsruhe. For den italienske sprogafdeling i Karlsruhe gælder det, at skønt antallet af elever er en smule højere end det minimum, der kræver i henhold til Gaignage-kriterierne, er eleverne næsten udelukkende kategori III-elever (børn af forældre uden tilknytning til EU-institutionerne). Dette bevirker, at det andet Gaignage-kriterium får fuld virkning.

Kommissionen er rede til at forelægge det ærede medlem detaljerede oplysninger om antallet af elever på hver skole og i hver sprogafdeling. Det kan som eksempel nævnes, at der i den italienske sprogafdeling på Europaskolen i Mol for øjeblikket kun er 5 elever på grundskoletrinnet og 13 elever på sekundærskole-trinnet, hvoraf kun 2 er børn af EU-ansatte, mens der i den nederlandske sprogafdeling på Europaskolen i Culham er 32 elever på grundskoletrinnet og 33 elever på sekundærskoletrinnet, hvoraf ingen er børn af EU-ansatte.

Kommissionen hylder princippet om, at der gives en flersproget europæisk undervisning til børn af EU-ansatte på alle de steder, hvor EU-institutionerne er beliggende, og går under ingen omstændigheder ind for nogen form for »kulturimperialisme«. Hvad spørgsmålet om antallet af sprogafdelinger angår, mener Kommissionen og det øvrige Øverste Råd, at der på steder med et ringe antal EU-ansatte kan gennemføres flersproget europæisk undervisning på Europaskolerne på andre måder, og at denne undervisning ikke nødvendigvis altid skal foregå på elevens modersmål. Især på Europaskolen i Culham er situationen yderligere kompliceret, eftersom der ikke længere findes nogen EU-institutioner eller EU-ansatte dér.

Kommissionen beder det ærede medlem bemærke, at sprogafdelingerne i henhold til de vedtagne kriterier kun vil blive udfaset gradvist og ikke lukke pludseligt. Efter der er truffet en afgørelse på grundlag af de relevante kriterier, vil sprogafdelingerne fortsætte med at fungere mindst seks skoleår endnu, indtil de nuværende forløb for undervisning på primær-, sekundær- og studentereksamenstrinnet er afsluttet (i dette tilfælde juli 2011).

Kommissionen ser ikke nogen gyldige argumenter for — med store udgifter til følge for skatteborgerne og EU-budgettet — kunstigt at bevare særligt små sprogafdelinger på mindre Europaskoler, især ikke i lyset af Bösch-rapporten, som Europa-Parlamentet vedtog i 2002; denne rapport vedrører finansieringen af Europaskolerne og behovet for at sikre en bedre finansiel forvaltning under hensyntagen til det voksende udgiftsbehov, der skyldes EU-udvidelsen og den påkrævede oprettelse af nye polske, ungarske og tjekkiske sprogafdelinger på Europaskolerne i Bruxelles og Luxembourg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/599 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/599

---

(2004/C 84 E/0673)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0477/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Bananhandel

I 1998 igangsatte EU et treårigt »Nyt program for fremme af bananproduktion«. Kan Kommissionen bekræfte, om bananproduktionen er steget eller faldet siden dette tidspunkt?

Er der foretaget en undersøgelse i forbindelse med det treårige program for at finde ud af, om det var en succes? I bekræftende fald bedes om oplysninger herom.

Blev der efter afslutningen af programmet igangsat et nyt program til fremme af bananproduktion? I bekræftende fald bedes om oplysninger herom. Hvem godkendte dette program?

Var der nogen EP-medlemmer, der i væsentlig grad var involveret i dette program? I bekræftende fald bedes om oplysninger herom.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. marts 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at der i den fælles markedsordning for bananer, der er indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den fælles markedsordning for bananer (1) fastsættes en række rammebestemmelser og bestemmelser om støtte til banansektoren.

Hvad angår strukturstøtte, indgår foranstaltninger til forbedring af kvaliteten og konkurrenceevnen inden for bananproduktionen i de operative programmer for strukturinterventioner i mål 1-regioner i perioden 1994-1999, og de videreføres for perioden 2000-2006. Der findes derfor ikke et særligt treårigt program for banansektoren under strukturfondene.

Det skal også bemærkes, at der fra starten er ydet støtte til finansieringen af oprettelsen og igangsættelsen af sammenslutninger af bananproducenter.

I øvrigt kan bananproducenterne få udligningsstøtte, hvis størrelse udregnes for hvert produktionsår.

Endelig skal det nævnes, at der ultimo 2004/primo 2005 skal foreligge en evalueringsrapport om, hvorledes de forskellige instrumenter i den fælles markedsordning for bananer fungerer.

---

(1)  EFT L 47 af 25.2.1993.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/599 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/599

---

(2004/C 84 E/0674)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0482/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Eurostat

Kan Kommissionen bekræfte, om nogen af de OLAF-undersøgere, de oprindelig deltog i Eurostatundersøgelsen, var blandt de 12 tidligere UCLAF-ansatte, der blev overført fra OLAF til Kommissionen i 2001?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(5. april 2004)

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har meddelt Kommissionen, at fire af de tjenestemænd, der var omfattet af det ærede medlems skriftlige forespørgsel, deltog i »Taskforcen for koordinering af Bedrageribekæmpelse« (UCLAF), som bl.a. beskæftigede sig med spørgsmål i forbindelse med »Eurostat«.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/600 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/600

---

(2004/C 84 E/0675)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0483/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Udvikling af landdistrikter: unge landmænd

Den netop vedtagne reform af den fælles landbrugspolitik forbedrer bestemte dele af støtten til unge landmænd (primært etablering og investeringer).

På trods af at gennemsnitsalderen i landbrugsbefolkningen er hurtigt stigende, og at landbruget herved risikerer at blive reduceret til en perifer økonomisk aktivitet, giver politikken for udviklingen af landdistrikter fortsat ikke de unge landmænd særlige fordele. Den nye reform af den fælles landbrugspolitik løser stadig ikke de vanskeligheder, de unge landmænd må overvinde for at få en bedrift op at stå, og dette er den virkelige hindring for den europæiske landbrugsmodels fortsatte beståen.

Har Europa-Kommissionen på noget tidspunkt overvejet at tage problemet op i forbindelse med den forestående reform af strukturfondene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. marts 2004)

Der er i høj grad taget hensyn til problemerne for unge landmænd i europæisk landbrug i reformen af den fælles landbrugspolitik, som blev vedtaget i juni 2003. De ændringer, som det ærede medlem omtaler i sin skriftlige forespørgsel (højere støtte til etablering og investering), er blevet indført ved en ændring af forordningen om udvikling af landdistrikterne (1), som blev godkendt ved denne reform.

Ved Rådets forordning (EF) nr. 1783/03 (2) er der indsat tre nye bestemmelser i den nye forordning om udvikling af landdistrikterne, som vil forbedre behandlingen af unge landmænd: en forhøjelse på 5 % af den offentlige støtte til investeringer i landbrugsbedrifter: den tidligere sats for offentlig støtte til unge landmænds bedrifter var på 45 % — og 55 % i ugunstigt stillede områder; nu bliver den på 50 % — og 60 % i ugunstigt stillede områder; højere støtte til etablering af unge landmænd: hidtil har den andraget 25 000 EUR. og med den nye forordning kan etableringspræmien nu andrage op til 30 000 EUR til unge landmænd, der i forbindelse med deres etablering benytter sig af bedriftsrådgivning i en periode på tre år efter etableringen, og endelig er der blevet indsat en ny betragtning i forordningen, hvori det er anført, at da »unge landbrugere er en afgørende faktor i landdistrikternes udvikling, bør støtte til denne kategori af landbrugere prioriteres«.

Medlemsstaterne kan nu benytte sig af denne reform til at tilpasse deres programmer for landdistriktsudvikling efter de nye bestemmelser i forordningen.

Efter forelæggelsen af meddelelsen om de nye finansielle overslag 2007-2013 (3) og den tredje samhørig-hedsrapport arbejder Kommissionen nu på udarbejdelsen af den fremtidige nye forordning om udvikling af landdistrikterne, som vil blive forelagt inden sommerferien 2004. Ved udarbejdelsen af det nye forordningsudkast vil Kommissionen overveje, hvordan den nye politik for udviklingen af landdistrikterne specifikt kan tilgodese unge landmænds behov.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger, EFT L 160 af 26.6.1999.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1783/2003 af 29. september 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), EFT L 270 af 21.10.2003.

(3)  KOM(2004) 101 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/601 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/601

---

(2004/C 84 E/0676)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0484/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Udvikling af landdistrikter: ugunstigt stillede områder

I Europa-Parlamentets betænkning om den netop vedtagne reform af den fælles landbrugspolitik understreges især vigtigheden af at øge støtten under budgetposten udvikling af landdistrikter til de ugunstigt stillede områder Selv om mange af Parlamentets krav er indeholdt i den endelige beslutning, er situationen for de ugunstigt stillede områder knap nok forbedret, eftersom dette ikke var målet med Kommissionens oprindelige forslag.

Når man tænker på, at posten for udvikling af landdistrikter burde fungere som instrument for Fællesskabets samhørighedspolitik, har Kommissionen da til hensigt at sikre, at disse regioner får en bedre behandling, nu hvor man står over for en snarlig reform af strukturfondene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. april 2004)

Som led i reformen er gennemsnittet af de udligningsgodtgørelser, der kan ydes i ugunstigt stillede områder, når det er behørigt begrundet af objektive forhold, blevet forhøjet til højst 250 EUR/ha om året mod tidligere 200 EUR/ha.

Investeringsstøtten til unge landmænd er blevet forhøjet i ugunstigt stillede landdistrikter, fordi investeringerne er blandt de vigtigste forudsætninger for udvikling af disse områder. I henhold til de nye bestemmelser i artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (1), er den højest tilladte samlede støtte, udtrykt i procent af de støtteberettigede investeringer, øget fra 55 til 60 %. Denne bestemmelse gælder i højst fem år fra etableringstidspunktet.

Den i artikel 16 fastsatte støtte til landmænd i områder, der på grund af miljørestriktioner med tilknytning til fugle (2) og habitat (3) direktiverne er ugunstigt stillede, kan forhøjes til 500 EUR/ha i behørigt begrundede tilfælde for at tage hensyn til specifikke problemer. Der er tale om en gradvis aftagende årlig støtte, der højst kan ydes i fem år fra den dato, hvor bestemmelsen om nye restriktioner træder i kraft i henhold til fællesskabslovgivningen.

Alle foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, herunder udligningsgodtgørelserne i ugunstigt stillede områder, vil blive revideret i forbindelse med udarbejdelsen af forordningen om støtte til udvikling af landdistrikter for programperioden efter 2006.

---

(1)  EFT L 160 af 26.6.1999.

(2)  Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, EFT L 103 af 25.4.1979.

(3)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/602 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/602

---

(2004/C 84 E/0677)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0485/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   EU's skovbrugsstrategi: »Forest Focus«

Skovbrandene i Europa er en af de væsentligste årsager til ørkendannelse og tab af biologisk mangfoldighed i de europæiske skove. Det seneste års skovbrande har sat de berørte medlemslande i virkelig traumatiske situationer, hvilket står i dyb modsætning til den begrænsede mængde fællesskabsmidler, der er til rådighed til bekæmpelse af dette stadigt mere udbredte fænomen. Den nye forordning om overvågning af skovene, »Forest Focus«, er praktisk talt den eneste virkelige »fælles« foranstaltning, der tager sigte på at bekæmpe skovbrandene, for de tiltag, der iværksættes gennem udviklingen af landdistrikter, er enkeltstående og ikke organiseret på europæisk plan.

Har Europa-Kommissionen til hensigt at rette op på denne mangel i sin næste meddelelse om EU's skovbrugsstrategi?

I så fald vil Kommissionen da oplyse, hvilke foranstaltninger den planlægger at iværksætte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. marts 2004)

Støtte til forebyggelse af skovbrande ydes på grundlag af Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2152/2003 af 17. november 2003 om overvågning af Fællesskabets skove og disses samspil med miljøet (Forest Focus) (1)) og forordningen om udvikling af landdistrikter (Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) (2)).

Foranstaltningerne til forebyggelse af skovbrande i forordningerne om »Forest Focus« og landdistriktsudvikling skal være i overensstemmelse med medlemsstaternes brandbeskyttelsesplaner og skal derfor tilgodese de forskellige prioriteter og behov, der gør sig gældende i de forskellige egne. Endvidere udgør skovforanstaltningerne i forordningen om landdistriktsudvikling en integreret tilgang til bæredygtig skovforvaltning. I forbindelse med denne tilgang betragtes forebyggelse af skovbrande i områder, hvor brandrisikoen er mellemstor til stor, som et nødvendigt element i udviklingen af skovbrugssystemer rettet mod bæredygtig skovforvaltning.

For at forbedre beredskabet i de nationale operationelle centre for bekæmpelse af skovbrande har Kommissionen udviklet en række overvågningsværktøjer, hvormed brandrisikoen kan beregnes dagligt på paneuropæisk plan. Det vigtigste resultat heraf er kort over risikoen for skovbrande, som dagligt sendes til de nationale myndigheder og tjenester og tillige til Kommissionens Overvågnings- og Informationscenter, oprettet ved Rådets beslutning af 23. oktober 2001 om indførelse af en fællesskabsordning til fremme af styrket samarbejde om indsatser på civilbeskyttelsesområdet (3). Dette center samordner gensidige bistands-interventioner, når der fremsættes anmodning bistand. Efter brandene i 2003 begyndte Kommissionen endvidere at tilbyde uddannelseskurser for nationale indsatshold, og den er nu i færd med at tilrettelægge en omfattende brandøvelse, så der kan sættes mere effektivt ind i forbindelse med fremtidige skovbrande.

Formålet med den kommende rapport om gennemførelsen af EU's skovbrugsstrategi, indført ved Rådets resolution af 15. december 1998 (4), er at undersøge resultaterne af de igangværende skovbrugsforanstaltninger, også hvad skovbrande angår, og på grundlag af konklusionerne heraf om nødvendigt foreslå mulige forbedringer. Denne rapport er endnu under udarbejdelse og ventes foreligge inden oktober 2004.

---

(1)  EFT L 324 af 11.12.2003.

(2)  EFT L 160 af 26.6.1999.

(3)  EFT L 297 af 15.11.2001.

(4)  EFT C 56 af 26.2.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/603 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/603

---

(2004/C 84 E/0678)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0486/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Reformen af EU's fælles landbrugspolitik og den direkte støtte til tiltrædelseslandene

Landbrugsaftalen vedrørende de østeuropæiske landes tiltrædelse til Den Europæiske Union gør det muligt for disse lande at få bevilget direkte støtte til deres landmænd.

Set i lyset af at tiltrædelseslandene i overgangsperioden vil kunne supplere denne støtte med midler afsat til udvikling af landdistrikter og nationale støtteordninger, råder Europa-Kommissionen da over fuldstændige oplysninger om, hvilke beløb landmændene fra hver af de nye medlemsstater samlet set vil modtage i direkte støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(14. april 2004)

Landbrugerne i de nye medlemsstater vil fra tiltrædelsen den 1. maj 2004 være berettiget til direkte støtte. Denne direkte støtte indføres imidlertid gradvist fra 2004, hvor støtteniveauet er 25 %, og frem til 2013, hvor støtteniveauet vil være 100 % (1). Ud over den direkte EU-finansierede støtte må medlemsstaterne i en overgangsperiode yde supplerende national direkte støtte.

Der gælder en række begrænsninger for den supplerende nationale direkte støtte. Den direkte EU-støtte og den supplerende nationale støtte må under ingen omstændigheder tilsammen udgøre mere end 100 % af den direkte EU-støtte. De nye medlemsstaters programmer for supplerende national støtte skal desuden godkendes af Kommissionen, før de kan iværksættes. I 2004-2006 kan udgifterne til den supplerende nationale direkte støtte medfinansieres ved hjælp af de nye medlemsstaters bevillinger til udvikling af landdistrikterne. Den nationale støtte, der kan medfinansieres, må imidlertid højst udgøre 40 % af den direkte EU-støtte, og kun 20 % af disse bevillinger må anvendes til dette formål.

Ud over den direkte støtte må Letland og Cypern i overensstemmelse med tiltrædelsesakten i en overgangsperiode yde nationalt finansieret statsstøtte til specifikke sektorer. Denne statsstøtte må ydes inden for nøjagtigt fastsatte maksimumsgrænser for hver sektor, jf. tiltrædelsesakten (bilag II, kapitel 6 — landbrug, punkt 27, litra f) (2)).

De foranstaltninger, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (3), som tilpasset navnlig ved tiltrædelsesakten, tager sigte på projekter eller aktiviteter, som der er behov for at yde tilskud til som led i EU's politik for udvikling af landdistrikterne, f.eks. investeringer i landbrugsbedrifter og fødevareforarbejdning, miljøforbedrende foranstaltninger, landbrugsaktiviteter i mindre gunstigt stillede områder, støtte til delvis selvforsynende landbrug, osv.

Kommissionen ved ikke i øjeblikket, hvor meget den samlede direkte EU-støtte og supplerende nationale direkte støtte vil beløbe sig til i de nye medlemsstater, eftersom der endnu ikke er godkendt noget nationalt program for supplerende støtte.

---

(1)  Jf. artikel 1a i Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte, EFT L 160 af 26.6.1999, som ændret ved tiltrædelsesakten.

(2)  EFT L 236 af 23.9.2003.

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger, EFT L 160 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/604 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/604

---

(2004/C 84 E/0679)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0488/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   EU's mælke- og mejerisektor: mælkekvoter og udvidelsen

Når de østeuropæiske lande tiltræder Den Europæiske Union, vil produktionen af mælk under EU's kvoteordning stige med 16 %. Mange af de nye medlemsstater har imidlertid ikke en effektiv kontrol af deres produktionsmængde.

Hvordan vil Europa-Kommissionen forhindre, at disse landes tiltrædelse bevirker, at der dukker »sort« mælk op på det europæiske marked med negative indvirkninger på de interne priser til følge?

Har Europa-Kommissionen noget bud på, hvilken betydning disse landes tiltrædelse på kort og mellemlang sigt vil have for mælkepriserne i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. marts 2004)

Alle de nye medlemsstater kommer til at anvende EU-retten, herunder kvoteordningen i sin helhed, fra 1. maj 2004. Kun Polen og Slovenien har fået en overgangsperiode på et år til at tildele individuelle kvoter i henhold til tiltrædelsesakten.

Mælkekvoterne vil stige med 16 % i EU efter de nye medlemsstaters tiltrædelse. EU's indre marked vil imidlertid blive udvidet med 20 % nye forbrugere. Som følge af stadig stigende familieindkomster i de nye medlemsstater er mælkeforbrugsprognoserne fortsat positive, idet der forventes en betydeligt stigende efterspørgsel efter værdifulde produkter som ost og friske produkter.

Mejerisektoren i de fleste nye medlemsstater har en anden basisstruktur end EU-15. den kendetegnes ved et stort antal delvis selvforsynende landbrug med et stort egetforbrug og direkte salg. De nye medlemsstater har lige fra tiltrædelsesdatoen det fulde ansvar for at håndhæve alle kontrolbestemmelserne i EU-retten og skal i den forbindelse føre kontrol på bedrifterne, under mælketransporten og på mejerierne. Al mælk, der forlader bedriften, skal registreres enten i forbindelse med kvoten for direkte salg eller kvoten for leverancer.

Kommissionen holder øje med, hvilke fremskridt de nye medlemsstater gør med hensyn til at gennemføre mælkekvoteordningen. Rapporterne om de kontrolbesøg, som Kommissionen aflagde i de nye medlemsstater i 2002 og 2003, var ret positive, selv om det blev anført, at der stadig var arbejde, der skulle gøres. Derfor kan det ikke udelukkes, at der bliver overgangsproblemer.

Kommissionen har offentliggjort en rapport om udvidelsens indflydelse på mejerisektoren i EU-25 baseret på statistiske oplysninger, der forelå primo maj 2003 (1). Ifølge denne rapport vil smørproduktionen efter udvidelsen falde (hovedsageligt i EU-15) fra 2,16mio.t i 2004 til 2,03mio. t i 2010. I samme periode vil osteproduktionen stige med 0,5 mio. t (hovedsageligt i EU-15). Dog vil et vedvarende overskud på markedet af smør og skummetmælkspulver få priserne for disse produkter til fortsat at ligge lavt i EU-25. De gennemsnitlige producentpriser på mælk vil stige mindre end i EU-15. I mellemtiden har Rådet og Europa-Parlamentet truffet vigtige beslutninger om at reformere mejerisektoren. Kommissionen er ved at ajourføre ovennævnte rapport for at tage den seneste udvikling i betragtning.

---

(1)  Udsigter for landbrugsmarkederne i EU. 2003-2010. Europa-Kommissionen, GD AGRI, juni 2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/605 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/605

---

(2004/C 84 E/0680)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0489/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Kønsbestemt vold i EU: behov for europæiske foranstaltninger

Ifølge oplysninger fra det statslige netværk af kvindeorganisationer mod kønsbestemt vold skete der i perioden 1999-2003 en stigning i tilfældene af mishandling i Spanien, idet der var 315 dødsfald som følge af kønsbestemt vold.

Der foreligger oplysninger, som bekræfter, at 98 % af voldsofrene i EU er kvinder, og at hver femte kvinde har været offer for en eller anden form for fysisk vold inden for hjemmets rammer.

Siden 1996, hvor Kommissionen begyndte at tage initiativer over for medlemsstaterne for at få en løsning på dette problem (europæisk sensibiliseringskampagne over for vold mod kvinder i EU; Fællesskabets rammestrategi for ligestilling mellem mænd og kvinder, vedtaget den 7. juni 2000, der tilskynder til styrkelse af og støtte til bekæmpelse af vold mod kvinder og til forebyggende foranstaltninger på dette område; Daphne-initiativet m.fl.), men det er tydeligt, at mange stater ikke handler i overensstemmelse hermed, og at Kommissionen ikke er ansvarlig for vedtagelse af lovgivning om beskyttelse af kvinder mod alle former for mishandling.

I betragtning af visse staters som f.eks. Spaniens passivitet over for et så alvorligt problem med så stor betydning for offentligheden agter Kommissionen måske fremover at udarbejde forslag til retsregler med henblik på at bekæmpe og drastisk reducere omfanget af kønsbestemt vold i Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(13. april 2004)

Bekæmpelse af vold mod kvinder er et af de vigtigste punkter på EU's social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden. Navnlig vold i hjemmet forekommer i alle lande og i alle samfundsklasser.

En af de strategiske målsætninger for den fjerde internationale kvindekonference i Beijing i 1995 var kampen for at udrydde vold mod kvinder, særlig fysisk, seksuel og psykologisk vold inden for hjemmets fire vægge. EU og EU-medlemsstaterne har indført en politik til bekæmpelse af vold mod kvinder som reaktion herpå og gennemfører denne politik i form af forskellige aktioner.

Som svar på en række beslutninger vedtaget af Parlamentet gennemførte Kommissionen i 1999-2000 en europæisk oplysningskampagne om vold mod kvinder, »nul tolerance-kampagnen«, hvor der blev lagt særlig vægt på vold i hjemmet.

Medlemsstaterne har i de senere år truffet forskellige foranstaltninger, delvis som et resultat af den europæiske kampagne i 1999-2000. De fleste lande har i tilgift til de eksisterende tjenester såsom kvindeherbergerne oprettet 24-timers telefonrådgivning og krisecentre, der er åbne døgnet rundt. Andre lande har gennemført nationale oplysningskampagner og foranstaltet kurser for fagfolk, der beskæftiger sig med sager om vold i hjemmet. Der er derudover foretaget lovændringer eller indført en bedre håndhævelse i medlemsstaterne, ikke blot med hensyn til forebyggende foranstaltninger og politiets indsats, f.eks. polititilhold, men også med hensyn til anlæggelse af straffesager.

Kommissionen har for sin del ikke til hensigt at udarbejde forslag til lovgivning med det formål at bekæmpe og drastisk nedbringe den kønsbestemte vold på europæisk plan, da der ikke findes et passende retsgrundlag i traktaten. Det skal imidlertid nævnes, at der er gennemført en række aktioner på grundlag af traktatens artikel 152 om folkesundhed, særlig Daphne-programmet, der er det vigtigste forebyggende handlingsprogram for bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder i EU.

Daphne tager udgangspunkt i den erkendelse, at voldsudøvelse er en forbrydelse. Programmet griber sagen an ved at finansiere en forebyggende indsats og aktioner for beskyttelse af ofrene. Vold skal forstås særdeles bredt, fra seksuelle overgreb til vold i hjemmet, fra kommerciel udnyttelse til mobning i skolerne, fra menneskehandel til diskriminationsbaseret vold mod handicappede, mindretal, indvandrere eller andre sårbare mennesker.

Siden 1997 er der finansieret 303 projekter, hvoraf 61 % drejer sig om vold mod kvinder. Nærmere oplysninger om alle disse projekter findes i den database, der er tilgængelig online på Daphne-webstedet: (http://europa.eu.int/comm/justice_home/funding/daphne/funding_daphne_en.htm).

På dette websted findes der også andre oplysninger, f.eks. statistikker og en analyse af de opnåede resultater og deres virkninger.

Af tiltag fra den senere tid kan nævnes, at Rådet i december 2002 i forbindelse med gennemførelsen af Beijing-handlingsplanen vedtog syv indikatorer for vold i hjemmet, som løbende kan anvendes til med regelmæssige mellemrum at bedømme fremskridtene i medlemsstaternes arbejde med at bekæmpe vold i hjemmet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/606 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/606

---

(2004/C 84 E/0681)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0491/04

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Lov om gennemførelse af arealudnyttelsesplaner i Valencia — LRAU

| 1. | Har Kommissionen kendskab til, at Valencias regionale myndigheder anvender loven om gennemførelse af arealudnyttelsesplaner (Ley reguladora de la actividad urbanística — LRAU), i henhold til hvilken det er muligt at foretage ekspropriationer i almenvellets interesse? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til, at Valencias regionale myndigheder anvender loven om gennemførelse af arealudnyttelsesplaner (Ley reguladora de la actividad urbanística — LRAU), i henhold til hvilken det er muligt at foretage ekspropriationer i almenvellets interesse?

| 2. | Har Kommissionen kendskab til, at husejerne får en uforholdsmæssig lav erstatning for deres ejendom? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen kendskab til, at husejerne får en uforholdsmæssig lav erstatning for deres ejendom?

| 3. | Har Kommissionen kendskab til, at der ikke findes muligheder for at gøre indsigelse herimod, og at beboerne, for det meste pensionerede udlændinge fra hele Den Europæiske Union, aldrig eller næppe informeres om myndighedernes planer? |
| --- | --- |

3.

Har Kommissionen kendskab til, at der ikke findes muligheder for at gøre indsigelse herimod, og at beboerne, for det meste pensionerede udlændinge fra hele Den Europæiske Union, aldrig eller næppe informeres om myndighedernes planer?

| 4. | Mener Kommissionen, at denne lov er i modstrid med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder? |
| --- | --- |

4.

Mener Kommissionen, at denne lov er i modstrid med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder?

| 5. | I bekræftende fald agter Kommissionen at træffe foranstaltninger for at ændre denne situation? |
| --- | --- |

5.

I bekræftende fald agter Kommissionen at træffe foranstaltninger for at ændre denne situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(25. marts 2004)

| 1. | Kommissionen er klar over, at der er visse lofter og betingelser for ejendomsrettigheder i Spanien, og at det i den spanske forfatnings artikel 33 hedder, at ingen kan fratages sin ejendomsret, medmindre der er tale om offentlig nytte eller sociale interesser. Desuden skal der gives erstatning, og gældende lov skal overholdes. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen er klar over, at der er visse lofter og betingelser for ejendomsrettigheder i Spanien, og at det i den spanske forfatnings artikel 33 hedder, at ingen kan fratages sin ejendomsret, medmindre der er tale om offentlig nytte eller sociale interesser. Desuden skal der gives erstatning, og gældende lov skal overholdes.

| 2. | Som Kommissionen har udtalt gentagne gange, er medlemsstaternes lovgivning om fast ejendom ikke omfattet af EF-traktaten. Det hedder udtrykkeligt i artikel 295, at de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke berøres af traktaten. Betingelserne for forhold som ekspropriation af jord fastsættes derfor af medlemsstaterne, og Kommissionen er ikke i stand til at kommentere dem. |
| --- | --- |

2.

Som Kommissionen har udtalt gentagne gange, er medlemsstaternes lovgivning om fast ejendom ikke omfattet af EF-traktaten. Det hedder udtrykkeligt i artikel 295, at de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke berøres af traktaten. Betingelserne for forhold som ekspropriation af jord fastsættes derfor af medlemsstaterne, og Kommissionen er ikke i stand til at kommentere dem.

| 3. | I henhold til EF-traktaten og traktaten om Den Europæiske Union har Fællesskabet ingen generelle kompetencer, hvad angår grundlæggende rettigheder. Kommissionen ville derfor kun kunne gribe ind, hvis der var tale om krænkelse af grundlæggende rettigheder i forbindelse med anvendelsen af fællesskabslovgivningen, hvilket ikke er tilfældet i den situation, der er beskrevet i den skriftlige forespørgsel.
  Hvis en borger mener, at hans eller hendes grundlæggende rettigheder er blevet krænket, kan han eller hun indbringe sagen for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, når alle nationale muligheder er udtømt. |
| --- | --- |

3.

I henhold til EF-traktaten og traktaten om Den Europæiske Union har Fællesskabet ingen generelle kompetencer, hvad angår grundlæggende rettigheder. Kommissionen ville derfor kun kunne gribe ind, hvis der var tale om krænkelse af grundlæggende rettigheder i forbindelse med anvendelsen af fællesskabslovgivningen, hvilket ikke er tilfældet i den situation, der er beskrevet i den skriftlige forespørgsel.

Hvis en borger mener, at hans eller hendes grundlæggende rettigheder er blevet krænket, kan han eller hun indbringe sagen for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, når alle nationale muligheder er udtømt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/607 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/607

---

(2004/C 84 E/0682)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0499/04

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Tilbagebetaling af støtte til etablering af industrivirksomheder

Blandt de mange konsekvenser, der følger af og fortsat vil følge af Unionens udvidelse mod øst, er én særligt tydelig, nemlig den flytning af industrier, der finder sted fra Unionens ældste medlemsstater til de nye medlemsstater.

I nogle tilfælde har de virksomheder, der beslutter at flytte, modtaget støtte fra de respektive nationale eller regionale myndigheder til etablering på disses respektive territorier.

Finder Kommissionen, at det er lovligt og berettiget, at de pågældende virksomheder, der forlader de regioner, hvorfra de har modtaget støtte, for at etablere sig i de østeuropæiske lande, tilbagebetaler den modtagne nationale eller regionale støtte, når de forlader det land, hvor de har modtaget støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(22. marts 2004)

Det ærede medlems spørgsmål er ikke blot knyttet til EU's udvidelse. Allerede i 1997, da Kommissionen godkendte retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (1), blev der taget hensyn til behovet for at skabe balance mellem virksomhedernes frihed til at beslutte, hvor og hvornår de vil investere i et miljø, der undergår hurtige forandringer, og indsatsen for at stimulere sådanne mobile investeringer i støtteberettigede områder. I henhold til punkt 4.10 og 4.14 i retningslinjerne for statsstøtte med regional sigte er støtte til initialinvesteringer og støtte til jobskabelse i kraft af fremgangsmåden for udbetaling og tildeling betinget af, at investeringen og jobskabelsen opretholdes i mindst 5 år. Denne betingelse indgår i alle ordninger med regional sigte, som godkendes af Kommissionen, og den skal være opfyldt.

---

(1)  EFT C 74 af 10.3.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/608 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/608

---

(2004/C 84 E/0683)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0509/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Venezuela — sulten og den portugisiske indvandrergruppe

Ifølge medierne har den portugisiske katolske mission i Caracas gjort opmærksom på, at mange portugisiske indvandrere i Venezuela har store vanskeligheder. Fader Alexandre Mendonça har udtalt, at »på indeværende tidspunkt har det store flertal økonomiske problemer. De, der før havde det godt i Venezuela, har det mindre godt, og de, der ikke havde det godt, har det meget værre«. Situationen er bekræftet af den portugisiske statssekretær for forbindelserne med de portugisiske samfund i verden, José Cesário, som nævnte nogle af de problemer, den portugisiske gruppe er berørt af. »Der er sociale problemer, som i nogle tilfælde giver sig udslag i yderst komplicerede dramaer, problemer, der er knyttet til småbørn, den tredje alder, fuldstændig rodløse portugisere, problemer med narkotikamisbrug«, sagde han. José Cesário tilføjede, at der er mange komplicerede situationer for portugisiske indvandrergrupper i verden, men at intet kan sammenlignes med situationen i Venezuela.

»Der er tusindvis af personer, der lider af sult, undertiden uden noget sted at bo, med umådelige vanskeligheder. I Frankrig er der lige så frygtelige dramaer, men heldigvis tackles de anderledes. I Venezuela er forholdene langt mere komplekse«, sagde han.

Denne situation er foruroligende og i stærk kontrast med det velfærdsniveau, som Venezuela allerede har opnået.

På denne baggrund bedes Kommissionen oplyse:

| — | Er den vidende om denne mangelsituation? |
| --- | --- |

—

Er den vidende om denne mangelsituation?

| — | Hvordan opfatter den disse problemer? |
| --- | --- |

—

Hvordan opfatter den disse problemer?

| — | Hvilke skridt har den taget eller agter den at tage sammen overfor de venezuelanske myndigheder med henblik på at gøre dem opmærksom på denne situation og fremme en løsning? |
| --- | --- |

—

Hvilke skridt har den taget eller agter den at tage sammen overfor de venezuelanske myndigheder med henblik på at gøre dem opmærksom på denne situation og fremme en løsning?

| — | Er den rede til at samarbejde med den portugisiske og venezuelanske regering om at løse dette problem? |
| --- | --- |

—

Er den rede til at samarbejde med den portugisiske og venezuelanske regering om at løse dette problem?

| — | Er den indstillet på at yde nødhjælp, hvis den anmodes herom? |
| --- | --- |

—

Er den indstillet på at yde nødhjælp, hvis den anmodes herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. marts 2004)

Kommissionen er bekendt med det alvorlige økonomiske tilbageslag i Venezuela, hvor der to år i træk har været kraftig negativ vækst. Man forventede et økonomisk opsving i år, men det ser ud til at være truet på grund af den ustabile politiske situation. Venezuelanerne — og især dem med få økonomiske ressourcer — mærker virkningerne af denne situation, og nogle af dem har dårligt råd til samme mængde mad som før. Det portugisiske samfund i Venezuela er også berørt af dette generelle problem, men Kommissionen er ikke blevet informeret om særlige bekymringer for dette samfund.

De økonomiske vanskeligheder har ført til en tvungen nedskæring i virksomhedernes produktion og endog lukning af nogle af dem, og dette påvirker også den del af det portugisiske samfund, der har med produktionsvirksomhed at gøre. Kommissionens delegation i Caracas arbejder sammen med medlemsstaternes ambassader og handelskamre i Venezuela for at forbedre mulighederne for europæiske virksomheder. Delegationen har hyppigt kontakt med det portugisiske samfund gennem det portugisiskvenezuelanske handelskammer.

Nogle af regeringens økonomiske foranstaltninger, som f.eks. kontrol med priser og udenlandsk valuta, har indflydelse på europæiske virksomheders handel med Venezuela. Gennem forhandlinger mellem de europæiske ambassader og Kommissionen på den ene side og de venezuelanske økonomiske myndigheder på den anden side har det været muligt at mindske disse foranstaltningers negative virkninger.

Kommissionen har ikke modtaget nogen anmodning om nødhjælp, og Kommissionen er ikke bekendt med, at en bestemt del af landet skulle være udsat for særlig fødevaremangel. Kommissionen vil imidlertid fortsat følge den økonomiske situation regelmæssigt og i givet fald undersøge en eventuel anmodning om nødhjælp omhyggeligt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/609 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/609

---

(2004/C 84 E/0684)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0512/04

af Sérgio Marques (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Daphne-programmet

Daphne-programmet — EF-handlingsprogrammet (2000-2003) om forebyggelse og bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder — skal bidrage til en høj grad af beskyttelse af den fysiske og mentale sundhed, gennem beskyttelsen af børn, unge og kvinder mod vold (herunder i form af seksuel udnyttelse og seksuelt misbrug), såvel som forebyggelse af vold og hjælp til voldsofre med særligt henblik på forebyggelse af vold.

I dette program kan både offentlige og private organisationer og offentlige institutioner deltage. Kommissionen samarbejder med kompetente institutioner og organisationer og tilskynder til tværnationalt samarbejde mellem ngo'er og nationale, regionale og lokale myndigheder. Aktionerne skal omfatte flere medlemsstater.

Programmet repræsenterer starten på et europæisk samarbejde for ngo'er og frivillige organisationer, som ifølge Europa-Kommissionen spiller en vigtig rolle i bekæmpelsen af vold mod børn, unge og kvinder. Ifølge Kommissionen yder disse organisationer endvidere tjenester, som de offentlige myndigheder ikke kan yde, eller hvortil de ikke har den nødvendige kompetence.

På baggrund heraf bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Hvor mange projekter med deltagelse af portugisiske ngo'er eller offentlige organer fik støtte fra Det Europæiske Fællesskab i perioden 2000-2003? |
| --- | --- |

1.

Hvor mange projekter med deltagelse af portugisiske ngo'er eller offentlige organer fik støtte fra Det Europæiske Fællesskab i perioden 2000-2003?

| 2. | Hvilke indsatsområder havde disse projekter? |
| --- | --- |

2.

Hvilke indsatsområder havde disse projekter?

| 3. | Hvor store beløb var involveret i disse projekter, og hvor stor en procent blev medfinansieret af Fællesskabet? |
| --- | --- |

3.

Hvor store beløb var involveret i disse projekter, og hvor stor en procent blev medfinansieret af Fællesskabet?

| 4. | Skal projekter, for at få fællesskabsstøtte, nødvendigvis omfatte et partnerskab mellem ngo'er og offentlige organer, eller kan de udelukkende omfatte ngo'er? |
| --- | --- |

4.

Skal projekter, for at få fællesskabsstøtte, nødvendigvis omfatte et partnerskab mellem ngo'er og offentlige organer, eller kan de udelukkende omfatte ngo'er?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(24. marts 2004)

I perioden 2000-2003 blev der under Daphne-programmet ydet tilskud til fem projekter, hvor koordinatoren var en portugisisk organisation (tre studiecentre eller forskningsinstitutter og to ikke-statslige organisationer (NGO'er)); den samlede støtte beløb sig til 440 506 EUR.

I samme periode deltog 61 portugisiske organisationer og offentlige myndigheder som partnere i 32 forskellige Daphne-projekter.

Med hensyn til indsatsområderne og de beløb, som projekterne fik tildelt, vil det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat særskilt få tilsendt en oversigt, som indeholder alle disse oplysninger for hvert af de fem projekter.

De eneste forpligtelser, som projektpartnerskaber skal opfylde, er, at de skal a) bestå af mindst to organisationer (offentlige eller private) i to forskellige medlemsstater og b) være aktive inden for bekæmpelse eller forebyggelse af vold. Partnerne kan således enten være en blanding af offentlige myndigheder og NGO'er eller én af disse kategorier.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/610 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/610

---

(2004/C 84 E/0685)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0519/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Aftale mellem EF og Det Schweiziske Forbund om fri bevægelighed for personer

I henhold til afgørelse nr. 2/2003 truffet af Det Blandede Udvalg EU-Schweiz af 15. juli 2003 om ændring af bilag II (social sikring) til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (1) vil portugisiske borgere, der tidligere var udvandret til Schweiz, og som nu er vendt tilbage til Portugal som pensionister eller med invalidepension, få frataget muligheden for at blive fritaget for omfattelse af den tvungne sygeforsikring.

Omkring 6 000 portugisiske arbejdstagere modtager nu uden forudgående information om denne ændring formularer fra Schweiz, hvor de skal angive et forsikringsselskab efter eget valg og derefter straks begynde at betale deres respektive bidrag, da de ellers ikke kan få adgang til lægehjælp i Portugal.

Kan Kommissionen i betragtning heraf oplyse, hvorfor portugisiske indvandrere i Schweiz i henhold til denne afgørelse skal behandles anderledes end indvandrere fra andre medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(7. april 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at i henhold til aftalen med Schweiz om fri bevægelighed for personer (2) er det for en pensionist med en schweizisk pension ikke afhængigt af den pågældendes nationalitet, men af den medlemsstat, hvori den pågældende er bosat, hvorvidt han er forsikret mod sygdom i Schweiz eller i den medlemsstat, hvori han har bopæl. I henhold til denne aftale kan pensionister med en schweizisk pension med bopæl i visse medlemsstater anmode om at blive fritaget for schweizisk sygeforsikring og i stedet blive forsikret i den medlemsstat, hvori de har bopæl, hvorimod sådanne pensionister med bopæl i andre medlemsstater skal forsikres i Schweiz.

Der er i henhold til EU-lovgivningen ikke mulighed for at anmode om ikke at blive forsikret mod sygdom i det land, der udbetaler en pension (3): mellem medlemsstater gælder det, at en pensionist med en pension fra den ene medlemsstat, som er bosiddende i en anden medlemsstat, skal forsikres i den medlemsstats sygesikringsordning, hvor han får udbetalt pension. I bilag II (koordinering af de sociale sikringsordninger) til aftalen med Schweiz er det faktisk fastsat, at den samme regel også gælder mellem Schweiz og de fleste medlemsstater. Som en undtagelse fra denne regel kunne pensionister med en schweizisk pension, der var bosiddende i Tyskland, Italien, Østrig, Portugal eller Finland, oprindeligt søge om ikke at blive forsikret i Schweiz.

Portugal anmodede på et senere tidspunkt om, at sådanne pensionister med bopæl i Portugal ikke længere skulle kunne anmode om at blive fritaget fra schweizisk sygeforsikring og i stedet blive forsikret i Portugal. Det krævede, at bilag II til aftalen skulle ændres ved en afgørelse i et blandet udvalg. Da anmodningen betød, at Portugal ville benytte de samme regler som de fleste andre medlemsstater over for Schweiz, og da disse regler desuden også gælder mellem medlemsstaterne, erklærede det blandede udvalg, som består af repræsentanter for de kontraherende parter i Schweiz, medlemsstaterne og Fællesskabet, sig enig i den portugisiske anmodning. Bilag II til aftalen blev derfor ændret i overensstemmelse hermed (4).

Fra 1. juni 2003 skal pensionister med en schweizisk pension med bopæl i Portugal derfor være sygeforsikret i Schweiz. Kun pensionister med en schweizisk pension med bopæl i Tyskland, Frankrig, Italien og Østrig kan anmode om ikke at være sygeforsikret i Schweiz.

---

(1)  EFT L 187 af 26.7.2003, s. 55.

(2)  EFT L 114 af 30.4.2002.

(3)  Forordning (EØF) nr. 1408/71 og forordning (EØF) nr. 574/72, 1. konsoliderede udgave: Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 om ændring og ajourføring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, EFT L 28 af 30.1.1997.

(4)  2003/554/EF: Afgørelse nr. 2/2003 truffet af det blandede udvalg EU-Schweiz af 15. juli 2003 om ændring af bilag II (social sikring) til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/611 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/611

---

(2004/C 84 E/0686)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0520/04

af Giovanni Fava (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Forslag til forordning om tekniske foranstaltninger for fiskeriet i Middelhavet

| — | De europæiske organisationer modsætter sig massivt forslaget om nye tekniske foranstaltninger for fiskeriet i Middelhavet (1). |
| --- | --- |

—

De europæiske organisationer modsætter sig massivt forslaget om nye tekniske foranstaltninger for fiskeriet i Middelhavet (1).

| — | Forslaget vil afstedkomme en helt urimelig forskelsbehandling mellem medlemsstaterne og tredjelande og vil for altid umuliggøre en harmoniseret forvaltning af Middelhavet. |
| --- | --- |

—

Forslaget vil afstedkomme en helt urimelig forskelsbehandling mellem medlemsstaterne og tredjelande og vil for altid umuliggøre en harmoniseret forvaltning af Middelhavet.

| — | Forslaget ser bort fra indgrebets samfundsøkonomiske virkning og fra de uhensigtsmæssige samfundsøkonomiske foranstaltninger i strukturpolitikken. |
| --- | --- |

—

Forslaget ser bort fra indgrebets samfundsøkonomiske virkning og fra de uhensigtsmæssige samfundsøkonomiske foranstaltninger i strukturpolitikken.

Vil Kommissionen på denne baggrund tage forslaget tilbage og skrive det om efter at have foretaget en seriøs, fair og indgående høring af repræsentanter for området.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. marts 2004)

Kommissionen agter ikke at trække forslaget tilbage.

Kommissionen er ikke bekendt med, at fiskernes organisationer skulle være imod de midlertidige tekniske foranstaltninger for fiskeriet i Middelhavet, der findes i det dokument, der henvises til i den skriftlige forespørgsel. Disse foranstaltninger blev vedtaget af Rådet som en del af Rådets forordning (EF) nr. 2287/2003 af 19. december 2003 om fastsættelse for 2004 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (2).

Hvis det ærede medlem har haft forslaget til rådsforordning om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udvikling af fiskeressourcerne i Middelhavet (3) i tankerne, så finder Kommissionen, at modstanden fra fiskernes organisationer, specielt under høringen for nylig i Europa-Parlamentets fiskeriudvalg, kan sammenlignes med fiskerisektorens reaktioner på andre forslag fra Kommissionen. Det er ikke ualmindeligt, at der er en stærk modstand fra fiskeindustrien mod foranstaltninger, der har til formål at mindske fiskeriindsatsen eller dens indvirkning på bæredygtigheden.

Imidlertid bør det ærede medlem være opmærksomt på, at der inden for fiskeindustrien er divergerende opfattelser vedrørende specifikke punkter i Kommissionens forslag. Hvad der er acceptabelt for nogle fiskerier og fiskere, kan møde modstand fra andre.

Kommissionens forslag har ikke til formål at underminere EF-fiskernes interesser, men tvært imod at løse de problemer, de står over for, i forbindelse med de reducerede fangstmuligheder inden for en række vigtige middelhavsfiskerier og at sørge for, at der findes bæredygtige fiskerier i denne region.

Efter Kommissionens opfattelse er det op til Fællesskabet som den største fiskerimagt i Middelhavsområdet at give et klart signal om, at det støtter et bæredygtigt fiskeri samtidig med, at det tager skridt til at overbevise tredjelandene om, at de bør arbejde i samme retning inden for de multilaterale rammer i Det Almindelige Råd for Fiskeriet i Middelhavet. Denne regionale fiskeriorganisation vil blive styrket yderligere som følge af Fællesskabets initiativer, herunder ministerkonferencen i Venedig for nylig.

Medlemsstaterne kan allerede have vedtaget samfundsøkonomiske foranstaltninger med henblik på at modvirke fiskeriforvaltningsforanstaltningernes eventuelle negative virkninger på fiskerisektoren. Efter Kommissionens opfattelse vil den foreslåede seksårige overgangsperiode for ikrafttrædelsen af den forøgelse af maskestørrelsen, der er planlagt i den foreslåede forordning, gøre det muligt at undgå voldsomme, drastiske ændringer, som sektoren vanskeligt vil kunne klare.

Konsultationerne med fiskeindustrien med henblik på at forbedre den fælles fiskeripolitik i Middelhavet blev indledt i god tid inden udgivelsen af grønbogen om reformen af den fælles fiskeripolitik (4) i 2001 og er fortsat siden da. Der blev afholdt to møder med fiskeindustrien i 2003, inden de seneste forslag blev præsenteret. Kommissionen agter at afholde yderligere møder med denne industri på nationalt plan.

---

(1)  KOM(2003) 746 endelig udg.

(2)  EFT L 344 af 31.12.2003.

(3)  KOM(2003) 589 endelig udg.

(4)  KOM(2001) 135 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/612 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/612

---

(2004/C 84 E/0687)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0522/04

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Svindel i form af breve om præmieudtrækninger

Selskaber over hele Europa udsender breve med meddelelse om, at modtageren har vundet penge ved præmieudtrækning. Nogle af modtagerne sender penge efter at være blevet opfordret dertil i brevene, men modtager ikke den lovede præmie.

Har Kommissionen for nylig behandlet dette problem? Vil den forelægge forslag for at beskytte borgerne mod denne form for svindel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(6. april 2004)

Som allerede anført i svaret på det ærede medlems skriftlige spørgsmål E-3814/02 (1) er Kommissionen helt klar over den udbredte praksis med svigagtige præmieudtrækninger, hvor erhvervsdrivende på kant med loven forsøger at udnytte friheden i det indre marked. Kommissionen har allerede stillet forslag om lovgivning på dette område for at komme nogle af disse problemer til livs.

Ifølge gældende bestemmelser ser det ud til, at den pågældende praksis er en klar overtrædelse af Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 (2) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/55/EF af 6. oktober 1997 om vildledende reklame for at medtage sammenlignende reklame (3). Fremover vil vildledende reklame, der skader forbrugernes økonomiske interesser, blive reguleret af direktivforslaget om virksomheders urimelige handelspraksis (4), der inden for rammerne af EU vil etablere et fælles grundlag for et højt beskyttelsesniveau for forbrugerne mod disse urimelige metoder.

Kommissionen kan imidlertid ikke som sådan træffe forholdsregler mod bagmændene bag disse præmieudtrækninger. Det påligger de nationale domstole og myndigheder at håndhæve den nationale og europæiske forbrugerlovgivning.

Kommissionen kan desuden oplyse det ærede medlem om, at den har vedtaget et forslag til en forordning om samarbejde mellem de nationale myndigheder med ansvar for håndhævelse af lovgivningen om forbrugerbeskyttelse (5). Hensigten med denne forordning er at få løst den type problemer ved en hurtig fælles indsats fra de offentlige myndigheder. Når denne forordning er godkendt, vil den give den myndighed, der har ansvaret for forbrugerbeskyttelse, mulighed for at få assistance fra den tilsvarende myndighed i en anden medlemsstat i bestræbelserne på at stoppe forretningspraksis, der krænker Fællesskabets grænseoverskridende forbrugerlovgivning.

Myndigheder, der kan anlægge søgsmål (6), kan allerede søge et påbud, der kræver ophør eller forbud mod overtrædelse af Fællesskabets forbrugerlovgivning i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/27/EF af 19. maj 1998 om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser (7). I et konkret tilfælde kunne den myndighed, der kan anlægge søgsmål i den ene medlemsstat, anmode den kompetente domstol i den medlemsstat, hvorfra brevene var udsendt, om at forhindre udsendelse af vildledende breve til borgerne.

---

(1)  EFT C 155 E af 3.7.2003.

(2)  EFT L 250 af 19.9.1984.

(3)  EFT L 290 af 23.10.1997.

(4)  KOM(2003) 356 endelig udg.

(5)  KOM(2003) 443 endelig udg.

(6)  EFT C 159 af 8.7.2003.

(7)  EFT L 166 af 11.6.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/613 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/613

---

(2004/C 84 E/0688)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0523/04

af Emmanouil Mastorakis (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Den anden og tredje fællesskabsstøtteramme

Kan Kommissionen for de enkelte EU-medlemsstater oplyse gennemførelsesgraden for de bevillinger, der var afsat for årene 2003 og 2004 under den anden og den tredje fællesskabsstøtteramme?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. april 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0230/04 fra Hatzidakis (1).

---

(1)  Se side 553.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/614 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/614

---

(2004/C 84 E/0689)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0528/04

af Guido Sacconi (PSE), Vincenzo Lavarra (PSE) og Pasqualina Napoletano (PSE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Ændring af forordning 753/2002 om beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter

Den 10. februar sidste år udtalte Forvaltningskomitéen for Vin sig om ændringen af forordning 753/2002 (1), som regulerer beskrivelsen, betegnelsen, præsentationen og beskyttelsen af visse vinprodukter.

Som følge af at komitéen ikke har afgivet udtalelse, hvilket skyldes, at der ikke er opnået kvalificeret flertal, er det Kommissionen, der alene har ansvaret for en kommende ændring af forordningen.

Ændringen af forordningen vedrører den betegnelse, som skal placeres på vinens etiket. De betingelser, som man hidtil har anvendt i forbindelse med angivelse af produktionsmetoden, lagringsmetoden eller angivelse af en bestemt kvalitet, farve eller et bestemt fremstillingssted på en europæisk vins etiket, vil ikke længere være beskyttet mod ikke-europæeres mulige misbrug.

Med vedtagelsen af Hvidbogen om fødevaresikkerhed har Kommissionen gjort sig til talsmand for forbrugerrettigheder med henblik på at genoprette og fastholde forbrugernes tillid til en branche, som er præget af skandaler og usikkerhed.

Forbrugerne har ret til at forvente at få oplysninger om fødevarernes kvalitet, og om hvad de indeholder. Disse oplysninger skal være til gavn for forbrugeren og skal fremlægges på en gennemskuelig måde, således at forbrugeren kan træffe et informeret valg.

De europæiske forbrugere er i mange år gået efter sundere fødevarer og efter de fødevarer, som er fremstillet med respekt for miljøet. Den røde tråd i denne udvikling har været produkternes kvalitet, som Kommissionen altid har søgt at fremme og beskytte.

I betragtning af udfaldet af afstemningen i Forvaltningskomitéen for Vin den 10. februar (47 for og 40 imod) hvordan retfærdiggør Kommissionen da ændringen af den omtalte forordning?

Mener Kommissionen ikke, at ændringen af denne forordning er i modstrid med tendensen i bestemmelserne om kvalitet og beskyttelse af landproduktionen samt bestemmelserne om gennemsigtighed, som har været anvendt indtil nu?

Har Kommissionen i udarbejdelsen af sit forslag til ændring af forordningen taget hensyn til den førende position, som Den Europæiske Union har på verdensmarkedet for vinproduktion? (EU står for 45 % af vindyrkningsarealet, 65 % af produktionen, 57 % af forbruget og 70 % af eksporten)

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. marts 2004)

Traditionelle udtryk er udtryk, der traditionelt benyttes til at betegne bordvine med geografisk betegnelse og kvbd, og som henviser til vinens produktions-, fremstillings- eller lagringsmetode, kvalitet, farve osv.

Ifølge reglerne anvendes der to kategorier af traditionelle udtryk, hvoraf den ene står åben for tredjelandene på visse betingelser (»klassic«, »château«, »classico«, »reserva« osv.), mens den anden er forbeholdt EF-vine med geografisk betegnelse, og som er kendetegnet derved, at den tjener til at udpege disse vine som havende oprindelse i disse regioner eller områder i EU (»vin jaune«, »amarone«, »amontillado«, »ruby« osv.).

Denne anden kategori af traditionelle udtryk er blevet angrebet af tredjelandene med den begrundelse, at EU dermed har skabt en ny industriel ejendomsret foruden de geografiske betegnelser, og at det er umuligt for tredjelandenes vine at benytte dem på EU's marked (f.eks. »fino«, »claret«, »vintage« osv.), selv om nogle af disse udtryk i lang tid er blevet benyttet over hele verden.

Efter de nye regler kan tredjelandene anvende de på en liste opførte traditionelle udtryk på EU's marked, hvis de opfylder en række regler svarende til dem, der gælder for EF-vine.

For at kunne anvende de pågældende traditionelle udtryk på EU's marked skal tredjelandene forelægge Kommissionen til godkendelse et dossier, der godtgør, at de opfylder betingelserne, herunder:

| — | der er fastsat regler for anvendelse af det pågældende traditionelle udtryk i tredjelandene |
| --- | --- |

—

der er fastsat regler for anvendelse af det pågældende traditionelle udtryk i tredjelandene

| — | det udtryk, der skal beskyttes, er karakteristisk og/eller har et godt ry i det pågældende land |
| --- | --- |

—

det udtryk, der skal beskyttes, er karakteristisk og/eller har et godt ry i det pågældende land

| — | udtrykket skal have være benyttet i mindst ti år i det pågældende tredjeland |
| --- | --- |

—

udtrykket skal have være benyttet i mindst ti år i det pågældende tredjeland

| — | tredjelandets regler om dette udtryk må ikke kunne vildlede offentligheden. |
| --- | --- |

—

tredjelandets regler om dette udtryk må ikke kunne vildlede offentligheden.

Dossieret gennemgår for tiden forvaltningskomitéproceduren, hvorunder Kommissionen og medlemsstaternes repræsentanter i komitéen undersøger alle elementer. Et forslag til foranstaltninger forelægges komitéen til afstemning, inden det vedtages af Kommissionen.

Kun hvis komitéen afgiver en negativ udtalelse, og altså ikke hvis der ikke afgives udtalelse, forelægger Kommissionen de pågældende foranstaltninger for Rådet, der kan træffe en anden beslutning.

Kun udtryk på det pågældende lands sprog kan tillades (f.eks. »ruby« i Australien, hvor engelsk er det officielle sprog). Hvis et tredjeland vil kunne benytte et udtryk på et andet sprog end det officielle sprog (f.eks. det engelske udtryk »vintage« i Brasilien, hvor portugisisk er det officielle sprog, eller det italienske udtryk »brunello« i USA, hvor engelsk er det officielle sprog), skal dette andet sprog være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning og være benyttet dér i mindst 25 år for det pågældende traditionelle udtryk (i så fald opfylder Brasilien og USA ikke betingelserne for nævnte udtryk).

De ækvivalente betingelser og den rolle, som Kommissionen og medlemsstaterne spiller i forbindelse med undersøgelsen af tredjelandenes anmodninger, garanterer, at misbrug ikke vil kunne finde sted.

---

(1)  EFT L 118 af 4.5.2002, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/616 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/616

---

(2004/C 84 E/0690)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0529/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Adgang til den autonome region Azorernes farvande

Ifølge et portugisisk dagblad var den spanske regering i færd med at give sine fiskerfartøjer licens til at drive fiskeri i Azorernes farvande i forventning om kommende fiskeriaftaler og -forordninger.

Det er imidlertid almindeligt kendt, at havene omkring Azorerne og de levende havressourcer er ekstremt følsomme og livsnødvendige for de lokale samfund, der lever af disse ressourcer, som derfor bør beskyttes mod overfiskeri, såvel fra den spanske fiskerflådes som enhver anden udenlandsk fiskerflådes side.

Der eksisterer ganske vist en grænse, som blev godkendt af Rådet i oktober 2003, og som indebærer fastsættelse af minimumsbestemmelser, men som ikke tager højde for en eventuel videreformidling af licencer fra den spanske regering til de spanske fiskerfartøjer, der opererer i Azorernes farvande.

Vil Kommissionen i lyset heraf oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at iværksætte for at beskytte Azorernes havressourcer og fiskere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. marts 2004)

Kommissionen er godt klar over de forhold, det ærede medlem omtaler vedrørende spanske fiskerfartøjers tilstedeværelse i Azorernes farvande. Der synes imidlertid at være en vis misforståelse med hensyn til anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 (1). Betingelserne for fiskeri i farvandene indtil 100 sømil fra Azorernes, Madeiras og De Kanariske Øers basislinjer er fastsat i artikel 5 i ovennævnte forordning, der trådte i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende (jf. artikel 16), dvs. den 14. november 2003. De særlige betingelser for fiskeri i Azorernes og Madeiras farvande gælder derfor fra og med denne dato. Det er de nationale myndigheders opgave at kontrollere, om disse regler følges.

Med hensyn til bevarelse af havmiljøet i Azorernes farvande vil Kommissionen gerne henlede det ærede medlems opmærksomhed på et forslag, den fremsatte den 3. februar 2004 (2). Dette forslag til Rådets forordning omfatter en ændring af Rådets forordning (EF) nr. 850/98 (3), således at trawlfiskeri i farvandene ved Azorerne og ligeledes farvandene ved Madeira og De Kanariske Øer forbydes. Hvad angår bevarelse af fiskeressourcerne, er der en række instrumenter inden for den fælles fiskeripolitik, som anvendes i Azorernes farvande og andre steder, og hvoraf særlig skal nævnes samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) og kvoter og forvaltning af fiskeriindsatsen.

Kommissionen fører også en løbende dialog med de berørte medlemsstater for at sikre en så problemfri anvendelse af de nye regler som muligt.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95, EFT L 289 af 7.11.2003.

(2)  KOM(2004) 58 endelig udg.

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse afunge marineorganismer, EFT L 125 af 27.4.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/617 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/617

---

(2004/C 84 E/0691)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0533/04

af Bill Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Pas til heste Hvor mange af medlemsstaterne har gennemført direktivet i deres nationale lovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. marts 2004)

Principperne for identifikation af enhovede dyr er fastlagt i Rådets direktiv 90/426/EØF af 26. juni 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande (1). Minimumskrav for identifikation af registrerede enhovede dyr er fastlagt i Rådets direktiv 90/427/EØF af 26. juni 1990 om zootekniske og genealogiske betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med enhovede dyr (1). Begge direktiver er blevet gennemført i alle medlemsstaternes nationale lovgivning.

På grundlag af direktiv 90/427/EØF vedtog Kommissionen beslutning 93/623/EØF af 20. oktober 1993 om et identifikationsdokument (pas), der skal ledsage registrerede hovdyr (2).

I overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 90/426/EØF og af hensyn til dyrevelfærd og den offentlige sundhed vedtog Kommissionen beslutning 2000/68/EF af 22. december 1999 om ændring af beslutning 93/623/EØF og om identifikation af hovdyr til opdræt og som brugsdyr (3).

I henhold til artikel 4 i Kommissionens beslutning 2000/68/EF skal medlemsstaterne sikre, at registrerede hovdyr og hovdyr til opdræt og som brugsdyr senest fra den 1. juli 2000 under transport ledsages af ovennævnte identifikationsdokument. Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Beslutning 93/623/EØF og 2000/68/EF forpligter ikke medlemsstaterne til at give meddelelse om de lovbestemmelser, de har gennemført for at opfylde bestemmelserne i disse beslutninger. Til dato har Kommissionen ikke modtaget klager i forbindelse med manglende gennemførelse af de omtalte beslutninger i medlemsstaterne.

---

(1)  EFT L 224 af 18.8.1990.

(2)  EFT L 298 af 3.12.1993.

(3)  EFT L 23 af 28.1.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/617 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/617

---

(2004/C 84 E/0692)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0540/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Finansielle overslag efter 2006

På baggrund af Kommissionens forslag om finansielle overslag for perioden 2007-2013 bedes Kommissionen oplyse:

| — | Den forventede fordeling af forpligtelsesbevillinger for hver medlemsstat og hvert år inden for udgiftsområde 1A (Konkurrence) og 1B (samhørighed), uden inddragelse af Solidaritetsfonden? Fordelingen af de samlede årlige forpligtelsesbevillinger, uden inddragelse af Solidaritetsfonden og Den Europæiske Udviklingsfond? |
| --- | --- |

—

Den forventede fordeling af forpligtelsesbevillinger for hver medlemsstat og hvert år inden for udgiftsområde 1A (Konkurrence) og 1B (samhørighed), uden inddragelse af Solidaritetsfonden? Fordelingen af de samlede årlige forpligtelsesbevillinger, uden inddragelse af Solidaritetsfonden og Den Europæiske Udviklingsfond?

| — | Hvorledes ser de finansielle overslag ud for perioden 2007-2013 for de nuværende 15 EU-medlems-stater alene? |
| --- | --- |

—

Hvorledes ser de finansielle overslag ud for perioden 2007-2013 for de nuværende 15 EU-medlems-stater alene?

| — | Hvor stor en del af Fællesskabets BNP eller BNI har strukturfondene årligt udgjort i perioden 1988-2003? Hvad er prognosen for 2004, 2005 og 2006? |
| --- | --- |

—

Hvor stor en del af Fællesskabets BNP eller BNI har strukturfondene årligt udgjort i perioden 1988-2003? Hvad er prognosen for 2004, 2005 og 2006?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(16. marts 2004)

| 1. | Det er ikke muligt at fordele det foreslåede finansielle loft over udgifterne inden for udgiftsområde 1A på de enkelte medlemsstater. Det er først senere, at hvert programs vægt inden for udgiftsområde 1A vil blive fastsat. Under alle omstændigheder vil der for hvert program blive fastsat en samlet finansieringsramme snarere end nationale finansieringsrammer.
  Hvad angår Solidaritetsfonden er beløbene på 1 mia. EUR pr. år i løbende priser. Da tabellen i Kommissionens meddelelse er i faste 2004-priser, er de tilsvarende beløb på (mio. EUR):






  (mio. EUR) |
| --- | --- |
| år | beløb |
| 2007 | 942 |
| 2008 | 924 |
| 2009 | 906 |
| 2010 | 888 |
| 2011 | 871 |
| 2012 | 853 |
| 2013 | 837 |

1.

Det er ikke muligt at fordele det foreslåede finansielle loft over udgifterne inden for udgiftsområde 1A på de enkelte medlemsstater. Det er først senere, at hvert programs vægt inden for udgiftsområde 1A vil blive fastsat. Under alle omstændigheder vil der for hvert program blive fastsat en samlet finansieringsramme snarere end nationale finansieringsrammer.

Hvad angår Solidaritetsfonden er beløbene på 1 mia. EUR pr. år i løbende priser. Da tabellen i Kommissionens meddelelse er i faste 2004-priser, er de tilsvarende beløb på (mio. EUR):

(mio. EUR)

år

beløb

2007

942

2008

924

2009

906

2010

888

2011

871

2012

853

2013

837

For så vidt angår Den Europæiske Udviklingsfond vil beløbene blive forhandlet og fastlagt på et senere tidspunkt.

| 2. | Da der for de fleste af programmerne kun fastsættes en samlet finansieringsramme snarere end nationale finansieringsrammer, er det ikke muligt at beregne de nuværende 15 EU-landes andel af de finansielle overslag i tabellen.
  De ønskede tal sendes direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat. |
| --- | --- |

2.

Da der for de fleste af programmerne kun fastsættes en samlet finansieringsramme snarere end nationale finansieringsrammer, er det ikke muligt at beregne de nuværende 15 EU-landes andel af de finansielle overslag i tabellen.

De ønskede tal sendes direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/618 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/618

---

(2004/C 84 E/0693)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0543/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Den fælles landbrugspolitik: De faldende EU-bidrag til mindre bedrifters overlevelse ved lave forbrugerpriser og lave verdensmarkedspriser

| 1. | Er det Kommissionens opfattelse, at tilstedeværelsen af den fælles landbrugspolitik i de forløbne årtier har bidraget til, at små og mellemstore bedrifter inden for jordbrug og kvægavl trods de ret lave forbrugerpriser for deres produkter og faldende priser på verdensmarkedet gennem økonomisk støtte med fællesskabsmidler har været i stand til at opnå en acceptabel indkomst og dermed sikre produktionens kontinuitet? |
| --- | --- |

1.

Er det Kommissionens opfattelse, at tilstedeværelsen af den fælles landbrugspolitik i de forløbne årtier har bidraget til, at små og mellemstore bedrifter inden for jordbrug og kvægavl trods de ret lave forbrugerpriser for deres produkter og faldende priser på verdensmarkedet gennem økonomisk støtte med fællesskabsmidler har været i stand til at opnå en acceptabel indkomst og dermed sikre produktionens kontinuitet?

| 2. | Kan Kommissionen efter den nylige undersøgelse foretaget af udviklingsorganisationen Oxfam bekræfte, at den nuværende pengestrøm inden for den fælles landbrugspolitik i stadig mindre grad synes at fungere som en garanti for mindre bedrifters overlevelse, og at den for en stor dels vedkommende ender hos store landbrugsbedrifter og jordbesiddere? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen efter den nylige undersøgelse foretaget af udviklingsorganisationen Oxfam bekræfte, at den nuværende pengestrøm inden for den fælles landbrugspolitik i stadig mindre grad synes at fungere som en garanti for mindre bedrifters overlevelse, og at den for en stor dels vedkommende ender hos store landbrugsbedrifter og jordbesiddere?

| 3. | Hvordan har den i spørgsmål 2 anførte omlægning fundet sted? Var det tilfældet efter optagelsen af nye medlemsstater med større forskelle i omfanget af jordbesiddelser end de oprindelige seks medlemsstater i De Europæiske Fællesskaber? |
| --- | --- |

3.

Hvordan har den i spørgsmål 2 anførte omlægning fundet sted? Var det tilfældet efter optagelsen af nye medlemsstater med større forskelle i omfanget af jordbesiddelser end de oprindelige seks medlemsstater i De Europæiske Fællesskaber?

| 4. | Hvorvidt har den nuværende finansieringsmetode virket fremmende for, at der efter tidligere bedriftsstørrelsesudvidelser i perioden 1995-2002 er sket det, at antallet af eksisterende bedrifter inden for de nuværende 15 medlemsstater er blevet yderligere reduceret med 15,7 %? Hvorfor har denne finansieringsmetode ikke kunne hindre denne udvikling? |
| --- | --- |

4.

Hvorvidt har den nuværende finansieringsmetode virket fremmende for, at der efter tidligere bedriftsstørrelsesudvidelser i perioden 1995-2002 er sket det, at antallet af eksisterende bedrifter inden for de nuværende 15 medlemsstater er blevet yderligere reduceret med 15,7 %? Hvorfor har denne finansieringsmetode ikke kunne hindre denne udvikling?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. april 2004)

| 1. | I de seneste årtier er der sket en gradvis udvikling i den fælles landbrugspolitiks instrumenter: der var i starten tale om en produktionsstøtte gennem en opretholdelse af høje interne priser og en betydelig beskyttelse ved grænserne.
  Med 1992-reformen er disse priser gradvist blevet reduceret, og der er indført direkte støtte til producenterne for at opveje landbrugernes indkomsttab.
  Disse direkte betalinger var direkte proportionale med antallet af opdrættede dyr og størrelsen af de dyrkede jordarealer. De var således indirekte produktionskoblede.
  Sidstnævnte element er netop blevet fundamentalt ændret ved den reform, der blev vedtaget i juni 2003, med indførelsen af afkoblede direkte betalinger. Herefter er indkomststøtten uafhængig af størrelsen af bedriftens produktion.
  Parallelt hermed er der gradvist blevet udviklet en strukturpolitik for udvikling af landdistrikterne for at støtte det europæiske landbrugs moderniseringsproces, aflønne landbrugerne for ikke-kommercielle aktiviteter (miljøbeskyttelse) og støtte indkomsterne for bedrifter, der er beliggende i områder med naturbetingede ulemper. Kommissionen har under hele processen været opmærksom på situationen for de små og mellemstore bedrifter, der udgør en betydelig del af strukturen i de europæiske landdistrikter. Kommissionen vil påstå, at de nye støttetyper har virket til fordel for opretholdelsen af mange små og mellemstore landbrugsbedrifters indkomster. |
| --- | --- |

1.

I de seneste årtier er der sket en gradvis udvikling i den fælles landbrugspolitiks instrumenter: der var i starten tale om en produktionsstøtte gennem en opretholdelse af høje interne priser og en betydelig beskyttelse ved grænserne.

Med 1992-reformen er disse priser gradvist blevet reduceret, og der er indført direkte støtte til producenterne for at opveje landbrugernes indkomsttab.

Disse direkte betalinger var direkte proportionale med antallet af opdrættede dyr og størrelsen af de dyrkede jordarealer. De var således indirekte produktionskoblede.

Sidstnævnte element er netop blevet fundamentalt ændret ved den reform, der blev vedtaget i juni 2003, med indførelsen af afkoblede direkte betalinger. Herefter er indkomststøtten uafhængig af størrelsen af bedriftens produktion.

Parallelt hermed er der gradvist blevet udviklet en strukturpolitik for udvikling af landdistrikterne for at støtte det europæiske landbrugs moderniseringsproces, aflønne landbrugerne for ikke-kommercielle aktiviteter (miljøbeskyttelse) og støtte indkomsterne for bedrifter, der er beliggende i områder med naturbetingede ulemper. Kommissionen har under hele processen været opmærksom på situationen for de små og mellemstore bedrifter, der udgør en betydelig del af strukturen i de europæiske landdistrikter. Kommissionen vil påstå, at de nye støttetyper har virket til fordel for opretholdelsen af mange små og mellemstore landbrugsbedrifters indkomster.

| 2. | Som nævnt var støtten under den fælles landbrugspolitik oprindelig knyttet til de producerede mængder og derefter til størrelsen af arealerne og antallet af dyr. Derfor modtog de store strukturer, der findes i visse medlemsstater, af strukturelle årsager, som havde deres oprindelse i tiden før den fælles landbrugspolitik, en betydelig del af støtten. Siden 1992-reformen har der været en mindre omfordeling af støtten til fordel for de små og mellemstore bedrifter, som vist af de tal, Kommissionen har offentliggjort efter anmodning fra Parlamentet (1). Imidlertid har denne udvikling været begrænset, fordi kun to medlemsstater har indført »gradueringsmekanismen«. Det har hidtil været frivilligt at benytte denne mekanisme, hvorved der kan overføres midler fra den direkte støtte til foranstaltninger vedrørende udvikling af landdistrikterne. Inden for rammerne af den reform, der blev vedtaget i 2003, har Kommissionen foreslået, at gradueringen bliver obligatorisk, hvilket Rådet har vedtaget. Denne overførsel skal være på 3 % i 2005 og stige gradvist til 5 % fra 2007. Denne mekanisme vil imidlertid ikke medføre nogen nedgang i den direkte støtte for bedrifter, der oppebærer under 5 000 EUR om året. |
| --- | --- |

2.

Som nævnt var støtten under den fælles landbrugspolitik oprindelig knyttet til de producerede mængder og derefter til størrelsen af arealerne og antallet af dyr. Derfor modtog de store strukturer, der findes i visse medlemsstater, af strukturelle årsager, som havde deres oprindelse i tiden før den fælles landbrugspolitik, en betydelig del af støtten. Siden 1992-reformen har der været en mindre omfordeling af støtten til fordel for de små og mellemstore bedrifter, som vist af de tal, Kommissionen har offentliggjort efter anmodning fra Parlamentet (1). Imidlertid har denne udvikling været begrænset, fordi kun to medlemsstater har indført »gradueringsmekanismen«. Det har hidtil været frivilligt at benytte denne mekanisme, hvorved der kan overføres midler fra den direkte støtte til foranstaltninger vedrørende udvikling af landdistrikterne. Inden for rammerne af den reform, der blev vedtaget i 2003, har Kommissionen foreslået, at gradueringen bliver obligatorisk, hvilket Rådet har vedtaget. Denne overførsel skal være på 3 % i 2005 og stige gradvist til 5 % fra 2007. Denne mekanisme vil imidlertid ikke medføre nogen nedgang i den direkte støtte for bedrifter, der oppebærer under 5 000 EUR om året.

| 3. | Forskellene i bedrifternes størrelse i medlemsstaterne og tilstedeværelsen af de store strukturer eksisterede i EF-6 (f.eks. Italien) og dernæst i de medlemsstater, der siden er kommet til ved de forskellige udvidelser (de østtyske delstater, Spanien og Det Forenede Kongerige), såvel som det er tilfældet i de nye medlemsstater, som tidligere havde en centraliseret økonomisk forvaltning. Det er i øvrigt årsagen til, at der allerede i begyndelsen af 1970'erne blev indført en strukturpolitik for at støtte processen med omstrukturering og modernisering af landbrugsbedrifterne. |
| --- | --- |

3.

Forskellene i bedrifternes størrelse i medlemsstaterne og tilstedeværelsen af de store strukturer eksisterede i EF-6 (f.eks. Italien) og dernæst i de medlemsstater, der siden er kommet til ved de forskellige udvidelser (de østtyske delstater, Spanien og Det Forenede Kongerige), såvel som det er tilfældet i de nye medlemsstater, som tidligere havde en centraliseret økonomisk forvaltning. Det er i øvrigt årsagen til, at der allerede i begyndelsen af 1970'erne blev indført en strukturpolitik for at støtte processen med omstrukturering og modernisering af landbrugsbedrifterne.

| 4. | Nedgangen i antallet af landbrugsbedrifter i EU skyldes mange faktorer, herunder den øgede produktivitet i landbruget, sammenlægningen af bedrifter, urbaniseringsprocessen og ændringerne på arbejdsmarkedet i de mest udviklede økonomier.
  Det kan i øvrigt konstateres, at nedgangen i antallet af bedrifter og i beskæftigelsen i landbruget i vidt omfang er uafhængig af udviklingen i den fælles landbrugspolitik. Formålet med den fælles landbrugspolitik er at udvikle et bæredygtigt landbrug, dvs. et konkurrencedygtigt, økonomisk levedygtigt og miljøvenligt landbrug, hvilket sker gennem en forbedring af produktionsstrukturerne på socialt acceptable vilkår. |
| --- | --- |

4.

Nedgangen i antallet af landbrugsbedrifter i EU skyldes mange faktorer, herunder den øgede produktivitet i landbruget, sammenlægningen af bedrifter, urbaniseringsprocessen og ændringerne på arbejdsmarkedet i de mest udviklede økonomier.

Det kan i øvrigt konstateres, at nedgangen i antallet af bedrifter og i beskæftigelsen i landbruget i vidt omfang er uafhængig af udviklingen i den fælles landbrugspolitik. Formålet med den fælles landbrugspolitik er at udvikle et bæredygtigt landbrug, dvs. et konkurrencedygtigt, økonomisk levedygtigt og miljøvenligt landbrug, hvilket sker gennem en forbedring af produktionsstrukturerne på socialt acceptable vilkår.

---

(1)  http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=MEMO/02/198|0|RAPID&lg=EN&display=.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/620 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/620

---

(2004/C 84 E/0694)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0544/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Den fælles landbrugspolitik: Tilsigtet ændring i fordelingsnøglen mellem små og store bedrifter, loft over støtten pr. bedrift og begrænsning af ulemperne for tredjelande

| 1. | Hvad er Kommissionens forventninger til kontinuiteten eller ændringen i fordelingsnøglen mellem små og store bedrifter, når Kommissionens reformforslag for den fælles landbrugspolitik er gennemført i praksis? Hvilke virkninger tilstræber den i så henseende? |
| --- | --- |

1.

Hvad er Kommissionens forventninger til kontinuiteten eller ændringen i fordelingsnøglen mellem små og store bedrifter, når Kommissionens reformforslag for den fælles landbrugspolitik er gennemført i praksis? Hvilke virkninger tilstræber den i så henseende?

| 2. | Finder Kommissionen, at det foruden de allerede foreslåede ændringer vil være nødvendigt med supplerende foranstaltninger for at imødegå en yderligere afvandring fra landdistrikterne til byområderne og dermed i sidste ende også en nedgang i landbrugsproduktionen for EU's indre marked? |
| --- | --- |

2.

Finder Kommissionen, at det foruden de allerede foreslåede ændringer vil være nødvendigt med supplerende foranstaltninger for at imødegå en yderligere afvandring fra landdistrikterne til byområderne og dermed i sidste ende også en nedgang i landbrugsproduktionen for EU's indre marked?

| 3. | Er Kommissionen villig til at udfærdige en model for støttetildeling, hvormed tages større hensyn til interesserne hos mindre landbrugsproducenter, end det i øjeblikket er tilfældet, og f.eks. ved at fastlægge en maksimumsgrænse på eksempelvis 30 000 EUR for økonomisk støtte til en landbrugsbedrift? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen villig til at udfærdige en model for støttetildeling, hvormed tages større hensyn til interesserne hos mindre landbrugsproducenter, end det i øjeblikket er tilfældet, og f.eks. ved at fastlægge en maksimumsgrænse på eksempelvis 30 000 EUR for økonomisk støtte til en landbrugsbedrift?

| 4. | Er Kommissionen villig til ligeledes at lade virkningerne for de små landbrugsbedrifter i andre dele af verden og navlig bedrifternes uvished om forsyningen med fødevarer og industrielle råstoffer til det nationale marked i den tredje verden som følge af forstyrrende og relativt billig import af landbrugsover-skud fra EU-medlemsstaterne indgå i sine overvejelser om den endelige udformning af reformerne af den fælles landbrugspolitik? |
| --- | --- |

4.

Er Kommissionen villig til ligeledes at lade virkningerne for de små landbrugsbedrifter i andre dele af verden og navlig bedrifternes uvished om forsyningen med fødevarer og industrielle råstoffer til det nationale marked i den tredje verden som følge af forstyrrende og relativt billig import af landbrugsover-skud fra EU-medlemsstaterne indgå i sine overvejelser om den endelige udformning af reformerne af den fælles landbrugspolitik?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2004)

| 1. | Den nye ordning med direkte betalinger, der skal indføres med reformen af den fælles landbrugspolitik, vil i princippet ikke ændre fordelingen af den direkte støtte mellem bedrifterne, fordi den er baseret på tidligere referencer. Hvis det tages i betragtning, at der indføres direkte betalinger i mejerisektoren og medlemsstaterne har mulighed for at regionalisere enkeltbetalingsordningen, kan der dog ske en omfordeling af støtten mellem producenterne i et område. Gradueringen af de direkte betalinger vil endvidere eksplicit være til fordel for mindre bedrifter, fordi de første 5 000 EUR ikke gradueres.
  Kommissionen foreslog i sin meddelelse fra juli 2002 (1), at de direkte betalinger skulle gradueres med indtil 20 %, at der skulle indføres en højere frigrænse afhængigt af antallet af årsarbejdsenheder og et loft over de direkte betalinger pr. bedrift på 300 000 EUR. Dette ville have resulteret i en større omfordeling, men blev ikke støttet af et flertal af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.

Den nye ordning med direkte betalinger, der skal indføres med reformen af den fælles landbrugspolitik, vil i princippet ikke ændre fordelingen af den direkte støtte mellem bedrifterne, fordi den er baseret på tidligere referencer. Hvis det tages i betragtning, at der indføres direkte betalinger i mejerisektoren og medlemsstaterne har mulighed for at regionalisere enkeltbetalingsordningen, kan der dog ske en omfordeling af støtten mellem producenterne i et område. Gradueringen af de direkte betalinger vil endvidere eksplicit være til fordel for mindre bedrifter, fordi de første 5 000 EUR ikke gradueres.

Kommissionen foreslog i sin meddelelse fra juli 2002 (1), at de direkte betalinger skulle gradueres med indtil 20 %, at der skulle indføres en højere frigrænse afhængigt af antallet af årsarbejdsenheder og et loft over de direkte betalinger pr. bedrift på 300 000 EUR. Dette ville have resulteret i en større omfordeling, men blev ikke støttet af et flertal af medlemsstaterne.

| 2. | Et vigtigt element i den reform af den fælles landbrugspolitik, som Rådet vedtog i 2003, var at styrke udviklingen af landdistrikterne ved at flytte midler fra første til anden søjle. Den mere målrettede støtte under anden søjle skulle bestemt hjælpe de landdistrikter, som stadig står over for en nettoafvandring. Selv om landbrugsproduktionen forventes at blive yderligere ekstensiveret, skulle det ifølge Kommissionens konsekvensanalyse dog ikke forstyrre den samlede produktion i EU. |
| --- | --- |

2.

Et vigtigt element i den reform af den fælles landbrugspolitik, som Rådet vedtog i 2003, var at styrke udviklingen af landdistrikterne ved at flytte midler fra første til anden søjle. Den mere målrettede støtte under anden søjle skulle bestemt hjælpe de landdistrikter, som stadig står over for en nettoafvandring. Selv om landbrugsproduktionen forventes at blive yderligere ekstensiveret, skulle det ifølge Kommissionens konsekvensanalyse dog ikke forstyrre den samlede produktion i EU.

| 3. | Kommissionen foreslog i sin meddelelse fra juli 2002, at de direkte betalinger skulle gradueres med 20 %, at der skulle indføres en højere frigrænse og et loft over de direkte betalinger pr. bedrift på 300 000 EUR. Disse bestemmelser og det foreslåede loft var ikke med i reformpakken. Kommissionen har foreløbig ikke til hensigt at fremsætte forslag om at ændre ordningen med direkte betalinger i den retning. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen foreslog i sin meddelelse fra juli 2002, at de direkte betalinger skulle gradueres med 20 %, at der skulle indføres en højere frigrænse og et loft over de direkte betalinger pr. bedrift på 300 000 EUR. Disse bestemmelser og det foreslåede loft var ikke med i reformpakken. Kommissionen har foreløbig ikke til hensigt at fremsætte forslag om at ændre ordningen med direkte betalinger i den retning.

| 4. | Der er ingen tvivl om, at reformen af den fælles landbrugspolitik, der påbegyndtes i 1992, er til gavn for verdenshandelen og skaber nye muligheder for udviklingslandene. Disse landes forhold og problemer er imidlertid forskellige fra hinanden, og derfor kan reformen af den fælles landbrugspolitik også få forskellig indflydelse på de enkelte udviklingslande. For specielt at støtte de mindst udviklede lande har EU tilbudt en lang række meget fordelagtige præferenceindrømmelser både på handelsområdet og udviklingsområdet i almindelighed. EU er faktisk verdens største importør af landbrugsprodukter fra udviklingslandene og den største bidragyder i verden, når det gælder finansiering af udvikling og samarbejde. Formålet med disse foranstaltninger er bl.a. at udvikle infrastrukturen, institutionerne og uddannelsessektoren. På nødhjælpsområdet overholder EU de internationale regler om konstruktiv anvendelse af fødevarehjælp til punkt og prikke. |
| --- | --- |

4.

Der er ingen tvivl om, at reformen af den fælles landbrugspolitik, der påbegyndtes i 1992, er til gavn for verdenshandelen og skaber nye muligheder for udviklingslandene. Disse landes forhold og problemer er imidlertid forskellige fra hinanden, og derfor kan reformen af den fælles landbrugspolitik også få forskellig indflydelse på de enkelte udviklingslande. For specielt at støtte de mindst udviklede lande har EU tilbudt en lang række meget fordelagtige præferenceindrømmelser både på handelsområdet og udviklingsområdet i almindelighed. EU er faktisk verdens største importør af landbrugsprodukter fra udviklingslandene og den største bidragyder i verden, når det gælder finansiering af udvikling og samarbejde. Formålet med disse foranstaltninger er bl.a. at udvikle infrastrukturen, institutionerne og uddannelsessektoren. På nødhjælpsområdet overholder EU de internationale regler om konstruktiv anvendelse af fødevarehjælp til punkt og prikke.

---

(1)  KOM(2002) 394 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/621 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/621

---

(2004/C 84 E/0695)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0546/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   EU's inddragelse i et udviklingsprojekt i den mexicanske delstat Chiapas, som giver anledning til genoptagelse af krigshandlinger

| 1. | Er Kommissionen bekendt med oplysninger i den mexicanske avis »La Jornada« den 3. februar 2004 gående ud på, at fem sociale organisationer i den sydøstlige delstat Chiapas har den opfattelse, at Den Europæiske Union var involveret i et overfald den 19. eller 22. januar på den af zapatist-bevægelsen kontrollerede og af Chol-stammen beboede landsby Nuevo San Rafael i det afsides beliggende og udelukkende af urskov bestående naturreservat Montes Azules, og at der ved den lejlighed blev sat ild til 23 huse, at indbyggerne flygtede, at soldater har afskåret byen permanent fra omverdenen, og at jorden er blevet tilbagegivet til de tidligere store jordbesiddere, således at de nu kan fælde urskoven? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med oplysninger i den mexicanske avis »La Jornada« den 3. februar 2004 gående ud på, at fem sociale organisationer i den sydøstlige delstat Chiapas har den opfattelse, at Den Europæiske Union var involveret i et overfald den 19. eller 22. januar på den af zapatist-bevægelsen kontrollerede og af Chol-stammen beboede landsby Nuevo San Rafael i det afsides beliggende og udelukkende af urskov bestående naturreservat Montes Azules, og at der ved den lejlighed blev sat ild til 23 huse, at indbyggerne flygtede, at soldater har afskåret byen permanent fra omverdenen, og at jorden er blevet tilbagegivet til de tidligere store jordbesiddere, således at de nu kan fælde urskoven?

| 2. | Betyder dette overfald, at våbenhvilen mellem den væbnede lokale modstandsbevægelse EZLN og regeringshæren er brudt sammen? |
| --- | --- |

2.

Betyder dette overfald, at våbenhvilen mellem den væbnede lokale modstandsbevægelse EZLN og regeringshæren er brudt sammen?

| 3. | Har det bidraget til dette overfald, at EU har indgået aftale med guvernør Pablo Salazar om et udviklingsprojekt til 15 mio. EUR muliggjort bl.a. som led i Puebla Panama-planen, der omfatter store infrastrukturprojekter i Mellemamerika fra Panama til ni fattige delstater i Mexico, hvorved den lokale indianerbefolkning må flytte af hensyn til nye indbyggere og nye anvendelsesformål for jorden eller i det mindste mister deres i praksis eksisterende selvstyre |
| --- | --- |

3.

Har det bidraget til dette overfald, at EU har indgået aftale med guvernør Pablo Salazar om et udviklingsprojekt til 15 mio. EUR muliggjort bl.a. som led i Puebla Panama-planen, der omfatter store infrastrukturprojekter i Mellemamerika fra Panama til ni fattige delstater i Mexico, hvorved den lokale indianerbefolkning må flytte af hensyn til nye indbyggere og nye anvendelsesformål for jorden eller i det mindste mister deres i praksis eksisterende selvstyre

| 4. | Vil Kommissionen i det tilfælde, at EU utilsigtet er blevet involveret i anledningen til denne væbnede konflikt, være villig til at tage alle nødvendige skridt for at afhjælpe enhver årsag til angst hos befolkningen og genoptagelse af fjendtlighederne? |
| --- | --- |

4.

Vil Kommissionen i det tilfælde, at EU utilsigtet er blevet involveret i anledningen til denne væbnede konflikt, være villig til at tage alle nødvendige skridt for at afhjælpe enhver årsag til angst hos befolkningen og genoptagelse af fjendtlighederne?

Kilder:

| — | Indymedia Chiapas (http://chiapas.mediosindependientes.org/); |
| --- | --- |

—

Indymedia Chiapas (http://chiapas.mediosindependientes.org/);

| — | (http://chiapas.mediosindependientes.org/display.php3?article_id=107209); |
| --- | --- |

—

(http://chiapas.mediosindependientes.org/display.php3?article_id=107209);

| — | (http://www.noticias.nl/globalisering_artikel.php?id=244); |
| --- | --- |

—

(http://www.noticias.nl/globalisering_artikel.php?id=244);

| — | (http://www.proceso.com.mx/noticia.html?nid=21506&cat=1); |
| --- | --- |

—

(http://www.proceso.com.mx/noticia.html?nid=21506&cat=1);

| — | (http://www.globalinfo.nl/article/articleview/312/1/2/). |
| --- | --- |

—

(http://www.globalinfo.nl/article/articleview/312/1/2/).

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. marts 2004)

I den første artikel i aftalen om økonomisk partnerskab, politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Mexico står der, at »Overholdelsen af de demokratiske principper og de grundlæggende menneskerettigheder, der er knæsat i verdenserklæringen om menneskerettighederne, danner grundlaget for parternes interne og internationale politik og udgør et fundamentalt element i denne aftale«. Kommissionen overvåger nøje, at indholdet af denne artikel til enhver tid respekteres i forbindelse med dens aktioner.

Kommissionen undertegnede for nylig en finansieringsaftale med Mexico vedrørende det integrerede og bæredygtige sociale udviklingsprojekt i Chiapas i landet. Implementeringen af programmet er endnu ikke påbegyndt, men forventes at blive indledt i de kommende måneder. Kommissionens bidrag beløber sig til 15 mio. EUR, medens Mexico bidrager med 16 mio. EUR.

Modtagere af støtte under programmet vil være de 155 000 indbyggere i de 16 mikroregioner, der ligger omkring (ikke i) det beskyttede område i Lacandona-skoven. Befolkningen i dette område er hovedsageligt oprindelig landbefolkning og er nogle af Chiapas fattigste og mest marginaliserede mennesker.

Projektet blev udarbejdet på baggrund af oplysninger fra og deltagelse af de lokale parter, som fortsat vil deltage i planlægnings- og implementeringsprocessen, navnlig de mikroregionale råd (Consejos microregionales), som repræsenterer lokalsamfundene.

Projektet er ikke en del af Plan Puebla Panama (PPP). Der har været forlydender om, at visse lokalsamfund og myndigheder i det sydøstlige og sydlige Mexico kritiserer PPP for at være et topstyret initiativ, hvor de lokale parter ikke i tilstrækkelig grad tages med på råd.

Hvad angår de specifikke spørgsmål, der stilles, kan Kommissionen oplyse følgende:

| 1. | Kommissionen er bekendt med de nævnte presseforlydender og betragter enhver antydning af, at EU skulle være indblandet i nogen form for voldshandlinger i Chiapas eller andetsteds som værende uden det mindste hold i virkeligheden. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen er bekendt med de nævnte presseforlydender og betragter enhver antydning af, at EU skulle være indblandet i nogen form for voldshandlinger i Chiapas eller andetsteds som værende uden det mindste hold i virkeligheden.

| 2. | Det er ikke Kommissionens opgave at udtale sig om, hvorvidt våbenhvilen mellem EZLN og regeringen er ophørt. Kommissionen mener imidlertid, at det på baggrund af de foreliggende presseforlydender ville være forkert at drage en generel konklusion om våbenhvilestatussen. |
| --- | --- |

2.

Det er ikke Kommissionens opgave at udtale sig om, hvorvidt våbenhvilen mellem EZLN og regeringen er ophørt. Kommissionen mener imidlertid, at det på baggrund af de foreliggende presseforlydender ville være forkert at drage en generel konklusion om våbenhvilestatussen.

| 3. | Nej, der er absolut intet, der peger i retning af, at undertegnelsen af finansieringsaftalen for dette projekt var en medvirkende faktor til, at det omtalte overfald fandt sted. |
| --- | --- |

3.

Nej, der er absolut intet, der peger i retning af, at undertegnelsen af finansieringsaftalen for dette projekt var en medvirkende faktor til, at det omtalte overfald fandt sted.

| 4. | Kommissionen har hverken direkte eller indirekte været involveret i begivenheder, der førte til det omtalte overfald. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen har hverken direkte eller indirekte været involveret i begivenheder, der førte til det omtalte overfald.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/623 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/623

---

(2004/C 84 E/0696)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0547/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Fortsat opkrævning af en skat i Tyskland, som ifølge et EU-direktiv ikke længere kan opretholdes i 2004, samt anvendelse af provenuet

| 1. | Er det Kommissionen bekendt, at virksomheder i Tyskland klager over, at de med hensyn til licenser fra udlandet fortsat skal betale en kildeskat, som indbyrdes forbundne virksomheder inden for EU fra 1. januar 2004 ellers er fritaget for i medfør af et EU-direktiv? |
| --- | --- |

1.

Er det Kommissionen bekendt, at virksomheder i Tyskland klager over, at de med hensyn til licenser fra udlandet fortsat skal betale en kildeskat, som indbyrdes forbundne virksomheder inden for EU fra 1. januar 2004 ellers er fritaget for i medfør af et EU-direktiv?

| 2. | Lader Kommissionen det indgå i sine betragtninger, når den foreslår foranstaltninger, at medlemsstaterne skal råde over et tilstrækkeligt højt beskatningsniveau, for at de kan opfylde deres forpligtelser over for borgerne og opretholde levevilkårene, og at medlemsstaterne tillige skal betale til EU og opfylde stabilitetspagtens restriktive kriterier? |
| --- | --- |

2.

Lader Kommissionen det indgå i sine betragtninger, når den foreslår foranstaltninger, at medlemsstaterne skal råde over et tilstrækkeligt højt beskatningsniveau, for at de kan opfylde deres forpligtelser over for borgerne og opretholde levevilkårene, og at medlemsstaterne tillige skal betale til EU og opfylde stabilitetspagtens restriktive kriterier?

| 3. | Hvad har Tysklands årlige provenu i de forløbne år været af denne skat, som i tilfælde af en lovændring på forbundsplan i 2004 skal komme virksomhederne til gode? |
| --- | --- |

3.

Hvad har Tysklands årlige provenu i de forløbne år været af denne skat, som i tilfælde af en lovændring på forbundsplan i 2004 skal komme virksomhederne til gode?

| 4. | Er den tyske regering berettiget til at bevare denne beskatningsfordel, som er opnået gennem en ikke-rettidig tilpasning af den nationale lovgivning, og f.eks. benytte den til at moderere de foreslåede reformer på det sociale, finansielle og økonomiske område eller til i 2004 at udvise en adfærd, som er mindre ude af trit med stabilitetspagten? |
| --- | --- |

4.

Er den tyske regering berettiget til at bevare denne beskatningsfordel, som er opnået gennem en ikke-rettidig tilpasning af den nationale lovgivning, og f.eks. benytte den til at moderere de foreslåede reformer på det sociale, finansielle og økonomiske område eller til i 2004 at udvise en adfærd, som er mindre ude af trit med stabilitetspagten?

| 5. | Vil det i tilfælde af et bekræftende svar på spørgsmål 4 skabe præcedens for andre medlemsstater, der ganske vist har ændret deres nationale lovgivning rettidigt, men som ved at udsætte ikrafttrædelsesdatoen i 2004 stadig kan råde over en for dem væsentlig indtægtskilde? |
| --- | --- |

5.

Vil det i tilfælde af et bekræftende svar på spørgsmål 4 skabe præcedens for andre medlemsstater, der ganske vist har ændret deres nationale lovgivning rettidigt, men som ved at udsætte ikrafttrædelsesdatoen i 2004 stadig kan råde over en for dem væsentlig indtægtskilde?

Kilde: »Financial Times Deutschland/Kompakt« den 9.2.2004.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. marts 2004)

| 1. | Medlemsstaterne er blevet anmodet om senest den 1. januar 2004 at sætte lovgivning i kraft til gennemførelse af Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 (1) vedrørende kildebeskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber. De skal meddele Kommissionen de nationale lovgivningsbestemmelser, som de har vedtaget for at gennemføre dette direktiv. Kommissionen har endnu ikke modtaget en sådan meddelelse fra Tyskland. |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterne er blevet anmodet om senest den 1. januar 2004 at sætte lovgivning i kraft til gennemførelse af Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 (1) vedrørende kildebeskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber. De skal meddele Kommissionen de nationale lovgivningsbestemmelser, som de har vedtaget for at gennemføre dette direktiv. Kommissionen har endnu ikke modtaget en sådan meddelelse fra Tyskland.

| 2. | De budgetmæssige implikationer overvejes i forbindelse med diskussionerne forud for vedtagelse af direktivet. Når direktivet først er vedtaget, kan dette argument ikke anvendes til berettigelse af manglende gennemførelse. |
| --- | --- |

2.

De budgetmæssige implikationer overvejes i forbindelse med diskussionerne forud for vedtagelse af direktivet. Når direktivet først er vedtaget, kan dette argument ikke anvendes til berettigelse af manglende gennemførelse.

| 3. | Kommissionen råder ikke over de efterlyste oplysninger. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen råder ikke over de efterlyste oplysninger.

| 4. | Selskaberne bør i henhold til nationale regler og procedurer kunne kræve tilbagebetaling af skatter, som de tyske myndigheder har tilbageholdt i modstrid med direktivet. Skatteindtægter af denne art, som ikke kræves tilbagebetalt af skatteyderne, indgår i det almindelige budget. |
| --- | --- |

4.

Selskaberne bør i henhold til nationale regler og procedurer kunne kræve tilbagebetaling af skatter, som de tyske myndigheder har tilbageholdt i modstrid med direktivet. Skatteindtægter af denne art, som ikke kræves tilbagebetalt af skatteyderne, indgår i det almindelige budget.

---

(1)  Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater, EFT L 157 af 26.6.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/624 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/624

---

(2004/C 84 E/0697)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0549/04

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(19. februar 2004)

Om:   Ligebehandling i ansættelse og beskæftigelse

Overtræder EU-medlemsstaterne eller tjenesteydere de europæiske lovbestemmelser, der garanterer den personlige frihed, ligebehandling uanset race eller tro og trosfrihed, der er indeholdt i:

| — | Den Europæiske Unions eller Det Europæiske Fællesskabs traktater, i særdeleshed EU-traktatens artikel 6 og 13, |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Unions eller Det Europæiske Fællesskabs traktater, i særdeleshed EU-traktatens artikel 6 og 13,

| — | Ligebehandlingsdirektivet nr. 2000/78/EF (1), |
| --- | --- |

—

Ligebehandlingsdirektivet nr. 2000/78/EF (1),

| — | den europæiske menneskerettighedskonvention, især artikel 9 og 10, |
| --- | --- |

—

den europæiske menneskerettighedskonvention, især artikel 9 og 10,

| — | EU chartret om grundlæggende rettigheder, især artikel 10 og 11, |
| --- | --- |

—

EU chartret om grundlæggende rettigheder, især artikel 10 og 11,

dersom regeringerne nedlægger forbud mod, at elever eller arbejdstagere bærer religiøse eller kulturelle symboler som for eksempel den muslimske hijab (hovedtørklæde), den jødiske kippa (kalot), den sikhske turban eller det kristne kors, eller dersom tjenesteydere forskelsbehandler folk, der bærer disse genstande?

Hvis Kommissionen kan svare bekræftende på et af ovenstående spørgsmål, hvilke foranstaltninger agter den da at træffe for at håndhæve den europæiske lovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(6. april 2004)

Kommissionen overvåger situationen og har anmodet medlemsstaterne om oplysninger om udviklingen på dette område.

Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 (2) fastlægger en ramme for ligebehandling ved beskæftigelse og erhverv og forbyder diskrimination på grund af alder, handicap, religion eller tro eller seksuel orientering. Direktivet omhandler adgang til beskæftigelse og erhvervsuddannelse. Det omhandler ikke den almene undervisning på primærtrinnet eller sekundærtrinnet og heller ikke tilvejebringelse af varer og tjenesteydelser. Medlemsstaterne skulle gennemføre direktivet senest den 2. december 2003.

Hvorvidt forholdsregler om forbud mod at bære religiøse symboler anses for at udgøre en ulovlig diskrimination i henhold til direktiv 2000/78/EF, vil afhænge af de konkrete forhold, den relevante lovgivning og de pågældende medlemsstaters begrundelse, jf. direktivet.

Det fremgår imidlertid af artikel 4 i direktiv 2000/78/EF, at forskelsbehandling på baggrund af en egenskab i forbindelse med de anførte diskriminationsårsager ikke anses som diskriminerende, hvis »hvis den pågældende egenskab på grund af karakteren af bestemte erhvervsaktiviteter eller den sammenhæng, hvori sådanne aktiviteter udøves, udgør et regulært og afgørende erhvervsmæssigt krav, forudsat at målet er legitimt, og at kravet står i rimeligt forhold hertil«. På samme måde åbner artikel 2, litra b), nr. i), mulighed for, at situationer med indirekte diskrimination anses for berettigede, hvis »den pågældende bestemmelse, betingelse eller praksis er objektivt begrundet i et legitimt mål, og midlerne til at opfylde det er hensigtsmæssige og nødvendige«.

Direktiv 2000/78/EF fastlægger specifikke bestemmelser om, at det »berører ikke foranstaltninger fastsat ved national lovgivning, som i et demokratisk samfund er nødvendige af hensyn til den offentlige sikkerhed, den offentlige orden, for at forebygge forbrydelse, for at beskytte sundheden eller for at beskytte andres rettigheder og friheder« (artikel 2, stk. 5). En medlemsstat kan kun påkalde sig dette argument, hvis begrænsningerne er fastlagt i den nationale lovgivning.

---

(1)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

(2)  Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303 af 2.12.2000).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/625 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/625

---

(2004/C 84 E/0698)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0550/04

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(19. februar 2004)

Om:   Kommissionen betaler ideologen for den islamiske radikalisme Tariq Ramadan som »konsulent«

| — | Af presserapporter fremgår det, at Tariq Ramadan, muslimsk ideolog af schweizisk nationalitet, er konsulent for Kommissionen. |
| --- | --- |

—

Af presserapporter fremgår det, at Tariq Ramadan, muslimsk ideolog af schweizisk nationalitet, er konsulent for Kommissionen.

| — | Tariq Ramadan er en fremtrædende ideolog for den islamiske radikalisme, som han også har en tæt familiemæssig tilknytning til, idet hans nevø Hasan al-Banna er grundlægger af organisationen »de ægyptiske muslimske brødre«, der var den oprindelige organisator af den islamiske fundamentalisme på verdensplan. |
| --- | --- |

—

Tariq Ramadan er en fremtrædende ideolog for den islamiske radikalisme, som han også har en tæt familiemæssig tilknytning til, idet hans nevø Hasan al-Banna er grundlægger af organisationen »de ægyptiske muslimske brødre«, der var den oprindelige organisator af den islamiske fundamentalisme på verdensplan.

| — | I 1995 udsendte indenrigsministeriet i Paris meddelelse om, at Ramadan skulle betragtes som »persona non grata« på Den Franske Republiks territorium. Herudover har han tilsyneladende i de efterfølgende år haft forbindelse med medlemmer af Al Quaida, der opererer i Europa. |
| --- | --- |

—

I 1995 udsendte indenrigsministeriet i Paris meddelelse om, at Ramadan skulle betragtes som »persona non grata« på Den Franske Republiks territorium. Herudover har han tilsyneladende i de efterfølgende år haft forbindelse med medlemmer af Al Quaida, der opererer i Europa.

| 1. | I hvilken egenskab er Tariq Ramadan blevet antaget som konsulent af Kommissionen, med hvilken form for kontrakt og med hvilken varighed, og hvor stort er hans månedlige vederlag? |
| --- | --- |

1.

I hvilken egenskab er Tariq Ramadan blevet antaget som konsulent af Kommissionen, med hvilken form for kontrakt og med hvilken varighed, og hvor stort er hans månedlige vederlag?

| 2. | Agter Kommissionen ikke at opsige denne kontrakt for at undgå, at de europæiske skatteydere i dyre domme betaler penge til en anti-europæisk og anti-vestlig farlig teoretiker for den muslimske radikalisme? |
| --- | --- |

2.

Agter Kommissionen ikke at opsige denne kontrakt for at undgå, at de europæiske skatteydere i dyre domme betaler penge til en anti-europæisk og anti-vestlig farlig teoretiker for den muslimske radikalisme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(16. marts 2004)

Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på, at den allerede har besvaret disse spørgsmål i sin besvarelse af skriftlig forespørgsel E-2494/02 fra Mogens Camre (1) og P-2600/03 fra Maurizio Turco (2).

| 1. | Kommissionen vil imidlertid benytte denne lejlighed til at gentage, at professor Tariq Ramadan ikke arbejder og aldrig har arbejdet som konsulent for Kommissionen. I lighed med de øvrige medlemmer af gruppen af vismænd vedrørende dialogen mellem folk og kulturer i Middelhavsområdet er det som ekspert, at han har fået refunderet sine rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med hans deltagelse i gruppens møder.
  De beløb, Kommissionen har udbetalt har derfor været begrænset til den normale refundering af udgifterne ved deltagelse i møder i gruppen af vismænd, som Kommissionen har organiseret. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen vil imidlertid benytte denne lejlighed til at gentage, at professor Tariq Ramadan ikke arbejder og aldrig har arbejdet som konsulent for Kommissionen. I lighed med de øvrige medlemmer af gruppen af vismænd vedrørende dialogen mellem folk og kulturer i Middelhavsområdet er det som ekspert, at han har fået refunderet sine rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med hans deltagelse i gruppens møder.

De beløb, Kommissionen har udbetalt har derfor været begrænset til den normale refundering af udgifterne ved deltagelse i møder i gruppen af vismænd, som Kommissionen har organiseret.

| 2. | Spørgsmålet om kontraktophævelse er derfor irrelevant, fordi der aldrig har eksisteret en sådan hverken med Tariq Ramadan eller andre medlemmer af gruppen.
  Kommissionen henleder i den forbindelse det ærede medlems opmærksomhed på, at gruppen af vismænd er sammensat således, at den afspejler de forskellige sider af den interkulturelle dialog i EU og Middelhavsområdet. Generelt har Kommissionen til hensigt at fortsætte sådan, da den mener, at holdnings-og analyseforskellene er med til i vid udstrækning at tydeliggøre, hvilke foranstaltninger der er af fælles interesse for EU og medlemsstaterne.
  Kommissionen ønsker at understrege, at i forbindelse med arbejdet i vismandsgruppen er EU's principper og kravene om dialog fuldt og helt blevet respekteret. Alle medlemmer af gruppen har uden undtagelse og uden begrænsninger overhovedet fuldt og helt overholdt denne fælles regel ved at godkende og underskrive en rapport, der udtrykkeligt er baseret på principperne om gensidig respekt, fuldstændig lighed, absolut og ubegrænset samvittighedsfrihed, solidaritet og gensidig kendskab. |
| --- | --- |

2.

Spørgsmålet om kontraktophævelse er derfor irrelevant, fordi der aldrig har eksisteret en sådan hverken med Tariq Ramadan eller andre medlemmer af gruppen.

Kommissionen henleder i den forbindelse det ærede medlems opmærksomhed på, at gruppen af vismænd er sammensat således, at den afspejler de forskellige sider af den interkulturelle dialog i EU og Middelhavsområdet. Generelt har Kommissionen til hensigt at fortsætte sådan, da den mener, at holdnings-og analyseforskellene er med til i vid udstrækning at tydeliggøre, hvilke foranstaltninger der er af fælles interesse for EU og medlemsstaterne.

Kommissionen ønsker at understrege, at i forbindelse med arbejdet i vismandsgruppen er EU's principper og kravene om dialog fuldt og helt blevet respekteret. Alle medlemmer af gruppen har uden undtagelse og uden begrænsninger overhovedet fuldt og helt overholdt denne fælles regel ved at godkende og underskrive en rapport, der udtrykkeligt er baseret på principperne om gensidig respekt, fuldstændig lighed, absolut og ubegrænset samvittighedsfrihed, solidaritet og gensidig kendskab.

---

(1)  EFT C 155 E af 3.7.2003.

(2)  EFT C 70 E af 20.3.2004, s. 117.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/626 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/626

---

(2004/C 84 E/0699)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0551/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Gennemførelse af direktivet om vurderinger af indvirkningen på miljøet i Irland

Hvilke oplysninger har Kommissionen modtaget fra den irske regering som svar på den begrundede udtalelse, som den ifølge Kommissionens pressemeddelelse IP/03/1070 sendte til Irland i juli 2003, vedrørende den irske lovgivnings manglende hensyntagen til de følsomme områder eller den samlede påvirkning af små individuelle projekter, som tilsammen har en væsentlig indvirkning i henhold til betydningen af Rådets direktiv 85/337/EØF (1) om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 97/11/EF (2)?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller overvejer den at træffe i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. marts 2004)

Det spørgsmål, som det ærede medlem henviser til, vedrører Kommissionens beslutning om at forelægge sagen om Irlands manglende overholdelse af Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, for Domstolen. Et af problemerne vedrørte de irske myndigheders tilgang til bestemmelserne i irsk lovgivning, der gør det muligt at foretage vurdering af virkning på miljøet (VVM) for de projekter, der henhører under bilag II i direktivet, og som ligger under den irske lovgivnings tærsker for obligatorisk VVM. Disse bestemmelser om lavere tærskler for VVWM er vigtige for at sikre, at der tages tilstrækkeligt hensyn til mindre projekter, der kan påvirke følsomme områder, eller som, når der er tale om flere kombinerede projekter, kan forårsage betydelige virkninger på miljøet. Kommissionen var ikke overbevist om, der var truffet passende administrative foranstaltninger til at give disse bestemmelser nogen virkelig mening, således at det ville resultere i, at projekter, der lå under tærsklerne, men som havde stor miljømæssig betydning, ville blive godkendt uden forudgående VVM. I september 2003 sendte de irske myndigheder Kommissionen et eksemplar af den nye administrative vejledning om anvendelsen af de relevante bestemmelser i den irske lovgivning. Denne vejledning var blevet offentliggjort i august 2003 (3). For at kunne gennemgå denne vejledning besluttede Kommissionen senere at suspendere beslutningen om at forelægge sagen vedrørende Irland for Domstolen. Kommissionen skal træffe en ny beslutning i sagen i løbet af 2004.

---

(1)  EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2)  EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(3)  »Environmental Impact Assessment (EIA) Guidance for Consent Authorities regarding Sub-threshold Development«, Department of the Environment, Heritage and Local Government, August 2003, ISBN 0-7557-1657-4.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/626 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/626

---

(2004/C 84 E/0700)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0552/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Ret til kollektive aktioner

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet som opfølgning på punkt 7 e) i Europa-Parlamentets beslutning (P5-TA(2003)0369) af 3. september 2003 om resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at fastlægge en ret til kollektive aktioner, navnlig strejkeret, på EU-plan?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/627 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/627

---

(2004/C 84 E/0701)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0553/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Ændring af direktivet om arbejdstagere, som er gravide

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet som opfølgning på punkt 7 g) i Europa-Parlamentets beslutning (P5-TA(2003)0369) af 3. september 2003 om resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at fremlægge et forslag til ændring af direktiv 92/85/EØF (1) om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer, på baggrund af de forslag, som Europa-Parlamentet stillede i sin beslutning (A5-0155/2000 (2)) af 6. juli 2000, navnlig hvad angår barselsorlovens varighed?

---

(1)  EFT L 348 af 28.11.1992, s. 1.

(2)  EFT C 121 af 24.4.2001, s. 473.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/627 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/627

---

(2004/C 84 E/0702)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0554/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Betalt forældreorlov

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet som opfølgning på punkt 10 i Europa-Parlamentets beslutning (P5-TA(2003)0369) af 3. september 2003 om resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at forelægge et forslag til direktiv på grundlag af traktatens artikel 141, stk. 3, om betalt forældreorlov?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/627 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/627

---

(2004/C 84 E/0703)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0555/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Analfabetisme og social udstødelse

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet som opfølgning på punkt 7 m) i Europa-Parlamentets beslutning (P5-TA(2003)0369) af 3. september 2003 om resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at udarbejde en grønbog om analfabetisme og social udstødelse?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/627 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/627

---

(2004/C 84 E/0704)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0556/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Fastlæggelse af kriterierne for anerkendelse af et handicap

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet som opfølgning på punkt 7 h) i Europa-Parlamentets beslutning (P5-TA(2003)0369) af 3. september 2003 om resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at fastlægge kriterierne for anerkendelse af et handicap og vedtage en handlingsplan med henblik på en effektiv forebyggelse af muskel- og knogleskader på arbejdspladsen?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/628 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/628

---

(2004/C 84 E/0705)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0557/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Direktivet om socialbeskyttelse for de nye beskæftigelsesformer

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet som opfølgning på punkt 7 f) i Europa-Parlamentets beslutning (P5-TA(2003)0369) af 3. september 2003 om resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at udarbejde et forslag til direktiv om socialbeskyttelse for de nye beskæftigelsesformer?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/628 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/628

---

(2004/C 84 E/0706)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0558/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Direktivet om individuelle afskedigelser

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet som opfølgning på punkt 7 d) i Europa-Parlamentets beslutning (P5-TA(2003)0369) af 3. september 2003 om resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at udarbejde et forslag til direktiv om individuelle afskedigelser?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

på skriftlige forespørgsler E-0552/04, E-0553/04, E-0554/04,

E-0555/04, E-0556/04, E-0557/04 og E-0558/04

(19. april 2004)

Den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden udgør køreplanen for foranstaltninger vedrørende beskæftigelsespolitik og social- og arbejdsmarkedspolitik i perioden 2000-2005. Den er baseret på Kommissionens meddelelse (1) og de politiske retningslinjer, der blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i december 2000.

Navnlig forelægger Kommissionen som reaktion på Parlamentets anmodning hvert år en oversigt over resultaterne på en resultattavle, hvor der redegøres for status med hensyn til gennemførelsen af dagsordenen. Dette muliggør en præcis overvågning af initiativerne og forbedrer gennemsigtigheden i forbindelse med politiske tiltag.

I den sammenhæng opfordrede Parlamentet i sin beslutning af 3. september 2003 (TA(2003)369) Kommissionen til at træffe foranstaltninger med udgangspunkt i en lang række specifikke anmodninger, hvoraf Kommissionen allerede har behandlet mange i mellemtiden.

Hvad angår de specifikke punkter, som det ærede medlem peger på, er Kommissionens holdning som følger.

| — | Hvad angår Parlamentets anmodning om, at der tages et nyt initiativ for på europæisk plan at fastlægge retten til at gennemføre kollektive aktioner, herunder navnlig strejkeretten, ønsker Kommissionen at gentage, at EF-traktatens artikel 137, stk. 5, bestemmer, at de sociale bestemmelser i EF-traktatens artikel 137 ikke finder anvendelse på strejkeretten. |
| --- | --- |

—

Hvad angår Parlamentets anmodning om, at der tages et nyt initiativ for på europæisk plan at fastlægge retten til at gennemføre kollektive aktioner, herunder navnlig strejkeretten, ønsker Kommissionen at gentage, at EF-traktatens artikel 137, stk. 5, bestemmer, at de sociale bestemmelser i EF-traktatens artikel 137 ikke finder anvendelse på strejkeretten.

| — | Hvad angår anmodningen om et forslag til et direktiv om individuelle afskedigelser, er det i forbindelse med den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden allerede planlagt, at undersøgelser af dette emne skal påbegyndes i 2004. Kommissionen forbereder derfor iværksættelsen af en sammenlignende undersøgelse af dette emne. |
| --- | --- |

—

Hvad angår anmodningen om et forslag til et direktiv om individuelle afskedigelser, er det i forbindelse med den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden allerede planlagt, at undersøgelser af dette emne skal påbegyndes i 2004. Kommissionen forbereder derfor iværksættelsen af en sammenlignende undersøgelse af dette emne.

| — | Med hensyn til revisionen af direktivet om arbejdstagere, som er gravide (2), for så vidt angår barselsorlovens varighed, har Kommissionen ikke til hensigt at revidere direktivets bestemmelser desangående. Medlemsstaterne kan dog have bestemmelser om en længere barselsorlov, da direktivet kun fastlægger mindstekrav. |
| --- | --- |

—

Med hensyn til revisionen af direktivet om arbejdstagere, som er gravide (2), for så vidt angår barselsorlovens varighed, har Kommissionen ikke til hensigt at revidere direktivets bestemmelser desangående. Medlemsstaterne kan dog have bestemmelser om en længere barselsorlov, da direktivet kun fastlægger mindstekrav.

| — | Hvad angår fædreorlov, behandles dette spørgsmål i direktiv 2002/73/EF (3) om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår: i betragtning 13 henvises der til resolutionen af 29. juni 2000, hvori medlemsstaterne opfordredes til at overveje at vurdere muligheden for, at de enkelte retssystemer giver mandlige arbejdstagere en personlig ret til fædreorlov, som ikke kan overføres til moderen, med bevarelse af deres rettigheder i henhold til ansættelsesforholdene. Det understreges, at det er medlemsstaterne, der skal afgøre, om de vil indføre en sådan ret, og som skal fastlægge de vilkår, ud over afskedigelse og tilbagevenden til arbejdet, som falder uden for dette direktivs anvendelsesområde. Den nye artikel 2, stk. 7, (i direktiv 76/207/EØF, som indsat ved direktiv 2002/73/EF) bestemmer, at direktivet gælder »med forbehold af medlemsstaternes ret til at anerkende en særskilt ret til fædreorlov og/eller adoptionsorlov«. Kommissionen har på nuværende tidspunkt ikke planer om at fremsætte nye forslag på dette område. |
| --- | --- |

—

Hvad angår fædreorlov, behandles dette spørgsmål i direktiv 2002/73/EF (3) om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår: i betragtning 13 henvises der til resolutionen af 29. juni 2000, hvori medlemsstaterne opfordredes til at overveje at vurdere muligheden for, at de enkelte retssystemer giver mandlige arbejdstagere en personlig ret til fædreorlov, som ikke kan overføres til moderen, med bevarelse af deres rettigheder i henhold til ansættelsesforholdene. Det understreges, at det er medlemsstaterne, der skal afgøre, om de vil indføre en sådan ret, og som skal fastlægge de vilkår, ud over afskedigelse og tilbagevenden til arbejdet, som falder uden for dette direktivs anvendelsesområde. Den nye artikel 2, stk. 7, (i direktiv 76/207/EØF, som indsat ved direktiv 2002/73/EF) bestemmer, at direktivet gælder »med forbehold af medlemsstaternes ret til at anerkende en særskilt ret til fædreorlov og/eller adoptionsorlov«. Kommissionen har på nuværende tidspunkt ikke planer om at fremsætte nye forslag på dette område.

| — | Med hensyn til arbejdet vedrørende analfabetisme og social udstødelse har Kommissionen integreret disse punkter i både uddannelsesdagsordenen samt den sociale integrationsproces. Der er en betragtelig mængde resultater af analyserne til rådighed, og der gives højeste prioritet til at omsætte denne viden til konkrete politiske foranstaltninger gennem de eksisterende instrumenter. |
| --- | --- |

—

Med hensyn til arbejdet vedrørende analfabetisme og social udstødelse har Kommissionen integreret disse punkter i både uddannelsesdagsordenen samt den sociale integrationsproces. Der er en betragtelig mængde resultater af analyserne til rådighed, og der gives højeste prioritet til at omsætte denne viden til konkrete politiske foranstaltninger gennem de eksisterende instrumenter.

| — | Med hensyn til anmodningen vedrørende et direktiv om social sikring i forbindelse med nye former for tilrettelæggelse af arbejdet ønsker Kommissionen at understrege, at spørgsmålet vedrørende social sikring i forbindelse med nye former for tilrettelæggelse af arbejdet behandles inden for rammerne af den åbne koordineringsmetode vedrørende social sikring. Dette bidrager også til opfølgningen af direktivet om deltidsarbejde (4) og direktivet om tidsbegrænset ansættelse (5), som begge er resultatet af aftaler mellem arbejdsmarkedets parter, hvor spørgsmålet om at udvikle socialsikringsysstemer, der kan tilpasses nye arbejdsmønstre og give en passende social beskyttelse til de berørte personer, blev udpeget som et emne, som medlemsstaterne skal behandle. |
| --- | --- |

—

Med hensyn til anmodningen vedrørende et direktiv om social sikring i forbindelse med nye former for tilrettelæggelse af arbejdet ønsker Kommissionen at understrege, at spørgsmålet vedrørende social sikring i forbindelse med nye former for tilrettelæggelse af arbejdet behandles inden for rammerne af den åbne koordineringsmetode vedrørende social sikring. Dette bidrager også til opfølgningen af direktivet om deltidsarbejde (4) og direktivet om tidsbegrænset ansættelse (5), som begge er resultatet af aftaler mellem arbejdsmarkedets parter, hvor spørgsmålet om at udvikle socialsikringsysstemer, der kan tilpasses nye arbejdsmønstre og give en passende social beskyttelse til de berørte personer, blev udpeget som et emne, som medlemsstaterne skal behandle.

| — | Hvad angår arbejdsbetingede skader på bevægeapparatet, har Kommissionen inkorporeret emnet nye erhvervsbetingede risici i arbejdsmiljøstrategien for perioden 2002-2006 som en politisk prioritering. Det er planlagt at iværksætte specifikke foranstaltninger vedrørende skader på bevægeapparatet i 2004. |
| --- | --- |

—

Hvad angår arbejdsbetingede skader på bevægeapparatet, har Kommissionen inkorporeret emnet nye erhvervsbetingede risici i arbejdsmiljøstrategien for perioden 2002-2006 som en politisk prioritering. Det er planlagt at iværksætte specifikke foranstaltninger vedrørende skader på bevægeapparatet i 2004.

---

(1)  KOM(2000)379.

(2)  Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), EFT L 348 af 28.11.1992.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, EFT L 269 af 5.10.2002.

(4)  Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, EFT C 14 af 20.1.1998.

(5)  Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, EFT L 175 af 10.7.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/629 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/629

---

(2004/C 84 E/0707)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0566/04

af Marco Cappato (NI) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Censur af musik i Kina

Kommissionen er tilsyneladende villig til at opgradere sin politik om kultursamarbejde med Folkerepublikken Kina i henhold til forhandlingerne i Unesco's generalforsamling, som har til formål at skabe et internationalt instrument til bevarelse af kulturel mangfoldighed, som kommissær Viviane Reding erklærede i forbindelse med drøftelsen i Parlamentet om betænkningen af Prets i januar 2004 i Strasbourg.

Det fremgår, at David Bowies koncert i Hong Kong Exhibition and Entertainment Centre i næste måned er i fare pga. hans trommeslagers forbindelser til Falun Gong-bevægelsen.

En talskvinde for Hong Kong Association of Falun Gong har erklæret, at hun er sikker på, at myndighederne i Hong Kong stadig tillader ytringsfrihed, men immigrationsmyndighederne i Hong Kong har nægtet at kommentere rygterne og har endnu ikke bekræftet deres tilladelse.

| 1. | Hvilke oplysninger besidder Kommissionen om dette spørgsmål? |
| --- | --- |

1.

Hvilke oplysninger besidder Kommissionen om dette spørgsmål?

| 2. | Hvordan agter Kommissionen at forholde sig over for de kinesiske myndigheder med henblik på at sikre, at David Bowies professionelle kunstneriske aktiviteter ikke underkastes samme slags politiske censur, som Falun Gong-bevægelsen udsættes for? |
| --- | --- |

2.

Hvordan agter Kommissionen at forholde sig over for de kinesiske myndigheder med henblik på at sikre, at David Bowies professionelle kunstneriske aktiviteter ikke underkastes samme slags politiske censur, som Falun Gong-bevægelsen udsættes for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(5. april 2004)

Den koncert, det ærede medlem henviser til, fandt sted i Hong Kong søndag den 14. marts 2004. David Bowies trommeslager, Sterling Campbell, medvirkede på normal vis.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/630 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/630

---

(2004/C 84 E/0708)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0570/04

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Tjenestemænd på orlov i Kommissionen

I sit svar på den skriftlige forespørgsel E-3061/02 (1) oplyste Kommissionen, at 566 tjenestemænd pr. 10. december 2002 var på orlov af personlige årsager. Ifølge en analyse af forholdene for 400 tjenestemænd udøver ca. 10 % erhvervsaktiviteter.

| 1. | Kan Kommissionen give en oversigt over, hvor mange tjenestemænd der i slutningen af 2003 var på orlov af personlige årsager, og hvor mange af dem der udøvede erhvervsaktiviteter? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen give en oversigt over, hvor mange tjenestemænd der i slutningen af 2003 var på orlov af personlige årsager, og hvor mange af dem der udøvede erhvervsaktiviteter?

| 2. | Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at forhindre interessekonflikter med EU-tjeneste-mænd, der er på orlov af personlige årsager, men samtidig udøver erhvervsaktivitet? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at forhindre interessekonflikter med EU-tjeneste-mænd, der er på orlov af personlige årsager, men samtidig udøver erhvervsaktivitet?

| 3. | Har firmaet GPlus Europe, som blev nævnt i Agence Europe af 30. september 2002, trukket sig helt ud af kontrakten inden for ASCII-konsortiets rammer, eller er det på en eller anden måde involveret i kontraktens udførelse? |
| --- | --- |

3.

Har firmaet GPlus Europe, som blev nævnt i Agence Europe af 30. september 2002, trukket sig helt ud af kontrakten inden for ASCII-konsortiets rammer, eller er det på en eller anden måde involveret i kontraktens udførelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(15. april 2004)

| 1. | Pr. 31. december 2003 var der 532 tjenestemænd, der havde fået bevilliget tjenestefrihed af personlige årsager. Af dem angav 18 % andre former for hverv som begrundelse for denne tjenestefrihed. Det skal bemærkes, at forudsat den nødvendige tilladelse er indhentet, er det i overensstemmelse med bestemmelserne for tjenestefrihed af personlige årsager, at en tjenestemand påtager sig andet arbejde. Det kan endda være i tjenestemandens interesse at få anden erhvervserfaring. |
| --- | --- |

1.

Pr. 31. december 2003 var der 532 tjenestemænd, der havde fået bevilliget tjenestefrihed af personlige årsager. Af dem angav 18 % andre former for hverv som begrundelse for denne tjenestefrihed. Det skal bemærkes, at forudsat den nødvendige tilladelse er indhentet, er det i overensstemmelse med bestemmelserne for tjenestefrihed af personlige årsager, at en tjenestemand påtager sig andet arbejde. Det kan endda være i tjenestemandens interesse at få anden erhvervserfaring.

| 2. | Som Kommissionen angav i sit svar på det ærede medlems skriftlige spørgsmål E-3061/02, er tjenestemænd, der er bevilliget en sådan tjenestefrihed, stadig omfattet af bestemmelserne i artikel 12 i vedtægten for tjenestemænd, som pålægger tjenestemænd at indhente samtykke, før de overtager et hverv uden for Fællesskaberne, og som giver Kommissionen mulighed for at afslå at give samtykke eller at stille betingelser, hvis det skønnes, at hvervet vil kunne »skade Fællesskabernes arbejde«. Kommissionen vil naturligvis fortolke en interessekonflikt som værende til »skade« for Fællesskaberne, og den vil træffe passende foranstaltninger for at forhindre sådanne konflikter. Desuden må tjenestemænd i henhold til artikel 17, uanset om de er beskæftiget eller er bevilliget tjenestefrihed, ikke videregive »informationer, der ikke er offentliggjort« til personer, som ikke er berettiget til at få kendskab hertil. Tjenestemænd, der er beskæftiget i den private sektor, og som gør brug af en sådan fortrolig viden, vil blive anset for at have krænket denne pligt og kan derfor risikere at blive genstand for en disciplinærsag.
  Indtil 2003 blev sagerne om et hverv uden for Fællesskaberne undersøgt af det generaldirektorat, som tjenestemanden tilhørte eller af Generaldirektoratet for Personale og Administration, alt afhængig af hvilken lønklasse tjenestemanden var indplaceret i. For at øge kontrollen indførte Kommissionen i 2003 en procedure, som omfatter begge generaldirektorater. Generaldirektoratet for Personale og Administration oprettede den 15. december 2003 en hjemmeside på sit intranet for at give tjenestemændene bedre adgang til oplysninger og bestemmelser om tjenestefrihed af personlige årsager. Desuden er de ansøgningsskemaer, som skal udfyldes ved en anmodning om en sådan tjenestefrihed, blevet ændret, så tjenestemandens anmodning kan blive behandlet grundigere.
  Kommissionen vil træffe flere beslutninger om relevante emner i forbindelse med ændringerne af vedtægten for tjenestemænd, som træder i kraft den 1. maj 2004. |
| --- | --- |

2.

Som Kommissionen angav i sit svar på det ærede medlems skriftlige spørgsmål E-3061/02, er tjenestemænd, der er bevilliget en sådan tjenestefrihed, stadig omfattet af bestemmelserne i artikel 12 i vedtægten for tjenestemænd, som pålægger tjenestemænd at indhente samtykke, før de overtager et hverv uden for Fællesskaberne, og som giver Kommissionen mulighed for at afslå at give samtykke eller at stille betingelser, hvis det skønnes, at hvervet vil kunne »skade Fællesskabernes arbejde«. Kommissionen vil naturligvis fortolke en interessekonflikt som værende til »skade« for Fællesskaberne, og den vil træffe passende foranstaltninger for at forhindre sådanne konflikter. Desuden må tjenestemænd i henhold til artikel 17, uanset om de er beskæftiget eller er bevilliget tjenestefrihed, ikke videregive »informationer, der ikke er offentliggjort« til personer, som ikke er berettiget til at få kendskab hertil. Tjenestemænd, der er beskæftiget i den private sektor, og som gør brug af en sådan fortrolig viden, vil blive anset for at have krænket denne pligt og kan derfor risikere at blive genstand for en disciplinærsag.

Indtil 2003 blev sagerne om et hverv uden for Fællesskaberne undersøgt af det generaldirektorat, som tjenestemanden tilhørte eller af Generaldirektoratet for Personale og Administration, alt afhængig af hvilken lønklasse tjenestemanden var indplaceret i. For at øge kontrollen indførte Kommissionen i 2003 en procedure, som omfatter begge generaldirektorater. Generaldirektoratet for Personale og Administration oprettede den 15. december 2003 en hjemmeside på sit intranet for at give tjenestemændene bedre adgang til oplysninger og bestemmelser om tjenestefrihed af personlige årsager. Desuden er de ansøgningsskemaer, som skal udfyldes ved en anmodning om en sådan tjenestefrihed, blevet ændret, så tjenestemandens anmodning kan blive behandlet grundigere.

Kommissionen vil træffe flere beslutninger om relevante emner i forbindelse med ændringerne af vedtægten for tjenestemænd, som træder i kraft den 1. maj 2004.

| 3. | Da det viste sig, at en tjenestemand, der var bevilliget tjenestefrihed af personlige årsager, arbejdede i G-Plus, som er underleverandør til ASCII, førte det til en suspendering af kontrakten for EUROPA den 27. september 2002, således der kunne foretages en undersøgelse af de fortolkningsproblemer, der var opstået.
  Det ærede medlem gøres opmærksom på, at G-Plus den 9. oktober 2002 meddelte Kommissionen sin beslutning om at trække sig ud af det konsortium, som ASCII havde etableret for at opfylde rammekontrakten. Kommissionen ophævede efterfølgende suspenderingen af kontrakten med ASCII. |
| --- | --- |

3.

Da det viste sig, at en tjenestemand, der var bevilliget tjenestefrihed af personlige årsager, arbejdede i G-Plus, som er underleverandør til ASCII, førte det til en suspendering af kontrakten for EUROPA den 27. september 2002, således der kunne foretages en undersøgelse af de fortolkningsproblemer, der var opstået.

Det ærede medlem gøres opmærksom på, at G-Plus den 9. oktober 2002 meddelte Kommissionen sin beslutning om at trække sig ud af det konsortium, som ASCII havde etableret for at opfylde rammekontrakten. Kommissionen ophævede efterfølgende suspenderingen af kontrakten med ASCII.

---

(1)  EFT C 155 E af 3.7.2003, s. 83.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/631 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/631

---

(2004/C 84 E/0709)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0576/04

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Romano Prodis valgkampaktiviteter

Fire venstreorienterede partier i Italien vil i fællesskab deltage i valgene til Europa-Parlamentet under navnet »Lista Prodi«. Kommissionens formand vil ifølge forlydender ikke selv være opført som kandidat på listen men deltage aktivt i valgkampagnen. Ifølge presseforlydender vil han selv deltage i valget af kandidater. Det ville imidlertid synes ret ulogisk, hvis Kommissionens formand gav navn til den pågældende liste uden selv at være stærkt involveret i hele kampagnen.

Kommissionsformandens nye partipolitiske aktiviteter vil uden tvivl lægge stort beslag på hans tid. Dog har Kommissionens formand oplyst, at han vil varetage sit hverv indtil oktober.

Betragter Prodi sit hverv som formand for Kommissionen som et fuldtidsjob?

Hvor meget tid om ugen vil han bruge på valgkampagnen i Italien?

Finder Kommissionen det ønskeligt, at dens medlemmer deltager aktivt i valgkampagner?

Hvilke aftaler er der blevet truffet herom i Kommissionen? Hvem overtager Prodis opgaver i tilfælde af hans fravær?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(2. april 2004)

Som Kommissionen har haft lejlighed til at påpege ved adskillige lejligheder i forbindelse med besvarelse af skriftlige eller mundtlige forespørgsler fra Europa-Parlamentets medlemmer, er Kommissionens medlemmer politikere, som udøver en politisk funktion, og som under opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af deres funktion, bevarer deres frihed til helt uafhængigt og under eget ansvar at give udtryk for deres personlige holdning og være medlem af et politisk parti.

Når det er sagt, har kommissionsformand Prodi bekræftet, at han ikke regner med hverken at opstille som kandidat eller aktivt deltage i valgkampagnen. Han vil i lighed med tidligere bruge al sin energi på sine opgaver som formand for Kommissionen indtil udløbet af hans mandat.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/632 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/632

---

(2004/C 84 E/0710)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0581/04

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Forhold mellem medierne og pladeselskaber

Kommissionen bedes gøre rede for sin holdning med hensyn til det forhold radio og fjernsyn har til pladeselskaber. Mange små pladeselskaber mener, at de i sammenligning med de større pladeselskaber behandles uretfærdigt af radio- og fjernsynsselskaber, og at de derfor presses ud af markedet.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(19. marts 2004)

Kommissionens tjenestegrene med ansvar for konkurrencepolitikken har haft betydelig opmærksomhed henvendt på de europæiske musikmarkeder, især inden for de seneste år, hvor digitalteknologien og konvergensen inden for medierne tilsyneladende har fremskyndet en stærk koncentration blandt de vigtigste spillere på markedet. Der blev især sat fokus på disse spørgsmål i 2000 i forbindelse med fusionen mellem AOL/Time Warner og forsøget på at fusionere EMI/Time Warner. Med hensyn til den igangværende fusion inden for pladeindustrien mellem det tyske Bertelsmann AG og det japanske Sony Corp har Kommissionen besluttet at indlede en tilbundsgående undersøgelse af dette projekt. Det skyldes frygten for, at de store pladeselskaber med fusionen skaber eller styrker en kollektiv dominerende stilling på markedet for indspilning af plader. Under undersøgelsen vil Kommissionen også analysere andre konkurrencemæssige problemer i forbindelse med moderselskabernes vertikale integration på andre markeder, f.eks. det anmeldte joint-venture-selskabs mulige virkninger på Bertelsmanns aktiviteter inden for tv-sektoren (1).

Kommissionens aktiviteter på konkurrenceområdet omfatter ikke kun fusioner, men også konkurrencebegrænsende adfærd og aftaler, som f.eks. dem, der omtales af det ærede medlem. For at kunne gribe ind på uregulerede markeder, f.eks. inden for musikbranchen, skal Kommissionen imidlertid have et solidt faktuelt grundlag, som giver den mulighed for at foretage en ordentlig bedømmelse af den påståede fordrejning af konkurrencen på markedet. Endvidere gælder Kommissionens beføjelser ifølge EU's konkurrencelovgivning kun, hvis der kan påvises en mærkbar påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne.

Kommissionen har hidtil ikke set dokumentation for, at der i relationerne mellem forskellige typer pladeselskaber og tv-selskaber skulle forekomme konkurrencebegrænsende adfærd, der har en mærkbar indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne.

---

(1)  Pressemeddelelsen findes på:

http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/04/200|0|RAPID&lg=EN.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/633 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/633

---

(2004/C 84 E/0711)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0588/04

af Antonio Tajani (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE) og Stefano Zappalà (PPE-DE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Udnævnelser og forfremmelser af højtstående tjenestemænd i Kommissionen

Det fremgår af officielle meddelelser fra de vigtigste af de fagforeninger, som repræsenterer Kommissionens personale, at Kommissionen er i færd med at planlægge at placere tjenestemænd fra kommissærernes kabinetter og nogle af formandens politiske rådgivere både internt og eksternt på topposter i generaldirektoraterne. Med dette misbrug af artikel 29.2 i vedtægten får disse personer mulighed for karrierespring, som strider mod den almindelige forfremmelsesprocedure. Dette er til skade for Kommissionens øvrige personale, som derimod skal følge den sædvanlige procedure.

Denne politik kan desuden ses som et forsøg fra Kommissionens formand og de afgående kommissærer på grundløst at forsøge at bemægtige sig nye indflydelsesområder i Kommissionen. Dette står i åben kontrast både til nødvendigheden af at sikre plads til ansættelse af personale fra de nye lande ved udvidelsen og til det forhold, at der burde gives den nye Kommission, som tiltræder i november 2004, mulighed for selv at besætte topposter i generaldirektoraterne. Det skal bemærkes, at den nuværende Kommission allerede har udskiftet 50 ud af cirka 60 generaldirektører og 140 ud af cirka 200 direktører.

Har Kommissionen i lyset af ovenstående til hensigt:

| 1. | at informere sit personale og deres repræsentanter om, hvorledes artikel 29.2 i personalevedtægten vil blive anvendt og ikke at anvende denne bestemmelse i vedtægten til fordel for personale i kommissærernes kabinetter og formandens politiske rådgivere? |
| --- | --- |

1.

at informere sit personale og deres repræsentanter om, hvorledes artikel 29.2 i personalevedtægten vil blive anvendt og ikke at anvende denne bestemmelse i vedtægten til fordel for personale i kommissærernes kabinetter og formandens politiske rådgivere?

| 2. | ikke at ansætte nyt personale før muligheden for at udnytte interne ressourcer er udtømt? |
| --- | --- |

2.

ikke at ansætte nyt personale før muligheden for at udnytte interne ressourcer er udtømt?

| 3. | at tage højde for de nye stillinger til tiltrædelseslandene, uden at det skader det nuværende personales interesser? |
| --- | --- |

3.

at tage højde for de nye stillinger til tiltrædelseslandene, uden at det skader det nuværende personales interesser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(6. april 2004)

| 1. | Som et led i forberedelserne til den kommende udvidelse og gennemførelsen af den nye vedtægt for tjenestemænd er der i meddelelse af 18. februar 2004 (1) beskrevet, hvilke hensigter Kommissionen har med hensyn til udnævnelse af højtstående tjenestemænd. Denne meddelelse indeholder allerede svar på flere af de spørgsmål, der stilles af det ærede medlem.
  Endvidere var hovedpunkterne i denne meddelelse emnet for en pressemeddelelse (2), og de blev ligeledes øjeblikkeligt forelagt medarbejderne på Kommissionens intranet. Kommissionen kan bekræfte, at procedurerne for besættelse af ledige stillinger vil blive annonceret i forvejen i overensstemmelse med de fastlagte bestemmelser, så medarbejderne og deres repræsentanter vil få yderligere oplysninger. Dette gælder for alle procedurer i forbindelse med besættelse af ledige stillinger i henhold til artikel 29 i vedtægten for tjenestemænd. Alle bestemmelser om opslag af ledige stillinger vil også fortsat blive overholdt til punkt og prikke.
  Der vil kun komme medarbejdere ved kommissærernes kontorer på tale i forbindelse med ledige stillinger, hvis de opfylder de krav, der er fastsat i det relevante stillingsopslag. De vil derfor ikke blive behandlet anderledes end enhver anden tjenestemand (hvor det drejer sig om en procedure i henhold til artikel 29, stk. 1) eller kvalificeret unionsborger (hvis stillingsopslaget også offentliggøres i henhold til en artikel 29, stk. 2-procedure). Det ville være ulovligt, hvis Kommissionen udelukkede en person fra en udvælgelsesprocedure, blot fordi han eller hun arbejdede ved en kommissærs kontor.
  Kommissionen lægger stor vægt på, at udvælgelsesprocedurer, der gennem deres stringens og åbenhed tydeligt viser, hvem der er de bedst kvalificerede kandidater. |
| --- | --- |

1.

Som et led i forberedelserne til den kommende udvidelse og gennemførelsen af den nye vedtægt for tjenestemænd er der i meddelelse af 18. februar 2004 (1) beskrevet, hvilke hensigter Kommissionen har med hensyn til udnævnelse af højtstående tjenestemænd. Denne meddelelse indeholder allerede svar på flere af de spørgsmål, der stilles af det ærede medlem.

Endvidere var hovedpunkterne i denne meddelelse emnet for en pressemeddelelse (2), og de blev ligeledes øjeblikkeligt forelagt medarbejderne på Kommissionens intranet. Kommissionen kan bekræfte, at procedurerne for besættelse af ledige stillinger vil blive annonceret i forvejen i overensstemmelse med de fastlagte bestemmelser, så medarbejderne og deres repræsentanter vil få yderligere oplysninger. Dette gælder for alle procedurer i forbindelse med besættelse af ledige stillinger i henhold til artikel 29 i vedtægten for tjenestemænd. Alle bestemmelser om opslag af ledige stillinger vil også fortsat blive overholdt til punkt og prikke.

Der vil kun komme medarbejdere ved kommissærernes kontorer på tale i forbindelse med ledige stillinger, hvis de opfylder de krav, der er fastsat i det relevante stillingsopslag. De vil derfor ikke blive behandlet anderledes end enhver anden tjenestemand (hvor det drejer sig om en procedure i henhold til artikel 29, stk. 1) eller kvalificeret unionsborger (hvis stillingsopslaget også offentliggøres i henhold til en artikel 29, stk. 2-procedure). Det ville være ulovligt, hvis Kommissionen udelukkede en person fra en udvælgelsesprocedure, blot fordi han eller hun arbejdede ved en kommissærs kontor.

Kommissionen lægger stor vægt på, at udvælgelsesprocedurer, der gennem deres stringens og åbenhed tydeligt viser, hvem der er de bedst kvalificerede kandidater.

| 2. | Stillinger kan kun besættes i henhold til artikel 29, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd, hvis mulighederne for intern ansættelse, dvs. ved EU-institutionerne, er blevet vurderet, og Kommissionen bekræfter, at dette krav fortsat vil blive nøje overholdt. Samtidigt opslag både internt (artikel 29, stk. 1) og eksternt (artikel 29, stk. 2) er usædvanligt og gennemføres kun for ikke at forsinke ansættelsesproceduren, når der er en overvejende sandsynlighed for, at der er egnede kandidater uden for institutionen (f.eks. når der er behov for specialiserede profiler). Når en sådan fremgangsmåde tages i anvendelse, anfægter det ikke overholdelsen af princippet om, at ansættelsesmyndigheden (dvs. Kommissionen) gennemgår de interne ansøgninger før de eksterne ansøgninger. |
| --- | --- |

2.

Stillinger kan kun besættes i henhold til artikel 29, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd, hvis mulighederne for intern ansættelse, dvs. ved EU-institutionerne, er blevet vurderet, og Kommissionen bekræfter, at dette krav fortsat vil blive nøje overholdt. Samtidigt opslag både internt (artikel 29, stk. 1) og eksternt (artikel 29, stk. 2) er usædvanligt og gennemføres kun for ikke at forsinke ansættelsesproceduren, når der er en overvejende sandsynlighed for, at der er egnede kandidater uden for institutionen (f.eks. når der er behov for specialiserede profiler). Når en sådan fremgangsmåde tages i anvendelse, anfægter det ikke overholdelsen af princippet om, at ansættelsesmyndigheden (dvs. Kommissionen) gennemgår de interne ansøgninger før de eksterne ansøgninger.

| 3. | I meddelelsen af 18. februar 2004 anførte Kommissionen antal og beskrivelser af A1-, A2- og mellemlederstillinger, der skal reserveres borgere i de nye medlemsstater. Der er blevet tildelt yderligere stillinger af budgetmyndigheden, og de nuværende ansattes forventninger vil derfor ikke blive berørt i negativ retning.
  Kommissionen har altid fastholdt princippet om at forbeholde et vist antal stillinger til borgere i tiltrædelseslandene svarende til det antal yderligere stillinger, der er tildelt institutionen, så man lever op til de nye behov efter udvidelsen. Denne fremgangsmåde muliggør en glidende integration af tjenestemænd fra de nye medlemsstater og sikrer samtidig, at ansatte tjenestemænd ikke forfordeles. |
| --- | --- |

3.

I meddelelsen af 18. februar 2004 anførte Kommissionen antal og beskrivelser af A1-, A2- og mellemlederstillinger, der skal reserveres borgere i de nye medlemsstater. Der er blevet tildelt yderligere stillinger af budgetmyndigheden, og de nuværende ansattes forventninger vil derfor ikke blive berørt i negativ retning.

Kommissionen har altid fastholdt princippet om at forbeholde et vist antal stillinger til borgere i tiltrædelseslandene svarende til det antal yderligere stillinger, der er tildelt institutionen, så man lever op til de nye behov efter udvidelsen. Denne fremgangsmåde muliggør en glidende integration af tjenestemænd fra de nye medlemsstater og sikrer samtidig, at ansatte tjenestemænd ikke forfordeles.

---

(1)  SEK(2004)217/2.

(2)  IP/04/2009.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/634 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/634

---

(2004/C 84 E/0712)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0589/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Udvidelse af lufthavnen i den spanske politiske og administrative hovedstad — Anvendelse af midler fra Samhørighedsfonden til Spanien på infrastrukturer i Madrid

Den spanske premierminister, José María Aznar, har netop åbnet byggeprojektet vedrørende udvidelse af Madrids lufthavn med en ny terminal og flere nye landingsbaner. Projektet kommer til at koste i alt 2 440 mio. EUR, og de nye anlæg bliver operationelle i 2005. Den spanske regering har planer om at gøre lufthavnen til en af de største og mest attraktive i Europa. Denne ekstraordinære investering gælder en lufthavn, der allerede nu centraliserer og endog monopoliserer spansk lufttrafik. Investeringen viser endnu en gang, at Madrid i den grad begunstiges økonomisk af den spanske regering, at hele erhvervslivet, de politisk-økonomiske beslutninger og al landevejs- og lufttrafik i Spanien er koncentreret omkring denne by.

Er Kommissionen bekendt med, at der til lufthavnsudvidelsen anvendes midler fra Samhørighedsfonden? Hvor stor en del af midlerne fra Samhørighedsfonden til Spanien er der eller vil der i bekræftende fald blive anvendt på lufthavnen? Hvor stor en del af midlerne fra Samhørighedsfonden til Spanien er der eller vil der mere generelt blive anvendt på den autonome region Madrid?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michelle Barnier

(31. marts 2004)

Kommissionen har hidtil godkendt det eneste projekt vedrørende udvidelsen af lufthavnen Madrid-Barajas, nemlig »Construcción del sistema Automated People Mover (APM) INTRA para el nuevo área terminal«, som blev vedtaget af Kommissionen den 24. december 2002. De støtteberettigede udgifter beløber sig til 98 040 921 EUR og bidraget fra fonden til 41 177 186 EUR (42 %). Der er ikke bevilget samfinansiering fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til lufthavnen inden for rammerne af det samlede programmeringsdokument (DOCUP), mål 2 Madrid 2000-2006.

Udvælgelse og forelæggelse for Kommissionen af de projekter, der samfinansieres af Samhørigsfonden, henhører under de nationale myndigheders kompetence. Disse projekter undersøges af Kommissionen ifølge de kriterier, der er fastsat i artikel 10 i Rådets forordning (EF) 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhørigsfonden (1). Disse kriterier tager ikke hensyn til projektets placering. Referencerne til afgørelsen om finansiel støtte fra Samhørigsfonden til Spanien er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende for årene 2000 (2), 2001 (3) og 2002 (4). Referencerne for året 2003 vil blive offentliggjort i løbet af 2004.

---

(1)  EFT L 130 af 25.5.1994.

(2)  EFT C 361 af 17.12.2001.

(3)  EFT C 126 af 28.5.2002.

(4)  EFT C 123 af 24.5.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/635 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/635

---

(2004/C 84 E/0713)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0592/04

af Helle Thorning-Schmidt (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Støtte til stutterier

Hvordan stiller Kommissionen sig til den irske statsstøtte til stutterier? I Irland beskatter man ikke de såkaldte »nomination fees«, som en stutteriejer modtager, når en hingst besvangrer en hoppe. Det gør man modsætningsvist i Danmark. Dette giver de irske stutterier en konkurrencefordel i forhold til de øvrige medlemslande.

Vil Kommissionen besvare, om den irske praksis er i overensstemmelse med EUs konkurrence- og statsstøtteregler?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/635 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/635

---

(2004/C 84 E/0714)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0610/04

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Irske hestestutterier

Vil Kommissionen kommentere det forhold, at de irske myndigheder giver skattelettelser til hestestutterier? Hvert år tjener irske hestestutterier penge på det gebyr, som en ejer modtager, når en hingst befrugter en hoppe, men de betaler ikke skat. Dette giver de irske hestestutterier en fordel frem for de britiske hestestutterier og resulterer i faldende indtægter og tab af arbejdspladser i Det Forenede Kongerige.

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

på skriftlige forespørgsler E-0592/04 og E-0610/04

(2. april 2004)

Kommissionen har modtaget en formel klage i denne sag og er i gang med at se nærmere på den. Før denne undersøgelse er afsluttet, kan Kommissionen ikke udtale sig om, hvorvidt den irske ordning er forenelig med EF-traktaten.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/636 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/636

---

(2004/C 84 E/0715)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0607/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. februar 2004)

Om:   Sæsonarbejde

Den fri bevægelighed i EU har givet jobsøgende europæiske borgere stor mobilitet. I dag forlader tusindvis af arbejdstagere deres hjemland for at dække mangel på arbejdskraft inden for aktivitetssektorer, der er baseret på sæsonarbejde, navnlig landbrugssektoren.

Fra pressen og arbejdstagersammenslutninger er der ofte meldinger om forholdene for sæsonarbejdere, der er blevet forledt af falske løfter fra arbejdsformidlingsbureauer, og som må affinde sig med uacceptable arbejds- og levevilkår uden hverken retlig eller social beskyttelse.

Denne situation har stået på i flere år. Kan Kommissionen på den baggrund oplyse, om der findes EF-retsregler for denne form for arbejde? Hvilke foranstaltninger har den truffet eller vil træffe for at beskytte sæsonarbejderes rettigheder og interesser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(7. april 2004)

EU-lovgivningen om arbejdsvilkår finder anvendelse på sæsonarbejdere som på alle andre arbejdstagere.

Alt efter de nøjagtige betingelser, en sæsonarbejder er ansat på, er han omfattet enten af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (1) eller af artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (2).

---

(1)  EFT L 18 af 21.1.1997.

(2)  EFT L 257 af 19.10.1968.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/636 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/636

---

(2004/C 84 E/0716)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0612/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Støtte til magisterstuderende i Portugal

I Portugal og andre EU-lande er der iværksat et program for opnåelse af en europæisk magistergrad i samfundsvidenskab og pædagogik, der går under betegnelsen »Europæiske perspektiver for social inklusion«.

Dette pilotprojekt, som syv universiteter i Portugal, Tyskland, Det Forenede Kongerige, Sverige, Ungarn og Rumænien deltager i, har fået støtte over Socrates-programmet.

Modulerne indebærer mobilitet for de studerende og professorerne mellem universiteterne i de forskellige lande, men uden særlig støtte til de studerende. Det er faktisk kun professorerne, der er sikret mobilitet. De forskelligartede forhold i de forskellige lande gør det imidlertid praktisk taget umuligt for portugisiske studerende at følge moduler ved andre universiteter, hvor magistergraden endog er gratis i modsætning til i Portugal, hvor udgifterne er høje på trods af den vanskelige sociale og økonomiske situation for de fleste portugisiske familier og for universiteterne selv.

Hvilke foranstaltninger og støtteformer findes der til fremme af magisterstuderendes mobilitet på baggrund af den særlige situation i Portugal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(6. april 2004)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at Erasmus-ordningens regler for studerende og undervisere, som afvikler en del af deres studier i udlandet, ikke blot gælder for forberedelse til en kandidatgrad, men også til en masteruddannelse.

Det ærede medlem nævner situationen for portugisiske studerende, som følger en masteruddannelse på forskellige europæiske universiteter, herunder et portugisisk. I det konkrete tilfælde er det afgørende, om det pågældende universitet er omfattet af Erasmus-chartret, som gives til universiteter, der opfylder betingelserne for at deltage i Socrates- og Erasmus-programmet. I bekræftende fald burde disse studerende kunne få et Erasmus-legat og dermed fuldføre en del af deres studier i udlandet.

For at kunne svare mere præcist på de spørgsmål, som det ærede medlem stiller i den konkrete sag, har Kommissionen behov for yderligere oplysninger om de pågældende universiteter samt evt. om projektets titel og nummer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/637 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/637

---

(2004/C 84 E/0717)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0613/04

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Burma

Kan Kommissionen oplyse om dens holdning til Burmas køreplan for demokrati?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(29. marts 2004)

Kommissionen har noteret sig den køreplan for overgang til demokrati, som statsminister Khin Nyunt fremlagde i august 2003.

Mens Kommissionen på den ene side hilser det velkomment, at den burmesiske regering har været villig til at fremlægge sine planer for overgang til demokrati, er der på den anden side aspekter, som ikke nævnes i køreplanen, og som Kommissionen betragter som væsentlige forudsætninger for at opnå varig national forsoning. Den første af disse forudsætninger er, at alle legitime aktører, politiske partier og etniske nationaliteter inddrages i den politiske proces.

Dette kræver derfor øjeblikkelig og ubetinget løsladelse af Daw Aung San Suu Kyi og alle medlemmer af Nationalforbundet for Demokrati (NLD), løsladelse af politiske fanger og frihed for alle politiske grupper og partier til at udøve deres politiske aktiviteter uden forudfastsatte betingelser.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/637 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/637

---

(2004/C 84 E/0718)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0614/04

af Harlem Désir (PSE) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Lukning af DHL's franske afdeling i Blanc Mesnil med 280 ansatte

De ansatte i pakketransportfirmaet DHL i Frankrig, som er en filial af den europæiske virksomhedsgruppe Deutsche Post World Net (DPWN), fik i begyndelsen af 2004 nys om ledelsens plan om at lukke DHL's afdeling i Blanc Mesnil med 280 ansatte og nedlægge i alt 1 200 stillinger flere steder i Frankrig.

Først efter en strejke i slutningen af januar 2004 modtog de en såkaldt »fortrolig« tekst fra virksomhedsledelsen, der bekræftede denne plan. Tilsyneladende har denne europæiske virksomhedsgruppe besluttet sig for en plan om nedlæggelse af stillinger og kollektive afskedigelser i strid med fællesskabslovgivningen, navnlig Rådets direktiv 94/45/EF (1) af 22. september 1994 om europæiske samarbejdsudvalg, hvori det fastsættes, at »de repræsentanter, der er udpeget af arbejdstagerne, i god tid skal underrettes og høres om en række beslutninger, som er af afgørende betydning for arbejdstagernes interesser«, og hvor det i de subsidiære forskrifter præciseres, at »det europæiske samarbejdsudvalg ved flytning, lukning af virksomheder eller bedrifter eller kollektive afskedigelser, har krav på at blive orienteret og hørt om foranstaltninger, der i væsentlig grad berører arbejdstagernes interesser«. I Rådets direktiv 98/59/EF (2) af 20. juli 1998 om kollektive afskedigelser fastsættes følgende: »Når arbejdsgiveren påtænker at foretage kollektive afskedigelser, er vedkommende forpligtet til i tilstrækkelig god tid at indlede konsultationer med arbejdstagernes repræsentanter med henblik på at nå frem til en aftale. (...) Konsultationerne skal i det mindste dreje sig om mulighederne for at undgå eller begrænse de kollektive afskedigelser samt for at afbøde følgerne af disse ved hjælp af sociale ledsageforanstaltninger, der navnlig tager sigte på støtte til omplacering eller omskoling af de afskedigede arbejdstagere. (...) Arbejdsgiveren er forpligtet til skriftligt at meddele den kompetente offentlige myndighed enhver plan om kollektiv afskedigelse« og »forpligtet til at fremsende en genpart af (...) nævnte meddelelse til arbejdstagernes repræsentanter«.

I direktiv 2002/14/EF (3) af 11. marts 2002 fastsættes følgende: »Information og høring i rette tid er en forudsætning for, at virksomheder med held kan omstruktureres og tilpasses. (...) Informationen skal gives på et passende tidspunkt, på en passende måde og med et passende indhold, således at navnlig arbejdstagerrepræsentanterne sættes i stand til at foretage en passende analyse og i givet fald forberede høringen.« Disse direktiver indeholder regler om sanktioner mod virksomheder, der ikke overholder deres forpligtelser på det sociale område.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe over for de berørte medlemsstater Frankrig og Tyskland, hvor virksomhedsgruppen har sit hovedsæde, således at de får DPWN til reelt at overholde fællesskabslovgivningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(16. april 2004)

Som det ærede medlem korrekt påpeger, indeholder en række fællesskabsdirektiver, som kan være relevante i forbindelse med lukning af virksomheder, bestemmelser om procedurerne for information og høring af arbejdstagernes repræsentanter, herunder navnlig Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om kollektive afskedigelser (4) og Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne (5). Endnu et direktiv blev vedtaget af Parlamentet og Rådet den 11. marts 2002 med henblik på at supplere fællesskabsordningen inden for dette område (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab — Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens fælles erklæring om arbejdstagerrepræsentation (6)). De to førstnævnte direktiver er blevet gennemført i medlemsstaternes nationale lovgivning (det tredje skal være gennemført senest den 23. marts 2005).

Omsætningen og gennemførelsen af ovennævnte direktiver henhører under hver enkelt medlemsstats ansvarsområde. Det er først og fremmest de nationale, kompetente myndigheder, der skal sikre korrekt anvendelse af direktiverne og fastlægge adgangen til administrativ og retslig prøvelse i den nationale lovgivning. Kommissionen skal som traktatens vogter anvende de midler, som den skønner nødvendige, herunder de midler, som EF-traktatens artikel 226 indeholder bestemmelser om, for at sikre, at ovennævnte bestemmelser overholdes.

De oplysninger, som det ærede medlem har forelagt, vedrører den praktiske gennemførelse af den nationale lovgivning, som omsætter de direktiver, der er nævnt i denne skriftlige forespørgsel; det er først og fremmest de pågældende medlemsstaters myndigheder (herunder domstolene), der skal kontrollere og overvåge denne gennemførelse. Det fremgår ikke af oplysningerne, om virksomhedernes arbejdstagere eller deres repræsentanter har indledt retslige og/eller administrative procedurer vedrørende håndhævelse af forpligtelserne i ovennævnte direktiver.

Kommissionen, som i øvrigt ikke har modtaget nogen klager vedrørende denne sag, råder ikke over oplysninger, der sætter den i stand til at afgøre, om der er tale om en overtrædelse af disse direktiver.

---

(1)  EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64.

(2)  EFT L 225 af 12.8.1998, s. 16.

(3)  EFT L 80 af 23.3.2002, s. 29.

(4)  EFT L 225 af 12.8.1998.

(5)  EFT L 254 af 30.9.1994.

(6)  EFT L 80 af 23.3.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/639 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/639

---

(2004/C 84 E/0719)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0619/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Skader på grund af ekstreme vejrforhold i Grækenland

I Grækenland har kraftige snefald og ekstremt lave temperaturer forårsaget meget store og omfattende skader på landbrugsproduktionen, afgrøderne og husdyrbestanden samt landbrugsarealerne (drivhuse, opstaldningsfaciliteter til dyr m.m.) i mange områder af landet.

Eftersom ikke alene producenternes indkomster men også produktionsmidlerne har lidt så stor skade, bedes Kommissionen besvare følgende:

| 1. | Vil Kommissionen finansiere foranstaltninger med henblik på at kompensere for indkomsttab og genoprette de beskadigede produktionsmidler? |
| --- | --- |

1.

Vil Kommissionen finansiere foranstaltninger med henblik på at kompensere for indkomsttab og genoprette de beskadigede produktionsmidler?

| 2. | Hvilke muligheder er der for at anvende bevillinger fra det operationelle program »Udvikling af Landdistrikter 2000-2006« eller reserverne fra den tredje fællesskabsstøtteramme? |
| --- | --- |

2.

Hvilke muligheder er der for at anvende bevillinger fra det operationelle program »Udvikling af Landdistrikter 2000-2006« eller reserverne fra den tredje fællesskabsstøtteramme?

| 3. | Vil Kommissionen godkende et nationalt støtteprogram i tilfælde af, at Grækenland anmoder herom? |
| --- | --- |

3.

Vil Kommissionen godkende et nationalt støtteprogram i tilfælde af, at Grækenland anmoder herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. marts 2004)

Kommissionen har endnu ikke modtaget detaljerede oplysninger fra Grækenland om konsekvenserne for landbruget af det ekstreme vejrlig, der ramte landet i februar 2004. Alt efter skadernes omfang kan der blive tale om støtte fra EU's solidaritetsfonde med henblik på hurtigst muligt at løse landdistrikternes problemer og at genopbygge produktionsmidlerne. Er produktionsmidlerne ødelagt som følge af de ekstreme vejrforhold, kan der desuden blive tale om støtte fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) inden for rammerne af den finansielle tildeling for Grækenland for programmeringsperioden 2000-2006 og mere specifikt gennem implementeringen af det nationale operationelle program for udvikling af landdistrikterne (2000-2006). Det skal imidlertid bemærkes, at der ingen midler er til rådighed i øjeblikket, og at det derfor er nødvendigt med en omprogrammering. De græske myndigheder har i forbindelse med den nuværende midtvejsrevision ret til at anmode om at få omlagt prioriteringerne og de pågældende finansielle tildelinger. Det bør understreges, at EUGFL-støtte kun må anvendes til genopbygning af produktionsmidlerne og ikke til dækning af indkomsttab, hvortil der ikke ydes støtte.

Tildelingen af resultat- og programreserven under den 3. EF-støtteramme for Grækenland er allerede foretaget på nationalt plan, idet midlerne er fordelt på forskellige programmer, bl.a. det nationale operationelle program for udvikling af landdistrikterne (2000-2006). Det er derfor op til det græske landbrugsministerium at foreslå en omfordeling af de nødvendige midler til det relevante programafsnit i forbindelse med den midtvejsrevision, der gennemføres i øjeblikket.

Kommissionen vil kunne godkende et nationalt støtteprogram, der er anmeldt i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, hvis alle de relevante betingelser i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren er opfyldt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/640 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/640

---

(2004/C 84 E/0720)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0622/04

af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Indrejseforbud i Rusland for dansk journalist

Den danske journalist Vibeke Sperling, som arbejder på dagbladet Politiken, er uden begrundelse blevet nægtet indrejsevisum til Rusland. Det er en alvorlig sag, der rejser helt principielle spørgsmål om de krav, vi i EU stiller til vore samarbejdspartnere, herunder Rusland.

Jeg tillader mig derfor at spørge Kommissionen, om den i forbindelse med de forestående forhandlinger med Rusland om EU og Ruslands samarbejdsaftale har tænkt sig at inddrage disse problemer med pressefriheden i forhandlingerne, og gøre det klart for Rusland, at sådanne knægtelser af basale frihedsrettigheder ikke er acceptable for EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(31. marts 2004)

Kommissionen er bekymret over rapporterne om krænkelser af pressefriheden i Rusland og følger nøje udviklingen, også hvad angår problemerne for Vibeke Sperling. Selv om spørgsmålet om, hvorvidt der skal gives visum eller ej, er et rent russisk anliggende, er det yderst beklageligt, at Rusland i denne sag har valgt at optræde restriktivt og uklart. Kommissionen minder om erklæringen fra juli 2003, i hvilken EU giver udtryk for betænkeligheder vedrørende mediernes frihed.

I sin seneste meddelelse om forbindelserne med Rusland (1) understregede Kommissionen det nødvendige i, at EU som led i en åben — og åbenhjertig — dialog stiller krav om, at Rusland respekterer de værdier, som landet har forpligtet sig til at efterleve som medlem af Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) og Europarådet, herunder respekt for menneskerettighederne og mediernes frihed. Disse spørgsmål tages hyppigt op under EU's politiske dialog med de russiske myndigheder.

EU's aktivitet er ikke begrænset til politisk dialog. Kommissionens betænkeligheder vedrørende mediernes frihed foranlediger den også til at vedblive med at støtte opbygningen af uafhængige og pluralistiske medier i Rusland, bla. via projekter finansieret under det europæiske initiativ for demokrati og beskyttelse af menneskerettigheder.

Efter Kommissionens opfattelse er der ingen forbindelse mellem dette spørgsmål og det forhold, at partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Rusland udvides til også at omfatte de ti tiltrædende medlemsstater, idet denne udvidelse er en rent teknisk procedure.

---

(1)  KOM(2004) 106 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/640 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/640

---

(2004/C 84 E/0721)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0627/04

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Manglende overholdelse af fællesskabslovgivningen i veterinærkontrollen ved de spanske grænser

Afdelingen for ekstern og veterinær sundhed (Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria (SGSEV)) under det spanske ministerium for sundheds- og forbrugerspørgsmål (Ministerio de Sanidad y Consumo) har på baggrund af en undersøgelse (1) meddelt veterinærinspektørerne ved de spanske grænsekontrolsteder, at de skal godkende visse fangster, der er omfattet af den gældende fællesskabslovgivning, som direkte landing af fiskeriprodukter, selv om de i henhold til den gældende fællesskabslovgivning ikke opfylder betingelserne herfor, og selv om de endda unddrager sig den foreskrevne veterinærkontrol (og dermed også betaling af de pålagte afgifter). Den nævnte afdeling for ekstern og veterinær sundhed tillader også, at kaptajnen på et fiskerfartøj — som involveret part i handelen — kan gå et skridt videre end blot at underskrive en simpel erklæring, dvs. at han uden at have den behørige tekniske fagkundskab kan underskrive oprindelses- og sundhedscertifikater på vegne af oprindelseslandets kompetente myndighed.

I betragtning af bestemmelserne i Rådets direktiv 97/78/EF (2) om veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, i Rådets direktiv 91/493/EØF (3) om produktion og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, i Rådets direktiv 93/13/EØF (4) (der er ajourført og udvidet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 136/2004 (5)) om EF-grænsekontrolstedernes veterinærkontrol af tredjelandsprodukter, og Rådets forordning (EF) nr. 1093/94 (6) om fastsættelse af betingelserne for tredjelandes fiskerfartøjer kan Kommissionen da garantere, at den praksis, der følges i det spanske sundhedsministeriums afdeling for ekstern og veterinær sundhed i øjeblikket, er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen om beskyttelse af folkesundhed, dyresundhed og med forbruger- og borgerrettighederne generelt?

Er det desuden ikke Kommissionens opfattelse, at de spanske myndigheder favoriserer bestemte importvirksomheders aktiviteter, idet disse virksomheder stilles over for mildere sundhedskrav og økonomiske krav, når de introducerer tredjelandsprodukter på markedet end hvis der var tale om producenter fra medlemsstaterne?

---

(1)  Afdeling for ekstern og veterinær sundhedsundersøgelse af 1. oktober 2003 om dokumentkontrol i forbindelse med direkte landing af fiskeriprodukter.

(2)  EFT L 24 af 30.1.1998, s. 9.

(3)  EFT L 298 af 24.9.1991, s. 15.

(4)  EFT L 9 af 15.1.1993, s. 33.

(5)  EFT L 21 af 28.1.2004, s. 11.

(6)  EFT L 121 af 12.5.1994, s. 3.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/641 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/641

---

(2004/C 84 E/0722)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0628/04

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Uregelmæssigheder i forbindelse med importtilladelser til tredjelandsprodukter ved veterinærkontrollen ved de spanske grænser.

Afdelingen for ekstern og veterinær sundhed (Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria (SGSEV)) under det spanske ministerium for sundheds- og forbrugerspørgsmål (Ministerio de Sanidad y Consumo) har på baggrund af en undersøgelse (1) meddelt veterinærinspektørerne ved de spanske grænsekontrolsteder, at de skal godkende fangster af tredjelandsprodukter, der ikke overholder den gældende fællesskabslovgivning om certificering og produkters identitet. Helt konkret har den omtalte afdeling meddelt de inspektører, der har til opgave at kontrollere opfyldelsen af importbetingelserne, at de ikke må forhindre adgangen for produkter fra lande uden for EU, selv om der ved fartøjets ankomst til havnen skulle være problemer som f.eks. at der mangler et originalt eksemplar af sundhedscertifikatet fra oprindelseslandet (en simpel faxkopi godtages).

Inspektørerne er også blevet instrueret i at se igennem fingre med opfyldelse af dokumentkrav som f.eks. det officielle krav om, at oprindelseslandet skal være »et godkendt land« — fra det øjeblik et produkt forlader havnen og ikke, når det ankommer — manglende oplysning inden for den fastsatte tidsfrist og på skrift om konstaterede mangler ved produktet — et problem, der plejer at blive klaret med en erklæring på tro og love fra handelsagenten — manglende oplysninger om vareparti, varekode, fremstillingsdato, vareoverskud mv.

| — | Mener Kommissionen i betragtning af bestemmelserne i Rådets direktiv 93/13/EØF (2) (der er ajourført og udvidet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 136/2004 (3)) og Rådets direktiv 97/78/EF (4), at de spanske myndigheder handler korrekt i forbindelse med godkendelsen af tredjelandsprodukter, der kommer til Fællesskabets territorium via de spanske havne? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen i betragtning af bestemmelserne i Rådets direktiv 93/13/EØF (2) (der er ajourført og udvidet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 136/2004 (3)) og Rådets direktiv 97/78/EF (4), at de spanske myndigheder handler korrekt i forbindelse med godkendelsen af tredjelandsprodukter, der kommer til Fællesskabets territorium via de spanske havne?

| — | Er det desuden ikke Kommissionens opfattelse, at det forhold, at der slækkes på kravene til dokumentation om sundhed og certificeringer over for tredjelandsprodukter, medfører ulige vilkår for produkter fra EU's medlemsstater, der jo er underlagt den fuldstændige anvendelse af fællesskabsbestemmelserne? |
| --- | --- |

—

Er det desuden ikke Kommissionens opfattelse, at det forhold, at der slækkes på kravene til dokumentation om sundhed og certificeringer over for tredjelandsprodukter, medfører ulige vilkår for produkter fra EU's medlemsstater, der jo er underlagt den fuldstændige anvendelse af fællesskabsbestemmelserne?

| — | Finder Kommissionen ikke, at de spanske myndigheder i henhold til bestemmelserne i Rådets direktiv 97/78/EF i de tilfælde, hvor manglerne kan afhjælpes, som f.eks. et manglende originalt sundheds-certifikat ved fartøjets ankomst til havnen, burde afvise at lade disse varer komme ind i landet? |
| --- | --- |

—

Finder Kommissionen ikke, at de spanske myndigheder i henhold til bestemmelserne i Rådets direktiv 97/78/EF i de tilfælde, hvor manglerne kan afhjælpes, som f.eks. et manglende originalt sundheds-certifikat ved fartøjets ankomst til havnen, burde afvise at lade disse varer komme ind i landet?

| — | Mener Kommissionen ikke, at de spanske myndigheder i kraft af den nævnte undersøgelse tvinger veterinærinspektørerne ved de spanske grænsekontrolsteder til at overtræde fællesskabsbestemmelserne om beskyttelse af folkesundheden og dyrs sundhed? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen ikke, at de spanske myndigheder i kraft af den nævnte undersøgelse tvinger veterinærinspektørerne ved de spanske grænsekontrolsteder til at overtræde fællesskabsbestemmelserne om beskyttelse af folkesundheden og dyrs sundhed?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

på skriftlige forespørgsler E-0627/04 og E-0628/04

(6. april 2004)

Kommissionen er bekendt med påstandene om sådanne instrukser og undersøger i øjeblikket, om instrukserne er i strid med fællesskabslovgivningen om kontrol af importerede varer.

Hvis der, når der er foretaget en nærmere undersøgelse af de fremførte påstande, er nogen beviser for, at fællesskabslovgivningen er blevet overtrådt, vil Kommissionen tage sagen op med de spanske myndigheder. Kommissionen underretter det ærede medlem, når den har afsluttet sine undersøgelser.

---

(1)  Afdelingen for ekstern og veterinær sundheds undersøgelse af 11. april 2002 om afhjælpelige mangler i kontrollen af varer.

(2)  EFT L 9 af 15.1.1993, s. 33.

(3)  EFT L 21 af 28.1.2004, s. 11.

(4)  EFT L 24 af 30.1.1998, s. 9.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/642 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/642

---

(2004/C 84 E/0723)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0632/04

af Marco Cappato (NI) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Den tunesiske journalist Abdallah Zouari sultestrejker

Den tunesiske journalist Abdallah Zouari, som den 29. august 2003 blev idømt 13 måneders fængsel for bagvaskelse og manglende respekt for en administrativ afgørelse, har i mere end 20 dage sultestrejket. Den 17. februar i år har hans familie bekendtgjort, at de tunesiske fængselsmyndigheder for anden uge i træk har nægtet dem at besøge deres slægtning i fængslet.

Kommissionen erklærede allerede i 2002 vedrørende en tidligere fængsling af Abdallah Zouarat (Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-2526/02, E-2597/02 og E-2629/02 (1)) at stille »spørgsmål angående den nye arrestation af Abdallah Zouari og den administrative foranstaltning, der lægges til grund for arrestationen«.

Har Kommissionen sørget for via sin repræsentation i Tunis at anmode om et besøg hos Abdallah Zouari i fængslet? Hvis nej, har Kommissionen da planer om at gøre det i de nærmeste dage?

Hvilke konklusioner har Kommissionen draget angående »den administrative foranstaltning« over for Abdallah Zouari — en foranstaltning, hvis berettigelse Kommissionen har udtrykt tvivl om?

Har Kommissionen til hensigt at rette henvendelse til de tunesiske myndigheder og henstille til, at man frigiver de politiske afvigere, især journalisterne Hamadi Jebali og Abdallah Zouari, som er fængslet, fordi de har givet udtryk for deres holdninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. april 2004)

Kommissionen er i regelmæssig kontakt med medlemsstaterne om menneskerettighedsspørgsmål i Tunisien og har, som det ærede medlem bemærker, nøje fulgt sagerne med Abdallah Zouari og Hamadi Jebali. Som informationskilde er Kommissionen i regelmæssig kontakt med tunesiske uafhængige civilsamfundsorganisationer.

Kommissionen er fortsat bekymret over visse aspekter af retsforvaltningen i Tunesien og fører en regelmæssig dialog med de tunesiske myndigheder om disse spørgsmål, bl.a. inden for rammerne af Associeringsaftalen og det europæiske naboskabspolitik. Endvidere kan det ambitiøse MEDA-program (aftale om udviklingen i Middelhavsområdet), der for øjeblikket er under forberedelse til støtte for de tunesiske reformplaner for retsvæsenet, også omfatte spørgsmål vedrørende fængselsforvaltning.

Kommissionen har erfaret, at Abdallah Zouari nu har indstillet sin sultestrejke, og takker det ærede medlem for oplysningen om, at de tunesiske fængselsmyndigheder har forhindret Abdallah Zouari i at modtage besøg fra sin familie. Kommissionen har til hensigt at gøre medlemsstaterne opmærksom herpå med henblik på at drøfte aktionsmulighederne, herunder muligheden for et besøg i fængslet.

---

(1)  EFT C 155 E af 3.7.2003, s. 26.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/643 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/643

---

(2004/C 84 E/0724)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0634/04

af Giovanni Procacci (ELDR) til Kommissionen

(25. februar 2004)

Om:   Den Italienske Republiks eventuelle krænkelse af gældende fællesskabsret

Den italienske forening af uafhængige skatteeksperter (LAPET) meddelte den 3. februar 2003 Kommissionens Generalsekretariat, nærmere bestemt Generaldirektoratet for Det Indre Marked og Generaldirektoratet for Konkurrence, at Italien eventuelt har krænket gældende fællesskabsret. I følge LAPET er der tale om en åbenlys krænkelse af fællesskabsrettens principper som følge af gennemførelsen i Italien af dekret nr. 241 af 9. juli 1997, særlig artikel 36.

Dette dekret er forbundet med fordele for de skatteydere, der får deres regnskaber grundigt kontrolleret af bestemte fagfolk, der, eftersom de opfylder kravene i ovenstående dekret, kan forsyne regnskaberne med påtegningen endeligt godkendt. Disse fagfolk skal ikke blot være revisorer og i mindst fem år have været indskrevet i det italienske register over statsautoriserede revisorer, revisorer, regnskabsførere og arbejds-markedskonsulenter, men de skal også have ført regnskab for de pågældende skatteydere i hele den skatteansættelsesperiode, som påtegningen vedrører.

Kommissionen bedes oplyse følgende: Hvad er situationen i øjeblikket på dette område? Hvilke foranstaltninger er der blevet eller vil der blive truffet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. marts 2004)

Det ærede medlem henviser til oplysninger, som Generaldirektoratet for Konkurrence og Generaldirektoratet for Det Indre Marked modtog i 2003. Den formodede overtrædelse vedrører de særrettigheder, som gives til revisorer, der har været registreret i mindst fem år, og som har ført regnskab for en virksomhed, til at udstede det såkaldte »tunge visum«.

I mange medlemsstater er visse aktiviteter forbeholdt særlige faggrupper. Kommissionen vil gerne henlede opmærksomheden på den nyligt offentliggjorte rapport om konkurrencen inden for de liberale erhverv (1), hvori den analyserer de nuværende regler inden for de liberale erhverv og forelægger Kommissionens holdning til muligheden for at reformere eller modernisere visse erhvervsbestemmelser. I rapporten anerkendes det, at dele af reguleringen inden for de liberale erhverv kan retfærdiggøres, men at der kan og bør anvendes mere konkurrencevenlige mekanismer i visse tilfælde.

Desuden skal det understreges, at det står medlemsstaterne frit at forbeholde aktiviteter til visse erhvervsgrupper, såfremt de følger princippet om lige adgang (nationalitet) og forholdsmæssighed (især at foranstaltningen tjener et reelt formål som beskyttelse af forbrugere eller klienter, der understøttes af et begrundet krav om kvalifikationer).

For at kunne vurdere den påståede overtrædelse har Kommissionen udbedt sig yderligere oplysninger fra kilden og fra Italien, og den er i færd med at undersøge sagen. For indeværende kan den ikke forudsige resultatet af denne undersøgelse.

---

(1)  KOM(2004) 83 af 9.2.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/644 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/644

---

(2004/C 84 E/0725)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0636/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Europa og de unges fremtid

I 2001 opnåede en ung italiener på 24 år en kandidatgrad i maskinteknik på Polyteknikum i Milano. I begyndelsen af 2002 fik han et studielegat på Universitetet UNED i Madrid, hvor han har færdiggjort sin afhandling, som han om kort tid skal forsvare med henblik på at erhverve ph.d.-titlen. Han indsendte den 31. januar 2003 en ansøgning til Undervisnings- og Kulturministeriet i Madrid for at få godkendt sin kandidateksamen, hvori han vedlagde en masse dokumentation. Et år efter er ministeriet endnu ikke i stand til at sige præcist, hvornår han vil kunne modtage sit bevis. Både vicerektoren fra Universitetet UNED og det italienske konsulat i Madrid har interesseret sig for sagen, men uden at kunne få noget sikkert svar fra ministeriet. I mellemtiden har den unge italiener ikke kunnet deltage i udvælgelsesprøver, han har ikke kunnet få ansættelse på Universitetet UNED, og han har ikke kunnet få fornyet sit studielegat.

| 1. | Er Kommissionen i stand til at vurdere, om denne langsommelighed udelukkende skyldes bureaukratiske forhindringer? Vil Kommissionen i bekræftende fald tage initiativ til at overvinde dem? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen i stand til at vurdere, om denne langsommelighed udelukkende skyldes bureaukratiske forhindringer? Vil Kommissionen i bekræftende fald tage initiativ til at overvinde dem?

| 2. | Mener Kommissionen ikke, at forhindringer af denne slags skyldes et dårligt samarbejde mellem EU-landenes ministerier, hvilket strider imod alle de højtidelige erklæringer om den fælles kulturarv og om de unges fremtid i Europa? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen ikke, at forhindringer af denne slags skyldes et dårligt samarbejde mellem EU-landenes ministerier, hvilket strider imod alle de højtidelige erklæringer om den fælles kulturarv og om de unges fremtid i Europa?

| 3. | Hvordan forholder Kommissionen sig til den skepsis, der opstår blandt de unge forskerstuderende, som tvinges til at smide over et år af deres fremtid på gulvet på grund af bureaukratisk langsommelighed i forbindelse med godkendelsen af kandidateksamensbeviser? |
| --- | --- |

3.

Hvordan forholder Kommissionen sig til den skepsis, der opstår blandt de unge forskerstuderende, som tvinges til at smide over et år af deres fremtid på gulvet på grund af bureaukratisk langsommelighed i forbindelse med godkendelsen af kandidateksamensbeviser?

| 4. | Hvad er det for et Europa, de unge skal håbe på? |
| --- | --- |

4.

Hvad er det for et Europa, de unge skal håbe på?

| 5. | Hvad er det for nogle udsigter at give en person, der netop i tiltro til det europæiske samarbejde har forsøgt at opnå større kulturel indsigt ved at studere på et andet europæisk universitet end det, hvor han har erhvervet sin kandidateksamen? |
| --- | --- |

5.

Hvad er det for nogle udsigter at give en person, der netop i tiltro til det europæiske samarbejde har forsøgt at opnå større kulturel indsigt ved at studere på et andet europæisk universitet end det, hvor han har erhvervet sin kandidateksamen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(13. april 2004)

Kommissionen er bekendt med, at der stadig er problemer med at opnå akademisk anerkendelse af kandidateksamensbeviser i visse medlemsstater, bl.a. Spanien. Kommissionen erkender ganske som det ærede medlem, at langsommelighed og andre forhindringer kan skabe en vis skepsis hos unge forskere, der ønsker at udnytte mulighederne for mobilitet. Sigtet med Fællesskabets indsats vedrørende uddannelse er netop at tilskynde til mobilitet.

Efter at have modtaget en række klager og andragender har Kommissionen derfor indledt en overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/645 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/645

---

(2004/C 84 E/0726)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0642/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Risiko for små italienske kommuners overlevelse

I Italien er der 5 868 såkaldte små kommuner, dvs. kommuner med en befolkning på under 5 000 indbyggere. Disse kommuner repræsenterer en vigtig kulturel og historisk arv.

Disse kommuner hviler, uanset deres utilstrækkelige økonomiske fundament, på en dybt rodfæstet historie og tradition, og som de tidligste eksempler i Italien på organiserede civilsamfund afspejler de mere end nogen andre territoriale enheder som f.eks. provinserne og regionerne landets tusindårige historie.

Mange af de små kommuner er nu på grund af deres beskedne udstrækning og ønsket om at forenkle og modernisere landets administrative inddeling i fare for at blive lagt sammen med andre kommuner og dermed for at forsvinde.

Men stik imod denne udviklingstendens forekommer det nødvendigt at beskytte og garantere de små kommuners og lokalsamfunds identitet, eksistens og fulde autonomi for at beskytte landets kulturelle rigdom, fremme administrativ decentralisering og sikre de demokratiske principper udøvelse og repræsentation også på lokalt plan.

Vil Kommissionen på denne baggrund:

| 1. | oplyse, om der findes EU-programmer til støtte af kommuner med under 5 000 indbyggere, som giver mulighed for konkrete foranstaltninger til fremme af økonomiske, landbrugsmæssige, handelsmæssige, håndværksmæssige aktiviteter, og som kan bidrage til at fremhæve deres naturarv og historisk-kulturelle arv? |
| --- | --- |

1.

oplyse, om der findes EU-programmer til støtte af kommuner med under 5 000 indbyggere, som giver mulighed for konkrete foranstaltninger til fremme af økonomiske, landbrugsmæssige, handelsmæssige, håndværksmæssige aktiviteter, og som kan bidrage til at fremhæve deres naturarv og historisk-kulturelle arv?

| 2. | oplyse, om der findes tilskyndelsesforanstaltninger, der med henblik på at konsolidere disse kommuners befolkningstal f.eks. giver mulighed for at yde støtte til personer, der flytter deres bopæl eller erhvervsaktivitet i en periode af mindst 10 år til en af disse kommuner, eller godtgørelser til familier, der må afholde ekstra udgifter til deres børn skolegang? |
| --- | --- |

2.

oplyse, om der findes tilskyndelsesforanstaltninger, der med henblik på at konsolidere disse kommuners befolkningstal f.eks. giver mulighed for at yde støtte til personer, der flytter deres bopæl eller erhvervsaktivitet i en periode af mindst 10 år til en af disse kommuner, eller godtgørelser til familier, der må afholde ekstra udgifter til deres børn skolegang?

| 3. | oplyse, om det er muligt at få EU-støtte til innovative tiltag som etablering og forvaltning af tjenester, der ikke nødvendigvis behøver at ligge i byområder, f.eks. små universiteter, laboratorier, museer, sundheds- og sportsinfrastrukturer og dagshospitaler? |
| --- | --- |

3.

oplyse, om det er muligt at få EU-støtte til innovative tiltag som etablering og forvaltning af tjenester, der ikke nødvendigvis behøver at ligge i byområder, f.eks. små universiteter, laboratorier, museer, sundheds- og sportsinfrastrukturer og dagshospitaler?

| 4. | tilkendegive en holdning til dette spørgsmål? |
| --- | --- |

4.

tilkendegive en holdning til dette spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. april 2004)

EU yder støtte til samfundsøkonomiske udviklingsprogrammer under strukturfondene og til landdistriktudviklingsprogrammer under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL). Disse programmer giver mulighed for bl.a. at yde finansiel støtte til lokale udviklingsaktiviteter i små kommuner og byer. Formålet med lokaludviklingsaktiviteterne er at opretholde eller skabe økonomisk aktivitet i tilknytning til landbrug, lokal industri- og håndværksvirksomhed, servicesektoren, turisme og beskyttelse af landskabs-, natur- og kulturværdier med henblik på at skabe uddannelses- og beskæftigelsesmuligheder.

De pågældende programmer eksisterer i de forskellige italienske regioner. Ansvaret for den daglige forvaltning af programmerne, herunder udvælgelse af projekter, der skal modtage finansiel støtte, ligger hos de centrale og regionale myndigheder i medlemsstaterne.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/646 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/646

---

(2004/C 84 E/0727)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0643/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Ajourføring af forespørgsel om mistanke om overtrædelse af udbudsbestemmelserne i det romerske transportselskab ATAC

Som svar på forespørgsel P-3323/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om oplysninger om, hvorvidt transportselskabet ATAC i Rom har begået en overtrædelse af udbudsstemmelserne, tilkendegav Kommissionen den 27. november 2003, at den ville iværksætte de nødvendige undersøgelser for at kunne »vurdere, om ATAC overholdt EF-reglerne og -principperne for offentlige udbud«.

Kan Kommissionen oplyse, om den har iværksat disse undersøgelser, og hvad der, såfremt de også er afsluttet, er resultatet af dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. april 2004)

Kommissionen har efter det ærede parlamentsmedlems skriftlige forespørgsel E-3323/03 ved skrivelse af 8. december 2003 anmodet de italienske myndigheder om at fremkomme med en række oplysninger om de procedurer, transportselskabet ATAC i Rom har fulgt i forbindelse med tildelingen af den kontrakt, som den skriftlige forespørgsel vedrører, samt at fremsende al relevant dokumentation.

Svaret fra de italienske myndigheder blev først modtaget i begyndelsen af marts 2004. Kommissionen er i færd med at behandle besvarelsen og har endnu ikke modtaget alle de relevante dokumenter. Efter modtagelsen af alle oplysninger vil den kunne foretage en endelig vurdering af, om de anvendte procedurer er forenelige med fællesskabsbestemmelserne om offentlige kontrakter.

---

(1)  EFT C 78 E af 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/646 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/646

---

(2004/C 84 E/0728)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0646/04

af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Massakren i Lira i Norduganda

Lørdag den 21. februar blev mindst 220 mennesker slået ihjel i en flygtningelejr i Lira, hovedbyen i det nordugandiske distrikt. Oprørere fra den såkaldte Herrens Modstandshær (LRA) satte ild til flere hundrede hytter og skød på ubevæbnede civile. Befolkningen mener, at det ugandiske militær har et alvorligt ansvar for den manglende beskyttelse af civilbefolkningen.

Kan Kommissionen oplyse, hvad den vil gøre for at finde en løsning på situationen i Norduganda?

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes den støtter demokratiseringen af dette land?

Hvilken strategi følger Kommissionen for at fremme den økonomiske og sociale udvikling i Uganda?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(30. marts 2004)

Kommissionen er ligesom andre donorer i Uganda dybt bekymret over den alarmerende humanitære situation i den nordlige del af landet, navnlig de grusomheder, der for nylig blev begået mod civile i Lira-distriktet. Donorgruppen (The Donor Group on Northern Uganda, Amnesty and Recovery from Conflict), hvis formand er lederen af Kommissionens delegation i Uganda, overbragte en erklæring til det ugandiske parlament den 27. februar 2004, hvori gruppen i de stærkest mulige vendinger fordømte LRA's angreb på Barlonyo-lejren. Ugandas regering opfordredes endnu en gang til at undersøge alle muligheder for at løse konflikten i den nordlige del af landet og at søge at skabe et klima, der vil gøre det muligt at finde en forhandlingsløsning. Gruppen fordømte også de nylige etniske sammenstød mellem Langi- og Acholifolket, som, hvis de ikke standses, kan føre til yderligere optrapning af en i forvejen dramatisk situation.

Kommissionen ønsker at understrege, at det først og fremmest er Ugandas hærs og regerings ansvar at beskytte civilbefolkningen fra de uhyrlige angreb, der udføres af the Lord's Resistance Army, samt at sikre, at militære operationer gennemføres i overensstemmelse med universelt anerkendte principper for beskyttelse af civile i krigsområder. Kommissionen mener imidlertid også, at den ugandiske regering bør erkende, at en strategi, der udelukkende er baseret på militære midler, vil have sine begrænsninger, og at regeringen derfor bør søge at finde andre midler til løsning af konflikten. Donorgruppen har givet udtryk for, at den er villig til at deltage i meningsfulde forsøg på at finde en ikke-militær løsning, og Kommissionen har ved gentagne lejligheder drøftet forskellige løsningsmodeller med præsidentens fredsgruppe samt med ledere af civilsamfundet i Acholiland. Desværre har manglen på en klar strategi fra regeringens side samt det forhold, at LRA-ledelsen ikke har talt for en forhandlingsløsning, hidtil gjort, at alle fredsbestræbelser har været frugtesløse.

Kommissionen er ikke desto mindre parat til at yde bidrag til social og økonomisk genopbygning i det nordlige Uganda, hvis og når sikkerhedssituationen giver muligheder for operationer på mellemlang sigt. I mellemtiden har Kommissionen ydet betydelig humanitær bistand til aflempning af lidelserne hos den del af befolkningen, der berøres af konflikten. Efter en parlamentsbeslutning fra 2003 (1) hvori Europa-Kommissionens Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) anmodedes om at øge bistanden til det nordlige Uganda, firedoblede ECHO i 2003 sin samlede finansiering til 8 mio. EUR. ECHO ydede bistand til følgende antal personer inden for de nedenfor anførte områder: sundheds- og ernæringsydelser (883 000), fødevaresikkerhed (425 000), vand og sanitet (1,1 mio.), ikke-fødevaremæssig bistand (730 000) og rehabilitering af tidligere børnesoldater (1 400).

I 2004 fokuserer ECHO på sundheds- og ernæringsydelser, fødevaresikkerhed, vand og sanitet, ikke-fødevaremæssig bistand, samt beskyttelse af befolkningen (information om landminer), rehabilitering af børnesoldater og undervisning af fordrevne børn. Støtte til koordinering af humanitære operatørers aktiviteter i de berørte områder er ligeledes en prioritet.

I forbindelse med demokratiseringsprocessen i Uganda, som Kommissionen følger med opmærksomhed, nærer den visse betænkeligheder hvad angår den igangværende revision af forfatningen samt den politiske dialog mellem Ugandas regering og en gruppe oppositionspartier. Disse spørgsmål tages op inden for rammerne af den politiske dialog under artikel 8 i Cotonou-aftalen med Ugandas regering og andre relevante politiske aktører med henblik på at søge at opmuntre dem til at løse deres eksisterende udeståender ved hjælp af en gennemsigtig dialog og forhandlinger samt gennem en fri og fair valgproces.

Kommissionens strategi for økonomisk og social udvikling i Uganda er beskrevet i landestrategidokumentet for Uganda, der er udarbejdet i samarbejde mellem Ugandas regering og Kommissionen. Det er udarbejdet med henblik på bistand i sektorer, der anses for at være af afgørende betydning for landets fremtid, navnlig makroøkonomisk bistand, økonomiske reformer, transport og udvikling af landdistrikterne. Bistand inden for disse målsektorer vil blive suppleret med kapacitetsopbygning hos myndighederne og i civilsamfundet.

Med henblik på at øge donorbistandens fattigdomsbekæmpende effekt arbejder Kommissionen tæt sammen med andre donorer inden for rammerne af regeringens handlingsplan for fattigdomsbekæmpelse og moderniseringsplanen for landbruget. Endvidere vil Kommissionen bistå Uganda med at føre forhandlinger på regionalt plan i forbindelse med de økonomiske partnerskabsaftaler samt med gennemførelsen af den ledsagende handelspolitik og strukturreformer, herunder kapacitetsopbygning på det handelspolitiske område, som bl.a. vil give Uganda mulighed for at udnytte den øgede markedsadgang under de økonomiske partnerskabsaftaler samt »Alt undtagen våben«-initiativet.

---

(1)  Europa-Parlamentets beslutning vedtaget den 3.7.2003:

(http://www3.europarl.eu.int/omk/omnsapir.so/pv2?PRG=DOCPV&APP=PV2&LAN-GUE=EN&SDOCTA=22&TXTLST=1&POS=1&Type_Doc=RESOL&TPV=DEF&DATE=030703&PrgPrev=PRG@TITRE-|APP@PV2|TYPEF@TITRE|YEAR@03|Find@ % 55 % 67 % 61 % 6e % 64 % 61|FILE@BIB-LIO03|PLAGE@1&TYPEF=TITRE&NUMB=1&DATEF=030703).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/648 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/648

---

(2004/C 84 E/0729)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0650/04

af Mauro Nobilia (UEN) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   Ophævelse af skelnen mellem »emballage/emballageaffald« og »varer/affald fra varer«

| — | Der er i fællesskabsretten flere kilder til miljølovgivningen om affald. |
| --- | --- |

—

Der er i fællesskabsretten flere kilder til miljølovgivningen om affald.

| — | I miljølovgivningen om affald i fællesskabsretten inddeles affaldet efter »form«, og der henvises her til plasticmaterialer, som nævnes i flere kilder, hvor der skelnes mellem varer og emballage. |
| --- | --- |

—

I miljølovgivningen om affald i fællesskabsretten inddeles affaldet efter »form«, og der henvises her til plasticmaterialer, som nævnes i flere kilder, hvor der skelnes mellem varer og emballage.

| — | Direktiv 94/62/EF (1) om emballage og emballageaffald er netop et eksempel på en sådan ensidig tilgang. Der er en ændring af direktivet undervejs, for der er eksempler på, at denne opdeling mellem varer og emballage volder besvær, især da lovgiveren, når det gælder plastic, via eksempler må forlade sig på den skelnen, der optræder i lovgivningen. |
| --- | --- |

—

Direktiv 94/62/EF (1) om emballage og emballageaffald er netop et eksempel på en sådan ensidig tilgang. Der er en ændring af direktivet undervejs, for der er eksempler på, at denne opdeling mellem varer og emballage volder besvær, især da lovgiveren, når det gælder plastic, via eksempler må forlade sig på den skelnen, der optræder i lovgivningen.

| — | Dette gælder især for beholdere til industrien og landbruget. Selvom disse beholdere har til formål at indeholde og beskytte varer og gods, anvendes de gang på gang i de enkelte firmaers produktion og bliver normalt ikke anvendt ved salg. De flyttes derfor ikke fra en producent til en anden eller fra en producent til en handlende. Disse beholdere har normalt en restværdi efter endt benyttelse, og derfor sørger producenten for at afhente emballagen hos brugeren for at sende den til genbrug eller genanvendelse, og hermed opstår der en god cirkel. |
| --- | --- |

—

Dette gælder især for beholdere til industrien og landbruget. Selvom disse beholdere har til formål at indeholde og beskytte varer og gods, anvendes de gang på gang i de enkelte firmaers produktion og bliver normalt ikke anvendt ved salg. De flyttes derfor ikke fra en producent til en anden eller fra en producent til en handlende. Disse beholdere har normalt en restværdi efter endt benyttelse, og derfor sørger producenten for at afhente emballagen hos brugeren for at sende den til genbrug eller genanvendelse, og hermed opstår der en god cirkel.

| — | Dette gælder også for plast- og papirsposer, som ofte sælges separat fra den vare, de skal indeholde, og alligevel genanvendes de normalt til samme formål, eller forbrugeren anvender dem til andre formål. |
| --- | --- |

—

Dette gælder også for plast- og papirsposer, som ofte sælges separat fra den vare, de skal indeholde, og alligevel genanvendes de normalt til samme formål, eller forbrugeren anvender dem til andre formål.

| — | Der optræder problemer med gennemførelsen i medlemsstaterne, hvor denne ofte juridisk uhåndgribelige skelnen mellem varer og emballage skal indføres i medlemsstaternes hjemlige lovgivning. |
| --- | --- |

—

Der optræder problemer med gennemførelsen i medlemsstaterne, hvor denne ofte juridisk uhåndgribelige skelnen mellem varer og emballage skal indføres i medlemsstaternes hjemlige lovgivning.

| — | Det er også kendskab til, at denne opdeling har forårsaget og vil forårsage stridigheder, særligt vedrørende affaldshåndtering (både varer og emballage) |
| --- | --- |

—

Det er også kendskab til, at denne opdeling har forårsaget og vil forårsage stridigheder, særligt vedrørende affaldshåndtering (både varer og emballage)

Kommissionen bedes i lyset af ovenstående svare på, om den ikke mener, at disse retningslinier bør ændres, og den nuværende metode og skelnen mellem varer og emballage bør afskaffes, og der bør indføres en ny indfaldsvinkel til affaldsproblemet, hvor der skelnes mellem forskellige materialer (plastic osv.) uafhængigt af, om der er tale om varer eller emballage.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. april 2004)

Begrebene »emballage« og »varer« er ikke komplementære, idet begrebet »varer« omfatter emballage, men det har også en bredere betydning. I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (2) er begrebene »emballage« og »emballageaffald« nødvendige for at afgrænse direktivets anvendelsesområde og give de økonomiske operatører retlig sikkerhed for, hvorvidt deres produkter er underlagt forpligtelserne i direktivet. I forbindelse med det lovgivningsarbejde, som førte til vedtagelsen af det reviderede emballagedirektiv — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/12/EF af 11. februar 2004 (3), understregede Europa-Parlamentet og Rådet behovet for klare regler, hvor der skelnes mellem emballage og ikke-emballage, og Kommissionen blev opfordret til at forfine denne skelnen yderligere. Kommissionen er i færd med at følge op på dette direktiv.

Et skift til en materialebaseret tilgang for at fremme genvinding er en af de muligheder, der foreslås i meddelelsen »På vej mod en temastrategi for affaldsforebyggelse og genanvendelse« (4). Som det antydes i spørgsmålet, kunne dette fremme en bedre sammenhæng i håndteringen af visse affaldstyper.

---

(1)  EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.

(2)  EFT L 365 af 31.12.1994.

(3)  EFT L 47 af 18.2.2004.

(4)  KOM(2003) 301 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/649 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/649

---

(2004/C 84 E/0730)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0651/04

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   DeT franske sprogs position i de europæiske institutioner

Ifølge forlydender i pressen vil Kommissionen bruge ca. 20 millioner EUR på at gøre fransk til »det« officielle sprog i institutionerne. Denne afgørelse skal være truffet, efter at det blev klart, at langt størsteparten af de fremtidige tjenestemænd fra de ti nye medlemsstater vil benytte engelsk som deres andet sprog. Ligeledes ifølge forlydender i pressen er det hensigten frem til 2008 at lade 5 000 ansatte lære fransk (efter dette tidspunkt vil også den franske regering selv udfolde bestræbelser på at fremme det franske sprog i de fremtidige medlemsstater).

Er disse oplysninger korrekte?

Ingen vil sætte spørgsmålstegn ved det ønskelige i at fremme kendskabet til andre sprog end modersmålet og i første række inden for institutionerne. Nu ser det imidlertid ud til, at tilegnelsen af et bestemt sprog (i dette tilfælde fransk) fremmes som reaktion på et andet sprogs stærkere position. Har der tidligere været iværksat lignende aktioner i samme øjemed? Hvilke sprog var der dengang tale om?

Fremkalder Kommissionen ikke det indtryk, at den vil styre forholdene på sprogområdet inden for Den Europæiske Union til fordel for et bestemt sprog og på bekostning af andre sprog? Bør Kommissionen ikke være neutral i så henseende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Prodi

(7. april 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0308/04 fra Seppänen (1).

---

(1)  Se side 358.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/649 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/649

---

(2004/C 84 E/0731)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0652/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Kommissionen imod grundlæggende regler for søfartssikkerhed

Kommissionen anfører i sin pressemeddelelse IP/04/159, at de græske myndigheders krav om, at besætninger på kystfartøjer på indenlandske ruter skal bestå en græsk sprogtest, er ulovlig.

Princippet om, at besætninger skal have kendskab til sproget i de lande, som kystfartøjerne besejler, er baseret på sund fornuft og gælder for eksempel for norske rutefartøjer, der sejler mellem Norge og dets nabolande i henholdsvis Nordsøen og Østersøen.

Kan Kommissionen bekræfte, at dens pressemeddelelse IP/04/159 er korrekt?

Vil Kommissionen oplyse spørgeren om resultatet de undersøgelser, som den uden tvivl har gennemført, inden den anfægtede lovligheden af anvendelsen af princippet om, at besætninger på kystfartøjer, som besejler europæiske kyster, skal have kendskab til de lokale sprog?

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes den agter at påtage sig sit ansvar, hvis der sker en ulykke, som skyldes tilsidesættelse af en af søfartssikkerhedens grundlæggende principper?

Kan Kommissionen endvidere forklare, hvorledes denne helt uansvarlige indstilling stemmer overens med dens forsikring om, at den i alle måder bestræber sig for at garantere søsikkerheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(14. april 2004)

Kommissionen mener ikke, at det er acceptabelt at kræve, at alle besætningsmedlemmer, herunder de, der ikke har ansvaret for at bistå passagererne i nødsituationer, skal have kendskab til græsk.

Kommissionen minder om, at fællesskabslovgivningen, herunder navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/25/EF af 4. april 2001 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (1), bl.a. indeholder bestemmelser vedrørende kommunikationen ombord. I henhold til direktivets artikel 17 skal medlemsstaterne sørge for, at de besætningsmedlemmer på passagerskibe, der har ansvaret for at bistå passagererne i nødsituationer, er i stand til at kommunikere med disse passagerer. Krav om kendskab til de sprog, der tales i de lande, hvorfra flertallet af passagererne på en given transportrute kommer, er et af de krav der kan stilles.

Hvad angår det ærede medlems henvisning til reglerne for norske skibe, vil Kommissionen indhente de nødvendige oplysninger hos Tilsynsmyndigheden for Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA).

---

(1)  EFT L 136 af 18.5.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/650 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/650

---

(2004/C 84 E/0732)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0659/04

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Finansiering til ngo'er og civilsamfundet i forbindelse med Det Europæiske Konvent

Kan Kommissionen oplyse, præcist hvilke ngo'er og/eller repræsentanter eller organisationer fra civilsamfundet, der har modtaget finansiering, bevilling eller støtte fra EU til deltagelse i Det Europæiske Konvent?

Kan den desuden oplyse, hvor meget den enkelte organisation, person eller ngo'er har modtaget, hvornår pengene er blevet udbetalt, og hvad de skulle anvendes til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(2. april 2004)

Som anført for nylig som svar på skriftlig forespørgsel P-0074/04 (1) kan det ærede medlem indhente mere detaljerede oplysninger hos Rådets Generalsekretariat, som forestod sekretariatet for de to møder i konventet.

---

(1)  Se side 144.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/651 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/651

---

(2004/C 84 E/0733)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0671/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Irlands manglende oplysninger om CO2-emissioner fra nye personbiler

Hvilket svar — om noget — har Kommissionen modtaget fra den irske regering på den begrundede udtalelse, som Irland modtog i april 2002, og som blev offentliggjort i IP/02/553, vedrørende Irlands manglende oplysninger om CO2-emissioner fra nye personbiler i overensstemmelse med beslutning nr. 1753/2000/EF (1) af 22. juni 2000? Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller påtænker den at træffe i sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. april 2004)

Overtrædelsesproceduren, som det ærede medlem (2) henviser til, skyldes, at Irland ikke havde forelagt overvågningsdata for kuldioxid (CO2) emissioner fra nye personbiler for 2000 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1753/2000/EF af 22. juni 2000 om en overvågningsmekanisme for de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner fra nye personbiler. Da Irlands svar på Kommissionens skrivelse ikke frembragte de manglende oplysninger, besluttede Kommissionen at indklage Irland for EF-Domstolen, og et søgsmål blev indgivet i juni 2003. I løbet af domstolsprøvelsen forelagde Irland data for 2000 og 2001. Kommissionen fandt, at der dermed ikke længere forelå en overtrædelse, og den besluttede i december 2003 at afslutte sagen ved Domstolen.

---

(1)  EFT L 202 af 10.8.2000, s. 1.

(2)  2001/2203.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/651 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/651

---

(2004/C 84 E/0734)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0672/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Anerkendelse af farmaceuters faglige kvalifikationer

I artikel 2, stk. 2, i direktiv 85/433/EØF (1) gives der mulighed for, at medlemsstater kan forhindre farmaceuter, der har erhvervet deres kvalifikationer i en anden medlemsstat, i at arbejde på apoteker, der har bestået i mindre end tre år.

Har Kommissionen modtaget klager over virkningen af netop denne bestemmelse på medlemsstatsniveau, og hvad har dens svar på disse klager i givet fald været?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(21. april 2004)

Kommissionen skal allerførst præcisere, at den bestemmelse, det ærede medlem henviser til, ikke hjemler medlemsstaterne ret til at nægte farmaceuter, som har erhvervet deres kvalifikationer i en anden medlemsstat, ret til at arbejde på offentligt tilgængelige apoteker, der har eksisteret i under tre år. Bestemmelsen hjemler alene ret til at forbyde sådanne farmaceuter at være indehaver (i de medlemsstater, hvor indehaveren skal være farmaceut) eller apoteksbestyrer (dvs. den, der har det overordnede ansvar for apotekets drift) af et sådant apotek. De pågældende farmaceuter har derfor ret til at arbejde på et offentligt tilgængeligt apotek, der har eksisteret i under tre år, selv om det kun er som lønmodtager.

Kommissionen har ikke modtaget nogen klager vedrørende dette spørgsmål. Den har dog modtaget flere breve i sagen, bla. fra medlemmer af Europa-Parlamentet. Parlamentets Udvalg for Andragender har også modtaget et andragende om spørgsmålet, som i mellemtiden er blevet henlagt.

Som Kommissionen nævnte i sine svar på og meddelelser om nævnte breve og andragende, er formålet med undtagelsen i artikel 2, stk. 2, første afsnit, i direktiv 85/433/EØF (2), forklaret i direktivets syvende betragtning: Formålet er at undgå eventuelle problemer, der kan opstå som følge af forskellene mellem medlemsstater, der begrænser, hvor mange nye apoteker der kan åbnes, og medlemsstater, hvor der ikke er fastsat sådanne begrænsninger.

Ifølge artikel 2, stk. 2, andet afsnit, skulle undtagelsen tages op til evaluering fem år efter direktivets ikrafttræden. Denne evaluering, som blev gennemført i 1993, viste imidlertid, at ca. halvdelen af medlemsstaterne på dette tidspunkt gjorde brug af undtagelsen. Der blev derfor ikke dengang fremsat noget forslag om at afskaffe den.

Som det følger af bestemmelsens ordlyd, er undtagelsen en mulighed, medlemsstaterne kan anvende eller ej. Beslutter en medlemsstat at ændre sin lovgivning og at afskaffe begrænsningen, så farmaceuters etableringsfrihed udvides, er dette derfor ikke i strid med direktiv 85/433/EØF.

I øvrigt har Kommissionen i sit forslag til direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer af 7. marts 2002 (3) foreslået, at undtagelsen afskaffes. Parlamentet vedtog dog ved førstebehandlingen en række ændringsforslag for at få genindsat bestemmelsen i forslaget. Kommissionen forkastede disse ændringsforslag.

---

(1)  EFT L 253 af 24.9.1985, s. 37.

(2)  Rådets direktiv 85/433/EØF af 16. september 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i farmaci samt om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten i forbindelse med visse former for virksomhed på det farmaceutiske område, EFT L 253 af 24.9.1985.

(3)  KOM(2002) 119 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/652 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/652

---

(2004/C 84 E/0735)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0673/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   EU-borgeres uddannelsesgebyrer på videregående uddannelser

På irske videregående uddannelser betaler studerende, der ikke er EU-borgere, tre gange så meget i uddannelsesgebyrer som deres medstuderende, der er EU-borgere.

Er Kommissionen bevidst om, at den irske regering endnu ikke har informeret borgere fra tiltrædelseslandene, som for tiden håber at kunne påbegynde deres videregående uddannelse i Irland næste skoleår, om, hvorvidt de vil have mulighed for at betale de lavere gebyrer for EU-borgere? Den endelige frist for indgivelse af ansøgninger til uddannelsesinstitutionerne er allerede overskredet, men mange eventuelt kommende studerende på irske universiteter og andre videregående uddannelsesinstitutioner har ikke modtaget nogen information fra det irske undervisnings- og forskningsministerium om deres status ved det nye skoleårs begyndelse i september.

Da de pågældende vil blive EU-borgere pr. 1. maj 2004, er Kommissionen da enig i, at opkrævning af gebyrer for tredjelandsborgere fra borgere i de nye medlemsstater er en klart diskriminerende handling? Har Kommissionen haft kontakt til den irske regering på dette område? Hvad var dens reaktion? Har Kommissionen modtaget tilsvarende klager på dette område fra andre medlemsstater? Hvilke foranstaltninger vil den træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(23. april 2004)

For så vidt angår adgangskrav til uddannelse, skal medlemsstaterne overholde ligebehandlingsprincippet. Efter dette princip skal det universitet eller den anden højere læreanstalt i en medlemsstat, som en EU-borger ønsker at studere ved, optage ham på samme betingelser som landets egne statsborgere.

For det næste akademiske år 2004/2005 skal Irland og de øvrige medlemsstater derfor anvende ligebehandlingsprincippet på statsborgere fra de nye medlemsstater, der vil være berettiget til at betale indlandsgebyret.

Kommissionen har ikke modtaget nogen klager vedrørende dette spørgsmål og har derfor ikke endnu taget kontakt til de irske myndigheder.

Kommissionen vil henvende sig til de irske myndigheder for at erindre dem om, hvilke rettigheder statsborgere fra de nye medlemsstater har, når det gælder adgang til uddannelse.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/653 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/653

---

(2004/C 84 E/0736)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0679/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Bushmeat — grænsekontrol

Hvilke henvendelser har Kommissionen efter Europa-Parlamentets støtte til De Rossa-betænkningen om andragende 461/2000, og med henvisning til Kommissionen svar på skriftlig forespørgsel E-2445/03 (1) (22. juli 2003), foretaget til medlemsstaterne vedrørende behovet for at forbedre grænsekontrollen for at undgå denne handel?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at foreslå for at forhindre ulovlig indførsel af bushmeat i Europa og koordinere bestræbelserne på at fremme skærpelsen af kontrollen ved Fællesskabets grænser udadtil og stoppe denne ulovlige handel?

---

(1)  Se side 492.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/653 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/653

---

(2004/C 84 E/0737)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0680/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Bushmeat — overførsel af sygdomme

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen efter Europa-Parlamentets støtte til De Rossa-betænkningen om andragende 461/2000 truffet for at udføre en risikovurdering af muligheden for overførsel af sygdomme til mennesker fra ulovlig indførsel af bushmeat i Den Europæiske Union?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

på skriftlige forespørgsler E-0679/04 og E-0680/04

(6. april 2004)

Medlemsstaterne skal opretholde og håndhæve strenge kontrolbestemmelser om import af animalske produkter, herunder personlig import, for at undgå helbredsrisici for både dyr og mennesker. Kommissionen erkender, at der er en stor risikofaktor forbundet med import af kød fra vilde dyr, som passagerer selv medbringer til eget forbrug.

For at styrke kontrollen med animalske produkter, der er medbragt af passagerer til eget forbrug, herunder al illegal import, vedtog Kommissionen for nylig beslutning 2002/995/EF (1). Denne beslutning indeholder bestemmelser, der med enkelte undtagelser forhindrer personlig import af al kød og mælk til EU, og som også indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne skal gennemføre passagerkontrol ved alle EU-indgangssteder for passagerer, der ankommer fra tredjelande.

Der er endvidere fremstillet en gratis plakat på flere sprog, der er udsendt til brug i lufthavne. Den skal gøre de rejsende opmærksom på de skærpede regler for produkter af animalsk oprindelse, som passagerer medbringer i deres personlige bagage. Kommissionen har også udarbejdet og udsendt et opfølgende spørgeskema til medlemsstaterne om resultaterne af denne nye kontrol med henblik på at få tilbagemeldinger om dette problem fra medlemsstaterne.

Med udgangspunkt i de oplysninger, der kommer ind fra spørgeskemaet og fra de arbejdsgrupper, der arbejder sammen med medlemsstaternes eksperter, vil Kommissionen om kort tid vedtage en forordning, som erstatter Kommissionens beslutning 2002/995/EF, med henblik på at forbedre og skærpe kontrollen.

Forordningen vil ikke blot skærpe de gældende regler, men give medlemsstaterne bedre muligheder for at håndhæve reglerne og ikke mindst for at straffe de passagerer, der bryder reglerne.

Som supplement til disse aktioner foreslår EU's Levnedsmiddel- og Veterinærkontor, at der snarest gennemføres en inspektion i en række medlemsstater for at kontrollere, hvor effektivt medlemsstaterne har gennemført de kontrolforanstaltninger, der er fastlagt i fællesskabsbestemmelserne, herunder problemet med illegal import.

---

(1)  Kommissionens beslutning 2002/995/EF af 9. december 2002 om midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for import af animalske produkter til eget forbrug, EFT L 353 af 30.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/654 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/654

---

(2004/C 84 E/0738)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0688/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Gennemførelse af artikel 10, stk. 3, i forordning nr. 1788/2003

For at opnå større effektivitet, gennemskuelighed og kontrol har mælkeproducentorganisationerne på Azorerne anmodet om, at beregningen af den eventuelle omfordeling af den uudnyttede del af referencemængden ikke alene sker på opkøberniveau og på nationalt plan, men også, som en midlertidig foranstaltning, på regionalt plan.

Mener Kommissionen, at denne anmodning er i strid med de »objektive kriterier«, der er nævnt i artikel 10 i forordning (EF) nr. 1788/2003 (1)?

Ved Kommissionen, om nogen af medlemsstaterne vil træffe en sådan midlertidig foranstaltning i forbindelse med en eventuel omfordeling af referencemængderne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. april 2004)

I artikel 10, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 af 29. september 2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter fastsættes udtrykkeligt, at omfordelingen af de uudnyttede mængder enten kan ske udelukkende på nationalt plan eller først på opkøberniveau og derefter på nationalt plan. Dette udelukker på forhånd omfordeling på regionalt plan.

Omfordeling på regionalt plan omtales ikke i artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1788/2003 for at gøre den administrative forvaltning så gnidningsløs som mulig og for ikke at svække opkøberens rolle.

Hvad angår leverancerne er det faktisk besluttet at pålægge opkøberen et hovedansvar for udarbejdelsen af opgørelser over indsamling af mælk og opkrævning af tillægsafgiften. Det er grunden til, at omfordelingen af de uudnyttede mængder må ske på opkøberniveau.

Denne fremgangsmåde er således ikke forenelig med en omfordeling på regionalt plan. Opkøbernes indsamlingsområder er ikke nødvendigvis sammenfaldende med de regionale grænser, idet en opkøber kan indsamle mælk i flere regioner.

---

(1)  EFT L 270 af 21.10.2003, s. 123.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/655 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/655

---

(2004/C 84 E/0739)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0691/04

af Dominique Souchet (NI) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Systemisk insektbekæmpelse

Som en forebyggende foranstaltning nedlagde den franske landbrugsminister den 23. februar 2004 forbud mod salget af alle produkter, der indeholder den insektbekæmpende molekyle Fipronil. Denne afgørelse blev truffet, efter at der er blevet indledt en undersøgelse af, hvorvidt Bayer Crop fremstiller landbrugsprodukter indeholdende dette molekyle, som er skadelige for menneskers og dyrs sundhed.

Påtænker Kommissionen at drage særlige konsekvenser af denne afgørelse om forbud, der er truffet gennem anvendelse af forsigtighedsprincippet?

Påtænker Kommissionen at træffe de samme foranstaltninger, som er truffet i Frankrig, hvad mere præcist angår biavl?

Hvorledes vil Kommissionen følge op på beslutningen om forbedring af produktionen og afsætningen af honning (A5-0381/2001), som Europa-Parlamentet vedtog den 13. december 2001, hvori der konstateredes store fald i bibestandene i flere medlemsstater på grund af systemisk insektbekæmpelse med meget lange eftervirkninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(6. april 2004)

Kommissionen har taget det til efterretning, at den franske landbrugsminister den 23. februar 2004 erklærede, at nationale godkendelser af produkter indeholdende fipronil skal suspenderes i afventning af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets udtalelse om stoffet. Kommissionen gør opmærksom på, at produkterne i Frankrig markedsføres af BASF og ikke af Bayer CropScience.

Kommissionen bemærker, at dette afspejler, at de franske myndigheder anvender forsigtighedsprincippet, efter at de har underkastet fipronil-dossieret en videnskabelig undersøgelse.

På fællesskabsplan gennemfører Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for nærværende en videnskabelig analyse af dossieret inden for rammerne af Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1). Når analysen er færdig, vil Kommissionen foreslå hensigtsmæssige foranstaltninger på fællesskabsplan vedrørende det pågældende stof. Da direktivet bestemmer, at i afventning af en fællesskabsafgørelse om stoffet kan medlemsstaterne fortsat anvende nationale foranstaltninger på produkter, der indeholder stoffet, foreslår Kommissionen ikke at træffe foranstaltninger på nuværende tidspunkt bortset fra at følge sagen nøje og at lette udvekslingen af oplysninger mellem medlemsstaterne.

Hvad angår opfølgningen af Europa-Parlamentets beslutning, vedtog Kommissionen opfølgningen af anbefalingerne på sit møde den 5. februar 2004 (2) (Dok. SP(2004)-293). Dokumentet blev sendt pr. e-post til Parlamentets tjenestegrene den 11. februar 2004 på det sprog, hvorpå dokumentet blev udarbejdet. De andre sprogudgaver vil blive fremsendt, så snart de er til rådighed.

Inden for rammerne af Rådets forordning (EF) nr. 1221/97 af 25. juni 1997 om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsætningen af honning (3), kan de programmer, der forelægges af medlemsstaterne, omfatte foranstaltninger, der har til formål at forny bestanden af bier. F.eks. indeholder det program vedrørende honning, som Frankrig har forelagt for produktionsårene 2002-2003 og 2003-2004 planer om en sådan foranstaltning.

---

(1)  EFT L 230 af 19.8.1991.

(2)  Dok. SP (2004)-293.

(3)  EFT L 173 af 1.7.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/656 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/656

---

(2004/C 84 E/0740)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0696/04

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Finansiering fra Kultur 2000-programmet af bøger eller oversættelser af bøger, der forherliger nationalistiske politikere og deres autoritære praksis

Har Kommissionen (gennem Kultur 2000-programmet) ydet støtte til tilblivelsen af en bog (eller oversættelsen heraf, f.eks. fra fransk til græsk), der omhandler den tyrkiske nationalistiske politiker Kemal Atatürks liv og virke?

Ved Kommissionen, om der i Grækenland eller andre EU-lande (og hvilke) er ydet støtte til udgivelse eller oversættelse af en sådan bog, hvor denne politikers nationalisme og det totalitære system, som han grundlagde i Tyrkiet, samt hans autoritære fremgangsmåder forherliges, og hvor grækerne bagvaskes som »blodsudgydere«?

Hvilke oversættelser af biografier om store ledere og helte fra Balkanlandene og de arabiske lande, der har gjort modstand mod det despotiske osmanniske overherredømme og ført deres folk frem til frihed, har Kommissionen ydet støtte til gennem Kultur 2000-programmet?

Hvis en sådan bog om Atatürks liv og virke er blevet finansieret fra Kultur 2000-programmet, hvilken procedure er så blevet fulgt, og hvilken instans har valgt at støtte denne bog eller oversættelsen heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(23. april 2004)

For så vidt angår bøger, læsning og oversættelse er det Kultur 2000-programmets mål at forbedre kendskabet til det europæiske folks litteratur og historie samt øge bevidstheden om og udbredelsen af litterære frembringelser og det europæiske folks historie ved at yde støtte til oversættelse af litterære og dramatiske værker samt opslagsværker (især på de mindre udbredte europæiske sprog og de central- og østeuropæiske landes sprog).

Ved udvælgelse af værker, hvis oversættelse der skal ydes støtte til, er de vigtigste kriterier værkernes og oversættelsernes kvalitet samt forlagets kvalitet og seriøsitet, under nøje overholdelse af princippet om ytringsfrihed.

Metoderne til udvælgelse af værker er nøje beskrevet i de årlige indkaldelser af forslag, som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Kommissionen har under Kultur 2000-programmet ydet støtte til oversættelse fra fransk til græsk af det historiske værk »Kemal Atatürk: Les chemins de l'occident« af forfatteren Alexandre Jevakhoff.

Kommissionen er ikke bekendt med, at der er ydet anden offentlig støtte til oversættelse af denne bog til andre europæiske sprog.

En detaljeret liste over alle bøger, hvis oversættelse er blevet finansieret under Kultur 2000-programmet, findes på følgende internetadresse: (http://europa.eu.int/comm/culture/eac/index_fr.html).

Proceduren for ydelse af støtte til oversættelse gennem Kultur 2000-programmet er fastsat i afgørelsen om programmets indførelse (1). Den håndhæves strengt.

Forlaget, der har modtaget støtte til oversættelse af bogen »Kemal Atatürk: Les chemins de l'occident«, er Travlos éditions.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF af 14. februar 2000 om indførelse af Kultur 2000-programmet, EFT L 63 af 10.3.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/657 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/657

---

(2004/C 84 E/0741)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0700/04

af Benedetto Della Vedova (NI) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Anvendelse af midler fra Den Europæiske Socialfond til Edunet-projektet

I mine to tidligere forespørgsler (E-0103/01 (1) af 29.1.2001 og E-2345/02 (2) af 29.7.2002) forelagde jeg Kommissionen en sag vedrørende Edunet-projektet, som ledes af CST s.r.l., og som er finansieret med midler fra EU (Den Europæiske Socialfond, fælleskabsprogrammet Adapt), af hvilken fremgik en mulig anvendelse af de pågældende midler til aktiviteter, der ikke har nogen tilknytning til projektet.

I sit svar af 8. marts 2001 meddelte kommissær Anna Diamantopoulou, at Kommissionen som følge af ovennævnte skriftlige forespørgsler bad det italienske arbejdsministerium om at kontrollere de i forbindelse med Edunet-projektet afholdte udgifter og suspendere forskudsudbetalingerne til projektet.

I sit andet svar (af 16. september 2002) meddelte Anna Diamantopoulou: a) at Kommissionen modtog fra det italienske arbejdsministerium en tilsynsrapport, hvori det fremgik, »at der er sket sammenblanding mellem projektaktiviteter og aktiviteter, der ikke har nogen tilknytning til projektet, nemlig fagforeningsaktiviteter«; b) at arbejdsministeriet havde suspenderet udbetalingerne; c) at sagen fremsendtes til Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF); d) at Kommissionen afventede den finansielle revision, som foregår ved afslutningen af fællesskabsinitiativerne (Adapt/Beskæftigelse), og forbeholdt sig ret til at vurdere, hvorvidt de pågældende udgifter er støtteberettigede.

De omhandlede forhold førte til indledningen af en retslig efterforskning fra anklagemyndighederne i Rom, og sagen er efter sigende færdigbehandlet.

Kan Kommissionen oplyse:

| — | om den har modtaget yderligere oplysninger, herunder oplysninger fra den italienske regering, vedrørende Edunet-projektet? |
| --- | --- |

—

om den har modtaget yderligere oplysninger, herunder oplysninger fra den italienske regering, vedrørende Edunet-projektet?

| — | om den nu er i stand til at vurdere, hvorvidt de i forbindelse med Edunet-projektet afholdte udgifter var støtteberettigede? |
| --- | --- |

—

om den nu er i stand til at vurdere, hvorvidt de i forbindelse med Edunet-projektet afholdte udgifter var støtteberettigede?

Anser Kommissionen det, at den italienske faglige sammenslutning Fisacat-CISL, som er involveret i den ovennævnte sag, nu har del i andre fællesskabsinitiativer, som finansieres med midler fra Den Europæiske Socialfond (f.eks. »Flexible Training System«-projektet), for uforeneligt med Den Europæiske Socialfonds målsætninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(6. april 2004)

Som nævnt i svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-2345/02 blev udbetalingen til Edunet-projektet suspenderet af det italienske arbejdsministerium, da der blev gennemført undersøgelser af denne del af programmet.

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har indledt en koordineringssag i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1073/99 (3).

Undersøgelsen, der har modtaget teknisk bistand og støtte fra OLAF, blev gennemført af Guardia di Finanza, det italienske skatte- og toldpoliti.

Undersøgelsesresultatet tydede på uregelmæssigheder til skade for Den Europæiske Socialfond. Anklagemyndigheden i Rom rejste derefter straffesag mod ti personer. Kommissionen er ikke blevet underrettet om, at de italienske domstole skulle have truffet en endelig afgørelse i sagen.

OLAF arbejder i øjeblikket på den finansielle og retlige opfølgning af sagen.

Kommissionen overvejer nu, om den skal lukke ADAPT-programmet, bortset fra Edunet-projektet, hvor der stadig er en verserende retssag, i overensstemmelse med artikel 52, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1260/99 (4).

---

(1)  EFT C 340 E af 4.12.2001, s. 11.

(2)  EFT C 309 E af 12.12.2002, s. 225.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), EFT L 136 af 31.5.1999.

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/658 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/658

---

(2004/C 84 E/0742)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0702/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Plan for genopretning af hellefiskbestanden: ekstraordinære foranstaltninger fra Kommissionens side

Kommissionen oplyste i sit svar af 27. november 2003 på min tidligere forespørgsel P-3264/03 (1), at der er blevet nedsat en arbejdsgruppe i Generaldirektoratet for Fiskeri, som skal se på alle følgerne for Fællesskabets NAFO-fiskerflåde, der er berørt af de afgørelser, som blev truffet på årsmødet i 2003.

Den 19. januar 2004, da generaldirektøren deltog i et møde i Fiskeriudvalget, sagde han som svar på mit spørgsmål om McGuires nye videnskabelige rapporter — der er i modstrid med tidligere rapporter fra NAFO — at Kommissionen ville undersøge dem. Der har for nyligt været holdt nye møder med forskere i Madrid.

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt man nu er kommet med dette spørgsmål?

Vil Kommissionen tage hensyn til de nye rapporter med henblik på møderne i NAFO i juni og september 2004 for bedre at forsvare EU's fiskeriinteresser?

Kan Kommissionen oplyse om de konkrete planer og om, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at hjælpe den del af fiskerflåden, der er berørt af de afgørelser om hellefisk, der blev truffet i NAFO i 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. marts 2004)

Kommissionen har gennemgået McGuire-rapporten og har deltaget i et møde arrangeret af de spanske myndigheder. Efter en grundig gennemgang af rapporten i samråd med alle EU's repræsentanter i NAFO's Videnskabelige Råd er Kommissionen kommet til den konklusion, at rapporten ikke indeholder nye oplysninger, og at man derfor fortsat kan have tillid til det arbejde, som NAFO's Videnskabelige Råd udførte i juni 2003. Det mest passende forum for en drøftelse af denne rapport er efter Kommissionens mening mødet i NAFO's Videnskabelige Råd i juni 2004.

Rådet drøfter i øjeblikket visse ændringer af FIUF-forordningen (2), som tager sigte på at lette fiskernes byrde som følge af vedtagelsen af genopretningsplaner, herunder socioøkonomiske foranstaltninger til fordel for fiskere. Kommissionen er positivt indstillet over for disse.

Der er ligeledes gjort alternative fiskerimuligheder tilgængelige for EU's NAFO-fiskerflåde ved hjælp af kvoteoverførsler i de grønlandske og færøske farvande.

---

(1)  EFT C 70 E af 20.3.2004, s. 248.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet, EFT L 337 af 30.12.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/659 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/659

---

(2004/C 84 E/0743)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0703/04

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Medlemsstaternes bidrag til EU-budgettet

De enkelte medlemsstaters bidrag til EU-budgettet er under eller lidt over 1 % af deres respektive nationalindkomst.

Eftersom EU-budgettet har betydning for en afbalanceret udvikling og samhørigheden i EU og for gennemførelse af målsætningerne fra Lissabon og Gøteborg, bedes Kommissionen oplyse, hvorfor disse bidrag behøver indgå i de enkelte landes underskud.

Hvis ikke de gjorde det, ville det ikke længere være muligt at bruge bekæmpelse af budgetunderskud ved at reducere bidraget til EU-budgettet som et påskud til at forhindre en forøgelse af indtægterne i EU's finansielle overslag for 2007-2013.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(24. marts 2004)

EF-traktaten pålægger medlemsstaterne at undgå uforholdsmæssigt store underskud (defineret som det offentlige underskud under en referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP)). Begrebet »offentlig« defineres i Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem (1) i Det Europæiske Fællesskab (ESA95) (2), og de tilsvarende krav om statistiske oplysninger findes i ESA95. Alle udgifter, der indgår i definitionen »offentlig«, har relation til det uforholdsmæssigt store underskud. Medlemsstaternes bidrag til EU-budgettet er en del af de offentliges udgifter.

Kommissionen støtter ikke nogen forslag om at udelukke bestemte udgiftsposter fra beregningen af de offentlige udgifter. For at virkeliggøre målsætningerne fra Lissabon og Göteborg er det imidlertid vigtigt at øge kvaliteten af udgifterne i den offentlige sektor, så de giver øget vækst og omkostningseffektivitet. I de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik har Kommissionen med jævne mellemrum henstillet, at de offentlige udgifter omlægges på denne måde, og denne holdning er altid blevet støttet af Europa-Parlamentet og Rådet. En omlægning af de offentlige udgifter vil derfor øge såvel medlemsstaternes som EU-budgettets bidrag til virkeliggørelsen af målsætningerne fra Lissabon og Göteborg.

---

(1)  SEK 95.

(2)  EFT L 310 af 30.11.1996.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/660 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/660

---

(2004/C 84 E/0744)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0707/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. marts 2004)

Om:   Losseplads i naturreservatet Monte Catillo i Tivoli

Den italienske presse har for nylig bragt forlydender om, at de lokale myndigheder i Tivoli i Rom Kommune har besluttet at oprette en genbrugsstation med tilhørende logistiske infrastrukturer på et kommunalt ejet område i La Prece, som ligger i naturreservatet Monte Catillo, der er underlagt adskillige miljø- og landskabsmæssige restriktioner.

Det kommunalt ejede område er blevet overdraget til den kommunale affaldsindsamlingsvirksomhed ASA S.p.A. af kommunen. Genbrugsstationen skal imidlertid også omfatte en losseplads til deponering, sortering og bortskaffelse af uorganisk affald, som skal placeres i den ovennævnte naturpark.

Vil Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | om der er blevet gennemført en forebyggende vurdering af miljøindvirkningen på korrekt vis for at undersøge, om de rette forhold for oprettelse af en losseplads på ovennævnte sted er eller ikke er til stede? |
| --- | --- |

1.

om der er blevet gennemført en forebyggende vurdering af miljøindvirkningen på korrekt vis for at undersøge, om de rette forhold for oprettelse af en losseplads på ovennævnte sted er eller ikke er til stede?

| 2. | om den kommunale beslutning om overdragelsen af området til ASA S.p.A. er i overensstemmelse med direktiverne om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet og oplysning af offentligheden (85/337/EØF (1) og 97/11/EF (2)) og med direktivet om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (2001/42/EF (3))? |
| --- | --- |

2.

om den kommunale beslutning om overdragelsen af området til ASA S.p.A. er i overensstemmelse med direktiverne om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet og oplysning af offentligheden (85/337/EØF (1) og 97/11/EF (2)) og med direktivet om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (2001/42/EF (3))?

| 3. | om beslutningen om at oprette genbrugsstationen er i overensstemmelse med de ovennævnte direktiver? |
| --- | --- |

3.

om beslutningen om at oprette genbrugsstationen er i overensstemmelse med de ovennævnte direktiver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. april 2004)

Projektet om et deponeringsanlæg i naturreservatet Monte Catillo i Tivoli, som det ærede medlem nævner, er tilsyneladende omfattet af Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997. Det kunne falde ind under en af de projektkategorier, der er anført i direktivets bilag II. I henhold til artikel 4, stk. 2, i direktiv 85/337/EØF, som ændret, skal medlemsstaterne for projekter, der er anført i bilag II, enten ved en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde eller ved fastsættelse af grænseværdier eller kriterier, afgøre, om de skal gøres til genstand for en vurdering af virkningerne på miljøet i overensstemmelse med artikel 5 til 10.

Kommissionen kan imidlertid ikke have kendskab til alle de situationer, hvor der må formodes at være tale om en forkert anvendelse af fællesskabslovgivningen på miljøområdet fra de kompetente myndigheders side i medlemsstaterne. Sådanne situationer bliver normalt bragt til Kommissionens kendskab ved hjælp af klageskrivelser, skriftlige forespørgsler fra Europa-Parlamentet samt andragender til Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender, og de må nødvendigvis beskrives så nøjagtigt som muligt, for at Kommissionen kan blive i stand til at vurdere dem i relation til den gældende fællesskabslovgivning på miljøområdet.

I dette specifikke tilfælde kan Kommissionen ikke tage stilling til spørgsmålet på grundlag af de oplysninger, som det ærede medlem fremkommer med. Det ærede medlem opfordres derfor venligst til at tilvejebringe yderligere oplysninger for at sætte Kommissionen i stand til at vurdere sagen i henhold til den relevante fællesskabslovgivning.

For så vidt angår Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet, er fristen for medlemsstaternes gennemførelse af direktivet den 21. juli 2004. Derfor har medlemsstaterne endnu ikke pligt til at anvende bestemmelserne i dette direktiv i deres retssystem.

---

(1)  EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2)  EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(3)  EFT L 197 af 21.7.2001, s. 30.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/661 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/661

---

(2004/C 84 E/0745)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0711/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. marts 2004)

Om:   Bjergregioners særlige karakteristika og fællesskabets politik

Bjergregioner opfylder funktioner, som der er stor offentlig interesse omkring, navnlig på det miljømæssige, sociale og kulturelle område, og de udgør et ganske usædvanligt patrimonium, som det gælder om ikke blot at bevare, men især at nyttiggøre, hvilket forudsætter de rette politikker til fastholdelse af befolkningerne og med henblik på at skabe udvikling for dem.

Det er derfor nødvendigt, således som sektionen af bjergkommuner i Den Portugisiske Kommunesammenslutning for nylig understregede det på et møde, at indføre begrebet bjerge i strukturfondspolitikken og sikre, at deres særlige karakteristika rent faktisk anerkendes; det kan ske ved at afstemme forskellige sektorpolitikker inden for rammerne af en overordnet politik for bjerge og for hensigtsmæssige redskaber for disse territorier og deres indbyggere, idet man erkender behovet for løsninger, handlemuligheder og en ganske særlig opmærksomhed omkring problematikken i bjergene.

Jeg anmoder Dem derfor om at oplyse mig om, hvorvidt man agter:

| 1. | reelt at anerkende bjergregioners særpræg og mangfoldigheder; |
| --- | --- |

1.

reelt at anerkende bjergregioners særpræg og mangfoldigheder;

| 2. | at optage bjerge på Den Europæiske Unions politiske dagsorden og i Strukturfondene; |
| --- | --- |

2.

at optage bjerge på Den Europæiske Unions politiske dagsorden og i Strukturfondene;

| 3. | at oprette et politisk fællesskabsinstrument til gavn for bjergområderne; |
| --- | --- |

3.

at oprette et politisk fællesskabsinstrument til gavn for bjergområderne;

| 4. | at indføre procedurer for mere harmoniserede reaktioner, når det drejer sig om forslag om og forvaltning af fællesskabsfonde i bjergregionerne. |
| --- | --- |

4.

at indføre procedurer for mere harmoniserede reaktioner, når det drejer sig om forslag om og forvaltning af fællesskabsfonde i bjergregionerne.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. april 2004)

Kommissionen deler det ærede medlems interesse for spørgsmålet vedrørende bjergregionernes placering i EU-politikkerne.

Kommissionen afholdt i oktober 2002 en konference om EU-politikkerne og bjergregionerne, som havde ca. 500 deltagere fra det politiske liv, erhvervslivet og fagforeningerne i de 15 medlemsstater og ansøgerlandene.

I programmeringsperioden for strukturfondene (2000-2006) er 95 % af bjergregionerne i EU støtteberettigede — enten under mål 1 eller mål 2.

For perioden efter 2006 har Kommissionen foreslået en reform af samhørighedspolitikken i forbindelse med den tredje rapport om den økonomiske og sociale samhørighed, der blev vedtaget den 18. februar 2004 (1), og som den formelt har forelagt Parlamentet og Rådet. Kommissionen foreslår, at den territoriale samhørighed fremover bliver en integrerende del af samhørighedspolitikken.

Kommissionen foreslår, at der i forbindelse med den nye generation af regionalprogrammer tages hensyn til de særlige træk ved områder med naturlige handicap. Det foreslås f.eks., at der på regioner med vedvarende handicap anvendes en højere støttesats end på de øvrige regioner.

Hvad angår udvikling af landdistrikterne, som er et vigtigt indsatsområde for bjergregionerne, har Kommissionen ligeledes fremlagt visse forslag i sin meddelelse »Fremtiden skaber vi i fællesskab — Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013« (2). Kommissionen foreslår således oprettelse af et enhedsinstrument til landskabsbevaring og forbedring af miljøet og livskvaliteten i landdistrikterne.

---

(1)  KOM(2004) 107 endelig udg.

(2)  KOM(2004) 101 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/662 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/662

---

(2004/C 84 E/0746)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0716/04

af Luis Berenguer Fuster (PSE) og Anna Terrón i Cusí (PSE) til Kommissionen

(10. marts 2004)

Om:   Radiobaserede alarmer

På grund af den bemærkelsesværdige vækst inden for den private sikkerhedssektor, i særdeleshed for radiobaserede alarmer, hvor vagtselskaberne i stadig højere grad konkurrerer på prisen for at få større markedsandele, og hvor de glemmer, at alarmerne er et sikkerhedssystem, forværres jamming-problemet (frekvensinterferens) eksponentielt.

Påtænker Kommissionen at forelægge et initiativ til regulering af sektoren for at opfylde det nuværende retlige tomrum?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(19. april 2004)

Som påpeget af det ærede parlamentsmedlem er markedet for overvågningstjenester, der tilbydes offentligheden, i vækst. Disse tjenester konkurrerer på både kvalitet og pris.

Kommissionen er imidlertid ikke bekendt med, at der for øjeblikket skulle være problemer med kvalitet og pålidelighed af sådanne tjenester, der kan tilskrives for stor anvendelse og/eller jamming af de radiofrekvensbånd, de anvender.

Inden for rammerne af direktiv 1999/5/EF (1) (R&TTE-direktivet) blev dette emne drøftet med medlemsstaterne i september 2000. På daværende tidspunkt blev det ikke fundet nødvendigt at indføre yderligere regler til beskyttelse til særlige anlæg som f.eks. alarmsystemer mod skadelig interferens og sikre adgang til nødtjenester, da man mente, at markedskræfterne allerede ville sørge for dette.

Kommissionen vil dog bringe emnet på bane i forbindelse med det kommende møde med medlemsstaterne, der er planlagt til at finde sted i juni 2004, så det kan vurderes, om den aktuelle udvikling vil gøre det nødvendigt, at Kommissionen foretager en fornyet vurdering af problemet.

Kommissionen er endvidere i øjeblikket i færd med at undersøge en harmonisering på EU-plan af betingelserne for brug af radiofrekvensbånd til apparater med kort rækkevidde, herunder sikkerheds-alarmer. En del af denne analyse vil beskæftige sig med, hvordan man bedst kan muliggøre en effektiv anvendelse af sådanne apparater gennem aftalte tekniske parametre og passende radiofrekvensbånd.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse, EFT L 91 af 7.4.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/663 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/663

---

(2004/C 84 E/0747)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0720/04

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(10. marts 2004)

Om:   Eksportstøtte til havre

I Finland dyrkes der en del havre. Noget af denne havre er blevet eksporteret til bl.a. Canada og USA med eksportstøtte. Kommissionen er på nuværende tidspunkt ikke indstillet på at udbetale eksportstøtte, eftersom der i EU er mangel på korn som følge af sidste års dårlige høst. I Finland var høsten ikke dårlig, hvorfor landmændenes lagre er fulde af havre af god kvalitet.

Eftersom der ikke i Centraleuropa anvendes havre, er der ikke noget betydningsfuldt marked herfor i Sydeuropa og i det øvrige EU, hvor der ellers ville være behov for at importere korn. På nuværende tidspunkt befinder den finske havrehøst sig i landmændenes lagre, fordi havren ikke kan afsættes i de områder i EU, som har behov for korn, og den kan ikke med den stærkt reducerede eksportstøtte udføres til Nordamerika. Det må formodes, at havren kan eksporteres til Nordamerika, fordi den der anvendes i stort omfang.

Hvilke konkrete foranstaltninger vil Kommissionen træffe, så der kan eksporteres havre til Nordamerika, og efter hvilken tidsplan? Vil Kommissionen fortsat udbetale eksportstøtte og hæve den til det tidligere niveau, så eksporten til Nordamerika igen kan komme op på sit fulde omfang? Hvilken tidsplan gælder der i bekræftende fald, idet der er tale om en sag af hastende karakter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(2. april 2004)

I modsætning til situationen for de øvrige kornsorter var EU's havrehøst i 2003/04 normal, både hvad angår mængde og kvalitet, hvilket medførte et vist eksportoverskud fra Finland og Sverige. Faktisk faldt kornproduktionen i EU fra 209 mio. tons til 183 mio. tons, hvilket betød, at den samlede kornproduktion for første gang i mange år var væsentligt mindre end det interne forbrug (ca. 190 mio. tons). Dette har medført en kritisk forsyningssituation, navnlig for foderkorn.

Kommissionen indså, at efterspørgslen efter havre i EU ikke ville stige væsentligt, eftersom havre kun indgår i den normale fodersammensætning i begrænset omfang. Kommissionen åbnede derfor en licitation for eksport af havre den 15. oktober 2003, som gjorde det muligt at eksportere havre med eksportstøtte fra begyndelsen af havrehøsten. Indtil den 12. marts 2004 har Kommissionen ydet eksportrestitutioner for i alt 247 840 tons havre. Denne mængde udgør en stor del af produktionsårets havreoverskud.

I betragtning af EU's kornunderskud agter Kommissionen naturligvis at tilskynde til yderligere anvendelse af havre i foderblandinger i EU. Det skal tilføjes, at markedet for havre er specielt, fordi der kun findes én køber (USA), og fordi verdensmarkedspriserne fastsættes på det amerikanske marked. Kommissionens forvaltning af licitationen for havreeksport tager derfor ikke blot sigte på at støtte havrepriserne i Finland og Sverige, men også at tilskynde til størst mulig konkurrence i eksportlicitationsprocedurerne for at påvirke verdensmarkedspriserne mindst muligt. Kommissionen har til hensigt at fortsætte denne politik indtil udgangen af produktionsåret 2003/04. Licitationen for eksport af havre er åben indtil den 24. juni 2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/664 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/664

---

(2004/C 84 E/0748)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0722/04

af María Herranz García (PPE-DE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Den fælles markedsordning for olivenolie

Udover ikke at tage højde for den spanske produktions reelle forhold, indeholder forslaget om en reform af den fælles markedsordning for olivenolie også andre elementer med skadelig virkning, for eksempel opretholdelsen af den nuværende ordning med privat oplagring, på trods af at den ikke repræsenterede en hurtig og fleksibel reaktion på tilfælde med markedsforstyrrelser.

Er det muligt, at Kommissionen vil genoverveje sin holdning til ordningen for privat oplagring af olivenolie, således at den indrettes efter markedets virkelige situation, og derfor indføre en automatisk regulering af priserne ved åbning og lukning?

Derudover må antallet af oliventræer per olivenplantage i henhold til Kommissionens forslag ikke afvige med mere end 10 % fra det antal, der registreres per 1. januar 2005 i SIG Oleícola (det spanske informationssystem for olivenolieproducenter). Er Kommissionen klar over, at ved at begrænse væksten af antallet af oliventræer ved genplantningen af olivenplantager med 10 %, begrænser den klart den spanske olivenproduktions interesser, da det forhindrer en genplantning af de olivenplantager, som ikke kan tilpasses den moderne dyrkningsteknik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. marts 2004)

Ordningen med privat oplagring blev indført med henblik på forvaltning af kriser. Ordningen træder derfor ikke i kraft automatisk, men først når forvaltningskomitéen har truffet afgørelse herom på grundlag af en evaluering af markedssituationen. Imidlertid foreslår Kommissionen, at referencepriserne forbliver uændrede. Dette er i overensstemmelse med udviklingen på markedet i de seneste år, hvor olivenoliepriserne til trods for stigende efterspørgsel er forblevet relativt stabile takket være en betydelig stigning i produktionen.

I 1998 fastsatte Rådet, at yderligere oliventræer og de dertil svarende arealer, der tilplantes efter den 1. maj 1998, ikke kan komme i betragtning til støtte under den fælles markedsordning, medmindre der er tale om arealer, som er omfattet af et program, der er godkendt af Kommissionen. Netop dette princip indgår i det nuværende forslag både i forbindelse med afkoblet betaling og i forbindelse med støtte til olivenlunde. Fra den 1. maj 1998 skal landbrugere, der planter yderligere oliventræer, kunne klare sig på markedet uden EU-støtte.

Hvad angår støtten til olivenlunde har Kommissionen foreslået, at antallet af træer ikke må afvige mere end 10 % fra det antal, der er registreret pr. 1. januar 2005. Denne bestemmelse skal sikre, at de strukturelle karakteristika (miljømæssige og sociale), der gjorde olivenlunden støtteberettiget, bevares i fremtiden.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/665 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/665

---

(2004/C 84 E/0749)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0726/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Støtte til fiskeriets producentorganisationer

De italienske fiskeriforeninger har i nogen tid tilstræbt at komme fiskerisektoren til undsætning, bl.a. gennem en korrekt og præcis fortolkning af artikel 15 i forordning (EF) nr. 2792/1999 (1). I denne artikel opstilles navnlig en række parametre for medlemsstaternes tildeling af støtte i tre år efter oprettelsen af producentorganisationer.

Ifølge den konstante fortolkning, som er anlagt af kommissæren med ansvar for området, Franz Fischler, er denne støtte tænkt som værende kumulativ, således som det kan udledes af Europa-Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 SG (2001) D/289689 statsstøtte nr. 768/2001 España (Baleares); beslutning af 20. februar 2001 nr. 529/01 Ireland; beslutning af 3. april 2002 nr. 803/01 España (Andalucia); beslutning af 3. april 2002 nr. 820/01 Portugal.

Men efter ovennævnte foreningers opfattelse har direktøren for Generaldirektoratet for Fiskeri, Lea Verstraete, med notat af 5. februar 2004 nr. 017040 ved fortolkningen af ovennævnte forordnings artikel 15 ønsket at indsnævre anvendelsesområdet ved at pege på den mest restriktive af de to nævnte parametre, hvilket står i klar modsætning til udmeldingerne fra kommissær Franz Fischler.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | hvad der er den korrekte fortolkning og anvendelse af artikel 15 i forordning (EF) nr. 2792/1999? |
| --- | --- |

1.

hvad der er den korrekte fortolkning og anvendelse af artikel 15 i forordning (EF) nr. 2792/1999?

| 2. | hvilken af de to fortolkninger, som er anlagt af henholdsvis kommissær Franz Fischler og direktøren i Generaldirektoratet for Fiskeri, Lea Verstraete, der skal lægges til grund? |
| --- | --- |

2.

hvilken af de to fortolkninger, som er anlagt af henholdsvis kommissær Franz Fischler og direktøren i Generaldirektoratet for Fiskeri, Lea Verstraete, der skal lægges til grund?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(31. marts 2004)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem følgende:

| — | Fortolkningen af artikel 15 i forordning (EF) nr. 2792/199 af 17. december 1999, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2369/2002 af 20. december 2002 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (2), er tilsendt dels de italienske myndigheder med brev nr. 17040 af 5. februar 2004 underskrevet af Lea Verstraete, dels Legapesca med brev nr. 017049 af 16. februar 2004 ligeledes underskrevet af Lea Verstraete. |
| --- | --- |

—

Fortolkningen af artikel 15 i forordning (EF) nr. 2792/199 af 17. december 1999, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2369/2002 af 20. december 2002 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (2), er tilsendt dels de italienske myndigheder med brev nr. 17040 af 5. februar 2004 underskrevet af Lea Verstraete, dels Legapesca med brev nr. 017049 af 16. februar 2004 ligeledes underskrevet af Lea Verstraete.

| — | Der er intet modstridende mellem disse svar og de kommissionsbeslutninger, som det ærede medlem henviser til i sin forespørgsel. |
| --- | --- |

—

Der er intet modstridende mellem disse svar og de kommissionsbeslutninger, som det ærede medlem henviser til i sin forespørgsel.

---

(1)  EFT L 337 af 30.12.1999, s. 10.

(2)  EFT L 358 af 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/665 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/665

---

(2004/C 84 E/0750)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0727/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Oplysninger om præmiereserven til Lazio-regionen

Ifølge fællesskabsbestemmelserne om anvendelse af strukturfondene (artikel 7, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1260/1999 (1)) skal en andel svarende til 4 % af de samlede midler under EF-støtterammen 2000-2006 henlægges med henblik på midtvejstildelinger på basis af de støttemodtagende regionale og centrale forvaltningers formåen, hvad angår effektivitet, forsvarlig forvaltning og finansiel gennemførelse.

Det ser ud til, at denne form for præmie, som i Italien netop kaldes »præmietildeling« og ledsages af en yderligere tildeling fra det italienske finansministerium, for nylig er blevet bevilget Lazio-regionen på grund af de vellykkede resultater, som er opnået under Docup mål 2, med forpligtelsesbevillinger på 314 mio. EUR i området, hvoraf mere end 290 mio. EUR hidrører fra europæiske fonde, og finansiering af 1527 projekter foruden investeringer i størrelsesordenen 403,8 mio. EUR og kortlægning af fem industriområder og tre førende produktionsområder (datakilde: www.tesoro.it).

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | hvor stort et beløb EU har tildelt Lazio-regionen efter artikel 7, stk. 5, i ovennævnte forordning? |
| --- | --- |

1.

hvor stort et beløb EU har tildelt Lazio-regionen efter artikel 7, stk. 5, i ovennævnte forordning?

| 2. | hvilke andre italienske og europæiske regioner der modtager præmien, og hvor stort et beløb der er tildelt disse? |
| --- | --- |

2.

hvilke andre italienske og europæiske regioner der modtager præmien, og hvor stort et beløb der er tildelt disse?

| 3. | om man påtænker at offentliggøre en generel redegørelse for tildelingen af henlæggelsen på 4 % til de forskellige præmierede europæiske forvaltninger? |
| --- | --- |

3.

om man påtænker at offentliggøre en generel redegørelse for tildelingen af henlæggelsen på 4 % til de forskellige præmierede europæiske forvaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. april 2004)

Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (2) tildeles resultatreserven senest den 31. marts 2004 på grundlag af forslag fra medlemsstaten.

Den 23. marts 2004 traf Kommissionen afgørelse om tildeling af resultatreserven (3). Lazio-regionen modtog 16 118 352 EUR. Alle italienske og de fleste EU-regioner fik tildelt midler fra resultatreserven. I alt 90 % af strukturfondsprogrammerne modtog bevillinger. De nøjagtige beløb er angivet i afgørelsen.

Der er ved at blive udarbejdet en rapport om tildelingen af resultatreserven, som vil blive drøftet med medlemsstaterne i Komitéen for Udvikling og Omstilling i Regionerne. Denne rapport vil foreligge i maj 2004.

---

(1)  EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

(2)  EFT L 161 af 26.6.1999.

(3)  KOM(2004) 883 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/666 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/666

---

(2004/C 84 E/0751)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0735/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Finansiering af projekter til omledning af vand fra floden Ebros flodbækken til de østlige og sydlige områder i Spanien

Hvor mange projekter vedrørende omledning af vand fra floden Ebros flodbækken til de østlige og sydlige områder i Spanien er blevet finansieret gennem strukturfondene og Samhørighedsfonden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. april 2004)

Indtil videre har Kommissionen ikke truffet beslutning om støtte gennem Samhørighedsfonden eller strukturfondene til noget projekt om omledning af vand fra Ebro-floden til de østlige og sydlige områder i Spanien.

De spanske myndigheder har forelagt fire forslag til samfinansiering af dette projekt, der for øjeblikket bliver evalueret af Kommissionens tjenestegrene.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/667 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/667

---

(2004/C 84 E/0752)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0736/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Støtte til de regioner, der ikke er omfattet af strukturfondenes mål 1 på grund af den såkaldte »statistiske effekt«

Hvilken økonomisk overgangsordning vil komme til at gælde for de regioner, der ikke længere vil være omfattet af strukturfondenes mål 1 på grund af den såkaldte »statistiske effekt«, der følger af tiltrædelsen af de nye medlemsstaters regioner, hvis gennemsnitlige indkomster ligger langt under det nuværende EU-gennemsnit?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2004)

Kommissionen vedtog forslag til den fremtidige samhørighedspolitik for perioden 2007-2013 i den tredje rapport om den økonomiske og sociale samhørighed, der blev vedtaget den 18. februar 2004 og fremsendt til Parlamentet og Rådet. Et af Kommissionens forslag går ud på, at der skal ydes midlertidig støtte til regioner, hvis bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger ville have været mindre end 75 % af fællesskabsgennemsnittet i et EU med 15 medlemsstater, men bliver over 75 % af fællesskabsgennemsnittet i et EU med 25 medlemsstater (den såkaldte statistiske effekt af udvidelsen). Det drejer sig om regioner, hvis situation objektivt set ikke har ændret sig, selv om deres BNP pr. indbygger bliver relativt højere i det udvidede EU. Ud fra et rimelighedshensyn og for at give de pågældende regioner mulighed for at fuldføre konvergensprocessen foreslår Kommissionen, at »støtten skal være større end besluttet i Berlin i 1999 for de såkaldte >udfasningsregioner< af den nuværende generation« (1).

---

(1)  KOM(2004) 107. Et nyt partnerskab for samhørighed.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/667 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/667

---

(2004/C 84 E/0753)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0737/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Statistik over Erasmus-studerende

Har Kommissionen udarbejdet en nøjagtig statistik over antallet af studerende på de europæiske universiteter, der har deltaget i Erasmus-programmet siden dets oprettelse? Har man lavet en opdeling i medlemsstater og i regioner? Hvis det er tilfældet, hvad er så tallene?

Har Kommissionen særskilte data for den selvstyrende region Valencia, der gør det muligt at sammenligne denne med andre regioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(19. april 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at der findes en række statistiske oplysninger vedrørende Erasmus-mobiliteten — herunder også en opdeling efter medlemsstater — på webstedet for Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur på følgende adresse: (http://europa.eu.int/comm/education/programmes/ socrates/erasmus/stat_en.html).

Med hensyn til en statistisk opdeling efter regioner er der adgang til en database med mere detaljerede oplysninger på de nationale Socrates- og Erasmus-kontorer.

Kommissionen vil derfor opfordre det ærede medlem til at indhente de relevante oplysninger om Valencia ved at kontakte det nationale kontor i Spanien, som har følgende adresse:

| Agencia Nacional Erasmus |
| --- |
| Consejo de Coordinación Universitaria |
| Ciudad Universitaria s/n |
| E-28040 Madrid |
| Kontaktperson: María Teresa Díez Iturrioz |
| Tlf.: +34-91 453 98 00 |
| E-mail: mariateresa.diez@cuniv.mec.es |

Agencia Nacional Erasmus

Consejo de Coordinación Universitaria

Ciudad Universitaria s/n

E-28040 Madrid

Kontaktperson: María Teresa Díez Iturrioz

Tlf.: +34-91 453 98 00

E-mail: mariateresa.diez@cuniv.mec.es

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/668 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/668

---

(2004/C 84 E/0754)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0739/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   EU's fremtidige regionalpolitik for de mest perifere Middelhavsregioner

I lyset af den forestående udvidelse af Den Europæiske Union bliver overførslerne af midler fra strukturfondene og Samhørighedsfonden til de nuværende medlemsstater reduceret betragteligt. Kommissær Michel Barnier foreslår, at de regioner, der ikke længere er mål 1-områder, f.eks. den selvstyrende region Valencia i Spanien, fremover vil modtage en gradvis faldende støtte.

Har Kommissionen i denne forbindelse og med EU's finansielle overslag efter 2007 in mente lavet en detaljeret analyse af, hvordan faldet i bevillinger og støtte vil påvirke økonomien i de Middelhavsregioner, der i dag hører ind under strukturfondenes mål 1, men som ikke vil blive ved med at gøre det på grund af stigningen i deres indkomstniveauer, når man tager højde for, at de fortsat er perifere regioner og stadig har utilstrækkelige indkomstniveauer?

Hvis dette er tilfældet, hvordan vil det så påvirke den selvstyrende region Valencia kvalitativt og kvantitativt?

Hvilke aktioner foreslår Kommissionen for de regioner, som efterhånden ikke længere vil modtage disse midler, så deres økonomier ikke lider betydelig skade?

Hvordan mener Kommissionen på den anden side, at den skal kompensere for det drastiske fald i den finansielle bistand til disse regioner, som bliver resultatet af bortfaldet af Samhørighedsfonden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. april 2004)

I overensstemmelse med artikel 159 i EF-traktaten har Kommissionen for nylig offentliggjort den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed (1), der omfatter en detaljeret analyse af strukturfondenes virkning og merværdi. Denne rapport indeholder også et forslag til reform af samhørighedspolitikken i perioden 2007-2013.

Kommissionen foreslår, at regioner med et BNP per capita på under 75 % af EU's gennemsnit skal kunne omfattes af det nye »konvergens og konkurrenceevne«-mål. Beslutningen om, hvilke regioner der vil være omfattet heraf, vil blive truffet på grundlag af de seneste data, der er tilgængelige til den tid.

I henhold til de seneste data (for 2001), som er offentliggjort i den tredje samhørighedsrapport, ligger Comunidad Valenciana på 81,1 % af det gennemsnitlige BNP per capita for EU15 eller på 89 % for EU25. Kommissionen foreslår, at regioner, der for øjeblikket er støtteberettigede under mål 1, men som ikke opfylder kriterierne for konvergensmålet, skal modtage en større støtte (»indslusning«) som en overgangsordning i henhold til det nye mål for »regional konkurrenceevne og beskæftigelse«. Overgangsordningen »skal følge de retningslinjer, der gælder for regioner, som ikke længere er støtteberettigede under mål 1 i perioden 2000-2006«.

---

(1)  KOM(2004) 107 endelig udg.»Et nyt samhørighedspartnerskab«.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/669 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/669

---

(2004/C 84 E/0755)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0766/04

af Giorgio Celli (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Finansieringen af kanaliseringen Llubí-Crestaxt-Pollensa (De Baleariske Øer)

I begyndelsen af 2003 besluttede Kommissionen ved hjælp af Samhørighedsfonden at finansiere kanaliseringsprojektet Llubí-Crestaxt-Pollensa på øen Mallorca i Spanien. Balearernes regering udskrev en offentlig konkurrence for projektet og iværksatte arbejdet, hvoraf 40 % er afsluttet. Dette projekt er et afgørende skridt hen imod en optimal forvaltning og distribution af Mallorcas vand. Det drejer sig om en fuldførelse af kanalforbindelsen tværs over Mallorca, som vil løbe 90 km langs foden af bjergkæden Tramuntana. Ved at opsamle vandet fra flere udløb samt regulere flere grundvandsreservoirer vil projektet således opfylde flere forskellige behov. Mallorcas typiske middelhavsklima og øens afhængighed af turistindustrien medfører, at vandbehovet er stort om sommeren, hvor nedbørsmængden er uregelmæssig, samt en vekslen mellem årelange perioder med vandmangel efterfulgt af enkelte år med rigelige nedbørsmængder. Formålet med projektet er netop at samle størstedelen af overfladevandressourcerne og dele af de underjordiske, således at det overskud af overfladevand, der opstår i perioder med megen nedbør, vil kunne placeres i strategisk udvalgte reservoirer med indsynkningsdale med stor kapacitet, således at disse reservoirer ville genvinde deres højeste grundvandsspejl og kunne fungere som vandreserver i de mest tørre perioder. Det er et projekt, der skal opfylde vandbehovet ved at mindske overbelastningen af vandbeholdningen ved hjælp af sammenkoblingerne med de benyttede vandførende lag. Efter at regionalstyret fik en ny sammensætning som følge af valget i juni sidste år, er arbejdet med den nordlige del af projektets tværforbindelse indstillet, og der er foreslået en ændring, som grundlæggende forvansker det oprindelige projekts mål: Forbindelsen mellem tværforbindelsen og vandreservoiret ved Crestaxt annulleres, og i stedet forbindes den med et nyt afsaltningsanlæg, som skal etableres i Alcudia. Dette vil efterlade Pollensa uden garanti for vandforsyning. Formålet med denne ændring er at bringe vand til Palma fra det kommende afsaltningsanlæg ved Alcudia i lavsæsonen, når anlæggets vandproduktion ikke opbruges af øens nordlige del. Ændringen har ikke været underkastet et nyt offentligt tilbud, og er heller ikke ledsaget af en teknisk begrundelse. Er Kommissionen indstillet på at finansiere projektet på trods af den fundamentale ændring af projektet og dets formål? Kan Kommissionen undersøge, hvorvidt fællesskabsretten omgås ved at være et fuldstændig andet projekt end det, der godkendtes i 2002?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(30. marts 2004)

Kommissionen har ganske rigtigt godkendt samfinansieringen af vandforsyningsprojektet Llubí — Crestatx (Sa Pobla) via Samhørighedsfonden. Ansøgningen om samfinansiering blev forelagt som et samlet og selvstændigt projekt. Kommissionen har ikke modtaget nogen ansøgning om samfinansiering af et eventuelt Crestatx (Sa Pobla) — Pollença-projekt.

EU-samfinansieringen skal anvendes på det oprindeligt planlagte og godkendte arbejde, og enhver ændring i det projekt, der rent faktisk modtager støtte, skal, hvad såvel selve arbejdet som formålet angår, analyseres af Kommissionen, især for at sikre, at fællesskabsbestemmelserne overholdes. Hvad det af Samhørighedsfonden samfinansierede projekt angår, har Kommissionen ikke til dato modtaget nogen ansøgning om ændring af den oprindelige afgørelse. Hvis de spanske myndigheder forelægger et forslag om ændring af det oprindelige projekt, vil Kommissionen analysere et sådant forslag.

Kommissionen ønsker endvidere at gøre opmærksom på, at ethvert projekt, der gennemføres på Unionens område, skal overholde den gældende lovgivning, uanset om det finansieres af EU eller ej; dette gælder især miljølovgivningen og bestemmelserne for indgåelse af offentlige kontrakter.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/670 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/670

---

(2004/C 84 E/0756)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0768/04

af Ole Sørensen (ELDR) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Udlevering af krigsforbrydere til Danmark

Mine spørgsmål drejer sig om Den Europæiske Arrestordre, der trådte i kraft den 1. januar 2004. Jeg hilser tiltaget meget velkomment, idet de fysiske grænser mellem medlemsstaterne ikke bør kunne udnyttes af kriminelle til strafunddragelse. Problemet er blevet forstærket gennem de senere år i takt med indførelsen af reglerne om fri bevægelighed inden for EU. På dette punkt er Den Europæiske Arrestordre et skridt i den rigtige retning.

Jeg er dog bekymret i forhold til den praktiske implementering af arrestordren. Dette giver anledning til følgende spørgsmål:

| 1. | Hvad har Kommissionen foretaget sig i forhold til de syv medlemsstater, der ikke havde gennemført arrestordren inden for den berammede frist, den 31. december 2003? Hvor mange medlemsstater har nu indført arrestordren? |
| --- | --- |

1.

Hvad har Kommissionen foretaget sig i forhold til de syv medlemsstater, der ikke havde gennemført arrestordren inden for den berammede frist, den 31. december 2003? Hvor mange medlemsstater har nu indført arrestordren?

| 2. | Kan Kommissionen stå inde for, at Danmark med arrestordrens ikrafttræden kan få udleveret de krigsforbrydere, der siden afslutningen af den Anden Verdenskrig har været begæret udleveret fra Tyskland? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen stå inde for, at Danmark med arrestordrens ikrafttræden kan få udleveret de krigsforbrydere, der siden afslutningen af den Anden Verdenskrig har været begæret udleveret fra Tyskland?

| 3. | Er det rigtigt, at tysk politi, med henvisning til arrestordren, allerede har krævet den første danske statsborger udleveret til Tyskland i forbindelse med anklager om svindel? Er dette muligt på et tidspunkt, hvor Tyskland stadig ikke har implementeret arrestordren? |
| --- | --- |

3.

Er det rigtigt, at tysk politi, med henvisning til arrestordren, allerede har krævet den første danske statsborger udleveret til Tyskland i forbindelse med anklager om svindel? Er dette muligt på et tidspunkt, hvor Tyskland stadig ikke har implementeret arrestordren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(14. april 2004)

| 1. | Hidtil har ti medlemsstater gennemført rammeafgørelsen om den europæiske arrestordre (1) og givet Kommissionen meddelelse om deres respektive gennemførelsesbestemmelser.
  Ved overvågningen af gennemførelsen af rammeafgørelsen skal Kommissionen i overensstemmelse med artikel 34, stk. 3, i rammeafgørelsen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport senest den 31. december 2004. I rapporten redegør Kommissionen for de eventuelle praktiske problemer, medlemsstaterne har haft i gennemførelsesperioden samt årsagerne til, at de ikke overholder tidsfristen.
  De øvrige medlemsstater har bekræftet, at de vil være parate i sommeren 2004. For så vidt angår de nye medlemsstater har Ungarn allerede vedtaget gennemførelsesbestemmelser, der træder i kraft den 1. maj 2004, mens de øvrige har oplyst, at de vil kunne være parate til samme dato, som også er datoen for deres tiltrædelse. |
| --- | --- |

1.

Hidtil har ti medlemsstater gennemført rammeafgørelsen om den europæiske arrestordre (1) og givet Kommissionen meddelelse om deres respektive gennemførelsesbestemmelser.

Ved overvågningen af gennemførelsen af rammeafgørelsen skal Kommissionen i overensstemmelse med artikel 34, stk. 3, i rammeafgørelsen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport senest den 31. december 2004. I rapporten redegør Kommissionen for de eventuelle praktiske problemer, medlemsstaterne har haft i gennemførelsesperioden samt årsagerne til, at de ikke overholder tidsfristen.

De øvrige medlemsstater har bekræftet, at de vil være parate i sommeren 2004. For så vidt angår de nye medlemsstater har Ungarn allerede vedtaget gennemførelsesbestemmelser, der træder i kraft den 1. maj 2004, mens de øvrige har oplyst, at de vil kunne være parate til samme dato, som også er datoen for deres tiltrædelse.

| 2. | Det ærede medlem spørger, om Kommissionen kan garantere, at personer, der har begået krigsforbrydelser under 2. Verdenskrig, vil blive overgivet til Danmark fra Tyskland. Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på de erklæringer, der er er afgivet i forbindelse med rammeafgørelsens artikel 32.
  Da Rådet vedtog rammeafgørelsen, fik hver medlemsstat mulighed for at afgive en erklæring om, at det som fuldbyrdelsesland fortsat ville behandle begæringer vedrørende handlinger begået før en bestemt dato i overensstemmelse med det udleveringssystem, der var gældende før 1. januar 2004.
  Da Tyskland ikke afgav en sådan erklæring, finder Kommissionen ikke, at der er noget til hinder for, at de danske myndigheder udsteder en arrestordre vedrørende tyske statsborgere, der skal arresteres i en medlemsstat, der har gennemført rammeafgørelsen. Når Tyskland gennemfører rammeafgørelsen, vil den også have retskraft på dets område. Fuldbyrdelsesmyndigheden kan imidlertid nægte at fuldbyrde den europæiske arrestordre af de årsager, der er omhandlet i rammeafgørelsen (f.eks. forældet efter national ret). |
| --- | --- |

2.

Det ærede medlem spørger, om Kommissionen kan garantere, at personer, der har begået krigsforbrydelser under 2. Verdenskrig, vil blive overgivet til Danmark fra Tyskland. Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på de erklæringer, der er er afgivet i forbindelse med rammeafgørelsens artikel 32.

Da Rådet vedtog rammeafgørelsen, fik hver medlemsstat mulighed for at afgive en erklæring om, at det som fuldbyrdelsesland fortsat ville behandle begæringer vedrørende handlinger begået før en bestemt dato i overensstemmelse med det udleveringssystem, der var gældende før 1. januar 2004.

Da Tyskland ikke afgav en sådan erklæring, finder Kommissionen ikke, at der er noget til hinder for, at de danske myndigheder udsteder en arrestordre vedrørende tyske statsborgere, der skal arresteres i en medlemsstat, der har gennemført rammeafgørelsen. Når Tyskland gennemfører rammeafgørelsen, vil den også have retskraft på dets område. Fuldbyrdelsesmyndigheden kan imidlertid nægte at fuldbyrde den europæiske arrestordre af de årsager, der er omhandlet i rammeafgørelsen (f.eks. forældet efter national ret).

| 3. | Med hensyn til det ærede medlems sidste spørgsmål kender Kommissionen ikke den nævnte sag. De tyske retsmyndigheder kan imidlertid ikke udstede en europæisk arrestordre, førend Tyskland har gennemført rammeafgørelsen. De tyske myndigheders retsgrundlag for arrest og udlevering er fortsat de eksisterende instrumenter vedrørende udlevering. |
| --- | --- |

3.

Med hensyn til det ærede medlems sidste spørgsmål kender Kommissionen ikke den nævnte sag. De tyske retsmyndigheder kan imidlertid ikke udstede en europæisk arrestordre, førend Tyskland har gennemført rammeafgørelsen. De tyske myndigheders retsgrundlag for arrest og udlevering er fortsat de eksisterende instrumenter vedrørende udlevering.

---

(1)  EFT L 190 af 18.7.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/671 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/671

---

(2004/C 84 E/0757)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0770/04

af Seán Ó Neachtain (UEN) til Kommissionen

(5. marts 2004)

Om:   EU-statsborgerskab

Inden den 1. maj 2004 må en række presserende sager vedrørende EU-statsborgerskab være afklaret. Kommissionen bedes derfor oplyse, hvordan det efter den 1. maj 2004 vil forholde sig med ret til EU-statsborgerskab i følgende to tilfælde: For det første en kvinde, som er født i Rusland, flyttede til Letland og valgte at blive her uden statsborgerskab, senere giftede sig med en EU-statsborger og flyttede til Irland, hvor hun nu har opholdstilladelse, men skal have visa for at rejse uden for Irland; og for det andet, situationen med hensyn til EU-statsborgerskab for lettiske statsborgere, der bor i Irland eller i en anden EU-medlemsstat.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(24. marts 2004)

I henhold til EF-traktatens artikel 17 har enhver, der er statsborger i en medlemsstat, unionsborgerskab. Unionsborgerskab er et supplement til det nationale borgerskab og træder ikke i stedet for dette.

Det ærede medlem henviser i sit første eksempel til den særlige situation, der gør sig gældende for statsløse personer i Letland. Kommissionen er fuldt ud opmærksom på denne situation. En kvinde, der er født i Rusland og bosiddende i Letland uden statsborgerskab, som senere gifter sig med en EU-borger og flytter med ham til Irland, vil kun have unionsborgerskabets rettigheder, hvis hun erhverver unionsborgerskab enten ved giftermål eller på en anden af de måder, der er fastlagt i medlemsstatens lovgivning om erhvervelse af statsborgerskab. Hvis hun forbliver statsløs eller bevarer statsborgerskab i et tredjeland, vil hun stadig være omfattet af fællesskabslovgivningen om ret til fri bevægelighed og bopæl og have ret til at bo i Irland i kraft af, at hun er ægtefælle til en EU-borger.

Hvis hun ønsker at rejse til en anden medlemsstat fra Irland har hun brug for visum, eftersom Irland, efter eget valg, ikke anvender fællesskabslovgivningen om kortfristede visa, kontrol af ydre grænser og bevægelighed inden for et område, hvor kontrollen af personer ved de indre grænser er afskaffet (Schengen-lovgivningen). Det skal imidlertid understreges, at hun på grund af sin status som ægtefælle til en EU-borger bør nyde godt af alle faciliteter til opnåelse af nødvendige visa, og at disse skal udstedes uden beregning.

I det andet eksempel vil den lettiske statsborger, der bor i Irland eller i en hvilken som helst anden medlemsstat, blive EU-borger fra og med Letlands tiltrædelse af Den Europæiske Union den 1. maj 2004 og vil omgående nyde godt af de rettigheder, der er forbundet med unionsborgerskab som fastsat i EF-traktatens anden del og i særdeleshed af retten til fri bevægelighed og bopæl inden for medlemsstaternes område (i påkommende tilfælde med undtagelse af gældende overgangsbestemmelser for arbejdstagere) og retten til at afgive stemme og opstille som kandidat ved kommunalvalg og valg til Europa-Parlamentet i den medlemsstat, hvor den pågældende bor.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/672 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/672

---

(2004/C 84 E/0758)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0792/04

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Tyrkiets tilbagelevering af ejendomme

Mange assyriske, kaldæiske og syriske kristne og armenere, som deporteredes i 1915 i det ottomanske rige, er blevet likviderede. Den tyrkiske stat har konfiskeret deres ejendomme med den begrundelse, at de, som er blevet likviderede, har været forsvundne siden og ikke har passet deres ejendomme. Disse konfiskationer fandt blandt andet sted mellem 1951 og 1960. I officielle dokumenter og beslutninger kalder den tyrkiske stat disse ejendomme for »forladte armenske aktiver«.

Overvejer Kommissionen at træffe foranstaltninger for at få Tyrkiet til at levere disse ejendomme tilbage til de assyrisk-kaldæersk-syrisk kristne og armenske ejere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(19. april 2004)

Spørgsmålet om de konfiskerede og beslaglagte ejendomme, der tilhørte medlemmer af ikke-muslimske trossamfund i Tyrkiet, har gentagne gange været omtalt i Kommissionens periodiske rapporter i de seneste år.

I den periodiske rapport fra oktober 2002 nævner Kommissionen således, at »hvad ikke-muslimske trossamfund angår, er det kun ejendomme, der er anmeldt i henhold til lov nr. 2762 fra 1936, som anerkendes juridisk, og at alle ejendomme, der ikke blev opført på listen i 1936, er blevet overtaget af den tyrkiske stat eller vil kunne risikere at blive konfiskeret. Armenske, græske og katolske ejendomme er blevet konfiskeret eller risikerer at blive det«. I rapporten fra november 2003 anfører Kommissionen, at »spørgsmålet om konfiskerede ejendomme, der er et anliggende, der giver anledning til bekymring blandt ikke-muslimske trossamfund, endnu ikke er blevet behandlet. På grund af disse trossamfunds manglende juridiske status er deres ejendomme under konstant risiko for at blive konfiskeret, og forsøg på at generhverve ejendom ad rettens vej støder på talrige forhindringer«.

Kommissionen er for nylig blevet underrettet om, at de tyrkiske myndigheder som led i deres bestræbelser for at løse problemerne vedrørende ikke-muslimske trossamfund for nylig har besluttet at udarbejde en oversigt over de ejendomme, der er blevet konfiskeret og beslaglagt siden 1936.

Kommissionen vil fortsat følge denne sag nøje.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/673 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/673

---

(2004/C 84 E/0759)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0796/04

af Michel Hansenne (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Sikkerhed i elevatorer

Det europæiske standardiseringsinstitut har udarbejdet en sikkerhedsstandard for de eksisterende elevatorer: SNEL (Safety Norm for Existing Lifts). Denne standard hjælper landene til at identificere risiciene i forbindelse med de eksisterende elevatorer og til at indføre lovgivning til at afhjælpe disse risici. I henstilling 95/216/EF (1), som er tilknyttet direktiv 95/16/EF (2), nævnes denne nye standard ikke eksplicit. I lyset af de mange ulykker med dødelig udgang, der er sket gennem de seneste år, og den øgede bevidsthed i visse lande, der har indført eller er i gang med at indføre lovgivning inden for dette område, vil det være ønskeligt at gennemføre denne henstilling. Dette ville gøre det muligt bedre at oplyse de politiske beslutningstagere om de mest hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik på at begrænse de risici, der er forbundet med de eksisterende elevatorer, til et minimum ved at bringe lovgivningen i overensstemmelse med standarden EN 81-80, der blev ratificeret den 3. november 2003.

Kan Kommissionen give tilsagn om foranstaltninger på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(19. april 2004)

Kommissionens henstilling 95/216/EF af 8. juni 1995 (3) omfatter de eksisterende elevatorer, dvs. elevatorer, som er installeret inden ikrafttrædelsen af »elevator«-direktivet 95/16/EF (4). Med denne henstilling opfordres medlemsstaterne til at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at sikre en tilfredsstillende vedligeholdelse af de eksisterende elevatorer samt at forbedre sikkerheden ved disse apparater.

Det europæiske standardiseringsudvalg har for nylig vedtaget en ny standard, EN 81-80, som omhandler sikkerhedsmæssige forbedringer af de eksisterende elevatorer. Selv om denne standard ikke har samme status som de harmoniserede standarder, der er vedtaget som led i direktiv 95/16/EF, indeholder den dog råd og oplysninger, der vil kunne være af stor nytte for de, der skal forestå gennemførelsen af henstilling 95/216/EF. Kommissionen vil nøje undersøge mulighederne for at ajourføre henstillingen, så der medtages en reference til den nye standard. Den vil holde det ærede parlamentsmedlem informeret om den beslutning, der tages efter denne undersøgelse.

---

(1)  EFT L 134 af 20.6.1995, s. 37.

(2)  EFT L 213 af 7.9.1995, s. 1.

(3)  EFT L 134 af 20.6.1995.

(4)  Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/16/EF af 29. juni 1995 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elevatorer, EFT L 213 af 7.9.1995.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/673 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/673

---

(2004/C 84 E/0760)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0802/04

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Illoyal konkurrence på grund af store forskelle i takster for destruktion

Den nederlandske landbrugsminister fremsendte for nylig en oversigt over destruktionstakster til det nederlandske Andetkammer. Det fremgår af denne oversigt, at der er drastiske forskelle mellem medlemsstaterne, for så vidt angår de anvendte takster for destruktion og tilknyttede omkostninger.

| 1. | Er Kommissionen bekendt med de store forskelle mellem medlemsstaterne, for så vidt angår de takster, kvægavlerne betaler for destruktion? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med de store forskelle mellem medlemsstaterne, for så vidt angår de takster, kvægavlerne betaler for destruktion?

| 2. | Følger medlemsstaterne de retningslinjer, Kommissionen fastlagde den 14. december 2003, også hvad angår de ændringer, der heri fastlægges pr. 1. januar 2003?
  Hvad har Kommissionen i benægtende fald til hensigt at gøre for at sikre, at disse retningslinjer følges?
  Mener Kommissionen i bekræftende fald ikke, at det, i betragtning af de store forskelle, er på tide på kort sigt at arbejde på yderligere harmonisering af taksterne? |
| --- | --- |

2.

Følger medlemsstaterne de retningslinjer, Kommissionen fastlagde den 14. december 2003, også hvad angår de ændringer, der heri fastlægges pr. 1. januar 2003?

Hvad har Kommissionen i benægtende fald til hensigt at gøre for at sikre, at disse retningslinjer følges?

Mener Kommissionen i bekræftende fald ikke, at det, i betragtning af de store forskelle, er på tide på kort sigt at arbejde på yderligere harmonisering af taksterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. april 2004)

Kommissionen har ikke nogen oversigt over takster for destruktion og dermed forbundne omkostninger i de forskellige medlemsstater. Hvis det ærede medlem ligger inde med sådanne oplysninger, bedes han sende dem til Kommissionen.

Alle medlemsstaterne med undtagelse af Luxembourg har skriftligt accepteret at ville overholde de retningslinjer, som det ærede medlem omtaler. Hvad angår Luxembourg, har Kommissionen netop foreslået hensigtsmæssige foranstaltninger.

Med hensyn til forskellene i de takster, destruktionsanstalter i forskellige medlemsstater anvender, vil statsstøtteregler næppe være en egnet løsning. Den frie konkurrence skulle give garanti for nogenlunde samme priser i nogenlunde ens situationer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/674 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/674

---

(2004/C 84 E/0761)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0803/04

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Ansøgning om støttemidler fremsat af hr. Doriano Cataffo

Mit kontor har modtaget en forespørgsel fra advokatfirmaet Kiederle, Dr. Schulz & Kollegen i Augsburg, som har henvendt sig til mig på vegne af deres klient hr. Bernhard Oswald, Pfarrer-Steinacker-Str. 15 a, D-86551 Aichach, Tyskland.

I 2002 fik hr. Doriano Cataffo, Via R. Ricci 46, I-84129 Salerno, Italien, af hr. Oswald til opgave at fremsætte en ansøgning om støttemidler for Kommissionen. Med pengene ville hr. Oswald erhverve en grund i Herzog-Max-Str. 7 i D-86551 Aichach/Unterwittelsbach, Tyskland, for der at bygge en pension. Hr. Cataffo lovede ham at kunne fremskaffe EU-støttemidler inden for EF-støtterammen 2000-2006 til finansiering af projektet.

Selv om hr. Cataffo har modtaget betaling for sin ydelse, synes der ikke at være fremsat nogen ansøgning. Hr. Oswald er derfor ved at sagsøge hr. Cataffo.

Jeg vil bede Kommissionen bidrage til sagens oplysning ved at besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Har hr. Cataffo på vegne af hr. Oswald indgivet en sådan ansøgning om støttemidler? |
| --- | --- |

1.

Har hr. Cataffo på vegne af hr. Oswald indgivet en sådan ansøgning om støttemidler?

| 2. | Hvis ja, er denne blevet godkendt, og er pengene blevet udbetalt? |
| --- | --- |

2.

Hvis ja, er denne blevet godkendt, og er pengene blevet udbetalt?

| 3. | Er der principielt mulighed for at yde støtte til sådanne byggeprojekter? |
| --- | --- |

3.

Er der principielt mulighed for at yde støtte til sådanne byggeprojekter?

| 4. | Har Kommissionen kendskab til hr. Cataffo, som ifølge advokatfirmaet Kiederle, Dr. Schulz & Kollegen allerede flere gange er optrådt i lignende sager, og til dennes virke? |
| --- | --- |

4.

Har Kommissionen kendskab til hr. Cataffo, som ifølge advokatfirmaet Kiederle, Dr. Schulz & Kollegen allerede flere gange er optrådt i lignende sager, og til dennes virke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. april 2004)

Kommissionen har ikke fundet noget bevis for, at det projekt, der nævnes af det ærede medlem, er blevet samfinansieret af strukturfondene inden for rammerne af det nuværende 2000-2006 mål 2-program for Bayern. De bayerske myndigheder, som er ansvarlige for forvaltningen af de projekter, der støttes af programmet, har ikke kendskab til nogen ansøgning om et sådant projekt. Der forelægger ikke bevis for, at noget andet EU-støtteinstrument, der er til de bayerske myndigheders rådighed, har været involveret.

Enhver ansøgning om støtte skal fremsendes til den udpegede forvaltningsmyndighed i Bayern, som er ansvarlig for ovennævnte program.

Kommissionen har allerede kendskab til hr. Cataffos aktiviteter som følge af skriftlig forespørgsel E-2566/03 fra det ærede medlem (1).

---

(1)  EFT C 78 E af 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/675 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/675

---

(2004/C 84 E/0762)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0809/04

af Ian Hudghton (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   Radiomaster på jorden (TETRA)

I Kommissionens gennemførelsesberetning om Rådets henstilling 1999/519/EF (1) om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz) hedder det i punkt 8.3, at »de seneste resultater i det ekstremt lave frekvensområde ... bør evalueres«. Der står endvidere, at Kommissionen vil revidere sine henstillinger »under hensyntagen til de seneste videnskabelige data og anbefalinger«.

TETRA er ved at blive indført i Det Forenede Kongerige til brug for politiet og nødtjenesterne. Det opererer med ultrahøj frekvens (395Mhz) impulser på ca. 17,6 Hz, en frekvens, som det er påvist forårsager skade på nerve- og immunsystemer i mennesker. Den britiske uafhængige ekspergruppe om mobiltelefoner udtalte i den undersøgelse, den af regeringen havde fået til opgave at udarbejde, den såkaldte Stewart-rapport, at modulation omkring frekvensen 16Hz »bør undgås« på grund af eventuelle sundhedsmæssige indvirkninger.

På trods heraf er der ved at blive rejst 3000 maste rundt omkring i Det Forenede Kongerige, 700 i min valgkreds Skotland, og der er voksende bekymring i befolkningen over, at systemet aldrig er blevet ordentlig evalueret, for så vidt angår de sundhedsmæssige indvirkninger. I mellemtiden er der allerede beretninger om, at der blandt de politiansatte, der bruger systemet, er opstået symptomer, der ses i forbindelse med stråleniveauer fra mobilkommunikationsformer, for eksempel søvnforstyrrelser, migræne osv.

Bestemmelserne om befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter blev fastlagt før indførelsen af TETRA. På baggrund af Kommissionens egen beretning om gennemførelsen af Rådets henstilling 1999/519/EF, vil den da være enig i, at der af hensyn til folkesundheden bør fastlægges et moratotium for yderligere udvikling af dette system, indtil der er foretaget en ordentlig evaluering af sundhedsrisiciene.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(7. april 2004)

Den 12. juli 1999 vedtog Rådet henstilling 1999/519/EF om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter i frekvensområdet fra 0 Hertz (Hz) til 300 Gigahertz (GHz). Denne henstilling omfatter også de frekvenser, der nævnes af det ærede medlem. Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø bekræftede den 30. november 2001, at »de yderligere oplysninger, der i de senere år er fremlagt om de kræftfremkaldende og andre ikke-termiske virkninger af radiofrekvenser og mikrobølgefrekvenser, ikke begrunder en revision af de grænseværdier, Kommissionen har fastlagt«. Dette synspunkt vandt generel støtte på en konference om mobil kommunikation i januar 2004 (2) og støttes endvidere af forskellige ekspertrapporter af nyere dato udarbejdet i nogle af medlemsstaterne.

En beretning om gennemførelsen af Rådets henstilling blev offentliggjort i marts 2003 med fokus på de foranstaltninger, der er iværksat i medlemsstaterne. I afsnit 8.3 i denne rapport hedder det, at de seneste resultater i det ekstremt lave frekvensområde bør evalueres yderligere. Det vedrører navnlig ekstremt lavfrekvente (ELF) magnetiske felter ved netfrekvenser (50/60 Hz) fra højspændingsledninger.

Verdenssundhedsorganisationen (WHO) gennemfører i øjeblikket en omfattende vurdering af elektromagnetiske felter på både det lavfrekvente område og på radiofrekvensområdet. Kommissionen følger nøje dette projekt. Det må forventes, at resultatet af dette arbejde vil kunne bidrage væsentligt til at afgøre, hvilke yderligere foranstaltninger der eventuelt skal iværksættes.

Der er gennemført og gennemføres stadig betydelig forskning med henblik på at undersøge de eventuelle langsigtede helbredsvirkninger af eksponeringen for elektromagnetiske felter. Kommissionen følger nøje alle nye videnskabelige resultater på området med henblik på om nødvendigt at reagere over for eventuel ny videnskabelig dokumentation, som hidtil ikke har været taget i betragtning. Når de projekter, som Fællesskabet har støttet under det femte rammeprogram for forskning, er gennemført (2004-2006), forventes de i høj grad at kunne medvirke til at løse problemet med manglende viden, og de vil kunne bidrage til WHO's relaterede aktiviteter.

Den nye koordinerende aktion om elektromagnetiske felter (EMF-NET) under det sjette rammeprogram, som har til formål at forbedre koordineringen af resultaterne af forskningen inden for de biologiske virkninger af elektromagnetiske felter, er endvidere netop indledt (2004-2008). Netværket omfatter alle koordinatorer af aktive EU-støttede projekter (femte rammeprogram) og af større forskningsprojekter på nationalt plan (Tyskland, Grækenland, Frankrig, Italien, Finland, Det Forenede Kongerige og Ungarn). Det samarbejder endvidere med andre internationale aktiviteter, f.eks. COST 281 Action, WHO's EMF-aktiviteter, industri- og producentsammenslutninger, lovgivende organer, videnskabelige sammenslutninger og fagforeninger. Dette netværk skal bl.a. gennemgå alle europæiske og nationale EMF-undersøgelser og bidrage til, at sundheds- og miljømyndigheder, forbrugerorganisationer og enkeltpersoner på kvalificeret grundlag kan træffe beslutninger om regulering og risikovarsling.

---

(1)  EFT L 199 af 30.7.1999, s. 59.

(2)  http://europa.eu.int/comm/enterprise/rtte/emfworkshop/index.htm.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/676 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/676

---

(2004/C 84 E/0763)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0812/04

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Overtrædelse af den europæiske lovgivning om plantebeskyttelsesmidler i Abac-sagen (Valencia)

Ifølge aktuelle forlydender i Valencia ser den spanske landbrugsminister angiveligt ud til at være indblandet i den såkaldte Fabra-sag, i hvilken formanden for provinsrådet i Castellón skulle været gået i forbøn hos det spanske landbrugsministerium for at få tilladelse til at sende insektmidlet Abac (afledt af abamectin), der markedsføres af virksomheden Naranjax, på markedet, uden at midlet havde bestået de behørige toksikologiske prøver. Før den formodede ureglementerede indblanding fra provinsrådets formands side blev tilladelsen til markedsføring for dette insektmiddel så vidt vides nægtet hele tre gange. Faktisk er andre produkter med præcis samme sammensætning, men fra andre producenter, aldrig blevet godkendt af ministeriet, fordi de oversteg de toksikologiske grænseværdier. Som det kan udledes af de oplysninger, der er kommet frem i forbindelse med den igangværende retssag, ser det desuden ud til, at midlet Abac blev markedsført allerede før produktet havde opnået den tvivlsomme tilladelse, hvorved der er blevet begået en dobbelt uregelmæssighed, eftersom plantebeskyttelsesmidlet således i en vis periode har været i handelen uden licens og samtidig uden overensstemmelsesattest.

Den foreliggende situation kan, hvis forlydenderne er rigtige, vise sig at være et alvorligt angreb mod folkesundheden og miljøet og udgør i bedste fald en overtrædelse af bestemmelserne i direktiv 2002/79/EF (1) (tilmed de tidligere udgaver af direktivet), hvori bilagene om maksimalgrænseværdier for pesticidrester er blevet ændret. Ifølge dette direktiv er den tilladte maksimalgrænseværdi for abamectin, der er hovedbestanddelen i plantebeskyttelsesmidlet Abac, 0,01 mg/kg.

Ved udsigten til en retssag og med forbehold af, at landbrugsministeriet endnu ikke har offentliggjort hverken Abacs reelle sammensætning, beskyttelsesmidlets faktiske indhold af abamectin eller de grunde, der lå bag ministeriets godkendelse af midlet:

| — | Mener Kommissionen da ikke, at der fra det spanske landbrugsministeriums side og i betragtning af, at ministeriet har forholdt oplysninger, foreligger en alvorlig overtrædelse af i hvert fald fællesskabslovgivningen om maksimalgrænseværdier for plantebeskyttelsesmidler? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen da ikke, at der fra det spanske landbrugsministeriums side og i betragtning af, at ministeriet har forholdt oplysninger, foreligger en alvorlig overtrædelse af i hvert fald fællesskabslovgivningen om maksimalgrænseværdier for plantebeskyttelsesmidler?

| — | Hvilke foranstaltninger har Kommissionen tænkt sig at iværksætte i forbindelse med den her beskrevne sag? |
| --- | --- |

—

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen tænkt sig at iværksætte i forbindelse med den her beskrevne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. april 2004)

Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (2) bestemmer, at aktive stoffer kun må anvendes i plantebeskyttelsesmidler, når det er påvist, at brugen ikke har nogen uacceptable virkninger på menneskers sundhed eller miljøet. Mens man afventede fællesskabsevalueringer og kommissionsafgørelser om individuelle stoffer, der allerede var på markedet i juli 1993, tillod direktivet, at nationale regler blev opretholdt midlertidigt. Abamectin står på den tredje prioriterede liste, som Kommissionen har opstillet i henhold til direktivet. I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 af 28. februar 2000 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af anden og tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF (3), tilkendegav industrien sin interesse for at støtte stoffet i review-processen. Der skulle fremsendes dossiers til den rapporterende medlemsstat, Nederlandene, senest den 25. november 2003. Den rapporterende medlemsstat undersøger dossieret og sender et udkast til en vurderingsrapport til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA). På grundlag af EFSA's vurdering af denne rapport træffer Kommissionen afgørelse om, hvorvidt anvendelsen af abamectin i plantebeskyttelsesmidler er acceptabel.

Kommissionen er klar over, at adskillige plantebeskyttelsesmidler indeholdende abamectin er tilladt i Spanien. Det gælder for alle disse midler, herunder midlet »Abac«, at Spanien kun kan give indrømme godkendelser, hvis brugen af midlet ikke efterlader rester i de behandlede afgrøder, der overstiger den maksimale restkoncentration for den pågældende afgrøde. De maksimale restkoncentrationer for abamectin er fastsat i Kommissionens direktiv 2002/79/EF af 2. oktober 2002 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 76/895/EØF, 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af visse pesticidrester i og på korn, levnedsmidler af animalsk oprindelse og visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager, og ligger mellem 0,1 og 0,005 milligram pr. kilogram (mg/kg) afhængigt af afgrøde eller levnedsmiddel.

Det kan ikke udelukkes, at visse plantebeskyttelsesmidler indeholdende abamectin ikke er blevet godkendt. I sådanne tilfælde kan myndighederne have modtaget utilstrækkelig information, eller det er måske fremgået af den fremsendte information, at der er særlige problemer i forbindelse med et specifikt middel.

Kommission er ikke bekendt med, at der skulle foreligge nogen særlige sikkerhedsproblemer i forbindelse med midler indeholdende abamectin, som kræver en øjeblikkelig indgriben, før review-processen i henhold til direktivet er afsluttet.

---

(1)  EFT L 291 af 28.10.2002, s. 1.

(2)  EFT L 230 af 19.8.1991.

(3)  EFT L 55 af 29.2.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/678 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/678

---

(2004/C 84 E/0764)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0827/04

af María Sornosa Martínez (PSE) og Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Udvidelse af lufthavnen i San Sebastián

I sit svar på skriftlig forespørgsel E-2245/03 og E-2246/03 (1) oplyser Kommissionen, at målet for udviklingsplanen for San Sebastiáns lufthavn ifølge de spanske myndigheder er dennes indvendige renovation, og at der ikke forventes en udvidelse af start- og landingsbanen. De spanske myndigheder bekræfter ligeledes, at den omtalte plan ikke går så meget i detaljer som et projekt, og at den derfor ikke vil være underlagt fællesskabslovgivningens bestemmelser vedrørende en miljøindvirkningsvurdering.

I udviklingsplanen foreligger der imidlertid oplysninger som:

| — | at de planlagte arbejder (parkeringsareal, standpladser for fly, udvidelse af lufthavnsterminalen) har til formål at gøre lufthavnen klar til en øget lufttrafik og i stand til at tage imod større fly (hvilket uvægerligt kræver en udbygning af start- og landingsbanen); |
| --- | --- |

—

at de planlagte arbejder (parkeringsareal, standpladser for fly, udvidelse af lufthavnsterminalen) har til formål at gøre lufthavnen klar til en øget lufttrafik og i stand til at tage imod større fly (hvilket uvægerligt kræver en udbygning af start- og landingsbanen);

| — | at disse arbejder vil have negative indvirkninger på SAC ES 2120015 og SPA 37, eftersom det, som det erkendes i planen, vil være nødvendigt at: Forøge det befæstede areal, hvorved vådområderne indskrænkes med negative virkninger på de i skriftlig forespørgsel Ε-1701/02 (2) nævnte beskyttede arter til følge; parkeringsarealet for køretøjer udvides, hvilket vil påvirke det flodleje, der har direkte betydning for de nævnte beskyttede arters økosystem; opfyldningen og nivelleringen af start- og landingsbanens yderkant vil påvirke den tidevandszone, der grænser op til SPA'en osv. |
| --- | --- |

—

at disse arbejder vil have negative indvirkninger på SAC ES 2120015 og SPA 37, eftersom det, som det erkendes i planen, vil være nødvendigt at: Forøge det befæstede areal, hvorved vådområderne indskrænkes med negative virkninger på de i skriftlig forespørgsel Ε-1701/02 (2) nævnte beskyttede arter til følge; parkeringsarealet for køretøjer udvides, hvilket vil påvirke det flodleje, der har direkte betydning for de nævnte beskyttede arters økosystem; opfyldningen og nivelleringen af start- og landingsbanens yderkant vil påvirke den tidevandszone, der grænser op til SPA'en osv.

På baggrund af alle de her fremlagte grunde:

| — | Kan Kommissionen da fortsat bekræfte, at den forelagte udviklingsplans eneste mål er en renovation af lufthavnen uden nogen udvidelse af start- og landingsbane? |
| --- | --- |

—

Kan Kommissionen da fortsat bekræfte, at den forelagte udviklingsplans eneste mål er en renovation af lufthavnen uden nogen udvidelse af start- og landingsbane?

| — | Finder Kommissionen ikke, at det, at man ikke behandler udviklingsplanen som et udvidelsesprojekt, er et forsøg fra de spanske myndigheders side på at slippe uden om lovgivningen om vurdering af indvirkningen på miljøet i forbindelse med arbejdernes udførelse? |
| --- | --- |

—

Finder Kommissionen ikke, at det, at man ikke behandler udviklingsplanen som et udvidelsesprojekt, er et forsøg fra de spanske myndigheders side på at slippe uden om lovgivningen om vurdering af indvirkningen på miljøet i forbindelse med arbejdernes udførelse?

| — | Er det ikke Kommissionens opfattelse, at den gældende lovgivning på området under alle omstændigheder er habitatdirektivets artikel 6, når arbejderne muligvis har indvirkning på Natura 2000-områder? |
| --- | --- |

—

Er det ikke Kommissionens opfattelse, at den gældende lovgivning på området under alle omstændigheder er habitatdirektivets artikel 6, når arbejderne muligvis har indvirkning på Natura 2000-områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. april 2004)

Som anført i svarene på de skriftlige forespørgsler E-1701/02, E-3417/02 (3), E-2245/03 og E-2246/03 fra de ærede medlemmer, har Kommissionen bedt de spanske myndigheder om at skaffe alle oplysninger om den pågældende sag.

Hele sagen blev bl.a. gennemgået med de spanske myndigheder i forbindelse med pakkemødet den 23. oktober 2003. Kommissionen gav udtryk for bekymring med hensyn til overensstemmelsen med Fællesskabets gældende miljølovgivning på området.

De nationale myndigheder meddelte Kommissionen, at de har opgivet tanken om en udvidelse af start- og landingsbanen samt udvidelsen og lukningen af parkeringsarealet, som anført i lufthavnens udviklingsplan, for at undgå en negativ indvirkning på Natura 2000-områder. Endvidere forpligtede medlemsstaten sig til at foretage en vurdering af virkningerne på miljøet for de resterende aktiviteter, som indgår i udviklingsplanen. Ved brev af 4. december 2003 bekræftede de nationale myndigheder denne oplysning og meddelte, at der i øjeblikket foretages en vurdering af virkningerne på miljøet.

Da de spanske myndigheder har givet udtryk for, at de vil oplyse Kommissionen om resultatet af miljøindvirkningsproceduren, der forventes at foreligge i andet kvartal 2004, vil Kommissionen herefter undersøge de juridiske spørgsmål i forbindelse med denne sag for at vurdere, om der er fuld overensstemmelse med Fællesskabets miljølovgivning.

---

(1)  EFT C 51 E af 26.2.2004, s. 230.

(2)  EFT C 301 E af 5.12.2002, s. 213.

(3)  EFT C 155 E af 3.7.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/679 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/679

---

(2004/C 84 E/0765)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0836/04

af Regina Bastos (PPE-DE) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   Konkurrenceforvridning i vinsektoren

Den 23. februar 2004 godkendte Kommissionen nye bestemmelser om mærkning af vin i EU, hvormed tredjelande får mulighed for på Fællesskabets område at anvende traditionelle betegnelser som »tawny«, »vintage« eller »ruby« m.m., og at eksportere disse vine til EU.

Eftersom:

| — | der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby« |
| --- | --- |

—

der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby«

| — | der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha« |
| --- | --- |

—

der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha«

| — | begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme |
| --- | --- |

—

begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme

| — | de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning |
| --- | --- |

—

de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning

| — | EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål |
| --- | --- |

—

EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål

| — | disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv. |
| --- | --- |

—

disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv.

| — | WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september |
| --- | --- |

—

WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september

| — | og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne, |
| --- | --- |

—

og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne,

| 1. | Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin? |
| --- | --- |

1.

Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin?

| 2. | Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse? |
| --- | --- |

2.

Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse?

| 3. | Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira? |
| --- | --- |

3.

Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/680 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/680

---

(2004/C 84 E/0766)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0837/04

af Joaquim Piscarreta (PPE-DE) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   Konkurrenceforvridning i vinsektoren

Den 23. februar 2004 godkendte Kommissionen nye bestemmelser om mærkning af vin i EU, hvormed tredjelande får mulighed for på Fællesskabets område at anvende traditionelle betegnelser som »tawny«, »vintage« eller »ruby« m.m., og at eksportere disse vine til EU.

Eftersom:

| — | der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby« |
| --- | --- |

—

der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby«

| — | der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha« |
| --- | --- |

—

der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha«

| — | begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme |
| --- | --- |

—

begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme

| — | de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning |
| --- | --- |

—

de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning

| — | EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål |
| --- | --- |

—

EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål

| — | disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv. |
| --- | --- |

—

disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv.

| — | WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september |
| --- | --- |

—

WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september

| — | og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne, |
| --- | --- |

—

og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne,

| 1. | Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin? |
| --- | --- |

1.

Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin?

| 2. | Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse? |
| --- | --- |

2.

Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse?

| 3. | Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira? |
| --- | --- |

3.

Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/680 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/680

---

(2004/C 84 E/0767)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0838/04

af Raquel Cardoso (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Konkurrenceforvridning i vinsektoren

Den 23. februar 2004 godkendte Kommissionen nye bestemmelser om mærkning af vin i EU, hvormed tredjelande får mulighed for på Fællesskabets område at anvende traditionelle betegnelser som »tawny«, »vintage« eller »ruby« m.m., og at eksportere disse vine til EU.

Eftersom:

| — | der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby« |
| --- | --- |

—

der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby«

| — | der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha« |
| --- | --- |

—

der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha«

| — | begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme |
| --- | --- |

—

begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme

| — | de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning |
| --- | --- |

—

de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning

| — | EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål |
| --- | --- |

—

EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål

| — | disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv. |
| --- | --- |

—

disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv.

| — | WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september |
| --- | --- |

—

WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september

| — | og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne, |
| --- | --- |

—

og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne,

| 1. | Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin? |
| --- | --- |

1.

Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin?

| 2. | Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse? |
| --- | --- |

2.

Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse?

| 3. | Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira? |
| --- | --- |

3.

Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/681 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/681

---

(2004/C 84 E/0768)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0839/04

af João Gouveia (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Konkurrenceforvridning i vinsektoren

Den 23. februar 2004 godkendte Kommissionen nye bestemmelser om mærkning af vin i EU, hvormed tredjelande får mulighed for på Fællesskabets område at anvende traditionelle betegnelser som »tawny«, »vintage« eller »ruby« m.m., og at eksportere disse vine til EU.

Eftersom:

| — | der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby« |
| --- | --- |

—

der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby«

| — | der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha« |
| --- | --- |

—

der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha«

| — | begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme |
| --- | --- |

—

begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme

| — | de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning |
| --- | --- |

—

de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning

| — | EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål |
| --- | --- |

—

EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål

| — | disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv. |
| --- | --- |

—

disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv.

| — | WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september |
| --- | --- |

—

WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september

| — | og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne, |
| --- | --- |

—

og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne,

| 1. | Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin? |
| --- | --- |

1.

Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin?

| 2. | Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse? |
| --- | --- |

2.

Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse?

| 3. | Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira? |
| --- | --- |

3.

Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/682 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/682

---

(2004/C 84 E/0769)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0840/04

af Sérgio Marques (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Konkurrenceforvridning i vinsektoren

Den 23. februar 2004 godkendte Kommissionen nye bestemmelser om mærkning af vin i EU, hvormed tredjelande får mulighed for på Fællesskabets område at anvende traditionelle betegnelser som »tawny«, »vintage« eller »ruby« m.m., og at eksportere disse vine til EU.

Eftersom:

| — | der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby« |
| --- | --- |

—

der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby«

| — | der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha« |
| --- | --- |

—

der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha«

| — | begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme |
| --- | --- |

—

begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme

| — | de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning |
| --- | --- |

—

de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning

| — | EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål |
| --- | --- |

—

EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål

| — | disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv. |
| --- | --- |

—

disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv.

| — | WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september |
| --- | --- |

—

WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlinsgrunden i Cancún i september

| — | og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne, |
| --- | --- |

—

og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne,

| 1. | Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin? |
| --- | --- |

1.

Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin?

| 2. | Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse? |
| --- | --- |

2.

Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse?

| 3. | Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira? |
| --- | --- |

3.

Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

på skriftlige forespørgsler P-0836/04, P-0837/04,

P-0838/04, P-0839/04 og P-0840/04

(5. april 2004)

Hvad angår de grunde, der foranledigede Kommissionen til at vedtage de nye regler om mærkning, bør det erindres, at visse vinproducerende tredjelande efter meddelelsen af forordning (EF) nr. 753/2002 (1) til WTO, alvorligt kritiserede forordningens indhold. For at tydeliggøre forordningen over for tredjelandene blev der afholdt konsultationsmøder i Genève.

Tredjelandene anså Kommissionens bestemmelser om traditionelle udtryk som et nyt eksempel på EU's forsøg på at opnå eksklusiv beskyttelse som en industriel ejendomsret i forbindelse med aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (ADPIC) på samme måde som de geografiske betegnelser. Dette kunne have været til fare for EU's bestemmelser om beskyttelse af de geografiske betegnelser og øget risikoen for, at der oprettes et WTO-panel mod enhver politik, som Kommissionen måtte føre for mærkning af vin.

I lyset af tredjelandenes bemærkninger og for at fjerne enhver trussel, der måtte opstå for den juridiske soliditet af de nuværende bestemmelser om mærkning, besluttede Kommissionen at gennemføre ændringer af forordningen og indføre en ordning, der uden forskelsbehandling beskytter de traditionelle udtryk både internt og for importerede vine.

De nuværende betingelser for tredjelandenes anvendelse af traditionelle udtryk svarer til dem, der tidligere gjaldt for anvendelse af de traditionelle udtryk i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

Disse betingelser omfatter, jf. artikel 1, stk. 10, i forordning (EF) nr. 316/2004 (2) om ændring af artikel 37, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 753/2002, følgende:

| a) | tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet ansøgning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at anerkende det traditionelle udtryk |
| --- | --- |

a)

tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet ansøgning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at anerkende det traditionelle udtryk

| b) | det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjeland, der fremsætter ansøgningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år |
| --- | --- |

b)

det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjeland, der fremsætter ansøgningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år

| c) | er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelse af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst 25 år |
| --- | --- |

c)

er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelse af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst 25 år

| d) | andre kriterier som udtrykkets »specificitet« og »særskilte karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt. |
| --- | --- |

d)

andre kriterier som udtrykkets »specificitet« og »særskilte karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt.

Hvad angår netop de portugisiske traditionelle udtryk, der er nævnt i den skriftlige forespørgsel til Kommissionen, skal flere betingelser altså være opfyldt for, at de kan anvendes i tredjelandene. Det betyder, at hvis et traditionelt udtryk som »Ruby«, »Tawny«, »Vintage«, »Canteiro« eller »Frasqueira« anvendes for en anden hedvin end portvin eller madeira, så skal enten engelsk eller portugisisk (alt efter tilfældet) være det officielle sprog i tredjelandet, og det traditionelle udtryk skal have været anvendt i mindst ti år, eller hvis engelsk eller portugisisk er anerkendt som det andet officielle sprog i det pågældende tredjeland, så skal udtrykket have været anvendt i mindst 25 år. Udtrykket skal endvidere være specifikt og karakteristisk, så det ikke virker vildledende på forbrugerne, når vinen afsættes i EU. Udtrykkets anvendelse i tredjelandet skal også være udtryk for en vis tradition.

Hvad det traditionelle udtryk »Reserva velha« angår, forbliver betingelserne for tredjelandenes anvendelse af udtrykket uændrede, fordi udtrykket allerede fandtes i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 118 af 4.5.2002.

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 316/2004 af 20. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 55 af 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/684 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/684

---

(2004/C 84 E/0770)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0846/04

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. marts 2004)

Om:   Indførelse af en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 2 i Schengen-konventionen

Ifølge Kommissionens resultattavle (scoreboard) over undersøgelserne af fremskridtene mod indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i EU ville der inden udgangen af 2001 blive forelagt et lovgivningsinitiativ med henblik på indførelse af en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 2 i Schengen-konventionen (beskyttelsesklausul, der berettiger midlertidig genindførelse af kontrol ved grænserne). Mere end to år efter denne frist har Europa-Parlamentet stadig ikke modtaget noget forslag.

I mellemtiden har medlemsstaterne systematisk og i overdreven grad anvendt denne beskyttelsesklausul i forbindelse med europæiske topmøder og andre internationale forsamlinger, som f.eks. G8-topmødet i Genova i 2001. Dette beviser, såfremt der skulle være behov for det, at det er nødvendigt at indføre en fællesskabsordning på området.

Kan Kommissionen forklare årsagerne til denne forsinkelse?

Påtænker den at stille forslag til indførelse af en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 2 i Schengenkonventionen, og i givet fald hvornår?

Kan den allerede nu forelægge hovedlinjerne i et sådant forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(13. april 2004)

Til trods for den forsinkelse, der er opstået, er Kommissionen fortsat overbevist om, at det er nødvendigt at indføre en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 8 i Schengen-konventionen. Den har derfor i forbindelse med den seneste halvårlige ajourføring af resultattavlen vedrørende fremskridt hen imod oprettelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i EU meddelt, at den ville integrere en sådan procedure i forslaget til forordning om omarbejdning af den fælles håndbog, som vil blive fremlagt inden udgangen af første halvår 2004 (1).

Forberedelserne til dette forslag, som tager sigte på at udarbejde en grænsekodeks, er endnu ikke afsluttet. Kommissionen kan derfor endnu ikke give nærmere oplysninger om indholdet af dette forslag.

---

(1)  KOM(2003) 812 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/685 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/685

---

(2004/C 84 E/0771)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0857/04

af Vasco Graça Moura (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Konkurrenceforvridning i vinsektoren

Den 23. februar 2004 godkendte Kommissionen nye bestemmelser for mærkning af vin i EU, hvormed tredjelande får mulighed for på Fællesskabets område at anvende traditionelle betegnelser som »tawny«, »vintage« eller »ruby« m.m., og at eksportere disse vine til EU.

Eftersom:

| — | der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby« |
| --- | --- |

—

der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby«

| — | der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha« |
| --- | --- |

—

der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha«

| — | begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme |
| --- | --- |

—

begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme

| — | de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning |
| --- | --- |

—

de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning

| — | EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål |
| --- | --- |

—

EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål

| — | disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv. |
| --- | --- |

—

disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv.

| — | WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlingsrunden i Cancún i september |
| --- | --- |

—

WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlingsrunden i Cancún i september

| — | og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne, |
| --- | --- |

—

og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne,

| 1. | Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin? |
| --- | --- |

1.

Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin?

| 2. | Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse? |
| --- | --- |

2.

Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse?

| 3. | Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira? |
| --- | --- |

3.

Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/685 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/685

---

(2004/C 84 E/0772)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0858/04

af Teresa Almeida Garrett (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Konkurrenceforvridning i vinsektoren

Den 23. februar 2004 godkendte Kommissionen nye bestemmelser om mærkning af vin i EU, hvormed tredjelande får mulighed for på Fællesskabets område at anvende traditionelle betegnelser som »tawny«, »vintage« eller »ruby« m.m., og at eksportere disse vine til EU.

Eftersom:

| — | der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby« |
| --- | --- |

—

der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby«

| — | der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha« |
| --- | --- |

—

der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha«

| — | begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme |
| --- | --- |

—

begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme

| — | de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning |
| --- | --- |

—

de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning

| — | EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål |
| --- | --- |

—

EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål

| — | disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv. |
| --- | --- |

—

disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv.

| — | WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlingsrunden i Cancún i september |
| --- | --- |

—

WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlingsrunden i Cancún i september

| — | og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne, |
| --- | --- |

—

og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne,

| 1. | Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin? |
| --- | --- |

1.

Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin?

| 2. | Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse? |
| --- | --- |

2.

Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse?

| 3. | Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira? |
| --- | --- |

3.

Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

på skriftlige forespørgsler P-0857/04 og P-0858/04

(5. april 2004)

Hvad angår de grunde, der foranledigede Kommissionen til at vedtage de nye regler om mærkning, bør det erindres, at visse vinproducerende tredjelande efter meddelelsen af forordning (EF) nr. 753/2002 (1) til WTO, alvorligt kritiserede forordningens indhold. For at tydeliggøre forordningen over for tredjelandene blev der afholdt konsultationsmøder i Genève.

Tredjelandene anså Kommissionens bestemmelser om traditionelle udtryk som et nyt eksempel på EU's forsøg på at opnå eksklusiv beskyttelse som en industriel ejendomsret i forbindelse med aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (ADPIC) på samme måde som de geografiske betegnelser. Dette kunne have været til fare for EU's bestemmelser om beskyttelse af de geografiske betegnelser og øget risikoen for, at der oprettes et WTO-panel mod enhver politik, som Kommissionen måtte føre for mærkning af vin.

I lyset af tredjelandenes bemærkninger og for at fjerne enhver trussel, der måtte opstå for den juridiske soliditet af de nuværende bestemmelser om mærkning, besluttede Kommissionen at gennemføre ændringer af forordningen og indføre en ordning, der uden forskelsbehandling beskytter de traditionelle udtryk både internt og for importerede vine.

De nuværende betingelser for tredjelandenes anvendelse af traditionelle udtryk svarer til dem, der tidligere gjaldt for anvendelse af de traditionelle udtryk i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

Disse betingelser omfatter, jf. artikel 1, stk. 10, i forordning (EF) nr. 316/2004 (2) om ændring af artikel 37, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 753/2002, følgende:

| a) | tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet ansøgning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at anerkende det traditionelle udtryk |
| --- | --- |

a)

tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet ansøgning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at anerkende det traditionelle udtryk

| b) | det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjeland, der fremsætter ansøgningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år |
| --- | --- |

b)

det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjeland, der fremsætter ansøgningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år

| c) | er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelse af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst 25 år |
| --- | --- |

c)

er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelse af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst 25 år

| d) | andre kriterier som udtrykkets »specificitet« og »særskilte karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt. |
| --- | --- |

d)

andre kriterier som udtrykkets »specificitet« og »særskilte karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt.

Hvad angår netop de portugisiske traditionelle udtryk, der er nævnt i den skriftlige forespørgsel til Kommissionen, skal flere betingelser altså være opfyldt for, at de kan anvendes i tredjelandene. Det betyder, at hvis et traditionelt udtryk som »Ruby«, »Tawny«, »Vintage«, »Canteiro« eller »Frasqueira« anvendes for en anden hedvin end portvin eller madeira, så skal enten engelsk eller portugisisk (alt efter tilfældet) være det officielle sprog i tredjelandet, og det traditionelle udtryk skal have været anvendt i mindst ti år, eller hvis engelsk eller portugisisk er anerkendt som det andet officielle sprog i det pågældende tredjeland, så skal udtrykket have været anvendt i mindst 25 år. Udtrykket skal endvidere være specifikt og karakteristisk, så det ikke virker vildledende på forbrugerne, når vinen afsættes i EU. Udtrykkets anvendelse i tredjelandet skal også være udtryk for en vis tradition.

Hvad det traditionelle udtryk »Reserva velha« angår, forbliver betingelserne for tredjelandenes anvendelse af udtrykket uændrede, fordi udtrykket allerede fandtes i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 118 af 4.5.2002.

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 316/2004 af 20. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 55 af 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/687 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/687

---

(2004/C 84 E/0773)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0859/04

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Hårfarver og alvorlige sundhedsskader

Man kan i den danske avis Jyllands-Posten den 4. marts 2004 læse om flere undersøgelser, der påpeger, at adskillige tilladte hårfarver giver forbrugerne alvorlige sundhedsskader. Området er reguleret gennem kosmetikdirektivet.

Mener Kommissionen på baggrund af omtalte undersøgelser, at der bør oprettes en positivliste for hårfarver og at hårfarver både skal være testet for risiko for kræft og allergi, inden de godkendes? Omfanget af sundhedsskaderne kendes ikke helt, idet industrien ikke vil tillade indsigt i deres journaler for indberetninger. Derfor spørges Kommissionen, om den har kendskab til disse oplysninger og hvor mange indberetninger om allergi som følge af hårfarver Kommissionen årligt modtager. Desuden bedes Kommissionen oplyse, om en revision af kosmetikdirektivet vil forpligte industrien til at give offentligheden indsigt i indberetninger om sundhedsproblemer som følge af deres produkter? Endelig bedes Kommissionen redegøre for hvornår den 8. ændring af kosmetikdirektivet — eller andre relevante initiativer — forventes igangsat og hvilke ændringer, der forventes foreslået samt om Kommissionen vil gøre forsigtighedsprincippet til et bærende element i den kommende revision?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. april 2004)

I 2003 drøftede Kommissionen en strategi for en systematisk evaluering af hårfarver med medlemsstaterne og repræsentanter for både forbrugerne og industrien. Der blev opnået enighed om strategien i juli 2003, og den blev offentliggjort på Kommissionens websted (Generaldirektoratet for Erhvervspolitik) (1). De vigtigste elementer i strategien er en tredelt fremgangsmåde, der kræver, at industrien inden for visse frister skal indsende sikkerhedsdokumentation om hårfarver, og disse skal evalueres af Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler (SCCNFP). Det overordnede formål med denne strategi er at regulere anvendelsen af stoffer som ingredienser i hårfarve på grundlag af den seneste videnskabelige vurdering af sikkerhedsdokumentation.

Sådan sikkerhedsdokumentation skal være i overensstemmelse med »Notes of Guidance for testing of cosmetic ingredients for their safety evaluation« (vejlending i prøvning af kosmetiske ingredienser i forbindelse med sikkerhedsvurdering). Den 5. revision af denne vejledning blev vedtaget den 20. oktober 2003, og blev offentliggjort på Kommissionens websted (Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse) (2). De grundlæggende toksikologiske krav omfatter også krav om oplysninger om hudsensibilisering og genotoksicitet/mutagenitet. I dokumentet »Assessment Strategies for Hair Dyes« anbefalede SCCNFP, at »navnlig for risikovurdering af hårfarver skal følgende indsendes: ... Data vedrørende genotoksicitet — undersøgelserne skal være i overensstemmelse med internationalt anerkendte retningslinjer (OECD, EU) og/eller med moderne prøvningsstrategier ...«.

Der blev opnået bred konsensus om denne strategi blandt medlemsstaterne, forbrugerne og industrien i arbejdsgruppen om kosmetiske midler, og dette bør i sidste ende føre til oprettelsen af en positivliste for hårfarver.

Med hensyn til konkrete foranstaltninger, der allerede er truffet, henviser Kommissionen også til besvarelsen af skriftlig forespørgsel E-0391/04 fra Alexander de Roo (3), som for nylig er blevet besvaret.

I artikel 7 a i kosmetikdirektivet, direktiv 76/768/EØF (4), fastsættes det, at fabrikanten eller importøren skal sikre, at de kompetente myndigheder i medlemsstaterne har nem adgang til informationer. Disse oplysninger omfatter en evaluering af sikkerheden med hensyn til menneskets sundhed ved brug af det færdige produkt, herunder eksisterende data vedrørende uønskede virkninger for menneskets sundhed fremkaldt af det kosmetiske middel ved anvendelse heraf. Allergier falder ind under denne kategori. Efter vedtagelsen af den 7. ændring til kosmetikdirektivet i form af direktiv 2003/15/EF (5), skal sådanne oplysninger »gøres let tilgængelige for offentligheden på passende vis, herunder ad elektronisk vej«.

Med henblik på at styrke kosmetiksektorens konkurrenceevne og forbedre forbrugernes sikkerhed vil Kommissionen gennemføre en analyse af den nuværende situation i sektoren og af gennemførelsen af lovgivningen.

---

(1)  http://pharmacos.eudra.org/F3/cosmetic/doc/HairDyeStrategyInternet.pdf.

(2)  http://europa.eu.int/comm/health/ph_risk/committees/sccp/documents/out242_en.pdf.

(3)  Se side 386.

(4)  Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, EFT L 262 af 27.9.1976.

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/15/EF af 27. februar 2003 om ændring af Rådets direktiv 76/768/EØF, EFT L 66 af 11.3.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/688 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/688

---

(2004/C 84 E/0774)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0860/04

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Forfatningen og støtte

I Kommissionens svar på min skriftlige forespørgsel P-0524/04 (1) redegør den for den forfatningsmæssige situation for en region i det nuværende EU, hvis den bliver til en fuldt uafhængig stat. Kan Kommissionen klargøre en sådan stats situation, for så vidt angår støtte?

Hvis en region inden for EU bliver en uafhængig stat (derfor uden for EU), hvad vil der ske med den europæiske støtte, den er i gang med at modtage? Vil støtten ophøre øjeblikkelig eller vil den fortsætte til udløbet af støtteprogrammet, f.eks. strukturfondprogrammet 2000-2006?

Hvilken EU-støtte ville en ny uafhængig stat være berettiget til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. april 2004)

Hvis en del af en medlemsstats territorium ophører med at være en del af den pågældende medlemsstat, f.eks. fordi det pågældende territorium bliver en selvstændig stat, er den pågældende del ikke mere omfattet af tiltrædelsestraktaten. Følgelig vil EF-traktaten ikke længere — og dermed heller ikke artikel 158 — finde anvendelse på det pågældende territorium.

Ifølge EF-traktatens artikel 158 skal Fællesskabet gøre en indsats for at styrke sin økonomiske og sociale samhørighed. Ifølge artikel 159 får de pågældende foranstaltninger støtte gennem strukturfondene. Denne artikel udelukker klart anvendelsen af strukturfondene uden for EU's territorium.

De vigtigste instrumenter for fællesskabsstøtte til lande uden for EU findes under budgettets udgiftsområde 4, »Foranstaltninger udadtil«, eller, hvis det drejer sig om støtte til kandidatlande, under udgiftsområde 7, »Førtiltrædelsesinstrumenter«.

---

(1)  Se side 421.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/689 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/689

---

(2004/C 84 E/0775)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0870/04

af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Arbejdstilladelse for udlejet arbejdskraft i Italien

Et østrigsk firma udlejer arbejdskraft til virksomheder inden for det nuværende EU-område, herunder til virksomheder i Sydtyrol. Arbejdskraften kommer overvejende fra Østrig og EU's nuværende 14 andre medlemsstater. Myndighederne i Sydtyrol har gentagne gange gjort gældende, at der kræves arbejdstilladelser for medarbejdere fra Østrig og EU. Derved bliver også driften af det pågældende firma på den måde besværliggjort.

| 1. | Er det muligt, at arbejdstilladelser i Italien måske er et krav pga. eksisterende overgangsfrister? |
| --- | --- |

1.

Er det muligt, at arbejdstilladelser i Italien måske er et krav pga. eksisterende overgangsfrister?

| 2. | Eller handler myndighederne i Italien retsstridigt, når de besværliggør det østrigske firmas virke? |
| --- | --- |

2.

Eller handler myndighederne i Italien retsstridigt, når de besværliggør det østrigske firmas virke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(19. april 2004)

Artikel 3, stk. 1, litra d), i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (1) pålægger medlemsstaterne at sikre, at virksomheder, der som led i den tværnationale udveksling af tjenesteydelser udstationerer arbejdstagere på deres område, overholder de vilkår for udlejning af arbejdskraft, som deres lovgivning indeholder bestemmelser om. Med hensyn til indholdet skal begrundelsen for bestemmelserne være beskyttelse af arbejdstagerne eller andre overordnede krav af interesse for almenvellet, og bestemmelserne skal være egnet til at sikre virkeliggørelsen af de mål, de forfølger, og de må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå disse mål.

Hvorvidt en specifik, national bestemmelse lever op disse kriterier eller ej, afhænger af det præcise indhold, de konkrete forhold, der påvirkes heraf, og de betingelser, der gælder for overholdelse af den pågældende bestemmelse.

Generelt set vil Kommissionen understrege, at et krav om arbejdstilladelse for medlemsstaternes statsborgere er i modstrid med EF-traktatens artikel 49. Der findes ikke nogen overgangsordning for Italiens anvendelse af direktiv 96/71/EF, og de overgangsforanstaltninger, som tiltrædelsestraktaten indeholder bestemmelser om, finder ikke anvendelse på forholdet mellem de nuværende medlemsstater.

I henhold til de oplysninger, som Kommissionen råder over, kræver den italienske lovgivning (navnlig artikel 4 i lovdekret nr. 72 af 25. februar 2000 og artikel 2 i lov nr. 196 af 24. juni 1997), at virksomheder, der leverer midlertidig arbejdskraft til en brugervirksomhed, som er etableret i Italien, skal registreres på en liste over sådanne virksomheder hos den kompetente afdeling under ministeriet for beskæftigelse og social sikkerhed. For at blive registreret på listen skal virksomhederne have en bevilling, som i første omgang er midlertidig, og som bliver permanent, efter de har drevet virksomhed i Italien i to år. Opnåelse af denne bevilling er afhængig af, at en række betingelser, som har til formål at beskytte arbejdstagerne, opfyldes. Der er dog ikke behov for en bevilling, hvis en virksomhed, der udlejer midlertidig arbejdskraft, kan dokumentere, at den arbejder under tilsvarende love eller regler, som er vedtaget af de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat end Italien.

Som Domstolen har understreget i sin retspraksis, er levering af arbejdskraft et særlig følsomt område set fra et beskæftigelsesmæssigt og socialt og arbejdsmarkedspolitisk synspunkt, da både arbejdsmarkedsforholdene og den pågældende arbejdsstyrkes lovlige interesser påvirkes. Følgelig betragter Domstolen det i henhold til fællesskabslovgivningen som lovligt og i almenvellets berettigede interesse, at medlemsstaterne vælger den politik at gøre levering af arbejdskraft på deres område betinget af en bevillingsordning, såfremt værtsstaten tager hensyn til de krav om dokumentation og sikkerhed, som tjenesteyderen allerede må opfylde i udførelsen af sin virksomhed i den medlemsstat, hvor han er etableret.

Det italienske lovdekret nr. 72 af 25. februar 2000, der gennemfører direktiv 96/71/EF, indeholder ikke yderligere godkendelseskrav, hvad angår tværnational udlejning af arbejdstagere, som er statsborgere i en af medlemsstaterne, og Kommissionen er ikke bekendt med andre bestemmelser i lovgivningen, som kræver, at sådanne arbejdstagere skal have arbejdstilladelse.

---

(1)  EFT L 18 af 21.1.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/690 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/690

---

(2004/C 84 E/0776)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0871/04

af José Pacheco Pereira (PPE-DE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Konkurrenceforvridning i vinsektoren

Den 23. februar 2004 godkendte Kommissionen nye bestemmelser for mærkning af vin i EU, hvormed tredjelande får mulighed for på Fællesskabets område at anvende traditionelle betegnelser som »tawny«, »vintage« eller »ruby« m.m., og at eksportere disse vine til EU.

Eftersom:

| — | der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby« |
| --- | --- |

—

der i dyrkningsområdet for portvin altid er blevet benyttet betegnelserne »tawny«, »vintage« eller »ruby«

| — | der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha« |
| --- | --- |

—

der for vin fra Madeira altid er blevet anvendt betegnelsen »canteiro«, »frasqueira« eller »reserva velha«

| — | begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme |
| --- | --- |

—

begge de to vine med anvendelsen af disse betegnelser er med til at styrke deres internationale omdømme

| — | de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning |
| --- | --- |

—

de nye bestemmelser om mærkning fører til en forfladigelse af disse betegnelser til skade for producenterne af portvin og madeira og for selve produkterne, hvad der reelt udgør en konkurrenceforvridning

| — | EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål |
| --- | --- |

—

EU under WTO-forhandlingerne altid har gjort sig til talsmand for, at der er brug for en afbalanceret aftale, navnlig med hensyn til de ikke-toldmæssige spørgsmål

| — | disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv. |
| --- | --- |

—

disse ikke-toldmæssige foranstaltninger bl.a. omfatter beskyttelse af oprindelsesbetegnelser, mærker osv.

| — | WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlingsrunden i Cancún i september |
| --- | --- |

—

WTO-forhandlingerne har stået i stampe siden sammenbruddet i forhandlingsrunden i Cancún i september

| — | og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål: |
| --- | --- |

—

og at EU på denne baggrund ikke bør yde nogen form for indrømmelse i forbindelse med WTO-forhandlingerne, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin? |
| --- | --- |

1.

Hvad har foranlediget den til under WTO-forhandlingerne at indføre nye bestemmelser om mærkning af vin?

| 2. | Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse? |
| --- | --- |

2.

Har Det Forenede Kongerige opnået nogen gevinst med denne usædvanlige og uventede indrømmelse?

| 3. | Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira? |
| --- | --- |

3.

Hvordan vurderer Kommissionen konsekvenserne af denne afgørelse for producenterne i Fællesskabet, især i EF-dyrkningsområderne for portvin og madeira?

Svar afgivet på Kommissionens vege af Franz Fischler

(15. april 2004)

Hvad angår de grunde, der foranledigede Kommissionen til at vedtage de nye regler om mærkning, bør det erindres, at visse vinproducerende tredjelande efter meddelelsen af forordning (EF) nr. 753/2002 (1) til WTO alvorligt kritiserede forordningens indhold. For at tydeliggøre forordningen over for tredjelandene blev der afholdt konsultationsmøder i Genève.

Tredjelandene anså Kommissionens bestemmelser om traditionelle udtryk for et nyt eksempel på EU's forsøg på at opnå eksklusiv beskyttelse som en industriel ejendomsret i forbindelse med aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (ADPIC) på samme måde som de geografiske betegnelser. Dette kunne have været til fare for EU's bestemmelser om beskyttelse af de geografiske betegnelser og øget risikoen for, at der oprettes et WTO-panel mod enhver politik, som Kommissionen måtte føre for mærkning af vin.

I lyset af tredjelandenes bemærkninger og for at fjerne enhver trussel, der måtte opstå for den juridiske soliditet af de nuværende bestemmelser om mærkning, besluttede Kommissionen at gennemføre ændringer af forordningen og indføre en ordning, der uden forskelsbehandling beskytter de traditionelle udtryk både internt og for importerede vine.

De nuværende betingelser for tredjelandenes anvendelse af traditionelle udtryk svarer til dem, der tidligere gjaldt for anvendelse af de traditionelle udtryk i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

Disse betingelser omfatter, jf. artikel 1, stk. 10, i forordning (EF) nr. 316/2004 (2) om ændring af artikel 37, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 753/2002, følgende:

| a) | tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet anmodning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at godkende det traditionelle udtryk |
| --- | --- |

a)

tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet anmodning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at godkende det traditionelle udtryk

| b) | det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjelande, der fremsætter anmodningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år |
| --- | --- |

b)

det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjelande, der fremsætter anmodningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år

| c) | er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelse af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst de sidste 25 år |
| --- | --- |

c)

er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelse af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst de sidste 25 år

| d) | andre kriterier som udtrykkets »specificitet« og »særegne karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt. |
| --- | --- |

d)

andre kriterier som udtrykkets »specificitet« og »særegne karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt.

Hvad angår netop de portugisiske traditionelle udtryk, der er nævnt i den skriftlige forespørgsel til Kommissionen, skal flere betingelser altså være opfyldt for, at tredjelandene kan anvende dem i EF. Det betyder, at hvis et traditionelt udtryk som »Ruby«, »Tawny«, »Vintage«, »Canteiro« eller »Frasqueira« anvendes for en anden hedvin end portvin eller madeira, så skal enten engelsk eller portugisisk (alt efter tilfældet) være det officielle sprog i tredjelandet, og det traditionelle udtryk skal have været anvendt i mindst ti år, eller hvis engelsk eller portugisisk er anerkendt som det andet officielle sprog i det pågældende tredjeland, så skal udtrykket have været anvendt i mindst de sidste 25 år. Udtrykket skal endvidere være specifikt og karakteristisk, så det ikke virker vildledende på forbrugerne, når vinen afsættes i EU. Udtrykkets anvendelse i tredjelandet skal også være udtryk for en vis tradition.

Hvad det traditionelle udtryk »Reserva velha« angår, forbliver betingelserne for tredjelandenes anvendelse af udtrykket uændrede, fordi udtrykket allerede fandtes i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 118 af 4.5.2002.

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 316/2004 af 20. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 55 af 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/692 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/692

---

(2004/C 84 E/0777)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0872/04

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Forsigtighedsprincippet

Den 18. januar 1988 forelagde ENEL (det statslige italienske elselskab) en anmodning til Rapolla kommune (Basilicata, Italien) om tilladelse til opførelse af en højspændingsledning med en kapacitet på 380 kW i Matera-S.Sofia.

Den 10. maj 1990 anmodede ENEL om godkendelse af en alternativ linjeføring, som gik ud på at placere ledningsnettet tættere på bebyggelsen i Rapolla kommune.

I 1994 klagede en række indbyggere i Rapolla til domstolen over placeringen af ledningsnettet, idet dette befandt sig i betænkelig nærhed af deres boliger.

Den 28. maj 2003 afsagde appelretten i Potenza en kendelse med opsættende virkning af placeringen af den del af ledningsnettet, som vedrørte nogle af klagernes boliger. Retten tog udgangspunkt i en ekspertudtalelse, hvori det blev fastslået, at der var en forhøjet risko for leukæmi hos børn, som er i længere tid er eksponeret for elektromagnetiske felter (0,3-0,4μ). Ifølge de skøn, som er fremsat af tekniske konsulenter om eksponeringens niveau, har det »gennemsnitlige« intensitetsniveau for nogle af klagernes boliger overskredet niveauet på 0,4μ (den grænseværdi, som er fastsat i dekretet af 8. juli 2003 om gennemførelse af rammelov nr. 36/2001).

Der er blevet udarbejdet et udkast til præsidentdekret om tilladelse til opførelse og ibrugtagning af anlægget i forbindelse med det foreliggende projekt på grundlag den alternative linjeføring, som er forelagt Republikkens præsident til underskrivelse.

Kommissionen opfordres på denne baggrund til at undersøge, om denne fremgangsmåde er i overensstemmelse med det »forsigtighedsprincip«, som optræder i Maastricht-traktaten.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(7. april 2004)

På fællesskabsplan blev Rådets henstilling af 12. juli 1999 om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hertz (Hz)-300 gigahertz (GHz)) vedtaget i juli 1999 på grundlag af retningslinjer fra International Commission on Non-Ionising Radiation Protection. Der sigtes med henstillingen mod indførelse af et system for basisrestriktioner og for referenceniveauer for befolkningens samlede eksponering. Det tilsigtede referenceniveau for elektriske ledninger er for øjeblikket på 100μT. For så vidt angår eventuelle kræftfremkaldende virkninger på langt sigt, fastsættes der ud fra forsigtighedsprincippet sikkerhedsmargener i grænseværdierne for eksponering. Kommissionen reviderer konstant henstillingen i lyset af tilgængelig ny videnskabelig viden. Der er udført omfattende forskning i de mulige virkninger for menneskers sundhed. Det er imidlertid nødvendigt at foretage flere undersøgelser af de mulige langtidsvirkninger af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter. WHO gennemfører i øjeblikket en større vurdering af elektromagnetiske felter. Kommissionen følger nøje dette projekt. Det kan forventes, at der i forbindelse med dette arbejde vil fremkomme nøgleelementer, som kan bruges til at fastlægge eventuelle yderligere tiltag.

Det er dog medlemsstaterne, der skal sørge for, at der træffes passende sundhedsbeskyttende foranstaltninger. Hvis referenceniveauerne overskrides, henstilles det til de nationale myndigheder at vurdere den faktiske eksponering og at træffe de nødvendige foranstaltninger, f.eks. orientering af den del af befolkning, der har været udsat for eksponering, eller ændring af monteringen, udformningen af strålingskilden eller måden, hvorpå strålingskilden anvendes.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/693 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/693

---

(2004/C 84 E/0778)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0875/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Krænkelser af menneskerettighederne i det nordlige Uganda

I de nordlige dele af Uganda har der i over 16 år været ført borgerkrig mellem den ugandiske hær (Uganda's People Defence Forces, UPDF) og den væbnede opposition, LRA. Da begge sider stræber efter kontrol over befolkningen, kommer civilister stadig oftere i klemme mellem fronterne. 400 000 personer er siden 1996 blevet fordrevet fra distrikterne Gulu og Kitgum; dette er alene i Gulu 80 % af befolkningen. Omfanget af de menneskerettighedskrænkelser, LRA har begået mod befolkningen, har længe afledt opmærksomheden fra de menneskerettighedskrænkelser, regeringssiden har begået.

Henrettelser, mishandlinger og voldtægter foretaget af ugandiske soldater hører til dagens orden.

Også bevæbnede oppositionsgrupper, der navnlig er aktive i landets vestlige og nordlige del, står ligeledes for alvorlige menneskerettighedskrænkelser, navnlig mod civilbefolkningen. Civilister, der ikke er indblandet i konflikten, bliver ofre for forsætlige og vilkårlige drab. Selv børn bliver mishandlet, voldtaget, seksuelt udnyttet og tvunget til at kæmpe. Flugtforsøg betaler mange piger og drenge med livet.

På grund af denne voldsomme brutalitet over for befolkningen bedes Kommissionen oplyse, om den allerede er orienteret om disse forhold, og om den har tænkt sig at gøre noget mod disse forbrydelser eller allerede har gjort noget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(26. april 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0646/04 fra Mauro (1).

---

(1)  Se side 646.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/694 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/694

---

(2004/C 84 E/0779)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0885/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Liste over dybhavsfisk samt pelagiske og dermersale fiskearter

Kan Kommissionen udarbejde en fuldstændig liste over alle fiskearter henhørende under nedenstående klassifikationer med angivelse af både deres latinske og almindeligt anvendte betegnelse:

| — | dybhavsarter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 2027/95 (1)), dybhavsarter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 2347/2002 (2)) og dybhavsarter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 1639/2001 (3)) |
| --- | --- |

—

dybhavsarter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 2027/95 (1)), dybhavsarter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 2347/2002 (2)) og dybhavsarter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 1639/2001 (3))

| — | demersale arter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 2027/95) eller andre demersale arter end dybhavsarter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 1954/2003 (4)) |
| --- | --- |

—

demersale arter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 2027/95) eller andre demersale arter end dybhavsarter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 1954/2003 (4))

| — | pelagiske arter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 1639/2001)? |
| --- | --- |

—

pelagiske arter (som omhandlet i forordning (EF) nr. 1639/2001)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. april 2004)

Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

---

(1)  EFT L 199 af 24.8.1995, s. 1.

(2)  EFT L 351 af 28.12.2002, s. 6.

(3)  EFT L 222 af 17.8.2001, s. 53.

(4)  EFT L 289 af 7.11.2003, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/694 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/694

---

(2004/C 84 E/0780)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0887/04

af Bob van den Bos (ELDR) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Helbredsmæssige følger af import af stuefugle

Som følge af de seneste tilfælde af fjerkræpest i adskillige sydøstasiatiske lande har Kommissionen stoppet al import af stuefugle fra Cambodia, Indonesien, Japan, Laos, Pakistan, Kina, Sydkorea, Thailand og Vietnam. Forbudet har øjeblikkelig virkning og skal være gældende i seks måneder indtil den 15. august 2004.

Vil Kommissionen under importstoppet foretage en risikovurdering af de eventuelle følger, som handelen med stuefugle kan have for spredningen af fjerkræpest? Vil Kommissionen også foretage en cost-benefit-analyse af importstoppet med hensyn til handelen med stuefugle?

Hvordan sikrer Kommissionen, at de karantæne- og sundhedskontroller, der foretages i eksportlandene på den ene side, og de check, der foretages ved indførslen i EU på den anden side, er tilstrækkelige til at sikre, at sygdomme som for eksempel fjerkræpest ikke kommer ind i EU?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af David Byrne

(23. april 2004)

En hidtil uset epidemi af højpatogen aviær influenza er i udbrud i visse asiatiske lande og har allerede medført tab af over 100 mio. stykker fjerkræ og kostet flere hundrede mennesker livet. Endnu mere bekymrende er det, at Verdensundhedsorganisationen (WHO) har udsendt en advarsel om, at den nuværende situation i Asien, på grund af den særlige undertype af det pågældende virus, kan udløse en epidemi hos mennesker med alvorlige sundhedsmæssige og socioøkonomiske konsekvenser for hele verden.

På grund af de yderst alvorlige konsekvenser, som indslæbning af dette sygdomsagens i EU kan få, har Kommissionen truffet en række sikkerhedsforanstaltninger, herunder stop af import af stuefugle fra de berørte lande. Alle foranstaltninger vedtaget af Kommissionen har opnået fuld støtte fra medlemstaterne i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed (SCOFCAH).

Kommissionen vurderer i øjeblikket de seneste udbrud af fugleinfluenza på verdensplan. På baggrund af disse undersøgelser og videnskabelige udtalelser vil Kommissionen udarbejde et forslag til en revideret lovgivning om bekæmpelse af denne sygdom, som vil blive forelagt Rådet og Parlamentet i 2004.

I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om konsekvensanalyse (1) vil dette forslag være ledsaget af en udvidet konsekvensanalyse. I forbindelse med denne vil Kommissionen evaluere såvel risici som omkostninger og fordele ved de hidtidige og fremtidige foranstaltninger i forbindelse med denne sygdom. Det kan allerede nu forudsiges, at det ofte vil være meget vanskeligt eller endog umuligt at foretage en præcis evaluering, hvilket skyldes dette sygdomsagens hurtigt skiftende og uforudsigelige natur, videnskabelig usikkerhed og manglende oplysninger om mange relevante emner, herunder de risici, som stuefugle og handel med stuefugle udgør. Derfor er det nødvendigt at overveje, hvilke beskyttelsesforanstaltninger der er mest hensigtsmæssige på europæisk plan.

De foranstaltninger, der i overensstemmelse med Kommissionens beslutning 2000/666/EF af 16. oktober 2000 om dyresundhedsmæssige betingelser og udstedelse af sundhedscertifikat ved indførsel af fugle, bortset fra fjerkræ, samt karantænebetingelser (2) er truffet til forebyggelse af indslæbning af højpatogen aviær influenza via import af stuefugle, evalueres løbende af Kommissionen via SCOFCAH.

Hidtil er der ikke konstateret højpatogen aviær influenza hos fugle i karantæne. Takket være foranstaltningerne er der imidlertid påvist andre eksotiske fuglevira, hvis spredning i EU man således har forhindret.

På basis af den aktuelle viden og erfaring mener Kommissionen derfor, at de nuværende forsigtighedsregler — om nødvendigt suppleret med særlige beskyttelsesforanstaltninger i lighed med dem, der for nylig blev vedtaget i forbindelse med situationen i Asien — er de bedst egnede til at beskytte EU mod uønskede sygdomsagenser, herunder fjerkræpest. Desværre lever vi ikke i en risikofri verden, og derfor kan det ikke udelukkes, at et sådant virus forsætligt eller uforsætligt indslæbes, skønt alle nødvendige forholdsregler er truffet.

---

(1)  KOM(2002) 276 endelig udg.

(2)  EFT L 278 af 31.10.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/695 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/695

---

(2004/C 84 E/0781)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0892/04

af Véronique De Keyser (PSE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Superkommissær

Kommissionens formand, Romano Prodi, har for nylig erklæret sig som tilhænger af, at der udnævnes en superkommissær for økonomi. Kan Kommissionen meddele, om den agter at støtte en tilsvarende stilling på det sociale område, eller om superkommissæren for økonomi klart og tydeligt også vil blive ansvarlig for det sociale område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(1. april 2004)

I henhold til EF-traktatens artikel 217, senest ændret ved Nice-traktaten, »struktureres og fordeles Kommissionens ansvarsområder mellem dens medlemmer af formanden.« Det er derfor op til den person, der udnævnes til formand for den kommende Kommission, at afgøre dels hvordan ansvaret for de økonomiske og sociale områder skal fordeles, dels om især det vigtige koordineringsansvar på det sociale område skal overdrages til et af den kommende Kommissions medlemmer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/696 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/696

---

(2004/C 84 E/0782)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0900/04

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om:   Amning på offentlige steder

Er Kommissionen klar over, at i flere medlemsstater oplever kvinder problemer, når de forsøger at amme på offentlige steder?

Mener Kommissionen, at dette er diskriminerende både over for moderen og barnet, og at der bør iværksættes tiltag for at ændre holdningen til, hvad der er absolut normal og acceptabel opførsel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(16. april 2004)

Fællesskabslovgivningen vedrørende ligebehandling af kvinder og mænd dækker på nuværende tidspunkt emner, der er relevante for beskæftigelse og erhverv. Amning på offentlige steder er derfor ikke et spørgsmål, der vedrører forskelsbehandling i henhold til den eksisterende fællesskabslovgivning.

Som det ærede medlem nævner, er dette et spørgsmål om holdning til, hvad der betragtes som normal og acceptabel adfærd i samfundet. Fællesskabets rammeprogram for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) (1) støttes med et handlingsprogram, som har til formål at øge opmærksomheden på kønsaspektet i forbindelse med EU-politikker, udvikling af statistikker og indikatorer og tværnationalt netværkssamarbejde mellem forskellige aktører med henblik på at fremme ligestilling. En af strategiens målsætninger er at fremme ligestillingen i samfundslivet og at fremme ændring af kønsrollemønstre og nedbrydelse af fordomme, hvilket drejer sig om at ændre adfærd, holdninger, normer og værdier. Dette er et prioriteret emne under programmet for ligestilling i 2004 og 2005.

---

(1)  EFT C 337 E af 28.11.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/696 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/696

---

(2004/C 84 E/0783)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0928/04

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Ligebehandling ved den skriftlige prøve ved udvælgelsesprøve KOM/A/3/02, område 2

I forbindelse med den skriftlige prøve d) ved udvælgelsesprøve KOM/A/3/02, område 2 (Bæredygtig udvikling: miljø-, energi- og transportvidenskab og -teknologi) bedes Kommissionen oplyse:

| — | hvordan kandidaterne var fordelt på hvert af de fem forelagte emner, og hvor stor en del af disse gik videre til den mundtlige prøve. |
| --- | --- |

—

hvordan kandidaterne var fordelt på hvert af de fem forelagte emner, og hvor stor en del af disse gik videre til den mundtlige prøve.

| — | om kandidaterne er sikret ligebehandling, det vil sige en lige mulighed for at gå videre til den mundtlige prøve for de kandidater, som har valgt forskellige emner, og hvordan denne ligebehandling i så fald er sikret. |
| --- | --- |

—

om kandidaterne er sikret ligebehandling, det vil sige en lige mulighed for at gå videre til den mundtlige prøve for de kandidater, som har valgt forskellige emner, og hvordan denne ligebehandling i så fald er sikret.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(19. april 2004)

Den udvælgelsesprøve, det ærede medlem henviser til, er endnu ikke afsluttet. Juryens arbejde er fortroligt. Kommissionen har derfor ikke mulighed for at fremkomme med de ønskede oplysninger på nuværende tidspunkt.

Kommissionen vil imidlertid sende det ærede medlem yderligere oplysninger, så snart udvælgelsesprøven er afsluttet.

Det generelle princip om ligebehandling af kandidater er sikret ved anvendelsen af kriterierne i den offentliggjorte meddelelse om udvælgelsesprøven (1). Der findes ikke nogen bestemt procedure for, hvordan man sikrer ligebehandling i forbindelse med den mundtlige prøve mellem kandidater, som vælger forskellige emner. Juryen for område 2 (bæredygtig udvikling) besluttede at give fem valgmuligheder i den skriftlige prøve, og kandidaterne kunne frit vælge et af disse fem emner. Uanset hvilket emne de havde valgt, fik kandidater med de 195 højeste resultater adgang til den mundtlige prøve i overensstemmelse med betingelserne i meddelelsen om udvælgelsesprøven.

---

(1)  KOM/A/3/02 - EFT C 177 af 25.7.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/697 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/697

---

(2004/C 84 E/0784)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0934/04

af Mogens Camre (UEN) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   EU-ansattes fordeling på lønkategori A, B, C og D

I 2003 er der i alt bevilget penge fra EU's budget til 31 000 faste stillinger og 1 966 midlertidige stillinger i EU's institutioner.

Fordelt på institutionerne ser tallene således ud:

| | Faste stillinger | Midlertidige stillinger |
| --- | --- | --- |
| Kommissionen | 21 849 | 685 |
| Parlamentet | 4 170 | 790 |
| Rådet | 2 866 | 53 |
| Domstolen | 862 | 278 |
| Revisionsretten | 509 | 279 |
| Det Økonomiske og Sociale Udvalg | 501 | 24 |
| Regionsudvalget | 230 | 22 |
| Ombudsmanden | 13 | 18 |

Faste stillinger

Midlertidige stillinger

Kommissionen

21 849

685

Parlamentet

4 170

790

Rådet

2 866

53

Domstolen

862

278

Revisionsretten

509

279

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

501

24

Regionsudvalget

230

22

Ombudsmanden

13

18

Der ønskes en redegørelse for, hvorledes det samlede antal ansatte i hver af kategorierne (kategori A, B, C og D) fordeler sig på nationaliteter inden for EU.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(19. april 2004)

Pr. 31. december 2003 var det samlede antal fastansatte og midlertidigt ansatte i Kommissionen 21 166. Fordelingen af ansatte pr. kategori som fastsat i personalevedtægten og efter oprindeligt statsborgerskab var følgende:

| Land | A | LA | Β | c | D | I alt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Belgien | 946 | 178 | 1 322 | 2 315 | 256 | 5 017 |
| Danmark | 203 | 117 | 87 | 136 | 8 | 551 |
| Tyskland | 1 006 | 195 | 337 | 442 | 10 | 1 990 |
| Grækenland | 439 | 125 | 136 | 214 | 30 | 944 |
| Spanien | 817 | 171 | 389 | 365 | 46 | 1 788 |
| Frankrig | 1 225 | 110 | 469 | 627 | 55 | 2 486 |
| Irland | 226 | 20 | 117 | 197 | 7 | 567 |
| Italien | 1 005 | 167 | 567 | 827 | 208 | 2 774 |
| Luxembourg | 44 | 8 | 69 | 172 | 36 | 329 |
| Nederlandene | 362 | 64 | 184 | 137 | 8 | 755 |
| Østrig | 219 | 15 | 97 | 89 | 10 | 430 |
| Portugal | 289 | 125 | 128 | 201 | 28 | 771 |
| Finland | 215 | 112 | 144 | 120 | 7 | 598 |
| Sverige | 261 | 96 | 116 | 120 | 5 | 598 |
| Det Forenede Kongerige | 773 | 173 | 248 | 288 | 9 | 1 491 |
| Andre | 15 | 48 | 4 | 9 | 1 | 77 |
| I alt | 8 045 | 1 724 | 4 414 | 6 259 | 724 | 21 166 |

Land

A

LA

Β

c

D

I alt

Belgien

946

178

1 322

2 315

256

5 017

Danmark

203

117

87

136

8

551

Tyskland

1 006

195

337

442

10

1 990

Grækenland

439

125

136

214

30

944

Spanien

817

171

389

365

46

1 788

Frankrig

1 225

110

469

627

55

2 486

Irland

226

20

117

197

7

567

Italien

1 005

167

567

827

208

2 774

Luxembourg

44

8

69

172

36

329

Nederlandene

362

64

184

137

8

755

Østrig

219

15

97

89

10

430

Portugal

289

125

128

201

28

771

Finland

215

112

144

120

7

598

Sverige

261

96

116

120

5

598

Det Forenede Kongerige

773

173

248

288

9

1 491

Andre

15

48

4

9

1

77

I alt

8 045

1 724

4 414

6 259

724

21 166

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/698 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/698

---

(2004/C 84 E/0785)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0949/04

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Vanskeligheder for den italienske stålsektor

Et stigende antal italienske virksomheder i stålindustrien har klaget over en negativ udvikling i produktionen. Denne foruroligende situation har mange årsager. For det første bliver råmaterialerne (hematit støbejern, SG-jern, støbejerns- og stålskrot, koks) stadig dyrere, i særdeleshed efter at den kinesiske regering indførte eksportrestriktioner og på grund af det enorme forbrug af disse materialer i Kina og andre asiatiske lande (en tredjedel af verdens stålproduktion bruges af Kina). Mange arbejdstagere klager tillige over problemer forårsaget af, at den italienske lovgivning klassificerer metalskrot som affald. Disse og andre faktorer har ført til voldsomme stigninger i prisen på råmaterialer til støberier inden for de sidste 12 måneder på op til 45-70 % for metalskrot og 60-100 % for jernlegeringer (molybdæn, nikkel og vanadium). Situationen forekommer uholdbar og kan føre til alvorlige kriser for produktionen og beskæftigelsen selv på kort sigt.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger der vil blive truffet meget snart for at klare disse problemer, og om den agter af forsøge at få Beijing-regeringen til at acceptere nogle handelsaftaler, der er mindre ugunstige for fællesskabsvirksomhederne i stålsektoren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. april 2004)

Kommissionen følger meget opmærksomt udviklingen på det globale marked for råmaterialer, herunder navnlig den indflydelse, som den voksende efterspørgsel fra de asiatiske lande har på markedet og på disse produkters pris i EU. Blandt de berørte sektorer er støberierne for øjeblikket blandt de hårdest ramte som følge af den samtidige stigning i priserne på alle de for produktionen nødvendige råmaterialer, herunder skrot, koks og jernlegeringer.

Kommissionen er enig med det ærede parlamentsmedlems analyse, ifølge hvilken visse af de vanskeligheder, som den italienske støberisektor aktuelt står over for kan have en forbindelse til den voldsomme industrielle udvikling af Kina, der, som følge af det stigende behov for råmaterialer, har fremprovokeret spændinger på markederne og en betydelig prisstigning på verdensplan.

Derfor har Kommissionen taget kontakt til de kinesiske myndigheder for at undersøge eventuelle løsninger på de problemer, der har direkte tilknytning til de handelsmæssige foranstaltninger, der er truffet af den kinesiske regering, navnlig licenserne til eksport af koks. Kina er på verdensplan den mest betydelige eksportør af denne råvare, men på grund af den stigende efterspørgsel på det nationale marked søger man fra kinesisk side at begrænse eksporten gennem restriktive kommercielle foranstaltninger. Kommissionen har over for de kinesiske myndigheder stillet spørgsmål, om disse foranstaltninger er i overensstemmelse med WTO-reglerne.

Problemet med skrot er af en anden karakter. EU er en vigtig producent og eksportør af skrot og har ikke forsyningsvanskeligheder. I den aktuelle situation, der er præget af globalt set kraftigt stigende priser, kan der imidlertid opstå spekulationsfænomener i alle led af produktions- og indsamlingskæden for dette råmateriale, og dette kan forstærke en let uligevægt på markedet. Italien er strukturelt set i en underskudssituation for skrot, og lider derfor i forhold til de øvrige EU-lande mere direkte og umiddelbart, når markedssituationen ændres.

Den faktor, at skrot er klassificeret som affald, er en følge af en EU-lovgivning, som sigter mod at lægge faste rammer for genbrug under hensyntagen til respekten for miljøet. Det er de nationale eller lokale myndigheders ansvar at gennemføre denne lovgivning i overensstemmelse med bestemmelserne i rammedirektivet om affald (1).

Kommissionen forsikrer det ærede parlamentsmedlem, at den fortsat med største opmærksomhed vil følge udviklingen på markedet for råmaterialer, og at den vil anvende alle de midler, der står til dens rådighed for at sikre, at handelen med disse produkter på verdensplan finder sted under overholdelse af reglerne om en åben og loyal konkurrence.

---

(1)  Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, EFT L 194 af 25.7.1975.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/699 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/699

---

(2004/C 84 E/0786)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0957/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. marts 2004)

Om:   Den bebudede deaktivering af Sorefame-Bombardier

Efter at jeg fremsatte min forespørgsel (E-3672/03 (1)) den 28. november 2003, lader de værste forventninger nu til at blive bekræftet ved, at virksomheden Bombardier har bekendtgjort, at den fuldstændigt eller i vidt omfang agter at deaktivere nogle af sine enheder i Europa, navnlig Sorefame-Bombardier i Amadora, Portugal.

Som tidligere nævnt drejer det sig om en virksomhed med høje standarder med hensyn til kvalitet, kapacitet og teknologi, der fremstiller og monterer tung udrustning, især rullende materiel. Denne virksomhed beskæftiger i øjeblikket 550 arbejdstagere direkte og giver desuden arbejde til yderligere ca. 1 000 arbejdstagere hos underleverandører.

Denne situation er så meget mærkeligere, som der i Portugal findes nogle projekter, der, hvis de gennemføres, kan løse problemet, navnlig den strategiske plan for og udvidelse af metroen i Lissabon og metroen i Porto, S-togene i Porto bl.a. andre store projekter, heraf nogle med EU-finansiering.

På denne baggrund og under henvisning til lignende eksempler fra andre medlemsstater bedes Kommissionen besvare følgende:

| 1. | Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe — for så vidt angår bl.a. virksomhedsstøtte, offentlige investeringer, offentlige indkøb — for at sikre beskæftigelsen i Sorefame-Bombadier og virksomhedens kvalitetsproduktion og dermed bidrage til, at den økonomiske recession i Portugal ikke forværres? |
| --- | --- |

1.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe — for så vidt angår bl.a. virksomhedsstøtte, offentlige investeringer, offentlige indkøb — for at sikre beskæftigelsen i Sorefame-Bombadier og virksomhedens kvalitetsproduktion og dermed bidrage til, at den økonomiske recession i Portugal ikke forværres?

| 2. | Agter Kommissionen at træffe foranstaltninger til at fremme afgivelsen af portugisiske ordrer til Sorefame-Bombardier for at undgå, at dette firma må indstille sin virksomhed og afskedige personale, i betragtning af at Portugal i øjeblikket har den højest vækst i arbejdsløsheden i EU? |
| --- | --- |

2.

Agter Kommissionen at træffe foranstaltninger til at fremme afgivelsen af portugisiske ordrer til Sorefame-Bombardier for at undgå, at dette firma må indstille sin virksomhed og afskedige personale, i betragtning af at Portugal i øjeblikket har den højest vækst i arbejdsløsheden i EU?

| 3. | Mener Kommissionen ikke, at dette eksempel blandt mange andre klart viser, at der er behov for offentlig intervention i virksomheder af afgørende strategisk betydning, især multinationale, for at sikre beskæftigelse, produktion og udvikling? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen ikke, at dette eksempel blandt mange andre klart viser, at der er behov for offentlig intervention i virksomheder af afgørende strategisk betydning, især multinationale, for at sikre beskæftigelse, produktion og udvikling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. april 2004)

Hvad de sociale virkninger af den påtænkte lukning af Bombardier-gruppens virksomheder i Europa angår, råder Kommissionen ikke over nye elementer i forhold til det svar, den afgav på skriftlig forespørgsel E-3672/03 fra det ærede medlem (2).

Det er således de portugisiske myndigheders opgave at iværksætte passende foranstaltninger for at støtte et nyt opsving inden for strategiske industrisektorer som den, det ærede medlem anfører. De portugisiske myndigheder har aftalt med Kommissionen at indføre støtteordninger for virksomheder i den pågældende sektor samt støtte til offentlige investeringer inden for rammerne af de operationelle programmer for økonomi og transport, som Kommissionen har godkendt (3). Ethvert tiltag af denne art skal gennemføres under overholdelse af fællesskabsbestemmelserne og fællesskabspolitikken, f.eks. hvad offentlige indkøb angår.

---

(1)  EFT C 78 E af 27.3.2004.

(2)  EFT C 78 E af 27.3.2004.

(3)  K(2000)1774 af 28.7.2000 og K(2000)2382 af 28.7.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/700 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/700

---

(2004/C 84 E/0787)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0966/04

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. marts 2004)

Om:   Skorstensfejermonopol

Det tyske områdemonopol for skorstensfejere er i modstrid med bestemmelserne i EU-traktatens artikel 43 om etableringsretten og artikel 49 om fri udveksling af tjenesteydelser. Medlemmet glæder sig over, at Kommissionen har indledt en traktatbrudsprocedure.

| 1. | Hvornår regner Kommissionen med, at traktatbrudsproceduren vil være afsluttet i betragtning af, at det muligvis vil blive nødvendigt at indbringe en klage for De Europæiske Fællesskabers Domstol? |
| --- | --- |

1.

Hvornår regner Kommissionen med, at traktatbrudsproceduren vil være afsluttet i betragtning af, at det muligvis vil blive nødvendigt at indbringe en klage for De Europæiske Fællesskabers Domstol?

| 2. | Kan de berørte personer i Forbundsrepublikken Tyskland henholde sig til gældende fællesskabsret og allerede nu pålægge tjenesteydere fra andre EU-lande at gennemføre arbejdet under overholdelse af de i Tyskland gældende love om emissions- og brandbeskyttelse? |
| --- | --- |

2.

Kan de berørte personer i Forbundsrepublikken Tyskland henholde sig til gældende fællesskabsret og allerede nu pålægge tjenesteydere fra andre EU-lande at gennemføre arbejdet under overholdelse af de i Tyskland gældende love om emissions- og brandbeskyttelse?

| 3. | Kan Kommissionen i betragtning af, at dette er særlig relevant for grænseregioner som f.eks. Saarland, oplyse, om det af ovennævnte konkurrencemæssige årsager, men også af hensyn til forbrugerbeskyttelsen er muligt allerede nu at pålægge de tilsvarende tjenesteydere f.eks. fra nabolandet Frankrig at overholde de tyske brand- og emissionsbestemmelser — især når den pågældende medlemsstat nægter at gennemføre gældende fællesskabsret — for at undgå, at der opstår ulemper for de berørte personer som følge af, at en medlemsstat ikke har gennemført fællesskabsretten? |
| --- | --- |

3.

Kan Kommissionen i betragtning af, at dette er særlig relevant for grænseregioner som f.eks. Saarland, oplyse, om det af ovennævnte konkurrencemæssige årsager, men også af hensyn til forbrugerbeskyttelsen er muligt allerede nu at pålægge de tilsvarende tjenesteydere f.eks. fra nabolandet Frankrig at overholde de tyske brand- og emissionsbestemmelser — især når den pågældende medlemsstat nægter at gennemføre gældende fællesskabsret — for at undgå, at der opstår ulemper for de berørte personer som følge af, at en medlemsstat ikke har gennemført fællesskabsretten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. april 2004)

| 1. | Kommissionen kan ikke på nuværende tidspunkt vurdere, hvor længe overtrædelsesproceduren mod Tyskland vedrørende områdemonopolet for skorstensfejere vil vare. I henhold til de seneste oplysninger er forbundsregeringen og delstaterne i færd med at drøfte en revision af den pågældende lovgivning med henblik på at forelægge specifikke forslag først på sommeren 2004.
  Kommissionen vil undersøge forbundsregeringens forslag til ændring af lovgivningen om skorstensfejere med henblik på at fastslå, om der i tilstrækkeligt omfang er blevet taget hensyn til Kommissionens indvendinger. Hvis denne analyse ikke giver tilfredsstillende resultater, vil Kommissionen overveje yderligere tiltag under overtrædelsesproceduren. Dette kunne omfatte vedtagelse af en begrundet udtalelse efterfulgt af sagsanlæg ved Domstolen. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen kan ikke på nuværende tidspunkt vurdere, hvor længe overtrædelsesproceduren mod Tyskland vedrørende områdemonopolet for skorstensfejere vil vare. I henhold til de seneste oplysninger er forbundsregeringen og delstaterne i færd med at drøfte en revision af den pågældende lovgivning med henblik på at forelægge specifikke forslag først på sommeren 2004.

Kommissionen vil undersøge forbundsregeringens forslag til ændring af lovgivningen om skorstensfejere med henblik på at fastslå, om der i tilstrækkeligt omfang er blevet taget hensyn til Kommissionens indvendinger. Hvis denne analyse ikke giver tilfredsstillende resultater, vil Kommissionen overveje yderligere tiltag under overtrædelsesproceduren. Dette kunne omfatte vedtagelse af en begrundet udtalelse efterfulgt af sagsanlæg ved Domstolen.

| 2. | og 3. Så længe bestemmelserne vedrørende områdemonopolet for skorstensfejere findes, er de berørte parter i Tyskland forpligtet til at lade lokale skorstensfejere at feje og kontrollere deres skorstene, og de risikerer at blive straffet, hvis de bryder disse regler. De berørte parter i Tyskland har naturligvis ret til at påpege visse bestemmelsers uforenelighed med fællesskabslovgivningen i forbindelse med administrative procedurer eller i efterfølgende retlige retssager. Fællesskabslovgivningens forrang medfører, at national lovgivning, som er i strid med fællesskabslovgivningen, skal undersøges af de nationale myndigheder og domstole og om nødvendigt ikke anvendes (1). Lavere instanser kan også henvise spørgsmål vedrørende fortolkning af traktaterne til EF-Domstolen. I sager, hvor medlemsstaternes domstole i øverste instans træffer den endelige afgørelse, er de forpligtet til at indbringe sagen vedrørende den nationale lovgivnings forenelighed med fællesskabslovgivningen for Domstolen (artikel 234, stk. 3, i EF-traktaten).
  I henhold til traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber er det alene Domstolen, der træffer den endelige afgørelse om, hvorvidt retsforskrifter er forenelige med fællesskabslovgivningen. Kommissionen kan som traktaternes vogter foranledige en sådan afgørelse, men kan ikke selv gøre afgørelsen juridisk bindende. Såfremt Domstolen fastslår, at en medlemsstats nationale lovgivning er i strid med fællesskabslovgivningen, kan den pålægge den pågældende medlemsstat at gennemføre de nødvendige foranstaltninger, således at fællesskabslovgivningen overholdes (artikel 228, stk. 1 i EF-traktaten). Hvis Domstolen fastslår, at den pågældende medlemsstat ikke har efterkommet dens dom, kan den pålægge den betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde (artikel 228, stk. 2, i EF-traktaten). |
| --- | --- |

2.

og 3. Så længe bestemmelserne vedrørende områdemonopolet for skorstensfejere findes, er de berørte parter i Tyskland forpligtet til at lade lokale skorstensfejere at feje og kontrollere deres skorstene, og de risikerer at blive straffet, hvis de bryder disse regler. De berørte parter i Tyskland har naturligvis ret til at påpege visse bestemmelsers uforenelighed med fællesskabslovgivningen i forbindelse med administrative procedurer eller i efterfølgende retlige retssager. Fællesskabslovgivningens forrang medfører, at national lovgivning, som er i strid med fællesskabslovgivningen, skal undersøges af de nationale myndigheder og domstole og om nødvendigt ikke anvendes (1). Lavere instanser kan også henvise spørgsmål vedrørende fortolkning af traktaterne til EF-Domstolen. I sager, hvor medlemsstaternes domstole i øverste instans træffer den endelige afgørelse, er de forpligtet til at indbringe sagen vedrørende den nationale lovgivnings forenelighed med fællesskabslovgivningen for Domstolen (artikel 234, stk. 3, i EF-traktaten).

I henhold til traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber er det alene Domstolen, der træffer den endelige afgørelse om, hvorvidt retsforskrifter er forenelige med fællesskabslovgivningen. Kommissionen kan som traktaternes vogter foranledige en sådan afgørelse, men kan ikke selv gøre afgørelsen juridisk bindende. Såfremt Domstolen fastslår, at en medlemsstats nationale lovgivning er i strid med fællesskabslovgivningen, kan den pålægge den pågældende medlemsstat at gennemføre de nødvendige foranstaltninger, således at fællesskabslovgivningen overholdes (artikel 228, stk. 1 i EF-traktaten). Hvis Domstolen fastslår, at den pågældende medlemsstat ikke har efterkommet dens dom, kan den pålægge den betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde (artikel 228, stk. 2, i EF-traktaten).

---

(1)  Domstolens dom i sag 103/88, Sml. 1989, 1839/1871, punkt 31.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/702 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/702

---

(2004/C 84 E/0788)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0974/04

af Guido Sacconi (PSE) til Kommissionen

(23. marts 2004)

Om:   Aftaler mellem EU og Schweiz og anvendelse af Rönfeldt- og Thévenon-dommene

Efter at aftalen mellem EU og Schweiz om personers frie bevægelighed er trådt i kraft, og eftersom forordning (EØF) nr. 1408/71 (1) pr. 1. juni 2002 trådte i stedet for bilaterale overenskomster om social sikring, indgået mellem medlemsstaterne og Schweiz, særlig den italiensk-schweiziske almindelige overenskomst af 14. december 1962 (med efterfølgende ændringer), kan italienske arbejdstagere, der er beskæftiget i Schweiz, ikke længere påberåbe sig reglerne om overførsel af forsikringsbidrag fra den schweiziske til den italienske ordning med henblik på at få tildelt en samlet pension fra den italienske forsikring. I øvrigt har Kommissionen kendskab til problemet efter talrige aktioner fra fagforeningsside, bla. fra Instituto Inca-Cgil.

Ifølge Rönfeldt- og Thévenon-dommene har arbejdstagere ret til at bevare fordele i kraft af tidligere bilaterale overenskomster, når

| a) | den bilaterale overenskomsts bestemmelser resulterer i tildeling af større (gunstigere) fordele end i henhold til forordning (EØF) nr. 1408/71 og |
| --- | --- |

a)

den bilaterale overenskomsts bestemmelser resulterer i tildeling af større (gunstigere) fordele end i henhold til forordning (EØF) nr. 1408/71 og

| b) | arbejdstageren henhørte under den pågældende lovgivning, inden forordning (EØF) nr. 1408/71 trådte i kraft, samt det kan påvises, at der er tale en personlig og reel krænkelse af arbejdstagerens ret. |
| --- | --- |

b)

arbejdstageren henhørte under den pågældende lovgivning, inden forordning (EØF) nr. 1408/71 trådte i kraft, samt det kan påvises, at der er tale en personlig og reel krænkelse af arbejdstagerens ret.

Kan Kommissionen ud fra ovenstående oplyse, om Rönfeldt- og Thévenon-dommene i betragtning af betingelser og indhold i aftalen mellem EU og Schweiz om personers frie bevægelighed (som det fremgår af præamblens indhold, de fastsatte formål i artikel 1 og bestemmelserne i bilag 1) og således som de principielt er blevet stadfæstet i mange andre (efterfølgende) domme afsagt af Domstolen, bl.a. også vedrørende forbindelserne med tredjestater som led i EØS-aftalen, vil kunne finde anvendelse i det foreliggende tilfælde, forudsat også at reglen om overførsel af bidrag i den førgældende italienskschweiziske overenskomst falder ind under begrebet »systemer til koordinering af sikringsordningerne«?

Om den i bekræftende fald, også i betragtning af hvor lang tid der er gået efter aftalens ikrafttræden, agter at tage initiativ til at sørge for, at de relevante myndigheder og institutioner tager behørigt hensyn til og anvender disse domme, også i betragtning af bestemmelserne i aftalens artikel 16 (overholdelse af gældende fællesskabsret)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(21. april 2004)

Kommissionen vurderer, at det inden for rammerne af aftalen om fri bevægelighed for personer mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og den Schweiziske føderation på den anden ikke er berettiget at anvende Rönfeldt-princippet på bestemmelser om bilaterale konventioner som den italiensk-schweiziske konvention om overførsel af bidrag med henvisning til beskyttelse af erhvervede rettigheder af følgende årsager:

| — | Det grundlæggende princip i Rönfeldt-dommen (2) skal ses specifikt i sammenhæng med den fri bevægelighed for arbejdstagere, der er statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater. Formålet med forordning (EØF) nr. 1408/71 (3) — nemlig at lette den i artikel 39 og 43 fastlagte fri bevægelighed for arbejdstagere mellem medlemsstaterne — fik EF-Domstolen til i forbindelse med dommen at moderere dennes automatiske effekt, som ville have betydet, at forordning (EØF) nr. 1408/71 trådte i stedet for de bilaterale konventioner om socialsikring. Det var på grund af dette formål, som specifikt gælder for Fællesskabet, at EF-Domstolen var nødt til at undersøge, om anvendelse af forordningen i stedet for de konventioner om socialsikring, som medlemsstaterne havde indgået med hinanden, rettighedsmæssigt stillede arbejdstagerne dårligere i forhold til de tidligere ordninger. |
| --- | --- |

—

Det grundlæggende princip i Rönfeldt-dommen (2) skal ses specifikt i sammenhæng med den fri bevægelighed for arbejdstagere, der er statsborgere i en af Fællesskabets medlemsstater. Formålet med forordning (EØF) nr. 1408/71 (3) — nemlig at lette den i artikel 39 og 43 fastlagte fri bevægelighed for arbejdstagere mellem medlemsstaterne — fik EF-Domstolen til i forbindelse med dommen at moderere dennes automatiske effekt, som ville have betydet, at forordning (EØF) nr. 1408/71 trådte i stedet for de bilaterale konventioner om socialsikring. Det var på grund af dette formål, som specifikt gælder for Fællesskabet, at EF-Domstolen var nødt til at undersøge, om anvendelse af forordningen i stedet for de konventioner om socialsikring, som medlemsstaterne havde indgået med hinanden, rettighedsmæssigt stillede arbejdstagerne dårligere i forhold til de tidligere ordninger.

| — | I forbindelse med aftalen mellem EF/Schweiz, især for så vidt angår anvendelse af denne aftales artikel 16 til kortlægning af dommens konsekvenser, bør det understreges, at de retlige rammer til vurdering af eventuelle ugunstige følger for arbejdstagerne grundet anvendelse af EF/Schweiz-aftalen frem for visse bestemmelser i konventionerne mellem en medlemsstat og et tredjeland på væsentlige punkter afviger fra dem, som lå til grund for Rönfeldt-dommen: selv om EF/Schweiz-aftalen har til formål at sikre fri bevægelighed for personer, hviler dette begreb ikke på det samme grundlag (jf. især den absolutte betydning, som traktaten tillægger udøvelsen af denne grundlæggende frihed). |
| --- | --- |

—

I forbindelse med aftalen mellem EF/Schweiz, især for så vidt angår anvendelse af denne aftales artikel 16 til kortlægning af dommens konsekvenser, bør det understreges, at de retlige rammer til vurdering af eventuelle ugunstige følger for arbejdstagerne grundet anvendelse af EF/Schweiz-aftalen frem for visse bestemmelser i konventionerne mellem en medlemsstat og et tredjeland på væsentlige punkter afviger fra dem, som lå til grund for Rönfeldt-dommen: selv om EF/Schweiz-aftalen har til formål at sikre fri bevægelighed for personer, hviler dette begreb ikke på det samme grundlag (jf. især den absolutte betydning, som traktaten tillægger udøvelsen af denne grundlæggende frihed).

| — | På samme måde betyder henvisningen til gældende fællesskabsret, i dette tilfælde forordning (EØF) nr. 1408/71, ikke, at EF-Domstolens fortolkning af visse bestemmelser i forordningen vedrørende arbejdstagernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet automatisk kan anvendes i situationer, der omfatter statsborgere fra medlemsstaterne og statsborgere fra et tredjeland inden for rammerne af en international aftale. |
| --- | --- |

—

På samme måde betyder henvisningen til gældende fællesskabsret, i dette tilfælde forordning (EØF) nr. 1408/71, ikke, at EF-Domstolens fortolkning af visse bestemmelser i forordningen vedrørende arbejdstagernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet automatisk kan anvendes i situationer, der omfatter statsborgere fra medlemsstaterne og statsborgere fra et tredjeland inden for rammerne af en international aftale.

| — | Med hensyn til overførsel af de i den italiensk-schweiziske konvention omhandlede bidrag anvendes i forordning (EØF) nr. 1408/71 et andet princip, nemlig princippet om sammenlægning/pro rata beregning. Således har den væsentlige forskel mellem de to metoder intet at gøre med deres mål, som er at støtte arbejdstageren, men vedrører deling af finansieringsomkostningerne til ydelserne mellem de forskellige stater, hvor lønmodtageren har udøvet en aktivitet, som giver vedkommende ret til at modtage bidrag. Under disse omstændigheder vurderer Kommissionen, at anvendelse af de i forordningen fastlagte bestemmelser om sammenlægning/pro rata beregning i stedet for overførsel af bidrag efter EF/Schweiz-aftalens ikrafttrædelse ikke i sig selv kan anses for at stille arbejdstageren i en mindre gunstig situation i forhold til den situation, der blev opnået i kraft af den bilaterale konvention mellem arbejdstagerens oprindelsesland og Schweiz. |
| --- | --- |

—

Med hensyn til overførsel af de i den italiensk-schweiziske konvention omhandlede bidrag anvendes i forordning (EØF) nr. 1408/71 et andet princip, nemlig princippet om sammenlægning/pro rata beregning. Således har den væsentlige forskel mellem de to metoder intet at gøre med deres mål, som er at støtte arbejdstageren, men vedrører deling af finansieringsomkostningerne til ydelserne mellem de forskellige stater, hvor lønmodtageren har udøvet en aktivitet, som giver vedkommende ret til at modtage bidrag. Under disse omstændigheder vurderer Kommissionen, at anvendelse af de i forordningen fastlagte bestemmelser om sammenlægning/pro rata beregning i stedet for overførsel af bidrag efter EF/Schweiz-aftalens ikrafttrædelse ikke i sig selv kan anses for at stille arbejdstageren i en mindre gunstig situation i forhold til den situation, der blev opnået i kraft af den bilaterale konvention mellem arbejdstagerens oprindelsesland og Schweiz.

---

(1)  EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2 (den danske specialudgave, 1971 (II), s. 366).

(2)  Sag C-227/89, dom af 7. februar 1991, Sml. I, s. 323.

(3)  Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, EFT L 149 af 5.7.1971.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/703 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/703

---

(2004/C 84 E/0789)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1040/04

af Enrico Ferri (PPE-DE) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om:   Kriterier for avlshingstes indførelse i stambogen — fællesskabsbestemmelsernes gennemførelse i national ret

For at følge op på min forespørgsel af 27. oktober 2003 og det tilhørende svar fra Kommissionen med nummer P-3312/03 (1), vil jeg gerne understrege, at spørgsmålet, udover at høre under Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelses kompetenceområde, også hører under Generaldirektoratet for Det Indre Markeds kompetenceområde. Desuden oplyser Kommissionen i sit svar kun, at den ikke kender til sagen og giver ikke udtryk for sin mening om den.

Kan Kommissær Byrne og Kommissær Bolkestein på vegne af Kommissionen oplyse, hvad der er blevet gjort for at kontrollere, at der i Italien sker en korrekt og passende gennemførelse af EU-lovgivningen på dette område?

Kan Kommissionen oplyse om og hvordan lovligheden af den evalueringskommission, som nævnes i ovennævnte forespørgsel er blevet kontrolleret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. april 2004)

Kommissionen vil gerne forsikre det ærede parlamentsmedlem om, at den har fulgt op på de oplysninger, som han fremsendte i skriftligt spørgsmål nr. P-3312/03 af 27. oktober 2003.

Som Kommissionen oplyste i sit svar, havde den ikke kendskab til, at der i Italien eksisterer en morfologisk test, som foretages i forbindelse med avlshingstes indførelse i stambogen, eller en hermed beskæftiget evalueringskommission.

Foranlediget af spørgsmålet besluttede Kommissionen imidlertid at indlede en undersøgelse på eget initiativ under registreringsnummeret 2004/2069 med henblik på at afdække kendsgerningerne og træffe hensigtsmæssige konklusioner på den baggrund.

Undersøgelsen ledes af Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse, som er den ansvarlige tjenestegren i forbindelse med direktiv 90/427/EF (2) om zootekniske og genealogiske betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med enhovede dyr.

I den forbindelse blev der den 31. marts 2004 sendt en skrivelse til de italienske myndigheder, hvori disse blev bedt om at bekræfte eksistensen af denne test, og hvori Kommissionen udbad sig en kopi af den relevante nationale lovgivning.

---

(1)  EFT C 70 E af 20.3.2004, s. 254.

(2)  Rådets direktiv 90/427/EØF af 26. juni 1990 om zootekniske og genealogiske betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med enhovede dyr (EFT L 224 af 18.8.1990).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/704 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/704

---

(2004/C 84 E/0790)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1222/04

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(26. april 2004)

Om:   Adgang til floder

Er Kommissionen bekendt med de forskelle, der er i EU, med hensyn til adgangsrettighederne til nationale floder? I visse lande er der stort set ubegrænset adgang for alle, og i andre lande, f.eks. England og Wales, er der omfattende restriktioner på dette område.

Er Kommissionen bekendt med eller har Kommissionen gennemført undersøgelser af sagen? Påtænker den at foreslå en mere ensartet tilgang til problemet med adgangen til floderne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. april 2004)

Det ligger uden for Kommissionens kompetence at behandle dette spørgsmål, som udelukkende sorterer under de pågældende nationale myndigheder.

---

BESVAREDE SKRIFTLIGE FORESPØRGSLER (Del 4)

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/705 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/705

---

(2004/C 84 E/0791)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3150/02

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. november 2002)

Om:   Anvendelse af stabilitetspagten

For nylig bekræftede kommissionsmedlem Solbes Mira noget, som man længe har vidst: Målene med stabilitetsprogrammerne vil ikke kunne nås i 2002. Dette er tilfældet med Tyskland, Frankrig og Italien, og det vides allerede med sikkerhed, at underskuddet på Tysklands statsbudget i 2002 vil overskride grænsen på 3 % (hvilket den tyske finansminister allerede har indrømmet). Dette vil muligvis også ske i 2003. Realiteterne er nu blevet tydelige. Kommissionens forslag tydeliggør til trods for bekræftelsen af principperne stabilitetspagtens klart politiske mål og begrænsninger, især i perioder med økonomisk tilbagegang/afmatning. Pagten har tjent som middel til at retfærdiggøre en privatiseringspolitik på områder, hvor de offentlige tjenesteydelser og de grundlæggende rettigheder såsom sundhed, uddannelse, offentlige investeringer og korrekt og ubegrænset gennemførelse af strukturfondene, er blevet sat på spil. Forsøget på overalt at føre den samme budgetpolitik uden hensyntagen til forskellene i udviklingsniveau inden for euroområdet, der gør det nødvendigt i de enkelte medlemsstater at give differentierede svar, er irrationelt.

Det er mildt sagt grotesk, at kommissionsmedlemmet Pascal Lamy samtidig med, at der indledes en procedure imod Portugal på grund af et overdrevent stort underskud med en henstilling om fortsat at føre en asocial og inflationsdæmpende politik, i et interview med den italienske avis »Il Sole 24 Ore« erklærer, at han anser 3 % -reglen for at være »middelalderlig«, og »pagten er et klodset instrument for økonomisk styring«, imens Kommissionens formand, Romano Prodi, i et interview med avisen »Le Monde« indrømmer, at der er svagheder ved pagten, og at den må gøres mere fleksibel, idet han samtidig betegner den som et »dumt« og »stift« instrument. Selv premierminister Jean-Pierre Raffarin har erklæret, at den eneste eksisterende maksimumsgrænse er grænsen på 3 %, og at han derfor ikke vil virkeliggøre stabilitetsprogrammernes mål men derimod opfylde sine valgløfter om at sænke skatterne og forhøje statsstøtten. Selv forbundskansler Gerhardt Schröder, der er inspirator til skabelsen af pagten som garanti for accepten af ØMU, erklærer, at man ikke må betragte pagten som et dogme.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:

| — | Hvilket formål tjener det at holde fast ved stabilitetspagten? Hvorfor går Kommissionen ikke ind for omgående at ophæve den og samtidig indlede en bred debat om prioriteterne for den nuværende økonomiske og monetære politik med henblik på en revision af pagten ud fra hensynet til en forøgelse af beskæftigelsen under samtidig anerkendelse af rettigheder og kampen mod fattigdom og social udstødelse? |
| --- | --- |

—

Hvilket formål tjener det at holde fast ved stabilitetspagten? Hvorfor går Kommissionen ikke ind for omgående at ophæve den og samtidig indlede en bred debat om prioriteterne for den nuværende økonomiske og monetære politik med henblik på en revision af pagten ud fra hensynet til en forøgelse af beskæftigelsen under samtidig anerkendelse af rettigheder og kampen mod fattigdom og social udstødelse?

| — | Mener Kommissionen ikke, at den procedure, der er indledt imod Portugal på grund af et umådeholdent stort underskud, i betragtning af de alle offentlige erklæringer fremsat af ledende repræsentanter fra Kommissionen, omgående bør indstilles? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen ikke, at den procedure, der er indledt imod Portugal på grund af et umådeholdent stort underskud, i betragtning af de alle offentlige erklæringer fremsat af ledende repræsentanter fra Kommissionen, omgående bør indstilles?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(10. december 2002)

Hovedmålet med stabilitets- og vækstpagten (SGP) er at sikre en sund budgetpolitik og dermed undgå for uforholdsmæssigt store underskud. Virkeliggørelse af stabilitets- og vækstpagtens mål om »tæt på balance eller overskud« sikrer, at budgetstillingerne er holdbare, medens de automatiske stabilisatorer har frit spil i løbet af konjunkturen og hjælper med til at støtte vækst i dårlige tider, uden at grænsen på 3 % overskrides. Sunde offentlige finanser giver også det fornødne budgetmæssige spillerum for at gennemføre strukturreformer for at fremme vækst og beskæftigelse. Stabilitets- og vækstpagten har fungeret tilfredsstillende og har bidraget til at sikre et vækstorienteret policy-mix.

Ved en betragtning af de enkelte medlemsstater må det dog erkendes, at nogle nu er tæt på eller har overskredet referenceværdien for underskuddet på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) og endnu ikke har nået målet om »tæt på balance eller overskud«. Rådet har rettet en henstilling til Portugal som led i proceduren med uforholdsmæssigt store overskud (EDP), og Kommissionen har indledt proceduren over for Tyskland. Kommissionen har endvidere anbefalet Rådet at udsende en tidlig advarsel til Frankrig. Det viser, at de finanspolitiske rammebestemmelser (EDP+SGP) fungerer efter hensigten.

Virkeliggørelse og fastholdelse af en budgetstilling tæt på balance skaber det fornødne spillerum for, at de automatiske stabilisatorer kan få frit spillerum. Det giver endvidere mulighed for at håndtere mulige budgetmæssige virkninger af reformer med henblik på at fremme vækst og beskæftigelse.

Kommissionen er alt i alt af den opfattelse, at budgetreglen er hensigtsmæssig, men at der kan gøres bestræbelser for at forbedre implementeringen heraf. Kommissionen forelægger en meddelelse vedrørende dette spørgsmål inden udgangen af 2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/706 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/706

---

(2004/C 84 E/0792)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3201/02

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(4. november 2002)

Om:   Den spanske nationale vandplan: Vandomledningsprojektet Júcar-Vinalopó

Vandomledningen fra Júcar til Vinalopó ved Baixa-kysten i Alicante godkendtes den 29. august 1998 og er nu opført i bilag 2 til den spanske nationale vandplan. Ifølge projektet skal der omledes 80 hm3 om året, hvoraf de 55 hm3 er beregnet til overrisling af afgrøder med det officielle mål at genvinde vandressourcerne. Der er tale om en vandomledning mellem forskellige afvandingsområder, som imidlertid styres af den samme myndighed.

Ifølge lokale miljøeksperter overvurderer projektforslaget den reelle vandmængde, som Júcar kan levere, hvilket tyder på ukendskab til vandløbets hydrologi eller forkerte data. Der er ikke taget hensyn til de hydrologiske registreringer for 1994/95, hvoraf det fremgik, at vandomledningen ikke kunne lade sig gøre, navnlig ikke i betragtning af det fald i vandmængden, som beregningerne af klimaændringen forudsiger.

Eksperterne finder miljøvurderingen unøjagtig og ufuldstændig. Den medtager ikke de økonomiske virkninger af de overrislede arealer eller de frugtbare områder langs med Jucár. Den nævner heller ikke de arkæologiske levn fra romertiden og broncealderen, som vil komme i fare. Kun en del af undersøgelsen blev offentliggjort, hvilket afsvækker direktiv 90/313/EØF (1) om fri adgang til miljøoplysninger.

Behandler Kommissionen en ansøgning om samfinansiering af dette projekt, og har den allerede fra den spanske regering modtaget en rapport om projektets indvirkning på Natura 2000-nettet? Er Kommissionen klar over, at projektet berører mindst seks lokaliteter af fællesskabsinteresse i den selvstyrende region Valencia? Er disse aspekter efter Kommissionens opfattelse i dette tilfælde forenelige med en eventuel EU-finansiering af det nævnte projekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. december 2002)

Vandomledningsprojektet Júcar-Vinalopó i den spanske autonome region Valencia har allerede været genstand for flere skriftlige forespørgsler fra det ærede medlem.

I sine svar på disse skriftlige forespørgsler har Kommissionen således haft lejlighed til at oplyse det ærede medlem om de skridt, den har taget i forbindelse med behandlingen af en klage vedrørende dette projekt og dettes mulige virkninger for miljøet.

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på hans skriftlige forespørgsler E-1549/02 og E-1550/02 (2) om dette emne. Hvorom alting er, skal det bemærkes, at undersøgelsen stadig er i gang for at analysere de seneste oplysninger fra de klagende parter og verificere, om fællesskabsretten på miljøområdet er blevet overholdt i det foreliggende tilfælde.

For så vidt angår en eventuel fællesskabsfinansiering af dette projekt, henvises det ærede medlem til Kommissionens nylige svar på hans mundtlige forespørgsel H-0678/02 i Europa-Parlamentets spørgetid under oktobersamlingen i 2002 (3), ligeledes vedrørende dette emne.

---

(1)  EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56.

(2)  EFT C 301 E af 5.12.2002, s. 176.

(3)  Skriftligt svar af 22.10.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/707 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/707

---

(2004/C 84 E/0793)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3821/02

af Elena Paciotti (PSE) til Kommissionen

(20. december 2002)

Om:   Krænkelse af retten til asyl i Unionen

De italienske myndigheder sendte den 28. november 2002 Muhammad al Shari og hans familie tilbage til Syrien fra Malpensa lufthavnen i Milano, selv om der var afsagt dødsstraf mod ham i dette land. Dette udgør en krænkelse af bestemmelserne i den italienske forfatning.

I den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er det fastsat, at »ingen må idømmes dødsstraf eller henrettes« (artikel 2), og retten til asyl garanteres i henhold til bestemmelserne i Genève-konventionen og protokollen af 31. januar 1967 (artikel 18). Endvidere foregår der for øjeblikket forhandlinger mellem Den Europæiske Union og Syrien om en associeringsaftale.

Finder Kommissionen ikke, at det er nødvendigt at gribe ind som en hastesag for at udvirke, at dødsdommen ikke bliver fuldbyrdet, og at Muhammad al Shari og hans families sikkerhed garanteres?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/707 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/707

---

(2004/C 84 E/0794)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3826/02

af Giuseppe Di Lello Finuoli (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. december 2002)

Om:   Familien Al-Sharis udvisning af Italien

Det italienske politi har overgivet ingeniør Muhammad Al-Shari, som for år tilbage blev dømt til døden i Syrien for sit tilhørsforhold til organisationen Det Muslimske Broderskab, til det syriske politi. Ud over Al-Shari selv blev hans kone og fire børn også overgivet til det syriske politi, efter at de i fem dage var blevet tilbageholdt i Malpensa-lufthavnen ved Milano, hvor de var blevet forhindret i at tage kontakt til udenforstående i klar modstrid med internationale konventioner på asylområdet og det højt besungne EU-charter om grundlæggende rettigheder. Familien Al-Shari kom fra Irak, hvorfor de i det mindste burde have været udvist til dette land, hvorimod de i stedet blev overgivet til det syriske diktatur.

Forespørgeren henleder allerede nu opmærksomheden på, at han agter at indbringe sagen for Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg. Kan Kommissionen i mellemtiden undersøge, om den dødsdom, der hænger over Muhammad Al-Shari i Syrien, er blevet fuldbyrdet eller ej, og oplyse, hvilke initiativer agter den at tage for at garantere familien Al-Sharis sikkerhed og sørge for, at den italienske regering overholder sine internationale forpligtelser?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

på skriftlige forespørgsler P-3821/02 og P-3826/02

(29. januar 2003)

Med hensyn til den eventuelle krænkelse af asylretten i en medlemsstat er situationen følgende: selv om det er Kommissionens pligt at påse, at de grundlæggende rettigheder på EU-rettens område respekteres, har den ingen beføjelser til at undersøge, om national lovgivning og praksis, som falder uden for EU-rettens anvendelsesområde, er forenelig med den europæiske menneskerrettighedskonvention.

Dette er slået fast i Domstolens retspraksis (Demirel, Wachauf og ERT) og artikel 51 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. På asylområdet findes der ikke nogen EU-bestemmelser på grundlag af EF-traktatens artikel 63 vedrørende den situation, der er beskrevet i de to forespørgsler. Navnlig føres der stadig forhandlinger i Rådet om forslagene til direktiver om henholdsvis mindstestandarder for asylprocedurer og berettigelse til flygtningestatus eller status som person, der på anden måde har behov for international beskyttelse. Kommissionen har derfor på det foreliggende grundlag ingen beføjelser til at gribe ind over for de italienske myndigheder.

Ifølge de syriske myndigheder er Muhammad Sa'id Al-Sakhri i sikkerhedsforvaring, og hans tilknytning til begivenhederne i Hama i begyndelsen af 1980'erne er ved at blive undersøgt; hans familie er ikke i sikkerhedsforvaring. Desuden er de syriske myndigheder blevet opfordret til at behandle Muhammad Sa'id Al-Sakrhi i overensstemmelse med internationale standarder.

Kommissionen står i forbindelse med Unionens formandskab og medlemsstaternes missioner i Damaskus med henblik på fortløbende overvågning og opfølgning af denne sag.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/708 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/708

---

(2004/C 84 E/0795)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3867/02

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om:   Bjergning af færgen »Le Joola«

| 1. | Har præsident Wade i Senegal allerede anmodet Kommissionen om finansiel, teknisk og organisatorisk bistand til at hæve færgen »Le Joola«? |
| --- | --- |

1.

Har præsident Wade i Senegal allerede anmodet Kommissionen om finansiel, teknisk og organisatorisk bistand til at hæve færgen »Le Joola«?

| 2. | Anser Kommissionen det for moralsk ansvarligt, at færgen stadig ligger på en sandbanke, når der er muligheder for og midler til at bjerge de mindst 1 500 lig, og alle ofrenes pårørende ønsker det? |
| --- | --- |

2.

Anser Kommissionen det for moralsk ansvarligt, at færgen stadig ligger på en sandbanke, når der er muligheder for og midler til at bjerge de mindst 1 500 lig, og alle ofrenes pårørende ønsker det?

| 3. | Kan Kommissionen oplyse, om der i Senegal — som i EU's medlemsstater — findes en lov, der forpligter præsident Wade til at lade ligene bjerge, hvis de pårørende anmoder om det? |
| --- | --- |

3.

Kan Kommissionen oplyse, om der i Senegal — som i EU's medlemsstater — findes en lov, der forpligter præsident Wade til at lade ligene bjerge, hvis de pårørende anmoder om det?

| 4. | Er Kommissionen rede til i samarbejde med de europæiske lande, hvorfra ofrene kommer (Frankrig, Belgien, Spanien og Nederlandene), at træffe foranstaltninger over for præsident Wade? Tager Kommissionen i denne forbindelse i betragtning, at intet enkelt land alene kan klare konsekvenserne af en sådan katastrofe? |
| --- | --- |

4.

Er Kommissionen rede til i samarbejde med de europæiske lande, hvorfra ofrene kommer (Frankrig, Belgien, Spanien og Nederlandene), at træffe foranstaltninger over for præsident Wade? Tager Kommissionen i denne forbindelse i betragtning, at intet enkelt land alene kan klare konsekvenserne af en sådan katastrofe?

| 5. | Er Kommissionen rede til at gøre alt, hvad der er muligt, for at finde en politisk løsning med præsident Wade for over for de pårørende at kompensere for de fejl, der er gjort, ved at bjerge ofrene? |
| --- | --- |

5.

Er Kommissionen rede til at gøre alt, hvad der er muligt, for at finde en politisk løsning med præsident Wade for over for de pårørende at kompensere for de fejl, der er gjort, ved at bjerge ofrene?

| 6. | Er det muligt at lade EU-delegationen handle direkte? Er Kommissionen rede til i denne forbindelse ikke at handle strengt formelt, da der ikke er tale om »livstruende omstændigheder«, men navnlig at behandle spørgsmålet ud fra et menneskeligt synspunkt? |
| --- | --- |

6.

Er det muligt at lade EU-delegationen handle direkte? Er Kommissionen rede til i denne forbindelse ikke at handle strengt formelt, da der ikke er tale om »livstruende omstændigheder«, men navnlig at behandle spørgsmålet ud fra et menneskeligt synspunkt?

| 7. | Er Kommissionen rede til fuldt ud at støtte de pårørendes interesser over for den senegalesiske regering, der allerede i to en halv måned har anført, at den giver bjergningen høj prioritet, men ikke foretager sig noget, mens der er behov for konkrete perspektiver? |
| --- | --- |

7.

Er Kommissionen rede til fuldt ud at støtte de pårørendes interesser over for den senegalesiske regering, der allerede i to en halv måned har anført, at den giver bjergningen høj prioritet, men ikke foretager sig noget, mens der er behov for konkrete perspektiver?

| 8. | Kan Kommissionen oplyse, hvad EU på topmødet Afrika/EU fra 27.-30. november 2002 efter de europæiske pårørendes anmodning har drøftet med bla. de senegalesiske myndigheder og Den Afrikanske Union, for så vidt angår en eventuel bjergning af »Le Joola« |
| --- | --- |

8.

Kan Kommissionen oplyse, hvad EU på topmødet Afrika/EU fra 27.-30. november 2002 efter de europæiske pårørendes anmodning har drøftet med bla. de senegalesiske myndigheder og Den Afrikanske Union, for så vidt angår en eventuel bjergning af »Le Joola«

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(27. februar 2003)

| 1. | Senegals præsident har ikke anmodet Kommissionen om bistand til bjærgning af færgen Joola. |
| --- | --- |

1.

Senegals præsident har ikke anmodet Kommissionen om bistand til bjærgning af færgen Joola.

| 2. | Kommissionen har udtrykt sin oprigtige deltagelse over for familierne til ofrene. Det er vanskeligt at vurdere de tekniske vanskeligheder, der er forbundet med bjærgningen. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har udtrykt sin oprigtige deltagelse over for familierne til ofrene. Det er vanskeligt at vurdere de tekniske vanskeligheder, der er forbundet med bjærgningen.

| 3. | Kommissionen kan bekræfte, at Senegals familielovgivning indeholder bestemmelser vedrørende begravelse samt registrering af dødsfald i forbindelse med savnede. Kommissionen kan imidlertid ikke udtale sig om, hvilke juridiske forpligtelser dette indebærer for Senegals regering i det foreliggende tilfælde. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen kan bekræfte, at Senegals familielovgivning indeholder bestemmelser vedrørende begravelse samt registrering af dødsfald i forbindelse med savnede. Kommissionen kan imidlertid ikke udtale sig om, hvilke juridiske forpligtelser dette indebærer for Senegals regering i det foreliggende tilfælde.

| 4. | Kommissionen har ikke mulighed for at tage initiativer af den type, som det ærede medlem foreslår. Det påhviler de berørte medlemsstater at tage politiske initiativer over for regeringen i Senegal for at opnå den af det ærede medlem ønskede aktion. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen har ikke mulighed for at tage initiativer af den type, som det ærede medlem foreslår. Det påhviler de berørte medlemsstater at tage politiske initiativer over for regeringen i Senegal for at opnå den af det ærede medlem ønskede aktion.

| 5. | Kommissionen er inden for rammerne af sine midler og juridiske forpligtelser rede til at støtte medlemsstaterne i deres kontakter med regeringen i Senegal. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen er inden for rammerne af sine midler og juridiske forpligtelser rede til at støtte medlemsstaterne i deres kontakter med regeringen i Senegal.

| 6. | Kommissionens delegation har ikke forholdt sig passiv, men har umiddelbart efter færgens forlis via sit kontor i Banjul bistået med at identificere ligene og har fra Dakar i samråd med regeringen og de medlemsstater og andre donorer, der opererer i Senegal, bidraget til undersøge de alternative muligheder for at genoprette færgeforbindelsen Dakar-Ziginchor med en forbedret forvaltningsstruktur. |
| --- | --- |

6.

Kommissionens delegation har ikke forholdt sig passiv, men har umiddelbart efter færgens forlis via sit kontor i Banjul bistået med at identificere ligene og har fra Dakar i samråd med regeringen og de medlemsstater og andre donorer, der opererer i Senegal, bidraget til undersøge de alternative muligheder for at genoprette færgeforbindelsen Dakar-Ziginchor med en forbedret forvaltningsstruktur.

| 7. | Det er Kommissionens opfattelse, at forsvaret af de pårørendes interesser over for regeringen i Senegal først og fremmest må påhvile de organisationer, der repræsenterer det senegalesiske civilsamfund, og som i øvrigt allerede har organiseret sig meget effektivt, samt — i medfør af deres særlige konsulære beføjelse — de medlemsstater, der er berørt af katastrofen. |
| --- | --- |

7.

Det er Kommissionens opfattelse, at forsvaret af de pårørendes interesser over for regeringen i Senegal først og fremmest må påhvile de organisationer, der repræsenterer det senegalesiske civilsamfund, og som i øvrigt allerede har organiseret sig meget effektivt, samt — i medfør af deres særlige konsulære beføjelse — de medlemsstater, der er berørt af katastrofen.

| 8. | Spørgsmålet blev ikke behandlet på ministerkonferencen Europa-Afrika, der blev afholdt i Ouagadougou den 28. november 2002, da det er et bilateralt anliggende. |
| --- | --- |

8.

Spørgsmålet blev ikke behandlet på ministerkonferencen Europa-Afrika, der blev afholdt i Ouagadougou den 28. november 2002, da det er et bilateralt anliggende.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/709 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/709

---

(2004/C 84 E/0796)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3868/02

af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) og Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om:   Den nederlandske lov om uddannelsesstøtte

I Nederlandene ydes studiestøtte til alle uddannelsessøgende over 18 år. Dette omfatter alle former for undervisning. Til uddannelsessøgende over 18 udbetales ikke længere børnetilskud.

Følger den pågældende uddannelsessøgende undervisning i Belgien eller Tyskland, ydes der studiestøtte til videregående uddannelser og universitetsundervisning, men ikke til gymnasial undervisning og grundlæggende og videregående erhvervsundervisning.

De nederlandske myndigheder anerkender uddannelse i Belgien og Tyskland inden for rammerne af den nederlandske lov om undervisningspligt, og tyske og belgiske eksamensbeviser anerkendes fuldt ud i Nederlandene.

| 1. | Mener Kommissionen ikke, at den manglende tildeling af nederlandsk uddannelsesstøtte til unge (over 18 år), der følger videregående (erhvervs)undervisning i Belgien eller Tyskland, strider mod princippet om »fri bevægelighed for tjenesteydelser« (deltagelse i en anerkendt udenlandsk uddannelse), hhv. princippet om »fri bevægelighed for personer«? |
| --- | --- |

1.

Mener Kommissionen ikke, at den manglende tildeling af nederlandsk uddannelsesstøtte til unge (over 18 år), der følger videregående (erhvervs)undervisning i Belgien eller Tyskland, strider mod princippet om »fri bevægelighed for tjenesteydelser« (deltagelse i en anerkendt udenlandsk uddannelse), hhv. princippet om »fri bevægelighed for personer«?

| 2. | Mener Kommissionen ikke, at den manglende tildeling af nederlandsk uddannelsesstøtte til unge (over 18 år), der følger videregående (erhvervs)undervisning i Belgien eller Tyskland, strider mod EF-traktatens artikel 149, hhv. artikel 150, fordi de nederlandske myndigheder derved hæmmer de studerendes mobilitet? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen ikke, at den manglende tildeling af nederlandsk uddannelsesstøtte til unge (over 18 år), der følger videregående (erhvervs)undervisning i Belgien eller Tyskland, strider mod EF-traktatens artikel 149, hhv. artikel 150, fordi de nederlandske myndigheder derved hæmmer de studerendes mobilitet?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/710 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/710

---

(2004/C 84 E/0797)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0797/04

af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Studiefinansiering og den frie bevægelighed for personer

En nederlandsk statsborger, der er fyldt 18 år og som endnu læser ved en nederlandsk institution for forberedende faglig uddannelse eller videregående uddannelse, er ikke længere berettiget til børnetilskud, men til en ydelse via loven om studiefinansiering. Hvis en ung nederlænder, der er fyldt 18 år, følger en uddannelse på den anden side af grænsen, får han/hun intet. Er Kommissionen rede til, nu hvor dette spørgsmål stilles for tredje gang, at give et klart svar på det, der er kernen i denne sag: Deler Kommissionen den opfattelse, at der herved lægges hindringer i vejen for den frie bevægelighed for studerende?

Samlet supplerende svar

afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

på skriftlige forespørgsler E-3868/02 og E-0797/04

(26. april 2004)

Det ærede medlem rejser spørgsmålet om manglende adgang til at medbringe nationale stipendier og andre former for uddannelsesstøtte til udlandet — et emne, som også var genstand for skriftlig forespørgsel E-3868/02 og E-3584/03 (1).

En medlemsstat kan i den nationale lovgivning fastsætte bestemmelser om økonomisk støtte til studerende på betingelser, der varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Nogle landes lovgivning åbner mulighed for, at studerende, der beslutter sig for at tage til en anden medlemsstat for at studere, kan overføre tildelte stipendier. Dette betyder, at den studerende kan fortsætte med at modtage støtten fra sit oprindelsesland, mens han eller hun studerer i en anden medlemsstat. Den nederlandske lovgivning indeholder imidlertid ikke denne mulighed.

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at praksis med kun at tildele uddannelsesstøtte til studerende, der gennemfører deres studier i hjemlandet, kan lægge en dæmper på de studerendes udøvelse af retten til fri bevægelighed. Det fremgår også af Kommissionens grønbog »Almen uddannelse — erhvervsuddannelse — forskning: hindringer for mobiliteten i Det Europæiske Fællesskab« (2), at den manglende adgang til at medbringe nationale stipendier kan udgøre en alvorlig hindring for mobiliteten.

Ifølge Kommissionens oplysninger er de gældende bestemmelser i Nederlandene imidlertid ikke i strid med principperne om fri bevægelighed, og Kommissionen har således ikke konstateret nogen overtrædelse af EU-retten. Studerende i Nederlandene har ret til — og gør brug af retten til — at tage til andre europæiske lande for at studere, ligesom studerende fra andre EU-lande har ret til at uddanne sig i Nederlandene.

---

(1)  Svaret på forespørgsel 3584/03 er samtidig supplerende svar på forespørgsel 3868/02.

(2)  KOM(96) 462 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/711 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/711

---

(2004/C 84 E/0798)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0017/03

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(20. januar 2003)

Om:   Støtte til Afghanistan

Den 17. december 2002 samledes »Afghanistan Support Group« i Oslo.

Hvem repræsenterede Den Europæiske Union?

Hvilke emner stod der på dagsordenen?

Hvilke konklusioner nåede man frem til?

Blev der truffet aftale om at yde en eller anden form for støtte?

I så fald hvilken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(28. februar 2003)

EU's særlige repræsentant i Afghanistan, Francisco Vendrell, deltog i Afghanistan Støttegruppens møde i Oslo den 17. december 2002. Kommissionen var repræsenteret af tjenestemænd fra kontoret for humanitær bistand (ECHO) og generaldirektoratet for eksterne forbindelser.

På mødet drøftede man Afghanistans øjeblikkelige og fremtidige behov, den fremtidige koordinering af international bistand til Afghanistan, og FN's program for overgangsbistand for 2003 blev præsenteret. Flere nøgleproblemer for Afghanistan blev også drøftet som menneskerettigheder, kvinders stilling, flygtninges tilbagevenden og dyrkning af opiumsvalmuer.

Det var ikke et forpligtende møde, men mange donorer satte fokus på deres bidrag til Afghanistan i 2002 og gav udtryk for, at de ville fortsætte med at yde støtte fremover. Kommissionen oplyste, at genopbygnings- og genrejsningsstøtten for 2002 havde beløbet sig til over 205 mio. EUR. Den humanitære bistand fra ECHO havde været på over 70 mio. EUR.

Deltagerne udtrykte sig positivt til den nye forpligtelse til Bonn-aftalen fra mødet i Skt. Petersborg den 2. december 2002 og gentog betydningen af:

| — | at forbedre sikkerheden i landet — især ved at man presser på for at få oprettet en national afghansk hær |
| --- | --- |

—

at forbedre sikkerheden i landet — især ved at man presser på for at få oprettet en national afghansk hær

| — | at overholde menneskerettighederne for alle |
| --- | --- |

—

at overholde menneskerettighederne for alle

| — | at forberede valget i 2004 |
| --- | --- |

—

at forberede valget i 2004

| — | at takle problemet med opiumsvalmuedyrkning |
| --- | --- |

—

at takle problemet med opiumsvalmuedyrkning

| — | at fastlægge pejlemærker for fuldstændig gennemførelse af Bonn-aftalen. |
| --- | --- |

—

at fastlægge pejlemærker for fuldstændig gennemførelse af Bonn-aftalen.

Mødet konkluderede, at tiden nu er kommet for den afghanske overgangsregering til at overtage den ledende stilling i genopbygningsbestræbelserne. Dette skulle derfor være det sidste møde i Afghanistan Støttegruppen. Den skal erstattes med en række konsultative grupper under den afghanske regerings ledelse, som skulle holde deres første fælles møde i marts 2003. Hvad angår humanitær støtte, vil der blive oprettet en donorledet rådgivende gruppe for humanitær bistand, som i første omgang skal ledes af Japan.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/712 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/712

---

(2004/C 84 E/0799)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0093/03

af Peter Skinner (PSE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om:   Tysk skat på kapitalgevinster

Kan Kommissionen oplyse Parlamentet om, hvilke skridt den agter at tage for at overtale den tyske regering til ikke at vedtage den foreslåede skat på kapitalgevinster, der er en diskrimination af fonde placeret uden for Tyskland (ved at afkræve dem højere skatter end fonde placeret i Tyskland)? Er Kommissionen ikke enig i, at denne foranstaltning er et brud på det indre markeds principper, og at den hindrer den frie bevægelighed for kapital? Har Kommissionen været i forbindelse med den tyske regering for at sige, hvad den mener om den foreslåede nye skat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. februar 2003)

Kommissionen har indledt en overtrædelsesprocedure mod Tyskland vedrørende en allerede eksisterende skatteordning, der er diskriminerende over for udenlandske investeringsfonde (infr 2000/5059). I den pressemeddelelse (1), der blev udsendt i denne anledning, udtrykte Kommissionen også bekymring over det tyske lovforslag, der, hvis det blev vedtaget, ville give anledning til en diskriminerende skat på kapitalgevinster.

---

(1)  IP/02/1924.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/712 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/712

---

(2004/C 84 E/0800)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0129/03

af Marco Cappato (NI) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om:   Stop for Voice of Americas og Radio Free Asias programmer i Phnom Penh

Den 31. december 2002 meddelte USA's udenrigsministerium, at den cambodjanske regering havde fjernet Voice of Americas og Radio Free Asias programmer fra FM-radiostationen Beehive i Phnom Penh blot tre måneder efter deres start.

Det er afgørende for et hvilket som helst samfund på vej mod demokratisering at få nuanceret og reel information, og Voice of America og Radio Free Asia forbedrede kvaliteten og graden af ytringsfrihed for cambodjanske borgere.

Mangel på objektiv information er kilde til stor bekymring i Cambodja i dag, navnlig med henblik på parlamentsvalget, der finder sted i 2003.

Kommissionen har endnu ikke skønnet det nødvendigt på nogen måde konkret at følge op på Parlamentets beslutning, der inden for rammerne af 2002-budgettet anmodede om etablering af et Voice of Europe-netværk for at nå ud til de flere hundrede millioner mennesker, der stadig undertrykkes af autoritære og totalitære regimer.

Et grundlæggende element i samarbejdsaftalen mellem Cambodja og EU, der blev undertegnet i 1997, er Cambodjas og Det Europæiske Fællesskabs forpligtelse til at respektere og anerkende demokratiske principper og menneskerettigheder som indeholdt i verdenserklæringen om menneskerettighederne. Endvidere er der for de næste tre år (2002-2004) øremærket 68,7 mio. EUR til Cambodja til finansiering af aktiviteter i de sektorer, der står nævnt i EF-Cambodja-strategidokumentet.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikre genåbningen af Voice of Americas og Radio Free Asias programmer i Cambodja? Hvorledes vil den sikre, at de cambodjanske borgeres grundlæggende rettighed til nuanceret og fri information respekteres, navnlig i anledning af det kommende valg?

Hvilke konkrete skridt vil Kommissionen tage for at gennemføre og fuldt ud håndhæve den såkaldte menneskerettighedsklausul, der er indeholdt i alle bilaterale og multilaterale samarbejdsaftaler indgået med såvel Cambodja som andre berørte lande i regionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(20. februar 2003)

Voice of Americas og Radio Free Asias programmer kan stadig modtages i dele af Cambodja, da de sendes fra et sted uden for landets grænser, men retransmissionen af disse programmer gennem Radio Beehive ophørte i december 2002.

EU har ved flere lejligheder givet udtryk for sin bekymring over retten til nuanceret og fri information i anledning af parlamentsvalget, der finder sted i juli 2003.

Den europæiske valgobservationsmission konkluderede i forbindelse med kommunalvalgene i Cambodja i 2002, at der var mangel på klare medieretningslinjer, og at de elektroniske mediers dækning var præget af stor skævhed til fordel for regeringen og det cambodjanske folkeparti.

Som følge af henstillingerne fra valgobservationsmissionen yder Kommissionen teknisk bistand til det nationale valgudvalg vedrørende PR og information med henblik på at øge gennemsigtigheden i valgprocessen og at forbedre informationen til vælgerne. Fællesskabet yder også, sammen med De Forenede Nationers Udviklingsprogram (UNDP), teknisk bistand til udarbejdelsen af forbedrede medieretningslinjer og en adfærdskodeks for journalister.

Kommissionen har en åben og ærlig dialog med de cambodjanske myndigheder om menneskerettighedsspørgsmål på møderne i Det Blandede Udvalg, der er nedsat i henhold til samarbejdsaftalen mellem EU og Cambodja, og i andre bilaterale kontakter. Dette gælder også for andre lande med bilaterale samarbejdsaftaler i Sydøstasien.

Selv om der stadig kan være grund til bekymring vedrørende menneskerettighederne i nogle af disse lande, er Kommissionen overbevist om, at situationen bedst kan forbedres ved en åben og konstruktiv dialog.

Hvad angår Cambodja, er der stillet yderligere EU-midler til rådighed til ikke-statslige organisationer (ngo'er), der er aktive på menneskerettighedsområdet, gennem det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR).

Mens »Ytringsfrihed og uafhængige medier« er blevet udpeget som en prioritet i andre sydøstasiatiske lande som Indonesien, er der fastsat følgende prioriteter for Cambodja: Oplysning om menneskerettigheder og uddannelse, med særlig vægt på ligestilling og barnets ret; forbedret adgang til retsvæsenet; konfliktforebyggelse og kampen mod straffrihed.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/713 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/713

---

(2004/C 84 E/0801)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0182/03

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(30. januar 2003)

Om:   Kvinders rettigheder i Iran

Trods de grove krænkelser af kvinders rettigheder — diskriminering, stening, tortur... — Indledte den Europæiske Union den 12. december 2002 forhandlinger med Iran om indgåelse af en handels- og samarbejdsaftale. I betragtning af, at fremme og beskyttelse af menneskerettigheder og de grundlæggende frihedsrettigheder er vigtigt for Europa, vil EU indføje en klausul om menneskerettigheder i denne handels-og samarbejdsaftale.

En europæisk trojka aflagde den 16. og 17. december 2002 besøg i Iran som led i den indledte menneskerettighedsdialog mellem EU og Iran. Ifølge et kommuniké fra det danske formandskab forløb dialogen i en åben og konstruktiv atmosfære. Er der en sammenhæng mellem trojkaens besøg og den iranske regerings beslutning om at indbyde en særlig FN-rapportør om vold mod kvinder?

Europa-Parlamentet har altid anmodet om, at der i forbindelse med indgåelse af aftaler mellem EU og tredjelande blev lagt pres på sidstnævnte med henblik på at sikre, at kvindernes rettigheder blev overholdt. I aftalen med Iran skulle der være optaget en klausul om menneskerettigheder. I hvilken udstrækning pålægger denne også strenge betingelser, for så vidt angår kvinders rettigheder? Hvorledes vil EU kontrollere og sikre, at denne klausul overholdes? Er det også mulighed for at suspendere denne aftale, hvis Iran ikke respekterer kvindernes rettigheder og mere generelt menneskerettighederne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(10. marts 2003)

Forhandlingerne med Iran om handels- og samarbejdsaftalen er kædet sammen med forhandlinger om politisk dialog og bekæmpelse af terrorisme. Dette er i overensstemmelse med de samlede politiske foranstaltninger, der blev fastlagt af Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) i juni og formelt vedtaget den 12. juli 2002. I overensstemmelse med relevant praksis vedrørende fællesskabsaftaler har Rådet besluttet, at denne handels- og samarbejdsaftale skal indeholde en standardklausul om menneskerettigheder, hvilket i tilfælde af alvorlige brud ville medføre, at der træffes passende foranstaltninger.

Som det ærede medlem anfører, indledte EU og Iran den 16.-17. december 2002 i Teheran en dialog specifikt om menneskerettigheder med udgangspunkt i Rådets konklusioner af 21. oktober 2002. Dialogen består af drøftelser i et begrænset forum på regeringsniveau, som for EU's vedkommende ledes af trojkaen, og omfatter alle relevante spørgsmål om menneskerettigheder. Den opfølges af en rundbordssamtale med repræsentanter fra civilsamfundet i EU og Iran. To store spørgsmål blev behandlet under rundbordssamtalen i december 2002: diskrimination (herunder diskrimination af kvinder) og bekæmpelse af tortur. Med hensyn til diskrimination af kvinder gjorde EU det klart, at Irans tiltrædelse af den internationale konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW), som Iran i øjeblikket ser nærmere på, vil have stor betydning. Det samme gælder Irans invitation af FN's specialrapportører inden for forskellige områder, herunder vold mod kvinder, som efter planen skal aflægge Iran besøg i 2003.

Menneskerettighedsdialogen er blevet indledt uden forhåndsbetingelser, men skal vurderes løbende ved hjælp af benchmarking. Dialogen indgår også i den overordnede dialog, der siden 1998 har fundet sted hvert halve år.

Kommissionen blev i forbindelse med dialogen om menneskerettigheder i december 2002 og et besøg, som kommissionsmedlemmet med ansvar for eksterne forbindelser aflagde i Iran den 3.-5. februar 2003, gjort bekendt med, at et moratorium på stening har været gældende siden udgangen af 2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/714 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/714

---

(2004/C 84 E/0802)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0199/03

af Margot Keßler (PSE) til Kommissionen

(3. februar 2003)

Om:   Vestsahara — besøg af Europa-Parlamentets ad hoc-delegation — menneskerettigheder

Europa-Parlamentets ad hoc-delegation for Vestsahara aflagde den 12. marts 2002 besøg i Laayoune, hovedstad i dette territorium, som ikke har selvstyre. Der blev afholdt et møde i Laayoune Parador Hotel med medlemmer af det civile samfund, herunder Saharawi-menneskerettighedsaktivisterne.

Mødet fandt sted efter anmodning fra Europa-Parlamentets delegation, som tog spørgsmålet om de civile borgeres sikkerhed op. Delegationsformanden, Catherine Lalumière MEP, lovede i enhver henseende at give garanti for, at mødets deltagere ikke ville blive udsat for trusler fra de marokkanske myndigheders side efter dette møde. Efter mødet med medlemmerne af Europa-Parlamentet, blev formanden for og en lang række medlemmer af den lokale ikke-statslige organisation »Forum for Sandhed og Retfærdighed: Saharaafdelingen«, som deltog i dette møde, forfulgt af den marokkanske besættelsesstyrke. Saharawi-deltagerne var formanden for den ikke-statslige organisation, Moutik Lahoussine, Eddymaoui Abdessalem, Ennassiri Ahmed, Elmoussaoui Edkhil og Mohamed Elmoutaouikil.

Moutik Lahoussine blev fyret fra sit job (i virksomheden Sepomer Sahara SARL) som følge af hans møde med Europa-Parlamentets ad hoc-delegation. De andre medlemmer af Saharawi-delegationen blev tilbageholdt ved adskillige lejligheder og retsforfulgt af politiske årsager.

Adskillige medlemmer af Sahara-afdelingen af organisationen »Forum for Sandhed og Retfærdighed« og Saharawi-menneskerettighedsaktivisterne har i den seneste tid været skydeskive for trusler.

Hvad gør Kommissionen i anledning af disse krænkelser af menneskerettighederne?

Hvilke diplomatiske foranstaltninger træffer Kommissionen i betragtning af, at Kongeriget Marokko er besættelsesmagt i Vestsahara, med henblik på at forbedre situationen for ovennævnte personer, som mødtes med ad hoc-delegationen?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe med hensyn til Europa-Parlamentets næste rejser til dette territorium, der ikke har selvstyre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(20. februar 2003)

Forholdet mellem Marokko og EU er reguleret ved associeringsaftalen, og spørgsmål vedrørende menneskerettigheder samt spørgsmål i forbindelse med Vestsahara behandles inden for rammerne af den politiske dialog (artikel 2) på møderne i associeringsrådet og associeringsudvalg.

I de kommende måneder forventes EU og Marokko at indlede en endnu mere konstruktiv dialog om spørgsmålene om demokratiske principper og menneskerettigheder, der vil gøre det muligt at drøfte formodede tilfælde af mishandlinger, herunder dette tilfælde.

Med hensyn til Europa-Parlamentets næste missioner til Vestsahara, der organiseres af Parlamentets tjenestegrene, er Kommissionen parat til at videregive alle informationer, som findes nødvendige, til det ærede medlem.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/715 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/715

---

(2004/C 84 E/0803)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0243/03

af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2003)

Om:   Vejprojektet i Kenya Westlands-St Austins

Agter Kommissionen at sikre, at Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 288 (tidl. artikel 215) opfylder sine forpligtelser med hensyn til at erstatte skader forvoldt af dets institutioner eller af dets ansatte under udøvelsen af deres hverv set i lyset af de forslag, som lokalbefolkningen i 1996 stillede på opfordring af Lutz Salzmann, tidligere leder af EU's delegation i Kenya?

Vil Kommissionen finansiere konstruktionen af det borehul, som lokalsamfundet har anmodet om på baggrund af ødelæggelsen af grundvandsspejlet og forureningen af den almindelige vandforsyning, som entreprenører engageret af EU har forårsaget?

Vil Kommissionen ligeledes overveje at yde støtte til opførelsen af en sundhedsklinik i Rungiri/Gitaru-området for at hjælpe de mennesker blandt lokalbefolkningen, der lider af åndedrætsbesvær som følge af ovennævnte entreprenørers konstruktionsarbejde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(14. marts 2003)

Kommissionen henviser til Den Europæiske Ombudsmands afgørelse vedrørende klage 983/29.10.96/ABU/KENYA/XD/BB mod Kommissionen af 29. april 1999, hvor Ombudsmanden konkluderede, at det »på grundlag af Den Europæiske Ombudsmands undersøgelser vedrørende denne klage ikke kunne konstateres, at der skulle være forekommet mangelfuld forvaltning fra Kommissionens side, og at Den Europæiske Ombudsmand derfor havde besluttet at afslutte sagen«.

Det er derfor ikke korrekt at fremføre, at Kommissionen eller dens ansatte har forårsaget nogen form for skader, ødelæggelser eller forurening, der har påvirket den lokale befolknings vandforsyning, sundhed eller livsmiljø i almindelighed.

Kommissionens delegation i Kenya har ikke desto mindre gentagne gange rådgivet og fortsætter med at rådgive lokalsamfundet om mulighederne for at opnå støtte til lokalsamfundsbaserede projekter gennem trustfonden for udvikling af lokalsamfund (CDTF), som finansieres af Den Europæiske Udviklingsfond. Formålet med denne fond, som opnår gode resultater, er at hjælpe lokalsamfund med at opfylde deres vigtigste behov (sundhed, vand, uddannelse, veje, indkomstskabende aktiviteter osv.). Delegationen har desuden etableret kontakter mellem lokalsamfundet og CDTF og forsynet dem med et udkast til et lokalt vandprojekt i området udarbejdet af et lokalt ingeniør- og udviklingskonsulentfirma.

Desværre har lokalsamfundet til dato ikke indgivet nogen anmodning om projektstøtte fra CDTF.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/716 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/716

---

(2004/C 84 E/0804)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0453/03

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(19. februar 2003)

Om:   Boris Shikhmuradov

Har Kommissionen kendskab til sagen vedrørende den turkmenske oppositionsleder, Boris Shikhmuradov, der er anklaget for mordforsøget på præsident Nyazov?

Shikhmuradov er af Turkmenistans højeste repræsentative organ, Halk Maslikhat, blevet idømt livsvarigt fængsel og har derfor ikke fået en retfærdig rettergang.

Kan Kommissionen lægge pres på Turkmenistans myndigheder og kræve overholdelse af internationale standarder, således at sagsøgte får en retfærdig rettergang?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(5. marts 2003)

Kommissionen har et godt kendskab til sagen vedrørende Boris Shikmuradov. EU har givet udtryk for bekymring i sine henvendelser angående denne sag og andre menneskerettighedstilfælde i Turkmenistan efter mordforsøget på præsident Saparmurad Nijazov den 25. november 2002.

Boris Shikmuradov var Kommissionens direkte samtalepartner, dengang han var sit lands udenrigsminister. Hans tilståelse på video og den retssag, der blev iværksat fem dage, efter at han var blevet arresteret, uden noget rigtigt forsvar og international bistand, svarer ikke til Turkmenistans forpligtelser i Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE). Kommissionen er enig i, at retssagen mod Boris Shikhmuradov ikke har været retfærdig. Mere generelt har EU i OSCE's permanente råd udtrykt bekymring angående de metoder, der er blevet anvendt i forbindelse med undersøgelsen og opfølgningen af hændelserne den 25. november 2002. Kommissionen er klar over, at handels- og samarbejdsaftalen med Turkmenistan ikke indeholder bestemmelser om en politisk dialog, men den vil fortsætte med at øve pres angående denne sag og andre menneskerettighedsanliggender via diplomatiske kanaler.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/717 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/717

---

(2004/C 84 E/0805)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0562/03

af Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2003)

Om:   Arrestationen af journalister i Gibraltar

Som Kommissionen vil vide, blev en gruppe journalister, der den 20. januar i år skulle til at lave en reportage om en aktion, som miljøorganisationen Greenpeace gennemførte mod olietankskibet Vema-magna i Gibraltar, arresteret.

Medlemmer af journalistforbundet i Campo del Gibraltar har over for mig oplyst, at politifolkene i de gibraltariske patruljebåde efter deres opfattelse optrådte voldeligt og vilkårligt, hvorefter nogle af de tilstedeværende journalister i ni timer blev holdt tilbage i cellerne på politistationen. Derefter blev de løsladt, uden at der blev rejst nogen sigtelse.

Den omtalte sammenslutning finder, at denne fremfærd er en åbenlys overtrædelse af ytringsfriheden, retten til frit at informere og borgernes ret til at modtage information.

Kan Kommissionen opfordre myndighederne i Gibraltar til at gøre rede for, hvilke bevæggrunde betjentene fra »Royal Police Gibraltar« havde til at arrestere journalisterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(27. marts 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0201/03 fra Menéndez del Valle (1).

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 13.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/717 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/717

---

(2004/C 84 E/0806)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0587/03

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(28. februar 2003)

Om:   Sukker fra Balkan

Kan Kommissionen definere begrebet »massiv forøgelse af eksporten til Fællesskabet ud over det normale produktions- og eksportkapacitetsniveau«, hvortil der refereres i artikel 12 i forordning (EF) nr. 2007/2000 (1), og hvormed formålet er at åbne mulighed for foranstaltninger til suspension af den i forordningen fastsatte ordning?

Anser Kommissionen det nuværende niveau for import af sukker (205 000 t i perioden januar-november 2002) for normalt i sammenligning med 70 132 t i 2001 og 613 t i 2000?

Efter en nylig rapport fra OLAF (Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig) om import af sukker fra Serbien og Montenegro forventes Kommissionen at foreslå en midlertidig suspension af forordning (EF) nr. 2007/2000 af 18. september 2000 (artikel 12) for dette lands vedkommende. Imidlertid kan en midlertidig suspension gælde for en periode på kun tre måneder.

Hvad agter Kommissionen at foretage sig efter denne periode på tre måneder? Vil den sikre, at Serbien og Montenegro finder frem til en effektiv metode til forelæggelse af oprindelsesdokumentation for sukker, der eksporteres til Den Europæiske Union?

Serbien og Montenegro og EU formodes i nær fremtid at udarbejde en associerings- og stabiliseringsaftale. Har Kommissionen i betragtning af Serbien og Montenegros nuværende vanskeligheder med at forelægge oprindelsesdokumentation og i betragtning af landets hensigt om at søge om optagelse i EU overvejet muligheden af at fastlægge begrænsede eksportkvoter på grundlag af sukkerhandelen i de seneste fem år, eventuelt med en forhøjelse af disse kvoter i tilfælde af en stigning i landets produktion?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Franz Fischler

(2. april 2003)

Rådets forordning (EF) nr. 2007/2000 af 18. september 2000 om exceptionelle handelsforanstaltninger for lande og territorier, der deltager i eller er knyttet til Den Europæiske Unions stabiliserings- og associeringsproces samt om ændring af forordning (EF) nr. 2820/98 og ophævelse af forordning (EF) nr. 1763/1999 og forordning (EF) nr. 6/2000 blev vedtaget for at give Vestbalkan bedre muligheder for at eksportere til Fællesskabet og dermed støtte den økonomiske udvikling i regionen. Denne udvikling er en forudsætning for politisk stabilitet og fred og er følgelig en af hjørnestenene i EU's stabiliserings- og associeringsproces.

Med hensyn til mulige foranstaltninger findes der to sikkerhedsbestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 2007/2000, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2563/2000 (2): artikel 12 og artikel 4, stk. 3.

Sukkerimporten fra Vestbalkan er steget betydeligt. Kommissionen er bekendt med denne stigning og overvåger importen meget nøje via et overvågningsprogram, som medlemsstaternes toldmyndigheder indrapporterer til ugentligt. Kommissionen har desuden ophævet eksportrestitutionerne for sukkereksport til Vestbalkan for at begrænse tilskyndelserne til at følge det nuværende handelsmønster.

Kommissionen overvejer alle foranstaltninger, der kan sikre korrekt håndhævelse af bestemmelserne om oprindelsen af sukker, der importeres fra Serbien og Montenegro, herunder en midlertidig ophævelse af handelspræferencer. I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2007/2000 kan Kommissionen på visse vilkår træffe foranstaltninger for at suspendere alle eller dele af handelspræferencerne for en tremåneders periode. Denne periode kan forlænges, hvis der ikke er indtruffet en betydelig forbedring i landets situation.

Kommissionen samarbejder dagligt med Serbien og Montenegro om at forbedre toldbehandlingen funktion. En EU-finansieret toldbistandsmission (CAFAO) yder meget aktiv rådgivning til toldmyndigheder i hele landet. Kommissionen forventer helt klart, at Serbien og Montenegro gør deres yderste for at få indført et pålideligt system for oprindelsescertificering og -kontrol.

Forhandlingerne om en stabiliserings- og associeringsaftale med Serbien og Montenegro indledes først, når Kommissionen vurderer (i form af en gennemførlighedsrapport), at landet er rede til at forhandle om og gennemføre en sådan aftale.

At indføre kvoter for toldfri import af sukker fra Serbien og Montenegro er ikke nødvendigvis efter Kommissionens mening en effektiv måde at løse problemet med korrekt håndhævelse af oprindelsesbestemmelserne.

Kommissionen vil kun overveje kvoter som en mulig foranstaltning mod risikoen for alvorlig markedsforvridning på grund af overdreven import.

---

(1)  EFT L 240 af 23.9.2000, s. 1.

(2)  EFT L 295 af 23.11.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/719 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/719

---

(2004/C 84 E/0807)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1040/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om:   Perugia Kommunes udnyttelse af midler fra Leader +-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Perugia Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til støtte af sådanne innovative aktioner til udvikling af landdistrikterne, som tager sigte på at udnytte kultur- og naturarven, skabe nye arbejdspladser gennem styrkelse af økonomien og forbedre landbosamfundenes organisatoriske kapacitet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

| 1. | om Perugia Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Leader +-programmet? |
| --- | --- |

1.

om Perugia Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Leader +-programmet?

| 2. | om Perugia Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter? |
| --- | --- |

2.

om Perugia Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

| 3. | om de pågældende midler er blevet brugt? |
| --- | --- |

3.

om de pågældende midler er blevet brugt?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/719 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/719

---

(2004/C 84 E/0808)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1046/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om:   Terni Kommunes udnyttelse af midler fra Leader +-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Terni Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til støtte af sådanne innovative aktioner til udvikling af landdistrikterne, som tager sigte på at udnytte kultur- og naturarven, skabe nye arbejdspladser gennem styrkelse af økonomien og forbedre landbosamfundenes organisatoriske kapacitet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

| 1. | om Terni Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Leader +-programmet? |
| --- | --- |

1.

om Terni Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Leader +-programmet?

| 2. | om Terni Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter? |
| --- | --- |

2.

om Terni Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

| 3. | om de pågældende midler er blevet brugt? |
| --- | --- |

3.

om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

på skriftlige forespørgsler E-1040/03 og E-1046/03

(15. maj 2003)

Det ærede medlems forespørgsel vedrører anvendelsen af midler fra Leader +-programmet i Perugia Kommune og Terni Kommune.

Det ærede medlem ønsker navnlig at vide, om kommunerne Perugia og Terni har forelagt projekter til finansiering under Leader +-programmet, om kommunerne har modtaget midler til de forelagte projekter, og om midlerne er blevet anvendt.

Det fremgår af den dokumentation, som Kommissionen er i besiddelse af, at kommunerne Perugia og Terni indgår i de områder, der er omfattet af EU-initiativprogrammet Leader + for Umbrien, der blev godkendt ved Kommissionens beslutning K(2001) 3489 af 7. november 2001. Regionen Umbrien har for nylig udvalgt de lokale aktionsgrupper, der skal deltage i Leader +-programmet. Perugia og Terni er blandt de potentielle modtagere af støtte fra de lokale aktionsgrupper, men der er endnu ingen projekter, der har fået tildelt støtte.

Det skal bemærkes, at Kommissionen ikke træffer afgørelse om specifikke projekter eller om udvælgelsen af de lokale aktionsgrupper. Den træffer beslutning om det finansielle bidrag til et program, der opfylder en række kriterier og procedurer for udvælgelse af de lokale aktionsgrupper, som sikrer en korrekt tilgang til Leader. Den endelige udvælgelse af grupperne foretages af medlemsstaten eller den ansvarlige regionale myndighed, mens de medfinansierede projekter udvælges af de lokale aktionsgrupper på grundlag af de betingelser, der er fastsat i programmet.

Den myndighed, der er ansvarlig for forvaltningen af programmet i regionen Umbrien, »L'Assessorato all'Agricoltura«, vil derfor kunne give mere detaljerede oplysninger om de forskellige støttemodtagere og om fristerne for de indkaldelser af projektforslag, der er planlagt i regionen, herunder i kommunerne Perugia og Terni.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/720 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/720

---

(2004/C 84 E/0809)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1163/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(1. april 2003)

Om:   Terni Kommunes udnyttelse af midler fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det, hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Terni Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til omstilling og salg af landbrugsprodukter og til udvikling af landdistrikterne.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | om Terni Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra EUGFL? |
| --- | --- |

1.

om Terni Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra EUGFL?

| 2. | om Terni Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter? |
| --- | --- |

2.

om Terni Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

| 3. | om de pågældende midler er blevet brugt? |
| --- | --- |

3.

om de pågældende midler er blevet brugt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. april 2003)

Det af det ærede medlem rejste spørgsmål drejer sig om Terni kommunes anvendelse af støtte fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond.

I regionen Umbria bidrager Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Udviklingssektionen, til medfinansiering af Leader +-programmet, hvilket er behandlet i svar på skriftlig forespørgsel nr. 1046/03 fra Roberta Angelilli (1).

Derimod bidrager EUGFL, Garantisektionen, i perioden 2000-2006 i henhold til Kommissionens beslutning nr. C(2000) 2158 af 20. juli 2000 til medfinansiering af planen for udvikling af landdistrikter i regionen Umbria.

Det bør i denne sammenhæng understreges, at anvendelsen af den af EU medfinansierede støtte inden for rammerne af ovennævnte program hører under de italienske nationale og regionale myndigheders kompetence. Kommissionen sikrer opfølgning og kontrol med programmet, men den er ikke ansvarlig for forvaltningen af de forskellige foranstaltninger på stedet. I forbindelse med opfølgningen er det ikke muligt af de tilsendte årlige rapporter i form af forordning (EF) nr. 1257/1999 (2) og 445/2002 (3) at fastslå, om Terni kommune har forelagt projekter for EUGFL, Garantisektionen.

Derfor kan »Assesorato all'Agricoltura« i regionen Umbria, som er den ansvarlige myndighed for forvaltningen af programmet, give specifikke oplysninger om de forskellige støttemodtagere, om de forskellige frister for udbud i regionen og specifikt om Terni kommune.

---

(1)  Se side 719.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger, EFT L 160 af 26.6.1999.

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 445/2002 af 26. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), EFT L 74 af 15.3.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/721 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/721

---

(2004/C 84 E/0810)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1396/03

af Margie Sudre (PPE-DE) til Kommissionen

(10. april 2003)

Om:   Ensartet anvendelse af en nedsat momssats i restaurationsbranchen

I sin beslutning af 14. maj 2002 anmoder Europa-Parlamentet Kommissionen om »snarest muligt at fremsætte forslag, der gør det muligt at medtage restaurationsbranchen og eventuelle andre turisttjenester, som endnu ikke er berettigede til at blive omfattet af denne foranstaltning, på listen over de aktivitetssektorer, som varigt kan nyde godt af en nedsat momssats med det formål at udvikle beskæftigelsen på de pågældende områder, modernisere disse erhverv og forbedre den europæiske turismes stilling i forhold til den internationale konkurrence«.

Denne nedsatte momssats for restaurationsbranchen og andre turisttjenester skulle gøre det muligt hurtigt at mobilisere turistvirksomhedernes beskæftigelsespotentiale og skulle udgøre en væsentlig fordel for turismen i Europa og den økonomiske aktivitet i almindelighed.

Ifølge Kommissionens arbejdsprogram for i år vil et direktivforslag vedrørende strukturen for de nedsatte momssatser blive offentliggjort i juni 2003 med henblik på at tage bestemmelserne på området op til fornyet undersøgelse og dermed opnå en mere simpel og harmoniseret struktur i Den Europæiske Union.

Kan Kommissionen bekræfte den fastsatte tidsplan for offentliggørelsen af dette direktivforslag?

Kan Kommissionen angive, hvorvidt den simplificering og mere ensartede anvendelse af det fælles momssystem, som der med dette forslag lægges op til, skal leve op til Europa-Parlamentets (og især Frankrigs) forventninger om generelt at nedsætte momssatsen for turisterhvervet, navnlig i restaurations-og hotelbranchen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. maj 2003)

Som Kommissionen allerede har nævnt i sin meddelelse om den nye momsstrategi (1) og senere også i beretningen om de nedsatte momssatser, der blev vedtaget i oktober 2001 (2), vil den foretage en gennemgribende revision af strukturen for de nedsatte satser i løbet af første halvdel af 2003. I den forbindelse vil restaurationsbranchen samt alle faglige anmodninger med henblik på at få en nedsat momssats blive taget med i overvejelserne. Også flere andre aktivitetssektorer ud over restaurationsbranchen har ofte udtrykt interesse for at kunne anvende skattemæssige incitamenter.

Kommission er for øjeblikket i færd med at evaluere erfaringerne med anvendelsen af nedsatte satser på arbejdskraftintensive tjenesteydelser ud fra blandt andet rapporter fra medlemsstaterne. Af evalueringerne fra de medlemsstater, der har deltaget i forsøget, fremgår det ikke klart, at der skulle være en forbindelse mellem en lavere moms på disse ydelser og øget beskæftigelse eller mindre sort arbejde.

Kommissionen kan bekræfte, at den i midten af 2003 vil fremlægge et direktivforslag, hvor der foretages en gennemgribende revision af de nedsatte satser med henblik på at kunne opnå en forenkling og mere ensartet anvendelse af momsen. Dette forslag har primært til formål at forbedre det indre markeds funktion ved at rationalisere brugen af de nedsatte satser i medlemsstaterne og at undgå potentiel konkurrenceforvridning ved at give medlemsstaterne lige muligheder for at anvende de nedsatte satser.

Der er på nuværende tidspunkt ikke truffet afgørelse om, hvordan sagen vil blive grebet an. Kommissionen kan dog allerede nu meddele det ærede medlem, at hotelbranchen allerede er sat på listen over de varer og ydelser, der kan pålægges en nedsat sats (bilag H, kategori 11). Derimod kan restaurationsydelser kun pålægges den nedsatte sats i otte medlemsstater på grundlag af særlige undtagelser, som gælder for dem.

---

(1)  KOM(2000) 348 endelig udg.

(2)  KOM(2001) 599 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/722 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/722

---

(2004/C 84 E/0811)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1398/03

af Arie Oostlander (PPE-DE) til Kommissionen

(11. april 2003)

Om:   Informationsbladet »Europa van Morgen«, der udkom hver 14. dag

Informationsbladet fra Kommissionens repræsentation i Nederlandene, »Europa van Morgen«, der ellers udkom hver 14. dag, er ikke udkommet siden udgangen af februar 2003 — p.gr.a. en administrativ fejl, forlyder det. Dette blad er højt værdsat af læserne, da det er let tilgængeligt og kilde til yderligere information. Vil Kommissionen — også med henblik på det forestående valg til Europa-Parlamentet — muliggøre fortsat udgivelse af dette blad ved på kort sigt at træffe midlertidige foranstaltninger, indtil det nye udbud er gennemført?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(21. maj 2003)

Kommissionen er det ærede medlem taknemmelig for de positive bemærkninger til nyhedsbrevet »Europa van Morgen«.

Det er Kommissionens pligt løbende at tilpasse sit informationsmateriale til udviklingen i læsernes behov. Det er dyrt at udgive et trykt nyhedsbrev. Kommissionen har derfor brug for regelmæssigt at evaluere indholdet og udformningen heraf sammenlignet med andre kommunikationsmidler for at sikre, at skatteydernes penge anvendes under hensyntagen til principperne for en sund finansiel forvaltning.

Kommissionen vil sikre, at dens repræsentation i Nederlandene formidler oplysninger til de relevante målgrupper på den mest hensigtsmæssige måde.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/723 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/723

---

(2004/C 84 E/0812)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1437/03

af Armin Laschet (PPE-DE) til Kommissionen

(15. april 2003)

Om:   Direkte budgetstøtte fra EU på 10 mio. EUR pr. måned til Den Palæstinensiske Myndighed

Har det sin rigtighed, at Kommissionen siden slutningen af 2002 har indstillet udbetalingen af den månedlige direkte budgetstøtte på 10 mio. EUR til Den Palæstinensiske Myndighed?

Drejer det sig ved denne indstilling af udbetalingerne af direkte budgetstøtte om en foreløbig foranstaltning, eller har Kommissionen i mellemtiden truffet afgørelse om definitivt at indstille de månedlige engangsbeløb?

Hvad er årsagen til, at Kommissionen har indstillet udbetalingen af den månedlige direkte budgetstøtte til Den Palæstinensiske Myndighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. maj 2003)

Hovedformålet med EU's budgetstøtte til Den Palæstinensiske Myndighed var at afbøde virkningerne af Israels indefrysning af indkomstoverførslerne og bidrage til Den Palæstinensiske Myndigheds administration og reetablering af betingelserne for fred, når den nuværende krise er ovre.

EU's støtte har på kort sigt været med til at forhindre, at de institutionelle strukturer i de palæstinensiske områder kollapsede. Der har været knyttet betingelser til EU's støtte med det formål at fremme reformen i Den Palæstinensiske Myndighed, såsom konsolidering af Den Palæstinensiske Myndigheds offentlige finanser og større gennemsigtighed.

Betydningen af EU's bistand til Den Palæstinensiske Myndighed har været anerkendt af det internationale samfund, senest på de internationale donorers møde i ad hoc-kontaktudvalget (EU, USA, Norge og Verdensbanken) i London den 18.-19. februar 2003.

Selv om de økonomiske konsekvenser af krisen stadig belaster Den Palæstinensiske Myndigheds budget, overfører den israelske regering nu indtægterne. Indtil videre har den israelske regering overført betalinger for fire fortløbende måneder, nemlig oktober 2002 til januar 2003, som blev betalt i december 2002 til marts 2003. Derudover er den israelske regering begyndt at tilbagebetale restancer, som har hobet sig op siden december 2002. I marts 2003 var der betalt i alt 295 mio. EUR til Den Palæstinensiske Myndighed.

EU har derfor kunnet omlægge sin bistand til Den Palæstinensiske Myndighed. Det nuværende budgetbistandsprogram bliver derfor erstattet af andre former for bistand, hvilket Kommissionen meddelte den 30. april 2003.

Skulle Israel finde på at indefryse overførslerne igen, ville det måske blive nødvendigt at overveje igen at yde direkte budgetstøtte til Den Palæstinensiske Myndighed afhængigt af dens finansielle situation.

Den Palæstinensiske Myndighed modtager de resterende afdrag på den månedlige budgetstøtte for november og december 2002 inden for de kommende uger.

Kommissionen sender en oversigt over Kommissionens budgetstøtte til Den Palæstinensiske Myndighed direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/724 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/724

---

(2004/C 84 E/0813)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1457/03

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. april 2003)

Om:   Euratom og forvridninger på elektricitetsmarkedet

| 1. | I Rådets fælles holdning om det reviderede eldirektiv anføres det, at manglen på ensartede regler for elproduktionen er en af skavankerne ved EU's elektricitetsmarked. Euratoms lånefacilitet kan kun bruges til nukleare projekter. Hvorfor betragtes dette ikke som en markedsforvridning? |
| --- | --- |

1.

I Rådets fælles holdning om det reviderede eldirektiv anføres det, at manglen på ensartede regler for elproduktionen er en af skavankerne ved EU's elektricitetsmarked. Euratoms lånefacilitet kan kun bruges til nukleare projekter. Hvorfor betragtes dette ikke som en markedsforvridning?

| 2. | Kan lånene under visse omstændigheder gives til ikke-nukleare projekter? |
| --- | --- |

2.

Kan lånene under visse omstændigheder gives til ikke-nukleare projekter?

| 3. | Skal Euratom-lånene eller støtten fra Phare eller Tacis være i overensstemmelse med principperne for offentlige udbud i henhold til direktiv 1992/50/EØF (1), 1993/36/EØF (2) og 1993/37/EØF (3)? |
| --- | --- |

3.

Skal Euratom-lånene eller støtten fra Phare eller Tacis være i overensstemmelse med principperne for offentlige udbud i henhold til direktiv 1992/50/EØF (1), 1993/36/EØF (2) og 1993/37/EØF (3)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(20. juni 2003)

| 1. | At der er tale om en målrettet lånefacilitet betyder ikke nødvendigvis markedsforvridning, idet der er andre faciliteter til rådighed for »konkurrenter«. Det er helt klart tilfældet for medlemsstaterne via Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) og handelsbankernes aktiviteter. For tredjelandene er der f.eks. også EIB samt Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), som finansierer andre energikilder. Det bør bemærkes, at Euratom-lån udstedes til de markedskurser, der er gældende for Kommissionen. |
| --- | --- |

1.

At der er tale om en målrettet lånefacilitet betyder ikke nødvendigvis markedsforvridning, idet der er andre faciliteter til rådighed for »konkurrenter«. Det er helt klart tilfældet for medlemsstaterne via Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) og handelsbankernes aktiviteter. For tredjelandene er der f.eks. også EIB samt Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), som finansierer andre energikilder. Det bør bemærkes, at Euratom-lån udstedes til de markedskurser, der er gældende for Kommissionen.

| 2. | Euraton-traktaten er retsgrundlaget for lånefaciliteten, og Euratom-lån kan derfor kun udstedes til nukleare projekter. |
| --- | --- |

2.

Euraton-traktaten er retsgrundlaget for lånefaciliteten, og Euratom-lån kan derfor kun udstedes til nukleare projekter.

| 3. | Inden for medlemsstaterne dækkes projekter, hvortil der udstedes lån, af førnævnte direktiver i det omfang, de gennemføres af de udstedende myndigheder, hvorpå disse direktiver finder anvendelse. Andre aktører hører eventuelt under Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation. I tredjelandene finder de respektive nationale love anvendelse. Alle bevillinger gennem Phare og Tacis i tredjelandene skal overholde fremgangsmåderne ved tilbudsgivning som beskrevet i de gældende EU-direktiver. De detaljerede regler i direktiverne finder dog kun anvendelse på medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.

Inden for medlemsstaterne dækkes projekter, hvortil der udstedes lån, af førnævnte direktiver i det omfang, de gennemføres af de udstedende myndigheder, hvorpå disse direktiver finder anvendelse. Andre aktører hører eventuelt under Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation. I tredjelandene finder de respektive nationale love anvendelse. Alle bevillinger gennem Phare og Tacis i tredjelandene skal overholde fremgangsmåderne ved tilbudsgivning som beskrevet i de gældende EU-direktiver. De detaljerede regler i direktiverne finder dog kun anvendelse på medlemsstaterne.

---

(1)  EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

(2)  EFT L 199 af 9.8.1993, s. 1.

(3)  EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/724 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/724

---

(2004/C 84 E/0814)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1500/03

af Florence Kuntz (EDD) til Kommissionen

(5. maj 2003)

Om:   Bevarelse af den irakiske arkæologiske arv

Bomberne, der siden den 20. marts 2003 er faldet over Mesopotamien, hærværket mod og udplyndringen af det arkæologiske museum i Bagdad, får os til at tænke på, at Iraks arkæologiske arv har været i fare siden 1991.

Efter ødelæggelserne af udgravningerne under Golfkrigen fulgte plyndringer, de udenlandske arkæologhold rejste, deres arbejdssteder stod forladte tilbage, og der gik en illegal handelsstrøm af stjålne genstande mod vesten.

De seneste tre ugers amerikanske militærindsats har betydet det irakiske styres sammenbrud. Uden nogen statsmagt er det nu et spørgsmål, hvem der i dag beskytter landets syv nationale museer og ca. 10 000 arkæologiske udgravninger.

Hvorledes ønsker Den Europæiske Union at tilkendegive sin støtte til det irakiske folk og hjælpe det med at beskytte landets usædvanlige kulturarv?

Hvorledes agter Den Europæiske Union at mobilisere medlemsstaterne i kampen mod ulovlig handel med de stjålne genstande?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/725 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/725

---

(2004/C 84 E/0815)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1509/03

af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. april 2003)

Om:   Plyndring af den irakiske kulturelle og kunstneriske arv — Den Europæiske Unions rolle

Plyndringen af det arkæologiske nationalmuseum i Bagdag og af andre museer i Irak samt tyveri og ødelæggelser af bogsamlinger og historiske arkiver i landet, som er begået af hærværksmænd, men også i særlig grad af professionelle tyve, der tydeligvis har handlet efter ordre fra vestlige antikvitetshandlere, blev indledt i Bagdad om natten den 10. april og efter en kort pause mellem den 14. og 15. april genoptaget i vidt omfang i andre byer og arkæologiske lokaliteter i Irak.

Som oplyst i det britiske dagblad Daily Telegraph af 20.4.2003, er mange af de bortfjernede kunstværker (ca. 170 000 alene i Bagdad) allerede blevet sat til salg på forskellige internetsider. Der er her tale om en umådelig tragedie for hele menneskeheden, som af den fremstående amerikanske arkæolog Paul Zimansky er blevet sammenlignet med branden i biblioteket i Alexandria.

| 1. | Påtænker Kommissionen at gøre indsigelse mod disse begivenheder som en åbenlys overtrædelse fra de allierede tropper i Irak af protokollen fra 1954 til Haag-konventionen om beskyttelse af kulturarven i tilfælde afvæbnet konflikt og konventionen fra 1970 vedrørende midler til at forbyde og forhindre ulovlig import, eksport og salg af kulturel ejendom? |
| --- | --- |

1.

Påtænker Kommissionen at gøre indsigelse mod disse begivenheder som en åbenlys overtrædelse fra de allierede tropper i Irak af protokollen fra 1954 til Haag-konventionen om beskyttelse af kulturarven i tilfælde afvæbnet konflikt og konventionen fra 1970 vedrørende midler til at forbyde og forhindre ulovlig import, eksport og salg af kulturel ejendom?

| 2. | Hvorledes agter Kommissionen konkret at støtte den appel, der blev fremsat den 17. april 2003 af generaldirektøren for Unesco, dr. Koichiro Matsura, til det internationale samfund, FNs Sikkerhedsråd og regeringerne i de lande, der grænser op til Irak, om at alle stater skal træffe de nødvendige retslige og administrative foranstaltninger for at forhindre import, salg eller transit inden for deres territorium af alle genstande af kulturel, arkæologisk eller bibliografisk interesse med oprindelse i Irak, for også gennem straffeforanstaltninger efter hvert enkelt lands lovgivning at påtvinge beslaglæggelse og tilbagelevering til Irak af de stjålne kunstværker? |
| --- | --- |

2.

Hvorledes agter Kommissionen konkret at støtte den appel, der blev fremsat den 17. april 2003 af generaldirektøren for Unesco, dr. Koichiro Matsura, til det internationale samfund, FNs Sikkerhedsråd og regeringerne i de lande, der grænser op til Irak, om at alle stater skal træffe de nødvendige retslige og administrative foranstaltninger for at forhindre import, salg eller transit inden for deres territorium af alle genstande af kulturel, arkæologisk eller bibliografisk interesse med oprindelse i Irak, for også gennem straffeforanstaltninger efter hvert enkelt lands lovgivning at påtvinge beslaglæggelse og tilbagelevering til Irak af de stjålne kunstværker?

| 3. | Agter Kommissionen at anmode EU-medlemsstaterne om i en minimumsperiode på 5 år at forbyde lovlig og ulovlig handel med alle kunstværker, der stammer fra regionerne i det gamle Mesopotamien? |
| --- | --- |

3.

Agter Kommissionen at anmode EU-medlemsstaterne om i en minimumsperiode på 5 år at forbyde lovlig og ulovlig handel med alle kunstværker, der stammer fra regionerne i det gamle Mesopotamien?

| 4. | Agter kommissionsformanden, Romano Prodi, og hans kommissærer, Pascal Lamy, Christopher Patten, António Vitorino og Fredrik Bolkestein, for hver sit ansvarsområde at orientere Europa-Parlamentet på plenarmødet den 12.-15. maj 2003 om de foranstaltninger, der er blevet truffet for at bringe denne skændsel til ophør? |
| --- | --- |

4.

Agter kommissionsformanden, Romano Prodi, og hans kommissærer, Pascal Lamy, Christopher Patten, António Vitorino og Fredrik Bolkestein, for hver sit ansvarsområde at orientere Europa-Parlamentet på plenarmødet den 12.-15. maj 2003 om de foranstaltninger, der er blevet truffet for at bringe denne skændsel til ophør?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

på skriftlige forespørgsler E-1500/03 og P-1509/03

(27. maj 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på mundtlige forespørgsler nr. H-0264/03 og H-0274/03 fremsat henholdsvis af Manisco og Zorba i spørgetiden under Parlamentets møde den Mai 03 (1).

---

(1)  Skriftligt svar af 13.5.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/726 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/726

---

(2004/C 84 E/0816)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1510/03

af Franz Turchi (UEN) til Kommissionen

(28. april 2003)

Om:   Direkte finansiel støtte til Den Palæstinensiske Myndighed

Siden juni 2001 har Kommissionen støttet Den Palæstinensiske Myndighed finansielt med direkte udbetalinger på ca. 10 mio. EUR om måneden. Kan Kommissionen oplyse, om og hvornår, samt under hvilke omstændigheder og med hvilke begrundelser disse udbetalinger er blevet afbrudt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(3. juni 2003)

Kommissionen henviser det ærede medlem til sit svar på skriftlig forespørgsel P-1437/03 fra Armin Laschet (1).

---

(1)  Se side 723.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/726 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/726

---

(2004/C 84 E/0817)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1525/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. maj 2003)

Om:   Privatisering af kunstskatte som følge af omfattende tyverier fra museer og utilstrækkelig kontrol med den internationale handel med kunst

| 1. | I de senere år har der kunnet registreres stadig flere omfattende tyverier af kunstgenstande, der er udstillet og oplagret i museer, som f.eks. malerier af berømte malere i Nederlandene og flere tusind år gamle genstande hidrørende fra arkæologiske fund i Irak. Har Kommissionen kendskab hertil? |
| --- | --- |

1.

I de senere år har der kunnet registreres stadig flere omfattende tyverier af kunstgenstande, der er udstillet og oplagret i museer, som f.eks. malerier af berømte malere i Nederlandene og flere tusind år gamle genstande hidrørende fra arkæologiske fund i Irak. Har Kommissionen kendskab hertil?

| 2. | Er registreringen af stjålet kunst, der forhindrer, at sådanne genstande kan forhandles frit inden for og mellem EU's medlemsstater, begrænset til en selektiv administration varetaget af de berørte parter under navnet »Artloss«, hvilket betyder, at det i praksis for en stor del er uklart, hvilke omsatte kunstgenstande der stammer fra tyverier, eller findes der et effektivt centralt registreringssystem inden for Europol eller Interpol, som kan hindre denne handel? |
| --- | --- |

2.

Er registreringen af stjålet kunst, der forhindrer, at sådanne genstande kan forhandles frit inden for og mellem EU's medlemsstater, begrænset til en selektiv administration varetaget af de berørte parter under navnet »Artloss«, hvilket betyder, at det i praksis for en stor del er uklart, hvilke omsatte kunstgenstande der stammer fra tyverier, eller findes der et effektivt centralt registreringssystem inden for Europol eller Interpol, som kan hindre denne handel?

| 3. | Indtager EU-medlemsstaten Nederlandene i øjeblikket en særstilling inden for handelen med stjålet kunst, hvorved rollen som internationalt center for handel med kunst i praksis støttes gennem anvendelse af en meget lille politikapacitet, som kun registrerer, men ikke efterforsker, gennem manglende efterlevelse af internationale aftaler og gennem reglen om, at købere af stjålet kunst efter 21 år bliver retmæssige ejere af de pågældende genstande? |
| --- | --- |

3.

Indtager EU-medlemsstaten Nederlandene i øjeblikket en særstilling inden for handelen med stjålet kunst, hvorved rollen som internationalt center for handel med kunst i praksis støttes gennem anvendelse af en meget lille politikapacitet, som kun registrerer, men ikke efterforsker, gennem manglende efterlevelse af internationale aftaler og gennem reglen om, at købere af stjålet kunst efter 21 år bliver retmæssige ejere af de pågældende genstande?

| 4. | Deler Kommissionen frygten for, at den illegale privatisering af kunst, som med EU-støtte er samlet til offentligheden i et Europa med åbne grænser, ikke kan bringes til ophør uden kraftige modforholdsregler inden for kontrol, efterforskning og straf? |
| --- | --- |

4.

Deler Kommissionen frygten for, at den illegale privatisering af kunst, som med EU-støtte er samlet til offentligheden i et Europa med åbne grænser, ikke kan bringes til ophør uden kraftige modforholdsregler inden for kontrol, efterforskning og straf?

| 5. | Er Kommissionen af den opfattelse, at supplerende foranstaltninger er nødvendige for at hindre handelen med stjålet kunst eller i hvert fald begrænse denne så meget som muligt? Hvilke initiativer på dette område kan der i den kommende tid forventes fra Kommissionens side? |
| --- | --- |

5.

Er Kommissionen af den opfattelse, at supplerende foranstaltninger er nødvendige for at hindre handelen med stjålet kunst eller i hvert fald begrænse denne så meget som muligt? Hvilke initiativer på dette område kan der i den kommende tid forventes fra Kommissionens side?

Kilde: TV Nederland 3, programmet »Zembla«, 17.4.2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(18. juli 2003)

Kommissionen er dybt foruroliget over omfanget af tyverier af og ulovlig handel med kunstgenstande. Den beklager i særdeleshed den senere tids udplyndring af Iraks kulturarv. Man overvejer at træffe særlige foranstaltninger for kulturgenstande med oprindelse i Irak som led i implementeringen af Sikkerhedsrådets resolution 1483.

Muligheden for på europæisk plan at oprette en database eller et netværk af databaser over stjålne kulturgoder undersøges for tiden i en arbejdsgruppe nedsat af Europol. Muligheden for at lade kunstgenstande være omfattet af det fremtidige SIS II (anden generation Schengen-Informationssystem) bør også tages op til grundig overvejelse. Nærmere oplysninger om Interpols database kan findes på Interpols websted: www.interpol.com.

Kommissionen er ikke på nuværende tidspunkt i stand til at kommentere praksis og lovgivning i forbindelse med politiets arbejde i Nederlandene.

Kommissionen erkender, at der er behov for foranstaltninger til beskyttelse af kulturgoder. Forordning (EØF) nr. 3911/92 (1) om udførsel af kulturgoder, opstiller krav om eksportlicens ved eksport af kulturgoder til lande uden for EU's toldområde. Derudover indeholder direktiv 93/7/EØF (2) om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område, bestemmelser om samarbejdsmekanismer mellem medlemsstaterne og procedurer for tilbagelevering af nationale skatte, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstat.

Kommissionen har for nylig skærpet sin indsats for at forbedre foranstaltningerne til bekæmpelse af ulovlig handel med kulturgoder. Kommissionen afholdt som led i det europæiske forum for forebyggelse af organiseret kriminalitet og økonomisk kriminalitet den anden workshop om forebyggelse af ulovlig handel med kulturgoder i Bruxelles den 9. december 2002. Der var over 100 deltagere, som repræsenterede et bredt interessespekter: ejere, institutioner (ministerier, internationale organisationer, Kommissionen, Unesco, Unidroit, Europol, Interpol osv.), politi- og toldmyndigheder, forsikringsselskaber, samlere, kunsthandlere og deres sammenslutninger, mellemhandlere og private organisationer. Denne workshop anbefalede bl.a. nedsættelsen af ovennævnte arbejdsgruppe under Europol og oprettelsen af en europæisk database eller et netværk af eksisterende databaser over stjålne kulturgoder. En tredje workshop er planlagt senere i år.

Det Rådgivende Udvalg for Kulturgoder, der er oprettet inden for rammerne af forordning (EØF) nr. 3911/92, har for nylig offentliggjort retningslinjer for det administrative samarbejde mellem de kompetente myndigheder til fremme af beskyttelsen af kulturgoder i EU. Også Kommissionen er i færd med at behandle et projekt til udvikling af et websted, der kan bidrage til hurtig udveksling af oplysninger om kulturgoders bevægelse. Derudover offentliggjorde Kommissionen den 4. juni 2003 et udbud om en undersøgelse af sporbarhed for kulturgoder.

---

(1)  EFT L 395 af 31.12.1992. Ændret ved forordning nr. 2469/96, EFT L 335 af 24.12.1996, s. 9, og forordning nr. 974/2001, EFT L 137 af 19.5.2001.

(2)  EFT L 74 af 27.3.1993. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/100/EF, EFT L 60 af 1.3.1997, og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/38/EF, EFT L 187 af 10.7.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/727 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/727

---

(2004/C 84 E/0818)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1939/03

af Giles Chichester (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juni 2003)

Om:   Kommissionens kvartårlige briefings og Small Business Europe: regeringsfinansierede, nationale instansers deltagelse i Kommissionens briefings

Er Kommissionen klar over, at den organisation, der er kendt som »Small Business Europe«, og som giver sig ud for at repræsentere alle små virksomheder i Det Forenede Kongerige, i virkeligheden er et organ, der er oprettet af den britiske Arbejderparti-regering, finansieret med skatteyderpenge og uden noget mandat fra virkelighedens små virksomheder og helt og aldeles urepræsentativt for sektoren? Kan Kommissionen oplyse, hvor mange regeringsfinansierede nationale instanser som Small Business Europe, der er indbudt til at overvære Kommissionens kvartårlige briefings af europæiske små og mellemstore virksomheder og organer, der repræsenterer små virksomheder, og hvorfor? Hvis Kommissionen indbyder nationale organisationer, hvorfor indbyder den så ikke nogen af de britiske instanser, der rent faktisk repræsenterer rigtige, små virksomheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(30. juni 2003)

Generaldirektorat for Erhvervspolitik inviterer inden for rammerne af sin strategi om at udvide kontakten med sine interessenter et stort antal erhvervsorganisationer på europæisk og nationalt plan — med horisontale eller branchemæssige interesser — til informationsmøder, seminarer og konferencer. Disse organisationer får deres midler fra mange forskellige kilder.

På den seneste større konference (»Industripolitik i et udvidet Europa«, der blev afholdt den 21. januar 2003) var mere end 200 erhvervsforeninger repræsenteret foruden deltagere fra fagforeninger, miljø- og forbrugerbeskyttelsesorganisationer samt regerings- og virksomhedsrepræsentanter.

Flere gange om året inviterer Generaldirektoratet for Erhvervspolitik også en gruppe almennyttige permanente organisationer, som repræsenterer virksomheder, fagforbund eller arbejdsgivere, og som har en horisontal eller tværgående orientering, der ikke er begrænset til en speciel økonomisk sektor. De fleste af disse organisationer har nationale medlemsorganisationer i adskillige europæiske lande, som undertiden også deltager i møderne. Omkring halvdelen af de inviterede organisationer repræsenterer enten udelukkende eller delvis små og mellemstore virksomheders (SMV) interesser. En fuldstændig liste kan findes i Kommissionens CONECCS-database (http://europa.eu.int/comm/civil_society/coneccs/ index_en.htm). Møderne er opført som »consultation with business organisations« og omfatter i øjeblikket 26 organisationer, heriblandt den organisation, der hedder »smallbusiness|europe«.

Kommissionen er bekendt med, at »smallbusiness|europe« for tiden finansieres af Small Business Service, en styrelse under det britiske erhvervsministerium. »smallbusiness|europe« arbejder tæt sammen med forskellige tværfaglige organisationer i Det Forenede Kongerige, som repræsenterer små og mellemstore virksomheder. »smallbusiness|europe« fremfører disse organisationers synspunkter på europæisk plan og konsulterer dem, så vidt Kommissionen forstår, regelmæssigt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/728 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/728

---

(2004/C 84 E/0819)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1983/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. juni 2003)

Om:   Oprettelse af et gymnasium i Rizokarpazo i den besatte del af Cypern

I landsbyen Rizokarpazo i den besatte del af Cypern, hvor der bor enklaver af græskcypriotiske familier, findes der en grundskole, som i dag har 23 elever.

Disse elever vil imidlertid efter endt skolegang på denne skole være nødt til sammen med deres familier at flytte til de frie områder af Cypern for at fortsætte deres uddannelse, eftersom der ikke findes noget gymnasium i Rizokarpazo.

Eftersom alle borgere skal have mulighed for uddannelse, og eftersom Cypern er blevet accepteret som EU-medlem, hvilke skridt agter Kommissionen så at tage over for det tyrkiskcypriotiske samfund, hvis repræsentanter har erklæret, at de undersøger sagen, og vil Kommissionen som led i udformningen af foranstaltningerne fremme oprettelsen af et gymnasium i den besatte landsby Rizokarpazo i Cypern?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/729 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/729

---

(2004/C 84 E/0820)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2033/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(18. juni 2003)

Om:   Genåbning af det græske gymnasium i Rizokarpaso

Det græske gymnasium i Rizokarpaso blev lukket efter den tyrkiske invasion i Cypern i 1974. Siden den gang har børn fra enklaverne af græske familier efter endt skolegang på den lokale grundskole været nødt til at flytte til de ikke-besatte områder af øen, hvis de ønskede at fortsætte i gymnasiet. Dette medfører, at enklave-familierne må flytte fra deres huse, og at den græskcypriotiske befolkning i området skrumper ind.

| 1. | Hvad agter Kommissionen, der lige har bebudet nye foranstaltninger med henblik på at knytte den tyrkiskcypriotiske del af øen nærmere til EU og skabe grobund for fornyet tilnærmelse mellem det græskcypriotiske og det tyrkiskcypriotiske samfund, at gøre for at få genåbnet gymnasiet i Rizokarpaso? |
| --- | --- |

1.

Hvad agter Kommissionen, der lige har bebudet nye foranstaltninger med henblik på at knytte den tyrkiskcypriotiske del af øen nærmere til EU og skabe grobund for fornyet tilnærmelse mellem det græskcypriotiske og det tyrkiskcypriotiske samfund, at gøre for at få genåbnet gymnasiet i Rizokarpaso?

| 2. | Hvordan vil Kommissionen kunne bidrage til at sikre enklave-børnenes uddannelsesrettigheder, en forpligtelse, som den tyrkiskcypriotiske part har indgået ved undertegnelsen af Wien III-aftalen? |
| --- | --- |

2.

Hvordan vil Kommissionen kunne bidrage til at sikre enklave-børnenes uddannelsesrettigheder, en forpligtelse, som den tyrkiskcypriotiske part har indgået ved undertegnelsen af Wien III-aftalen?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

på skriftlige forespørgsler E-1983/03 og E-2033/03

(4. august 2003)

Generelt ligger ansvaret for uddannelsespolitikken fortsat hos medlemsstaterne. Fællesskabets beføjelser på dette område er begrænsede.

Med hensyn til genåbningen af gymnasiet i Rizokarpaso har Kommissionen taget begge de ærede medlemmers bemærkninger til efterretning.

Hvad angår Kommissionens bidrag til at sikre børnene i Rizokarpaso ret til uddannelse, vil Kommissionen gerne henvise til sin meddelelse om, hvordan man kan fremme den økonomiske udvikling i den nordlige del af Cypern og bringe den nærmere til EU (1). Kommissionen foreslår forskellige foranstaltninger, der vil bringe den nordlige del af Cypern nærmere til EU, herunder fremme af deltagelse i fællesskabsprogrammer såsom Comenius-programmet for skoler. Kommissionen arbejder på at finde ud af, hvordan disse foranstaltninger kan gennemføres i samråd med Cyperns regering.

---

(1)  KOM(2003) 325 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/729 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/729

---

(2004/C 84 E/0821)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2376/03

af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. juli 2003)

Om:   Al Sahri udvist af Italien og henrettet i Syrien

Den 23. november 2002 ankom Mohamad Al Sahri, som var idømt dødsstraf af de syriske myndigheder og havde levet i eksil siden 1983, til Malpensa-lufthavnen i Milano. Fem dage senere trådte den nye italienske indvandrerlov, Bossi-Fini-loven, i kraft, og Al Sahri blev udvist til Syrien imod sin vilje. Den 9. juli 2003 meddelte Christopher Hein, formand for den italienske flygtningeorganisation, at Al Sahri den 28. februar 2003 er blevet henrettet i Syrien. De italienske myndigheder hævder, at Al Sahri fik valget mellem at blive udvist til Jordan eller Syrien, hvor han var blevet dømt til døden, og udtrykte ønske om sidstnævnte.

Mener Kommissionen ikke, at den italienske regering i denne sag ikke alene har tilsidesat landets egen forfatning og artikel 19 i charteret om grundlæggende rettigheder men også krænket ånden og bogstavet i alle de retningslinjer, som EU har forpligtet sig til at overholde, om politisk asyl og mod deportering af udenlandske statsborgere til lande, hvor de risikerer at blive slået ihjel?

Hvilke midler vil Kommissionen anvende over for de italienske myndigheder for at have begået en så grov overtrædelse af menneskerettighederne og af de mest basale retslige og humanitære principper i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(4. september 2003)

I medfør af artikel 19, stk. 2, i chartret for fundamentale rettigheder i Den Europæiske Union gælder det, at »Ingen kan fjernes, udvises eller bortvises til en stat, hvor der består alvorlig risiko for, at vedkommende overgives til dødsstraf, tortur eller andre umenneskelige eller nedværdigende straffe eller behandlinger«. Dette indgår som led i de principper, der er fælles for medlemsstaterne og Unionen, og som denne skal overholde i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union.

Kommissionen minder om sit svar af 29. januar 2003 på de skriftlige forespørgsler P-3821/02 fra fr. Paciotti og P-3826/02 fra hr. Di Lello Finuoli (1) om denne sag, og at den ikke på nuværende stadium har beføjelse til at gribe ind i undersøgelsen af, om artikel 19 i chartret eventuelt er blevet overtrådt, da der ikke findes nogen fællesskabsbestemmelser om asylprocedurer og spørgsmålet om, hvornår der kan gøres krav på international beskyttelse, og hvilke rettigheder der er forbundet hermed. Udkastene til direktiver om disse to emner er rent faktisk fortsat til behandling i Rådets tjenestegrene.

Kommissionen minder ligeledes om, at de involverede parter kan anlægge sag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol på de vilkår, der er fastsat i Domstolens vedtægter, såfremt de skønner, at visse bestemmelser i den europæiske menneskerettighedskonvention ikke er blevet behørigt efterkommet.

---

(1)  Se side 707.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/730 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/730

---

(2004/C 84 E/0822)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2748/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(15. september 2003)

Om:   Grundskolen i Rizokarpaso

I en tidligere skriftlig forespørgsel (E-2033/03) (1) havde jeg anmodet Kommissionen om som led i tilnærmelsen mellem det græskcypriotiske og det tyrkiskcypriotiske samfund at gøre alt, hvad den kunne, for at sikre genåbningen af gymnasiet i Rizokarpaso på den besatte del af Cypern. Men desværre skete der ikke blot ikke genåbning af gymnasiet, men det lader til, at Denktash-regimet har besluttet ligeledes at lukke områdets grundskole. Efter at have tvunget de to lærere til at forlade Rizokarpaso i løbet af to timer, har det indtil nu undladt at godkende overførsel af to nye lærere, som ifølge instruktioner fra undervisningsministeriet skulle have tiltrådt deres stilling den 1. september.

Det uundgåelige resultat af denne fremgangsmåde er, at man kvæler de kultur- og uddannelsesmæssige muligheder for befolkningen i enklaven. Uden lærere må skolen lukke. Og børnene vil enten blive tvunget til at blive i deres landsbyer, berøvet den grundlæggende ret til uddannelse, eller de må forlade deres hjem og blive flygtninge.

Næsten samtidig med dette meddelte regimet gennem sine politimyndigheder, at det forbød adgangen for pilgrimme til den hellige kirke for Skt Synesios i Rizokarpaso, som sammen med andre kirker er blevet besøgt af mange pilgrimme efter den delvise ophævelse af rejseforbudet.

Har Kommissionen kendskab til denne udvikling i forbindelse med grundskolen i Rizokarpaso, og hvilke skridt har den til hensigt at træffe mod Denktash-regimet og den tyrkiske regering på grundlag af forpligtelserne i henhold til partnerskabsaftalen om Tyrkiets tiltrædelse til EU, for at forhindre disse yderst ugunstige perspektiver for de græskcypriotiske familier, som lever i denne enklave på den besatte del af Cypern?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(29. oktober 2003)

Kommissionen er fuldt bekendt med undervisningssituationen i den græsk-cypriotiske enklave Rizokar-passo. For ganske nylig har Kommissionen svaret på flere skriftlige forespørgsler (2) fra de ærede medlemmer af Parlamentet angående situationen i Rizokarpasso.

I rådsregi blev emnet også drøftet på det seneste møde i COCEN-COSEE (3), og Grækenland fremlagde sin egen fyldige information om de eksisterende forhindringer for, at grundskolen kan fungere.

Formandskabet har anmodet sin ambassade i Nicosia om at indsamle yderligere oplysninger, herunder om hvordan Republikken Cyperns regering bedømmer situationen. Formandskabet har erklæret, at situationen må undersøges grundigt, før eventuelle foranstaltninger fra EU's side vil kunne komme på tale.

Det ærede medlem er uden tvivl vidende om, at Kommissionens kompetence på uddannelsesområde er begrænset (jf. artikel 149 i EF-traktaten), hvilket også fremgik af de tidligere svar.

---

(1)  Se side 729.

(2)  Fælles svar på E-1983/03 fra Alexandros Alavanos og E-2033/03 fra Konstantinos Hatzidakis.

(3)  Rådets arbejdsgruppe om Central- og Sydøsteuropa.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/731 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/731

---

(2004/C 84 E/0823)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3129/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om:   Guinea-Bissau — bistand fra Kommissionen

I henhold til medierne skal den forhenværende portugisiske minister for udenrigshandel ved afslutningen af et møde med sine kolleger fra EU have opfordret Kommissionen til at se nærmere på samarbejdsprogrammerne med Guinea-Bissau. Landet har for nylig oplevet et statskup og befinder sig i en overgangsfase på vej mod demokratiet.

Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål:

| — | på hvilken måde vil Kommissionen behandle anmodningen fra Portugals regering? |
| --- | --- |

—

på hvilken måde vil Kommissionen behandle anmodningen fra Portugals regering?

| — | hvilke oplysninger har den om den politiske udvikling i Guinea-Bissau? |
| --- | --- |

—

hvilke oplysninger har den om den politiske udvikling i Guinea-Bissau?

| — | hvilke initiativer har den taget eller vil den tage med henblik på at kunne bidrage til overgangsprocessen i Guinea-Bissau? |
| --- | --- |

—

hvilke initiativer har den taget eller vil den tage med henblik på at kunne bidrage til overgangsprocessen i Guinea-Bissau?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(11. december 2003)

Kommissionen følger nøje den politiske overgangsproces i Guinea-Bissau efter militærkuppet den 14. september 2003, med særlig henvisning til EU-formandskabets erklæring, der fordømmer dette kup.

Inden for rammerne af Cotonou-aftalen undersøger Kommissionen i øjeblikket, hvilke muligheder der er for positivt at påvirke udviklingen i Guinea-Bissau.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/732 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/732

---

(2004/C 84 E/0824)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3142/03

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om:   Karrieremobilitet for generaldirektører

Kan Kommissionen forelægge Parlamentet en fuldstændig analyse af karrieremobiliteten for alle generaldirektører siden 1999, inklusive en fuldstændig liste over alle de folk, der har haft denne stilling på et tidspunkt i dette tidsrum, oplysninger om, hvornår de først blev generaldirektører, eventuelle efterfølgende stillinger i institutionerne, de måtte have haft, eventuelle grunde til at holde nogen ude fra mobilitetspolitikken, deres alder og den forventede dato for deres pensionering?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/732 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/732

---

(2004/C 84 E/0825)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3311/03

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(10. november 2003)

Om:   Rotationsprincippets anvendelse i generaldirektorater

Kommissionen anvender det princip, at ledende tjenestemænd efter en vis periode (omkring fem år) skal »rotere« til et andet generaldirektorat. Dette sker ud fra den (i mine øjne korrekte) betragtning, at en vis form for mobilitet blandt tjenestemænd er udmærket, og at rotationsprincippet reducerer muligheden for misforhold.

De uheldige omstændigheder omkring Eurostat har imidlertid bragt det for dagens lys, at denne institutions generaldirektør ikke længere var omfattet af rotationsprincippet, som i dette tilfælde ikke blev skønnet hensigtsmæssigt at anvende, idet tidspunktet for hans pensionering nærmede sig.

Hvor mange tjenestemænd er i øjeblikket undtaget fra den gældende rotationsordning?

Gælder der foruden en nært forestående pensionering andre motiver til at fravige rotationsprincippet? Hvilke motiver drejer det sig om?

Vil Eurostat-affæren være tilstrækkelig grund til, at Kommissionen for fremtiden ikke tillader fravigelser af rotationsordningen?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

på skriftlige forespørgsler P-3142/03 og E-3311/03

(23. januar 2004)

Da denne Kommission tiltrådte i september 1999, fastsatte den retningslinjer for udnævnelse af sine ledende tjenestemænd. I henhold til disse retningslinjer er generaldirektørerne underkastet reglerne om, at de skal forflyttes efter fem år og normalt ikke må blive i en bestemt stilling i over syv år. De nærmere bestemmelser om udvælgelse og udnævnelse af generaldirektører er stillet til rådighed for Parlamentet og er blevet offentliggjort på hjemmesiden for hele personalet (Administrative Guide).

Det ærede medlem vil af listen over generaldirektørernes mobilitet siden 1999, som sendes direkte til ham og til Parlamentets generalsekretariat, kunne se, at ingen nuværende generaldirektør har haft sin nuværende stilling i over fem år.

I september 1999 havde otte generaldirektører siddet i deres pågældende stillinger i over syv år og fire i over fem år. Af disse i alt 12 generaldirektører var der to, der blev forflyttet eller forlod Kommissionen i 1999, fire i 2000, to i 2001, to i 2002 og to i 2003. Reglerne om mobilitet blev i første omgang ikke fulgt for så vidt angår generaldirektøren for Eurostat på grund af hans centrale rolle i opløbet til og efter indførelsen af euroen og senere på grund af hans forestående førtidspensionering. Proceduren for hans udskiftning blev iværksat, da stillingen blev opslået den 9. januar 2003 som led i en mere omfattende mobilitetsordning for flere generaldirektorater, der blev udarbejdet i 2002.

Kommissionen anerkender, at der i praksis er behov for at tage behørigt hensyn til tjenestens interesser, når den træffer beslutning om tidspunktet for forflyttelser, og en begrænset tilbageværende periode inden pensionering kan være en af de faktorer, der tages i betragtning.

Ingen tjenestemænd er undtaget fra mobilitetskravet, og Kommissionen har ikke til hensigt at indføre undtagelser eller at ændre de nuværende retningslinjer.

Det er naturligvis umuligt at forudsige præcist, på hvilke datoer personalet går på pension, fordi visse tjenestemænd vælger at holde op med at arbejde, inden de fylder 65 år, der er den obligatoriske pensionsalder.

Ifølge de jurister, jeg har rådført mig med, ville systematisk udlevering af oplysninger om alderen på navngivne generaldirektører være en overtrædelse af bestemmelserne i forordning nr. 45/2001/EF om beskyttelse af personoplysninger, særlig artikel 6.

Kommissionen kan imidlertid give det ærede medlem den oplysning, at af de 31 nuværende generaldirektører er én 46 år gammel, én er 48, to er 49, én er 50, tre er 53, to er 54, én er 55, seks er 56, én er 57, fem er 58, tre er 60, én er 61, to er 62, og to er 64 år.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/733 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/733

---

(2004/C 84 E/0826)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3154/03

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(20. oktober 2003)

Om:   Sikkerhed omkring mobiltelefoner

Kan Kommissionen i betragtning af de seneste undersøgelser, der viser, at den nye generation af mobiltelefoner kan forstyrre mange typer pacemakere, redegøre for, hvilke foranstaltninger der træffes for at forhindre skade på EU-borgenes sundhed?

Tilsyneladende er nyere pacemakere, som er udstyret med et keramisk filter, uimodtagelige for påvirkning. Kan Kommissionen bekræfte, at der gøres en indsats for at introducere disse modeller i industrien og for at sikre, at offentligheden er opmærksom på risiciene ved at bruge de gamle modeller?

Kan Kommissionen ligeledes redegøre for, hvilke oplysninger den har leveret vedrørende sikkerheden ved anvendelse af mobiltelefoner sammen med en pacemaker siden 1994?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. januar 2004)

Kommissionen er ikke bekendt med de undersøgelser, som det ærede parlamentsmedlem henviser til. Kommissionen er heller ikke bekendt med, at der skal have forekommet uheld i forbindelse med de overvågningssystemer, der er gældende for medicinske anordninger.

Pacemakere skal overholde de krav, der er fastlagt i Rådets direktiv 90/385/EØF af 20. juni 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aktive, implantable medicinske anordninger (1). I medfør af disse krav skal anordningerne bl.a. konstrueres og fremstilles således, at deres anvendelse ikke forværrer patientens kliniske tilstand eller bringer hans sikkerhed i fare, når de indopereres på de fastsatte betingelser og med det fastsatte formål for øje. Mere specifikt skal pacemakere konstrueres og fremstilles således, at man i videst muligt omfang undgår eller mindsker faren i forbindelse med de ovennævnte forhold. Hertil kommer, at fabrikanten skal forsyne anordningen med en brugsanvisning, der skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for, at lægen kan oplyse patienten om kontraindikationer og om forholdsregler. Disse oplysninger skal navnlig omfatte forholdsregler, hvis anordningen under miljømæssige forhold, som med rimelighed kan forudses, udsættes for magnetfelter, elektrisk påvirkning udefra, elektrostatiske udladninger, tryk eller ændringer i tryk, acceleration. Disse oplysninger skal ajourføres, hvis der fremkommer nye risici.

Fra den på området foretagne forskning har Kommissionen det indtryk, at interferens mellem mobiltelefoner og pacemakere kan undgås, hvis mobiltelefonen holdes en afstand på 20-30 cm fra pacemakerne.

Kommissionen forventer, at relevant ny information vil blive stillet patienterne til rådighed af deres læger. Herudover kan man opfordre de nationale sundhedsforebyggende systemer til at yde denne information gennem de til rådighed stående kanaler.

---

(1)  EFT L 189 af 20.7.1990.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/734 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/734

---

(2004/C 84 E/0827)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3325/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(12. november 2003)

Om:   Fællesskabsudgifter

Kan Kommissionen oplyse, hvor store de samlede fællesskabsudgifter i hele EU har været i hvert af de seneste fem år?

Kan Kommissionen opstille en oversigt over de samlede offentlige udgifter for hver enkelt EU-medlemsstat i hvert af de seneste fem år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(6. januar 2004)

| 1. | Fællesskabets samlede betalinger, inklusive betalinger vedrørende EKSF, Euratom og Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) har været som følger:






  (mio. EUR) |
| --- | --- |
| År | Beløb |
| 1998 | 82 502,60 |
| 1999 | 84 951,60 |
| 2000 | 82 132,10 |
| 2001 | 82 562,30 |
| 2002 | 89 886,20 |

1.

Fællesskabets samlede betalinger, inklusive betalinger vedrørende EKSF, Euratom og Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) har været som følger:

(mio. EUR)

År

Beløb

1998

82 502,60

1999

84 951,60

2000

82 132,10

2001

82 562,30

2002

89 886,20

Disse tal stammer fra Tabel 6 i Finansrapporten for 2002 (s. 132-133 i den engelske version) og vedrører kun betalingerne, som normalt er af særlig interesse for medlemsstaterne.

Den nævnte rapport blev cirkuleret blandt medlemmerne af Budgetudvalget i første uge af august 2003.

| 2. | Nedenstående tabel viser de enkelte medlemsstaters samlede offentlige udgifter hvert år i de seneste fem år ifølge de nationalregnskabstal, som medlemsstaterne officielt meddeler Eurostat. Til sammenligning er betalingerne over EU-budgettet også anført.










  (mio. EUR) |
| --- | --- |
| Medlemsstat | Samlede offentlige udgifter i medlemsstaterne — ESA 199 5 (2) |
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 |
| BE | 113 498 | 118 090 | 122 352 | 125 609 | 131 281 |
| DK | 88 741 | 91 459 | 94 050 | 97 890 | 101 989 |
| DE | 935 280 | 964 530 | 928 470 | 1 001 380 | 1 023 870 |
| EL | 52 101 | 56 085 | 61 357 | 62 582 | 66 266 |
| ES | 217 333 | 227 329 | 242 456 | 257 288 | 276 507 |
| FR | 698 788 | 725 799 | 747 982 | 775 817 | 814 435 |
| IE | 27 155 | 31 005 | 32 994 | 38 947 | 43 070 |
| IT | 533 571 | 541 648 | 546 939 | 591 793 | 599 804 |
| LU | 7 089 | 7 730 | 8 187 | 8 604 | 9 909 |
| NL | 166 014 | 175 554 | 182 228 | 200 033 | 211 162 |
| AT | 102 674 | 106 797 | 108 302 | 109 984 | 112 094 |
| PT | 44 283 | 48 906 | 52 196 | 57 015 | 59 572 |
| FI | 61 015 | 62 458 | 63 773 | 66 445 | 69 795 |
| SE | 134 482 | 142 295 | 149 381 | 139 920 | 149 349 |
| UK | 505 529 | 537 702 | 576 172 | 647 452 | 686 190 |
| EUR-15 | 3 687 551 | 3 837 387 | 3 916 839 | 4 180 760 | 4 355 293 |
| EU Budget (3) | 80 713 | 80 310 | 83 331 | 79 987 | 85 144 |

2.

Nedenstående tabel viser de enkelte medlemsstaters samlede offentlige udgifter hvert år i de seneste fem år ifølge de nationalregnskabstal, som medlemsstaterne officielt meddeler Eurostat. Til sammenligning er betalingerne over EU-budgettet også anført.

(mio. EUR)

Medlemsstat

Samlede offentlige udgifter i medlemsstaterne — ESA 199 5 (2)

1998

1999

2000

2001

2002

BE

113 498

118 090

122 352

125 609

131 281

DK

88 741

91 459

94 050

97 890

101 989

DE

935 280

964 530

928 470

1 001 380

1 023 870

EL

52 101

56 085

61 357

62 582

66 266

ES

217 333

227 329

242 456

257 288

276 507

FR

698 788

725 799

747 982

775 817

814 435

IE

27 155

31 005

32 994

38 947

43 070

IT

533 571

541 648

546 939

591 793

599 804

LU

7 089

7 730

8 187

8 604

9 909

NL

166 014

175 554

182 228

200 033

211 162

AT

102 674

106 797

108 302

109 984

112 094

PT

44 283

48 906

52 196

57 015

59 572

FI

61 015

62 458

63 773

66 445

69 795

SE

134 482

142 295

149 381

139 920

149 349

UK

505 529

537 702

576 172

647 452

686 190

EUR-15

3 687 551

3 837 387

3 916 839

4 180 760

4 355 293

EU Budget (3)

80 713

80 310

83 331

79 987

85 144

---

(1)  European System of Accounts 1995.

(2)  Tal i national valuta er omregnet til EUR med anvendelse af de gennemsnitlige årlige omregningskurser.

(3)  Samlede betalingsbevillinger i året og bevillinger fremført fra det tidligere år.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/735 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/735

---

(2004/C 84 E/0828)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3464/03

af Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(21. november 2003)

Om:   Brug af tetrapol-teknologi i EU

Kommissionen har erkendt, at der kan være visse sundhedsskadelige virkninger forbundet med brug af GSM og TETRA, og at medlemsstaterne er forpligtet til at rette sig efter Rådets henstilling 199/519/EF (1) om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter. Kommissionen har også erfaret, at de engelske myndigheder iværksætter sundhedsregulativer vedrørende telefonmaster i overensstemmelse med Rådets bestemmelser. Kan Kommissionen komme med oplysninger om brug af alternativ Tetrapol-teknologi i EU?

---

(1)  EFT L 199 af 30.7.1999, s. 59.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/736 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/736

---

(2004/C 84 E/0829)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3470/03

af Catherine Stilier (PSE) til Kommissionen

(21. november 2003)

Om:   Sundhedsrisici i forbindelse med brug af Tetrapol

Kan Kommissionen oplyse, om der foreligger beretninger fra europæiske lande om sundhedsmæssige risici og sygdomme som følge af brug af Tetrapol i forbindelse med anvendelse af håndsæt og/eller fra folk, der arbejder eller bor i nærheden af masterne?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

på skriftlige forespørgsler E-3464/03 og E-3470/03

(18. december 2003)

Teknologierne GSM, TETRA, Tetrapol (og UMTS) anvendes i mobilkommunikationsnet.

Tetrapol er en teknologi, der konkurrerer på markedet for mobilkommunikationstjenester, f.eks. med TETRA. På webstedet Tetrapol Forum findes der oplysninger om udbredelsen af Tetrapol. Oplysninger om nettene i Europa findes på: (http://www.tetrapol.com/www/corp/references.php?id_zone=4&id_indu-strie=0&x=10&y=13).

Kommissionen har ikke kendskab til nogen rapporter om sundhedsrisici og sygdomme som følge af anvendelsen af Tetrapol-headset og/eller hos mennesker, der arbejder eller bor i nærheden af Tetrapol-master. De eksisterende forskrifter i EU og i medlemsstaterne, som finder anvendelse på GSM- og TETRA-master og headset, er teknologineutrale og således også gældende for Tetrapol-teknologien. I henhold til forskrifterne sikres EU-borgerne et højt sundhedsniveau. Det ærede medlem henvises desuden til Kommissionens svar på en række spørgsmål herom, på det seneste skriftlig forespørgsel E-3076/03 fra Erik Meijer (1) og E-3042/02 fra Bill Miller (2) samt H-0594/03 fra Mihail Papayannakis under Parlamentets spørgetid i mødeperioden oktober 2003 (3).

---

(1)  EUT C 70 E af 20.3.2004, s. 211.

(2)  Se side 499.

(3)  Skriftligt svar af 21.10.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/736 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/736

---

(2004/C 84 E/0830)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3471/03

af Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. november 2003)

Om:   Byggeprojekt i Es Trenc-Salobrar de Campos

Mallorcas nuværende regionsråd (Consell de Mallorca) og regeringen for den autonome region Balearerne (Govern de les Illes Balears), har efter at have opgivet et projekt om anlæg af en polobane og en tilhørende tribune med 3 000 pladser ved siden af Es Trenc-Salobrar de Campos besluttet at godkende opførelse af en termalklinik med 300 sengepladser og tilhørende boliger i Es trenc-Salobrar de Campos, som er udpeget som særligt beskyttelsesområde for fugle og lokalitet af fællesskabsbetydning (kode: ES0000037).

Har den spanske stat konsulteret Kommissionen om dette projekt i overensstemmelse med artikel 6, stk. 3 og 4, i habitatdirektivet?

Mener Kommissionen, at dette byggeprojekt i selve beskyttelsesområdet for fugle og lokaliteten af fællesskabsbetydning er i overensstemmelse med habitatdirektivet?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i givet fald at træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. januar 2004)

Det ærede medlem omtaler et projekt vedrørende opførelse af en termalklinik inden for det særlige beskyttelsesområde Es Trenc-Salobrar på Balearerne.

Ifølge de foreliggende oplysninger har Kommissionen ikke modtaget nogen anmodning fra de spanske myndigheder.

Artikel 6, stk. 3 og 4, i habitatdirektivet (1) fastsætter, under hvilke omstændigheder et projekt med negative virkninger for Natura 2000-lokaliteter kan tillades eller ikke.

Derfor skal de spanske myndigheder først foretage en miljøvurdering og dernæst, om nødvendigt, anvende habitatdirektivets artikel 6, stk. 3 og 4.

Kommissionen er kort sagt ikke bekendt med det pågældende projekt. Den har heller ikke modtaget nogen oplysninger fra den spanske regering om et sådant byggeprojekt inden for Natura 2000-lokaliteten. Den vil derfor anmode de spanske myndigheder om nærmere oplysninger i denne sag.

---

(1)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/737 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/737

---

(2004/C 84 E/0831)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3514/03

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(25. november 2003)

Om:   Kursus finansieret med strukturfondsstøtte

Den 11. november 2002 startede et nyt kursus ved Instituto nazionale di formazione per le imprese culturali i Napoli, »Content Specialist & Designer-Specont«, inden for rammerne af PON Asse III misura 6/D-Codice progetto 5387. Kurset finansieres af Den Europæiske Kulturfond.

Kursisterne, der er udvalgt på grundlag af en udvælgelsesprocedure, har endnu ikke modtaget det stipendium, de er blevet stillet i udsigt (10 389,14 EUR), fordi kursuslederen — en vis hr. Palladino — af ministeriet med ansvar for undervisning, universiteter og videnskabelig forskning skønnes upålidelig på grund af hans fortid. Den 30. april 2003 (dvs. 20 dage inden kursets afslutning) besluttede ministeriet faktisk at indstille samfinansieringen og opgive uddannelsesprojektet.

Mener Kommissionen ikke på grundlag af ovennævnte, at det vil være forkert at fratage de nitten udvalgte kvindelige studerende retten til at modtage det omtalte stipendium og deres kursusbevis, uanset hr. Palladinos omdømme?

Bør man ikke ifølge Kommissionen og i overensstemmelse med gældende normer tilgodese de nitten arbejdsløse kursister, der efter en behørig udvælgelse benyttede sig af muligheden for at uddanne sig med strukturfondsstøtte?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(22. marts 2004)

Efter at have modtaget oplysninger fra forvaltningsmyndighederne for det operationelle program 1999 IT 161 003 kan Kommissionen nu meddele følgende:

| — | Ministeriet med ansvar for undervisning, universiteter og videnskabelig forskning (MIUR) besluttede at indstille medfinansieringen af projekt III 6/D-5387 (»Content Specialist & designer — Specont«), fordi projektlederne (hr. Palladino og fr. Ruvo) ikke kunne stille de nødvendige økonomiske garantier. Set fra den synsvinkel arbejdede hr. Palladino og fr. Ruvo ulovligt, og 16 kursister havde faktisk allerede klaget over, at de ikke havde modtaget de stipendier, som de havde ret til. |
| --- | --- |

—

Ministeriet med ansvar for undervisning, universiteter og videnskabelig forskning (MIUR) besluttede at indstille medfinansieringen af projekt III 6/D-5387 (»Content Specialist & designer — Specont«), fordi projektlederne (hr. Palladino og fr. Ruvo) ikke kunne stille de nødvendige økonomiske garantier. Set fra den synsvinkel arbejdede hr. Palladino og fr. Ruvo ulovligt, og 16 kursister havde faktisk allerede klaget over, at de ikke havde modtaget de stipendier, som de havde ret til.

| — | Hr. Palladino og fr. Ruvo har gentagne gange klaget over MIUR's beslutning, både over for den administrative domstol (TAR) og Consiglio di Stato. Sidstnævnte har stillet MIUR's beslutning om at standse udbetalingen af støtten i bero, indtil afgørelsen fra TAR foreligger, og på den måde får MIUR i det mindste mulighed for at udbetale forskud på stipendierne, men det gjorde Consiglio di Stato kun på betingelse af, at hr. Palladino og fr. Ruvo kunne stille den nødvendige økonomiske garanti, og det er ikke sket endnu. |
| --- | --- |

—

Hr. Palladino og fr. Ruvo har gentagne gange klaget over MIUR's beslutning, både over for den administrative domstol (TAR) og Consiglio di Stato. Sidstnævnte har stillet MIUR's beslutning om at standse udbetalingen af støtten i bero, indtil afgørelsen fra TAR foreligger, og på den måde får MIUR i det mindste mulighed for at udbetale forskud på stipendierne, men det gjorde Consiglio di Stato kun på betingelse af, at hr. Palladino og fr. Ruvo kunne stille den nødvendige økonomiske garanti, og det er ikke sket endnu.

| — | MIUR, der er forvaltningsmyndighed for det pågældende operationelle program, kan ikke handle på vegne af projektforvalterne — dvs. udbetale forskud på stipendierne — medmindre ministeriet har fået udtrykkelig tilladelse til det af TAR (eller efter udnævnelse af en ad hoc-administrator), hvilket under alle omstændigheder kun kan ske, når TAR selv har truffet endelig afgørelse. |
| --- | --- |

—

MIUR, der er forvaltningsmyndighed for det pågældende operationelle program, kan ikke handle på vegne af projektforvalterne — dvs. udbetale forskud på stipendierne — medmindre ministeriet har fået udtrykkelig tilladelse til det af TAR (eller efter udnævnelse af en ad hoc-administrator), hvilket under alle omstændigheder kun kan ske, når TAR selv har truffet endelig afgørelse.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/738 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/738

---

(2004/C 84 E/0832)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3574/03

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om:   Europæisk overenskomst om videregivelse af ansøgninger om juridisk bistand

Hvilke problemer har Kommissionen konstateret som følge af Monacos manglende undertegnelse af Strasbourg-overenskomsten fra 1977 om videregivelse af ansøgninger om juridisk bistand? Vil Kommissionen lægge pres på Monaco for at få landet til at undertegne overenskomsten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(21. januar 2004)

Monaco er ikke medlem af Europarådet, men har ansøgt om medlemskab og har ganske rigtigt ikke undertegnet overenskomsten fra 1977. Kommissionen har ikke mulighed for at lægge pres på Monaco.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/738 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/738

---

(2004/C 84 E/0833)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3625/03

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om:   Standardisering af nationale identitetspapirer

Den britiske indenrigsminister, David Blunkett, oplyste for nylig, at der var planer om at indføre nationale identitetskort. Planerne gik bl.a. ud på, at der skulle oprettes en national biometrisk database, som skulle indeholde unikke data om iris og fingeraftryksdata, og at smartchipteknologi skulle inkorporeres i kortene. Det forventes, at dette system vil blive indført i Det Forenede Kongerige i løbet af de næste fem år.

Er der planer om at udvikle lignende databaser i andre EU-medlemsstater? Hvilke planer findes der om at standardisere disse papirer i alle EU-lande, da EU-borgere frit kan rejse med nationale identitetskort selv uden for Schengen-området? Er der f.eks. planer om, at oplysningerne skal være maskinlæsbare, og at de også skal registreres på kortet på et internationalt sprog som f.eks. engelsk eller fransk ud over de udstedende myndigheders officielle sprog, med henblik på at lette identitetskortenes brug som rejsedokumenter overalt i EU og gøre det muligt for indvandringsmyndighederne og politiet uden for den medlemsstat, hvor borgerne er hjemmehørende, straks at forstå oplysningerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(16. januar 2004)

På europæisk plan bekræftede Det Europæiske Råd i Thessaloniki (19. og 20. juni 2003), at der er brug for »en sammenhængende strategi i EU med hensyn til biometrisk identifikation eller biometriske data, idet målet må være harmoniserede løsninger for tredjelandsstatsborgeres rejsedokumenter, EU-borgeres pas og informationssystemerne (VIS og SIS II)«, og opfordrede Kommissionen »til at udarbejde passende forslag, i første omgang vedrørende visa«.

Som et første skridt fremlagde Kommissionen i september 2003 to forslag (1) om integreringen af to biometriske identifikatorer, et ansigtsbillede og to fingeraftryk, i den ensartede udformning af visa og tredjelandsstatsborgeres opholdstilladelser.

Som det andet skridt overvejer Kommissionen mulighederne for at gennemføre et forslag om en ensartet udformning af sikkerhedstræk i det europæiske pas, herunder biometriske data. Et sådant forslag kommer kun til at omfatte bestemmelser, der øger sikkerheden ved brugen af pas ved at harmonisere de fælles sikkerhedstræk og gøre dem retligt bindende. De er blevet vedtaget af medlemsstaternes repræsentanter, der er forsamlet i Rådet, i en ikke-bindende resolution. Endvidere vil biometriske identifikatorer indgå som en integrerende del. Forslaget kommer ikke til at gå ud over de gældende krav om sikkerhed og kontrol af borgere, der krydser de ydre grænser. En ny udformning af omslaget på det europæiske pas er slet ikke forudset.

Indtil videre har Kommissionen, foruden ovennævnte tiltag, ikke til hensigt at fremsætte yderligere forslag om identitetskort eller en europæisk database vedrørende individuelle biometriske data af EU-borgere.

Tiltag vedrørende oprettelsen af en sådan database for medlemslandenes egne statsborgere hører under medlemsstaternes beføjelse.

---

(1)  KOM(2003) 558 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/739 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/739

---

(2004/C 84 E/0834)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3748/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om:   Opdatering af situationen vedrørende midler fra Life III-prog rammet til Prato Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1057/03 (1), hvori der spurgtes, om Prato Kommune havde forelagt projekter som led i Life III-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der var blevet forelagt ét projekt, men at resultatet af vurderingen først ville foreligge i september 2003.

Kan Kommissionen nu oplyse, om der faktisk er blevet bevilget støtte til det forelagte projekt, og af hvilken årsag det i modsat fald er blevet anset for uegnet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. januar 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem, at det forslag, der blev forelagt af Prato Kommune under LIFE III-programme for 2003 (LIFE03 ENV/IT/000360), ikke er blevet samfinansieret. Årsagerne hertil er anført i Kommissionens brev af 8. september 2003. Forslaget opfyldte ikke kriteriet om »sammenhæng og kvalitet«.

---

(1)  EUT C 280 E af 21.11.2003, s. 104.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/740 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/740

---

(2004/C 84 E/0835)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3832/03

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om:   »Global Drug Facility«

Er Kommissionen bekendt med, at »Global Drug Facility«, der har udleveret tuberkulosemedicin til 1,9 millioner patienter i 46 lande inden for blot 26 måneder, står og mangler 27,7 mio. US dollars? Hvor stor er den nuværende og den planlagte EU-støtte til »Global Drug Facility«? Kan Kommissionen garantere, at EU yder tilstrækkelige midler til dækning af det finansielle underskud, som »Global Drug Facility« nu står over for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(22. januar 2004)

Kommissionen er bekendt med betydningen af Global Tuberculosis (TB) Drug Facility og begrænsningerne herfor.

Hvad angår tuberkulose i udviklingslandene, fastlagde Kommissionen i 2000 en bredt anlagt strategi til bekæmpelse af human immundefekt virus/erhvervet immundefekt syndrom (hiv/aids), malaria og tuberkulose. Konsultationerne i forbindelse med rundbordsdiskussionen på højt niveau, der blev afholdt i september 2000, mundede ud i et handlingsprogram for en hurtig indsats mod hiv/aids, malaria og tuberkulose i tilknytning til fattigdomsbekæmpelse (1), og dette program udgør et sammenhængende EU-initiativ på området for perioden 2001-2006. Den banebrydende strategi i meddelelsen bygger på erfaringerne med en bred tilgang, princippet om en landestyret udviklingsproces — ejerskab — den nære sammenhæng mellem sundhedsproblemer og fattigdom og de heraf følgende konsekvenser for den makroøkonomiske politik og udvikling. Strategien inkorporerer de centrale globale elementer inden for udviklings-, samhandels- og forskningspartnerskaber. Kommissionen bruger inden for disse politiske rammer en række redskaber til bekæmpelse af tuberkulose i udviklingslandene: nationale og regionale indikativprogrammer med program-, sektor- eller budgetstøtte, nødhjælpsinterventioner gennemført af EU's kontor for humanitær bistand (ECHO), forskningsprogrammer gennemført af Generaldirektoratet for Forskning, den tematiske budgetpost til bekæmpelse af fattigdomsrelaterede sygdomme og budgetposter til medfinansiering af ikke-statslige organisationer. Den programmerede EU-støtte til udvikling, humanitært arbejde og forskning med henblik på bekæmpelse af hiv/aids, malaria og tuberkulose beløber sig til i alt næsten 1 200 mio. EUR (gennemsnitligt 300 mio. EUR pr. år) i perioden 2003-2006, hvilket er fire gange så meget som det årlige gennemsnit på 73 mio. EUR i den foregående periode (1994-2001).

For så vidt angår opfordringen til EU om at øge sin Global Drug Facility (GDF)-støtte er Kommissionen nødt til at imødekomme flere forskellige behov. Kommissionen drøfter i øjeblikket rækkevidden af det strategiske partnerskab med WHO. Drøftelserne omfatter det prioriterede område overførbare sygdomme, og der vil herunder kunne indgå GDF-tilknyttede spørgsmål.

---

(1)  KOM(2001) 96 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/741 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/741

---

(2004/C 84 E/0836)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3840/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om:   Racedirektivet (direktiv 2000/43/EF)

Har Kommissionen været i kontakt med den irske regering i forbindelse med dennes manglende gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse inden for beskæftigelse og den sociale sektor — direktiv 2000/43/EF (1) — som skulle have været gennemført i Irland inden den 19. juli 2003? Hvorledes har den irske regering i så fald reageret? Hvilke foranstaltninger har eller vil Kommissionen iværksætte for at sikre, at alle beboerne i Irland kommer til at drage fuld fordel af ovennævnte retsakts beskyttelsesbestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(3. februar 2004)

Medlemsstaterne skulle have gennemført Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse senest den 19. juli 2003.

Irland har ikke formelt underrettet Kommissionen om sin gennemførelse af direktiv 2000/43/EF. Irland har informeret Kommissionen om, at tekniske ændringer af landets lov om lige muligheder for beskæftigelse og dets lov om ligestilling er nødvendige for at sikre fuld overensstemmelse med direktiverne om bekæmpelse af diskrimination. De irske myndigheder sendte en kopi af den foreslåede lov om ligestilling til Kommissionen den 16. januar 2004, og det videre forløb hen imod lovens vedtagelse og ikrafttræden afhænger af det irske parlaments tidsplan.

Kommissionen tager sin rolle som traktaternes vogter alvorligt og har allerede formelt indledt overtrædelsesprocedurer mod Irland (og flere andre medlemsstater) for manglende underretning om landets gennemførelsesforanstaltninger med hensyn til direktiv 2000/43/EF (inden fristen den 19. juli 2003).

---

(1)  EFT L 180 af 19.7.2000, s. 22.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/741 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/741

---

(2004/C 84 E/0837)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3870/03

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Júcars økologiske volumen og vandomledningsprojektet Júcar-Vanalopó

Måledataene for Júcar ved Cullera — sidste målestation i floden før udløbet — som dagligt er registreret i perioden den 1. januar 1995 — den 24. november 2003 afvandmyndigheden Confederación Hidrografica del Júcar viser et gennemsnitligt vandføringstal på 80,4 hm3 årligt, hvoraf det laveste var på 25,1 hm3 i 1999 og det højeste på 175 hm3 i 1997. I forbindelse med Júcar-Vinalpó-kanalen, som Kommissionen agter at finansiere, kalkuleres der med en omledning på 80 hm3 årligt, hvilket er fuldstændig uholdbart, når der er tale om en flod, der er så vandfattig som Júcar. Det skal tages i betragtning, at dens samlede naturlige vandtilførsel officielt er af en størrelsesorden på 1600 hm3 årligt. Knap 5 % af den samlede naturlige vandtilførsel når i dag ud til havet. Den gennemsnitlige mængde, der når ud til havet, svarer netop til den mængde, der ønskes omledt. Nogle dage viser måledataene nul, hvilke betyder, at volumen er lig nul eller så lavt, at det ikke kan registreres (nogle få liter pr. sekund). Efter denne målestation modtager floden ingen vandtilførsel, bortset fra ubetydelige mængder returvand fra overrislingsformål, som for størstedelens vedkommende søger ud i havet gennem andre områder. I 2002 bidrog Júcar i 60 % af tiden (219) ikke med nogen vandtilførsel ved udløbet ved Cullera, som således ophørte. Det skal bemærkes, at såvel i vandbygningsp lanen for Júcars afvandingsområde og i den nationale vandbygningsp lan er de resterende vandressourcer i Júcar afsat til forskellige anvendelser eller forbeholdt indvindingsreserver. Dette forklarer den latterligt lave vandføring mellem Tous og Antella og manglen på enhver økologisk vandføringsvolumen efter Antella. Planlægningsmyndigheden er klar over, at den har fordelt alle flodens vandressorucer til forskellige brugere og derfor ikke legalt kan fastsætte en økologisk volumenværdi på grund af manglende vandressourcer.

Hvorledes agter Kommissionen under disse omstændigheder at anvende princippet om »ikke-forringelse« og kræve en økologisk mindstevolumen i henhold til vandrammedirektivet 2000/60/EF (1), når det samtidig tages i betragtning, at Júcars mellemste og nedre løb er en lokalitet af fællesskabsbetydning i henhold til habitatdirektivet 92/43/EØF (2)?

Hvorledes kan Kommissionen påstå, at denne omledning er økonomisk holdbar, når det er åbenbart, at floden halvdelen af årene ikke kan forsyne vandomledningen, selv ikke hvis vandføringen sættes fuldstændig i stå, og når det tages i betragtning, at de besparelser, der forventes i det traditionelle landbrug, er fuldstændig usandsynlige og vil være til skade for naturparken i Albufera?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. februar 2004)

Kommissionen er bekendt med den usædvanlig lave vandføring i Júcar-flodens nedre løb.

Den foreslåede vandoverførsel fra Júcar til Vinalopó bygger på den formodning, at der vil blive foretaget betydelige vandbesparelser i Júcars øvre løb som følge af de kommende forbedringer af overrislings-systemerne i regionen. Det vand, der »spares« ved disse forbedringer, vil blive overført til Vinalopó. Da det vand, der er planer om at overføre, fremkommer som et resultat af besparelser i det nuværende vandforbrug, mener Kommissionen ikke, at der vil blive tale om nogen forringelse af Júcars status som følge af den foreslåede overførsel.

Vandplanen for Júcar-flodområdet tager også hensyn til forbedringen af de traditionelle overrislings-systemer med forbindelse til »Acequia Real del Júcar«. Denne forbedring kan føre til nye »sparede« ressourcer, der kan anvendes til flodens nedre løb.

Med hensyn til gennemførelsen af vandrammedirektivet (3) vil kravet om at opnå god økologisk og kemisk tilstand senest i 2015 gælde Júcar-floden, på samme måde som det gælder for alle overfladevandområder i EU. Tilsvarende skal kravene i habitatdirektivet (4) også overholdes.

---

(1)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

(2)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 192 af 20.7.2002.

(4)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/742 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/742

---

(2004/C 84 E/0838)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3924/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om:   Geroi Sevastopoljas sødygtighed

Det enkeltskrogede russiske fartøj Geroi Sevastopolja er sejlet fra den lettiske havn Ventspils med 55 000 tons brændselsolie af samme slags, som Prestige transporterede. Ifølge oplysninger i medierne er det 24 år gamle fartøjs sødygtighed ikke den bedste, hvilket har fået Kommissionen til som en forebyggende foranstaltning at sende inspektører til Letland for at kontrollere fartøjets tilstand.

I Europa er man i øjeblikket meget opmærksom på sikkerheden til søs og skader på havmiljøet og dets ressourcer.

| — | Kan Kommissionen i betragtning heraf oplyse, hvilken form for inspektion der er blevet foretaget af Geroi Sevastopolya? |
| --- | --- |

—

Kan Kommissionen i betragtning heraf oplyse, hvilken form for inspektion der er blevet foretaget af Geroi Sevastopolya?

| — | Kan Kommissionen bekræfte, at fartøjet transporterer 55 000 tons brændselsolie af samme slags, som Prestige transporterede? |
| --- | --- |

—

Kan Kommissionen bekræfte, at fartøjet transporterer 55 000 tons brændselsolie af samme slags, som Prestige transporterede?

| — | Mener Kommissionen ikke, at de tre baltiske kandidatlande burde fremskynde tilpasningen af deres retsforskrifter om sikkerhed til søs til de i EU gældende regler, også inden den 1. maj 2004? |
| --- | --- |

—

Mener Kommissionen ikke, at de tre baltiske kandidatlande burde fremskynde tilpasningen af deres retsforskrifter om sikkerhed til søs til de i EU gældende regler, også inden den 1. maj 2004?

| — | Kan Kommissionen oplyse, hvilke forskelle der findes mellem lovgivningen i kandidatlandene og i de nuværende medlemsstater? |
| --- | --- |

—

Kan Kommissionen oplyse, hvilke forskelle der findes mellem lovgivningen i kandidatlandene og i de nuværende medlemsstater?

| — | Kan Kommissionen give oplysninger om Maltas og Cyperns lovgivning om registrering af skibe, og om denne lovgivning opfylder de gældende fællesskabsforskrifter? |
| --- | --- |

—

Kan Kommissionen give oplysninger om Maltas og Cyperns lovgivning om registrering af skibe, og om denne lovgivning opfylder de gældende fællesskabsforskrifter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. januar 2004)

Med Erikas og Prestiges forlis er der sat fokus på de katastrofale konsekvenser for miljøet og kystområdernes økonomi, som forårsages af forurening med svær fuelolie. I den sammenhæng blev Kommissionen gjort opmærksom på det russiske enkeltskrogede olietankskib »Geroi Sevastopolya«, som var i færd med at afsejle fra havnen Ventspils i Letland lastet med cirka 50 000 ton svær fuelolie på vej til Singapore langs de europæiske kyster.

På Kommissionens initiativ foretog et inspektørhold fra flere EU-lande koordineret af det europæiske søfartssikkerhedsagentur en inspektion af fartøjet inden dets afgang fra Ventspils. Inspektørholdet kunne således konstatere, at de lettiske myndigheder ikke havde grund til at tilbageholdet fartøjet.

Det må i øvrigt understreges, at Kommissionen handlede meget hurtigt efter Prestiges forlis, og dens første forslag sigtede præcis mod at forbyde transport af svær fuelolie i den type fartøjer. Disse foranstaltninger blev vedtaget af Rådet og Europa-Parlamentet, og siden den 21. oktober 2003 er det ikke længere tilladt enkeltskrogede olietankskibe lastet med svær fuelolie at sejle til eller fra EU's havne.

Kommissionen er enig med det ærede medlem i vigtigheden af at fremskynde indførelsen af denne foranstaltning i alle tiltrædelseslande, og den henvendte sig i den forbindelse til Rådet (Transport) den 5. december 2003 for hurtigst muligt at få truffet de nødvendige foranstaltninger, således at medlemsstaterne ikke længere lader enkeltskrogede olietankskibe, der transporterer svær fuelolie, få adgang til deres havne.

Hvad angår forskellene i kandidatlandenes og de nuværende medlemsstaters eksisterende lovgivning, må det understreges, at tiltrædelseslandenes rammelovgivning er etableret og i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen. Tiltrædelseslandene mangler imidlertid endnu at vedtage enkelte foranstaltninger som f.eks. Erika I- og II-pakkerne.

For Maltas og Cyperns vedkommende er rammelovgivningen om fartøjsregistrering i lighed med det foregående afsnit endnu ikke fuldt ud i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen. Rederierne, hvis fartøjer fører maltesisk eller cypriotisk flag, har dog forpligtet sig til at øge indsatsen for hurtigst muligt at blive slettet af Paris-memorandummets sorte liste vedrørende havnestatskontrol. I medfør af EF-traktatens artikel 211 overvåger Kommissionen fra den 1. maj 2004, at disse stater anvender fællesskabslovgivningen korrekt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/744 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/744

---

(2004/C 84 E/0839)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3948/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. december 2003)

Om:   Amerikansk straf og belønning til europæiske virksomheder som et middel til at fremtvinge lydighed i de europæiske hjemlande

| 1. | Kan Kommissionen bekræfte, at USA ved tildeling af ordrer i forbindelse med genopbygning eller investeringer i Irak, som er besat af den amerikanske hær, stadig gør forskel på virksomheder, som er hjemmehørende i de EU-lande, der støtter sig den amerikanske opfattelse og den amerikanske krigsførelse, og virksomheder hjemmehørende i EU-lande, som ikke støttede krigen, og at USA har bebudet at ville fortsætte denne praksis? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen bekræfte, at USA ved tildeling af ordrer i forbindelse med genopbygning eller investeringer i Irak, som er besat af den amerikanske hær, stadig gør forskel på virksomheder, som er hjemmehørende i de EU-lande, der støtter sig den amerikanske opfattelse og den amerikanske krigsførelse, og virksomheder hjemmehørende i EU-lande, som ikke støttede krigen, og at USA har bebudet at ville fortsætte denne praksis?

| 2. | Er sigtet med dette amerikanske signal efter Kommissionens opfattelse demonstrativt at slå fast, at den amerikanske regering aldrig har følt sig bundet til Europa og FN ved gennemførelsen af sine egne beslutninger i Irak, og at landet heller ikke i fremtiden vil tage hensyn til andres synspunkter? |
| --- | --- |

2.

Er sigtet med dette amerikanske signal efter Kommissionens opfattelse demonstrativt at slå fast, at den amerikanske regering aldrig har følt sig bundet til Europa og FN ved gennemførelsen af sine egne beslutninger i Irak, og at landet heller ikke i fremtiden vil tage hensyn til andres synspunkter?

| 3. | Er der på andre tidspunkter og andre felter opstået situationer, hvor USA har udøvet forskelsbehandling af virksomheder fra forskellige EU-lande? Hvornår har dette i bekræftende fald fundet sted? Hvordan er forskellene blevet motiveret? |
| --- | --- |

3.

Er der på andre tidspunkter og andre felter opstået situationer, hvor USA har udøvet forskelsbehandling af virksomheder fra forskellige EU-lande? Hvornår har dette i bekræftende fald fundet sted? Hvordan er forskellene blevet motiveret?

| 4. | Findes der også andre stater end USA, som behandler virksomheder fra de forskellige EU-lande forskelligt? Hvornår har dette i bekræftende fald fundet sted? Hvordan er denne skelnen blevet motiveret? |
| --- | --- |

4.

Findes der også andre stater end USA, som behandler virksomheder fra de forskellige EU-lande forskelligt? Hvornår har dette i bekræftende fald fundet sted? Hvordan er denne skelnen blevet motiveret?

| 5. | Kan Kommissionen acceptere denne forskelsbehandling i form af straf eller belønning af virksomheder i lydige stater som et hensigtsmæssigt middel til at opnå tilslutning fra så mange EU-lande til et tredjelands synspunkter som muligt eller for at sikre, at EU kun kan nå frem til en fælles holdning, hvis denne er sammenfaldende med holdningen hos en stormagt uden for EU? |
| --- | --- |

5.

Kan Kommissionen acceptere denne forskelsbehandling i form af straf eller belønning af virksomheder i lydige stater som et hensigtsmæssigt middel til at opnå tilslutning fra så mange EU-lande til et tredjelands synspunkter som muligt eller for at sikre, at EU kun kan nå frem til en fælles holdning, hvis denne er sammenfaldende med holdningen hos en stormagt uden for EU?

| 6. | Dersom Kommissionen ikke finder den i punkt 5 nævnte fremgangsmåde acceptabel, overvejer den så hurtigst muligt at sætte en stopper for denne? |
| --- | --- |

6.

Dersom Kommissionen ikke finder den i punkt 5 nævnte fremgangsmåde acceptabel, overvejer den så hurtigst muligt at sætte en stopper for denne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(5. februar 2004)

| 1. | »Beslutning og resultater«, der blev udsendt af De Forenede Staters forsvarsministerium den 5. december 2003 og underskrevet af viceforsvarsminister Wolfowitz, gælder 26 hovedleverandørkontrakter, der skal tildeles af koalitionens midlertidige myndighed i Irak eller af forsvarsministeriet på vegne af koalitionens midlertidige myndighed. Disse kontrakter finansieres med 18,6 mia. USD, som den amerikanske regering har afsat til »Iraq Relief and Reconstruction Fund« (den irakiske fond til nødhjælp og genopbygning). I artikel 4 i »Beslutning og resultater« står der følgende: | »For at beskytte De Forenede Staters væsentlige sikkerhedsinteresser er det nødvendigt at begrænse konkurrencen om hovedleverandørkontrakterne for disse indkøb til virksomheder fra De Forenede Stater, Irak, koalitionspartnere og lande, der har bidraget militært. Det er således klart i offentlighedens interesse at begrænse hovedleverandørkontrakter til virksomheder fra disse lande«. |
| --- | --- | --- |

1.

»Beslutning og resultater«, der blev udsendt af De Forenede Staters forsvarsministerium den 5. december 2003 og underskrevet af viceforsvarsminister Wolfowitz, gælder 26 hovedleverandørkontrakter, der skal tildeles af koalitionens midlertidige myndighed i Irak eller af forsvarsministeriet på vegne af koalitionens midlertidige myndighed. Disse kontrakter finansieres med 18,6 mia. USD, som den amerikanske regering har afsat til »Iraq Relief and Reconstruction Fund« (den irakiske fond til nødhjælp og genopbygning). I artikel 4 i »Beslutning og resultater« står der følgende:

»For at beskytte De Forenede Staters væsentlige sikkerhedsinteresser er det nødvendigt at begrænse konkurrencen om hovedleverandørkontrakterne for disse indkøb til virksomheder fra De Forenede Stater, Irak, koalitionspartnere og lande, der har bidraget militært. Det er således klart i offentlighedens interesse at begrænse hovedleverandørkontrakter til virksomheder fra disse lande«.

I dokumentet anføres videre de lande, der er berettigede til at konkurrere om disse kontrakter. De nuværende medlemsstater og tiltrædende lande, der er opført som berettigede, er Den Tjekkiske Republik, Danmark, Estland, Ungarn, Italien, Letland, Litauen, Nederlandene, Polen, Portugal, Slovakiet, Spanien og Det Forenede Kongerige. De lande, der ikke er opført som berettigede, er Østrig, Belgien, Cypern, Frankrig, Finland, Tyskland, Grækenland, Irland, Luxembourg, Malta, Slovenien og Sverige. Amerikanske embedsmænd har understreget, at udvælgelseskriterierne kun gælder hovedleverandører og ikke vil blive anvendt på underleverandører.

| 2. | Trods bemærkningen i »Beslutning og resultater« om, at disse kriterier er blevet anvendt af sikkerhedshensyn, har forsvarsminister Rumsfeld gjort det klart, at der er et politisk element i beslutningen. På en pressekonference i Washington den 16. december 2006 sagde Rumsfeld, at »beslutningen tog sigte på at sikre dem, der havde muliggjort det irakiske folks befrielse, adgang til hovedleverandørkontrakterne«. |
| --- | --- |

2.

Trods bemærkningen i »Beslutning og resultater« om, at disse kriterier er blevet anvendt af sikkerhedshensyn, har forsvarsminister Rumsfeld gjort det klart, at der er et politisk element i beslutningen. På en pressekonference i Washington den 16. december 2006 sagde Rumsfeld, at »beslutningen tog sigte på at sikre dem, der havde muliggjort det irakiske folks befrielse, adgang til hovedleverandørkontrakterne«.

| 3. | Der har været tidligere tilfælde, hvor USA har indtaget forskellige holdninger til medlemsstaterne i forbindelse med amerikanske offentlige indkøb. Efter mislykkede forhandlinger om at liberalisere køb af telekommunikationsudstyr besluttede USA for eksempel at anvende sanktioner mod visse medlemsstater. Sanktionerne udelukker leverandører fra en bestemt gruppe medlemsstater fra at deltage i nogle af den amerikanske forbundsregerings udbud. |
| --- | --- |

3.

Der har været tidligere tilfælde, hvor USA har indtaget forskellige holdninger til medlemsstaterne i forbindelse med amerikanske offentlige indkøb. Efter mislykkede forhandlinger om at liberalisere køb af telekommunikationsudstyr besluttede USA for eksempel at anvende sanktioner mod visse medlemsstater. Sanktionerne udelukker leverandører fra en bestemt gruppe medlemsstater fra at deltage i nogle af den amerikanske forbundsregerings udbud.

| 4. | Selv om det ikke kan udelukkes på forhånd, er det usædvanligt at se et tredjeland sætte begrænsninger for tilbudsgivere fra en bestemt gruppe medlemsstater af handelsmæssige eller økonomiske årsager. En sådan foranstaltning er ofte ineffektiv, da EU-leverandører ofte ejer eller kontrollerer datterselskaber eller filialer i en anden medlemsstat, hvorfra det ville være let at afgive tilbud og således slippe uden om foranstaltningen. |
| --- | --- |

4.

Selv om det ikke kan udelukkes på forhånd, er det usædvanligt at se et tredjeland sætte begrænsninger for tilbudsgivere fra en bestemt gruppe medlemsstater af handelsmæssige eller økonomiske årsager. En sådan foranstaltning er ofte ineffektiv, da EU-leverandører ofte ejer eller kontrollerer datterselskaber eller filialer i en anden medlemsstat, hvorfra det ville være let at afgive tilbud og således slippe uden om foranstaltningen.

| 5. | og 6. Dette ville under ingen omstændigheder være det første eksempel på, at et land bruger finansielle og økonomiske pressionsmidler for at forfølge sine udenrigspolitiske mål. Som det blev gjort klart i Kommissionens pressemeddelelse af 11. december 2003 (1), vil Kommissionen imidlertid overvåge procedurer for tildeling af kontrakter for at sikre, at De Forenede Stater opfylder deres forpligtelser ifølge aftalen om offentlige indkøb, der er indgået i Verdenshandelsorganisationens regi. |
| --- | --- |

5.

og 6. Dette ville under ingen omstændigheder være det første eksempel på, at et land bruger finansielle og økonomiske pressionsmidler for at forfølge sine udenrigspolitiske mål. Som det blev gjort klart i Kommissionens pressemeddelelse af 11. december 2003 (1), vil Kommissionen imidlertid overvåge procedurer for tildeling af kontrakter for at sikre, at De Forenede Stater opfylder deres forpligtelser ifølge aftalen om offentlige indkøb, der er indgået i Verdenshandelsorganisationens regi.

---

(1)  IP/03/1713.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/745 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/745

---

(2004/C 84 E/0840)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3980/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(6. januar 2004)

Om:   Yukos-sagen

Den 19. juni 2003 blev Pichugin, tidligere sikkerhedschef i Yukos, arresteret og anklaget for mordforsøg på fru Kostina og for at have arrangeret mordet på ægteparret Gorins. Retten i Basmannyi bekræftede hans arrestation, og retten i Moskva, som bekræftede denne afgørelse, afslog hans advokaters anmodning om løsladelse mod en kaution på 3 millioner rubler. Undersøgelseslederne nægter at gøre rede for baggrunden for deres mistanke mod Pichugin, skønt der allerede er afsagt dom i mordsagen. Som følge af de gentagne overtrædelser, retten i Basmannyi har begået, har Pichugins advokater klaget til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. I juli 2003 blev en større aktionær i Yukos, Lebedyev, arresteret og anklaget for bedrageri; han sidder i øjeblikket i varetægtsarrest. Den 26. oktober d.å. blev lederen af Yukos, Khodorkovsky, arresteret i sit fly af medlemmer af den russiske efterretningstjeneste FSB og tiltalt for bedrageri og skattesvig. Det russiske retsvæsen har under hele sagsforløbet talrige gange overtrådt forfatningsretten og retten til en retfærdig rettergang. Blandt de alvorligste overtrædelser kan nævnes manglende respekt for advokatstandens rolle og fortroligheden mellem advokat og klient, afslag på offentlige retsmøder, nægtelse af retten til effektiv retshjælp, vilkårlige tilbageholdelser, tortur, ulovlige undersøgelser samt partiskhed fra domstolens side. Endvidere er 53 % af Khodorkovskys aktier i Yukos blevet konfiskeret; ifølge den offentlige anklager er det sket for at hindre salg af disse aktier, som tilhører udenlandske investorer. I alt er 61 % af aktierne i Yukos blevet konfiskeret, hvilket øger frygten for opløsning eller nationalisering af Yukos. Endelig udgør denne sag i medfør af sin politiske karakter et nyt indgreb i demokratiseringsprocessen og er et udtryk for øget undertrykkelse af ytringsfriheden i Den Russiske Føderation.

Mener Kommissionen ikke, at såvel retsmyndighederne som de politiske myndigheder i Rusland må betragtes som uforenelige med en retsstat? Hvilke initiativer agter Kommissionen dels at foreslå medlemsstaterne og dels selv at træffe for at opnå, at de russiske myndigheder overholder de gældende principper i en retsstat, og navnlig, at Pichugin, Lebedyev og Khodorkovsky garanteres fuld ret til at forsvare sig, formodning om uskyld og overholdelse af de grundlæggende rettigheder som helhed? Mener Kommissionen ikke mere generelt, at hverken borgernes grundlæggende rettigheder eller de russiske eller udenlandske investorers rettigheder i øjeblikket garanteres på tilfredsstillende vis i Den Russiske Føderation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. april 2004)

Kommissionen har fulgt de seneste hændelser i Rusland nøje, herunder arrestationen af Khodorkovsky og de russiske myndigheders konfiskering af en betydelig andel af Yokus-aktierne.

Kommissionen er bekendt med påstandene om, at forfatningsretten og retten til retfærdig rettergang overtrædes i den pågældende sag. Den ved, at Khodorkovskys forsvarsadvokater søger oprejsning via det russiske retssystem og den europæiske menneskerettighedsdomstol. Kommissionen afventer med stor interesse resultatet af dette juridiske arbejde.

På topmødet mellem EU og Rusland den 6. november 2003 og på mødet i EU's og Ruslands permanente partnerskabsråd den 27. april 2004 — og i forbindelse med andre møder, hvor der føres en politisk dialog med de russiske myndigheder — understregede Kommissionen, at det er meget vigtigt, at Rusland sikrer en retfærdig, ikke-diskriminerende og rimelig anvendelse af loven. Kommissionen har påpeget, at disse principper er fundamentale for EU's og Ruslands partnerskab, og at et brud på dem risikerer at undergrave de fremskridt, der i de seneste år er gjort i Rusland for at skabe gode handels- og investeringsvilkår.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/746 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/746

---

(2004/C 84 E/0841)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4055/03

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om:   Vedvarende energi

Hvor stor en del af det overordnede TEN-E-budget går til vedvarende energi, og hvor stor en del heraf går til Skotland i forbindelse med projekt 3.50 i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1229/2003/EF (1) af 26. juni 2003 om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet og om ophævelse af beslutning nr. 1254/96/EF (2)?

Hvilke medlemsstater har udvist de dårligste og hvilke de bedste resultater med hensyn til udvikling af vedvarende energi? Hvor stor en del af EU's energioutput burde ideelt set stamme fra vedvarende energi for at leve op til Kyoto-målene, og hvor stor en del af dette output kunne potentielt stamme specielt fra Skotland? Kan der i sådanne statistikker foretages en opdeling mellem de forskellige typer vedvarende energi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. februar 2004)

Inden juni 2003 var kun et projekt for tilslutning af vindenergi til el-transmissionnettet identificeret i forbindelse med retningslinjerne for transeuropæiske net på energiområdet (TEN-Energy). Dette projekt vedrørte udbygningen og udviklingen af tilslutningerne i det nordøstlige og vestlige Spanien og blev støttet under TEN-E-programmet (med en finansiel støtte på 0,2 mio. EUR, som Kommissionen besluttede i 1999).

Ved revisionen af retningslinjerne for transeuropæiske net på energiområdet i juni 2003 er flere lignende projekter, inkl. et projekt for lignende tilslutninger i Skotland og England, blevet identificeret og er nu berettiget til finansiel støtte fra TEN-E-budgettet. Disse projekter kan opnå støtte fra TEN-E-budgettet, hvis der forelægges Kommissionen en ansøgning og ansøgningen evalueres gunstigt og udvælges efter den årlige procedure for TEN-E-støtte. Kommissionen vil i de kommende uger runddele ansøgningsblanketten for 2004.

For at støtte markedsudviklingen og anspore til overgang til et »bæredygtigt og grønt Europa« med hensyn til energi har EU sat sig ambitiøse mål:

| — | Et overordnet mål, der går ud på, at den vedvarende energis andel af det samlede indenlandske bruttoforbrug skal forøges fra 6 % (i slutningen af halvfemserne) til 12 % i 2010. |
| --- | --- |

—

Et overordnet mål, der går ud på, at den vedvarende energis andel af det samlede indenlandske bruttoforbrug skal forøges fra 6 % (i slutningen af halvfemserne) til 12 % i 2010.

| — | Et mål, der går ud på, at 22 % af elforbruget i 2010 skal stamme fra vedvarende energi, et mål, der blev vedtaget i 2003 inkl. nationale mål. |
| --- | --- |

—

Et mål, der går ud på, at 22 % af elforbruget i 2010 skal stamme fra vedvarende energi, et mål, der blev vedtaget i 2003 inkl. nationale mål.

| — | Et særligt mål, der går ud på, at 5,75 % af forbruget af motorbrændstof i 2010 skal stamme fra biomasse, et mål, der blev vedtaget i 2002 med en særlig forpligtelse for medlemsstaterne til at sætte individuelle mål i 2004 for deres gradvise overgang til biobrændstof indtil 2010. |
| --- | --- |

—

Et særligt mål, der går ud på, at 5,75 % af forbruget af motorbrændstof i 2010 skal stamme fra biomasse, et mål, der blev vedtaget i 2002 med en særlig forpligtelse for medlemsstaterne til at sætte individuelle mål i 2004 for deres gradvise overgang til biobrændstof indtil 2010.

Kommissionen vil forelægge Rådet og EU-parlamentet en fuldstændig rapport om situationen for grøn el i de forskellige medlemsstater inden sommeren 2004.

Denne satsning på vedvarende energi, der kræver en supplerende og forstærket aktion, kan bidrage til årligt at sænke udslippet af kuldioxid (CO2) med ca. 190 mio. t indtil 2010 (i sammenligning med tendensen for stigningen i vedvarende energi i perioden 1995-2000), ca. halvdelen af, hvad der er nødvendigt for at opfylde Kyoto-målet.

Der ligger et betydeligt potentiale for vedvarende energi til husopvarmning, især med hensyn til biomasse, men der mangler et kvantificeret mål for denne sektor i Skotland. El, der stammer fra vedvarende energi, hovedsagelig vandkraft, udgør nu ca. 13 % af Skotlands forsyning, og de skotske myndigheder har sat et mål på 18 % inden 2010 i forbindelse med »Renewables Obligation Order«. Myndighederne overvejer for tiden et mål på 40 % af el-produktionen fra vedvarende energi i 2020.

---

(1)  EFT L 176 af 15.7.2003, s. 11.

(2)  EFT L 161 af 29.6.1996, s. 147.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/747 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/747

---

(2004/C 84 E/0842)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4056/03

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om:   Gennemførelse af miljølovgivningen

I sin fjerde årlige undersøgelse af gennemførelsen og håndhævelsen af Fællesskabets miljølovgivning viser Kommissionens resultattavle for gennemførelsen af denne lovgivning særlig dårlige resultater for Det Forenede Kongerige med hensyn til vedtagelse af nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiver inden for de fastsatte frister. Kan Kommissionen forelægge en komparativ analyse af den skotske regerings succes eller mangel på samme i forhold til såvel Det Forenede Kongerige som det øvrige EU med hensyn til gennemførelsen af miljølovgivningen på dens kompetenceområder?

Kan Kommissionen i betragtning af, at den fjerde årlige undersøgelse har påvist stadige problemer med gennemførelsen af miljølovgivningen i hele EU, desuden oplyse, hvad den gør for at forbedre gennemførelsesniveauerne, og hvor stor succes den hidtil har haft hermed? Hvilke yderligere beføjelser ville Kommissionen gerne have til at håndhæve lovgivningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. februar 2004)

Det Forenede Kongeriges hidtidige resultater, når det gælder gennemførelsen af EU's retsforskrifter på miljøområdet, afviger ikke væsentligt fra de øvrige medlemsstaters. Det ærede medlem henviser sandsynligvis til tabellen og diagrammet på side 44 i den fjerde årlige undersøgelse, ifølge hvilke 21 sager vedrørende manglende meddelelse gjaldt Det Forenede Kongerige mod 97 for medlemsstaterne under et (dvs. 21,6 % af alle sager gjaldt Det Forenede Kongerige) pr. 31. december 2002.

Ifølge de seneste tal for 31. december 2003 er situationen en anden. Der verserer for øjeblikket kun fem overtrædelsessager vedrørende manglende meddelelse mod Det Forenede Kongerige mod 79 for medlemsstaterne under et (dvs. 6,3 % af alle sager gælder Det Forenede Kongerige, hvilket ligger inden for gennemsnittet for medlemsstaterne under et). En vigtig faktor i denne ændring i statistikkerne er EF-Domstolens nylige dom i sag C-30/01, ifølge hvilken det ikke er påbudt at gennemføre nogle direktiver om det indre marked med supplerende miljømål i lovgivningen for Gibraltar. Som følge deraf har en undersøgelse af flere sager mod Det Forenede Kongerige vedrørende manglende meddelelse kunnet afsluttes.

Det er ikke muligt at sige, i hvilket omfang problemerne med gennemførelsen skyldes den skotske regering. Kommissionen undersøger overtrædelser fra medlemsstaternes side uanset deres regionale fordeling. Det er op til medlemsstaterne at træffe beslutning om foranstaltningerne til direktivernes gennemførelse, og det samme gælder antallet af nationale retsakter vedrørende gennemførelsen.

Kommissionen træffer talrige foranstaltninger til at støtte en bedre gennemførelse og håndhævelse af EU's miljølovgivning i henhold til Kommissionens meddelelse (1) af 11. december 2002 om bedre kontrol med gennemførelsen af Fællesskabsretten. Dette sker ikke kun gennem klage- og overtrædelsesprocedurer, men også gennem en række forebyggende foranstaltninger, bl.a. møder med medlemsstaternes myndigheder, forelæggelse af de bedste eksempler på gennemførelse, udsendelse af retningslinjer for gennemførelse, offentliggørelse af rapporter om gennemførelse (såsom den fjerde årlige undersøgelse), tidlig varsling af de nye EU-direktiver efter deres vedtagelse og inden udløbet af fristen for gennemførelsen.

Det ærede medlem rejser også spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionen har brug for yderligere beføjelser for at håndhæve EU's miljøforskrifter. Det er Kommissionens opfattelse, at de beføjelser, EF-traktaten har givet den til at overvåge og håndhæve overholdelsen af EU's miljøforskrifter, er tilstrækkelige.

---

(1)  KOM(2002) 725 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/748 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/748

---

(2004/C 84 E/0843)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4066/03

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Biometriske pas

En af de foranstaltninger, som Kommissionen i henhold til sit arbejdsprogram (1) planlægger for 2004, vedrører forslaget til forordning om fastlæggelse af karakteristika i forbindelse med visainformationssystemet.

Samtidig skal alle personer fra en række lande, som ønsker at rejse ind i USA, fra den 5. januar 2004 scannes med henblik på registrering af bestemte biometriske karakteristika, så deres ophold i landet kan kontrolleres. Fra næste år vil der i USA blive udstedt biometriske pas.

Der er flere muligheder i forbindelse med den biometriske teknologi: Man kan tage udgangspunkt i ansigtet, hænderne og endog øjnene. Omkostningerne ved denne teknologi er stadig meget høje, og der kan ikke på nuværende tidspunkt sikres fuldstændig pålidelighed.

Hvilken tidshorisont arbejder Kommissionen med for så vidt angår pas med anvendelse af biometrisk teknologi? Anser Kommissionen en indførelse heraf for mulig på mellemlang sigt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(18. februar 2004)

På europæisk plan fastslog Det Europæiske Råd i Thessaloniki (19. og 20. juni 2003), at der for at øge sikkerhedsniveauet i området med frihed, sikkerhed og retfærdighed er behov for »en sammenhængende strategi i EU med hensyn til biometrisk identifikation eller biometriske data, idet målet må være harmoniserede løsninger for så vidt angår tredjelandsstatsborgeres rejsedokumenter, EU-borgernes pas og informationssystemerne (VIS og SIS II)«, og det opfordrede Kommissionen »til at udarbejde passende forslag, i første omgang vedrørende visa«.

Som et første skridt fremlagde Kommissionen i september 2003 to forslag (2) om integration af to biometriske identifikatorer, nemlig ansigtsbilledet og to fingeraftryk, i det ensartet udformede visum og opholdstilladelsen for tredjelandsstatsborgere.

Som det andet skridt vil Kommissionen snart fremlægge et forslag om harmonisering af sikkerhedselementerne i det europæiske pas, inklusive biometriske identifikatorer. Dette forslag vil kun komme til at indeholde bestemmelser, som forbedrer passikkerheden ved at harmonisere en række fælles sikkerhedselementer, som på nuværende tidspunkt er fastsat i en ikke-bindende resolution, der er vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaterne, forsamlet i Rådet, og ved at gøre disse sikkerhedselementer retligt bindende. Desuden skal der integreres biometriske identifikatorer i passet. Det arbejde, der skal gøres, bør kun omfatte det, der er nødvendigt af hensyn til sikkerheden og kontrollen med EU-borgere, der passerer de ydre grænser.

I forslagene om visa og opholdstilladelser for tredjelandsstatsborgere (2) fastsættes de lovgivningsmæssige rammer for integration af biometriske identifikatorer i sådanne dokumenter. Arbejdet med at udvikle de praktiske gennemførelsesforanstaltninger vedrørende de tekniske specifikationer for de valgte biometriske identifikatorer og gøre dem sikre skal udføres af det udvalg, der er nedsat ved artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 af 29. maj 1995 om ensartet udformning af visa (3). Gennemførelsesfristen, som er på to år for ansigtsbilledet og tre år for fingeraftrykkene, begynder først at løbe, når Kommissionen har vedtaget de tekniske specifikationer.

Med hensyn til passet vil der i ovennævnte forslag til forordning blive foreslået et tilsvarende system.

---

(1)  KOM(2003) 645 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 558 endelig udg.

(3)  EFT L 164 af 14.7.1995.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/749 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/749

---

(2004/C 84 E/0844)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4068/03

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om:   Ulovlig motorvejsafgift på motorvejen Torino-Milano

På grund af arbejdet i forbindelse med anlæggelsen af højhastighedsbanen er den 123 km lange motorvej Torino-Milano på en strækning af ca. 100 km hæmmet af indsnævringer og omledninger, klemt mellem farlige vognbaneadskillelser af cement og fuldstændig uden nødspor. Dette indebærer naturligvis en alvorlig risiko for brugernes sikkerhed.

Da det er klart, at Torino-Milano-motorvejen i mange henseender ikke længere opfylder de krav, der stilles til en motorvej, anser Kommissionen det da ikke under disse omstændigheder for ulovligt, at koncessionsselskabet kræver betaling af motorvejsafgift og nægter i det mindste at nedsætte afgiften for italienske og europæiske bilister?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. februar 2004)

Det er et faktum, at motorveje i visse tilfælde midlertidigt påvirkes af vedligeholdessesarbejde, der begrænser deres anvendelse. Det bevirker imidlertid ikke (heller ikke i det tilfælde, det ærede medlem nævner), at motorveje ikke længere kan betragtes som sådanne, hvilket også er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer (1). Direktivet vedrører ikke privatbiler, og det er derfor op til selskabet, der står for driften af motorvejen, under hensyntagen til selskabets prispolitik og den pågældende nationale lovgivning på området at tage stilling til en eventuel nedsættelse af afgiften for privatbiler.

---

(1)  EFT L 187 af 20.7.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/750 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/750

---

(2004/C 84 E/0845)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0003/04

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om:   Handel med vilde fugle

Har Kommissionen kendskab til den lovlige handel med vilde fugle i EU? Mellem 1997 og 2000 blev der indført næste en halv million fugle til Europa, hovedsageligt papegøjer.

Vil Kommissionen være rede til at overveje at beskytte disse fugle ved at gennemføre lovgivning, som forbyder dette i lighed med, hvad der er sket i USA? Siden indførelsen af Wild Bird Protection Act i USA er der sket et fald i den ulovlige fangst. Det må formodes, at en tilsvarende lovgivning i Europa vil få samme virkning.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. februar 2004)

Kommissionen er fuldt ud bekendt med den lovlige handel i vilde fugle, og der findes allerede særlig fællesskabslovgivning, som har til formål at beskytte vilde fugle.

De fleste af de vilde fuglearter, som efterspørges i handelen (herunder papegøjer) er opført i bilagene til konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES). CITES gennemføres i EU ved hjælp af Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (1). Hovedformålet med CITES og Rådets forordning (EF) nr. 338/97 er at beskytte mod en handel i vilde fugle- og plantearter, som ikke er bæredygtig. Formålet med CITES er ikke at standse al handel med vilde dyr, men at bidrage til bevarelsen af disse arter ved at regulere handelen med dem, samtidig med at illegal handel bekæmpes.

Import til USA af vilde fugle, der er på CITES-listen, er ikke tilladt i henhold til Wild Bird Conservation Act (WBCA), medmindre de er omfattet af bestemte undtagelser i WBCA. En af undtagelserne er f.eks. fugle fra et godkendt bæredygtigt opdrætsprogram, men i øjeblikket er der ingen godkendte programmer. I øjeblikket mener Kommissionen ikke, at der er behov for at indføre lignende lovgivning af nedenstående grunde.

I Rådets forordning (EF) nr. 338/97 er de truede arter opført i fire bilag (A til D), alt efter, hvor truet de er. Bilag A vedrører arter, som har brug for den største beskyttelse, fordi de trues af udryddelse. På grund af bestandens kritiske status er kommerciel handel med disse vilde arter forbudt — handel er kun tilladt med henblik på bevaring — f.eks. til forskning, uddannelse, opdræt i fangenskab osv. Størstedelen af de omfattede arter er opført i bilag B. Dette bilag omfatter arter, som ikke nødvendigvis er udryddelsestruede, men kan blive det. Kommerciel handel med disse arter er underlagt strenge regler.

Forordningen går videre end CITES, idet den pålægger streng kontrol med importen af arter opført i bilag B. I henhold til disse strengere foranstaltninger kan importen af visse arter suspenderes, hvis den ikke anses for at være bæredygtig. Der er også et krav om, at levende dyr skal transporteres på en human måde. Herudover kan importen af visse arter fra alle oprindelseslande suspenderes, hvis der er en stor risiko for, at de dør under transporten eller dør tidligt i fangenskab. Den EU-lovgivning, som implementerer CITES, er faktisk en af de mest omfattende af sin art i verden.

Alle arter af vilde fugle, som naturligt forekommer på EU-medlemsstaternes europæiske territorier, er beskyttet jf. Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2) (i det følgende benævnt »fugledirektivet«). Med henblik på at forhindre, at kommercielle interesser udøver et eventuelt skadeligt pres på udnyttelsesgraden, fastsætter direktivet et generelt forbud mod kommerciel handel, med undtagelse af et lille antal arter, der er opført i direktivets bilag III, hvor kommerciel handel er tilladt, hvis fuglene er købt legalt.

Med hensyn til spørgsmålet om et handelsforbud for alle europæiske vilde fugle, henviser Kommissionen det ærede medlem til det gældende forbud i henhold til fugledirektivet. For så vidt angår importerede fugle, må fællesskabslovgivningens effektivitet i forbindelse med handel med vilde dyr og dens overensstemmelse med princippet om en bæredygtig udnyttelse af vilde dyr dog tages med i betragtningerne. Det sidstnævnte princip anses af mange myndigheder i hele verden for at være en bedre løsning på spørgsmålet om bevarelse af vilde dyr end et forbud mod al international handel med fugle, der er omfattet af CITES. Kommissionen er overbevist om, at CITES-konventionen er et effektivt værktøj til at omsætte ideen om en bæredygtig udnyttelse af vilde dyr i praksis. Et direkte forbud ville blot opmuntre eksporterende lande til at skifte til andre, mindre bæredygtige former for arealanvendelse og ville ikke være i den berørte arts interesse. Det ville højst sandsynligt også fremme smugling og omgåelse af reglerne, fordi der så ikke er en sammenkædning med samfundsøkonomiske aspekter, som det er tilfældet i princippet om bæredygtighed.

---

(1)  EFT L 61 af 3.3.1997.

(2)  EFT L 103 af 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/751 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/751

---

(2004/C 84 E/0846)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0023/04

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Mangelfuld information af Kommissionen om Botniabanen

Kommissionen har imødekommet den svenske regerings anmodning om at udvide Botniabanen østpå, fordi rejsetiden og driften ansås for at være »afgørende grunde« for opdagelse af Nordeuropas største delta, der er klassificeret som Natura 2000-område.

Allerede inden anmodningen sidste forår gjorde banestyrelsen besparelser på den østlige linjeføring, som gør de »afgørende grunde« overflødige. Ifølge kabinetschef Rolf Annerberg er Kommissionen ikke blevet informeret herom. Regeringen har givet tilladelse til banen og besparelsen. Vil Kommissionen acceptere regeringens mangelfulde information?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. marts 2004)

Kommissionen har ikke fået meddelelse om nogen ændringer i planen for Botniabanen, som skulle fjerne de afgørende grunde, der ligger bag den positive udtalelse om projektet. Kommissionen vil bede de svenske myndigheder om at gøre rede for de omtalte ændringer i projektets udformning. Kommissionen underretter det ærede medlem om resultatet af dens videre undersøgelser.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/752 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/752

---

(2004/C 84 E/0847)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0030/04

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Deponeringspladser og grusgrave

Kan Kommissionen oplyse, om der findes EU-lovgivning, der fastlægger afstanden fra deponeringspladser og grusgrave til huse, veje og vandløb?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. februar 2004)

Hvad deponeringsanlæg angår, er det fastsat i bilag I, punkt 1, Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (1), at der ved placeringen af et deponeringsanlæg skal tages hensyn til:

| a) | afstanden fra deponeringsanlæggets afgrænsning til boligområder og rekreative områder, vandveje, vandområder og andre landbrugs- og byområder |
| --- | --- |

a)

afstanden fra deponeringsanlæggets afgrænsning til boligområder og rekreative områder, vandveje, vandområder og andre landbrugs- og byområder

| b) | forekomsten af grundvand, kystnære vandområder eller fredede arealer i området |
| --- | --- |

b)

forekomsten af grundvand, kystnære vandområder eller fredede arealer i området

| c) | områdets geologiske og hydrogeologiske forhold |
| --- | --- |

c)

områdets geologiske og hydrogeologiske forhold

| d) | risikoen for oversvømmelse, sætning, jordskred eller laviner på anlægget |
| --- | --- |

d)

risikoen for oversvømmelse, sætning, jordskred eller laviner på anlægget

| e) | beskyttelse af natur- eller kulturværdier i området. |
| --- | --- |

e)

beskyttelse af natur- eller kulturværdier i området.

Et deponeringsanlæg kan kun godkendes, hvis dets karakteristika med hensyn til de ovennævnte krav eller de fornødne udbedrende foranstaltninger viser, at deponeringsanlægget ikke indebærer en alvorlig miljørisiko. Der er dog ikke fastsat specifikke minimumafstande til huse, veje og vandløb i direktivet.

Udvindingsaktiviteter i grusgrave er omfattet af Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af vise offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (2), ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (3). Placering er et af de kriterier, som der skal tages hensyn til i forbindelse med vurderingen af de potentielle væsentlige virkninger af udvindingsaktiviteter. Dette direktiv indeholder heller ingen specifikke bestemmelser om afstande, men muligvis findes der relevante krav i de nationale bestemmelser, hvormed direktivet gennemførelses.

---

(1)  EFT L 182 af 16.7.1999.

(2)  EFT L 175 af 5.7.1985.

(3)  EFT L 73 af 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/752 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/752

---

(2004/C 84 E/0848)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0044/04

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Val Jumela

I medfør af artikel 3 i direktiv 92/43/EØF (1) er der oprettet et sammenhængende europæisk økologisk net af særlige bevaringsområder under betegnelsen Natura 2000.

Direktivets artikel 4 omhandler fremgangsmåden for udvælgelsen af dette net. Først foreslår medlemsstaterne en liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning, dernæst udformer Kommissionen med udgangspunkt i disse lister en EU-liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning, og til sidst godkender medlemslandene lokaliteterne som særlige bevaringsområder.

I artikel 6 fastsættes de nødvendige bevaringsforanstaltninger for de særlige bevaringsområder. Det fremgår desuden af artikel 4, stk. 5, at en lokalitet er omfattet af artikel 6, så snart den er blevet optaget på Kommissionens liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning.

Ved den ovennævnte udvælgelse skal medlemstaterne tage direktivets bilag I og II om forekomst af naturtyper og arter af fællesskabsbetydning på lokaliteterne i betragtning.

Val Jumena (en del af Val di Fassa) er det eneste sted, hvor der endnu findes en bestand af Botrychium simplex, en endemisk planteart, som er nævnt i bilag II i direktiv 92/43/EF.

Kommissionen bedes svare på, om den på baggrund af kriterierne for listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning, vil optage Val Jumela på listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning for den alpine biogeografiske region og i tilfælde af afslag, ønskes en begrundelse.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. februar 2004)

Listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning for alperegionen blev vedtaget af Kommissionen den 22. december 2003. Området Val Jumela i den selvstyrende provins Trento er ikke optaget på listen.

Listen over lokaliteter, som Kommissionen vedtog, byggede på forslag fra de nationale myndigheder, og gennem en proces, hvor der blev afholdt biogeografiske seminarer i samarbejde med Det Europæiske Temacenter for Naturbeskyttelse og Biodiversitet under Det Europæiske Miljøagentur, vurderede Kommissionen, om målene i Rådets direktiv 92/43/EF af 21.5.1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter kunne opfyldes. Ikke-statslige miljøorganisationer (Ngo'er), jordbesidderes organisationer og uafhængige eksperter deltog aktivt i denne proces.

Det sidste biogeografiske seminar for alperegionen fandt sted i Bruxelles den 11. og 12. oktober 2001, og her blev det konkluderet, at lokaliteten foreslået af Italien med henblik på bevaring af arten Botrychium simplex (»Dolomiti di Brenta«) var den eneste, hvor der var givet meddelelse om forekomst af arten.

I april 2003 oplyste den regionale afdeling af Verdensnaturfonden (WWF) Kommissionen om, at den eneste lokalitet, hvor denne planteart forekommer, i virkeligheden er Val Jumela, og i en efterfølgende brevveksling blev det anført, at udpegelsen af arten på lokaliteten »Dolomiti di Brenta« byggede på en gammel bibliografisk henvisning, men at der ikke er fundet planter af den art på lokaliteten i lang tid. Uheldigvis modtog Kommissionen først denne meddelelse efter, at vurderingen af listen for alperegionen var afsluttet, og det var umuligt at genåbne drøftelserne om udpegelsen af individuelle lokaliteter.

Kommissionens hovedprioritet på nuværende tidspunkt går ud på at afslutte vedtagelsen af lister over lokaliteter af fællesskabsbetydning for alle biogeografiske regioner. Den proces forventes afsluttet i 2004 for de nuværende 15 medlemsstater. Først derefter vil Kommissionen kunne foretage ændringer af de vedtagne lister på grundlag af nye forslag fra medlemsstaterne. I mellemtiden kan medlemsstaterne naturligvis vedtage foranstaltninger til bevaring af denne eller andre arter i deres nationale eller regionale lovgivning.

De italienske myndigheder har kendskab til brevvekslingen angående Botrychium simplex.

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/753 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/753

---

(2004/C 84 E/0849)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0050/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Strid mellem papirmassefabrikken Celulosas de Pontevedra i Ence, Galicia, på den ene side og lokalbefolkningen og Pontevedra kommune på den anden side på grund af forurening fra fabrikken

Papirmassefabrikken Celulosas de Pontevedra i Ence har i over 40 år beslaglagt et offentligt areal, som det har fået tildelt ved administrativ koncession på bredden af fjorden Ria de Pontevedra, og som i dag praktisk taget ligger i et byområde i kommunen af samme navn, og hindrer byudviklingen i kystområdet mellem Pontenegra kommune og Marín kommune. Hovedaktionær i virksomheden, der tidligere var offentlig, men nu er privatiseret, er Caixa Galicia, som forestår ledelsen. Fabrikken, der ligger i et privilegeret fjordområde, har en produktionsproces, der er stærkt forurenende for såvel vandet i Ria fjorden som for luften, hvilket har givet anledning til mange protestdemonstrationer blandt indbyggerne og har skabt en strid, som har stået på i flere år, mellem fabrikken og Pontevedra kommune, hvor både indbyggerne og de kommunale myndigheder kræver, at fabrikken flyttes til et andet sted. Virksomheden vil nu med støtte fra den galiciske regering konsolidere fabrikken, og det ved at opnå ejerskab af det pågældende areal, og oprette en papirfabrik til forarbejdning af den fremstillede papirmasse. Med henblik herpå søger virksomheden at indgå partnerskab med Georgia Pacific Corporation med sæde i Atlanta, USA, og en verdensomspændende produktion, der er kendt for konflikter som følge af miljø- og sikkerhedsproblemer samt alvorlige ulykker som f.eks. brande, eksplosioner og udslip af giftige stoffer, der allerede har kostet menneskeliv, og ulovlig tømmerhugst i den tredje verden.

Har Kommissionen kendskab til situationen for fabrikken Celulosas de Pontevedra, dens forurenende art, dens placering i et offentligt byområde, konflikterne med civilsamfundet og Rias kommunale myndigheder, navnlig Pontevedra kommune, og indstillingen hos den galiciske og den spanske regering, der ikke træffer de nødvendige foranstaltninger for at undgå de alvorlige skader, som virksomheden påfører befolkningen og økonomien i området?

Har Kommissionen truffet foranstaltninger til imødegåelse af disse alvorlige skader? Har den truffet nogen overvågnings- og kontrolforanstaltninger for at hindre papirmassefabrikkens planlagte konsolidering i dens nuværende område ved opførelse af en ny papirfabrik på grundlag af partnerskab med Georgia Pacific Corporation?

Er Kommissionen vidende om, at virksomheden Celulosas de Pontevedra endog søger at udvirke, at det areal på 430 000 m2, hvor fabrikken ligger, mister status som offentligt hav- og landområde, for at den kan fortsætte sine aktiviteter efter udløbet af den administrative koncession?

Vil Kommissionen støtte Pontevedra kommunes indsats for at beskytte den offentlige art af det område, hvor fabrikken er placeret, og få fabrikken flyttet til et andet sted under opretholdelse af beskæftigelsen og respekt for alle de nødvendige foranstaltninger til bekæmpelse af den nuværende alvorlige forurening?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. marts 2004)

Kommissionen har ikke ud fra det ærede medlems oplysninger tilstrækkeligt grundlag til at kunne afgøre, om det pågældende anlæg opfylder betingelserne i Fællesskabets relevante lovgivning.

Spørgsmålet om en eventuel ibrugtagning af det ny område ligger ikke inden for Fællesskabets kompetence. Et forslag om at bygge en ny papirfabrik eller ændre eller udvide en eksisterende kræver en vurdering af virkningerne på miljøet i henhold til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 (1), senest ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (2), for at se, om anlægget kan få afgørende indflydelse på miljøet. Det indebærer, at offentligheden høres, og at de kompetente myndigheder tager hensyn til dens synspunkter og til miljøpåvirkningerne. Hvis de kompetente myndigheder har tænkt sig at godkende ansøgningen, kan de stille de nødvendige betingelser, f.eks. at disse virkninger skal afhjælpes.

Hvad angår anlæggenes skadelige virkninger, må der tages hensyn til, at det pågældende anlæg omfattes af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (3) (se bilag I, punkt 6.1). Dette direktiv har til formål at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau ved at forebygge og formindske emissionerne til luft, vand og jord, undgå eller begrænse affaldsdannelse, skabe energieffektivitet, forebygge ulykker og ved aktiviteternes ophør føre stedet tilbage til en tilfredsstillende tilstand.

Anlægget har tilsyneladende været i drift i over 40 år og må derfor betragtes som et »bestående anlæg« i den betydning, der anvendes i direktivet (se artikel 2, punkt 4). Ifølge direktivets artikel 5 skal de kompetente myndigheder senest den 30. oktober 2007 træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sådanne anlæg drives i fuld overensstemmelse med direktivets bestemmelser.

Til dette formål skal den kompetente myndighed udstede en samlet tilladelse (eller eventuelt genbehandle og ajourføre en eksisterende tilladelse), som omfatter emissionsgrænseværdier og tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger, der bygger på den bedste tilgængelige teknik og tager hensyn til det pågældende anlægs tekniske karakter, dets geografiske beliggenhed og de lokale miljøforhold (se direktivets artikel 9, stk. 4).

For at afgøre, hvad der er den bedste tilgængelige teknik, kan de kompetente myndigheder bygge deres krav på et referencedokument for den bedste tilgængelige teknik (BREF) inden for papirmasse- og papirfremstilling. Dette dokument findes på netstedet: (http://eippcb.jrc.es/pages/FAbout.htm).

Oplysninger om de mest relevante forurenende stoffer, der udsendes af anlægget, er offentligt tilgængelige på netstedet: www.eper.cec.eu.int fra den 23. februar 2004.

For at kunne bevare luftkvaliteten på de steder, hvor den er god, og forbedre den i andre tilfælde pålægger Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet (4) medlemsstaterne at vurdere luftkvaliteten på hele deres territorium. Grænse- og målværdier, som skal opfyldes inden et bestemt tidspunkt (2005-2010), er opstillet i de ledsagende afledte direktiver om luftforurenende stoffer som svovldioxid, kvælstofoxid, partikelstof (PM10) og bly (5) eller kulmonoxid og benzen (6). Industrianlæg er naturligvis potentielle kilder til nogle af disse stoffer. Medlemsstaterne skal hvert år underrette Kommissionen om de områder og bebyggelser, hvor grænseværdierne plus en bestemt tolerancemargen (som hvert år bliver mindre for på et bestemt tidspunkt at komme ned på nul) overskrides. For disse områder skal medlemsstaterne opstille planer og programmer, som viser, med hvilke foranstaltninger grænseværdierne kan nås. Kommissionne har hidtil ikke modtaget sådanne planer eller programmer for Spanien i forbindelse med det påståede problemområde omkring det pågældende industrianlæg.

---

(1)  EFT L 175 af 5.7.1985.

(2)  EFT L 73 af 14.3.1997.

(3)  EFT L 257 af 10.10.1996.

(4)  EFT L 296 af 21.11.1996.

(5)  EFT L 163 af 29.6.1999.

(6)  EFT L 313 af 13.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/755 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/755

---

(2004/C 84 E/0850)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0053/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Indstilling af arbejdet på skibsværftet Inzar i Fene, Galicia, som følge af forbuddet mod bygning af handelsskibe. Kommissionens og den spanske regerings tiltag

Instillingen af arbejdet på skibsværftet Inzar i Fene som følge af forbuddet mod bygning af handelsskibe, som skibsværftet har været omfattet af siden 1988, og den manglende efterspørgsel efter offshoreplat-forme, som skibsværftet så sig nødsaget til at specialisere sig i, da det havde navnet Astano, samt tabet af tusindvis af arbejdspladser viser endnu en gang, hvor nødvendigt det er, at Kommissionen og Spanien finder en løsning på dette problem. At denne sag, der er afgørende for Ferrolterras og Galicias økonomi, er blevet forsømt, må nemlig tilskrives både Kommissionen og Spanien.

Hvilken udvikling er der sket i dette spørgsmål? Har Spanien indgivet den nødvendige ansøgning, for at skibsværftet kan genoptage bygningen af handelsskibe? Hvordan forholder Kommissionen sig hertil? Hvad må der under alle omstændigheder gøres, for at skibsværftet kan bygge denne form for skibe, som det tidligere havde tradition for med sin fremtrædende og anerkendte stilling på verdensplan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(26. februar 2004)

Som Kommissionen for nyligt anførte i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-3828/03 (1) besluttede Kommissionen i 1997, at Fene (tidl. Astano) skulle ophøre med sine skibsbygningsaktiviteter med henblik på at overholde produktionsrestriktionerne for offentlig spansk skibsbygning. Dette var en betingelse for den omstruktureringsstøtte (2), der blev vedtaget i 1997. Endvidere fremgår det af Rådets forordning (EF) 1013/97 af 2. juni 1997 om støtte til bestemte skibsværfter, der er under omstrukturering (3), som Kommissionens ovennævnte beslutning var baseret på, at Fene ikke må bygge skibe.

Kommissionen er i øjeblikket ved at tage stilling til, om Fene igen skal have tilladelse til skibsbygning, og kan derfor ikke på nuværende tidspunkt fremkomme med et svar på spørgsmålet.

Kommissionen fører en aktiv politik på dette område, der går ud på at forsvare EU's skibsbygningsindustri mod unfair international konkurrence. Dette sker dels ved et WTO-tiltag mod Sydkorea dels ved, at der er fremsat et forslag om et midlertidigt tiltag til forsvar for skibsbygningsindustrien. Skibsværfter i alle medlemsstater, herunder Spanien, vil kunne nyde godt af dette tiltag, der er udarbejdet specielt med denne sektor for øje.

---

(1)  Se side 104.

(2)  EFT C 354 af 21.11.1997.

(3)  EFT L 148 af 6.6.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/756 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/756

---

(2004/C 84 E/0851)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0054/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Spaniens gennemførelse af Kyoto-protokollen

Miljøkommissær Margot Wallström udtalte for nylig, at EU ikke ville kunne efterleve sine forpligtelser i henhold til Kyoto-protokollen, og at Spanien kom på sidstepladsen, idet det tilsyneladende ikke ville være i stand til at gennemføre 33,3 % af sine mål inden år 2010.

Som bekendt har kommissæren rettet henvendelse til alle medlemsstaternes regeringer for at få dem til at gøre en øget indsats for at gennemføre målene. Hvad ligger der i den forbindelse til grund for Spaniens manglende gennemførelse heraf? Hvilke foranstaltninger har den spanske regering truffet for at rette sig ind efter de foreslåede mål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. marts 2004)

Af den nylige beretning fra Kommissionen om reduktion af drivhusgasemissioner (1) fremgår det, at de politikker og foranstaltninger, som medlemsstaterne har indført hidtil, ikke vil være nok til at opfylde deres Kyoto-emissionsmål. Der er blevet sendt et brev til alle medlemsstater med opfordring om i løbet af 2004 at finde yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at EU kan opfylde sine Kyoto-mål; ligeledes fremhæves det, at medlemsstaterne skal følge tidsplanen for gennemførelse af EU's direktiv for handel med kvoter for drivhusgasemissioner (2), ajourføre nationale politikker og foranstaltninger inden for de næste 12-18 måneder og medtage mere konkrete oplysninger om deres fremskrivninger for anvendelse af Kyotoprotokollens mekanismer til støtte for den indenlandske indsats.

Spanske emissioner var 32 % højere end 1990-niveauet i 2001, medens landets forpligtelser for 2008-2012 er ikke at øge dem mere end 15 %.

Siden offentliggørelsen af Kommissionens beretning har Spanien indført en handlingsplan for klimaændringer, der består af en pakke af 440 foranstaltninger til reduktion af drivhusgasemissioner. De foreslåede foranstaltninger omfatter skatteincitamenter for virksomheder, der frembringer eller anvender rene energikilder, skifter fra kul til gasfyret kraftproduktion, fremmer anvendelsen af biobrændsler, fremmer fornyelse af privatbiler, installerer solenergi i offentlige bygninger og fremmer offentlig transport i virksomheder og offentlige administrationer.

Rådet vedtog den 26. januar 2004 formelt en beslutning om en mekanisme til overvågning af emissioner af drivhusgasser i Fællesskabet og til gennemførelse af Kyoto-protokollen. Ifølge denne beslutning skal medlemsstaterne meddele nationale programmer til Kommissionen inden tre måneder efter deres vedtagelse. I overensstemmelse med denne beslutning vil Kommissionen senere i 2004 vurdere fremskridt i Fællesskabet og dets medlemsstater med hensyn til opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og Kyoto-protokollen, som fastlagt i beslutning 2002/358/EF. Rådet og Parlamentet vil få forelagt en rapport udarbejdet på basis af denne vurdering.

---

(1)  KOM(2003) 735 endelig udg.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF, EUT L 275 af 25.10.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/757 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/757

---

(2004/C 84 E/0852)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0068/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   International konvention om beskyttelse af vandrende arbejdstagere og deres familiemedlemmer

Den internationale konvention om beskyttelse af vandrende arbejdstagere og deres familiemedlemmer, som blev vedtaget på De Forenede Nationers 45. generalforsamling og trådte i kraft den 1. juli 2003, er indtil nu ikke undertegnet af en eneste af de 15 medlemsstater og heller ikke af nogen af de fremtidige medlemsstater.

Hvad er Kommissionens holdning til denne konvention?

| 1. | I hvilken udstrækning stemmer denne konvention overens med den politik, EU fører, og med de fastlagte politiske mål? |
| --- | --- |

1.

I hvilken udstrækning stemmer denne konvention overens med den politik, EU fører, og med de fastlagte politiske mål?

| 2. | I hvilken udstrækning afviger denne konvention fra den politik, EU fører, og fra de fastlagte politiske mål? |
| --- | --- |

2.

I hvilken udstrækning afviger denne konvention fra den politik, EU fører, og fra de fastlagte politiske mål?

| 3. | Er der fra et EU-synspunkt alvorlige indvendinger mod, at medlemsstater undertegner af konventionen? |
| --- | --- |

3.

Er der fra et EU-synspunkt alvorlige indvendinger mod, at medlemsstater undertegner af konventionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(5. marts 2004)

Medlemsstaterne er [utvivlsomt] bedre end Kommissionen i stand til at forklare, hvorfor de ikke ratificerer FN's internationale konvention om beskyttelse af vandrende arbejdstageres rettigheder.

Det ser dog ud til, at en af de vigtigste hindringer for en sådan ratifikation er, at konventionen anerkender rettigheder for alle vandrende arbejdstagere uden at tage hensyn til, om de opholder sig lovligt eller ulovligt i værtslandet.

Det ser endvidere ud til, at en række rettigheder, der opregnes i konventionen, ligeledes er garanteret på EU-plan såvel for EU-borgere som for tredjelandsstatsborgere i andre instrumenter (EU's charter for grundlæggende rettigheder, Den Europæiske Konvention for Menneskerettigheder). Det forhold, at mange forskellige bestemmelser garanterer de samme rettigheder, kan imidlertid resultere i fortolkningsproblemer, der kan vise sig at være til skade for de pågældende personers retssikkerhed.

Som følge af den komplicerede karakter af bestemmelserne i denne konvention agter Kommissionen at iværksætte en undersøgelse af de punkter, der er sammenfaldende og de der er forskellige i forhold til den fælles immigrationspolitik, således som den er udviklet på EU-plan efter Amsterdam-traktatens ikrafttræden.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/758 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/758

---

(2004/C 84 E/0853)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0071/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Dæmning i henhold til den spanske nationale vandplan ved Narla-floden i Lugo, Galicia, i en lokalitet af fællesskabsbetydning i Natur 2000 netværket

I den spanske nationale vandplan indgår der en dæmning ved Narla-floden i Lugo, Galicia, som skal forsyne byen Lugo og kommunerne Outeiro de Rei og Rábade med vand.

Forskellige politiske og sociale organisationer tager nu affære over for dette projekt og stiller forslag med henblik på mere økologiske og bedre løsninger.

Sammenslutningen ADEGA (sammenslutningen for økologisk beskyttelse af Galicia), der anser dæmningen for unødvendig og skadelig, har rettet henvendelse til generaldirektoratet for miljøkvalitet og -vurdering i det spanske miljøministerium, navnlig med påstand om, a) at det pågældende område er en lokalitet af fællesskabsbetydning — i hold til bilag III til direktiv 92/43/EØF (1) — og indgår i Natura 2000 netværket samt omfatter et område ved Minho-flodens øvre og nedre løb, b) at det ikke er påvist, at det er nødvendigt at lade den planlagte infrastruktur få forrang frem for målene i henhold til Natura 2000 netværket, c) at vandet i Minho-floden, der er den største flod i Galicia, vil være bedre egnet til at forsyne byen Lugo og nærliggende kommuner, hvis det, som det er nødvendigt, renses tilstrækkeligt, d) at der i den forelagte miljøvurderingsundersøgelse ikke er taget hensyn til andre vandforsyningsalternativer til bygning af dæmningen ved floden Narla, og e) at man har ignoreret eller undervurderet grundene til, at det pågældende område betragtes som en lokalitet af fællesskabsbetydning og indgår i Natura 2000 netværket. BNG-partiet har fremsat lignende forslag via dets repræsentanter i Lugos byråd.

Har Kommissionen kendskab til dette projekt? Ved den, at ADEGA i sin protestskrivelse til det spanske ministerium betragter projektet som uforeneligt — generelt, permanent, irreversibelt og uopretteligt — med biodiversiteten og bevaringen af den pågældende lokalitet af fællesskabsbetydning og anmoder om, at denne lokalitet erklæres et biosfærereservat? Ved den, at der anmodes om, at dæmningsprojektet opgives, og at de pågældende investeringer i stedet anvendes til fordobling af byen Lugos forsyning med vand fra Minho? Er Kommissionen rede til at sørge for, at EF's bestemmelser overholdes i forbindelse med dette projekt? Vil den rette henvendelse herom til de spanske og galiciske myndigheder samt de provinsielle og kommunale myndigheder i Lugo?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(1. marts 2004)

Kommissionen har ikke modtaget nogen oplysninger om det projekt, som det ærede medlem henviser til.

Uanset om Kommissionen modtager nogen dokumenter om et dæmningsprojekt ved Narla-floden, skal bestemmelserne i EU's miljølovgivning, herunder navnlig habitatdirektivet (direktiv 92/43/EF) (2), vandrammedirektivet (direktiv 2000/60/EF) (3) og direktivet om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (direktiv 85/337/EØF) (4), overholdes. Hvis det område, som påvirkes af dæmnings-projektet, er et område af fællesskabsinteresse skal navnlig bestemmelserne i habitatdirektivets artikel 6 være opfyldt. Direktiv 85/337/EØF sigter desuden mod at sikre, at der for projekter af en bestemt type, som har betydelige virkninger på miljøet, som hovedregel gennemføres en vurdering af virkningerne på miljøet.

Kommissionen vil bede de spanske myndigheder om yderligere oplysninger med henblik på at sikre, at EU's miljølovgivning anvendes korrekt.

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.

(4)  Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EFT L 175 af 5.7.1985, som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, EFT L 73 af 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/759 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/759

---

(2004/C 84 E/0854)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0077/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Behandling af spildevand i Irland

Hvilket svar, om noget overhovedet, har Kommission modtaget fra den irske regering i forbindelse med den definitivt sidste skriftlige advarsel, afsendt til den irske regering i juli (IP/03/1108), vedrørende behandlingen af spildevand fra byer? Hvad er Kommissionens holdning til den irske regerings svar, og hvilke skridt er den i færd med at tage eller agter den at tage i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. marts 2004)

Kommissionen sendte en begrundet udtalelse til Irland den 7. oktober 2002 vedrørende Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (1). I 2003 sendte Irland to svar på den begrundede udtalelse. Disse svar er stadig genstand for overvejelser i Kommissionen.

---

(1)  EFT L 135 af 30.5.1991.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/759 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/759

---

(2004/C 84 E/0855)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0080/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Reumatisme og Biomed-programmet

I følge den Europæiske Liga Mod Reumatisme (EULAR) lider mere end 50 % af Europas befolkning på et eller andet tidspunkt af en akut eller kronisk reumatisk sygdom. Har Kommissionen overvejet at lade kampen mod reumatiske lidelser indgå som et tema i Biomed-programmet, og i bekræftende fald, hvilke konklusioner er man nået frem til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(17. februar 2004)

Kommissionens engagement i forskningen i reumatiske lidelser fremgår af otte igangværende projekter, der vedrører reumatiske lidelser, og som finansieres med et bidrag fra EU på over 11 mio. EUR under det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. Det forventes, at der vil foreligge resultater af disse projekter fra 2004.

Under sjette rammeprogram finansieres sundhedsrelateret forskning fortrinsvis inden for det udvalgte temaområde 1 »Biovidenskab, genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste«. Dette program fokuserer på grundforskningen inden for funktionel genomforskning, anvendelse af viden og teknologi på genomområdet inden for bioteknologi og anvendelse af viden og teknologi inden for lægevidenskaben. Allerede ved første forslagsindkaldelse i forbindelse med sjette rammeprogram, temaområde 1, er der udvalgt et projekt om væv- og cellemanipulation med stor relevans for reumatiske lidelser, og det er i øjeblikket til forhandling. Resultatet af anden forslagsindkaldelse, hvor fristen var den 13. november 2003, vil kunne foreligge midt i 2004.

Sammen med den videnskabelige rådgivningsgruppe og udvalget for programmet er Kommissionen i færd med at få defineret, hvilke emner der skal indgå i fremtidige forslagsindkaldelser vedrørende dette temaområde. Det er Kommissionens hensigt at foreslå et andet emne for forskning i relation til reumatiske lidelser i senere forslagsindkaldelser vedrørende temaområde 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/760 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/760

---

(2004/C 84 E/0856)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0081/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om:   Gennemførelse af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening i Irland

Hvilket svar, om noget overhovedet, har Kommissionen fået fra den irske regering som svar på den definitivt sidste skriftlige advarsel, afsendt til Irland i juli 2003(som meddelt i IP/03/1049), fordi den irske regering havde undladt at foretage en ordentlig gennemførelse af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (Rådets direktiv 96/61/EF (1))? Hvilke skridt er Kommissionen i færd med at tage eller agter den at tage i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. marts 2004)

Kommissionen afgav en begrundet udtalelse til Irland den 11. juli 2003 vedrørende ufuldstændigheden af den nationale lovgivning til gennemførelse af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (2). Den 29. juli 2003 fremsendte Irland ny lovgivning, nemlig miljøbeskyttelsesloven af 2003 (Protection of the Environment Act, 2003), som ifølge Irland transponerer direktivet korrekt. Det ser imidlertid ud til, at der behøves yderligere sekundærlovgivning for direktivets artikel 6. Desuden skal den nye lovs krav officielt iværksættes ved ikrafttræ-delsesbekendtgørelser. Disse resterende elementer afventes stadig, og Kommissionen er ved at overveje, hvilke skridt der herefter skal tages.

---

(1)  EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

(2)  EFT L 257 af 10.10.1996.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/760 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/760

---

(2004/C 84 E/0857)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0092/04

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(21. januar 2004)

Om:   Udviklingen i elpriserne, investeringer i energisektoren

Den tyske avis »Handelsblatt« skriver i sin udgave af 7. januar 2004 på side 1 og 9, at energikoncernen RWE nyder godt af de betydelige stigninger i elpriserne. I den østrigske avis »Standard« af 2. januar 2004 kræver bestyrelsesformanden for EVN, at nettarifferne forhøjes, således at EVN bedre kan opnå et minimumafkast på syv procent af den investerede kapital.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan elpriserne har udviklet sig inden for de seneste fem til ti år for private husholdninger, små og mellemstore virksomheder og storkunder i EU-staterne, som delvist eller i fuldt omfang har privatiseret energisektoren?

Hvordan har de udviklet sig til statslige energikoncerner?

Hvilken udvikling er der siden (den delvise) privatisering sket med hensyn til investeringer i de europæiske energikoncerners elnet?

I hvilket omfang har private energikoncerner inden for de seneste ti år investeret i alternativ energiproduktion?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(1. marts 2004)

Nominelt har priserne været forholdsvis stabile siden 1997, hvilket betyder, at de reelt er faldet væsentligt for alle grupper. Små og mellemstore virksomheder har nydt godt af prisfald, navnlig der, hvor der er indført konkurrence. De medlemsstater, hvor markedet ikke er liberaliseret, har også haft stabile priser, men på et højere niveau. Mange af prisforskellene mellem medlemsstaterne kan forklares ved mangel på tilstrækkelig sammenkoblingskapacitet, der medfører et opsplittet europæisk marked. Kommissionen har undersøgt dette problems ved flere lejligheder, navnlig i grønbogen »På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed« (1) og senest i meddelelsen om energiinfrastruktur og forsyningssikkerhed. (2)

I 2003 har der været en tendens til stigende priser, der forventes at fortsætte i 2004, eftersom der vil være behov for nye investeringer i produktionskapacitet i de kommende par år. Der vil særskilt blive sendt baggrundsinformation om de aktuelle pristendenser direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

Det er vanskeligt at drage nogen faste konklusioner om virkningerne af forskellige ejerstrukturer. Blandt de lande, hvor staten ejer en væsentlig andel i elektricitsproduktionen, ligger priserne forholdsvis højt i Irland, Italien og Portugal, mens priserne i Frankrig ligger omkring EU-gennemsnittet, og priserne for private husstande i Grækenland ligger meget lavt. Blandt de medlemsstater, hvor elektricitetsforsyningen er »privatiseret«, ligger priserne i Belgien og Tyskland over EU-gennemsnittet, mens priserne i de skandinaviske medlemsstater ligger under gennemsnittet.

Kommissionen råder ikke over detaljerede oplysninger om energikoncernernes investeringer.

Ifølge »Bundesverband Windenergie« har private selskaber i Tyskland samlet investeret over 1 mia. EUR siden 1990. Vindmølleanlæggene i Tyskland udgør i dag ca. halvdelen af alle vindmølleanlæg i EU.

---

(1)  KOM(2000) 769 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 743 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/761 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/761

---

(2004/C 84 E/0858)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0101/04

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om:   De små og mellemstore virksomheders situation i forbindelse med EU's finansiering af forskning

Et af formålene med det sjette rammeprogram for forskning er at øge EU's konkurrenceevne. De små og mellemstore virksomheder har i årevis stået for en øget konkurrenceevne.

De små og mellemstore virksomheders deltagelse i det sjette rammeprogram er imidlertid faldet væsentligt. De store instrumenter i rammeprogrammet som f.eks. de integrerede projekter, skræmmer, mens ekspertværkerne (Network of Excellence) snarere var beregnet som et instrument for universiteter og højskoler. I det femte rammeprogram fandtes et »craft-instrument«, som navnlig var beregnet til små og mellemstore virksomheder, og som for virksomhederne var en adgangsport til internationalt samarbejde. Midlerne til Craft-instrument er desværre blevet nedskåret drastisk i det sjette rammeprogram, hvilket har medført, at konkurrencen mellem virksomheder er blevet nådeløs, og at finansieringstærsklen er blevet forhøjet til et uhensigtsmæssigt højt niveau.

Europa-Parlamentet har gentagne gange krævet, at 15 % af midlerne i rammeprogrammet afsættes til de små og mellemstore virksomheder. Dette er desværre ikke lykkedes. Kommissionen har for sin del fordrejet statistikkerne for at give et mere positivt billede, bl.a. ved også at medtage de såkaldte ikke-kommercielle SMV'er (non-profit SMEs), som åbenbart kan være universiteters institutter o.lign., i gruppen af små og mellemstore virksomheder.

De ovennævnte kosmetiske foranstaltninger medfører, at statistikkerne kommer til at se bedre ud, således at de små og mellemstore virksomheders deltagelse overstiger 10 % inden for mange temaområder. Dette er naturligvis ikke i overensstemmelse med rammeprogrammets oprindelige formål eller ånd, idet ikke-kommercielle virksomheder ikke primært bidrager til EU's konkurrenceevne.

Ved mange lejligheder siges mange gode og positive ting om en lysere fremtid for de små og mellemstore virksomheder. De små og mellemstore virksomheders situation skal imidlertid forbedres her og nu, idet de generelt har en afgørende indflydelse på EU's konkurrenceevne, beskæftigelse, samfundsøkonomi.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at fremme små og mellemstore virksomheders deltagelse i europæiske forskningsprojekter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(4. marts 2004)

Gennem vedtagelsen af det sjette rammeprogram (RP6) og af særprogrammerne »Styrkelse af grundlaget for det europæiske forskningsrum« og »Strukturering af det europæiske forskningsrum«, er små og mellemstore virksomheders (SMV) deltagelse blevet både udvidet og fremmet:

| — | Mindst 15 % af budgettet afsat til de syv udvalgte forskningstemaer skal gives til SMV (± 1 700 mio. EUR). Dette udgør en væsentlig stigning i dette mål, der var blevet fastsat til 10 % for det femte rammeprogram (RP5). |
| --- | --- |

—

Mindst 15 % af budgettet afsat til de syv udvalgte forskningstemaer skal gives til SMV (± 1 700 mio. EUR). Dette udgør en væsentlig stigning i dette mål, der var blevet fastsat til 10 % for det femte rammeprogram (RP5).

| — | 430 mio. EUR er helliget horisontale forskningsaktiviteter med deltagelse af SMV: |
| --- | --- |

—

430 mio. EUR er helliget horisontale forskningsaktiviteter med deltagelse af SMV:

| — | De horisontale forskningsaktiviteter med deltagelse af SMV og/eller sammenslutninger af SMV omfatter kooperativ forskning (CRAFT) (± 320 mio. EUR) og kollektiv forskning (± 110 mio. EUR). |
| --- | --- |

—

De horisontale forskningsaktiviteter med deltagelse af SMV og/eller sammenslutninger af SMV omfatter kooperativ forskning (CRAFT) (± 320 mio. EUR) og kollektiv forskning (± 110 mio. EUR).

Økonomisk og teknologisk intelligens (ØTI) er en af aktiviteterne inden for forsknings- og innovations-delen af særprogrammet »Strukturering af det europæiske forskningsrum«. Hovedformålet med ØTI-pro-jekter er at skabe de rette betingelser for at SMV kan deltage i RP6-projekter.

Det skal desuden understreges, at Kommissionen har spillet en proaktiv rolle i forbindelse med tilskyndelse til og fremme af SMVs deltagelse i RP6:

| — | Det første tiltag var oprettelse af et netværk af nationale kontaktpunkter (NCP). Gennem dette netværk informeres SMV og forskningssamfundet generelt om og tilskyndes til at samle deres indsats ved deltagelse i RP6. |
| --- | --- |

—

Det første tiltag var oprettelse af et netværk af nationale kontaktpunkter (NCP). Gennem dette netværk informeres SMV og forskningssamfundet generelt om og tilskyndes til at samle deres indsats ved deltagelse i RP6.

| — | Det andet tiltag var oprettelse af Kommissionens SMV Task Force, hvori deltager alle tjenestegrene involveret i den operationelle styring af RP6. Hovedopgaven for denne Task Force er at følge SMVs deltagelse i RP6 og at foreslå nye tiltag eller forbedrende foranstaltninger til yderlige at fremme SMV-deltagelse. |
| --- | --- |

—

Det andet tiltag var oprettelse af Kommissionens SMV Task Force, hvori deltager alle tjenestegrene involveret i den operationelle styring af RP6. Hovedopgaven for denne Task Force er at følge SMVs deltagelse i RP6 og at foreslå nye tiltag eller forbedrende foranstaltninger til yderlige at fremme SMV-deltagelse.

I det første gennemførelsesår for RP6 skal det nævnes, at:

| — | efter første indkaldelse af aktiviteter for horisontal forskning i FP6 vil ca. 1 070 SMV få tildelt en forskningskontrakt. |
| --- | --- |

—

efter første indkaldelse af aktiviteter for horisontal forskning i FP6 vil ca. 1 070 SMV få tildelt en forskningskontrakt.

| — | efter første indkaldelse af forslag under FP6/udvalgte forskningstemaer vil ca. 2 450 SMV få tildelt en forskningskontrakt. |
| --- | --- |

—

efter første indkaldelse af forslag under FP6/udvalgte forskningstemaer vil ca. 2 450 SMV få tildelt en forskningskontrakt.

| — | Kommissionen lancerede en første indkaldelse af forslag til ØTI i april 2003. Som resultat af første indkaldelse blev der udvalgt 20 projekter, der vil modtage en samlet støtte på 20 mio. EUR. Projekterne dækker en lang række industrisektorer, og de første ØTI-projekter har igangsat deres aktiviteter. |
| --- | --- |

—

Kommissionen lancerede en første indkaldelse af forslag til ØTI i april 2003. Som resultat af første indkaldelse blev der udvalgt 20 projekter, der vil modtage en samlet støtte på 20 mio. EUR. Projekterne dækker en lang række industrisektorer, og de første ØTI-projekter har igangsat deres aktiviteter.

Selv om den relevante beregning af resultatet med målet på 15 % er tildelingen af Fællesskabets finansielle bidrag til SMV ved projekternes afslutning, holdes der allerede nu øje med SMV-deltagelsen i RP6 på de forskellige stadier fra forelæggelse af forslag, evaluering og udvælgelse til den endelige tildeling af EU-midler blandt kontrahenter.

Som følge heraf og i overensstemmelse med resultaterne af de første indkaldelser under RP6/udvalgte forskningstemaer drøftes der i SMV Task Force i øjeblikket nogle forbedringer. De omfatter:

| — | arbejdsprogrammerne skal gøres mere SMV-venlige |
| --- | --- |

—

arbejdsprogrammerne skal gøres mere SMV-venlige

| — | supplering med SMV-projekter fra den første indkaldelse i projekterne for nye instrumenter |
| --- | --- |

—

supplering med SMV-projekter fra den første indkaldelse i projekterne for nye instrumenter

| — | integrerede projekter (IP) helliget SMV. |
| --- | --- |

—

integrerede projekter (IP) helliget SMV.

Gennemførelsen af og tidsplanen for ovenfor beskrevne foranstaltninger og andre tiltag vil afhænge af de pågældende udvalgte forskningstemaers behov og ressourcer.

To meget store europæiske netværker, nemlig netværket for innovationsformidlingscentre og Euro Info Centrene, giver fortsat oplysninger og støtte til en lang række SMV af enhver størrelse, der opererer i alle europæiske lande (herunder de tiltrædende lande) og har gjort det i mange år. Begge netværker bidrager betydeligt til at øge opmærksomheden omkring forskning og innovation i SME. Hvad angår desuden videnoverførsel til SMV, der er særlig vigtig for deres konkurrenceevne i vor tids globale miljø, blev der offentliggjort omkring 50 000 teknologiprofiler, og der blev af innovationsformidlingscentrene rapporteret om 500 tværnationale teknologioverførsler i 2002.

For så vidt angår definitionen af små og mellemstore virksomheder (SMF), skal det understreges, at den definition, der anvendtes for RP5 og for RP6, er den der er anført i Kommissionens henstilling fra 1996 (96/280/EF) (1) baseret på følgende fire kriterier: antal ansatte (<250), årsomsætning (<40mio.EUR) eller statusbalance (<27mio.EUR) og uafhængighed. Det er denne definition, der retligt skal anvendes til udarbejdelse af statistiske data om SMV-deltagelse.

Begrebet virksomhed opfattet som enhver enhed, der udøver en økonomisk aktivitet, uanset denne enheds status og finansieringsmåde, svarer til begrebet »virksomhed«, der konstant anvendes af Domstolen og Kommissionen inden for konkurrenceret og statsret. Som svar på det ærede medlems spørgsmål er det derfor muligt, at visse organisationer med almennyttigt formål retligt også kan anses for at være SMV.

Den nye definition af SMV er blevet vedtaget af Kommissionen og vil træde i kraft den 1. januar 2005. I den nye definition øges loftet for årsomsætning/statusbalance til henholdsvis 50 mio. EUR og 43 mio. EUR, og der gives retningslinjer for beregning af antal ansatte. Desuden er begrebet uafhængighed blevet viderebearbejdet, og der er nu tre kategorier af virksomheder: uafhængig virksomhed, partnervirksomhed og tilknyttet virksomhed.

---

(1)  Kommissionens henstilling 96/280/EF af 3. april 1996 om definition af små og mellemstore virksomheder, EFT L 107 af 30.4.1996.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/764 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/764

---

(2004/C 84 E/0859)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0110/04

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(19. januar 2004)

Om:   Lovligheden af visse EU-beslutninger i tilfælde af Kyoto-protokollens manglende ikrafttrædelse

Ifølge betragtning 4, 22 og 26 i EU's direktiv (2003/87/EF (1)) om handel med emissioner er direktivet udarbejdet med henblik på Kyoto-protokollen, og det forventes, at den gennemføres. Der vil ikke blive indført nationale begrænsninger for emissioner, men i artikel 9 i henvises til bestemmelserne i bilag III om tildelingsplaner: I bilagets første punkt nævnes, at den maksimale mængde pr. land fastsættes i henhold til beslutning 2002/358/EF (2) og Kyoto-protokollen. I bilaget (punkt 5) henvises også til traktatens artikel 87 og 88 om konkurrence og støtte. Det er således klart, at uden Kyoto-protokollen vil i hvert fald ti nye medlemsstater ikke have nogen nationale begrænsninger.

I Rådets beslutning 2002/358/EF om byrdefordeling fastsættes ikke, at Fællesskabet begrænser medlemsstaternes emissioner i overensstemmelse med bilaget, men at »Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater opfylder deres forpligtelser i henhold til protokollens artikel 3, stk. 1, i fællesskab.« (artikel 2, stk. 1), og at »De kvantitative emissionsbegrænsninger og reduktionsforpligtelser, som Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater har påtaget sig med henblik på fastsættelse af de respektive emissionsniveauer ... i den første periode med ... reduktionsforpligtelser fra 2008 til 2012, er opført i bilag II.« (artikel 2, stk. 2). Hvis Kyoto-aftalen ikke træder i kraft, vil bestemmelserne i de to nævnte stk. miste deres betydning. Det eneste, som vil være gældende er, at: »[Det Europæiske Fællesskab og] ... dets medlemsstater iværksætter de nødvendige foranstaltninger for at overholde de emissionsniveauer, der er opført i bilag II, som fastsat i henhold til artikel 3.« (artikel 2, stk. 3).

Artikel 3 vedrører fastsættelse af de absolutte emissionsniveauer (udtrykt i tons kuldioxidækvivalent) for EU's femten medlemsstater i henhold til visse af Kyoto-protokollens bestemmelser. Artikel 3 er også i betydeligt omfang baseret på Kyoto-protokollen.

I bilag III i beslutningen om byrdefordeling henvises også til gennemførelse af de forpligtelser, der bygger på internationale aftaler og Kyoto-protokollens reduktionsforpligtelse. Kan dette fortolkes som en begrænsning for byrdefordelingsaftalen, hvis Kyoto-aftalen ikke træder i kraft?

Vil Rådets beslutning om byrdefordeling heller ikke være bindende uden Kyoto-aftalen? Kan Kommissionen træffe en lovgivningsmæssig beslutning om byrdefordeling udtryk i tons kuldioxidækvivalenter, hvis Kyotoprotokollen ikke træder i kraft? Kan direktivet om handel med emissioner gennemføres uden beslutningen om byrdefordeling?

Såfremt byrdefordelingsaftalen og direktivet om handel med emissioner alligevel gennemføres i den nuværende form, bedes Kommissionen oplyse, om situationen er i overensstemmelse med traktaterne, hvis ti af EU's medlemsstater, som ikke har indført en bindende målsætning om emissionsbegrænsning, handler med emissioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. april 2004)

Fællesskabet og dets medlemsstater støtter fuldt ud Kyoto-protokollen, og de har forpligtet sig til at nå dens mål. I det sjette miljøhandlingsprogram, der blev vedtaget af Parlamentet og medlemsstaterne den 22. juli 2002 ved afgørelse nr. 1600/2002/EF (3), anerkendes det, at Fællesskabet er forpligtet til at opnå en 8 % reduktion af emissionerne af drivhusgasser i perioden fra 2008 til 2012 sammenlignet med 1990-niveauerne, og at de samlede emissioner på længere sigt af drivhusgasser vil skulle reduceres med ca. 70 % sammenlignet med 1990-niveauet (betragtning 2 i direktiv 2003/87/EF) (4).

De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) blev vedtaget i New York den 9. maj 1992. Den er blevet ratificeret af over 180 lande. Kyoto-protokollen, der blev vedtaget den 11. december 1997, supplerer rammekonventionen og fastsætter reduktionsmålene for de 39 industrilande (de såkaldte bilag I-lande). Dens ikrafttrædelse er afhængig af, at mindst 55 lande ratificerer den, og at de tegner sig for mindst 55 % af verdens CO2-emissioner i 1990. Det første kriterium er allerede opfyldt — over 120 lande har nu ratificeret Kyoto-protokollen — men det andet er endnu ikke opfyldt. I denne forbindelse kan kun Ruslands ratifikation af protokollen, da landet tegner sig for 17,4 % af emissionerne på verdensplan af CO2, eller USA's ratifikation, der tegner sig for 36,1 % af disse emissioner, være tungen på vægten, fordi de andre lande tilsammen kun tegner sig for 2,1 %.

I henhold til De Forenede Nationers rammekonvention er Fællesskabet og dets medlemsstater forpligtet til at føre en politik for reduktion af drivhusgasemissioner for at nå målsætningen med stabilisering af emissionerne af drivhusgasser på et niveau, der forebygger menneskeskabt påvirkning af klimasystemet (artikel 2).

Fællesskabet har godkendt Kyoto-protokollen ved beslutning 2002/358/EF. Kyoto-protokollen vil således, når den træder i kraft, blive en del af fællesskabslovgivningen. Denne beslutning indeholder ligeledes Fællesskabets og alle medlemsstaternes reduktionsmål for drivhusgasemissioner for 2008-2012. Fællesskabet og dets medlemsstater skal desuden kollektivt opfylde målet med en 8 % reduktion. Derfor har Fællesskabet vedtaget retsakter, der er bindende for medlemsstaterne, med det sigte at opfylde klimaændringsforpligtelserne på en omkostningseffektiv måde, herunder direktiv 2003/87 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner. Hverken byrdefordelingsaftalen eller EU's ordning for handel med emissionskvoter afhænger af, om Kyoto-protokollen træder i kraft.

Som med al fællesskabslovgivning kan Fællesskabet vedtage ændringer til beslutning 2002/358/EF eller direktiv 2003/87 gennem de interne procedurer, og ændringerne ville få virkning i fællesskabslovgivningen.

De 10 lande, der bliver medlemmer af Den Europæiske Union fra maj 2004, har alle ratificeret Kyotoprotokollen, og de 8 af dem, der er anført i bilag I (industrilande), har som sådanne hver fået en målsætning — alt efter hvilket land, det drejer sig om, ligger reduktionen på mellem 6 % og 8 %. Hvad angår Malta og Cypern, der ikke er anført i bilag I, har de ikke fået pålagt nogen målsætning. I bilag III til direktiv 2003/87/EF er der imidlertid fastsat objektive og præcise kriterier, der muliggør tildeling af forureningsrettigheder i forbindelse med det marked, der træder i kraft pr 1. januar 2005 (kriterierne 2 til 11 gælder for dem). De 25 medlemsstater vil således deltage i det kvotemarked, der er fastsat i direktiv 2003/87/EF. Det bør i øvrigt bemærkes, at målsætningen med en reduktion på 8 %, der er fastsat for Det Europæiske Fællesskab, kun gælder for de nuværende 15 medlemsstater. Dette forhold forbliver uændret efter udvidelsen, idet de kommende 10 medlemsstater ikke vil indgå i Fællesskabets pulje i Kyotoprotokollens betydning og forsat skal anvende de målsætninger, der blev fastsat for dem på det tidspunkt, de ratificerede protokollen.

---

(1)  EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32.

(2)  EUT L 130 af 15.5.2002, s. 1.

(3)  EFT L 242 af 10.9.2002.

(4)  Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/765 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/765

---

(2004/C 84 E/0860)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0181/04

af Charlotte Cederschiöld (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Netværks- og informationssikkerhed

Ser Kommissionen i en tid med tiltagende trusler mod informationssikkerheden værdien i en international anerkendt, uafhængig metode til at evaluere og certificere sikkerheden i informations- og kommunikationsteknologiske produkter (IKT)? Er Kommissionen enig i, at det fælles kriterium kan udgøre en sådan metode, og er Kommissionen klar over, at det er anerkendt i flere lande i Europa, USA og andre steder, men endnu ikke er indført i alle medlemslande, og endnu ikke i alle medlemslande indgår i overvejelserne ved anskaffelsen af IKT-produkter? Har Kommissionen overvejet, hvorledes Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed kan fremme indførelsen af det fælles kriterium i Europa?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/766 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/766

---

(2004/C 84 E/0861)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0182/04

af Charlotte Cederschiöld (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Netværks- og informationssikkerhed

Er Kommissionen enig i, at informations- og kommunikationsteknologi bør udformes under hensyntagen til specifikke sikkerhedsstandarder for at kunne evalueres og godkendes som havende et internationalt godkendt sikkerhedsniveau? Såfremt dette er tilfældet, hvordan mener Kommissionen så, at Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed kan anvende det fælles kriterium til at nå dette mål?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/766 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/766

---

(2004/C 84 E/0862)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0183/04

af Charlotte Cederschiöld (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om:   Netværks- og informationssikkerhed

Informationsteknologisk sikkerhed er fortsat et område, hvor Kommissionen og andre EU-myndigheder må sikre deres interne systemer. Er Kommissionen enig i, at det fælles kriterium sætter en international accepteret standard for bedømmelsen af informations- og kommunikationsteknologiske produkter, og såfremt dette er tilfældet, hvordan kan Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed anvende det fælles kriterium i forbindelse med anskaffelsen af egne produkter og i forbindelse med vejledning om anskaffelse til EU og medlemslandenes organer?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

på skriftlige forespørgsler E-0181/04, E-0182/04 og E-0183/04

(10. marts 2004)

Med hensyn til standardisering på området net- og informationssikkerhed og navnlig de »fælles kriterier« har Kommissionen medvirket i hele udviklingsprocessen for de fælles kriterier, lige siden arbejdet på forgængeren ITSEC i 1991. Kommissionen har også arbejdet sammen med medlemsstaterne om formulering af aftalen om gensidig anerkendelse af standarden vedrørende de fælles kriterier, ISO/IEC 15408.

Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA), som det ærede medlem også nævner som et muligt redskab til at udbrede denne standard yderligere i Europa, vil indlede sine aktiviteter i løbet af de kommende måneder. Kommissionen er i øjeblikket ved at udfærdige et bidrag til arbejdsprogrammet for ENISA. I dette svar foreslår Kommissionen nogle opgaver for ENISA i forbindelse med standardisering, men der kan på nuværende tidspunkt ikke gives noget endeligt svar på, hvordan ENISA's kommende arbejdsprogram kommer til at se ud.

Set ud fra Kommissionens synsvinkel har brugen af anerkendte standarder for evaluering og certificering af IKT-produkter været et vigtigt element i politikken for net- og informationssikkerhed. Brugen af sådanne standarder i forbindelse med indkøbsprocedurer blev stimuleret gennem Rådets henstilling (95/144/EF) af 7. april 1995 (1). I Kommissionens meddelelse »Net- og informationssikkerhed: Forslag til en europæisk strategi« (2), fremhæves betydningen af sikkerhedscertificeing af produkter som en nøglefaktor for at øge brugernes tillid. I den henseende udgør de fælles kriterier en solid, internationalt anerkendt ramme for sikkerhedscertificering af produkter. Som sådan anvendes den i vidt omfang i indkøbsprocedurer.

Det har imidlertid vist sig vanskeligt (også i USA) at få handelssektoren (og især finanssektoren) til at interessere sig for og engagere sig i at indføre ISO/IEC 15408. Denne omstændighed blev fremhævet på den internationale konference om fælles kriterier, der blev afholdt i Stockholm i september 2003. For at rette op på situationen kunne ENISA f.eks. støtte indførelsen af en sådan standard ved at inddrage interesseparterne på netsikkerhedsområdet i drøftelser om spørgsmål, problemer og muligheder i forbindelse med brugen af fælles kriterier.

Hvad angår standardisering inden for net- og informationssikkerhed, er Kommissionen i færd med at vurdere konsekvenserne af den nylige fælles CEN-ETSI-rapport (3), der behandler standardiseringsspørgsmål vedrørende net- og informationssikkerhed, som er relevante for de europæiske standardiseringsorganisationer. På dette grundlag vil der blive udformet fremtidige tiltag og pollitiske initiativer.

På teknisk plan har Kommissionen prioriteret udvikling af sikre produkter og systemer højt under IST-programmet, og dette vil afgjort medvirke til en forbedret praksis inden for udvikling af IKT-podukter i Europa. ENISA kunne supplere dette arbejde ved at bistå medlemsstaterne med at udforme passende uddannelsesforløb vedrørende sikkerhed, udveksle erfaringer og samarbejde om oplysningskampagner, rettet især mod små og mellemstore virksomheder.

Da de fælles kriterier udgør en ramme for produktsikkerhed og -certificering, anser Kommissionen indførelse af en sådan standard i indkøbsprocedurer som god praksis i alle tilfælde, hvor der er behov for stringent og kontrollerbar sikkerhed. Hvis ENISA oplever et sådant behov, bør agenturet derfor henvise til de fælles kriterier, hvor det er relevant, når agenturet selv indkøber produkter, og når det yder rådgivning til Kommissionen og medlemsstaternes regeringer om brugen af fælles kriterier i offentlige indkøbs-procedurer. Kommissionen må dog holde sig for øje, at certificeret sikkerhed ikke er billigt.

Endelig er det vigtig at bemærke, at den tekniske standard ISO/IEC 15408 ikke er tilstrækkelig til at garantere et tilfredsstillende sikkerhedsniveau i en organisation. Enhver organisation eller virksomhed må også udvælge og følge en standard for sikkerhedsstyring (f.eks. ISO/IEC 17799) for at opbygge og styre de nødvendige sikkerhedsprocesser og -fremgangsmåder.

---

(1)  EFT L 93 af 26.4.1995.

(2)  KOM(2001) 298 endelig udg.

(3)  ETSI SR 002 298.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/767 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/767

---

(2004/C 84 E/0863)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0267/04

af Juan Ferrández Lezaun (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om:   Projekter som alternativer til den nationale vandplan

I november 2001 undertegnede de spanske ministre for videnskab og teknologi, landbrug og miljø en protokol om undersøgelse og finansiering af et afsaltningsprojekt i Almería som en metode til at afhjælpe vandmangelen i dette område. Også i 2001 gennemførte centeret for forskning i ressourcer og energiforbrug (CIRCE) en anden rapport for miljøministeriet.

Resultaterne af forskningen taler til fordel for alternativet med afsaltning, og konklusionen er, at med afsaltningsanlæggene kan der ikke bare takket være ny teknologi opnås en optimal energiproduktion, men der kan også i Almería produceres 82 mio. kubikmeter årligt for 0,30EUR/m3, mens målet med forslaget til den nationale vandplan er 90 mio. kubikmeter årligt. På denne måde kunne områdets behov for vand dækkes, samtidig med at indvirkningen på miljøet ville være mere begrænset, ligesom omkostningerne ville være lavere end den, der skønnes i den nationale vandplan for omledt vand (0,34EUR/m3).

Har Kommissionen kendskab til de nævnte rapporter? Anser Kommissionen det i benægtende fald ikke for hensigtsmæssigt at indefryse projektet i henhold til den nationale vandplan, indtil man omhyggeligt har evalueret alternative eksisterende projekter som de, der er blevet forelagt af lokalstyret i Aragón eller de omtalte afsaltningsanlæg, hvor de sociale, økonomiske og miljømæssige konsekvenser er mindre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. marts 2004)

Kommissionen har ikke kendskab til de særlige undersøgelser, det ærede medlem omtaler. Kommissionen har imidlertid i forbindelse med de igangværende drøftelser/overvejelser af den spanske vandplan modtaget omfattende oplysninger om afsaltningsteknikkens effektivitet og faldende omkostninger. Hovedindholdet i mange af disse oplysninger er, at afsaltningsteknologiens seneste udvikling gør det muligt at levere vand med færre økonomiske og miljømæssige omkostninger end med andre vandforsyningsalternativer.

Kommissionen vil tage hensyn til oplysningerne om afsaltningens muligheder ved fremtidige afgørelser i forbindelse med de anmodninger om fællesskabsmidler (strukturfondene og samhørighedsfonden), som de spanske myndigheder for nylig har indgivet vedrørende den foreslåede Ebroomledning.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/768 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/768

---

(2004/C 84 E/0864)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0300/04

af Roberto Bigliardo (UEN) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Støtte til Athens nye lufthavn

Med beslutning E (96) 1356 af 23. maj 1996 ydede Kommissionen 250 millioner euro i støtte til selskabet AIA SA til opførelsen af Athens nye lufthavn i Spata.

Selskabet AIA SA har efterfølgende underskrevet en kontrakt til en værdi af 1,8 milliarder euro (den 14.6.1996) om opførelsen af nævnte lufthavn med Hochtief AG vorm. Gebr. Helfmann fra Essen (Tyskland). Sidstnævnte selskab har i Athen oprettet en filial, som ikke findes i registret over aktieselskaber. Hochtief har indgået en række kontrakter med andre selskaber og givet arbejdet med opførelsen af lufthavnen i underentreprise.

Hochtief indgår med 45 % og den græske stat med 55 % i selskabet AIA SA, og Hochtief har flertal i bestyrelsen med fem ud af ni medlemmer. I Kommissionens beslutning E (96) 1356 figurerer samme aktieselskab AIA SA som ansvarlig for udførelsen af projektet. Ifølge græsk lov nr. 2338/95, artikel 12.2.6, kan AIA SA ikke betragtes som et offentligretligt organ, og det fremgår af forordningen om den europæiske samhørighedsfond 1164/94, artikel 10 (1), at der kun kan ydes støtte til offentligretlige organer.

Der er desuden blevet indført meget høje lufthavnsskatter i Spata-lufthavnen takket være den dominerende position, lufthavnen har for lufttrafikken til og fra Grækenland. Dette har medført, at en række passagerer i juli 2002 klagede til Kommissionen.

| 1. | Hvordan forklarer Kommissionen, at der er blevet givet støtte direkte til et aktieselskab i stedet for et offentligretligt organ? |
| --- | --- |

1.

Hvordan forklarer Kommissionen, at der er blevet givet støtte direkte til et aktieselskab i stedet for et offentligretligt organ?

| 2. | Hvorfor har Kommissionen ikke svaret på klagerne vedrørende de høje lufthavnsafgifter i Spata-lufthavnen? |
| --- | --- |

2.

Hvorfor har Kommissionen ikke svaret på klagerne vedrørende de høje lufthavnsafgifter i Spata-lufthavnen?

| 3. | Kan Kommissionen oplyse, hvilket af de to selskaber — Hochtief AG eller Hellas SA — der har udskrevet regningen på 1,8 milliarder euro til AIA, som derefter har henvendt sig til Kommissionen for at anmode om et støttebeløb på 250 millioner euro? |
| --- | --- |

3.

Kan Kommissionen oplyse, hvilket af de to selskaber — Hochtief AG eller Hellas SA — der har udskrevet regningen på 1,8 milliarder euro til AIA, som derefter har henvendt sig til Kommissionen for at anmode om et støttebeløb på 250 millioner euro?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. april 2004)

| 1. | Selskabet AIA SA (Athens internationale lufthavn) er koncessionshaver for lufthavnen for en periode af 30 år. Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om Samhørighedsfonden, som var i kraft på tidspunktet for Kommissionens beslutning, indeholder ikke en restriktion om, at gennemførelsesorganet skal have retlig status som offentligretligt organ. Et privatretligt organ har ret til at modtage fællesskabsstøtte under Samhørighedsfonden. I forbindelse med partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor er det som regel de privatretlige selskaber, der optræder som gennemførelsesorganer. |
| --- | --- |

1.

Selskabet AIA SA (Athens internationale lufthavn) er koncessionshaver for lufthavnen for en periode af 30 år. Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om Samhørighedsfonden, som var i kraft på tidspunktet for Kommissionens beslutning, indeholder ikke en restriktion om, at gennemførelsesorganet skal have retlig status som offentligretligt organ. Et privatretligt organ har ret til at modtage fællesskabsstøtte under Samhørighedsfonden. I forbindelse med partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor er det som regel de privatretlige selskaber, der optræder som gennemførelsesorganer.

| 2. | Kommissionen har modtaget en klage om overensstemmelsen mellem EU's konkurrenceregler og den kommercielle udvikling og drift af lufthavnen. Klagen består af to dele. Den første del vedrører en lufthavnsskat, som den græske stat har indført, og dens beslutning om at overdrage enerettighederne til lufthavnsoperatøren. Den anden del vedrører gebyrerne for visse tjenesteydelser i lufthavnen.
  Den 22. maj 2003 besluttede Kommissionen at henlægge klagens første del vedrørende de beslutninger, den græske stat har truffet. Kommissionen undersøger i øjeblikket sagen om lufthavnsgebyrerne for at kunne give klageren svar på klagens anden del. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har modtaget en klage om overensstemmelsen mellem EU's konkurrenceregler og den kommercielle udvikling og drift af lufthavnen. Klagen består af to dele. Den første del vedrører en lufthavnsskat, som den græske stat har indført, og dens beslutning om at overdrage enerettighederne til lufthavnsoperatøren. Den anden del vedrører gebyrerne for visse tjenesteydelser i lufthavnen.

Den 22. maj 2003 besluttede Kommissionen at henlægge klagens første del vedrørende de beslutninger, den græske stat har truffet. Kommissionen undersøger i øjeblikket sagen om lufthavnsgebyrerne for at kunne give klageren svar på klagens anden del.

| 3. | Selskabet AIA S.A. har modtaget de månedlige fakturaer fra den græske virksomhed (der ikke er Hochtief Hellas), som repræsenterer Hochtief AG, samt fakturaerne fra de græske virksomheder, som repræsenterer de andre medlemmer af byggekonsortiet. |
| --- | --- |

3.

Selskabet AIA S.A. har modtaget de månedlige fakturaer fra den græske virksomhed (der ikke er Hochtief Hellas), som repræsenterer Hochtief AG, samt fakturaerne fra de græske virksomheder, som repræsenterer de andre medlemmer af byggekonsortiet.

---

(1)  EFT L 130 af 25.5.1994, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/769 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/769

---

(2004/C 84 E/0865)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0309/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Udvidelse af TAEIX's aktivitetsområde til det vestlige Balkan

Informationskontoret for teknisk bistand, TAEIX, blev oprettet med den opgave at yde målrettet teknisk bistand til kandidatstaterne i forbindelse med Fællesskabets retsregler. I Kommissionens meddelelse af 21. maj 2003 (1) foreslås det fremover at udbrede TAEIX's opgaver til også at omfatte det vestlige Balkan.

Er der nu truffet yderligere afgørelser om at udbrede TAEIX's aktiviteter eller tilsvarende aktiviteter til også at omfatte landene på det vestlige Balkan?

Hvilke gennemføringsbestemmelser er der fastlagt?

Hvilke bevillinger er der afsat til ydelser til Balkanlandene?

Hvordan anvendes disse i praksis?

I hvilken udstrækning inddrages de nye medlemsstater i denne forbindelse (udveksling af erfaringer, ekspertise og lignende)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne Af Chris Patten

(17. marts 2004)

I Thessaloniki-agendaen, som bl.a. blev godkendt af medlemsstaternes stats- og regeringschefer og stats- og regeringscheferne fra Vestbalkan på det topmøde mellem EU og Vestbalkan, der blev afholdt i Thessaloniki den 21. juni 2003, hedder det:

| | »SAP-landene bliver berettiget til teknisk bistand fra TAIEX, herunder til kontrol af, om SAP-landenes nationale lovgivning er i overensstemmelse med Fællesskabets regelværk. Den tekniske bistand ydes i form af aktiviteter, som afstemmes efter landenes specielle behov og graden af tilnærmelse til EU.« |
| --- | --- |

»SAP-landene bliver berettiget til teknisk bistand fra TAIEX, herunder til kontrol af, om SAP-landenes nationale lovgivning er i overensstemmelse med Fællesskabets regelværk. Den tekniske bistand ydes i form af aktiviteter, som afstemmes efter landenes specielle behov og graden af tilnærmelse til EU.«

Med henblik på opfølgning af dette punkt på Thessaloniki-agendaen er der fra CARDS regionale budget blevet afsat et budget til det eksisterende TAIEX-kontor (2002: 3,9 mio. EUR, 2003: 1,25 mio. EUR), som skal anvendes til at etablere TAIEX-tjenester specielt med henblik på de offentlige forvaltninger i landene på Vestbalkan.

Den 8. december 2003 blev der afholdt et indledende møde i Bruxelles med deltagelse af repræsentanter fra de offentlige forvaltninger i landene på Vestbalkan. På dette møde, som var ensbetydende med TAIEX's officielle åbning for landene på Vestbalkan, informerede Kommissionen om TAIEX's arbejdsgang, aktiviteter og tjenester.

Kommissionen har, når det gælder TAIEX-tjenesterne på Vestbalkan, valgt en progressiv arbejdsmetode. Som i forbindelse med udvidelseslandene er grundideen bag TAIEX-tjenesterne, at de ydes efter anmodning, men i modsætning hertil vil Kommissionen arbejde tæt sammen med landene på Vestbalkan for at finde frem til deres prioriteter i forbindelse med TAIEX-tjenesterne. Kommissionen vil inden længe fremlægge prioriteterne for indeværende år for de enkelte landes regeringer. Prioriteterne vil blive diskuteret med de enkelte lande og regelmæssigt blive revideret.

TAIEX forventes at være fuldt operationel i forhold til landene på Vestbalkan i løbet af marts 2004. Kommissionens delegation for regionen — og Det Europæiske Genopbygningsagentur og De Forenede Nationers midlertidige mission i Kosovo (UNMIK) — vil i høj grad blive inddraget i TAIEX's arbejde i regionen, og der vil også blive trukket på de nye medlemsstaters erfaring og ekspertise på dette område.

---

(1)  KOM(2003)285.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/770 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/770

---

(2004/C 84 E/0866)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0313/04

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om:   Forbrændingsanlæg i Galway

Byen Galway planlægger at opføre et forbrændingsanlæg i nærheden af Galway bugt, som er den eneste ferskvandskilde for området. Dette området er tillige et turistområde.

Har Kommissionen kendskab til eller er den involveret i planer om at føre tilsyn med opførelsen af dette forbrændingsanlæg? Kan Kommissionen bekræfte, at det er i overensstemmelse med direktiverne vedrørende miljøet og forbrugerbeskyttelse?

Kan Kommissionen bekræfte, at den har været inddraget i opførelsen af forbrændingsanlægget i Wien, Østrig?

Kan Kommissionen forklare, hvilken forskel der mellem det foreslåede forbrændingsanlæg i Galway og Wien-modellen?

Hvilke fordele er der ved at vælge den såkaldte Wien-model? Beboerne i Galway har oplyst mig om, at forbrændingsanlægget i Wien også opvarmer boliger og kan falde ind i omgivelserne. Kan Kommissionen bekræfte dette, og er Wien-forbrændingsanlægget den mest moderne model, der findes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. marts 2004)

Alle affaldsforbrændingsanlæg skal overholde bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald (1). Direktivet vedrører forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg. De grænseværdier, der er fastsat i direktiv 2000/76/EF, tager sigte på at forebygge, så vidt det er praktisk gennemførligt, miljøskaderne og de deraf følgende risici for menneskers sundhed. Det påhviler de nationale myndigheder at give tilladelse til opførelse af forbrændingsanlæg. Den faktiske risiko for de umiddelbare omgivelser skal vurderes i hvert enkelt tilfælde inden for rammerne af proceduren for udstedelse af tilladelser. De nationale myndigheder har ikke pligt til at underrette Kommissionen om ansøgninger om opførelse og drift af forbrændingsanlæg eller om de tilladelser, der er givet. Kommissionen har derfor ikke kendskab til ansøgningen om opførelse af det forbrændingsanlæg, som det ærede medlem henviser til.

---

(1)  EFT L 332 af 28.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/771 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/771

---

(2004/C 84 E/0867)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0319/04

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Finansiering af forskning med embryonale stamceller

Efter Rådets (konkurrence) møde den 26. november 2003 citerede flere medier de erklæringer, der var blevet fremsat på mødet af regeringsrepræsentanter fra forskellige medlemsstater (f.eks. Tyskland, Italien, Østrig, Luxembourg og Spanien), som støttede det portugisiske forslag.

Efterfølgende meddelte forskningskommissær Busquin under frokosten, at han ville støtte et portugisisk kompromisforslag, der gik ud på kun at finansiere forskning med embryonale stamceller, såfremt disse var skabt inden for en bestemt frist, og altså ikke på at finansiere forskning med embryoner som sådan.

Nogle dage senere meddelte kommissær Busquin imidlertid, at hans udtalelse var blevet misforstået.

Kan Kommissionen bekræfte, at det portugisiske kompromisforslag blev korrekt citeret af Tysklands og Portugals regeringsrepræsentanter, og kan kommissær Busquin præcisere, i hvilken form han tilkendegav sin enighed i det portugisiske kompromis? På hvilken måde blev kommissæren efter Kommissionens opfattelse helt nøjagtigt misforstået? Var kompromisforslaget ikke klart formuleret, eller forstod kommissæren ikke til fulde forslagets konsekvenser?

Efter det resultatløse møde meddelte Busquin på en pressekonference den 3. december 2003, at Kommissionen ville være omhyggelig med kun at finansiere projekter, der ville kunne accepteres af alle medlemsstater. Kan Kommissionen bekræfte dette? Kan Kommissionen forklare, hvorfor kommissær Busquins erklæring ikke afspejler den aktuelle holdning i Kommissionen, der påberåber sig ret til at finansiere forskning, som er ulovlig eller forfatningsstridig i en række medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(12. marts 2004)

Det ærede medlem henviser til de uformelle drøftelser, som fandt sted i forbindelse med Ministerrådets samling den 26. november 2003, og som i sagens natur kun var forberedende drøftelser. Kommissionen har under hele lovgivningsproceduren forsvaret sit forslag.

På trods af at Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg har udtalt sig positivt om det af Kommissionen fremlagte forslag (1), ønskede Rådet ikke at træffe afgørelse om dette spørgsmål på mødet den 3. december 2003.

Derfor, og da der ikke er vedtaget ny lovgivning, er Kommissionen nødt til at gennemføre det sjette rammeprogram og særprogrammet »Integration og styrkelse af det europæiske forskningsrum«, der tillader denne forskning.

Forslagene vedrørende forskning i humane embryonale stamceller vurderes i hvert enkelt tilfælde på grundlag af rammeprogrammet, som blev vedtaget den 27. juni 2002 efter den fælles beslutningsprocedure og på grundlag af særprogrammet, som blev vedtaget af Rådet den 30. september 2002. I henhold til artikel 6, stk. 3, i særprogrammet (2), skal alle forslag om fællesskabsfinansiering på dette område i hvert enkelt tilfælde godkendes af programudvalget, som består af nationale delegerede, der er udnævnt af medlemsstaterne. Så længe der ikke er enighed i Rådet om Kommissionens ændrede forslag af 26. november 2003 (3), vil Kommissionen ikke finansiere forskning i isolering af stamceller fra overtallige humane embryoner.

Kommissionens holdning til denne forskning er fortsat den samme som i det ændrede forslag af 26. november 2003, der stadig ligger på Rådets bord.

---

(1)  Forslag om fastlæggelse af strenge, klare og gennemsigtige regler for fællesskabsforskning i isolering af stamceller fra overtallige humane embryoner.

(2)  Den i artikel 7, stk. 3, fastsatte procedure (dvs. udvalgsprocedure) finder anvendelse i forbindelse med vedtagelsen af FTU-initiativer, der indebærer anvendelse af menneskelige embryoner og stamceller fra menneskelige embryoner (2002/834/EF L294/3).

(3)  KOM(2003) 749 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/772 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/772

---

(2004/C 84 E/0868)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0326/04

af Willi Piecyk (PSE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Støtte til nye fiskenet

| 1. | Hvornår er det blevet obligatorisk for fiskere i EU's medlemsstater at bruge de såkaldte Bacoma-net, som hjælper til at beskytte torskebestanden i Østersøen? |
| --- | --- |

1.

Hvornår er det blevet obligatorisk for fiskere i EU's medlemsstater at bruge de såkaldte Bacoma-net, som hjælper til at beskytte torskebestanden i Østersøen?

| 2. | Er der mulighed for økonomisk støtte fra EU for at gøre det lettere at anskaffe disse net? |
| --- | --- |

2.

Er der mulighed for økonomisk støtte fra EU for at gøre det lettere at anskaffe disse net?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. marts 2004)

| 1. | Bacoma (1)-fiskenet blev indført som alternativt udstyr i forordningen om en samlet tilladt fangstmængde (TAC) og kvoteforordningen for 2002 (2). De tekniske specifikationer for disse net blev ændret i 2003 ved forordning (EF) nr. 1754/2003 (3) om ændring af TAC og kvoteforordningen for 2003 (4), der også gjorde anvendelsen af Bacoma-net obligatorisk ved torskefiskeri i Østersøen. |
| --- | --- |

1.

Bacoma (1)-fiskenet blev indført som alternativt udstyr i forordningen om en samlet tilladt fangstmængde (TAC) og kvoteforordningen for 2002 (2). De tekniske specifikationer for disse net blev ændret i 2003 ved forordning (EF) nr. 1754/2003 (3) om ændring af TAC og kvoteforordningen for 2003 (4), der også gjorde anvendelsen af Bacoma-net obligatorisk ved torskefiskeri i Østersøen.

| 2. | I henhold til artikel 9, stk. 1, afsnit c), i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 (5): »kan offentlig støtte også ydes til modernisering af fiskerfartøjer, herunder anvendelsen af mere selektive teknikker [...]«. Dog fastsættes det i sidste afsnit i punkt 1.4 i bilag III, at » ... udskiftning af fiskeredskaber ikke anses som en støtteberettiget udgift«. Endvidere fastsætter punkt 1.4, litra b), i), i bilag III til den samme forordning, at »investeringerne gælder følgende [...] rationalisering af fiskeriet ved anvendelse af mere selektive teknikker og metoder om bord for at undgå ikke-ønskede bifangster ...«. I betragtning af at fællesskabslovgivningen gør anvendelsen af Bacoma-net obligatorisk ved fiskeri i Østersøen, er investeringer i sådant udstyr ikke længere støtteberettiget. |
| --- | --- |

2.

I henhold til artikel 9, stk. 1, afsnit c), i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 (5): »kan offentlig støtte også ydes til modernisering af fiskerfartøjer, herunder anvendelsen af mere selektive teknikker [...]«. Dog fastsættes det i sidste afsnit i punkt 1.4 i bilag III, at » ... udskiftning af fiskeredskaber ikke anses som en støtteberettiget udgift«. Endvidere fastsætter punkt 1.4, litra b), i), i bilag III til den samme forordning, at »investeringerne gælder følgende [...] rationalisering af fiskeriet ved anvendelse af mere selektive teknikker og metoder om bord for at undgå ikke-ønskede bifangster ...«. I betragtning af at fællesskabslovgivningen gør anvendelsen af Bacoma-net obligatorisk ved fiskeri i Østersøen, er investeringer i sådant udstyr ikke længere støtteberettiget.

| 3. | De pågældende fartøjer kan få kompensation for produktionstab som følge af anvendelsen af Bacoma-net i henhold til artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2792/1999 om »midlertidigt aktivitetsophør og andre finansielle godtgørelser«, der bestemmer, at »medlemsstaterne kan yde godtgørelser til fiskere og fartøjsejere, hvis en rådsbeslutning indebærer tekniske restriktioner med hensyn til bestemte fangstredskaber eller fangstmetoder; udbetalingen af denne støtte, der skal dække udgifterne til de tekniske tilpasninger, kan højst strække sig over seks måneder«. For at de fartøjer, der har investeret i Bacoma-net, kan modtage en sådan kompensation i ovennævnte periode, skal den kompetente forvaltningsmyndighed informeres om produktionstabets omfang og varighed. |
| --- | --- |

3.

De pågældende fartøjer kan få kompensation for produktionstab som følge af anvendelsen af Bacoma-net i henhold til artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2792/1999 om »midlertidigt aktivitetsophør og andre finansielle godtgørelser«, der bestemmer, at »medlemsstaterne kan yde godtgørelser til fiskere og fartøjsejere, hvis en rådsbeslutning indebærer tekniske restriktioner med hensyn til bestemte fangstredskaber eller fangstmetoder; udbetalingen af denne støtte, der skal dække udgifterne til de tekniske tilpasninger, kan højst strække sig over seks måneder«. For at de fartøjer, der har investeret i Bacoma-net, kan modtage en sådan kompensation i ovennævnte periode, skal den kompetente forvaltningsmyndighed informeres om produktionstabets omfang og varighed.

---

(1)  Bacoma er et treårigt forskningsprojekt, der delvis finansieres af EF.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 2555/2001 af 18. december 2001 om fastsættelse for 2002 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger EFT L 347 af 31.12.2001.

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 1754/2003 af 22. september 2003 om tredje ændring af forordning (EF) nr. 2341/2002 om fastsættelse for 2003 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger, EUT L 252 af 4.10.2003.

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 2341/2002 af 20. december 2002, EFT L 356 af 31.12.2002.

(5)  Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet, EFT L 337 af 30.12.1999 senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2369/2002 af 20. december 2002, EFT L 358 af 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/773 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/773

---

(2004/C 84 E/0869)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0328/04

af Marco Cappato (NI), Maurizio Turco (NI),

Marco Pannella (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI),

Benedetto Della Vedova (NI), Olivier Dupuis (NI)

og Emma Bonino (NI) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Den kinesiske nytårsparade i Paris

I anledning af den kinesiske nytårsparade i Paris den 24. januar 2004 afslog byens borgmester og politimesteren at tillade den franske Falun Gong-forening at deltage i paraden.

Den franske Falun Gong-forening anmodede om at deltage i paraden med fremvisning af løvedansen, kinesiske trommeslagere, traditionel dans og dekorerede fladvogne. Mindre end en uge før optoget afviste bystyret ansøgningen på grund af administrative problemer i forbindelse med registreringsdatoen. Sandheden er, at dokumenterne blev indsendt i god tid i oktober. Ydermere fik den franske Falun Gong-forening ikke tilladelse til de andre aktiviteter under festlighederne, den havde ansøgt om, som f.eks. opvisning i de traditionelle falun-gong-øvelser og uddeling af oplysninger.

Det ser ud til, at den kinesiske ambassade truede med at annullere alle festlighederne, hvis Paris tillod Falun Gong at deltage. Andre ikke-officielle repræsentanter, som de kinesiske myndigheder havde undertrykt, er også stødt ind i lignende hindringer.

Er Kommissionen klar over, hvad der rent faktisk skete i Paris i sidste uge?

Hvad agter Kommissionen at gøre for undgå, at lignende tilfælde igen forekommer på EU's område?

Agter Kommissionen at tale med den franske regering, Paris bystyre og de kinesiske ambassadører i Frankrig og EU for at minde dem om, at udtryksfriheden og retten til at demonstrere er grundlæggende menneskerettigheder, der klart er beskyttet i henhold til EU-traktatens artikel 6?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(6. april 2004)

Ifølge bestemmelserne i EF-traktaten og traktaten om Den Europæiske Union har Fællesskabet ingen generelle beføjelser i spørgsmål om de grundlæggende menneskerettigheder. Kommissionen kan kun gribe ind, hvis der er tale om en overtrædelse af disse rettigheder inden for rammerne af fællesskabsretten, hvilket ikke er tilfældet i de forhold, der omtales af de ærede medlemmer.

Kommissionen gør opmærksom på, at den inden for rammerne af dialogen mellem EU og Kina om menneskerettigheder og senest ved mødet i Dublin den 26. og 27. februar 2004 regelmæssigt tager situationen op for medlemmer af Falun Gong, hvis grundlæggende menneskerettigheder krænkes som følge af deres medlemskab af denne organisation.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/773 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/773

---

(2004/C 84 E/0870)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0331/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Oprettelse af et regionalt koordineringscenter for socialpolitik for Balkan

Allerede i længere tid har Kommissionen varslet oprettelse eller medoprettelse af et regionalt koordineringscenter for socialpolitik for Balkan. Oprettelsen af dette center var planlagt til foråret 2004.

Hvorledes går det med oprettelsen af dette regionale koordineringscenter for socialpolitik for landene i Sydøsteuropa?

Mere konkret,

| — | Hvordan går det med forberedelserne til oprettelsen af dette center? |
| --- | --- |

—

Hvordan går det med forberedelserne til oprettelsen af dette center?

| — | Hvilken dato forventes aktiviteterne at kunne indledes? |
| --- | --- |

—

Hvilken dato forventes aktiviteterne at kunne indledes?

| — | Hvor får dette center hjemsted? |
| --- | --- |

—

Hvor får dette center hjemsted?

| — | Hvor stort et personale og hvilke bevillinger planlægges afsat til dette koordineringscenter? |
| --- | --- |

—

Hvor stort et personale og hvilke bevillinger planlægges afsat til dette koordineringscenter?

| — | Hvilke opgaver får dette center? |
| --- | --- |

—

Hvilke opgaver får dette center?

| — | Hvilke parter inddrages i oprettelsen og i centrets arbejde? |
| --- | --- |

—

Hvilke parter inddrages i oprettelsen og i centrets arbejde?

| — | På hvilken måde inddrages landene i regionen i oprettelsen af centret og i dets arbejde.? |
| --- | --- |

—

På hvilken måde inddrages landene i regionen i oprettelsen af centret og i dets arbejde.?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(16. marts 2004)

Der er planlagt oprettelse af et regionalt koordineringscenter for socialpolitik i forlængelse af projektet til styrkelse af den sociale samhørighed gennem fremme af koordinering af nationale socialsikringsordninger i den sydøstlige del af Europa i tilknytning til initiativet for social samhørighed under stabilitetspagten for den sydøstlige del af Europa.

Det regionale koordineringscenter vil blive finansieret under det regionale CARDS-program (2 mio. EUR over tre år) og oprettet i tæt samarbejde med Europarådet (medfinansiering på 200 000 EUR). Det overordnede sigte med projektet er ikke blot at oprette et regionalt koordineringscenter (hvis placering der endnu ikke er truffet afgørelse om). Målet er dels at foreslå de nationale myndigheder forskellige koordineringsinstrumenter og at få dem til at bruge disse instrumenter, dels at sikre, at der anvendes bedste EU-praksis i forbindelse med grænseoverskridende tiltag.

Der fokuseres med projektaktiviteterne på tre hovedområder:

| — | støtte til samarbejde om reform af social sikring; |
| --- | --- |

—

støtte til samarbejde om reform af social sikring;

| — | institutionel støtte og erhvervsuddannelse i den sociale sektor; |
| --- | --- |

—

institutionel støtte og erhvervsuddannelse i den sociale sektor;

| — | støtte til fremme af arbejdsmarkedsdialogen og udveksling af oplysninger, navnlig vedrørende sociale rettigheder og borgerlige rettigheder og grænseoverskridende spørgsmål (ligebehandling, overførsel af ydelser m.m.). |
| --- | --- |

—

støtte til fremme af arbejdsmarkedsdialogen og udveksling af oplysninger, navnlig vedrørende sociale rettigheder og borgerlige rettigheder og grænseoverskridende spørgsmål (ligebehandling, overførsel af ydelser m.m.).

Centerets oprettelse har været under forberedelse siden september 2003, og fastlæggelsen af udbudsbetingelserne for CARDS-projektet er næsten afsluttet. Kommisionen og Europarådet mangler endnu at nå til enighed om visse proceduredetaljer og anvendelsen af menneskelige og finansielle ressourcer. Det forventes imidlertid, at der snart vil blive underskrevet en underhåndsaftale med Europarådet, og at centerets aktiviteter vil blive sat i gang senest i starten af juni 2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/774 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/774

---

(2004/C 84 E/0871)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0334/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Den uændrede situation inden for menneskerettigheder og demokrati i Kina og Hongkong, truslen mod Taiwan og nødvendigheden af en våbenembargo

| 1. | Er Kommissionen enig i, at den vigtigste positive forandring i Folkerepublikken Kina efter 1989 er den voldsomme og ofte ukontrollerede økonomiske vækst, som giver håb om, at Kinas folkeslag i fremtiden ikke længere skal leve i fattigdom? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen enig i, at den vigtigste positive forandring i Folkerepublikken Kina efter 1989 er den voldsomme og ofte ukontrollerede økonomiske vækst, som giver håb om, at Kinas folkeslag i fremtiden ikke længere skal leve i fattigdom?

| 2. | Har Kommissionen siden 1989 kunnet spore vigtige forbedringer i Folkerepublikken Kina med hensyn til forsamlingsfrihed, ytringsfrihed eller pressefrihed? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen siden 1989 kunnet spore vigtige forbedringer i Folkerepublikken Kina med hensyn til forsamlingsfrihed, ytringsfrihed eller pressefrihed?

| 3. | Har Kommissionen siden 1989 kunnet spore vigtige forbedringer i Folkerepublikken Kina med hensyn til, at man har afstået fra at arrestere politiske modstandere, at man har bragt et politisk partis magtmonopol til ophør eller har afskaffet dødsstraffen, som er blevet anvendt mange gange? |
| --- | --- |

3.

Har Kommissionen siden 1989 kunnet spore vigtige forbedringer i Folkerepublikken Kina med hensyn til, at man har afstået fra at arrestere politiske modstandere, at man har bragt et politisk partis magtmonopol til ophør eller har afskaffet dødsstraffen, som er blevet anvendt mange gange?

| 4. | Har Kommissionen siden 1989 kunne spore vigtige forbedringer i den måde, hvorpå man har reageret på bestræbelserne blandt indbyggerne i den tidligere britiske kronkoloni Hongkong, nu er en del af Kina, hen imod et fuldt udviklet parlamentariske demokrati og en retsstat? |
| --- | --- |

4.

Har Kommissionen siden 1989 kunne spore vigtige forbedringer i den måde, hvorpå man har reageret på bestræbelserne blandt indbyggerne i den tidligere britiske kronkoloni Hongkong, nu er en del af Kina, hen imod et fuldt udviklet parlamentariske demokrati og en retsstat?

| 5. | Har Kommissionen siden 1989 kunne spore vigtige forbedringer med hensyn til, at man har afstået fra planer om erobring af øen Taiwan, som kun var en del af Kina mellem 1945 og 1949, og hvis oprindelige befolkning nu går ind for permanent selvstændighed og et godt naboskab med Kina? |
| --- | --- |

5.

Har Kommissionen siden 1989 kunne spore vigtige forbedringer med hensyn til, at man har afstået fra planer om erobring af øen Taiwan, som kun var en del af Kina mellem 1945 og 1949, og hvis oprindelige befolkning nu går ind for permanent selvstændighed og et godt naboskab med Kina?

| 6. | Har Kommissionen vished for, at tragiske begivenheder, hvor der anvendes statsmagt i lighed med nedkæmpningen af opstanden i 1989, ikke kan gentage sig nu og i fremtiden? |
| --- | --- |

6.

Har Kommissionen vished for, at tragiske begivenheder, hvor der anvendes statsmagt i lighed med nedkæmpningen af opstanden i 1989, ikke kan gentage sig nu og i fremtiden?

| 7. | Er Kommissionen rede til at sørge for, at våbenembargoen mod Folkerepublikken Kina opretholdes uformindsket, så længe landet ikke er en demokratisk retsstat, så længe der lægges hindringer i vejen for demokratiet i Hongkong, og så længe der ikke er blevet indgået en ikke-angrebspakt mellem Kina og Taiwan? |
| --- | --- |

7.

Er Kommissionen rede til at sørge for, at våbenembargoen mod Folkerepublikken Kina opretholdes uformindsket, så længe landet ikke er en demokratisk retsstat, så længe der lægges hindringer i vejen for demokratiet i Hongkong, og så længe der ikke er blevet indgået en ikke-angrebspakt mellem Kina og Taiwan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(26. marts 2004)

Skønt EU anerkender visse forbedringer af menneskerettighedssituationen i Kina i de seneste år, nærer det stadig i en række henseender betænkeligheder ved de aktuelle forhold, navnlig hvad angår civile og politiske rettigheder. De fleste af de spørgsmål, som det ærede medlem nævner, har været behandlet under dialogen mellem EU og Kina om menneskerettigheder, og EU agter i nær fremtid at foretage en samlet vurdering af denne dialog. Samtidig har EU holdt nøje øje med situationen i Hongkong og Taiwan og vil vedblive dermed. Det vil givetvis være nødvendigt nøje at overveje disse spørgsmål, det være sig i forbindelse med menneskerettighedssituationen i Kina eller i regional sammenhæng, under drøftelserne vedrørende en eventuel ophævelse af våbenembargoen mod Kina.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/775 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/775

---

(2004/C 84 E/0872)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0335/04

af Astrid Thors (ELDR) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om:   Kommissionens mening om forlængelsen af driftsbevillingen for atomkraftværket i Sosnovy Bor

I efteråret 2003 udløb driftsbevillingen for atomkraftværket af Tjernobyltypen i Sosnovy Bor, og der blev søgt om forlængelse.

I lyset af det TACIS-samarbejde, som EU har iværksat med Rusland, mener EU-kommissionen så, at sikkerheden ved dette atomkraftværk opfylder de internationale standarder? Har den myndighed, der skal give tilladelse til en forlængelse, den standard der kræves af en sådan? Er der garantier for at atomkraftværket administreres og drives i overensstemmelse med de internationale konventioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(13. april 2004)

Atomkraftværket i Sosnovy Bor har fire RBMK-reaktorer (1), heraf to af første generation (sat i drift i 1973 og 1975), som eksperterne ikke anser for at opfylde de internationalt anerkendte sikkerhedsforskrifter. Kommissionen har bestandig henstillet, at de lukkes, ligesom det har været tilfældet for andre sovjetiske reaktorer af første generation. Kommissionen og Den Russiske Føderation har sæde i en blandet arbejdsgruppe (Joint Working Group — JWG), som har til opgave at analysere mulighederne for at lukke de russiske kernereaktorer af første generation. Handlingsprogrammet for denne gruppe blev godkendt af »Nuclear Safety and Security Group« under gruppen af verdens otte førende industrilande (G8) på dennes seneste møde den 4. februar 2004 i Genève.

Den Russiske Føderation har siden 1996 været kontraherende part i Det Internationale Atomenergiagenturs (IAEA) »konvention om nuklear sikkerhed«, og regeringen er i den forbindelse i henhold til konventionens bestemmelser garant for den nukleare kontrolmyndigheds (Gosatomnadzor) uafhængighed og autoritet.

Den Russiske Føderation er ansvarlig for udbygningen og iværksættelsen af landets eget nukleare kontrolsystem. Gosatomnadzor har siden 1994 inden for rammerne af Tacis-programmet været støttet af et europæisk konsortium af nationale europæiske sikkerhedsmyndigheder, som bistår myndigheden med at opbygge en stærk, uafhængig og kompetent organisation, der er tilpasset landets særlige situation og overholder de grundprincipper, der er anført i konventionen om nuklear sikkerhed. Hovedvægten har været lagt på at fremme et system for udstedelse af licenser, udvikling af systemer til kvalitetssikring og forbedring af kravene med hensyn til sikkerhedsanalyse. Der er gjort betydelige fremskridt med hensyn til lovgivning, forskrifter, procedurer og arbejdsmetoder. Dog henhører spørgsmålet om Gosatomnadzors uafhængighed af kraftværkerne og de politiske instanser naturligvis under den nationale myndighed.

Selv om IAEA's »fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald« blev undertegnet i januar 1999, er den endnu ikke trådt i kraft i Rusland. Det er derfor ikke på nuværende stade muligt at garantere, at forvaltningen og håndteringen af affaldet er i overensstemmelse med den internationale praksis.

---

(1)  Grafitmodererede letvandsreaktorer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/776 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/776

---

(2004/C 84 E/0873)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0337/04

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om:   Støtte til Parmalat-koncernen

Ifølge beretninger i pressen synes finansskandalen i forbindelse med den italienske fødevarekoncern Parmalat at antage stadig et større omfang.

Kan Kommissionen oplyse, om den insolvente mejerikoncern Parmalat har modtaget midler fra EU-budgettet?

Kan Kommissionen i givet fald oplyse, hvilke beløb, og i hvilken periode udbetalingerne fandt sted?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(29. marts 2004)

Parmalat-koncernen har fået fællesskabsstøtte.

Siden 1990 har koncernen modtaget midler, som forvaltes direkte af Kommissionen. Det samlede beløb er på 2 278 448 EUR, der fordeler sig som følger:

| År/periode | Beløb |
| --- | --- |
| 1990 | 733 747,76 |
| 1991-1998 | 677 636,24 |
| 1999-2003 | 867 064,00 |
| I ALT | 2 278 448,00 |

År/periode

Beløb

1990

733 747,76

1991-1998

677 636,24

1999-2003

867 064,00

I ALT

2 278 448,00

For så vidt angår de indirekte udgifter (delt forvaltning), dvs. eventuel bevilling af fællesskabsstøtte, der finansieres eller samfinansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, gælder følgende:

| — | For det første forvaltes landbrugsstøtte, der finansieres af EUGFL, Garantisektionen, af medlemsstaterne i henhold til bestemmelserne om delt forvaltning. Det er medlemsstaterne, der ligger inde med regnskabsoplysningerne om disse betalinger; de sendes til Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2390/1999 (1); i henhold til forordningens artikel 2, stk. 3, skal Kommissionen garantere fortroligheden af de modtagne oplysninger. Den kan derfor ikke fremlægge nærmere oplysninger om de beløb, koncernen har modtaget via EUGFL, Garantisektionen. |
| --- | --- |

—

For det første forvaltes landbrugsstøtte, der finansieres af EUGFL, Garantisektionen, af medlemsstaterne i henhold til bestemmelserne om delt forvaltning. Det er medlemsstaterne, der ligger inde med regnskabsoplysningerne om disse betalinger; de sendes til Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2390/1999 (1); i henhold til forordningens artikel 2, stk. 3, skal Kommissionen garantere fortroligheden af de modtagne oplysninger. Den kan derfor ikke fremlægge nærmere oplysninger om de beløb, koncernen har modtaget via EUGFL, Garantisektionen.

| — | For det andet er det muligt, at Parmalat også har modtaget støtte via programmer, der samfinansieres af EUGFL, Udviklingssektionen. De foranstaltninger, der støttes inden for rammerne af udviklingen af landdistrikter via EUGFL, Udviklingssektionen, integreres i de operationelle programmer i henhold til reglerne for programmering i forbindelse med mål nr. 1, der er fastsat i forordningen vedrørende strukturfondene (2). I overensstemmelse med denne forordning indeholder de pågældende programmer ikke finansielle oplysninger om slutmodtageren af støtten. I artikel 18 i forordning (EF) nr. 438/2001 (3) om forvaltnings- og kontrolsystemerne for strukturfondenes interventioner fastsættes form og indhold af de regnskabsoplysninger, medlemsstaterne skal opbevare. |
| --- | --- |

—

For det andet er det muligt, at Parmalat også har modtaget støtte via programmer, der samfinansieres af EUGFL, Udviklingssektionen. De foranstaltninger, der støttes inden for rammerne af udviklingen af landdistrikter via EUGFL, Udviklingssektionen, integreres i de operationelle programmer i henhold til reglerne for programmering i forbindelse med mål nr. 1, der er fastsat i forordningen vedrørende strukturfondene (2). I overensstemmelse med denne forordning indeholder de pågældende programmer ikke finansielle oplysninger om slutmodtageren af støtten. I artikel 18 i forordning (EF) nr. 438/2001 (3) om forvaltnings- og kontrolsystemerne for strukturfondenes interventioner fastsættes form og indhold af de regnskabsoplysninger, medlemsstaterne skal opbevare.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2390/1999 af 25.10.1999 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1663/95 hvad angår form og indhold af de regnskabsoplysninger, som medlemsstaterne skal stille til rådighed for Kommissionen i forbindelse med proceduren for regnskabsafslutning for EUGFL, Garantisektionen, EFT L 295 af 16.11.1999.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21.6.1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 438/2001 af 2.3.2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår forvaltnings- og kontrolsystemerne for strukturfondenes interventioner, EFT L 63 af 3.3.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/777 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/777

---

(2004/C 84 E/0874)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0347/04

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(11. februar 2004)

Om:   Brugen af ACT i behandlingen af malaria

Vil Kommissionen beskrive sin holdning til brugen af ACT (artemisinin-kombination) til behandling af malaria?

Er Kommissionen bekendt med, at selv om ACT er den behandling, der anbefales af Verdenssundhedsorganisationen, er der i lande med høj resistens over for andre stoffer modvilje mod at indføre ACT-kombinationsbehandling på grund af de store udgifter?

Hvordan foreslår Kommissionen, at dette voksende problem skal håndteres?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(18. marts 2004)

Kommissionen er bekendt med, at malariastammer, der er resistente over for midler mod malaria, specielt kloroquin og sulfadoxine-pyrimethamine, får stadig større udbredelse. I WHO's retningslinjer for malariabehandling, som blev udstedt i januar 2003 og november 2003, anbefales der fem behandlingsmuligheder, hvoraf fire er behandling med artemisinin-kombinationer (ACT), for de regioner, hvor der er lav resistens over for disse lægemidler, som f.eks. Vestafrika. Anbefalingerne er baseret på epidemiologiske, parasitologiske og kliniske kriterier, men omfatter ingen tilbundsgående analyse af de forbundne omkostninger og landenes kapacitet eller af de eksisterende internationale finansieringsinstrumenter til sikring af en bæredygtig strategi. ACT's specifikke rolle i de forskellige behandlingsniveauer, herunder frontlinje-behandling eller henvisningsniveauer, er heller ikke specificeret.

Det er op til det enkelte land at træffe beslutning om, hvilken malariabehandlingsstrategi det vil anvende, på grundlag af de potentielle virkninger, de nødvendige investeringer, landets ressourcer og kapacitet og de alternative løsninger. Visse lande uden for Vestafrika, som f.eks. Mozambique, har valgt strategier, der ikke er baseret på ACT.

Gennem politikken i handlingsprogrammet om hurtigt indgreb mod hiv/aids, malaria og tuberkulose inden for rammerne af fattiglempelse (1) sigter Kommissionen på at mindske malariabyrden via programmets tre målområder, der alle har relation til malariabehandling:

Kommissionen søger at øge virkningen af de eksisterende foranstaltninger og har med henblik herpå accelereret og øget støtten til malariaprogrammer. Kommissionen har afsat i alt 1,1 mia. EUR til bekæmpelse af disse sygdomme for perioden 2003-2006, hvoraf ca. 25 % går til malariabekæmpelse. Dette beløb omfatter også Kommissionens bidrag til den globale fond (460 mio. EUR for perioden 2001-2006), hvoraf der allerede er afsat 30 mio. USD til indkøb af ACT i de tre første forslagsrunder. Kommissionen har også planlagt støtte via den tematiske budgetpost for fattigdomsbetingede sygdomme til initiativer til indførsel af kombinationsbehandlinger af malaria, herunder ACT. Men størstedelen af Kommissionens støtte til at hjælpe landene med at opfylde de sundhedsrelaterede millenniumsudviklings-mål — herunder det 6. mål om malaria — har imidlertid form af sektorstøtte og efterhånden almindelig budgetstøtte. Det enkelte land må træffe afgørelse om, hvilken behandlingsmulighed der er mest effektiv på grundlag af sin finansielle kapacitet, og Kommissionen vil derfor søge at rette størstedelen af sin støtte dertil.

Kommissionen arbejder fortsat aktivt på at opnå lavere priser på essentielle lægemidler som f.eks. ACT, både ved at forsvare og ved retligt at støtte differentierede priser (f.eks. gennem forordningen om hindring af genindførsel af lægemidler med differentierede priser), samt ved at anvende de handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS) og fremme lokal produktion af ACT. Kommissionen er således i øjeblikket ved at behandle en række forslag til initiativer til lokal produktion af ACT af høj kvalitet og til overkommelige priser, der er fremsendt som følge af en forslagsindkaldelse, der blev iværksat i 2003.

Kommissionen har også afsat betydelige forskningsressourcer til udviklingen af mere effektive lægemidler og vacciner mod hiv/aids, malaria og tuberkulose. Dette foregår i partnerskab med udviklingslandene og omfatter støtte til grundforskning og fase 1-forsøg (200 mio. EUR) og kliniske forsøg (inden for Partnerskabet mellem EU og udviklingslandene for kliniske forsøg (EDCTP) med 200 mio. EUR fra Kommissionen og 200 mio. EUR fra medlemsstaterne). Ved denne integrerede strategi søger Kommissionen at afhjælpe malariaproblemet og dets virkninger på fattigdommen i udviklingslandene.

Skønt Kommissionen i princippet støtter de behandlingsprotokoller, der anbefales af WHO for malaria og andre sygdomme i udviklingslandene, er det helt klart dens holdning, at beslutningerne om sådanne strategier bør træffes af det pågældende land på grundlag af de lokale forhold.

---

(1)  KOM(2003) 93 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/779 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/779

---

(2004/C 84 E/0875)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0350/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Rejseselskaber: krisen i Alitalia og dens konsekvenser for beskæftigelsen

Der er risiko for, at krisen i Alitalia også rammer de sektorer, som har tilknytning til lufttransporten, især rejseselskaberne.

Ifølge den plan for omstrukturering, som der for øjeblikket forhandles om, skal der gennemføres drastiske nedskæringer af rejsebureauernes provisioner: fra de nuværende 7 % til 1 % af prisen på udenrigsbilletter og fra 3 % til 1 % af salget på indenrigsbilletter.

Som det er blevet fremført af de nationale repræsentanter for rejsebureauernes sammenslutninger, kan denne afgørelse komme til at indebære, at hundredvis af virksomheder må lukke. Det betyder, at over 10 000 arbejdspladser, omtrent fire gange så mange, som der er tale om i Alitalia, er i farezonen.

Hertil kommer, at nedskæringen, som vil resultere i øgede billetpriser, også vil få følger for forbrugerne. Slutbrugeren vil desuden kunne få problemer med at skaffe sig billetter, idet rejsebureauerne ville være tvunget til at opgive en service, som er blevet alt for kostbar.

Det skal endelig oplyses, at disse afgørelser, som er uden fortilfælde i Europa, er blevet meddelt virksomhederne i sektoren med kun 60 dages frist.

Dette tiltag vil kunne få meget alvorlige følger for beskæftigelsen Rejsebureauerne er en vigtig salgskanal for luftfartsselskaberne, som tegner sig for 91 % af omsætningen ved billetsalget, og en krise i denne branche vil således ikke blot få konsekvenser for Alitalia og forværre den allerede alvorlige situation, men den vil også gå ud over de øvrige europæiske luftfartsselskaber. Kan Kommissionen derfor oplyse:

| 1. | om EU kan gribe ind med udgangspunkt i politikken for sikring af beskæftigelsen eller en hvilken som helst anden hjemmel? |
| --- | --- |

1.

om EU kan gribe ind med udgangspunkt i politikken for sikring af beskæftigelsen eller en hvilken som helst anden hjemmel?

| 2. | hvordan den stiller sig til sagen? |
| --- | --- |

2.

hvordan den stiller sig til sagen?

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/779 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/779

---

(2004/C 84 E/0876)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0351/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om:   Rejsebureauer: alvorlige problemer for operatører og forbrugere

Rejsebureauerne befinder sig for øjeblikket i meget store vanskeligheder, som skyldes krisen i turistsektoren, der har været i krise siden attentatet på Twin Towers i 2001, frygten for udbredelsen af smitsomme sygdomme, prisstigningerne i forbindelse med indførelsen af euroen, angsten for flyulykker og krige. Nu forværres situationen yderligere, fordi mange europæiske luftfartsselskaber har besluttet at foretage betydelige nedskæringer i den provision, som rejsebureauerne modtager, med henblik på at nedbringe egen gæld og at klare sig på markedet. Den seneste krise i det italienske luftfartsselskab, Alitalia, som har truffet en sådan afgørelse, er kun det seneste eksempel, som til stadighed forekommer hos andre operatører inden for sektoren: Også Air France, Iberia, Lufthansa, Tyrolean og British har bebudet drastiske nedskæringer i provisionerne. Rejsebureauerne er for ikke helt at miste deres indtjening nu tvunget til at vælte betydelige ekstraomkostninger over på deres kunder ved billetudstedelse. Det er vigtigt at understrege, at den beskrevne situation i første række går ud over forbrugerne, både på grund af prisstigningerne og på grund af risikoen for, at mange rejsebureauer på længere sigt vil se sig nødsaget til at lukke, og hermed vil der mangle et meget vigtigt mellemled. Bureauerne udsteder ikke alene billetter, men orienterer om flyveplaner, de mest fordelagtige priser og sammenfald, de oplyser om strejker og aflysninger af afgange, behandler anmodninger om erstatning, reserverer særlige tjenester for handicappede og ikke-ledsagede børn og tillader forskellige betalingsformer. Det er ikke altid, at forbrugeren selv kan få løst disse opgaver ved at henvende sig til luftfartsselskaberne.

Det er særdeles alvorligt, at luftfartsselskaberne som begrundelse for nedskæringerne anfører behovet for at tage kampen op med konkurrencen fra lavprisselskaberne. Det er en kendsgerning, at disse henvender sig til et blandet publikum, de yder ikke den samme service og tilbyder ikke kunden den samme tryghedsfølelse, hensigtsmæssige afgangstider og beskyttelse i tilfælde af problemer. Til gengæld begrænser ruteselskaberne ikke de særlige fordele for faste kunder, f.eks. rabatter, gratisbilletter og gratis overnatning samt tilskyndelsespremier.

Kan Kommissionen i lyset af ovenstående og i bevidstheden om, at det europæiske markedet ikke udelukkende bygger på den frie konkurrence, men at EU også har forpligtet sig til at forsvare arbejdstagerne og forbrugerne, oplyse:

| 1. | om det er muligt for EU at gribe ind? |
| --- | --- |

1.

om det er muligt for EU at gribe ind?

| 2. | om Kommissionen kan afstikke principielle retningslinjer om spørgsmålet vedrørende konkurrencen mellem ruteselskaber og lavprisselskaber? |
| --- | --- |

2.

om Kommissionen kan afstikke principielle retningslinjer om spørgsmålet vedrørende konkurrencen mellem ruteselskaber og lavprisselskaber?

| 3. | om der findes regler for god praksis og/eller kodekser for selvregulering i luftfartsselskaberne, der vil kunne tjene som eksempler? |
| --- | --- |

3.

om der findes regler for god praksis og/eller kodekser for selvregulering i luftfartsselskaberne, der vil kunne tjene som eksempler?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

på skriftlige forespørgsler E-0350/04 og E-0351/04

(23. marts 2004)

Kommissionen ved, at der er flere europæiske luftfartselskaber, bl.a. Alitalia, som har besluttet at ændre deres provisionsordninger over for rejebureauerne. Den har forståelse for, at dette er af største betydning for rejsebureauerne, og at disse nærer bekymringer for, hvilke følger disse ændringer kan få for deres rentabilitet og for beskæftigelsen.

Det bør dog fremhæves, at luftfartselskabernes salg af billetter henhører under de enkelte selskabers handelsmæssige frihed, når de ellers overholder de almindelige gældende regler (aftale- og konkurrencereglerne, reglerne for det indre marked osv.). Kommissionen har ingen særlig beføjelser, der går ud over disse almindelige regler. Den har heller ikke kendskab til, at der skulle eksistere nogen kodeks for god praksis og/eller frivillige regler på området; dog findes der et eksempel på frivilligt indgåede forpligtelser fra luftfartselskabernes side, men disse vedrører kun flypassagerernes rettigheder (1).

Desuden leverer rejsebureauerne, som nævnt i forespørgselen, en hel række andre tjenesteydelser end simpel billetudstedelse og forestår en meget stor del af billetsalget for de traditionelle selskaber. Det bør derfor være i luftfartselskabernes interesse at denne salgskanal opretholdes.

For så vidt angår lavprisselskaberne, må det konstateres, at de sælger praktisk talt alle deres billetter direkte, navnlig via Internettet, og derfor har de traditionelle selskaber, heriblandt Alitalia, øget deres direkte salg. Men det skal også bemærkes, at en stor del af lavprisselskabernes kunder er nye kunder, som ikke tidligere havde for vane at rejse med fly. Lavprisselskabernes markedsandel udgør for tiden ca. 12 % af flyrejserne inden for EU.

---

(1)  http://www.ecac-ceac.org.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/781 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/781

---

(2004/C 84 E/0877)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0358/04

af Werner Langen (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Sagen om den tyske dåsepant

I oktober 2003 indledte Kommissionen en traktatbrudssag mod Forbundsrepublikken Tyskland på grund af dåsepanten.

Da fristen for Forbundsrepublikken Tysklands udtalelse nu er udløbet og ordningen ikke blot truer EU-handelen, men også producenterne i Tyskland, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Hvor langt er man nået i sagen på nuværende tidspunkt? |
| --- | --- |

1.

Hvor langt er man nået i sagen på nuværende tidspunkt?

| 2. | Hvilke argumenter har Kommissionen fremført imod den tyske ordning? |
| --- | --- |

2.

Hvilke argumenter har Kommissionen fremført imod den tyske ordning?

| 3. | Anser Kommissionen det for hensigtsmæssigt straks at suspendere den tyske dåsepantordning? |
| --- | --- |

3.

Anser Kommissionen det for hensigtsmæssigt straks at suspendere den tyske dåsepantordning?

| 4. | Hvornår forventes de næste initiativer, og hvad kommer de til at omfatte? |
| --- | --- |

4.

Hvornår forventes de næste initiativer, og hvad kommer de til at omfatte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(3. marts 2004)

| 1. | Den 21. oktober 2003 besluttede Kommissionen at sende en åbningsskrivelse til Forbundsrepublikken Tyskland. Tyskland svarede ved brev af 22. december 2003 og 22. januar 2004. I øjeblikket er Kommissionen ved at gennemgå Tysklands svar. |
| --- | --- |

1.

Den 21. oktober 2003 besluttede Kommissionen at sende en åbningsskrivelse til Forbundsrepublikken Tyskland. Tyskland svarede ved brev af 22. december 2003 og 22. januar 2004. I øjeblikket er Kommissionen ved at gennemgå Tysklands svar.

| 2. | Kommissionen kritiserede i åbningsskrivelsen den praktiske gennemførelse af pant- og returtagnings-pligten i den tyske Verpackungsverordnung (emballageforordning), når der ikke findes generelle og indbyrdes forenelige pantordninger. Når der ikke er nogen fungerende national ordning for pantclearing mellem returtagningsordninger, må det formodes, at detailhandlerne kunne se sig foranlediget til delvist eller endog helt at tage sådanne drikkevarer ud af deres sortiment. Kommissionen er derfor i færd med at undersøge, om og hvordan pant- og returtagningsordningen i sin nuværende form kan lægge hindringer i vejen for indførslen af drikkevarer i Tyskland. For så vidt angår de såkaldte »Insellösungen« (dvs. lukkede systemer, hvor emballagen kun tages tilbage i de butikker, hvor varerne er købt), medfører de større produktionsomkostninger, og de kan lægge hindringer i vejen for indførsler fra andre medlemsstater, fordi producenterne skal indføre egne produktions-/emballeringslinjer for en række aftagere på det tyske marked. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen kritiserede i åbningsskrivelsen den praktiske gennemførelse af pant- og returtagnings-pligten i den tyske Verpackungsverordnung (emballageforordning), når der ikke findes generelle og indbyrdes forenelige pantordninger. Når der ikke er nogen fungerende national ordning for pantclearing mellem returtagningsordninger, må det formodes, at detailhandlerne kunne se sig foranlediget til delvist eller endog helt at tage sådanne drikkevarer ud af deres sortiment. Kommissionen er derfor i færd med at undersøge, om og hvordan pant- og returtagningsordningen i sin nuværende form kan lægge hindringer i vejen for indførslen af drikkevarer i Tyskland. For så vidt angår de såkaldte »Insellösungen« (dvs. lukkede systemer, hvor emballagen kun tages tilbage i de butikker, hvor varerne er købt), medfører de større produktionsomkostninger, og de kan lægge hindringer i vejen for indførsler fra andre medlemsstater, fordi producenterne skal indføre egne produktions-/emballeringslinjer for en række aftagere på det tyske marked.

| 3. | Tyskland skal opfylde de forpligtelser, der påhviler det i henhold til fællesskabsretten. I det omfang den enkelte medlemsstat selv kan vælge midlerne, kan den i princippet selv bestemme, hvilket middel den anser for mest passende. |
| --- | --- |

3.

Tyskland skal opfylde de forpligtelser, der påhviler det i henhold til fællesskabsretten. I det omfang den enkelte medlemsstat selv kan vælge midlerne, kan den i princippet selv bestemme, hvilket middel den anser for mest passende.

| 4. | På basis af resultaterne af gennemgangen af Tysklands svar og den løbende vurdering af markedssituationen træffer Kommissionen de fornødne forholdsregler i henhold til EF-traktatens artikel 226. |
| --- | --- |

4.

På basis af resultaterne af gennemgangen af Tysklands svar og den løbende vurdering af markedssituationen træffer Kommissionen de fornødne forholdsregler i henhold til EF-traktatens artikel 226.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/781 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/781

---

(2004/C 84 E/0878)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0377/04

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Bæredygtig forvaltning af Middelhavets fiskeressourcer og bekæmpelse af ulovligt fiskeri

I Grækenland og i andre middelhavslande er der konstateret en kraftig nedgang i fiskeressourcerne, der har belastet havets miljømæssige balance på grund af overfiskeri og ulovligt fiskeri. Inden for rammerne af EU's bæredygtige forvaltning af fiskeressourcerne og -bestandene i Middelhavet lægges der i forbindelse med et bredt multilateralt initiativ, hvori også andre kyststater i området (1) deltager særlig vægt på bevaringspolitikken.

I betragtning af EU's passivitet med hensyn til en bæredygtig udvikling af fiskeriaktiviteterne og manglende evne til at bekæmpe ulovligt fiskeri samt det forhold, at EU har enekompetence med hensyn til den fælles fiskeripolitiks ydre dimension, bedes Kommissionen besvare følgende:

| 1. | Hvilke skridt har Kommissionen taget for at sikre en bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne i Grækenland og omgivende havområder fra et økonomisk, socialt og miljømæssigt synspunkt? |
| --- | --- |

1.

Hvilke skridt har Kommissionen taget for at sikre en bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne i Grækenland og omgivende havområder fra et økonomisk, socialt og miljømæssigt synspunkt?

| 2. | Hvordan kan fiskeriet i europæiske og ikke-europæiske farvande i Middelhavet beskyttes mod overfiskeri og ulovligt fiskeri fra tredjelandes side (f.eks. Tyrkiet)? |
| --- | --- |

2.

Hvordan kan fiskeriet i europæiske og ikke-europæiske farvande i Middelhavet beskyttes mod overfiskeri og ulovligt fiskeri fra tredjelandes side (f.eks. Tyrkiet)?

| 3. | Hvilke skridt har Kommissionen taget for at harmonisere forvaltningen og anvendelsen af fællesskabsmidlerne i Middelhavet i forbindelse med kontroller og sanktioner i internationalt farvand mod ulovligt fiskeri, og dermed beskytte de begrænsede ressourcer, og hvilke sanktioner har været gældende eller kan gøres gældende over for stater, der beskytter eller tilskynder til ulovligt fiskeri (med eller uden bekvemmelighedsflag)? |
| --- | --- |

3.

Hvilke skridt har Kommissionen taget for at harmonisere forvaltningen og anvendelsen af fællesskabsmidlerne i Middelhavet i forbindelse med kontroller og sanktioner i internationalt farvand mod ulovligt fiskeri, og dermed beskytte de begrænsede ressourcer, og hvilke sanktioner har været gældende eller kan gøres gældende over for stater, der beskytter eller tilskynder til ulovligt fiskeri (med eller uden bekvemmelighedsflag)?

| 4. | Hvilke skridt er der taget for at sikre en udvidelse af medlemsstaternes fiskerijurisdiktion i Middelhavet gennem multilaterale initiativer med Middelhavets kyststater og med det formål at sikre en bæredygtig forvaltning af ressourcerne og økosystemerne? |
| --- | --- |

4.

Hvilke skridt er der taget for at sikre en udvidelse af medlemsstaternes fiskerijurisdiktion i Middelhavet gennem multilaterale initiativer med Middelhavets kyststater og med det formål at sikre en bæredygtig forvaltning af ressourcerne og økosystemerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. marts 2004)

Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 (2), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2550/2000 (3), om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet er den forordning, som på nuværende tidspunkt gælder for Middelhavet, og fra juni 2000 ophørte den undtagelse, der både tillod græske trawlere at anvende en maskestørrelse i fangstposen på under 40 mm og at fiske i områder tæt på kysten (mindre end 3 sømil fra kysten eller på en vanddybde under 50 m, hvis en sådan dybde nås tættere på kysten). Disse bestemmelser skulle, hvis de gennemføres og kontrolleres korrekt af de græske myndigheder, bidrage til at løse nogle problemer i det græske fiskeri.

Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (4) indeholder de bestemmelser om fiskeriforvaltning, som Kommissionens forslag til bæredygtig forvaltning af alle EU-fiskerier er baseret på. Denne forordning er et vigtigt fremskridt, der muliggør en mere effektiv tilpasning af fiskerikapaciteten, indfører et flerårigt perspektiv for både forvaltnings- og genopretningsplaner og skærper EU-ordningen for kontrol og håndhævelse.

Kommissionen er klar over, at den nuværende forordning for Middelhavet ikke længere opfylder middelhavsfiskeriets behov, og under hensyntagen til retningslinjerne i forordning (EF) nr. 2371/2002 fremlagde den i oktober 2003 et forordningsforslag, som falder i tråd med de betragtninger, der både blev formuleret i grønbogen om den fælles fiskeripolitiks fremtid og i dens handlingsplan (5).

Efter Kommissionens opfattelse skulle et sådant forslag, som samler tekniske foranstaltninger og forvaltning af fiskeriindsatsen, føre til et mere ansvarligt og bæredygtigt fiskeri i Middelhavet. Forslaget, som også indeholder bestemmelser om nationale forvaltningsplaner for visse fiskerier, er desuden et kompromis mellem nødvendigheden af at sikre harmoniserede EU-rammebestemmelser og en fleksibel strategi, som gør det muligt at tage hensyn til subregionale forskelle og særpræg. Harmoniserede EU-ramme-bestemmelser, der samtidig tilgodeser subregionale særpræg, er ikke blot en forudsætning for at skabe lige vilkår, men også for at fremsætte forslag til fiskeriforvaltning i en større international sammenhæng.

Ulovligt fiskeri er et problem, som ikke blot kan føres tilbage til tredjelandsfartøjer, men også EU-fartøjer. For eksempel påvirkes græske farvande og ressourcer både af ulovlig brug af sprængstoffer og manglende overholdelse af den fastsatte maskestørrelse i fangstposen i trawlfiskeriet. Disse problemer må løses inden for EU og ikke blot tages op på internationalt plan

Udfaldet af og sluterklæringen fra ministerkonferencen i Venedig, som Kommissionen tilrettelagde i november 2003, har skabt et stærkt politisk udgangspunkt for hurtigere og mere effektivt at nå frem til en bæredygtig fiskeriforvaltning i Middelhavet. Udvidelsen af fiskerijurisdiktionen blev anført som et vigtigt middel til opfyldelse af dette mål.

Navnlig vil debatten om en eventuel udvidelse af national jurisdiktion på det åbne hav sammen med ratificeringen af det autonome budget for det nye almindelige råd for fiskeriet i Middelhavet, der sandsynligvis er umiddelbart forestående, gøre det muligt at opnå bedre og koordinerede løsninger både på spørgsmål vedrørende bevarelse og overholdelse, når det gælder Middelhavet.

---

(1)  Se KOM(2003) 589 af 9. oktober 2003: forslag til forordning om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet og om ændring af forordning (EF) nr. 2847/93 og 973/2001.

(2)  EFT L 171 af 6.7.1994.

(3)  EFT L 292 af 21.11.2000.

(4)  KOM(2001) 135 endelig udg.

(5)  KOM(2002)535.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/783 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/783

---

(2004/C 84 E/0879)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0396/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om:   Et Guantánamo ved Themsen?

Europæiske medier har rejst dette spørgsmål på grund af den situation, som udenlandske fanger befinder sig i, i Det Forenede Kongerige, idet de, til trods for at de erklærer at være uskyldige, fortsat er tilbageholdt i det stærkt bevogtede Belmarsh-fængsel i London som led i den antiterrorlovgivning, der indførtes efter den 11. september 2001. De britiske myndigheder kan med hjemmel i denne lovgivning på ubestemt tid tilbageholde udlændinge, som er mistænkt for at udgøre »en risiko for den nationale sikkerhed«, hvilket er en overtrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention. Hvilke skridt tager Kommissionen over for Det Forenede Kongeriges regering for at finde en løsning på denne alvorlige og uantagelige situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(6. april 2004)

På basis af de foreliggende oplysninger ser det ud til, at den særlige situation der omtales af det ærede medlem, ikke er omfattet af fællesskabslovgivningen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/783 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/783

---

(2004/C 84 E/0880)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0397/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om:   Lovliggørelse af papirløse indvandrere i EU

I EU arbejder der flere tusinde papirløse indvandrere, uden at EU-institutionerne til dato har taget initiativer i lighed med den amerikanske præsidents, idet denne netop har foreslået Kongressen en ny politik med henblik på, at flere millioner papirløse arbejdstagere skal kunne opnå lovlig status. Selv om der kan være visse kritisable aspekter af gennemførelsen, er der ingen tvivl om, at der er tale om et vigtigt skridt til løsning af et særdeles alvorligt problem af økonomisk og humanitær karakter. Planlægger Kommissionen et lignende initiativ med henblik på at lovliggøre tilstedeværelsen af papirløse indvandrere i EU? Hvilken form for initiativ vil der i bekræftende fald være tale om?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(6. april 2004)

For at gennemføre Amsterdam-traktaten og mandatet fra Tammerfors har Kommissionen fremlagt en række forslag til direktiv om tredjelandsstatsborgeres ret til indrejse og ophold i EU.

Ingen af disse forslag har indtil nu indeholdt bestemmelser om legalisering af den retlige status for ulovlige indvandrere, der allerede befinder sig inden for Den Europæiske Unions territorium, og der er ikke planer om noget sådant forslag i den nærmeste fremtid.

I sin meddelelse om indvandring, integration og beskæftigelse (1) fastslår Kommissionen, at den eneste sammenhængende strategi i den fælles indvandringspolitik for at behandle ulovlige indvandrere er at sikre, at de vender tilbage til deres hjemland. Nogle medlemsstater har gennemført foranstaltninger for at lovliggøre ulovlige indvandreres status. Sådanne legaliseringsprocedurer kan betragtes som en faktor, der fremmer integrationsprocessen, men kan også betragtes som en tilskyndelse til yderligere ulovlig indvandring.

Med disse potentielle virkninger in mente vil spørgsmålet om legalisering indgå i en undersøgelse om forbindelserne mellem lovlig og ulovlig migration, der bliver offentliggjort af Kommissionen under det irske formandskab.

---

(1)  KOM(2003) 336 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/784 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/784

---

(2004/C 84 E/0881)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0407/04

af Hugues Martin (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Fællesskabsprogrammer — CRAFT

Siden 1990'erne har Fællesskabet via sine forsknings- og udviklingsprogrammer finansieret de såkaldte CRAFT-projekter. Formålet med disse projekter er at støtte de små og mellemstore virksomheders (SMV) behov på forsknings- og udviklingsområdet, fremme det grænseoverskridende samarbejde mellem SMV inden for forskning og udvikling og samarbejdet mellem SMV og europæisk forskning.

Med CRAFT har talrige SMV i hele Den Europæiske Union fået mulighed for i forening at iværksætte forskings- og udviklingsprojekter, hvilket lige netop er formålet.

Europa har iværksat et flerårigt program med virksomhederne, især SMV, som målgruppe, med det formål at opnå en forenkling af lovgivningsmæssige, administrative og finansielle foranstaltninger, der netop vedrører denne gruppe. På trods heraf synes der — netop på europæisk plan — ikke at eksistere noget brændende ønske om at forfølge dette mål. Det forholder sig faktisk således, at dokumenter til opnåelse af fællesskabsstøtte bliver stadig vanskeligere at udfylde, og udbetalingen af støtten — efter en eventuel godkendelse af ansøgningen — sker med en del forsinkelse, hvilket tager modet fra SMV. Dette er, så vidt spørgeren er informeret, de faktiske omstændigheder med hensyn til CRAFT.

Vil Kommissionen på baggrund af ovennævnte — selv om strenge regler for opnåelse af fællesskabsstøtte er påkrævet — ikke selv kunne påtage sig den opgave i samarbejde med SMV at forsøge at opnå en forenkling af de administrative procedurer, således at alle SMV i Europa vil kunne drage fordel af sådanne programmer, hvis betydning er indlysende?

CRAFT giver især anledning til følgende spørgsmål:

| — | Ville det ikke være muligt for Kommissionen at få udfærdiget kontrakterne på de små og mellemstore virksomheders egne sprog for at undgå de tvivlspørgsmål, der opstår dels på grund af uautoriserede oversættelser og dels på grund af anvendelsen af et sprog, som de ikke behersker, selv om kontrakten, som de underskriver, er affattet på engelsk? |
| --- | --- |

—

Ville det ikke være muligt for Kommissionen at få udfærdiget kontrakterne på de små og mellemstore virksomheders egne sprog for at undgå de tvivlspørgsmål, der opstår dels på grund af uautoriserede oversættelser og dels på grund af anvendelsen af et sprog, som de ikke behersker, selv om kontrakten, som de underskriver, er affattet på engelsk?

| — | Kunne man ikke anmode forskningscentrene om simpelthen at lave en proformafaktura for at undgå problemerne i forbindelse med moms? |
| --- | --- |

—

Kunne man ikke anmode forskningscentrene om simpelthen at lave en proformafaktura for at undgå problemerne i forbindelse med moms?

| — | Kunne Kommissionen ikke forsøge at få indført en betalingsfrist på højst 3 måneder, da det er økonomisk vanskeligt for en SMV at klare en større forsinkelse? |
| --- | --- |

—

Kunne Kommissionen ikke forsøge at få indført en betalingsfrist på højst 3 måneder, da det er økonomisk vanskeligt for en SMV at klare en større forsinkelse?

| — | Ville det ikke være rimeligt at begænse den frist, som Kommissionens jurister har til at skrive under i, til to måneder med henblik på eventuelle tillægsbestemmelser? |
| --- | --- |

—

Ville det ikke være rimeligt at begænse den frist, som Kommissionens jurister har til at skrive under i, til to måneder med henblik på eventuelle tillægsbestemmelser?

| — | Ville det ikke være hensigtsmæssigt at nydefinere den rolle, som »administrative embedsmænd« — f.eks. mæglere — skal spille, og som går ud på ved hjælp af vejledning snarere end kritik at sørge for, at reglene i forbindelse med CRAFT overholdes? |
| --- | --- |

—

Ville det ikke være hensigtsmæssigt at nydefinere den rolle, som »administrative embedsmænd« — f.eks. mæglere — skal spille, og som går ud på ved hjælp af vejledning snarere end kritik at sørge for, at reglene i forbindelse med CRAFT overholdes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(12. marts 2004)

Kommissionen er klar over, at det i forbindelse med indkaldelse af forslag til kooperative forskningsprojekter under det sjette rammeprogram er særlig vigtigt for de små og mellemstore virksomheder (smv), at proceduren for behandling af forskningsprojektansøgninger og godkendelse af projekter, der kan få EU-støtte, er optimal og effektiv.

Med hensyn til det ærede medlems forespørgsel om fællesskabsprogrammer under CRAFT (European Cooperative Research Action for Technology) vil Kommissionen gerne gøre opmærksom på følgende:

| — | Kontrakterne mellem Kommissionen og konsortierne udfærdiges på engelsk, da dette sædvanligvis er arbejdssproget blandt konsortiernes deltagere (i gennemsnit otte). Standardkontrakter under det sjette rammeprogram foreligger imidlertid på alle 11 officielle sprog på Europas og Cordis' websider for at gøre det lettere for konsortiernes deltagere at forstå kontrakterne. Se:(http://europa.eu.int/comm/research/fp6/working-groups/model-contract/index_en.html eller http://www.cordis.lu/fp6/find-doc.htm og klik på linket under overskriften »Model contract« under overskriften »Essential Documents«.) |
| --- | --- |

—

Kontrakterne mellem Kommissionen og konsortierne udfærdiges på engelsk, da dette sædvanligvis er arbejdssproget blandt konsortiernes deltagere (i gennemsnit otte). Standardkontrakter under det sjette rammeprogram foreligger imidlertid på alle 11 officielle sprog på Europas og Cordis' websider for at gøre det lettere for konsortiernes deltagere at forstå kontrakterne. Se:(http://europa.eu.int/comm/research/fp6/working-groups/model-contract/index_en.html eller http://www.cordis.lu/fp6/find-doc.htm og klik på linket under overskriften »Model contract« under overskriften »Essential Documents«.)

| — | I forbindelse med smv-specifikke aktiviteter under det femte rammeprogram optrådte aktørerne for forskning og teknologisk udvikling (forskningscentre) som underkontrahenter for smv-partnerne. I den forbindelse fakturerede de smv'erne prisen for deres ydelse, hvilket førte til en omkostning for smv-partnerne, som delvis godtgøres af Fællesskabet. Eftersom en proformafaktura ud fra et regnskabsmæssigt synspunkt ikke beviser en omkostning, og eftersom den risikerer at åbne mulighed for ukorrekt anvendelse af medlemsstaternes nationale lovgivning, blev FTU-aktørerne anmodet om at udfærdige en egentlig faktura inklusive moms. |
| --- | --- |

—

I forbindelse med smv-specifikke aktiviteter under det femte rammeprogram optrådte aktørerne for forskning og teknologisk udvikling (forskningscentre) som underkontrahenter for smv-partnerne. I den forbindelse fakturerede de smv'erne prisen for deres ydelse, hvilket førte til en omkostning for smv-partnerne, som delvis godtgøres af Fællesskabet. Eftersom en proformafaktura ud fra et regnskabsmæssigt synspunkt ikke beviser en omkostning, og eftersom den risikerer at åbne mulighed for ukorrekt anvendelse af medlemsstaternes nationale lovgivning, blev FTU-aktørerne anmodet om at udfærdige en egentlig faktura inklusive moms.

Under det sjette rammeprogram er FTU-aktørerne kontrahenter ligesom smv-partnerne, dvs. direkte modtagere af fællesskabsstøtten. De opkræver derfor direkte de støtteberettigede omkostninger, de har haft i forbindelse med deres aktiviteter. Der kræves ingen fakturaer fra FTU-aktørerne under sjette rammeprogram.

| — | I forbindelse med det sjette rammeprogram har Kommissionen gjort en stor indsats for at afkorte fristen for at afgive tilsagn om og undertegne kontrakter og for at godkende og foretage betalinger. Kommissionen er nu kontraktligt forpligtet til at udbetale Fællesskabets finansieringstilskud til projekter i form af forfinansiering inden for 45 dage efter kontraktens ikrafttræden og de efterfølgende udbetalinger inden for 45 dage efter Kommissionens godkendelse af rapporterne for de enkelte rapporteringsperioder. Koordinatoren er derefter kontraktligt forpligtet til at fordele Fællesskabets bidrag til konsortiets øvrige deltagere i overensstemmelse med bestemmelserne i konsortieaftalen. Hvis Kommissionen ikke overholder fristen, kan kontrahenterne via koordinatoren kræve udbetaling af renter. |
| --- | --- |

—

I forbindelse med det sjette rammeprogram har Kommissionen gjort en stor indsats for at afkorte fristen for at afgive tilsagn om og undertegne kontrakter og for at godkende og foretage betalinger. Kommissionen er nu kontraktligt forpligtet til at udbetale Fællesskabets finansieringstilskud til projekter i form af forfinansiering inden for 45 dage efter kontraktens ikrafttræden og de efterfølgende udbetalinger inden for 45 dage efter Kommissionens godkendelse af rapporterne for de enkelte rapporteringsperioder. Koordinatoren er derefter kontraktligt forpligtet til at fordele Fællesskabets bidrag til konsortiets øvrige deltagere i overensstemmelse med bestemmelserne i konsortieaftalen. Hvis Kommissionen ikke overholder fristen, kan kontrahenterne via koordinatoren kræve udbetaling af renter.

| — | Med det sjette rammeprogram blev der indført nye finansielle og juridiske rammer for smv-aktiviteter. I modsætning til andre instrumenter under det sjette rammeprogram er der ikke noget finansielt solidarisk ansvar mellem deltagerne i smv-aktiviteter, hvorfor der skal foretages kontrol i henhold til Fællesskabets finansforordning (1). Kommissionen har dog til hensigt i betydelig grad at afkorte den tid, der går fra udvælgelsen af projektforslag til udarbejdelse og undertegnelse af kontrakten og udbetaling af Fællesskabets forfinansiering. |
| --- | --- |

—

Med det sjette rammeprogram blev der indført nye finansielle og juridiske rammer for smv-aktiviteter. I modsætning til andre instrumenter under det sjette rammeprogram er der ikke noget finansielt solidarisk ansvar mellem deltagerne i smv-aktiviteter, hvorfor der skal foretages kontrol i henhold til Fællesskabets finansforordning (1). Kommissionen har dog til hensigt i betydelig grad at afkorte den tid, der går fra udvælgelsen af projektforslag til udarbejdelse og undertegnelse af kontrakten og udbetaling af Fællesskabets forfinansiering.

| — | Det er Kommissionens mål at yde bistand til små og mellemstore virksomheder på en måde, der bedst muligt opfylder deres behov. Kommissionen bidrager aktivt til at gøre det nemmere at oprette konsortier og udarbejde forslag til forskningskontrakter ved at organisere eller deltage i informationsmøder og formidlingsarrangementer og tilbyde rådgivning om tekniske, juridiske eller finansielle spørgsmål vedrørende kontrakter under sjette rammeprogram inden for rammerne af de finansielle og forvaltningsmæssige krav. |
| --- | --- |

—

Det er Kommissionens mål at yde bistand til små og mellemstore virksomheder på en måde, der bedst muligt opfylder deres behov. Kommissionen bidrager aktivt til at gøre det nemmere at oprette konsortier og udarbejde forslag til forskningskontrakter ved at organisere eller deltage i informationsmøder og formidlingsarrangementer og tilbyde rådgivning om tekniske, juridiske eller finansielle spørgsmål vedrørende kontrakter under sjette rammeprogram inden for rammerne af de finansielle og forvaltningsmæssige krav.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, EFT L 357 af 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/786 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/786

---

(2004/C 84 E/0882)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0408/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om:   Gennemførelse af direktivet om ekstern støj i Nederlandene

På grundlag af direktivet om ekstern støj (2002/49/EF (1)) er alle medlemsstater forpligtede til at udarbejde støjkort for alle store lufthavne med over 50 000 operationer årligt.

Det fremgår af korrespondancen mellem den nederlandske regering og det nederlandske Andetkammer, at Nederlandene har til hensigt kun at udarbejde støjkort med tilhørende handlingsplan for lufthavnen Schiphol (Amsterdam).

Dataene vedrørende flyoperationer (fra det nederlandske statistiske kontor, Centraal Bureau voor de Statistiek, 2001) viser imidlertid et andet billede. Rotterdam (92 874), Groningen (61 324) og Maastricht (58 534) overskrider grænsen, mens Lelystad med 47 135 operationer ligger lige under den kritiske grænse.

Kan Kommissionen forelægge en liste over alle nederlandske lufthavne, der har over 50 000 operationer årligt?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe, hvis Nederlandene ikke opfylder sine forpligtelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. marts 2004)

Kommissionen har med interesse noteret sig det ærede medlems skriftlige forespørgsel om gennemførelsen af Parlamentets og Rådets direktiv 2002/49/EF af 25. juni 2002 om vurdering og styring af ekstern støj (2) i Nederlandene.

Ifølge artikel 7, stk. 1, i dette direktiv skal medlemsstaterne inden den 30. juni 2005 meddele Kommissionen, hvilke lufthavne der på deres område er omfattet af direktivet. Sådanne lufthavne er i direktivets artikel 3, litra p), beskrevet som »civile lufthavne, udpeget af medlemsstaten, med mere end 50 000 operationer om året (en operation er en start eller en landing), dog ikke medregnet trænings-operationer med små fly«.

I medfør af direktivets artikel 14 har medlemsstaterne indtil den 18. juli 2004 til at gennemføre direktiv 2002/49/CE i deres nationale lovgivninger, og Kommissionen har endnu ikke modtaget meddelelse om gennemførelse fra Nederlandene.

Derfor er Kommissionen ikke i øjeblikket i besiddelse af listen over nederlandske lufthavne, der er omfattet af direktiv 2002/49/EF, og finder ikke anledning til at indlede en overtrædelsesprocedure mod den nederlandske regering. Kommissionen takker det ærede medlem for at have henledt opmærksomheden på dette særlige punkt og vil sørge for, at medlemsstaterne anvender bestemmelserne i direktivet om ekstern støj på samtlige infrastrukturer og byområder, der er omfattet af direktivet.

---

(1)  EFT L 189 af 18.7.2002, s. 12.

(2)  EFT L 189 af 18.7.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/787 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/787

---

(2004/C 84 E/0883)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0410/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Aer Rianta

Er Kommissionen klar over og overvåger den den irske regerings planer om at opdele Aer Rianta, det statsejede selskab, der er ansvarlig for drift, styring og udvikling af lufthavnene i Dublin, Shannon og Cork? Mener Kommissionen, at planer om at overføre hele Aer Riantas gæld til Dublin lufthavn er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 92?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(19. april 2004)

Kommissionen er ikke bekendt med, at der skulle være tale om nogen gæld, men den har gennem pressen godt nok erfaret, at Aer Rianta er ved at bygge en ny terminal og anden støtteinfrastruktur i Cork lufthavn. Det fremgår også, at investeringsomkostningerne skal bæres af selskabet som helhed, og Kommissionen formoder, at det denne finansieringsordning, det ærede medlem henviser til.

Kommissionen vil holde sig løbende underrrettet om situationen og på dette grundlag beslutte, om det er nødvendigt at gribe ind under henvisning til statsstøttereglerne.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/787 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/787

---

(2004/C 84 E/0884)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0412/04

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Kontrol med eksport af tømmer fra Indonesien

Organiserede grupper på de vestlige og centrale indonesiske øer Sumatra, Kalimantan og Sulawesi har ulovligt fældet dele af regnskoven og eksporteret tømmer uden hensyn til miljøet og de lokale samfund, der er afhængig af det. Vestpapua er nu i fare for at blive hjemsøgt af disse grupper.

Kan Kommissionen fortælle, hvilke foranstaltninger der tages for at sikre, at tømmer, der importeres til EU, er fældet korrekt, registreret og lovligt eksporteret i overensstemmelse med Indonesiens lovgivning og handelsaftalerne mellem EU, Indonesien og WTO?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. marts 2004)

Medmindre det drejer sig om træarter, der er omfattet af konventionen om handel med udryddelsestruede arter (CITES), findes der ingen fællesskabslovgivning, som kun tillader import i EU af lovligt fældet tømmer. Der er endvidere ingen multilaterale aftaler, heller ikke under Verdenshandelsorganisationen (WTO), som direkte berører handel med ulovligt fældet tømmer.

Kommissionen har opstillet en række foranstaltninger vedrørende ulovlig træhugst og dertil knyttet handel i sin handlingsplan »Retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet (FLEGT)« (1), som blev vedtaget i 2003 og drøftet i Parlamentets Udvalg om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi. Disse foranstaltninger omfatter bl.a. et forslag om, at EU skal indgå frivillige FLEGT-partnerskabsaftaler med træeksporterende lande. Efter sådanne aftaler skulle kun træ fra disse lande, forsynet med et »lovlighedscertifikat«, kunne indføres i EU. I denne handlingsplan erklærer Kommissionen også, at den vil undersøge andre lovgivningsmuligheder.

Indonesien har udtrykt interesse for et sådant frivilligt FLEGT-partnerskab og samarbejder nu med Kommissionen om udarbejdelsen af et omfattende projekt, som skal hjælpe landet med at håndtere problemet med ulovlig tømmerhugst. Kommissionen vil i 2004 fremsætte forslag til en forordning, som skulle åbne mulighed for gennemførelse af ordningen med frivillige FLEGT-certifikater ved EU's grænser.

---

(1)  KOM(2003)251 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/788 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/788

---

(2004/C 84 E/0885)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0414/04

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Behandling af nordkoreanske flygtning i Folkerepublikken Kina

En gruppe på 12 nordkoreanske flygtninge er for nylig blevet arresteret af de kinesiske myndigheder i Beijing og Quindao (en havneby på østkysten, sydøst for Beijing). Hvis de bliver sendt tilbage til Nordkorea, vil de blive retsforfulgt, torteret, fængslet og oven i købet henrettet, fordi de har vovet at gå imod deres leder Kim Jung II.

Disse flygtninge bliver ofte hjulpet af kinesiske kristne, som risikerer deres egen frihed ved at prøve at hjælpe dem i sikkerhed.

I betragtning af at Kina har undertegnet FN's konvention om flygtninges retsstilling af 1951 og derfor er bundet af princippet om ikke at tilbagesende folk til et land, hvor de vil blive udsat for alvorlig forfølgelse, hvilket fremgår klart af de forfærdelige beretninger i den britiske presse om systematisk brug af gaskamre til at henrette mænd, kvinder og børn, vil Kommissionen da fordømme Nordkoreas åbenbare overtrædelse af dets internationale forpligtelser og fremføre, at en sådan adfærd ikke vil blive tålt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(18. marts 2004)

Nordkorea er i øjeblikket en kilde til stor bekymring for det internationale samfund og herunder EU. Kommissionen har gennem forskellige kanaler mulighed for at møde repræsentanter for den nordkoreanske regering og forelægge sine bekymringer. Spørgsmål om menneskerettighedssituationen, herunder forholdene for de nordkoreanske flygtninge ved grænsen til Kina, bliver systematisk taget op i forbindelse med disse regelmæssige politiske kontakter, senest under en række formelle drøftelser, der blev afholdt i december 2003 i Pyongyang. Kommissionen har gentagne gange over for de nordkoreanske myndigheder udtrykt sin bekymring over landets behandling af disse flygtninge, når de af Kina er blevet sendt tilbage til Den Demokratiske Folkerepublik Nordkorea, og har insisteret på, at Nordkorea respekterer disse borgeres grundlæggende rettigheder.

EU har endvidere forelagt en resolution om menneskerettighedssituationen i Nordkorea for FN's Menneskerettighedskommission i 2003, som blev vedtaget den 16. april 2003, og har til hensigt at forelægge en ny resolution i 2004 for at understrege sin fortsatte bekymring.

EU fører en bilateral dialog om menneskerettighederne med Kina og har inden for disse rammer systematisk rejst spørgsmålet om de nordkoreanske flygtninge i Kina. EU's faste holdning har her været at opfordre de kinesiske myndigheder til at behandle dette spørgsmål på en moderat og konstruktiv måde og således anvende princippet om »non-refoulement« i overensstemmelse med Genève-konventionen af 1951 om flygtninge samt at give FN's Flygtningehøjkommissariat adgang til grænseområdet mellem Nordkorea og Kina. Under den sidste runde i dialogen om menneskerettigheder, der blev afholdt i Dublin den 26. og 27. februar 2004, har EU for ganske nylig igen understreget sin holdning over for de kinesiske myndigheder. EU-trojkaen foretog desuden den 18. februar 2004 en henvendelse til det kinesiske udenrigsministerium i anledning af fængslingen og tilbageholdelsen i Kina af nordkoreanske borgere, som havde forladt deres land, og indtrængende anmodede Kina om ikke at blive tvangsrepatrieret til Nordkorea.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/789 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/789

---

(2004/C 84 E/0886)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0418/04

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Hævekortsikkerhed

Der udvikles stadig nye trick i forbindelse med pengeautomatsbedrag i EU. I den sidste tid har der været et stigende antal tilfælde, hvor hævekortdata via radio er blevet aflæst af en dertil manipuleret automat og kopieret over på nye kort. Kun tyske hævekort indeholder ekstra sikkerhedsforanstaltninger, der forhindrer den ovenfor beskrevne form for misbrug. Det vil endnu vare noget inden magnetkortet er afløst af en chip.

Planlægger Kommissionen skridt mod at indføre den slags sikkerhedsforanstaltninger inden for hele det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(5. april 2004)

Kommissionen er bekendt med de forskellige former for tricks, som kriminelle benytter sig af for at indsamle kortdata fra pengeautomater i EU. Disse tricks omfatter opstilling af falske pengeautomater eller ændringer af ægte automater med det formål at kopiere data fra hævekortenes magnetstribe. Efter kopiering af magnetstriben og tyveri af pinkoden overføres dataene normalt til blanke kort »hvide plastikkort«, som derefter anvendes ulovligt, hyppigt i ubevogtede automater eller terminaler.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, kan de sikkerhedsforanstaltninger, der beskrives af det ærede medlem, forhindre denne form for misbrug og har allerede været anvendt i Tyskland i mange år. De består i, at kortets magnetstribe ændres, og at der installeres en ny anordning i automaten. Så vidt Kommissionen ved, anvendes denne løsning i øjeblikket kun for kort, der er udstedt af tyske banker, og kun i forbindelse med hævning af kontanter fra pengeautomater i Tyskland. Sådanne sikkerhedsforanstaltninger kan ikke spores af terminaler i tyske butikker eller andre kommercielle terminaler (f.eks. benzinstationer eller salgsautomater).

EU's bankindustri har foretaget en nærmere undersøgelse af denne teknologi. Det konkluderes, at den er mindre avanceret end chippen og blev derfor ikke er valgt som den foretrukne løsning. EU's betalingskortselskaber og banker satser i stedet på at introducere chipkort i alle medlemsstater inden 2005 for at undgå bedrageri og falskneri af kort. Når de nye terminaler og pengeautomater, der er i stand til at aflæse chipkort, er installeret i alle medlemsstater, vil ovennævnte kriminelle fremgangsmåde ikke længere være muligt.

Det er muligt, at overgangen til chipkort i nogle lande vil tage længere tid på grund af det øjeblikkelige udviklingsniveau, antallet af kort, der skal genudstedes, og antallet af hæveautomater og terminaler, der skal erstattes eller ændres. Selv under disse omstændigheder er bankerne i det indre marked ikke interesserede i at indføre de sikkerhedsforanstaltninger, der anvendes i forbindelse med de tyske kort og pengeautomater som en midlertidig løsning. Det kræver nemlig endnu en tilpasning af hæveautomaterne og afløsningskortene, som medfører yderligere omkostninger i forbindelse med overgangen til chips og desuden gør denne overgang endnu mere langvarig.

Kommissionen har derfor ikke planer om at indføre de sikkerhedsforanstaltninger, der anvendes i Tyskland. Kommissionens målsætning går i stedet ud på at sikre, at chipkort og terminaler kan anvendes i EU så hurtigt som muligt. Kommissionen vil i 2004 forelægge en rapport til Parlamentet og Rådet om EU's handlingsplan for 2001-2003 for bekæmpelse af bedrageri. Som led i forskningsprogrammet for informationsteknologier (IST) støtter Kommissionen endvidere projekter, der går ud på at anvende chipkort til identifikationsformål.

I stedet for at give bemyndigelse til detaljerede sikkerhedsforanstaltninger består Kommissionens rolle i at skabe kraftige incitamenter for at få betalingsudbydere til at implementere sådanne foranstaltninger, om nødvendigt ved at fastsætte regler om erstatningsansvar. Der er i øjeblikket en stigning i antallet af tilfælde, hvor kort forfalskes og pinkoder stjæles ved brug af elektroniske anordninger. Kommissionen vil undersøge disse spørgsmål i forbindelse med et kommende forslag om et nyt lovgrundlag for betalinger i det indre marked.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/790 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/790

---

(2004/C 84 E/0887)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0447/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Tørveeksport til Italien

Tørv er et af de mest almindelige materialer i løs vægt til havebrug. Tørverige lande som Tyskland, Skandinavien og Nederlandene eksporterer en stor del af deres tørv til »tørvefattige« lande som Italien. Rigtig mange italienske firmaer har i årevis importeret tørv ad søvejen fra disse lande. Der er imidlertid problemer med at få denne import afviklet gnidningsløst. Vanskeligheder i italienske havne (f.eks. arbejdsproblemer, høje omkostninger og gebyrer) er grunden til, at disse transporter nu transporteres tværs gennem Europa ad landevejen. Statistiske data bekræfter dette: 76 % af Italiens tørveimport fra Tyskland transporteres ad landevejen, 79 % fra Nederlandene og oven i købet 100 % fra Frankrig, selv om den billigere og mere miljøvenlige søvej faktisk burde være en mulighed.

Kommissionen bedes tage stilling til dette faktum.

Støtter Kommissionen skibstransporten?

Overvejes der fælles retningslinjer med henblik på at fremme skibstransporten frem for den dyrere, skadelige og miljøforurenende landevejstransport tværs gennem Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(5. april 2004)

Kommissionen føler sig overbevist om, at tyske, franske og nederlandske eksportører af tørv til Italien vælger den transportmåde, der er den mest hensigtsmæssige ud fra en forretningsmæssig vurdering. Det endelige bestemmelsessted i Italien for tørven kan meget vel være langt væk fra havne, og ved enhver vurdering er det derfor nødvendigt at tage højde for bl.a. havneomkostninger, lastning, losning og transport til det endelige bestemmelsessted.

Kommissionen har i en årrække ført en aktiv politik for at fremme nærskibsfart, som er blevet et mere og mere rentabelt alternativ til vejtransport.

Endvidere kan Kommissionen i henhold til kapitel 10 i de seneste EU-retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren (C(2004)43) godkende visse former for støtte til nærskibsfart.

Med udgangspunkt i princippet om brugerens frie valg af transportmåde, lægges vægten ikke primært på direkte lovgivningsmæssige foranstaltninger for at fremme den alternative søtransport, men i højere grad på at tilbyde og fremme en bæredygtig og sikker form for transport af produkter, som kan transporteres på forskellige måder, som f.eks. tørv i løs vægt.

Hovedformålet med Kommissionens politik er at sikre bæredygtigheden i det europæiske transportsystem nu og i fremtiden. Denne politik er beskrevet i Kommissionens meddelelse om udviklingen af nærskibsfart (1) og i programmet til fremme af denne transportmåde (2).

---

(1)  KOM(1999) 317 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 155 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/791 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/791

---

(2004/C 84 E/0888)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0448/04

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Forsøg med ikke-menneskelige primater i Münster, Tyskland

Kommissionen har tidligere udtalt, at direktiv 86/609/EØF (1) ikke er tilstrækkeligt til at sikre ikke-menneskelige primaters velfærd. Kommissionens ændringsforslag til det 6. rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling fastslår, at forskningsaktiviteter skal respektere forsøgsdyrenes beskyttelse i overensstemmelse med fællesskabsretten, og medarbejdere i forskningsprojekter må handle i overensstemmelse med gældende regler og bestemmelser i de lande, hvor forskningen finder sted.

Den britiske komité til afskaffelsen af vivisektion (BUAV) hævder efter fire måneders efterforskning, at personalet misrøgter ikke-menneskelige primater i Covance dyreforsøgslaboratorierne i Münster i Tyskland. I betragtning af, at Miljøministeriet i Nordrhein-Westfalen har iværksat en procedure for at inddrage Covance tilladelsen til at have og anvende forsøgsdyr, vil Kommissionen så fordømme Covance for behandlingen af dyrene samt forbyde brugen af ikke-menneskelige primater til forskning inden for hele den europæiske union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(13. april 2004)

Brugen af ikke-menneskelige primater er et af de mest følsomme spørgsmål i forbindelse med dyreforsøg. Kommissionen er blevet informeret om behandlingen af disse primater i Covance dyreforsøgslaboratorierne i Münster (Nordrhein-Westfalen) i Tyskland. Den har siden undersøgt sagen og konstateret, at de tyske myndigheder har skyndt sig at træffe passende foranstaltninger. Kommissionen ser derfor ingen grund til at foretage yderligere undersøgelser i sagen.

Kommissionen har indledt en revision af Rådets direktiv 86/609/EØF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål. Sigtet med revisionen er at stramme lovgivningen om dyreforsøg i EU og sikre, at de dyr, der stadig bruges til forsøg, får passende pleje og en human behandling. I den sammenhæng ses der bl.a. på krav og betingelser, der skal opfyldes for at opnå tilladelse til dyreforsøg, krav til personale og laboratorier samt inspektioner af virksomheder, der avler, leverer eller bruger forsøgsdyr.

Den Videnskabelige Styringskomité (Scientific Steering Committee — SSC) har gjort opmærksom på det fortsatte behov for forsøg med ikke-menneskelige primater inden for biomedicinsk forskning (2). SSC har imidlertid også understeget, at forslag om forsøg med disse primater skal begrundes i hvert enkelt tilfælde.

Brugen af ikke-menneskelige primater til forsøg er et af de emner, der skal tages op til grundig overvejelse ved revisionen af direktiv 86/609/EØF. For at få den nødvendige baggrundsinformation har Kommissionen anmodet Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel (Scientific Committee on Animal Health and Animal Welfare — SCAHAW) om at afgive en udtalelse om ikke-menneskelige primaters velfærd, når de anvendes som forsøgsdyr (3). Udtalelsen blev vedtaget den 17. december 2002 og benyttes nu som baggrundsdokument ved revisionen af direktivet.

---

(1)  EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1.

(2)  Den Videnskabelige Styringskomité: »Behovet for ikke-menneskelige primater inden for biomedicinsk forskning«, erklæring vedtaget den 4.-5. april 2002. Teksten kan findes på Internet-adressen: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/ssc/out253_en.pdf.

(3)  http://europa.eu.int/comm/food/fs/aw/aw_scahaw_en.html.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/792 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/792

---

(2004/C 84 E/0889)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0450/04

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Falske pengesedler

Den Europæiske Centralbank har meddelt, at der i løbet af 2003 er blevet taget 550 000 falske eurosedler ud af omløb. Af de beslaglagte pengesedler var 52 % 50-eurosedler, 30 % 20-eurosedler og 12,7 % 100-eurosedler. Vil Kommissionen oplyse, hvilke initiativer den har taget eller vil tage for at begrænse dette problem og den samlede sum, de beslaglagte eurosedler beløber sig til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(25. marts 2004)

Den opgave, det er at beskytte eurosedler og -mønter mod falskmøntneri, løses i fællesskab af de kompetente nationale myndigheder, Den Europæiske Centralbank, Europol og Kommissionen. Disse europæiske institutioners og organers rolle og ansvar komplementerer hinanden.

Med henblik på at beskytte eurosedlerne og -mønterne mod falskmøntneri er der vedtaget lovgivning på fællesskabsplan, herunder:

| — | lovgivning om nødvendige foranstaltninger til at beskytte euroen mod falskmøntneri (1) |
| --- | --- |

—

lovgivning om nødvendige foranstaltninger til at beskytte euroen mod falskmøntneri (1)

| — | lovgivning om øget beskyttelse af eurosedler og -mønter ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner over for falskmøntneri (2) og |
| --- | --- |

—

lovgivning om øget beskyttelse af eurosedler og -mønter ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner over for falskmøntneri (2) og

| — | lovgivning om oprettelse af et udvekslings-, bistands- og træningsprogram (Pericles) til beskyttelse af euroen (3). |
| --- | --- |

—

lovgivning om oprettelse af et udvekslings-, bistands- og træningsprogram (Pericles) til beskyttelse af euroen (3).

Med disse mekanismer sikres en stærk beskyttelse af eurosedler og -mønter mod falskmøntneri gennem øget samarbejde på tværs af landegrænser og kompetencer samt intensiv træning på nationalt, europæisk og internationalt plan.

Kommissionen har sat mange ressourcer ind på at færdiggøre fællesskabsreglerne om beskyttelse af euroen i de nye medlemsstater. Der lægges særlig vægt på at bekæmpe den stigende trussel fra euroforfalskninger fra lande uden for EU. Oprettelsen af fælles undersøgelsesgrupper blandt medlemsstaterne med bistand fra Europol styrker de retshåndhævende organers initiativer.

I samarbejde med medlemsstaterne og de øvrige europæiske institutioner og organer arbejder Kommissionen også på at sikre gennemførelsen af forordning (EF) nr. 1338/2001, især artikel 6 om kreditinstitutternes forpligtelser.

Endelig er Den Europæiske Centralbank og Kommissionen i færd med at øge kommunikations-bestræbelserne vedrørende beskyttelsen af euroen.

Kommissionen vil fortsat tage alle de nødvendige skridt for at styrke beskyttelsen af eurosedler og -mønter mod svig og falskmøntneri.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri, EFT L 181 af 4.7.2001, Rådets afgørelse af 29. april 1999 om udvidelse af Europols mandat til at omfatte bekæmpelse af falskmøntneri og forfalskning af betalingsmidler, EFT C 149 af 28.5.1999.

(2)  Rådets rammeafgørelse af 29. maj 2000 om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelsen af euroen, EFT L 140 af 14.6.2000.

(3)  Rådets afgørelse af 17. december 2001 om et handlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri, EFT L 339 af 21.12.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/793 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/793

---

(2004/C 84 E/0890)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0452/04

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   INFO 2000-programmet

Målsætningen for det flerårige fællesskabsprogram INFO 2000, der løber over en periode på fire år, var at fremme udviklingen af europæisk multimedieindholdsindustri og bidrage til EU-borgernes faglige, sociale og kulturelle udvikling.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke støtteforanstaltninger der er truffet til programmet, og specificere bevillingerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. marts 2004)

INFO 2000-programmet til fremme af udbuddet og anvendelsen af multimedier blev vedtaget i 1996 (1) og afsluttet i 1999. Der blev foretaget en endelig evaluering af programmet og dets effekt i 2000. Resultaterne heraf blev meddelt Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget i maj 2001 (2). Evalueringsrapporten er tilgængelig på (http://www.cordis.lu/econtent/studies/studies.htm). Under den fireårige gennemførelse af programmet blev der ydet en samlet støtte på 68,6 mio. EUR til 149 forskellige foranstaltninger. Støttens fordeling er angivet nedenfor:

Udgifter under INFO 2000-programmet (1996-1999)

| (mio. EUR) |
| --- |
| | Udgift |
| Aktionslinje 1:
  Stimulering af efterspørgsel og oplysningsvirksomhed | 15,6 |
| Aktionslinje 2:
  Udnyttelse af information i Europas offentlige sektor | 13,8 |
| 2.1 | Udvikling af politikker for adgang til og udnyttelse af information hos den offentlige sektor i Europa |

(mio. EUR)

Udgift

Aktionslinje 1:

Stimulering af efterspørgsel og oplysningsvirksomhed

15,6

Aktionslinje 2:

Udnyttelse af information i Europas offentlige sektor

13,8

2.1

Udvikling af politikker for adgang til og udnyttelse af information hos den offentlige sektor i Europa

0,9

| 2.2 | Sammenkædning af oversigter over information hos den offentlige sektor |
| --- | --- |

2.2

Sammenkædning af oversigter over information hos den offentlige sektor

3,2

| 2.3 | Udnyttelse af indholdsressourcer hos den offentlige sektor |
| --- | --- |

2.3

Udnyttelse af indholdsressourcer hos den offentlige sektor

9,6

Aktionslinje 3:

Aktivering af Europas multimediepotentiale

34,2

| 3.1 | Stimulering af europæisk multimedieindhold af høj kvalitet |
| --- | --- |

3.1

Stimulering af europæisk multimedieindhold af høj kvalitet

31,2

| 3.2 | Handel med intellektuelle ejendomsrettigheder til multimedier |
| --- | --- |

3.2

Handel med intellektuelle ejendomsrettigheder til multimedier

3,0

| Aktionslinje | 4: Støtteaktioner |
| --- | --- |

Aktionslinje

4: Støtteaktioner

5,0

| 4.1 | Overvågning og analyse af multimedieindholdsmarkedet |
| --- | --- |

4.1

Overvågning og analyse af multimedieindholdsmarkedet

2,9

| 4.2 | Udbredelse af brugen af standarder for multimedieindhold |
| --- | --- |

4.2

Udbredelse af brugen af standarder for multimedieindhold

0,6

| 4.3 | Tilskyndelse til udvikling af færdigheder på europæisk plan |
| --- | --- |

4.3

Tilskyndelse til udvikling af færdigheder på europæisk plan

1,5

I ALT

68,6

---

(1)  Rådets beslutning 96/339/EF af 20. maj 1996 om vedtagelse af et flerårigt fællesskabsprogram til stimulering af udviklingen af en europæisk multimedieindholdsindustri og fremme af anvendelsen af multimedieindhold i det spirende informationssamfund (INFO 2000), EFT L 129 af 30.5.1996.

(2)  KOM(2001) 276 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/794 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/794

---

(2004/C 84 E/0891)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0462/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Guinea-Bissau — bistand fra Kommissionen

I sit svar på min forespørgsel E-3129/03 (1) meddelte Kommissionen, at den var ved at undersøge mulighederne for at påvirke udviklingen i Guinea-Bissau i en positiv retning.

Det oplyses i medierne, at FN's Udviklingsprogram (UNDP) for nylig har oprettet en nødfond med henblik på at bistå Guinea-Bissau med at retablere den sociale sektor, som er ramt af den næsten permanente krise, landet har befundet sig i siden 1998.

En del af de 18 mio. USD, der er til rådighed, vil blive anvendt til at lønne de ansatte i social- og undervisningssektoren, som ikke har fungeret på grund af manglende midler.

Nederlandene og Portugal er blandt de lande, som allerede har bidraget til UNDP-fonden, så livet i Guinea til en vis grad kan blive normaliseret og for at man ikke skal undlade at gennemføre parlamentsvalget i marts 2004, der første i over fire år.

Rådet udtalte sig forleden generelt positivt og optimistisk om situationen i landet.

Hvilke konklusioner er Kommissionen nået frem til med hensyn til den mest hensigtsmæssige måde til at påvirke udviklingen i en positiv retning?

Hvilke konkrete foranstaltninger har Kommissionen truffet eller har den til hensigt at træffe?

Idet registreringen af vælgerne er afsluttet, yder Kommissionen så menneskelig og materiel bistand til gennemførelsen af parlamentsvalget, så dette kan finde sted på den fastsatte dato den 28. marts og danne baggrund for demokratiske løsninger, og landet kan komme ud af den langvarige krise, den befinder sig i? På hvilken måde vil Kommissionen gennemføre dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(19. april 2004)

Kommissionen ønsker først og fremmest at understrege, at den naturligvis er enig i vurderingen af situationen i Rådes konklusioner, som det ærede medlem henviser til.

Konklusionerne af konsultationerne vedrører gennemførelsen af de forpligtelser, de guineanske myndigheder har påtaget sig, dvs.

| — | overgangsprogram og afholdelse af parlamentsvalg (28. marts 2004) |
| --- | --- |

—

overgangsprogram og afholdelse af parlamentsvalg (28. marts 2004)

| — | vedtagelse af foranstaltninger til sanering af de offentlige finanser |
| --- | --- |

—

vedtagelse af foranstaltninger til sanering af de offentlige finanser

| — | bekræftelse af processen for genskabelse af retsvæsenets uafhængighed og genetablering af den civile kontrol med de væbnede styrker. |
| --- | --- |

—

bekræftelse af processen for genskabelse af retsvæsenets uafhængighed og genetablering af den civile kontrol med de væbnede styrker.

EU vil i tre måneder nøje følge udviklingen i situationen på grundlag af månedlige rapporter.

Kommissionen sikrer opfølgningen og gennemgår grundigt, bl.a. på stedet, de forpligtelser, myndighederne har påtaget sig, og som har været genstand for konsultationer, især forpligtelserne nævnt ovenfor. Det er først efter den aftalte opfølgningsperiode, at der kan træffes beslutninger.

Kommissionen vil gerne understrege, at samarbejdet fortsætter normalt under disse konsultationer.

Med hensyn til EF-støtte til parlamentsvalget har Kommissionen i juli 2003 i forbindelse med 9. Europæiske Udviklingsfond gennemført en finansieringsaftale på 1,2 mio. EUR til støtte for valgafholdelsen. Finansieringen tager sigte på udstyr, hjælpematerialer, støtte til logistikadministration, bevidstgørelse, uddannelse og faglig bistand. Projektet er i gang og forløber i overensstemmelse med finansieringsaftalen.

---

(1)  Se side 731.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/795 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/795

---

(2004/C 84 E/0892)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0463/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Europa og terrorisme

Som svar på min forespørgsel E-1992/03 (1) EU's udtaler medlem af Kommissionen, António Vitorino, at EU's »indsats mod terrorismen (imidlertid) går længere end til blot at evaluere trusler«, ligesom han fremhæver, at der også skal tages hensyn til de forhold, der giver næring til terrorismen.

Kommissionen mener på dette felt at kunne spille en større rolle på dette særligt følsomme område, hvor EU bør anvende alle sine forhåndenværende redskaber: udvikling, handel, retlige og indre anliggender og andre aspekter i forbindelse med Barcelona-processen samt sikkerhedsforanstaltninger til bekæmpelse af dette fænomen.

Hvilken rolle mener Kommissionen, at den i praksis kan spille? Mener Kommissionen, at der er enighed blandt medlemsstaterne herom?

Hvordan vurderer Kommissionen den nuværende brug af de midler, EU har til sin rådighed? Hvilke er dens vigtigste prioriteter for en optimal udnyttelse af disse muligheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(5. april 2004)

Kommissionens operationelle rolle/konsensus blandt medlemsstaterne

Generelt støtter EU det operationelle samarbejde i kampen mod terrorisme ved at fastlægge bedre former for oplysningsudveksling blandt politi og efterretningstjenester, der har ansvar for at bekæmpe terrorisme. Hvad angår Kommissionens specifikke rolle i operationelle foranstaltninger, deltager den aktivt i de relevante arbejdsgrupper, som Rådet har oprettet, og hvor foranstaltningerne til bekæmpelse af terrorisme udvikles. Kommissionen deltager blandt andet i den arbejdsgruppe om terrorisme (TWG) i Rådet, hvor terrortruslen mod EU vurderes hvert halve år, og den har ligeledes til opgave at definere nye samarbejdsinstrumenter.

Inden for retlige og indre anliggender (RIA) er der vedtaget adskillige lovgivningsforanstaltninger om operationelt samarbejde i kampen mod terrorismen, for eksempel Rådets rammeafgørelse af 13. juni 2002 om bekæmpelse af terrorisme (2) og Rådets henstilling af 26. april 2002 om multinationale ad hoc-grupper til udveksling af oplysninger om terrorister (3) i den forudgående undersøgelsesfase.

Gennemførelsen af Rådets rammeafgørelse vil gøre det lettere for politi og domstole at arbejde sammen, idet strafferetten i medlemsstaterne bliver rettet ind. Den vil også bidrage til et tættere samarbejde med tredjelandene og til forberedelse og anvendelse af internationale instrumenter til forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme.

I overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union vedtages sådanne instrumenter altid enstemmigt af medlemsstaterne, hvilket afspejler medlemsstaternes enighed.

Om samarbejdet med landene i Nordafrika og Mellemøsten med hensyn til RIA skal det bemærkes, at som følge af henstillingerne fra udenrigsministrenes møde i Marseille (november 2000) blev der vedtaget et rammedokument om god regeringsførelse og retsstat af udenrigsministrene fra EU og dets 12 partnere i Middelhavsområdet på deres møde i Valencia i april 2002. I dokumentet var der opbakning til tanken om et regionalt program inden for retlige anliggender, bekæmpelse af narkotika, organiseret kriminalitet og terrorisme samt samarbejde i forbindelse med social integration af indvandrere, indvandring og personers bevægelighed.

Programmets fokus ligger på at tilskynde til reformer og samarbejde mellem forskellige retssystemer, bekæmpelse af kriminalitet og narkotika og at sikre en fælles tilgang til styringen af indvandrerstrømme, uden at den overordnede balance i partnerskabet forsvinder af syne, især hvad angår indvandringsspørgsmålet.

Programmet, som har et samlet budget på 6 mio. EUR, vil blive gennemført over tre år.

Programmet omfatter tre slags initiativer:

| a) | Oplæring af dommere, advokater og protokolførere og oprettelse af et permanent netværk for Europa og Middelhavsområdet med retlig oplæring rettet mod ledere af udannelsesinstitutioner eller institutter for dommeruddannelse (dommere og anklagere), advokater og retspersonale, juridisk administrativt personale eller personer med ansvar for uddannelse af dommere, advokater og retspersonale. Der er afsat 2 mio. EUR i programmet til disse initiativer. |
| --- | --- |

a)

Oplæring af dommere, advokater og protokolførere og oprettelse af et permanent netværk for Europa og Middelhavsområdet med retlig oplæring rettet mod ledere af udannelsesinstitutioner eller institutter for dommeruddannelse (dommere og anklagere), advokater og retspersonale, juridisk administrativt personale eller personer med ansvar for uddannelse af dommere, advokater og retspersonale. Der er afsat 2 mio. EUR i programmet til disse initiativer.

| b) | Oplæring af politifolk og andre tjenestemænd med speciale i regionalt politisamarbejde, rettet mod personer med ansvar for centrale tjenestegrene, der arbejder med politiet, samt internationalt samarbejde, ledere af uddannelsesinstitutioner, politiskoler og lignende. Der er afsat 2 mio. EUR i programmet til disse initiativer, og der er indgået kontrakt med den europæiske politiskole (CEPOL) ved udgangen af februar 2004. Den første session med bekæmpelse af terrorisme finder sted i Frankrig i maj med deltagelse af politifolk fra Marokko, Tunesien, Algeriet, Italien, Spanien og Frankrig (og formentlig også fra Egypten). |
| --- | --- |

b)

Oplæring af politifolk og andre tjenestemænd med speciale i regionalt politisamarbejde, rettet mod personer med ansvar for centrale tjenestegrene, der arbejder med politiet, samt internationalt samarbejde, ledere af uddannelsesinstitutioner, politiskoler og lignende. Der er afsat 2 mio. EUR i programmet til disse initiativer, og der er indgået kontrakt med den europæiske politiskole (CEPOL) ved udgangen af februar 2004. Den første session med bekæmpelse af terrorisme finder sted i Frankrig i maj med deltagelse af politifolk fra Marokko, Tunesien, Algeriet, Italien, Spanien og Frankrig (og formentlig også fra Egypten).

| c) | Overvågning, analyse og prognosticering af indvandring i EU og partnerlandene i Middelhavsområdet med henblik på at udvikle og gennemføre indvandringspolitikker. Der er afsat 2 mio. EUR i programmet til disse initiativer, og den 1. februar 2004 blev der indgået kontrakt med Det Europæiske Universitetsinstitut. |
| --- | --- |

c)

Overvågning, analyse og prognosticering af indvandring i EU og partnerlandene i Middelhavsområdet med henblik på at udvikle og gennemføre indvandringspolitikker. Der er afsat 2 mio. EUR i programmet til disse initiativer, og den 1. februar 2004 blev der indgået kontrakt med Det Europæiske Universitetsinstitut.

Vurdering af de nuværende instrumenter og mulige forbedringer

Virkningen af de foranstaltninger, som Den Europæiske Union træffer i kampen mod terrorisme, afhænger af, om de håndhæves af de forskellige medlemsstater.

Kommissionen aflægger snart beretning om gennemførelsen af rammeafgørelsen af 13. juni 2002.

Den nyoprettede mekanisme til vurdering af retssystemerne og deres anvendelse på nationalt plan i kampen mod terrorisme (Rådets afgørelse af 28. november 2002), som Kommissionen deltager i, anvendes til at fastslå de nationale retssystemers muligheder for at bekæmpe terrorisme og vurdere samarbejdet mellem de forskellige medlemsstaters administrationer og organer på terrorområdet, især hvad angår retsinstanser, retshåndhævende myndigheder og efterretningstjenester. Der foretages også vurdering af det internationale samarbejde og gennemførelsen af EU's og FN's foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, herunder gennemførelsen af EU's rammeafgørelse om bekæmpelse af terrorisme.

---

(1)  EUT C 70 E af 20.3.2004, s. 70.

(2)  EFT L 164 af 22.6.2002.

(3)  Dokument 57156/02 Enfopol 19, rev. 6.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/797 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/797

---

(2004/C 84 E/0893)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0468/04

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Konkurrence inden for glassektoren

Er Kommissionen klar over, at EU's glasproducenter står over for to former for illoyal konkurrence? For det første skal de konkurrere med plastindustrien, som har fået fastsat langt lavere mål for genudnyttelse i emballerings- og affaldsdirektiverne end de mål, der er fastsat for glasindustrien. For det andet skal de konkurrere med glasproducenterne i tiltrædelsesstaterne, som på lang sigt er undtaget fra at skulle opfylde de standarder på miljøområdet, der følger af gennemførelsen af Kyoto-aftalen.

Vil Kommissionen bestræbe sig på at sikre, at gennemførelsen af disse ønskværdige direktiver ikke skaber illoyal konkurrence ved at give konkurrenterne mulighed for at undgå forpligtelser, som også de bør være underkastet på lige fod? Vil Kommissionen i givet fald foreslå den nødvendige afhjælpende lovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. marts 2004)

Genanvendelsesmålenes indflydelse på konkurrencen mellem forskellige emballagematerialer afhænger ikke af de specifikke målniveauer, men af omkostningerne ved genanvendelsen. Genanvendelsesomkostningerne pr. ton er væsentligt højere for plast end for glas, og genanvendelsen af glas sparer også flere omkostninger til anskaffelse af nye råmaterialer, end det er tilfældet for plast. Skønt genanvendelsesmålene er forskellige afhængig af materialetypen, er det af ovennævnte grunde vanskeligt at vurdere, om denne forskel får indflydelse på konkurrencen mellem materialerne, og hvilket materiale der tilfalder de gunstigste vilkår. Skulle denne påvirkning imidlertid være reel, formodes den at være lille sammenlignet med andre konkurrencepåvirkende faktorer som f.eks. produktionsomkostninger, forbrugerpræferencer osv.

Kommissionens forslag (1) til nye genanvendelsesmål byggede på den opfattelse, at alle emballagematerialer må bidrage til at mindske miljøpåvirkningen i kraft af genanvendelsesniveauer, der afspejler deres specifikke omkostninger og fordele. I forbindelse med lovgivningsprocessen drøftede Europa-Parlamentet og Rådet indgående niveauer for genanvendelsesmålene, og dette mundede ud i vedtagelsen af direktiv 2004/12/EF af 11. februar 2004 (2). Der konstateres for øjeblikket intet behov for at foreslå en ændring af målene.

EU-lovgivningen, som sætter Den Europæiske Union i stand til at opfylde sine forpligtelser i medfør af Kyoto-protokollen, indeholder ingen undtagelsesbestemmelser for tiltrædelseslandene.

---

(1)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald, KOM(2004) 127 endelig udg.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/12/EF af 11. februar 2004 om ændring af direktiv 94/62/EF, EUT L 47 af 18.2.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/798 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/798

---

(2004/C 84 E/0894)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0479/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Kommissionens udvælgelsesprøver

Med hensyn til Kommissionens udvælgelsesprøver til besættelse af ledige stillinger kan Kommissionen oplyse, hvilke beståelseskriterier der anvendes?

Omfatter disse kriterier ansøgerens nationalitet?

Har Kommissionen nogen mål for antallet af ansøgere, der består fra hver enkelt medlemsstat? I bekræftende fald, hvad er disse mål nu og tillige efter udvidelsen af EU?

Kan Komissionen oplyse de beståede ansøgeres resultater ved udvælgelsesprøverne efter nationalitet i 2001, 2002 og 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(18. marts 2004)

Ledige stillinger i Kommissionen opslås først internt for at give de ansatte mulighed for intern mobilitet. Hvis dette opslag ikke giver resultat i form af en eller flere passende interne ansøgere, kan man derefter anvende resultaterne fra åbne udvælgelsesprøver.

Ansøgere, som har bestået udvælgelsesprøven, bliver herefter bedømt, for at man kan finde dem, hvis profil stemmer bedst overens med kravene i stillingsannoncen, som udarbejdes på baggrund af jobbeskrivelsen af den pågældende stilling. De kriterier, der lægges til grund, er de fagområder, der er genstand for udvælgelsesprøven (jura, økonomi osv.), ansøgernes almene/erhvervsfaglige uddannelse og erfaring samt sprogkundskaber, hvor det er relevant.

Rekrutteringsgrundlaget er fastlagt i artikel 27 i tjenestemandsvedtægten, hvori det hedder:

| | Det skal ved ansættelse tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet; de skal udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Fællesskabernes medlemsstater. |
| --- | --- |

Det skal ved ansættelse tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet; de skal udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Fællesskabernes medlemsstater.

| | Tjenestemændene udvælges uden hensyn til race, politisk, filosofisk eller religiøs overbevisning, køn eller seksuel orientering og uafhængigt af deres civilstand eller familiemæssige forhold. |
| --- | --- |

Tjenestemændene udvælges uden hensyn til race, politisk, filosofisk eller religiøs overbevisning, køn eller seksuel orientering og uafhængigt af deres civilstand eller familiemæssige forhold.

| | Ingen stilling kan forbeholdes borgere fra en bestemt medlemsstat. |
| --- | --- |

Ingen stilling kan forbeholdes borgere fra en bestemt medlemsstat.

Som det klart fremgår af sidste sætning i denne artikel, kan Kommissionen ikke reservere eller øremærke en stilling til udvalgte ansøgere af en bestemt nationalitet og dermed gøre en ansøgers nationalitet til et af de afgørende kriterier for udvælgelse af en person til stillingen. Men institutionerne, herunder Kommissionen, skal også være bevidste om deres forpligtelse til at rekruttere »på et så bredt geografisk grundlag som muligt«. Det betyder, at institutionerne søger at sikre, at der blandt medarbejderne er et rimeligt antal statsborgere fra hver medlemsstat. Retten i Første Instans har givet en klar fortolkning af denne regel (1), nemlig at der i henhold til vedtægten kun kan lægges vægt på nationalitet i tilfælde, hvor ansøgerne i væsentlig grad fremviser de samme kvalifikationer.

Tjenestemandsvedtægtens bestemmelser kan fraviges ved en forordning vedtaget af Rådet med henblik på f.eks. at besætte ledige stillinger ved udnævnelse af ansøgere af en bestemt nationalitet. Rådet har traditionelt vedtaget sådanne »undtagelsesforordninger« i anledning af optagelsen af en ny medlemsstat. Det er også tilfældet med den aktuelle udvidelse, hvor Rådet er i færd med at vedtage en forordning, hvori det bestemmes, at »ledige stillinger indtil den 31. december 2010 kan besættes ved udnævnelse af statsborgere fra Cypern, Estland, Letland, Litauen, Malta, Polen, Slovakiet, Slovenien, Den Tjekkiske Republik og Ungarn, efter datoen for disse landes tiltrædelse og inden for rammerne af de afsatte stillinger, idet der tages hensyn til budgetforhandlingerne.« Rådets forordning har således til formål at sikre, at der bliver en retfærdig og ligelig repræsentation af statsborgere fra de 10 nye medlemsstater i institutionernes personalegrupper.

Kommissionen har ikke på forhånd fastlagt nationalitetsmål for antallet af udvalgte ansøgere fra de eksisterende medlemsstater. Det er kun i forbindelse med en udvidelse, at der sættes sådanne overordnede rekrutteringsmål (se nedenfor). I det aktuelle tilfælde besluttede Kommissionen (2), at der på baggrund af objektive kriterier (medlemsstatens befolkningsstørrelse, vægtede stemmetal i Rådet og antal pladser i Parlamentet) og en klar metode skulle besættes 3 441 stillinger med statsborgere fra de nye medlemsstater inden udgangen af den i Rådets forordning fastlagte overgangsperiode (dvs. december 2010). Anvendelsen af kriterier og metode har resulteret i nedenstående offentliggjorte vejledende rekrutteringsmål:

Vejledende rekrutteringsmål

| | Samlet antal ansatte |
| --- | --- |
| Malta | 83 |
| Cypern | 110 |
| Estland | 117 |
| Slovenien | 134 |
| Letland | 155 |
| Litauen | 241 |
| Slovakiet | 279 |
| Ungarn | 489 |
| Tjekkiet | 492 |
| Polen | 1 341 |
| I alt | 3 441 |

Samlet antal ansatte

Malta

83

Cypern

110

Estland

117

Slovenien

134

Letland

155

Litauen

241

Slovakiet

279

Ungarn

489

Tjekkiet

492

Polen

1 341

I alt

3 441

Om disse vejledende mål nås, afhænger vel at mærke af, om budgetmyndigheden bekræfter, at den vil bevilge de ekstra midler, som der bliver behov for i forbindelse med udvidelsen af Unionen med 10 nye medlemsstater. Hvis stillingsfortegnelsen ikke øges år for år i overensstemmelse med behovsprognosen, vil andelen af stillinger besat med statsborgere fra de nye medlemsstater naturligvis skulle nedjusteres tilsvarende med de deraf følgende virkninger for Kommissionens samlede formåen.

Resultaterne af de åbne udvælgelsesprøver efter nationalitet i 2001, 2002 og 2003 i form af udvalgte ansøgere fremgår af det bilag, som bliver tilsendt det ærede medlem og Parlamentets sekretariat direkte.

---

(1)  Afgørelse af 22.3.1995 Kotzonis/ØSU (Sag T-586/93, Sml. 1995 II, s. 665, Sml. Pers. II, s. 203).

(2)  Meddelelse af 19. februar 2003, C (2003) 436.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/800 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/800

---

(2004/C 84 E/0895)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0481/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Den blå drage

Kan Kommissionen bekræfte, om nogen af de OLAF-undersøgere, der deltog i undersøgelsen vedrørende den blå drage, var blandt de 12 tidligere UCLAF-ansatte, der blev overført fra OLAF til Kommissionen i 2001?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(5. april 2004)

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har oplyst til Kommissionen, at de tre OLAFansatte, som oprindelig var berørt af spørgsmålene i forbindelse med sagen om »Blue Dragon«, tidligere var ansat i »Koordinering af svigbekæmpelse« (UCLAF) og derefter forlod OLAF til fordel for Kommissionen i 2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/800 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/800

---

(2004/C 84 E/0896)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0487/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   EU's mælke- og mejerisektor: Argentina og WTO's »fredsklausul«

Efter at WTO's fredsklausul udløb den 31. december har Argentina truet med at anlægge sag mod EU ved Verdenshandelsorganisationens tvistbilæggelsesorgan vedrørende fællesskabsstøtten til mælke- og mejerisektoren.

Mener Europa-Kommissionen, at truslerne fra Argentina på noget tidspunkt kan bringe EU's netop ændrede markedsordning i fare?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. april 2004)

Hvad fredsklausulens udløb angår, fastholder Kommissionen følgende position: Verdenshandelsorganisationens (WTO) medlemmers anvendelse af tvistbilæggelse i et forsøg på at stille spørgsmålstegn ved subsidier, der er ydet i overensstemmelse med aftalen om landbrug, risikerer at underminere de omfattende landbrugsforhandlinger om indgåelse af en aftale, som alle medlemmer kan acceptere.

Kommissionen er også bekymret over den eksportpraksis, som anvendes af statshandelsvirksomheder (SHV) i mejerisektoren. I henhold til Dairy Industry Restructuring Bill 2001 er New Zealand Dairy Board blevet afløst af et selskab, der kontrollerer 98 % af landets mælkeproduktion og har overtaget Dairy Board's rolle og status som eneeksportør, men som følge af de lovfæstede privilegier, som loven tildeler selskabet, er det i enhver henseende fortsat en statshandelsvirksomhed. Loven fastholder selskabets ret til licenser for eksport til udsøgte markeder som USA, Canada, Den Dominikanske Republik, Japan og EU, i nogle tilfælde indtil begyndelsen af 2011. Foruden retten til alle eksportlicenser til nogle af disse udsøgte markeder har selskabet eneret til eksport til lande, som har åbnet toldkontingenter.

Efter artikel XVII i GATT og aftalen om fortolkning af artikel XVII skal medlemmerne hvert år give meddelelse om ikkestatslige virksomheder, herunder afsætningsstyrelser, der er blevet tildelt eksklusive eller særlige rettigheder eller privilegier, herunder lovfæstede beføjelser, ved hjælp af hvilke de gennem salg kan påvirke eksportens omfang eller retning. Medlemmerne skal, når de giver meddelelse, sørge for den størst mulige gennemsigtighed, så det er muligt at opnå en klar bedømmelse af, hvordan de pågældende virksomheder fungerer, og hvordan deres virksomhed påvirker den internationale handel. Den seneste meddelelse fra New Zealand er fra den 20. juli 2001, hvor det blev oplyst, at »NZDB vil fortsat blive angivet som en SHV, men yderligere analyse af dette spørgsmål er nødvendig«. Siden da har det selskab, der afløste NZDB, dramatisk forøget sin andel af verdensmarkedet for mejeriprodukter. Nærmere oplysninger sendes direkte til det ærede medlem.

Kommissionens bekymringer går på, at et enkelt selskab har et lovfæstet monopol på en væsentlig andel af præferenceverdenshandelen i mejerisektoren, det deraf følgende potentiel for krydssubsidiering under en sådan ordning, følgerne af en enkelt forhandlers virksomhed på prisdannelsen på verdensmarkedet under disse omstændigheder og mangelen på den gennemsigtighed, der er foreskrevet i artikel XVII i WTO-reglerne.

Medlemmerne og navnlig de eksportorienterede medlemmer skal dog træffe et strategisk valg mellem to alternative løsninger, som i vid udstrækning udelukker hinanden: enten tror de, at multilaterale forhandlinger er vejen frem til en retfærdig og markedsorienteret handelsordning, eller de tror, at tvistbilæggelse under WTO er den rette løsning.

Kommissionen er overbevist, at sammenhængen mellem EU's forpligtelser i WTO og dens interne støttepolitik vil styrket yderligere gennem den igangværende reform af den fælles landbrugspolitik.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/801 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/801

---

(2004/C 84 E/0897)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0498/04

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Meddelelse fra Fællesskabet om Spaniens produktivitet

Ifølge Kommissionen er produktiviteten hos den spanske arbejdskraft lav bl.a. på grund af befolkningens lave uddannelsesniveau og det langsomme tempo omlægningen til en videnbaseret økonomi foregår i.

Denne diagnose om Spaniens produktivitet har vakt overraskelse på den iberiske halvø, og der ønskes derfor en uddybning af de faktorer, Kommissionen har anvendt som grundlag for sine vurderinger af situationen.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke parametre, der er blevet anvendt for at nå frem til diagnosens konklusioner, og om Kommissionen anser der for muligt via en dialog om emnet at få de forskellige begrebsmæssige holdninger til emnet om Spaniens produktivitet til at mødes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(30. marts 2004)

I rapporten om gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2003-2005 fremhæver Kommissionen i det indledende afsnit af kommentaren om Spanien, at den lave arbejdskraftproduktivitet, som også er relateret til befolkningens forholdsvis lave uddannelsesniveau og den langsomme overgang til en videnbaseret økonomi, skaber tvivl om de økonomiske resultater på lang sigt.

Denne vurdering bygger på følgende tre faktorer:

| — | Arbejdskraftproduktiviteten pr. præsteret arbejdstime ligger under gennemsnittet for EU-15 (83,8 % af EU-15-niveauet (1)). Desuden ligger den årlige procentvise vækst i arbejdskraftproduktiviteten pr. beskæftiget fortsat under tallene for EU-15, som det har været tilfældet siden 1997. Den meget kraftige beskæftigelsesvækst har utvivlsomt haft en negativ indvirkning på arbejdskraftproduktiviteten. Sidstnævnte påvirkes dog også af resultaterne i henseende til overgangen til den videnbaserede økonomi. Netop forbindelsen mellem den lave produktivitet og behovet for at styrke den videnbaserede økonomi blev fremhævet som en central udfordring for Spanien i de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2003-2005. |
| --- | --- |

—

Arbejdskraftproduktiviteten pr. præsteret arbejdstime ligger under gennemsnittet for EU-15 (83,8 % af EU-15-niveauet (1)). Desuden ligger den årlige procentvise vækst i arbejdskraftproduktiviteten pr. beskæftiget fortsat under tallene for EU-15, som det har været tilfældet siden 1997. Den meget kraftige beskæftigelsesvækst har utvivlsomt haft en negativ indvirkning på arbejdskraftproduktiviteten. Sidstnævnte påvirkes dog også af resultaterne i henseende til overgangen til den videnbaserede økonomi. Netop forbindelsen mellem den lave produktivitet og behovet for at styrke den videnbaserede økonomi blev fremhævet som en central udfordring for Spanien i de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2003-2005.

| — | Selv om uddannelsesniveauet i den spanske befolkning som målt ved procentdelen af befolkningen i alderen 20-24 år, der mindst har afsluttet en gymnasial uddannelse, er steget kraftigt igennem de seneste ti år, ligger det stadig under EU-gennemsnittet (63,4 % sammenlignet med 74 % i EU-15 i 2003), og de offentlige udgifter til undervisning og uddannelse som en procentdel af bruttonationalproduktet (BNP) hører blandt de laveste i EU (4,43 % i 2000 sammenlignet med 4,93 % i EU-15). |
| --- | --- |

—

Selv om uddannelsesniveauet i den spanske befolkning som målt ved procentdelen af befolkningen i alderen 20-24 år, der mindst har afsluttet en gymnasial uddannelse, er steget kraftigt igennem de seneste ti år, ligger det stadig under EU-gennemsnittet (63,4 % sammenlignet med 74 % i EU-15 i 2003), og de offentlige udgifter til undervisning og uddannelse som en procentdel af bruttonationalproduktet (BNP) hører blandt de laveste i EU (4,43 % i 2000 sammenlignet med 4,93 % i EU-15).

| — | I forhold til EU-gennemsnittet udviser Spanien også dårlige resultater inden for erhvervsmæssig forskning og udvikling (F&U) (se grafen nedenfor), patenter (24 pr. million indbyggere i 2001 sammenlignet med 161 i EU-15) og IKT-anvendelse (29,5 % af husholdningerne havde internetadgang i hjemmet i 2002 sammenlignet med 38,9 % i EU-15). |
| --- | --- |

—

I forhold til EU-gennemsnittet udviser Spanien også dårlige resultater inden for erhvervsmæssig forskning og udvikling (F&U) (se grafen nedenfor), patenter (24 pr. million indbyggere i 2001 sammenlignet med 161 i EU-15) og IKT-anvendelse (29,5 % af husholdningerne havde internetadgang i hjemmet i 2002 sammenlignet med 38,9 % i EU-15).

Endelig vil Kommissionen gerne henlede det ærede medlems opmærksomhed på afsnit 4.5 i samme rapport, som dog anerkender, at adskillige initiativer er blevet taget for at styrke den videnbaserede økonomi.

Image

---

(1)  Prognose for 2003, se webstedet for de strukturelle indikatorer: (http://europa.eu.int/comm/eurostat/newcronos/queen/display.do?screen=welcome&open=/&product=STRIND_ECOBAC&language=en&depth=2.)

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/802 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/802

---

(2004/C 84 E/0898)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0508/04 af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om: Portugal — atomaffald

Ifølge   pressen blev flere steder identificeret som deponeringssteder for atomaffald i sommeren 2003 af det franske videnskabsskib »Iledesein« i området, hvor den undersøiske kabelforbindelse fra kontinentet til Açorerne og Madeira skal anlægges.

De atomaffaldsområder, der blev opdaget under den videnskabelige ekspedition, som var behørigt tilladt af den portugisiske stat, er beliggende 200 km fra Madeira (i denne øgruppes eksklusive økonomiske zone) Og øst for øen santa Maria (uden for Açorernes eksklusive økonomiske zone), i det område, hvor den undersøiske kabelforbindelse fra kontinentet til Açorerne og Madeira skal anlægges.

Affaldet, som kan være dumpet der af Det Forenede Kongerige mellem 1949 og 1961, ligger på 4 000m dybde.

Det franske skib, som foretog projekteringen på bestilling af Alcatel Submarine Networks, som fik tildelt opgaven, meddelte opdagelsen til Estação Cabo Submarino dos Açores under det portugisiske Post og Telegraf ved udgangen af sidste år, men resultatet blev ikke meddelt den portugisiske flåde.

En kilde fra flåden, der garanterede ikke at have fået oplysninger fra det franske skib, bekræftede den videnskabelige ekspedition og forekomsten af forskellige områder i den portugisiske eksklusive økonomiske zone, hvor der angiveligt var dumpet atomaffald.

På baggrund heraf bedes Kommissionen besvare følgende:

| — | Er den vidende om disse forhold? Hvor alvorlige er de? Kan de få relevante miljømæssige følger? Hvordan vurderer den de forskellige deltagere i prospektionens indsats? |
| --- | --- |

—

Er den vidende om disse forhold? Hvor alvorlige er de? Kan de få relevante miljømæssige følger? Hvordan vurderer den de forskellige deltagere i prospektionens indsats?

| — | Hvilke foranstaltninger har den taget eller vil den tage for at mindske risiciene som følge af dumpningen, som eventuelt er foretaget i den periode, hvor der var et nationalt og internationalt retligt tomrum med hensyn til denne praksis, og bistå de stater, som har været udsat for deponering af radioaktivt materiale? Kan den bekræfte, at denne dumpning er foretaget af Det Forenede Kongerige mellem 1949 og 1961? |
| --- | --- |

—

Hvilke foranstaltninger har den taget eller vil den tage for at mindske risiciene som følge af dumpningen, som eventuelt er foretaget i den periode, hvor der var et nationalt og internationalt retligt tomrum med hensyn til denne praksis, og bistå de stater, som har været udsat for deponering af radioaktivt materiale? Kan den bekræfte, at denne dumpning er foretaget af Det Forenede Kongerige mellem 1949 og 1961?

| — | Mener den, uanset den sandsynlige mangel på effektiv retsbeskyttelse på daværende tidspunkt, at de ansvarlige for disse dumpninger på en eller anden måde kan gøres ansvarlige for disse forhold, eller kan det kræves, at de bidrager eller samarbejder ved fjernelsen af denne type affald? |
| --- | --- |

—

Mener den, uanset den sandsynlige mangel på effektiv retsbeskyttelse på daværende tidspunkt, at de ansvarlige for disse dumpninger på en eller anden måde kan gøres ansvarlige for disse forhold, eller kan det kræves, at de bidrager eller samarbejder ved fjernelsen af denne type affald?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. april 2004)

Kommissionen har ikke været involveret i det pågældende spørgsmål, men en række lande har i mange år dumpet affald, der indeholder nukleart materiale, i havet. I 1974 og 1975 blev der ved Oslo-konventionen, der omfatter det nordøstlige Atlanterhav, og London-konventionen, der gælder for hele verdens havområder med undtagelse af staternes indre territoriale farvande, indført internationale regler, som skulle forhindre havforurening som følge af denne praksis.

Dumpning af højradioaktivt affald har aldrig været tilladt ifølge London-konventionen. I 1983 blev der sat et moratorium i kraft vedrørende dumpning af lavaktivt affald, og parterne i konventionen enedes i 1993 om at forbyde dumpning af alt radioaktivt affald ved at ændre de relevante bilag. Dette retligt bindende forbud trådte i kraft den 20. februar 1994.

Hertil kommer, at Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) har en fortegnelse over al sådan dumpning. Den indeholder begivenheder helt tilbage til 1943, herunder lokaliteter i Atlanterhavet, som blev benyttet af Det Forenede Kongerige mellem 1955 og 1961.

Det foreliggende tilfælde er knyttet til begivenheder, der fandt sted på et tidspunkt, hvor hverken Det Forenede Kongerige eller Portugal var medlem af Fællesskabet, og de kan derfor ikke tages op i lyset af gældende fællesskabslovgivning.

At fællesskabsbestemmelserne om strålingsbeskyttelse (1), således som de i dag finder anvendelse på disse fortidige begivenheder, overholdes, er imidlertid i første omgang noget, som den medlemsstat, der har jurisdiktion over den lokalitet, hvor begivenhederne har fundet sted, har kompetence til at påse.

Om placeringen af ansvaret for håndtering af sådant dumpet affald siger Euratom-lovgivningen intet. Kommissionen vil dog som traktaternes vogter følge op på spørgsmålet og om nødvendigt indhente de fornødne oplysninger fra de berørte medlemsstater og beslutte, om Fællesskabet behøver at foretage sig yderligere.

---

(1)  Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (EFT L 159 af 29.6.1996). Euratom artikel 35 og 36.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/804 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/804

---

(2004/C 84 E/0899)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0511/04

af Sérgio Marques (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Gennemførelse af bistanden til Sydafrika

Sydafrika har gennemlevet en periode med meget alvorlige problemer, som EU og det internationale samfund har og bør forholde sig lige fra den enorme AIDS-forekomst, over et foruroligende arbejds-løshedsniveau og økonomisk stagnation til en meget stor voldskriminalitet.

Den alarmerende kriminalitet går fortsat på tragisk vis ud over andre end det egentlige sydafrikanske folk, nemlig europæiske indvandrergrupper i Sydafrika.

Der er inden for det europæiske samarbejde gennemført projekter med sigte på at fremme og forbedre sikkerhedsniveauet i Sydafrika (projekt vedrørende organisering og institutionel støtte til polititjenesten i Sydafrika — 18,5 mio. EUR, støtte til omlægning af retssystemet — 25 mio. EUR, bistand til politiovervågning i Eastern Cape — 10,8 mio. EUR).

På baggrund heraf bedes Kommissionen besvare følgende:

| 1. | Hvor langt er man fremme med gennemførelsen (fysisk og finansielt) af projekterne til fremme og forbedring af sikkerheden i Sydafrika, og hvilken indvirkning er der konstateret med hensyn til forbedringen af sikkerhedsforholdene i Sydafrika? |
| --- | --- |

1.

Hvor langt er man fremme med gennemførelsen (fysisk og finansielt) af projekterne til fremme og forbedring af sikkerheden i Sydafrika, og hvilken indvirkning er der konstateret med hensyn til forbedringen af sikkerhedsforholdene i Sydafrika?

| 2. | Overvejer Kommissionen at styrke de ovennævnte projekter og udvide dem til andre områder i Sydafrika? |
| --- | --- |

2.

Overvejer Kommissionen at styrke de ovennævnte projekter og udvide dem til andre områder i Sydafrika?

| 3. | Er der planlagt udformning og iværksættelse af nye projekter til forbedring af sikkerheden i Sydafrika på områder som f.eks. politiovervågning, forebyggelse af forbrydelser og samarbejde på det strafferetlige område? |
| --- | --- |

3.

Er der planlagt udformning og iværksættelse af nye projekter til forbedring af sikkerheden i Sydafrika på områder som f.eks. politiovervågning, forebyggelse af forbrydelser og samarbejde på det strafferetlige område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(5. april 2004)

Kommissionen er klar over den trussel, som det høje kriminalitetsniveau i Sydafrika — set i sammenhæng med andre socioøkonomiske problemer som arbejdsløshed, hiv/aids og fattigdom — udgør for bevarelsen af demokratiet i landet. Ikke blot truer det de politiske fremskridt, der allerede har fundet sted gennem de seneste 10 år, men det har også en direkte indvirkning på livskvaliteten for almindelige sydafrikanere og andre personer, der er bosat i landet.

Kommissionen er af den opfattelse, at den sydafrikanske regering har etableret de nødvendige politiske rammer for at tage kampen op mod kriminaliteten. Dette bekræftes ikke blot af en massiv udvikling af en række forskellige politikker inden for dette område i løbet af de seneste otte år, men også af øgede udgifter til strafferetlige instanser i den samme periode.

| 1. | Hvad angår den indvirkning på sikkerhedsniveauet, som man ønsker at opnå gennem iværksættelsen af de anførte programmer, er hovedformålet at forbedre den service, som det sydafrikanske politikorps (SAPS) og andre relevante strafferetlige instanser yder til de sårbare lokalsamfund i Sydafrika. Herudover understreger programmerne sådanne spørgsmål, der vedrører forbedret adgang til retssystemet, forebyg- gelse af kriminalitet og udvikling og gennemførelse af politikker, der drejer sig om bekæmpelse af kriminalitet i en bredere sammenhæng, og kapacitetsopbygning i disse organer. Retsadgangen er f.eks. blevet forbedret gennem indførelsen af et elektronisk støtteudbetalingssystem i justitsministeriet, mens politiets reaktionshastighed er blevet forbedret gennem uddannelse af hundredvis af politibetjente i bilkørsel samt forbedring af voldsoffervenlige faciliteter på adskillige politistationer.
  I et af programmerne ydes der støtte til forbedring af det sydafrikanske politis efterforskningskapacitet gennem udvikling af en automatiseret DNA-kriminaldatabase, der vil udvide politiets nuværende mulighed for at anvende DNA-profilering, således at der fremover vil kunne knyttes forbindelse mellem en mistænkt og den begåede forbrydelse. Dette vil også være nyttigt i forbindelse med seksuelle forbrydelser som voldtægt og børnemisbrug.







  Projekter: | Praktisk gennemførelse (1) | Finansielle udbetalinger (1) |
| --- | --- | --- | --- |
| APEC (96/08) | Afsluttende fase | > 90 % |
| SAPS/DSS (99/024) | 40 % gennemført | 25 % |
| e-Justice (00/28) | 60 % gennemført | 100 % |

1.

Hvad angår den indvirkning på sikkerhedsniveauet, som man ønsker at opnå gennem iværksættelsen af de anførte programmer, er hovedformålet at forbedre den service, som det sydafrikanske politikorps (SAPS) og andre relevante strafferetlige instanser yder til de sårbare lokalsamfund i Sydafrika. Herudover understreger programmerne sådanne spørgsmål, der vedrører forbedret adgang til retssystemet, forebyg- gelse af kriminalitet og udvikling og gennemførelse af politikker, der drejer sig om bekæmpelse af kriminalitet i en bredere sammenhæng, og kapacitetsopbygning i disse organer. Retsadgangen er f.eks. blevet forbedret gennem indførelsen af et elektronisk støtteudbetalingssystem i justitsministeriet, mens politiets reaktionshastighed er blevet forbedret gennem uddannelse af hundredvis af politibetjente i bilkørsel samt forbedring af voldsoffervenlige faciliteter på adskillige politistationer.

I et af programmerne ydes der støtte til forbedring af det sydafrikanske politis efterforskningskapacitet gennem udvikling af en automatiseret DNA-kriminaldatabase, der vil udvide politiets nuværende mulighed for at anvende DNA-profilering, således at der fremover vil kunne knyttes forbindelse mellem en mistænkt og den begåede forbrydelse. Dette vil også være nyttigt i forbindelse med seksuelle forbrydelser som voldtægt og børnemisbrug.

Projekter:

Praktisk gennemførelse (1)

Finansielle udbetalinger (1)

APEC (96/08)

Afsluttende fase

> 90 %

SAPS/DSS (99/024)

40 % gennemført

25 %

e-Justice (00/28)

60 % gennemført

100 %

| 2. | Både e-Justice- (00/28) og SAPS- (99/24) programmerne er allerede sat i gang i alle ni provinser i landet. Selv om de relevante ministerier for egne midler har udvidet visse dele af disse programmer til at omfatte andre geografiske områder, er Kommissionen fortsat rede til at bistå såvel det sydafrikanske politikorps som landets justitsministerium med at udvide disse programmer til andre dele af landet, såfremt det er muligt og gørligt. |
| --- | --- |

2.

Både e-Justice- (00/28) og SAPS- (99/24) programmerne er allerede sat i gang i alle ni provinser i landet. Selv om de relevante ministerier for egne midler har udvidet visse dele af disse programmer til at omfatte andre geografiske områder, er Kommissionen fortsat rede til at bistå såvel det sydafrikanske politikorps som landets justitsministerium med at udvide disse programmer til andre dele af landet, såfremt det er muligt og gørligt.

| 3. | I september 2003 vedtog Kommissionen og medlemsstaterne (sammen med DFID (2)) at yde støtte til et program, der skal sigte mod politiovervågning for at modvirke forbrydelser mod kvinder og børn i Eastern Cape-provinsen; programmet andrager et beløb på 25 mio. EUR. Programmets overordnede mål er at forbedre sikkerheden for borgerne i Eastern Cape-provinsen i Sydafrika. Dette emne udvikles i det særlige programformål, der går ud på at forebygge forbrydelser mod kvinder og børn og forbedre den service, som ydes til borgere, der har været udsat for sådanne forbrydelser i de prioriterede projektområder. Finansieringsaftalen er allerede undertegnet af Kommissionen, og det forventes, at den sydafrikanske regering vil undertegne aftalen i begyndelsen af marts 2004, således at projektgennemførelsen kan påbegyndes umiddelbart derefter.
  Som tidligere nævnt og i overensstemmelse med Europa-Parlamentets henstillinger skal Kommissionen bekræfte, at den agter at fortsætte samarbejdet på det strafferetlige område som anført i landestrategidokumentet 2003/05, hvori der slås til lyd for forbedring af den service, myndighederne yder borgerne, forebyggelse af forbrydelser i relation til sårbare grupper, medinddragelse af lokalsamfundet og øget ansvarliggørelse af de strafferetlige myndigheder (3). |
| --- | --- |

3.

I september 2003 vedtog Kommissionen og medlemsstaterne (sammen med DFID (2)) at yde støtte til et program, der skal sigte mod politiovervågning for at modvirke forbrydelser mod kvinder og børn i Eastern Cape-provinsen; programmet andrager et beløb på 25 mio. EUR. Programmets overordnede mål er at forbedre sikkerheden for borgerne i Eastern Cape-provinsen i Sydafrika. Dette emne udvikles i det særlige programformål, der går ud på at forebygge forbrydelser mod kvinder og børn og forbedre den service, som ydes til borgere, der har været udsat for sådanne forbrydelser i de prioriterede projektområder. Finansieringsaftalen er allerede undertegnet af Kommissionen, og det forventes, at den sydafrikanske regering vil undertegne aftalen i begyndelsen af marts 2004, således at projektgennemførelsen kan påbegyndes umiddelbart derefter.

Som tidligere nævnt og i overensstemmelse med Europa-Parlamentets henstillinger skal Kommissionen bekræfte, at den agter at fortsætte samarbejdet på det strafferetlige område som anført i landestrategidokumentet 2003/05, hvori der slås til lyd for forbedring af den service, myndighederne yder borgerne, forebyggelse af forbrydelser i relation til sårbare grupper, medinddragelse af lokalsamfundet og øget ansvarliggørelse af de strafferetlige myndigheder (3).

---

(1)  Anslåede tal.

(2)  DFID — Det Forenede Kongeriges ministerium for international udvikling.

(3)  Den Økonomiske Sammenslutning af Stillehavsnationer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/805 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/805

---

(2004/C 84 E/0900)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0525/04

af Ian Hudghton (Verts/ALE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om:   Kartoffelringbakteriose

Som Kommissionen sikkert ved, skabte det seneste udbrud af kartoflens ringbakteriose i Wales stor bekymring hos kartoffelavlere i andre dele af Det Forenede Kongerige, heriblandt min egen valgkreds, Skotland. Som Kommissionen sikkert også ved, ønsker den nationale sammenslutning af landmænd (National Union of Farmers) i Skotland sammen med kolleger i Irland at skride til handling for at undgå spredningen af denne sygdom til deres egne afgrøder ved at oprette områder med et højt sundhedsniveau. Dette ville gøre det muligt for Skotland, Nordirland og Den Irske Republik at opnå officiel status som områder fri for kartoffelringbakteriose og give dem mulighed for at forbyde import af frø fra områder uden sådan status. Med denne strategi vil man opfylde den dobbelte målsætning om at standse spredningen af sygdommen og sikre, at der kan dyrkes sunde kartoffelafgrøder i sygdomsfri områder.

Er Kommissionen enig i, at sådanne foranstaltninger foreslået af landmænd i Skotland og Irland ville medvirke til at forhindre spredningen af denne sygdom og give et fingerpeg om, hvad der bør gøres på såvel EU-plan som på nationalt plan eller relevant regeringsplan for at opfylde disse mål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. marts 2004)

Kommissionen er godt bekendt med tilfældet af kartoflens ringbakteriose, som det ærede medlem refererer til. Den følger situationen med stor opmærksomhed og underrettes jævnligt om udviklingen heraf af de kompetente britiske myndigheder. Med hensyn til de forslag, som de skotske og irske landmænd har fremsat, vil Kommissionen gerne understrege, at EU allerede har udarbejdet en konsekvent plantesundhedslovgivning, der skal forhindre fremkomsten af sygdommen på EUs geografiske område og dæmme op for den, såfremt den dukker op. Fællesskabets lovgivning omfatter således dels direktiv 2000/29/EF (1), der indeholder plantesundhedsbestemmelser om indførsel af planter og planteprodukter i EU, herunder kartofler, dels direktiv 93/85/EØF (2). Sidstnævnte direktiv beskæftiger sig med kontrol af kartoflens ringbakteriose og indeholder en række meget detaljerede tekniske foranstaltninger, der skal forhindre sygdommens fremkomst samt kontrollere den. Alle disse bestemmelser har til formål at sikre, at der ikke finder transport af kartofler sted, medmindre disse opfylder plantesundhedskravene, dvs. de skal være fri for kartoflens ringbakteriose og være ledsaget af et plantepas, der for så vidt angår læggekartofler bekræfter dette forhold, og for spisekartoflers vedkommende bekræfter, at producenten eller den organisation, der behandler kartoflerne, er registreret officielt. På nuværende tidspunkt mener Kommissionen ikke, at der kan tilføjes yderligere foranstaltninger. På den anden side indeholder reglerne for det indre marked på området for plantesundhed ikke forbud mod transport inden for Fællesskabet, i det øjeblik der findes harmoniserede tekniske foranstaltninger.

---

(1)  Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet, EFT L 169 af 10.7.2000. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 2003/116/EF, EUT L 321 af 6.12.2003.

(2)  Rådets direktiv 93/85/EØF af 4. oktober 1993 om bekæmpelse af kartoflens ringbakteriose, EFT L 259 af 18.10.1993.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/806 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/806

---

(2004/C 84 E/0901)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0541/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Efterlevelse af amerikansk pres på luftfartsselskaber om forud for indgåelse af en eventuel aftale at give ubegrænsede oplysninger om passagerer

| 1. | Er det Kommissionen bekendt, at det nederlandske luftfartsselskab KLM forud for indgåelsen af en eventuel aftale mellem EU og USA vil give det amerikanske toldvæsen alle ønskede oplysninger — herunder kreditkortnumre, e-postadresser og madønsker — om passagerer på flyvninger til amerikanske lufthavne, medens andre europæiske luftfartsselskaber såsom Alitalia i overensstemmelse med national lovgivning ikke vil? |
| --- | --- |

1.

Er det Kommissionen bekendt, at det nederlandske luftfartsselskab KLM forud for indgåelsen af en eventuel aftale mellem EU og USA vil give det amerikanske toldvæsen alle ønskede oplysninger — herunder kreditkortnumre, e-postadresser og madønsker — om passagerer på flyvninger til amerikanske lufthavne, medens andre europæiske luftfartsselskaber såsom Alitalia i overensstemmelse med national lovgivning ikke vil?

| 2. | Kan Kommissionen bekræfte, at denne informationsformidling, som kan komme i strid med nationale og europæiske retningslinjer for beskyttelse af private data, foregår under trusler om timelang tilbageholdelse af netop ankomne passagerer, bøder til luftfartsselskabet på USD 5 000 per passager, udelukkelse af lutfartsselskaber fra det amerikanske luftrum eller inddragelse af landingsrettigheder? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen bekræfte, at denne informationsformidling, som kan komme i strid med nationale og europæiske retningslinjer for beskyttelse af private data, foregår under trusler om timelang tilbageholdelse af netop ankomne passagerer, bøder til luftfartsselskabet på USD 5 000 per passager, udelukkelse af lutfartsselskaber fra det amerikanske luftrum eller inddragelse af landingsrettigheder?

| 3. | Bliver disse oplysninger opbevaret i tre og et halvt år af det amerikanske toldvæsen? Hvilke andre amerikanske instanser end toldvæsenet får adgang til oplysningerne? Med hvilket formål kan andre instanser få adgang til oplysningerne, og hvor længe blive de opbevaret der? |
| --- | --- |

3.

Bliver disse oplysninger opbevaret i tre og et halvt år af det amerikanske toldvæsen? Hvilke andre amerikanske instanser end toldvæsenet får adgang til oplysningerne? Med hvilket formål kan andre instanser få adgang til oplysningerne, og hvor længe blive de opbevaret der?

| 4. | Finder Kommissionen det acceptabelt, at europæiske passagerer fra amerikansk side underkastes foranstaltninger, der har til formål at bekæmpe terrorisme eller kriminalitet, men som ikke gælder for amerikanske borgere, og som Amerika heller ikke vil acceptere fra andre staters side? |
| --- | --- |

4.

Finder Kommissionen det acceptabelt, at europæiske passagerer fra amerikansk side underkastes foranstaltninger, der har til formål at bekæmpe terrorisme eller kriminalitet, men som ikke gælder for amerikanske borgere, og som Amerika heller ikke vil acceptere fra andre staters side?

| 5. | Hvad må der i forhold til den nuværende situation ændres, for at en aftale med Amerika om udveksling af flypassagerers personlige data eventuelt kan gøres hensigtsmæssig? Har Kommissionen forventning om, at det vil være muligt at nå til enighed herom i løbet af fem år? |
| --- | --- |

5.

Hvad må der i forhold til den nuværende situation ændres, for at en aftale med Amerika om udveksling af flypassagerers personlige data eventuelt kan gøres hensigtsmæssig? Har Kommissionen forventning om, at det vil være muligt at nå til enighed herom i løbet af fem år?

| 6. | Er det Kommissionens opfattelse, at de europæiske luftfartsselskaber, som i mindst omfang retter sig efter de amerikanske krav, bør være reference for de øvrige europæiske luftfartsselskaber? |
| --- | --- |

6.

Er det Kommissionens opfattelse, at de europæiske luftfartsselskaber, som i mindst omfang retter sig efter de amerikanske krav, bør være reference for de øvrige europæiske luftfartsselskaber?

| 7. | Under hvilke omstændigheder træffer Domstolen i sidste ende afgørelse om det lovmæssige i, at man i EU retter sig efter disse amerikanske metoder? |
| --- | --- |

7.

Under hvilke omstændigheder træffer Domstolen i sidste ende afgørelse om det lovmæssige i, at man i EU retter sig efter disse amerikanske metoder?

Kilde: TV Nederland 3, programmet »Nova« den 12.2.2004.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(20. april 2004)

| 1. | De fleste flyselskaber, der er hjemmehørende i EU, opfylder USA's krav om at meddele PNR-oplys-ninger. Lovgivningen, der ligger til grund herfor, blev vedtaget af den amerikanske kongres i november 2001, og har været i kraft siden marts 2003. Dette fremgår af den fælles erklæring mellem Kommissionen og de kompetente amerikanske myndigheder af den 18. februar 2003. Den fælles erklæring var indledningen til forhandlinger, hvormed Kommissionen har kunnet opnå en række væsentlige forbedringer i den måde, hvorpå USA's myndigheder behandler de PNR-oplysninger de modtager. |
| --- | --- |

1.

De fleste flyselskaber, der er hjemmehørende i EU, opfylder USA's krav om at meddele PNR-oplys-ninger. Lovgivningen, der ligger til grund herfor, blev vedtaget af den amerikanske kongres i november 2001, og har været i kraft siden marts 2003. Dette fremgår af den fælles erklæring mellem Kommissionen og de kompetente amerikanske myndigheder af den 18. februar 2003. Den fælles erklæring var indledningen til forhandlinger, hvormed Kommissionen har kunnet opnå en række væsentlige forbedringer i den måde, hvorpå USA's myndigheder behandler de PNR-oplysninger de modtager.

| 2. | Den pågældende amerikanske lovgivning giver ganske rigtigt mulighed for, at flyselskaber, der ikke overholder bestemmelserne, kan idømmes bøder og andre sanktioner, som nævnt af det ærede parlamentsmedlem. De kompetente amerikanske myndigheder har dog ikke, så vidt Kommissionen er informeret, benyttet sig af sådanne sanktioner siden de ovennævnte forhandlinger blev indledt. |
| --- | --- |

2.

Den pågældende amerikanske lovgivning giver ganske rigtigt mulighed for, at flyselskaber, der ikke overholder bestemmelserne, kan idømmes bøder og andre sanktioner, som nævnt af det ærede parlamentsmedlem. De kompetente amerikanske myndigheder har dog ikke, så vidt Kommissionen er informeret, benyttet sig af sådanne sanktioner siden de ovennævnte forhandlinger blev indledt.

| 3. | USA's nuværende praksis er som fremgår af den fælles erklæring. I den nye ordning, som Kommissionen har forhandlet med USA, og som vil træde i kraft når den foreslåede konstatering af et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau og den internationale aftale er gennemført, vil opbevarelsen af oplysninger være begrænset til 31/2 år. Oplysninger kan kun i enkelte tilfælde deles med andre myndigheder, der har til opgave at bekæmpe terrorisme og kriminalitet. Disse oplysninger må kun anvendes til bekæmpelse af terrorisme og lignende kriminalitet, andre alvorlige forbrydelser, herunder organiseret kriminalitet, af grænseoverskridende karakter, samt flugt fra arrestordrer eller fængsel i forbindelse med sådanne forbrydelser |
| --- | --- |

3.

USA's nuværende praksis er som fremgår af den fælles erklæring. I den nye ordning, som Kommissionen har forhandlet med USA, og som vil træde i kraft når den foreslåede konstatering af et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau og den internationale aftale er gennemført, vil opbevarelsen af oplysninger være begrænset til 31/2 år. Oplysninger kan kun i enkelte tilfælde deles med andre myndigheder, der har til opgave at bekæmpe terrorisme og kriminalitet. Disse oplysninger må kun anvendes til bekæmpelse af terrorisme og lignende kriminalitet, andre alvorlige forbrydelser, herunder organiseret kriminalitet, af grænseoverskridende karakter, samt flugt fra arrestordrer eller fængsel i forbindelse med sådanne forbrydelser

| 4. | Nej. USA's krav er gældende for alle flypassagerer på flyvninger til eller fra USA, uanset nationalitet eller bopæl. De kompetente amerikanske myndigheder, der har deltaget i drøftelserne med Kommissionen, har tilkendegivet, at de ikke ser hindringer for, at EU's myndigheder vil kunne få tilsendt PNR-oplysninger vedrørende flyvninger til eller fra destinationer i EU. |
| --- | --- |

4.

Nej. USA's krav er gældende for alle flypassagerer på flyvninger til eller fra USA, uanset nationalitet eller bopæl. De kompetente amerikanske myndigheder, der har deltaget i drøftelserne med Kommissionen, har tilkendegivet, at de ikke ser hindringer for, at EU's myndigheder vil kunne få tilsendt PNR-oplysninger vedrørende flyvninger til eller fra destinationer i EU.

| 5. | Kommissionens holdning er indgående beskrevet i meddelelsen af 16. december 2003 (1). |
| --- | --- |

5.

Kommissionens holdning er indgående beskrevet i meddelelsen af 16. december 2003 (1).

| 6. | Kommissionens målsætning i de ovennævnte forhandlinger har været at etablere betingelser for, at luftfartsselskaberne skal kunne overholde de forskellige retlige krav på begge sider af Atlanten. |
| --- | --- |

6.

Kommissionens målsætning i de ovennævnte forhandlinger har været at etablere betingelser for, at luftfartsselskaberne skal kunne overholde de forskellige retlige krav på begge sider af Atlanten.

| 7. | I medfør af EF-traktaten kan EF-Domstolen bl.a. blive anmodet om at tage stilling til lovligheden af Rådets eller Kommissionens retsakter, og derfor herunder også de retlige instrumenter, som Kommissionen er i færd med at indføre. Sådanne anmodninger kan indgives af en medlemsstat, af Parlamentet, Rådet eller Kommissionen med udgangspunkt i manglende kompetence, manglende overholdelse af vigtige procedurekrav, krænkelse af EF-traktaten eller af enhver retsakt om gennemførelse af traktatens bestemmelser samt magtmisbrug. |
| --- | --- |

7.

I medfør af EF-traktaten kan EF-Domstolen bl.a. blive anmodet om at tage stilling til lovligheden af Rådets eller Kommissionens retsakter, og derfor herunder også de retlige instrumenter, som Kommissionen er i færd med at indføre. Sådanne anmodninger kan indgives af en medlemsstat, af Parlamentet, Rådet eller Kommissionen med udgangspunkt i manglende kompetence, manglende overholdelse af vigtige procedurekrav, krænkelse af EF-traktaten eller af enhver retsakt om gennemførelse af traktatens bestemmelser samt magtmisbrug.

---

(1)  KOM(2003) 826 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/808 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/808

---

(2004/C 84 E/0902)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0548/04

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Pligt til at holde fjerkræ indendørs

Ledelsen af den nederlandske producent- og forbrugerorganisation for fjerkræ og æg vedtog den 12. februar 2004 at gøre det obligatorisk at holde kyllinger, kalkuner og ænder indendørs på fjerkræfarmene. Denne præventive foranstaltning skal bidrage til at hindre infektion med fugleinfluenzaen under de igangværende fugletræk, der varer til slutningen af april.

| 1. | Mener Kommissionen ikke, at denne foranstaltning omgående bør gøres obligatorisk i hele Den Europæiske Union på grund af fugletrækkets grænseoverskridende karakter? |
| --- | --- |

1.

Mener Kommissionen ikke, at denne foranstaltning omgående bør gøres obligatorisk i hele Den Europæiske Union på grund af fugletrækkets grænseoverskridende karakter?

| 2. | Har Kommissionen til hensigt at opfordre hobby-fjerkræholdere til at træffe samme foranstaltninger? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen til hensigt at opfordre hobby-fjerkræholdere til at træffe samme foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(7. april 2004)

Den nederlandske producent- og forbrugerorganisation for fjerkræ og æg — Productschap Pluimvee en Eieren (PPE) — har, efter hvad Kommissionen har fået oplyst, spurgt de nederlandske myndigheder, om obligatorisk indespærring af fjerkræ betragtes som en nødvendig veterinær foranstaltning med henblik på at forebygge aviær influenzainfektion fra fugletræk. De nederlandske myndigheder har overvejet spørgsmålet, men har efter en afvejning af fordelene og ulemperne ikke udsendt påbud om obligatorisk indespærring af fjerkræ.

Kommissionen er enig i, at foranstaltninger til forebyggelse og kontrol af aviær influenza skal være risikobaseret, men finder, at risikostyringsforanstaltninger skal tage hensyn til både fordele og ulemper. Foranstaltninger, der har til formål at begrænse kontakten mellem vilde fugle på træk og tamfjerkræ, og biologiske sikkerhedsforanstaltninger på fjerkræbrug, herunder hobbybrug, bør i princippet mindske risikoen for overførsel af aviær influenzavirus. Denne sygdoms epidemiologi er imidlertid kompleks, og der er stadig mange ukendte faktorer. Der er heller ikke tilstrækkelig viden og erfaring til, at det kan afgøres, om fordelene med hensyn til mindskelse af risikoen for vilde fugles infektion af fjerkræ gennem en drastisk foranstaltning som indespærring af fjerkræ i hele Fællesskabet opvejer de uønskede miljømæssige og sociale konsekvenser og den eventuelle negative indvirkning på dyrevelfærden.

For at opnå mere viden om disse spørgsmål har Kommissionen i overensstemmelse med udtalelserne fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel koordineret og finansielt støttet en undersøgelse i medlemsstaterne med henblik på at vurdere prævalensen og udbredelsen af aviær influenza blandt vilde fugle og fjerkræ, herunder navnlig med hensyn til lavpatogen aviær influenza. Denne undersøgelse blev gennemført i 2003 og vil blive gentaget i 2004. Kommissionen vil eventuelt fremlægge forslag til Fællesskabets politik for aviær influenza på baggrund af resultaterne af disse undersøgelser.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/809 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/809

---

(2004/C 84 E/0903)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0562/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Forekomsten af »blå børn-syndromet« i EU's medlemsstater

Er Kommissionen i besiddelse af statistikker vedrørende forekomsten af methæmoglobinæmi (dvs. »blå børn-syndromet«) i EU's medlemsstater?

Mener Kommissionen, at fuld overholdelse af nitratdirektivet (Rådets direktiv 91/676/EØF (1)) har haft nogen indvirkning på forekomsten af dette syndrom i EU, siden direktivet trådte i kraft i 1995? I bekræftende fald, hvilken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(1. april 2004)

»Blå børn-syndrom« (methæmoglobinæmi) i forbindelse med høje nitratkoncentrationer i drikkevand findes stadig i Østeuropa (i hundredevis af tilfælde) og i USA, men forekommer relativt sjældent i de vesteuropæiske lande. Dette hænger også sammen med, at der i de seneste 20 år er håndhævet strenge grænseværdier for nitrat i drikkevand.

Ifølge den fælles rapport fra Det Europæiske Miljøagentur (EEA) og Verdenssundhedsorganisationens (WHO) Europakontor (2) fører få lande registre over methæmoglobinæmi: otte ud af 26. Rapporten viser, at spædbørn, der får vand fra højtliggende grundvandskilder (individuelle private boringer), er mere sårbare, og dette understreges af data fra Ungarn, hvor mellem ni og 49 tilfælde årligt registreres over hele landet. Et lignende antal tilfælde registreres hvert år i Slovakiet. I Albanien blev der i 1996 registreret 46 tilfælde af methæmoglobinæmi, som alle kunne henføres til nitrat i drikkevand. I Rumænien blev der i tidsrummet 1985-1996 registreret 2913 tilfælde.

Forsigtighedsværdien på 50 mg pr. liter er vigtig for at kunne forebygge sundhedsvirkninger som f.eks. metahæmoglobinanæmi hos spædbørn. I forbindelse med revisionen af Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand (3), der reviderede parameterværdierne i overensstemmelse med den nyeste videnskabelige viden (f.eks. WHOs retningslinjer, Den Videnskabelige Komité for Toksikologi og Økotoksikologi), bekræftedes den tidligere grænseværdi på 50 mg pr. liter for nitrater.

For at mindske nitratkoncentrationen i vandområder er det afgørende fuldt ud at gennemføre nitratdirektivet (Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget).

Siden 1991, og især i de seneste år, har medlemsstaterne gjort betydelige fremskridt med hensyn til gennemførelsen af de forskellige etaper fastsat i direktivet: overvågning af vandområder og udpegning af forurenede vandområder, udpegning af nitratfølsomme zoner samt udformning og gennemførelse af handlingsprogrammer. Alle medlemsstater har i mellemtiden oprettet overvågningsnetværk, udpeget nitratfølsomme zoner og, i det store hele, etableret handlingsprogrammer for nitratfølsomme zoner, hvilket indebærer, at der gennemføres en række foranstaltninger for at forebygge og mindske nitratforurening. Det samlede areal af nitratfølsomme zoner i Europa omfattede 38 % af EU's samlede areal i 2000. Siden da, hvilket også er en konsekvens af Kommissionens indsats gennem overtrædelsesprocedurer, øgedes dette yderligere i adskillige medlemsstater som f.eks. Belgien, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Italien, Portugal, Spanien og Sverige. Irland besluttede at oprette et handlingsprogram for hele landet, som Belgien, Finland, Nederlandene, Tyskland og Østrig tidligere havde gjort.

Uanset disse forbedringer er der behov for yderligere fremskridt. Kommissionen lægger vægt på at sikre, at nitratdirektivet gennemføres korrekt i medlemsstaterne med en række foranstaltninger, og vil om nødvendigt udøve et lovgivningspres gennem overtrædelsesprocedurer på de medlemsstater, der ikke gennemfører de forskellige etaper af direktivet.

---

(1)  EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1.

(2)  EEA, WHO, 2002.Water and health in Europe, WHO Regional publications European series, No 93.

(3)  EFT L 330 af 5.12.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/810 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/810

---

(2004/C 84 E/0904)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0564/04

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Overførsler af olie mellem skibe

Vil Kommissionen beskrive, om der findes EU-lovgivning vedrørende sikkerheden i forbindelse med overførsler af olie mellem skibe i EU's kystfarvande, og i bekræftende fald, hvilken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. april 2004)

Der er ingen specifik EU-lovgivning for overførsler af olie mellem skibe i farvande, som hører under EU-medlemsstaters jurisdiktion.

Der er dog en række EU-direktiver og -forordninger om sikkerhed til søs, som er relevante på grund af de bestemmelser, som de indeholder om visse kontrolaspekter i forbindelse med skibe, som udfører denne type operationer i havne og farvande, som hører under EU-medlemsstaters jurisdiktion.

Det er bl.a.

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/106/EF (1) af 19. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/21/EF (2) om havnestatskontrol, som behandler spørgsmålet indirekte. Direktivet fastsætter nemlig prioritet for inspektion af skibe, som kan anses for at udgøre en risiko, herunder også tankfartøjer, som sandsynligvis gennemfører overførsler mellem skibe |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/106/EF (1) af 19. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/21/EF (2) om havnestatskontrol, som behandler spørgsmålet indirekte. Direktivet fastsætter nemlig prioritet for inspektion af skibe, som kan anses for at udgøre en risiko, herunder også tankfartøjer, som sandsynligvis gennemfører overførsler mellem skibe

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1726/2003 (3) af 22. juli 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 417/2002 (4). Denne forordning forbyder olietankskibe med enkeltskrog, som transporterer svære olier, adgang til havne og forankringsområder under medlemsstaternes jurisdiktion. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1726/2003 (3) af 22. juli 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 417/2002 (4). Denne forordning forbyder olietankskibe med enkeltskrog, som transporterer svære olier, adgang til havne og forankringsområder under medlemsstaternes jurisdiktion.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/106/EF af 19. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/21/EF om håndhævelse over for skibe, der anløber Fællesskabets havne og sejler i farvande under medlemsstaternes jurisdiktion, af internationale standarder for skibes sikkerhed, for forureningsforebyggelse samt for leve- og arbejdsvilkår om bord (havnestatskontrol), EFT L 19 af 22.1.2002.

(2)  EFT L 157 af 7.7.1998.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1726/2003 af 22. juli 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 417/2002 om fremskyndet indfasning af krav om dobbeltskrogs- eller tilsvarende design for olietankskibe med enkeltskrog, EUT L 249 af 1.10.2003.

(4)  EUT L 64 af 7.3.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/811 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/811

---

(2004/C 84 E/0905)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0568/04

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(19. februar 2004)

Om:   Afsluttende rapport om Eurostat

Den afsluttende rapport fra den interne revisionstjeneste om udbud fra Eurostat var lovet i februar 2004.

Holder dette, og hvornår fremsendes rapporten til Europa-Parlamentet?

Ifølge Michaele Schreyer er undersøgelsen for pligtforsømmelse (bl.a. i forbindelse med Eurostat) mod tidligere tjenestemænd i UCLAF og OLAF tæt ved at være afsluttet. Hvornår kan rapporten ventes?

I de sidste seks måneder inden Eurostat-affæren blev kendt i maj 2003 har Eurostat indgået ikke mindre end 20 nye kontrakter med firmaet Planistat, der derefter blev opsagt i sommeren 2003. Er denne seneste og sidste bølge af kontrakter genstand for OLAF-undersøgelser, eller begrænser kontoret sig til hændelserne i 1999-2001?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(31. marts 2004)

Kommissionen vil gerne gøre det ærede medlem opmærksom på, at den interne revisionstjenestes tillægsrapport vedrørende indgåede kontrakter i 2003 netop er blevet færdig. Den interne revisionstjenestes rapporter er principielt rettet til den reviderede enhed, dvs. Kommissionen og dens tjenestegrene.

Kommissionen er imidlertid villig til at videresende denne revisionsrapport til Parlamentet, da dets kontrolarbejde dermed lettes, og da Budgetkontroludvalget forventes at bede Kommissionen gøre dette. Kommissionen fremsender rapporten til formanden for dette udvalg, Diemut Theato, med attention til Juan Bayona, der er ordfører i forbindelse med déchargen for 2002, og Herbert Bösch, som er ordfører vedrørende bekæmpelsen af svig, på de betingelser, der er fastsat i bilag III til den interinstitutionelle aftale, der blev underskrevet af Parlamentet og Kommissionen i juni 2000.

Den interne undersøgelse af tidligere tjenestemænd i kontoret for samordning af bekæmpelse af svig (UCLAF)/Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), som det ærede medlem henviser til, er ved at blive færdiggjort af OLAF. Når den endelige undersøgelsesrapport foreligger, fremsendes den efter bestemmelserne i artikel 9, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1073/1999 (1).

Hvad angår de kontrakter, som Eurostat har indgået med selskabet Planistat i de sidste seks måneder frem til maj 2003, og som siden er blevet annulleret, kan OLAF bekræfte, at der ikke er nogen undersøgelse i gang.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), EFT L 136 af 31.5.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/811 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/811

---

(2004/C 84 E/0906)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0573/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Påbegyndelse af bygning af Brennerbasistunnellen

Efter flere års forhandlinger skal bygningen af Brennerbasistunnellen påbegyndes i 2006. Gennemførelsen af dette infrastrukturprojekt vil resultere i en omlægning af trafikken og derfor også både under og efter bygningen af tunnellen få negative virkninger for lokalbefolkningen i nærheden af den pågældende tunnelstrækning; lokalbefolkningen udsættes bl.a. for en øget støjforurening.

I den forbindelse rejser der sig følgende spørgsmål: Hvad agter Kommissionen at gøre med henblik på at beskytte lokalbefolkningen på den pågældende strækning under byggeriet?

Stiller Kommissionen finansielle midler til rådighed med hensyn til opførelse af støjdæmpende barrierer?

Agter Kommissionen at gøre noget under byggeriet med henblik på at begrænse støjgenerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. april 2004)

Ifølge den nuværende tidsplan for bygning af Brennerbasistunnellen kan udførelsen af et pilotprojekt med henblik på en undersøgelse af de geologiske forhold på hele tunnelstrækningen starte i 2006.

Enhver miljøpåvirkning i selve byggefasen og senere skal ifølge italiensk og østrigsk lov gøres til genstand for en detaljeret VVM-vurdering.

Foreløbige miljøundersøgelser har afsløret visse potentielle problemer. De ansvarlige miljømyndigheder i Italien og Østrig har allerede krævet, at de pågældende forhold undersøges nærmere.

De nødvendige foranstaltninger til afdæmpning eller undgåelse af negative miljøvirkninger i og efter byggefasen vil blive nærmere fastlagt i de to landes miljøindvirkningserklæring. Disse foranstaltninger vil indgå i tunnelprojektet og vil følgelig være berettiget til eventuel EU-støtte.

I Kommissionens forslag af juli 2003 om ændring af »Eurovignet«-direktivet (1) siges det udtrykkeligt, at »alle infrastrukturomkostninger, der vedrører begrænsning af støjgener« anses for støtteberettigede omkostningsfaktorer ved beregningen af brugerafgifter.

Eftersom Kommissionen ikke står for projektet, må foranstaltningerne gennemføres af projektets initiativtager, dvs. Brennerbasistunnel-EØFG (og senere BBT SE) og følges af de respektive nationale myndigheder.

---

(1)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 1999/62/EF om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/812 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/812

---

(2004/C 84 E/0907)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0575/04

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Diamantopoulous valgkampaktiviteter

Ifølge pressemeddelelser vil Diamantopoulou midlertidigt træde ud af Kommissionen som medlem for at føre valgkampagne inden parlamentsvalgene i Grækenland. Kommissionensmedlemmet siges at spille en vigtig rolle for det socialistiske parti PASOK. Under valgkampen skulle hun stadig ifølge de samme pressemeddelelser ikke modtage løn som medlem af Kommissionen. I mellemtiden skulle hendes opgaver i Kommissionen varetages af en anden.

Er det sædvane, at medlemmer af Kommissionen midlertidigt kan nedlægge deres hverv for at beskæftige sig med valg i deres land? Findes der præcedenstilfælde og i bekræftende fald hvilke?

Mener Kommissionen, at sådanne situationer fremmer dens arbejde?

Er det rigtigt, at Diamantopoulou ikke vil få løn som medlem af Kommissionen under den græske valgkampagne?

Kan hun i denne periode gøre krav på faciliteter, som står til kommissionsmedlemmernes rådighed (tjenestebil med chauffør eller andre)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(13. april 2004)

Kommissionen har altid ment, at posten som medlem af Kommissionen og aktiv deltagelse som kandidat i en national eller europæisk valgkampagne ikke kan forenes. Dette betyder, at under valgkampagnen skal kommissionsmedlemmet afholde sig fra at deltage i Kommissionens arbejde (1).

Formålet hermed er dels at undgå interessekonflikter og dels at sikre den pågældende kommissær størst mulig handle- og talefrihed, samtidig med at kollegialitetsprincippet respekteres.

For så vidt angår fortilfælde kan nævnes næstformanden for Den Høje Myndighed, Etzel, i 1956, næstformanden for Kommissionen for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, Marjolin, i 1962, formanden for Den Høje Myndighed, Malvestiti, i 1963, næstformanden for Kommissionen for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, Caron, i 1963, medlemmet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Deniau, i 1968, medlemmet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Hellwig, i 1969, medlemmet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Spinelli, i 1976, og medlemmet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, O'Kennedy, i 1982, som afholdt sig fra at deltage i institutionens arbejde, mens de som kandidater deltog i valgkampagner.

Fra det øjeblik Kommissionen besluttede at suspendere Diamantopoulous hverv, har hun ikke modtaget løn eller nogen anden form for aflønning fra Kommissionens side.

---

(1)  I den forbindelse henvises bl.a. til svarene på skriftlig forespørgsel E-0124/68, EFT C 83 af 23.8.1968, E-0858/76, EFT C 70 af 21.3.1977, og P-2752/94, EFT C 88 af 10.4.1995.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/813 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/813

---

(2004/C 84 E/0908)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0579/04

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Vasova-indsøen

I forlængelse af min skriftlige forespørgsel E-1307/02 (1) om bygning af tanke til oplagring af brændsel ved Vasova-indsøen forelægger jeg Kommissionen følgende oplysninger for at lette de undersøgelser, som den skal foretage i forbindelse hermed: Vasova-indsøen, som er en del af Nestos-deltaet og Keramoti-indsøerne, er blevet foreslået af Grækenland under kode GR 1150010 som et område af fællesskabsbetydning i henhold til direktiv 92/43/EØF (2). I stedet for, at området blev optaget i det østlige Makedoniens og Trakiens nationalpark og beskyttet som en integreret del af Nestos-deltaets økosystem, bliver det helt udelukket fra de beskyttede områder, selv formelt set. Det areal, der er bestemt til bygning af tanke til oplagring af brændsel, er i øvrigt i mellemtiden blevet seksdoblet og udtaget af nationalparken i modstrid med, hvad der var fastlagt i akten om oprettelse af parken fra 1996.

Kan Kommissionen, eftersom der er tale om en uhørt overtrædelse af fællesskabsbestemmelserne om bevarelse af naturtyper samt vilde dyr og planter, undersøge, på grundlag af hvilken national lovgivning eller hvilke fællesskabsbestemmelser Ministeriet for Miljø, Fysisk Planlægning og Offentlige Arbejder udelukker indsøen fra den miljøbeskyttelse, som den burde være omfattet af?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. april 2004)

Kommissionen takker det ærede medlem for disse supplerende oplysninger.

På grundlag af de forhold, som det ærede medlem har gjort opmærksom på i sin forespørgsel E-1307/02 (3), har Kommissionen indledt en rutinemæssig undersøgelse for at få afklaret spørgsmålet om, hvorvidt etableringen af nye tanke til oplagring og distribution af olieprodukter ved Vasova-indsøens bred, ud over de allerede eksisterende tanke, er forenelig med Fællesskabets miljøbestemmelser. Den pågældende lokalitet er et vådområde af stor økologisk værdi, som af de græske myndigheder er blevet udpeget som særligt beskyttet område (»Nestos-deltaet og Keramoti-indsøerne« — kode GR11 5001) i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (4), og er endvidere blevet foreslået som lokalitet af fællesskabsbetydning (»Nestos-deltaet og Keramoti-indsøerne — omkringliggende område og kystområde« - kode GR11500010) i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (5).

Undersøgelsen har vist, at det ikke er muligt at påvise nogen overtrædelse af Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 (6), som ændret ved direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (7) om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, samt Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 (8) om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer.

Derimod ser det ud til, at de græske myndigheder ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at oprette en passende beskyttelsesordning for lokaliteten og for at undgå forringelse af naturtyperne samt alvorlige forstyrrelser af arterne. Endvidere har de græske myndigheder ikke sørget for, at alle planer eller projekter, som i sig selv eller i forbindelse med andre planer og projekter kan påvirke den pågældende lokalitet væsentligt, vurderes med hensyn til deres virkninger på lokaliteten under hensyn til bevarings-målsætningerne for denne lokalitet.

Kommissionen følger sagen meget opmærksomt og vil ikke tøve med at træffe passende foranstaltninger og eventuelt indlede en overtrædelsesprocedure for at sikre, at Grækenland overholder forpligtelserne i henhold til artikel 4, stk. 1, 2 og 4, i direktiv 79/409/EØF samt artikel 7 og 6, stk. 2 og 3, i direktiv 92/43/EØF.

---

(1)  EFT C 301 E af 5.12.2002, s. 119.

(2)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(3)  EFT C 301 af 5.12.2002.

(4)  EFT L 103 af 25.4.1979.

(5)  EFT L 206 af 22.7.1992.

(6)  EFT L 175 af 5.7.1985.

(7)  EFT L 73 af 14.3.1997.

(8)  EFT L 10 af 14.1.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/814 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/814

---

(2004/C 84 E/0909)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0582/04

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Anvendelse af regnskabsstandard IAS 32 på kooperativer

Er Kommissionen klart over, hvilken virkning vedtagelsen af regnskabsstandard IAS 32 fra EU-Regnskabs-kontroludvalgets side ville have på den kooperative bevægelse?

Accepterer Kommissionen, at den udelukkende blev udarbejdet med henblik på aktieselskaber og er fuldstændig uhensigtsmæssig for kooperativer, fordi den klassificerer kooperativ aktiekapital som gæld?

Vil Kommissionen sikre, at anvendelsen af denne særlige bestemmelse på kooperativer, ligesom i USA, bør undgås, da følgerne for den kooperative sektor ellers ville være katastrofale?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(5. april 2004)

Der skal først påpeges, at det kun er kooperativer, hvis værdipapirer handles på en europæisk fondsbørs, og som udarbejder konsoliderede regnskaber, dvs. et mindretal af kooperativerne, der er omfattet af regnskabsstandard IAS 32. Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, er den amerikanske situation mere kompliceret end det, der fremgår af det ærede medlems beskrivelse, hvis de børsnoterede enheder i USA ikke kan udnytte muligheden for at få udsættelse med anvendelse af bestemmelserne i den amerikanske regnskabsstandard FAS 150, der svarer til IAS 32.

Kommissionen er bekendt med det problem, der rejses i forbindelse med en mulig reklassificering af kooperativers selskabskapital som gæld i medfør af regnskabsstandard IAS 32. Dette spørgsmål har været genstand for talrige drøftelser med International Accounting Standards Board (IASB) og er ved at blive undersøgt.

Regnskabsstandard IAS 32 blev offentliggjort af IASB i december 2003, men den specifikke regnskabsmæssige behandling af kooperativers andele undersøges i øjeblikket af IASB's fortolkningsudvalg (IFRIC), hvor Kommissionen deltager som observatør. Der er allerede gjort fremskridt takket være en løbende dialog mellem IASB og den europæiske sammenslutning for kooperative banker. Det ser ud til, at IASB og IFRIC i stigende grad begynder at forstå, hvorledes kooperativer fungerer, og de særlige karakteristika ved deres andele.

Det fremgår bl.a. af drøftelserne, at der findes mere end én type kooperativer, at spørgsmålet omkring andele er kompliceret, og at den regnskabsmæssige behandling af disse afhænger af de egenskaber, de har i medfør af de berørte kooperativers vedtægter. Det er IASB, der skal tage højde for forskellighederne i disse situationer, enten ved fortolkning af regnskabsnorm IAS 32 eller ved hjælp af rådgivning om anvendelse af denne standard.

Det forventes, at IASB's fortolkningsudvalg IFRIC kan afgive en sådan fortolkning eller sådanne råd inden sommer, der præciserer, at indskud fra et kooperativs medlemmer betragtes som selskabskapital, når kooperativets tilbagebetaling heraf er underlagt en afgørelse, som træffes af virksomhedens kompetente organ, og som indebærer, at denne tilbagebetaling hverken er automatisk eller uden betingelser.

Der ser ud til, at der inden for kooperativbevægelsen, og især inden for banksektoren, er tilfredshed med dette resultat. Kommissionen følger fortsat nøje udviklingen på dette område for at sikre sig, at resultatet af drøftelserne er i overensstemmelse med IASB's retningslinjer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/815 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/815

---

(2004/C 84 E/0910)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0595/04

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om:   Præmier ved hestevæddeløb i Grækenland

| 1. | Kan Kommissionen oplyse, om den har modtaget klager vedrørende forskelsbehandling fra den græske jockeyklub over for ejere af heste, som er opdrættet uden for Grækenland og oftest stammer fra Det Forenede Kongerige og Irland? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen oplyse, om den har modtaget klager vedrørende forskelsbehandling fra den græske jockeyklub over for ejere af heste, som er opdrættet uden for Grækenland og oftest stammer fra Det Forenede Kongerige og Irland?

| 2. | Kan Kommissionen bekræfte, at den græske løbsledelse tilbageholder en del af præmiesummen, hvis en hest er opdrættet uden for Grækenland? Hvis dette er tilfældet, er den så enig i, at dette er et klart bevis på forskelsbehandling af borgere fra andre medlemsstater? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen bekræfte, at den græske løbsledelse tilbageholder en del af præmiesummen, hvis en hest er opdrættet uden for Grækenland? Hvis dette er tilfældet, er den så enig i, at dette er et klart bevis på forskelsbehandling af borgere fra andre medlemsstater?

| 3. | Er Kommissionen i færd med at undersøge disse forhold? Hvornår regner den med at nå frem til en løsning, som er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser om forskelsbehandling? Kan der tages initiativ til en tilbagebetaling af den præmiesum, som på uretmæssig vis tilbageholdes fra ejere af heste, som er opdrættet uden for Grækenland? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen i færd med at undersøge disse forhold? Hvornår regner den med at nå frem til en løsning, som er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser om forskelsbehandling? Kan der tages initiativ til en tilbagebetaling af den præmiesum, som på uretmæssig vis tilbageholdes fra ejere af heste, som er opdrættet uden for Grækenland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. april 2004)

Kommissionen har modtaget et brev, hvor man hævder, at den græske jockeyklub tilbageholder en del af præmiesummen, hvis en væddeløbshest fra andre medlemsstater ikke er opdrættet i Grækenland. De hidtil modtagne oplysninger er ikke tilstrækkelige til, at Kommissionen kan vide, om en del af præmiesummen faktisk tilbageholdes af den græske løbsledelse, hvis en hest er opdrættet uden for Grækenland, som omtalt af det ærede medlem. Kommissionen er endnu heller ikke i stand til at vide, om en sådan praksis er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, så meget mindre som Kommissionen endnu ikke har modtaget de relevante bestemmelser. Endvidere er det ikke klart, om den græske jockeyklub er en privat organisation, en anerkendt forening, som kan handle selvstændigt juridisk set i Grækenland, eller om det er en offentlig organisation (f.eks. om det drejer sig om et offentligretligt organ). Det må derfor først fastslås, om det rejste problem skal undersøges i henhold til konkurrenceloven eller bestemmelserne vedrørende det indre marked.

Kommissionen har anmodet om yderligere oplysninger fra de involverede for at kunne undersøge de problemer, som er rejst vedrørende den græske jockeyklubs praksis, og for at være i stand til at registrere en formel klage.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/816 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/816

---

(2004/C 84 E/0911)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0600/04

af Generoso Andria (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Honorarer til ledere inden for amatørfodbold

Fodbold er i Italien en særdeles populær sport, som er meget udbredt blandt de unge.

De astronomiske honorarer til fodboldspillere fra professionelle klubber har medført enorme vanskeligheder for sportsforeningerne, og det i en sådan grad, at regeringen har set sig nødsaget til at gribe ind i form af det såkaldte gældslempelsesdekret.

Generaldirektoratet for Konkurrence, som Mario Monti er ansvarlig for, er i færd med at undersøge dette dekret.

Amatørfodbold er en sport, som giver de unge mulighed for en sund levevis i det fri, hvor de kan opnå fysisk og åndelig styrke, og denne sportsgren har altid været karakteriseret ved at være gratis, ligesom honorarerne har været meget beskedne.

Også formændene for amatørklubberne må afholde meget store omkostninger uden nogen form for godtgørelse, og de yder udelukkende deres indsats af interesse for amatørsporten.

Har Kommissionen kendskab til, at andre ledere på dette område, lige fra fodboldforbundets formand til bestyrelsen, modtager honorarer på adskillige tusinde euro på en måde, der i skattemæssig henseende og som godtgørelse for udgifter er tvivlsom, idet der er tale om en overtrædelse af artikel 10 i det italienske fodboldforbunds (Figc) bestemmelser, ifølge hvilke der ikke må ydes honorar for ledernes aktiviteter, ligesom personer, som »modtager en indtægt for deres aktiviteter i forbindelse med fodboldsporten«, ikke kan beklæder poster i forbundet.

Kommissionen bedes oplyse, om denne adfærd ikke er forvridende på et særligt følsomt område, og om der ikke er tale om alvorlige uregelmæssigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. marts 2004)

Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt det forhold, at formanden for og bestyrelsesmedlemmerne i fodboldforbundet — modsat formændene for amatørklubberne — modtager honorarer, udgør en konkurrencefordrejning eller en alvorlig uregelmæssighed i forhold til den lov, der gælder for det italienske fodboldforbund (FIGC), ønsker Kommissionen at oplyse følgende:

| — | Hvad angår spørgsmålet om en mulig overtrædelse af konkurrencereglerne, vil en sådan kun kunne opstå i forbindelse med virksomheders adfærd eller som følge af ydelse af statsstøtte til virksomheder. De omstændigheder, der er beskrevet i forespørgslen, synes ikke at vedrøre virksomheder og falder derfor ikke ind under anvendelsesområdet for konkurrencereglerne i EF-traktaten. |
| --- | --- |

—

Hvad angår spørgsmålet om en mulig overtrædelse af konkurrencereglerne, vil en sådan kun kunne opstå i forbindelse med virksomheders adfærd eller som følge af ydelse af statsstøtte til virksomheder. De omstændigheder, der er beskrevet i forespørgslen, synes ikke at vedrøre virksomheder og falder derfor ikke ind under anvendelsesområdet for konkurrencereglerne i EF-traktaten.

| — | Det ærede medlem anfører, at de honorarer, der udbetales, er tvivlsomme i skattemæssig henseende. I denne forbindelse vil Kommissionen gerne påpege, at det står medlemsstaterne frit for at fastsætte deres egne regler vedrørende direkte beskatning, så længe de ikke overtræder EF-traktaten eller enhver relevant afledt fællesskabsret. I dette tilfælde synes der ikke at være tale om en sådan overtrædelse. |
| --- | --- |

—

Det ærede medlem anfører, at de honorarer, der udbetales, er tvivlsomme i skattemæssig henseende. I denne forbindelse vil Kommissionen gerne påpege, at det står medlemsstaterne frit for at fastsætte deres egne regler vedrørende direkte beskatning, så længe de ikke overtræder EF-traktaten eller enhver relevant afledt fællesskabsret. I dette tilfælde synes der ikke at være tale om en sådan overtrædelse.

| — | Hvad angår muligheden for uregelmæssigheder i forhold til den lov, der gælder for det italienske fodboldforbund (FIGC), er der tale om et anliggende, der ligger uden for Kommissionens kompetence. Kommissionen minder i denne forbindelse om, at EU ikke har særlig kompetence inden for idræt, som organiseres af idrætsorganisationerne. Kommissionen er dog helt enig i, at det frivillige arbejde yder et betydningsfuldt og positivt bidrag på dette område, og har opført det blandt målsætningerne for Det Europæiske År for Uddannelse gennem Idræt 2004. |
| --- | --- |

—

Hvad angår muligheden for uregelmæssigheder i forhold til den lov, der gælder for det italienske fodboldforbund (FIGC), er der tale om et anliggende, der ligger uden for Kommissionens kompetence. Kommissionen minder i denne forbindelse om, at EU ikke har særlig kompetence inden for idræt, som organiseres af idrætsorganisationerne. Kommissionen er dog helt enig i, at det frivillige arbejde yder et betydningsfuldt og positivt bidrag på dette område, og har opført det blandt målsætningerne for Det Europæiske År for Uddannelse gennem Idræt 2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/817 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/817

---

(2004/C 84 E/0912)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0602/04

af María Bergaz Conesa (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. februar 2004)

Om:   Samlet vurdering af det store omledningsprojekt af Ebro

Som ved flere tidligere lejligheder forsikrede kommissær Michel Barnier den 16. december 2003 Miljøudvalget om, at projektet for Ebro-omledningen grundet dets enorme omfang ville blive underkastet en samlet vurdering af Kommissionen. Kommissionen har tidligere foretaget en vurdering af et andet stort projekt, nemlig omledningen af Júcar al Vinalopó. I den forbindelse benyttede Kommissionen Den Europæiske Investeringsbank (EIB). EIBs undersøgelse har været kritiseret for at være partisk, samt for, at ikke alle implicerede parter deltog, idet BEI udelukkende rådspurgte myndigheder og lokale grupper, der var positivt indstillede over for omledningen.

Påtænker Kommissionen også at anvende BEI til vurderingen af Ebro-omledningen?

Hvordan forestiller Kommissionen sig at afhjælpe den manglende offentlige deltagelse i vurderingen af såvel Júcar-Vinalopó-omledningen som af Ebro-omledningen?

Påtænker Kommissionen at iværksætte høringer på lokalt niveau samt nye tekniske møder i Bruxelles?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. april 2004)

Projekterne vedrørende Ebro-omledningen, som de spanske myndigheder har indsendt med henblik på samfinansiering via fællesskabsfondene, er for øjeblikket ved at blive evalueret af Kommissionen. Som meddelt bliver de evalueret som ét samlet projekt.

I henhold til bestemmelserne i artikel 26, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (1) og i artikel 13, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden (2), kan Kommissionen om nødvendigt opfordre Den Europæiske Investeringsbank (EIB) til at medvirke ved evalueringen af projekter.

EIB arbejder som et uafhængigt rådgivende organ. Kommissionen er ikke involveret i denne proces.

I lyset af samtlige relevante informationer og analyser vil Kommissionen, i partnerskab med de relevante spanske myndigheder, udarbejde sin egen vurdering af projektet på grundlag af den ansvarsfordeling, der er fastsat i ovennævnte forordninger. Den kan om nødvendigt beslutte at afholde yderligere tekniske møder om projektet.

Kommissionen har til opgave at vedtage enhver afgørelse om støtte fra strukturfondene og Samhørighedsfonden i overensstemmelse med de relevante fællesskabsforordninger og under fuld overholdelse af alle andre relevante fællesskabspolitikker og lovgivning.

---

(1)  EFT L 161 af 26.6.1999.

(2)  EFT L 130 af 25.5.1994.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/818 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/818

---

(2004/C 84 E/0913)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0608/04

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om:   Kommissionens politiske intentioner i forbindelse med gmo'er

Den 18. december 2003 vedtog et stort flertal af Europa-Parlamentets medlemmer betænkning A5-0465/2003 om sameksistens mellem genetisk modificerede afgrøder og konventionelt og økologisk landbrug.

Kan Kommissionen i betragtning heraf oplyse Europa-Parlamentet om sine politiske intentioner, hvad angår følgende:

| — | Vil Kommissionen foreskrive mærkning af gmo'er i frø ved den teknisk målbare og sikre påvisnings-grænse med udgangspunkt i artikel 21, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF (1), og tage hensyn til de videnskabelige vurderinger med hensyn til den praktiske anvendelighed (punkt 2)? |
| --- | --- |

—

Vil Kommissionen foreskrive mærkning af gmo'er i frø ved den teknisk målbare og sikre påvisnings-grænse med udgangspunkt i artikel 21, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF (1), og tage hensyn til de videnskabelige vurderinger med hensyn til den praktiske anvendelighed (punkt 2)?

| — | Vil Kommissionen på fællesskabsplan skabe ensartede og bindende ordninger om sameksistens af genetisk modificerede afgrøder og ikke genetisk modificerede, konventionelle afgrøder og opfordre Europa-Parlamentet til i den forbindelse at inddrages i den fælles beslutningsprocedure (punkt 3)? |
| --- | --- |

—

Vil Kommissionen på fællesskabsplan skabe ensartede og bindende ordninger om sameksistens af genetisk modificerede afgrøder og ikke genetisk modificerede, konventionelle afgrøder og opfordre Europa-Parlamentet til i den forbindelse at inddrages i den fælles beslutningsprocedure (punkt 3)?

| — | Vil Kommissionen fremlægge et forslag til fællesskabsomfattende, erstatningsretlige bestemmelser, der er undergivet domstolskontrol, og som sikrer en passende erstatningsgaranti for ansøgeren, der skal indgå som en fast del af proceduren til opnåelse af tilladelse til markedsføring af GMO'er (punkt 8)? |
| --- | --- |

—

Vil Kommissionen fremlægge et forslag til fællesskabsomfattende, erstatningsretlige bestemmelser, der er undergivet domstolskontrol, og som sikrer en passende erstatningsgaranti for ansøgeren, der skal indgå som en fast del af proceduren til opnåelse af tilladelse til markedsføring af GMO'er (punkt 8)?

| — | Vil Kommissionen endelig forpligte sig formelt til ikke at godkende udsætning af yderligere genetisk modificerede plantevarianter, så længe der ikke er vedtaget og indført bindende ordninger om sameksistens, som understøttes af en erstatningsordning, som utvetydigt bygger på princippet om, at forureneren betaler? |
| --- | --- |

—

Vil Kommissionen endelig forpligte sig formelt til ikke at godkende udsætning af yderligere genetisk modificerede plantevarianter, så længe der ikke er vedtaget og indført bindende ordninger om sameksistens, som understøttes af en erstatningsordning, som utvetydigt bygger på princippet om, at forureneren betaler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. marts 2004)

Hvad tærskelværdier angår, giver artikel 21, stk. 2, i direktiv 2001/18/EF (2) mulighed for, at mærkningskravene fraviges, hvis utilsigtede og teknisk uundgåelige spor af GMO'er ikke kan udelukkes i andre produkter. Kommissionen er nu, inden for rammerne af denne artikel, i færd med at forberede en afgørelse om tærskelværdier for mærkning af GM-frø, under hvilke utilsigtet forekomst af GM-frø i konventionelle frøpartier ikke skal mærkes. Ved fastsættelsen af disse tærskelværdier vil der blive taget hensyn til den nugældende tærskel på 0,9 % for fødevarer og foderstoffer, der stammer fra planter fra de pågældende frøpartier, og der vil også blive taget hensyn til, at tærskelværdierne skal være praktisk anvendelige og håndhævelige. Lignende tærskelværdier vil derefter blive vedtaget efter forvaltningsudvalgsproceduren inden for rammerne af frølovgivningen.

Hvad foranstaltninger vedrørende sameksistens angår, mener Kommissionen, at den kun bør spille en rådgivende rolle, og den har derfor ikke til hensigt at opstille ensartede og bindende regler om sameksistens på EU-plan. Grunden hertil er, at sameksistens-foranstaltningers proportionalitet, effektivitet og omkostningseffektivitet oftest hænger sammen med nationale og regionale (eller endog lokale) miljømæssige, topografiske og klimatiske forhold og de anvendte landbrugsmetoder, og disse forhold og metoder varierer stærkt både mellem medlemsstaterne og inden for de enkelte medlemsstater. Kommissionen mener derfor, at en tilgang baseret på »nærhedsprincippet« er den mest hensigtsmæssige til udformning og gennemførelse af foranstaltninger vedrørende sameksistens, og den nye artikel 26 a i direktiv 2001/18/EF kan tjene som retsgrundlag for sådanne foranstaltninger. Det skal bemærkes, at alle udkast til foranstaltninger, som vil kunne skabe tekniske handelshindringer eller være i strid med metoden for fuldstændig harmonisering, skal anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med direktiv 98/34/EF (3).

De erstatningsretlige bestemmelser vil afhænge af medlemsstaternes generelle tilgang til sameksistens-spørgsmålet og bør derfor behandles som en integreret del af pakken af foranstaltninger på dette område. Kommissionen har derfor også ønsket at anvende nærhedsprincippet på erstatningsreglerne i tilknytning til sameksistens. Kommissionens politik har altid været, at erstatningsansvar bør behandles på nationalt plan, og har anmodet medlemsstaterne om at vurdere, om deres lovgivning om erstatningsansvar var egnet til håndtering af spørgsmål i forbindelse med sameksistens. Den vil tage dette spørgsmål op igen i 2005, som led i en rapport om sameksistens, hvori den vil opregne de forskellige medlemsstaters foranstaltninger på området.

Kommissionen er i sin egenskab af EF-traktatens vogter forpligtet til at sikre, at Fællesskabets lovgivning gennemføres fuldt ud i hele Fællesskabet. Direktiv 2001/18/EF og den nyligt vedtagne forordning (EF) nr. 1829/2003 (4) indeholder regler om godkendelse af GMO'er, og Kommissionen agter at sørge for, at denne lovgivning håndhæves til fulde.

---

(1)  EFT L 106 af 17.4.2001, s. 1.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF — Kommissionens erklæring, EFT L 106 af 17.4.2001.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, EFT L 204 af 21.7.1998.

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer, EUT L 268 af 18.10.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/819 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/819

---

(2004/C 84 E/0914)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0611/04

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Terrorisme — udarbejdelse af et EU-direktiv, som indebærer tilstedeværelse af sikkerhedsvagter på fly

| — | Udviklingen af den internationale terrorisme har bevirket, at det er blevet nødvendigt at indføre særlige sikkerhedsvagter om bord på fly til at forebygge eller afværge, at terrorister angriber og kaprer fly. |
| --- | --- |

—

Udviklingen af den internationale terrorisme har bevirket, at det er blevet nødvendigt at indføre særlige sikkerhedsvagter om bord på fly til at forebygge eller afværge, at terrorister angriber og kaprer fly.

| — | Det er tilrådeligt at disse sikkerhedsvagter — de såkaldte air marshals — skal uddannes, så de kan arbejde ubevæbnet. |
| --- | --- |

—

Det er tilrådeligt at disse sikkerhedsvagter — de såkaldte air marshals — skal uddannes, så de kan arbejde ubevæbnet.

| — | Sikkerhedsvagterne kan også virke på landjorden i samarbejde med politiet. |
| --- | --- |

—

Sikkerhedsvagterne kan også virke på landjorden i samarbejde med politiet.

| — | USA opfordrer til, at de europæiske luftfartsselskaber indfører disse sikkerhedsvagter på de oversøiske ruter. |
| --- | --- |

—

USA opfordrer til, at de europæiske luftfartsselskaber indfører disse sikkerhedsvagter på de oversøiske ruter.

| — | I Milano er det første uddannelsesforløb for disse vagter blevet indledt, og det er planlagt, at der, som en del af kurset, fra 1. marts 2004 skal foretages praktisk træning i en lufthavn i nærheden af byen. |
| --- | --- |

—

I Milano er det første uddannelsesforløb for disse vagter blevet indledt, og det er planlagt, at der, som en del af kurset, fra 1. marts 2004 skal foretages praktisk træning i en lufthavn i nærheden af byen.

Har Kommissionen til hensigt at udarbejde et EU-direktiv, som kan regulere dette område og især indføre sikkerhedsvagter på de oversøiske ruter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(6. april 2004)

I slutningen af december 2003 og senest i februar 2004 anmodede de amerikanske myndigheder, der råder over oplysninger om eventuelle terrortrusler, en række europæiske luftfartsselskaber om at træffe øgede sikkerhedsforanstaltninger for en række fly, der bedømmes som særlig følsomme. Nogle lande har accepteret at medtage politibetjente om bord på disse fly. Andre har foretrukket at annullere dem fuldstændigt.

I øjeblikket er det kun to medlemsstater i Den Europæiske Union, der i en årrække har haft en ordning med sikkerhedsvagter om bord på fly, de såkaldte Sky Marshals. Det drejer sig om Tyskland og Østrig. Foranlediget af den seneste tids begivenheder har andre medlemsstater, herunder nogle af de nye medlemsstater, overvejet eller har allerede besluttet at medtage politibetjente om bord på følsomme fly. En tredje gruppe medlemsstater er imod denne form for foranstaltning under henvisning til risikoen ved at have våben om bord i fly og/eller de mere effektive kontrolforanstaltninger på jorden inden boarding.

Kommissionen har undersøgt medlemsstaternes forskellige holdninger til dette spørgsmål. Den ønsker dog, at sikkerhedsvagter om bord på fly skal indgå i en samlet pakke over øgede sikkerhedsforanstaltninger, der kan iværksættes i tilfælde af terrortrusler mod visse fly. Den går ligeledes ind for fælles drøftelser herom med deltagelse af nationale myndigheder med ansvar for den nationale sikkerhed og repræsentanter for den civile luftfart. På Rådets møde om retlige og indre anliggender den 19. februar 2004 foreslog Kommissions medlem med ansvar for retlige og interne anliggender i denne forbindelse, at der i Rådets regi foretages en samlet undersøgelse af flysikkerheden med henblik på at nå frem til en fælles holdning.

En del af dette arbejde er allerede indledt med Østrigs afholdelse af et seminar om sikkerhedsvagter om bord på fly den 1. og 2. marts 2004.

Med udgangspunkt i det arbejde, Kommissionen har gennemført sammen med lederne af medlemsstaternes civile luftfart, har Rådets formandskab på vegne af Fællesskabet og dets medlemsstater skrevet til den internationale organisation for civil luftfart (International Civil Aviation Organisation) og opfordret denne til at tage dette spørgsmål op og bistå sine medlemmer med rådgivning.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/820 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/820

---

(2004/C 84 E/0915)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0615/04

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Oprindelsescertifikater

| 1. | I svaret på min forespørgsel af 8. maj 2003 (E-1590/03 (1)) oplyser Kommissionen, at »(...) Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger om de vanskeligheder, som virksomhederne måtte have haft som følge af eventuelle fejl begået af de myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for udstedelse af oprindelsescertifikater (...)«.
  Er Kommissionen bekendt med sagen van der Rijken/Hoogerwerff (REM 04/2002)? |
| --- | --- |

1.

I svaret på min forespørgsel af 8. maj 2003 (E-1590/03 (1)) oplyser Kommissionen, at »(...) Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger om de vanskeligheder, som virksomhederne måtte have haft som følge af eventuelle fejl begået af de myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for udstedelse af oprindelsescertifikater (...)«.

Er Kommissionen bekendt med sagen van der Rijken/Hoogerwerff (REM 04/2002)?

| 2. | Anser Kommissionen det for rimeligt og fornuftigt, jf. de generelle principper for god forvaltning, at en erhvervsdrivende som van der Rijken, der stoler på et oprindelsescertifikat, der retsgyldigt er udsted af en medlemsstat, i en anden medlemsstat konfronteres med sanktioner som følge af fejl begået af den medlemsstat, der har udstedt det originale certifikat? |
| --- | --- |

2.

Anser Kommissionen det for rimeligt og fornuftigt, jf. de generelle principper for god forvaltning, at en erhvervsdrivende som van der Rijken, der stoler på et oprindelsescertifikat, der retsgyldigt er udsted af en medlemsstat, i en anden medlemsstat konfronteres med sanktioner som følge af fejl begået af den medlemsstat, der har udstedt det originale certifikat?

| 3. | Er Kommissionen rede til at tage denne sag op til fornyet behandling, da van der Rijken har handlet i god tro, og da sagen nu har verseret et stykke tid? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen rede til at tage denne sag op til fornyet behandling, da van der Rijken har handlet i god tro, og da sagen nu har verseret et stykke tid?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Frederik Bolkestein

(25. marts 2004)

| 1. | Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at den vedtog en beslutning vedrørende anmodningen REM 04/2002 den 23. december 2002 og således er udmærket bekendt med denne sag. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at den vedtog en beslutning vedrørende anmodningen REM 04/2002 den 23. december 2002 og således er udmærket bekendt med denne sag.

| 2. | Et af referenceelementerne i forbindelse med anvendelsen af antidumpingtold er varens oprindelse, som fastsættes efter de i EU gældende ikke-præferentielle oprindelsesregler. Der bør skelnes mellem denne form for oprindelse og præferenceoprindelse, som har til formål under visse betingelser at indrømme præferencetoldsatser ved import af varer med oprindelse i visse tredjelande.
  I tilfælde af varer, der er pålagt antidumpingtold, skal virksomheden selv bevise varernes oprindelse, som obligatorisk skal være angivet i rubrik 16 i det administrative enhedsdokument, der fremlægges ved import af varerne. Det er ikke udtrykkelig specificeret, at der skal anvendes oprindelsescertifikater, og det er derfor ikke muligt at påberåbe sig, at der er blevet fremlagt sådanne certifikater til støtte for importangivelsen. Bevisbyrden for varernes oprindelse påhviler udelukkende virksomheden via den angivelse, som den skal påføre det administrative enhedsdokument.
  Toldmyndighederne i importmedlemslandet, der skal undersøge virksomhedens toldangivelse, er bemyndiget til at foretage alle de verificeringer, de finder nødvendige, jf. artikel 68 i EF-toldkodeksen (2). I henhold til artikel 220, stk. 2, litra b), i samme toldkodeks foretages der ikke efterfølgende bogføring under visse betingelser, f.eks. i tilfælde, hvor de kompetente toldmyndigheder har begået en fejl, og hvor debitor har handlet i god tro.
  I van der Rijkens tilfælde var de certifikater, der blev fremlagt for de nederlandske toldmyndigheder, udstedt af handelskammeret i Espoo i Finland, der ikke kan anses for at være en kompetent toldmyndighed i betydningen i ovennævnte artikel 220, stk. 2, litra b), da det ikke har leveret elementer med en juridisk gyldighed, der kan komme i betragtning ved efteropkrævningen af de pågældende afgifter.
  Antagelsen af en toldangivelse indskrænker ikke de kompetente toldmyndigheders muligheder for at foretage efterfølgende kontrol, jf. artikel 78 i EF-toldkodeksen, og de nederlandske toldmyndigheders antagelse af toldangivelsen kan ikke betragtes som en fejl fra deres side i betydningen i artikel 220, stk. 2, litra b), i toldkodeksen. Det var tværtimod fuldstændig normalt, at de nederlandske toldmyndigheder kontrollerede varernes oprindelse, da de nærede tvivl om den oplysning, som virksomheden havde angivet. Resultatet af kontrollen bekræftede desuden, at varerne havde oprindelse i Kina. |
| --- | --- |

2.

Et af referenceelementerne i forbindelse med anvendelsen af antidumpingtold er varens oprindelse, som fastsættes efter de i EU gældende ikke-præferentielle oprindelsesregler. Der bør skelnes mellem denne form for oprindelse og præferenceoprindelse, som har til formål under visse betingelser at indrømme præferencetoldsatser ved import af varer med oprindelse i visse tredjelande.

I tilfælde af varer, der er pålagt antidumpingtold, skal virksomheden selv bevise varernes oprindelse, som obligatorisk skal være angivet i rubrik 16 i det administrative enhedsdokument, der fremlægges ved import af varerne. Det er ikke udtrykkelig specificeret, at der skal anvendes oprindelsescertifikater, og det er derfor ikke muligt at påberåbe sig, at der er blevet fremlagt sådanne certifikater til støtte for importangivelsen. Bevisbyrden for varernes oprindelse påhviler udelukkende virksomheden via den angivelse, som den skal påføre det administrative enhedsdokument.

Toldmyndighederne i importmedlemslandet, der skal undersøge virksomhedens toldangivelse, er bemyndiget til at foretage alle de verificeringer, de finder nødvendige, jf. artikel 68 i EF-toldkodeksen (2). I henhold til artikel 220, stk. 2, litra b), i samme toldkodeks foretages der ikke efterfølgende bogføring under visse betingelser, f.eks. i tilfælde, hvor de kompetente toldmyndigheder har begået en fejl, og hvor debitor har handlet i god tro.

I van der Rijkens tilfælde var de certifikater, der blev fremlagt for de nederlandske toldmyndigheder, udstedt af handelskammeret i Espoo i Finland, der ikke kan anses for at være en kompetent toldmyndighed i betydningen i ovennævnte artikel 220, stk. 2, litra b), da det ikke har leveret elementer med en juridisk gyldighed, der kan komme i betragtning ved efteropkrævningen af de pågældende afgifter.

Antagelsen af en toldangivelse indskrænker ikke de kompetente toldmyndigheders muligheder for at foretage efterfølgende kontrol, jf. artikel 78 i EF-toldkodeksen, og de nederlandske toldmyndigheders antagelse af toldangivelsen kan ikke betragtes som en fejl fra deres side i betydningen i artikel 220, stk. 2, litra b), i toldkodeksen. Det var tværtimod fuldstændig normalt, at de nederlandske toldmyndigheder kontrollerede varernes oprindelse, da de nærede tvivl om den oplysning, som virksomheden havde angivet. Resultatet af kontrollen bekræftede desuden, at varerne havde oprindelse i Kina.

| 3. | Kommissionen kan derfor ikke tage denne sag op til fornyet behandling, da van der Rijken, som nævnt ovenfor, ikke kunne påberåbe sig at have fremlagt oprindelsescertifikater, som det efter de gældende bestemmelser slet ikke er obligatorisk at fremlægge, og da bevisbyrden for varernes oprindelse udelukkende påhvilede ham. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen kan derfor ikke tage denne sag op til fornyet behandling, da van der Rijken, som nævnt ovenfor, ikke kunne påberåbe sig at have fremlagt oprindelsescertifikater, som det efter de gældende bestemmelser slet ikke er obligatorisk at fremlægge, og da bevisbyrden for varernes oprindelse udelukkende påhvilede ham.

---

(1)  EUT C 111 E af 15.1.2004, s. 201.

(2)  Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, EFT L 302 af 19.10.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/822 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/822

---

(2004/C 84 E/0916)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0618/04

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Det nederlandske parlaments beslutning om at udvise tusindvis af indvandrere

Den 17. februar 2004 vedtog det nederlandske parlament et lovforslag fra regeringen om udvisning af omkring 26 000 indvandrere og flygtninge, der har levet i landet i en årrække, deriblandt mange unge mennesker, der er født i Nederlandene. Lovforslaget indeholder ligeledes nye og strengere betingelser for tildeling af asyl til indvandrere, som er i overensstemmelse med den restriktive indvandrerpolitik, som den nederlandske regering har fulgt i de senere år. Flertallet i Nederlandene samt adskillige ikke-statslige organisationer har protesteret imod denne umenneskelige og racistiske afgørelse. Også FN's Højkommissariat for Flygtninge har givet udtryk for sin modstand, eftersom mange indvandrere i Nederlandene står over for alvorlige problemer, og der ikke er udsigt til, at de kan vende sikkert tilbage til deres oprindelseslande.

Mener Kommissionen, at disse foranstaltninger til tvangsudvisning af flygtningene fra Nederlandene er i overensstemmelse med Genève-konventionen og forpligtelserne fra Tampere til at udforme en integreret EU-politik for asyl og indvandring med klare regler og på grundlag af de europæiske humanitære værdier og respekten for den menneskelige værdighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(13. april 2004)

Kommissionen har ikke fået tilsendt det lovforslag, som det nederlandske parlament vedtog den 17. februar 2004.

Så vidt Kommissionen ved, vedrører de pågældende nationale foranstaltninger kun afviste asylansøgere. Den nederlandske udlændingelov indeholder en generel mulighed for, at negative afgørelser kan indbringes for en domstol. Domstolene har kompetence til i hvert enkelt tilfælde at afgøre, om udsendelserne er i overensstemmelse med de folkeretlige forpligtelser, særlig forpligtelserne i henhold til Genève-konventionen fra 1951 om flygtninges retsstilling og artikel 3 i den europæiske menneskerettighedskonvention.

Kommissionen vil gerne understrege, at muligheden for tilbagesendelse af afviste asylansøgere generelt kan være en logisk følge, når resultatet af en asylprocedure er negativt for ansøgeren, så længe proceduren var retfærdig og gav mulighed for at undersøge alle behov for international beskyttelse. En endelig negativ afgørelse betyder, at den pågældende ikke anses for at have behov for international beskyttelse. Hvis der ikke er andre grunde til lovligt ophold, kan tilbagesendelsen iværksættes.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/822 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/822

---

(2004/C 84 E/0917)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0621/04

af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om:   Revidering af TEN-T

Der drøftes for tiden en revidering af EU's transeuropæiske transportnet (TEN-T). I denne forbindelse indføres et nyt begreb, »Motorways of the Sea«. Dette kan konceptuelt nok støttes, men det rummer en stor risiko for konkurrenceforvridning afhængig af implementeringen i praksis.

På den baggrund vil det være nyttigt med afklaring af følgende:

| — | Kan skibe i forbindelse med TEN-T opfattes som infrastruktur, hvorved bygning og indkøb af skibe kan finansieres af TEN-T-midler? |
| --- | --- |

—

Kan skibe i forbindelse med TEN-T opfattes som infrastruktur, hvorved bygning og indkøb af skibe kan finansieres af TEN-T-midler?

| — | Skal støtte til projekter mht. Motorways of the Sea altid gennemføres vha. en udbudsprocedure i den enkelte medlemsstat? |
| --- | --- |

—

Skal støtte til projekter mht. Motorways of the Sea altid gennemføres vha. en udbudsprocedure i den enkelte medlemsstat?

| — | Vil rabatter på havneafgifter, stevedoring, lodser o.l. i konkrete havne i forbindelse med opstart af nye ruter blive omfattet af loftet for statsstøtte til opstart af sådanne nye ruter? |
| --- | --- |

—

Vil rabatter på havneafgifter, stevedoring, lodser o.l. i konkrete havne i forbindelse med opstart af nye ruter blive omfattet af loftet for statsstøtte til opstart af sådanne nye ruter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. april 2004)

Kommissionens forslag af 1. oktober 2003 om ændring af Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (1), omfatter blandt andet det prioriterede projekt »Motorveje til søs« (Motorways of the Sea). Dette begreb blev allerede lanceret i hvidbogen, »Den Europæiske transportpolitik frem til 2010 — De svære valg« (2), som Kommissionen forelagde i 2001. Det er Kommissionens opfattelse, at midlerne til at gennemføre projektet må variere fra område til område. I nogle tilfælde vil økonomisk støtte fra Fællesskabet til anlæg af infrastruktur være tilstrækkeligt til at opnå de ønskede resultater. I andre tilfælde kan det være nødvendigt med økonomiske incitamenter, der rækker ud over infrastrukturstøtte. Derfor har Kommissionen foreslået, at EU kan medfinansiere opstart af rederier på motorvejene til søs, begrænset til en periode på to år og på grundlag af en udbudsprocedure. Denne form for støtte skal ydes i overensstemmelse med EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren, som offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (3) den 17. januar 2004, der tillader støtte til opstart af virksomheder i en periode på højst tre år.

Kommissionens forslag er nu til behandling i Rådet og Europa-Parlamentet.

---

(1)  KOM(2003) 564 endelig udg.

(2)  KOM(2001) 370 endelig udg.

(3)  EUT C 13 af 17.1.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/823 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/823

---

(2004/C 84 E/0918)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0623/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om:   Ruter for luftfartsselskaber fra tredjelande

Efter Flash Airlines' nylige ulykke i Sharm El Sheikh i Egypten, hvor mange mennesker omkom, offentliggjorde Storbritannien en liste over luftfartsselskaber fra tredjelande, som er pålagt forbud mod at bruge dets luftrum, eftersom de ikke overholder den internationale civile luftfartsmyndigheds sikkerhedsregler. Blandt de selskaber, der figurerer på denne »sorte liste«, er Albanian Airlines, der 3-4 gange om ugen beflyver ruten Athen-Tirana retur.

Kommissionen bedes besvare følgende:

| 1. | Af hvilke årsager har Storbritannien optaget Albanian Airlines på sin liste? Er Albanian Airlines' pålidelighed blevet undersøgt af de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, som selskabet flyver til, og hvad var resultaterne af undersøgelsen? Fører de ansvarlige myndigheder tilsyn med ruten, som det er fastlagt i Chicago-konventionen? |
| --- | --- |

1.

Af hvilke årsager har Storbritannien optaget Albanian Airlines på sin liste? Er Albanian Airlines' pålidelighed blevet undersøgt af de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, som selskabet flyver til, og hvad var resultaterne af undersøgelsen? Fører de ansvarlige myndigheder tilsyn med ruten, som det er fastlagt i Chicago-konventionen?

| 2. | Er disse kontrolundersøgelser omfattet af den nylige aftale mellem Europa-Parlamentet og Rådet om et system for certificering af og tilsyn med sikkerheden af fly tilhørende luftfartsselskaber fra tredjelande, der beflyver ruter til og fra EU-lufthavne? |
| --- | --- |

2.

Er disse kontrolundersøgelser omfattet af den nylige aftale mellem Europa-Parlamentet og Rådet om et system for certificering af og tilsyn med sikkerheden af fly tilhørende luftfartsselskaber fra tredjelande, der beflyver ruter til og fra EU-lufthavne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. april 2004)

Der findes ikke på nuværende tidspunkt bestemmelser, der forpligter medlemsstaterne til at give Kommissionen de oplysninger, det ærede medlem anmoder om. Kommissionen råder derfor ikke over de pågældende oplysninger og opfordrer det ærede medlem til at henvende sig direkte til de relevante nationale myndigheder. Derimod vil det nedenfor omtalte direktiv give Kommissionen adgang til sådanne oplysninger.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om sikkerhed forbundet med tredjelandes luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne (1), som vil blive vedtaget i april 2004, indeholder bestemmelser om de nationale myndigheders kontrol med, at tredjelandes luftfartøjer overholder de internationale sikkerhedsnormer. Det indeholder desuden bestemmelser om udveksling af informationer desangående mellem medlelmsstaterne og giver mulighed for at pålægge farlige luftfartøjer flyveforbud. Endvidere giver en udvalgsprocedure mulighed for, at en beslutning om forbud mod overflyvning, som er truffet af en medlemsstat, udvides til at omfatte hele Fællesskabet.

---

(1)  Endnu ikke offentliggjort.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/824 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/824

---

(2004/C 84 E/0919)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0629/04

af Willi Piecyk (PSE), Gerhard Schmid (PSE) og Johannes Swoboda (PSE) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Transeuropæiske transportnet — udvidelse af Donau

Inden for rammerne af ændringerne af det transeuropæiske transportnet foreslår Kommissionen udvidelsen af Donau som et prioriteret projekt. Det er imidlertid ikke klart, hvilket omfang og hvilke dybder Kommissionen tilstræber med udvidelsen af Donau.

I de aktuelle drøftelser og i forskellige dokumenter støder man gentagne gange på anbefalingerne fra den såkaldte »Van Miert-gruppe«, som dels peger på en række såkaldte »flaskehalse« på Donau og dels foreslår en udvidelse af disse »flaskehalse« til en dybgang på 2,50 m.

Dybgangen på 2,50 m bliver dog ikke nævnt eksplicit eller opstillet som krav i dokumenterne. Dette medfører et stort spillerum for fortolkning i de enkelte stater og usikkerheder for så vidt angår det tilstræbte omfang af Donau-udvidelsen.

Ud fra en miljømæssig og økonomisk betragtning får afgørelsen af dette spørgsmål central betydning. Jo dybere udgravning, des større indgreb i økosystemerne i Donau og des større også omkostningerne. I lyset heraf rejser der sig følgende spørgsmål til Kommissionen:

| 1. | Mener Kommissionen, at muligheden for medfinansiering af Donau-projekterne orienterer sig efter opnåelsen af bestemte vanddybder? |
| --- | --- |

1.

Mener Kommissionen, at muligheden for medfinansiering af Donau-projekterne orienterer sig efter opnåelsen af bestemte vanddybder?

| 2. | Hvis ja, hvilke vanddybder? |
| --- | --- |

2.

Hvis ja, hvilke vanddybder?

| 3. | Hvis ikke, vil generelle forbedringer af de strækninger, der er udpeget som »flaskehalse«, efter Kommissionens opfattelse være tilstrækkelige til at søge om og modtage økonomisk støtte inden for rammerne af de transeuropæiske transportnet? |
| --- | --- |

3.

Hvis ikke, vil generelle forbedringer af de strækninger, der er udpeget som »flaskehalse«, efter Kommissionens opfattelse være tilstrækkelige til at søge om og modtage økonomisk støtte inden for rammerne af de transeuropæiske transportnet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. april 2004)

Korridoren Rhinen-Maas-Main-Donau er en vigtig fragtrute, der forbinder Nordsøen med Sortehavet. Flere afsnit af denne vandvej frembyder problemer for sejladsen, eftersom dybgangen er på under 2,80m i flere perioder af året. »Van Miert-gruppen« har foreslået en mindstedybgang på 2,50m på hele vandvejens længde for at give adgang til fartøjer på op til 3 000 tons.

I sin beslutning af 1. oktober 2003 (1) foreslår Kommissionen, at denne transportakse betragtes som et prioriteret projekt, og identificerer en række flaskehalse, som bør fjernes, for at der kan gøres bedst mulig brug af denne transportform i et udvidet Europas interesse.

Kommissionen har ikke foreslået nogen tekniske standarder for forbedringen af vandvejens sejlbarhed, da medlemsstaterne er nødt til at gennemføre en række juridiske, tekniske og miljømæssige undersøgelser i projektplanlægningsfasen, inden der stilles eventuelle specifikke betingelser.

---

(1)  KOM(2003) 564 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/825 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/825

---

(2004/C 84 E/0920)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0630/04

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Statslig udviklingsbistand (ODA) fra EU: bevillinger fra medlemsstaterne, aktioner på Balkan, bistandens betingede karakter og fællesskabsreglerne

EU's finansiering af udviklingsbistand er blevet skåret ned fra 0,45 % i 1990 til 0,33 % i 2001, en andel der ligger betydeligt under det mål på 0,7 % af BNP, der er fastsat af FN og Det Europæiske Råd i Göteborg. Unionen har derfor for de nye medlemsstater som et bindende mål fastlagt, at den statslige udviklingsbistand (ODA) skal nå op på 0,39 % af BNP indtil 2006, hvilket er et skridt på vejen til opnåelse af målet på 0,7 % af BNP, og at dette mål skal indgå som en del af den gældende fællesskabsret.

Eftersom der i mange medlemsstater kan konstateres en forsinkelse i gennemførelsen af ODA, hvilket for eksempel er tilfældet med Grækenlands femårige udviklings- og bistandsprogram (2002-2006), bedes Kommissionen besvare følgende:

| 1. | Hvor stor en procentdel udgjorde ODA for EU og for hver enkelt af medlemsstaterne i 2002 og 2003, og hvor stort et beløb i mio. EUR repræsenterer denne andel i de pågældende medlemsstater? |
| --- | --- |

1.

Hvor stor en procentdel udgjorde ODA for EU og for hver enkelt af medlemsstaterne i 2002 og 2003, og hvor stort et beløb i mio. EUR repræsenterer denne andel i de pågældende medlemsstater?

| 2. | Hvad er årsagerne til forsinkelsen i gennemførelsen af det græske femårige udviklings- og bistandsprogram (2002-2006) for Balkan, Sortehavet m.m.? Hvad er størrelsen af de bevillinger, der er blevet ydet (forpligtelsesbevillinger), og hvor stor en procentdel svarer det til af det græske BNP for årene 2002 og 2003? |
| --- | --- |

2.

Hvad er årsagerne til forsinkelsen i gennemførelsen af det græske femårige udviklings- og bistandsprogram (2002-2006) for Balkan, Sortehavet m.m.? Hvad er størrelsen af de bevillinger, der er blevet ydet (forpligtelsesbevillinger), og hvor stor en procentdel svarer det til af det græske BNP for årene 2002 og 2003?

| 3. | Er EU-medlemsstaternes ODA for Balkanområdet knyttet til de aktioner, der gennemføres af Det Europæiske Genopbygningsagentur (1), gennemførelsen af Cards-programmet (2) og stabilitets- og vækstpagten for Sydøsteuropa, og hvad er Unionens deltagelse inden for rammerne af Grækenlands gennemførelse af ODA på Balkan på grundlag af planer, der vedrører infrastrukturer og projekter (net, motorveje m.m.)? |
| --- | --- |

3.

Er EU-medlemsstaternes ODA for Balkanområdet knyttet til de aktioner, der gennemføres af Det Europæiske Genopbygningsagentur (1), gennemførelsen af Cards-programmet (2) og stabilitets- og vækstpagten for Sydøsteuropa, og hvad er Unionens deltagelse inden for rammerne af Grækenlands gennemførelse af ODA på Balkan på grundlag af planer, der vedrører infrastrukturer og projekter (net, motorveje m.m.)?

| 4. | Er bistanden gjort betinget på grund af manglende respekt for menneskerettighederne? Overholdes fællesskabsbestemmelserne (f.eks. om offentlige kontrakter m.m.) af de tjenester og organisationer, som står for gennemførelsen af planerne og programmerne under EU's ODA, og hvis ja, hvilke områder vedrører disse planer og programmer? |
| --- | --- |

4.

Er bistanden gjort betinget på grund af manglende respekt for menneskerettighederne? Overholdes fællesskabsbestemmelserne (f.eks. om offentlige kontrakter m.m.) af de tjenester og organisationer, som står for gennemførelsen af planerne og programmerne under EU's ODA, og hvis ja, hvilke områder vedrører disse planer og programmer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(5. april 2004)

Spørgsmål vedrørende Grækenlands bilaterale bistand ligger uden for det kompetenceområde, som Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser (GD RELEX) dækker.

For at skabe en sammenhængende, mere effektiv og komplementær fællesskabsbistand udveksler medlemsstaterne og Kommissionen regelmæssigt oplysninger om de aktiviteter, de agter at gennemføre. Dette foregår i de berørte lande på det niveau, der varetages af EU-delegationerne/Det Europæiske Genopbygningsagentur, af medlemsstaternes ambassader og af CARDS-Udvalget, der består af repræsentanter for samtlige medlemsstater. Praktiske ordninger for koordinering på stedet dækkes af de retningslinjer, som CARDS-Udvalget godkender, og der finder regelmæssige møder sted mellem medlemsstaterne og de berørte lande i regionen. Kommissionen ønsker endvidere at fremme koordineringen og samarbejdet med internationale finansieringsinstitutter, FN's samarbejdsprogrammer og andre donorer. Denne koordinering sikres bl.a. gennem EU/Verdensbankens fælles kontor. Stabilitetspagten har især til formål at sikre koordinering af bistand af regional art, dvs. bistand, der dækker to eller flere lande i regionen.

En forhåndsbetingelse for, at landene på Vestbalkan kan modtage bistand er, at de overholder de demokratiske principper og retsstaten samt respekten for menneskerettighederne, mindretallenes rettigheder, de grundlæggende frihedsrettigheder og principperne for statsret. I artikel 5 i CARDS-forordningen (3) er det anført, at såfremt disse principper tilsidesættes, kan Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen træffe passende foranstaltninger. Fællesskabsbistanden er ligeledes underlagt de betingelser, Rådet har fastlagt i sine konklusioner af 29. april 1997, bl.a. hvad angår modtagernes pligt til at gennemføre demokratiske, økonomiske og institutionelle reformer.

Fællesskabsbistanden iværksættes af Det Europæiske Genopbygningsagentur i Serbien og Montenegro og i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. Kommissionens decentraliserede delegationer er ansvarlige for iværksættelsen af fællesskabsbistanden i Albanien, Bosnien-Hercegovina og Kroatien. Det regionale CARDS-program gennemføres af Generaldirektoratet Samarbejdskontoret EuropeAid (AIDCO).

---

(1)  Forordning (EF) nr. 2415/2001 af 10. december 2001, EFT L 327 af 12.12.2001 (ændring af forordning (EF) nr. 2666/2000 og forordning (EF) nr. 2667/2000 af 5.12.2000, EFT L 306 af 7.12.2000).

(2)  program for fællesskabsbistand til genopbygning, udvikling og stabilisering, forordning (EF) nr. 2666/2000 af 5.12.2000, EFT L 306 af 7.12.2000.

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 2666/2000 af 5. december 2000 om bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien samt om ophævelse af forordning (EF) nr. 1628/96 og om ændring af forordning (EØF) nr. 3906/89 og (EØF) nr. 1360/90 og af afgørelse 97/256/EF og 1999/311/EF.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/826 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/826

---

(2004/C 84 E/0921)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0631/04

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Afskaffelse af rentetilskud i grænseområder i Grækenland

Ifølge klager fra Dodekanesernes Handelskammer har den græske regering besluttet at annullere de fællesministerielle afgørelser nr. 2041901/16.5.1989 og 2078809/10.10.1989, om udbetaling af en rentedifference på 3 % ved debitering af den fælles konto under lov 128/1975 på grundlag af ydelserne på de nuværende lån til omsætningsformue tilhørende handels- og industrivirksomheder, der har sæde i præfekturerne Evros, Rodopi, Xanthi, Dodekaneserne, Lesbos, Chios og Samos.

Med nylige ministerielle afgørelser (nr. 9034/B.289/10.2.2003 og 37497/B.1232/2.6.2003) er de ovennævnte fællesministerielle afgørelser fra 1989 blevet ændret til, at tilskud til industri- og handelsvirksomheder i grænseområder ydes i form af et samlet banklån op til en andel på 20 % af årsomsætningen fra det foregående år eller de seneste tolv måneder for nyoprettede virksomheder, og at det tilskud, der var fastsat i den fællesministerielle afgørelse 2041901/16.5.1989, ydes indtil den 31. december 2004.

I et dokument fra Økonomiministeriet (med protokolnr. 80771/B.2334 af 2.12.2003) nævnes det, at årsagen til afskaffelse af rentetilskuddet i grænseområder i Grækenland er, at der på grund af Grækenlands deltagelse i EU ikke kan ydes rentetilskud udover udløbsdatoen for det ydede beløb, selv i tilfælde af ekstraordinære socioøkonomiske situationer, der vedrører de mindst udviklede egne af landet.

Er der virkelig fra EU's side fastsat en sådan begrænsning? Er det rentetilskud, som de græske myndigheder har ydet i 15 år i områder, hvoraf de fleste er øområder med en indkomst pr. indbygger, der ligger blandt de laveste i EU, i modstrid med fællesskabslovgivningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. april 2004)

Regionalstøtte, dvs. støtte der har til formål at udvikle mindre begunstigede områder ved at støtte investeringer og jobskabelse inden for en bæredygtig ramme, kan have form af støtte til initialinvesteringer og/eller støtte til jobskabelse. Regionalstøtte defineres som en procentsats af støtteberettigede omkostninger ved initialinvesteringer eller jobskabelse og er betinget af, at den pågældende investering og den skabte beskæftigelse opretholdes i mindst fem år. Ubegrænsede rentetilskud, som pr. definition ikke kan kvantificeres, kan derfor ikke betragtes som investeringsstøtte, selv om de kan knyttes til støtteberettigede omkostninger.

I ekstraordinære tilfælde kan der i områder, der er støtteberettigede under undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), ydes regionalstøtte med henblik på at nedbringe en virksomheds driftsudgifter (driftsstøtte) under visse omstændigheder, men støtten skal være tidsbegrænset og gradvis nedsættes (se punkt 4.15 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (1)). Selv om foranstaltningerne involverer driftsstøtte, skal de derfor være tidsbegrænsede og gradvis nedsættes, hvilket tilsyneladende ikke har været tilfældet indtil nu.

Kommissionen kan derfor kun udtrykke tilfredshed med de græske myndigheders korrekte fortolkning af retningslinjerne om statsstøtte med regionalt sigte.

---

(1)  EFT C 74 af 10.3.1998 og EFT C 258 af 9.9.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/827 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/827

---

(2004/C 84 E/0922)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0637/04

af Toine Manders (ELDR) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Uoverensstemmelser i EF-toldkodeksen

I en række tilfælde opstår der en konflikt mellem toldmyndigheder og de personer, der er forpligtet til at betale toldafgift. Hvis det efter flere års retsproces viser sig, at de pågældende rent faktisk var forpligtet til at betale afgiftsbeløbet (jf. den tidligere artikel 236 i EF-toldkodeksen), udelukker dette ikke muligheden for, at der findes særlige situationer, som gør opkrævning af toldafgift urimelig for de pågældende (jf. den tidligere artikel 239 i EF-toldkodeksen).

Hvis en debitor på grundlag af artikel 239 i EF-toldkodeksen fremsætter en anmodning om godtgørelse af den opkrævede afgift, erklæres denne for det meste for ikke-modtagelig, når debitor ikke har fremsat en sådan anmodning inden for tolv måneder regnet fra datoen for underretning af debitor om de pågældende afgifter som fastlagt i artikel 239 i EF-toldkodeksen. Toldmyndighederne argumenterer således i dette spørgsmål: hvis debitor har fået forelagt en anmodning om betaling, som han ikke er enig i, indledes der en proces for at godtgøre, at det pågældende beløb ikke var skyldigt (jf. den tidligere artikel 236 i EF-toldkodeksen). Derefter fremsættes en anmodning i overensstemmelse med artikel 239 i EF-toldkodeksen, hvad angår bevarelsen af frister. Efter min opfattelse er der tale om en ret kontroversiel situation. I appellen (og processens videre forløb) hævder debitor, at han ikke er skyldig i de opkrævede afgifter; derefter fremsætter debitor en anmodning for ikke at miste sine rettigheder (jf. tidligere artikel 239 i EF-toldkodeksen), hvori han rent faktisk indrømmer, at han er skyldig i afgiftsbeløbet, men hævder, at der foreligger særlige omstændigheder, som fritager ham fra betaling af de opkrævede toldafgifter. I betragtning af, at artikel 239 i EF-toldkodeksen er »altfavnende«, kan jeg ikke tro, at dette overhovedet var formålet hermed.

| 1. | Har Kommissionen kendskab til procedurerne for godtgørelse/fritagelse i artikel 236 og 239 i EF-toldkodeksen? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til procedurerne for godtgørelse/fritagelse i artikel 236 og 239 i EF-toldkodeksen?

| 2. | Kan Kommissionen oplyse, hvorfor der i artikel 236 i EF-toldkodeksen nævnes en frist på tre år, medens fristen i artikel 239 i EF-toldkodeksen kun omfatter et år? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor der i artikel 236 i EF-toldkodeksen nævnes en frist på tre år, medens fristen i artikel 239 i EF-toldkodeksen kun omfatter et år?

| 3. | Har den i artikel 239 i EF-toldkodeksen nævnte frist på et år en opsættende virkning, hvis de opkrævede toldafgifter ikke er blevet uigenkaldeligt fastlagt? |
| --- | --- |

3.

Har den i artikel 239 i EF-toldkodeksen nævnte frist på et år en opsættende virkning, hvis de opkrævede toldafgifter ikke er blevet uigenkaldeligt fastlagt?

| 4. | Kan Kommissionen oplyse, hvilke »undtagelsestilfælde« der er tale om i artikel 239, stk. 2, i EF-toldkodeksen? |
| --- | --- |

4.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke »undtagelsestilfælde« der er tale om i artikel 239, stk. 2, i EF-toldkodeksen?

| 5. | Kan en sag, som af disse årsager har været genstand for en retsproces, betragtes som et undtagelsestilfælde? I benægtende fald hvad er da formålet med artikel 239 i EF-toldkodeksen? |
| --- | --- |

5.

Kan en sag, som af disse årsager har været genstand for en retsproces, betragtes som et undtagelsestilfælde? I benægtende fald hvad er da formålet med artikel 239 i EF-toldkodeksen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Frederik Bolkestein

(5. april 2004)

| 1. | Kommissionen har allerede nu indledt overvejelser om at tilpasse betingelserne og gennemførelsesbestemmelserne i artikel 239 i kodeksen, især for at afstemme procedurereglerne så meget som muligt efter artikel 236. Kommissionen mener dog, at de uoverensstemmelser, som det ærede medlem anfører angående de procedurer, som skal følges, alt efter om anmodningen om godtgørelse/fritagelse er baseret på artikel 236 eller artikel 239, kun forekommer ud fra en overfladisk betragtning.
  Indledningsvis er det værd at huske på, at toldmyndighederne i medlemslandene kun har kompetence til at fastslå skylden og underrette debitor om denne (hvilket gør det muligt for skyldneren at anfægte skyldens eksistens eller beløbet) og til at undersøge, om anmodningerne om godtgørelse/fritagelse er indgivet i overensstemmelse med reglerne. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har allerede nu indledt overvejelser om at tilpasse betingelserne og gennemførelsesbestemmelserne i artikel 239 i kodeksen, især for at afstemme procedurereglerne så meget som muligt efter artikel 236. Kommissionen mener dog, at de uoverensstemmelser, som det ærede medlem anfører angående de procedurer, som skal følges, alt efter om anmodningen om godtgørelse/fritagelse er baseret på artikel 236 eller artikel 239, kun forekommer ud fra en overfladisk betragtning.

Indledningsvis er det værd at huske på, at toldmyndighederne i medlemslandene kun har kompetence til at fastslå skylden og underrette debitor om denne (hvilket gør det muligt for skyldneren at anfægte skyldens eksistens eller beløbet) og til at undersøge, om anmodningerne om godtgørelse/fritagelse er indgivet i overensstemmelse med reglerne.

| 2. | De gældende frister for indgivelse af en anmodning er forskellige, alt efter om anmodningen er baseret på artikel 236 eller artikel 239 i kodeksen, da begrundelserne for godtgørelse/fritagelse ligeledes er forskellige. En person, som påberåber sig artikel 236 i kodeksen, mener ikke, at toldskylden eksisterer. Det er derfor rimeligt, at han har samme frist (tre år) til at opnå godtgørelse/fritagelse, som toldmyndighederne har til at underrette skyldneren om beløbets størrelse (artikel 221, stk. 2, i kodeksen). I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 239 i kodeksen, eksisterer toldskylden derimod, men af billighedshensyn kan det forekomme berettiget ikke at opkræve den eller at refundere den. I artikel 900 i gennemførelsesbestemmelserne til kodeksen (1) er der nævnt en række situationer, hvor der i henhold til artikel 239 er berettigelse for godtgørelse/fritagelse. Normalt skulle en frist på et år være tilstrækkelig til, at en erhvervsdrivende bliver klar over, at han befinder sig i en usædvanlig situation og anmoder om godtgørelse af eller fritagelse for afgifter. |
| --- | --- |

2.

De gældende frister for indgivelse af en anmodning er forskellige, alt efter om anmodningen er baseret på artikel 236 eller artikel 239 i kodeksen, da begrundelserne for godtgørelse/fritagelse ligeledes er forskellige. En person, som påberåber sig artikel 236 i kodeksen, mener ikke, at toldskylden eksisterer. Det er derfor rimeligt, at han har samme frist (tre år) til at opnå godtgørelse/fritagelse, som toldmyndighederne har til at underrette skyldneren om beløbets størrelse (artikel 221, stk. 2, i kodeksen). I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 239 i kodeksen, eksisterer toldskylden derimod, men af billighedshensyn kan det forekomme berettiget ikke at opkræve den eller at refundere den. I artikel 900 i gennemførelsesbestemmelserne til kodeksen (1) er der nævnt en række situationer, hvor der i henhold til artikel 239 er berettigelse for godtgørelse/fritagelse. Normalt skulle en frist på et år være tilstrækkelig til, at en erhvervsdrivende bliver klar over, at han befinder sig i en usædvanlig situation og anmoder om godtgørelse af eller fritagelse for afgifter.

| 3. | De frister, der er nævnt i artikel 236 og 239, løber fra det tidspunkt, hvor debitoren er underrettet om afgiftsbeløbet. En eventuel klage over denne meddelelse har ikke opsættende virkning. I henhold til nuværende lovgivning indgiver en person, som anfægter eksistensen af en toldskyld inden for den fastsatte frist i artikel 239, ligeledes en anmodning om godtgørelse/fritagelse. Det er korrekt, at en person for at overholde fristerne, således kan se sig foranlediget til sideløbende at foretage henvendelser, som logisk set skulle følge efter hinanden. Denne procedure kan dog ikke skade de erhvervsdrivende. |
| --- | --- |

3.

De frister, der er nævnt i artikel 236 og 239, løber fra det tidspunkt, hvor debitoren er underrettet om afgiftsbeløbet. En eventuel klage over denne meddelelse har ikke opsættende virkning. I henhold til nuværende lovgivning indgiver en person, som anfægter eksistensen af en toldskyld inden for den fastsatte frist i artikel 239, ligeledes en anmodning om godtgørelse/fritagelse. Det er korrekt, at en person for at overholde fristerne, således kan se sig foranlediget til sideløbende at foretage henvendelser, som logisk set skulle følge efter hinanden. Denne procedure kan dog ikke skade de erhvervsdrivende.

| 4.og | 5. Som det ærede medlem anfører, kan den fastsatte frist på et år i artikel 239, kun overskrides i »undtagelsestilfælde«. Da der ikke eksisterer nogen retspraksis på dette område, skønner Kommissionen, at dette udtryk skal fortolkes som værende dækkende for de situationer, der er omhandlet i artikel 236, stk. 2, andet afsnit (hændelige omstændigheder eller force majeure). Under alle omstændigheder kan en anfægtelse af eksistensen af en toldskyld, selv ved en domstol, ikke betegnes som et undtagelsestilfælde, som omhandlet i artikel 239 i kodeksen. |
| --- | --- |

4.og

5. Som det ærede medlem anfører, kan den fastsatte frist på et år i artikel 239, kun overskrides i »undtagelsestilfælde«. Da der ikke eksisterer nogen retspraksis på dette område, skønner Kommissionen, at dette udtryk skal fortolkes som værende dækkende for de situationer, der er omhandlet i artikel 236, stk. 2, andet afsnit (hændelige omstændigheder eller force majeure). Under alle omstændigheder kan en anfægtelse af eksistensen af en toldskyld, selv ved en domstol, ikke betegnes som et undtagelsestilfælde, som omhandlet i artikel 239 i kodeksen.

---

(1)  Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, EFT L 253 af 11.10.1993.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/829 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/829

---

(2004/C 84 E/0923)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0639/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Torrentes de Mácara i floden Ulla (Galicien): fare for ødelæggelse af tre meget værdifulde strømfald på grund af dæmningsbyggeri

I Ulla-floden i Galicien, hvor den »endnu er en ung, men allerede imponerende flod«, i kommunen Antas de Ulla, tæt ved pilgrimsruten til Santiago de Compostela, er der fare for, at Torrentes de Mácara, et paradis dannet af tre strømfald, der strækker sig over tre kilometer, vil forsvinde, fordi elektricitetsselskabet Unión Fenosa agter at bygge en dæmning. Denne dæmning vil under alle omstændigheder kun kunne producere en ubetydelig mængde elektricitet. På den strækning, der danner Torrentes de Mácara, er der syv potentielle levesteder af fællesskabsinteresse, som endnu ikke er blevet inddraget i Natura 2000-nettet. Der lever også en art, som indgår i bilag II til habitatdirektivet (92/43/EØF (1)). Dæmningsbyggeriet er på uansvarlig vis blevet godkendt af den galiciske regering. Har Kommissionen kendskab til dette alvorlige problem? Er den indstillet på at træffe foranstaltninger til at undgå ødelæggelse af paradiset ved Torrentes? Ved Kommissionen, at Coordenadora da Defesa dos Rios (Den Koordinerende Gruppe til Flodernes Beskyttelse) har indgivet klage til den galiciske regering og Departementet for Vand i Galicien samt til den galiciske ombudsmand og den spanske stats ombudsmand for at bevare Torrentes og andre dele af Ulla-vandløbet? Hvilken form for miljøkonsekvensanalyse er der blevet foretaget? Er Kommissionen klar over, at størstedelen af Ulla-flodområdet — Ulla-Deza flodsystemet og Sobreiral ved floden Arnego, der er udpeget som lokaliteter af betydning på fællesskabsplan — indgår i Natura 2000-nettet, og at Mácara-dæmningen ud over den skade, som der er påført den øvre del af Ulla, vil være til skade for dette allerede beskyttede flodområde? Er Kommissionen klar over, at der i flodområdet Ulla-Deza-Arnego er planlagt opførelse af syv nye dæmninger til trods for, at Galicien er i oprør over denne mulighed? Er den klar over, at netop de dele af floderne, hvor de syv dæmningsprojekter er planlagt, blev undtaget fra Natura 2000-nettet, selv om de også opfylder kravene i direktivet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. april 2004)

I december 1997 foreslog de spanske myndigheder området »Sistema Fluvial Ulla — Deza«, (ES11140001), som en lokalitet af fællesskabsbetydning (pSCI) med henblik på oprettelsen af Natura 2000-nettet.

Lokaliteten rummer vigtige fiskearter, f.eks. havlampret (Petromyzon marinus), stavsild (Alosa fallax) og laks (Salmo salar), samt følgende naturtype af fællesskabsbetydning:

| — | Habitattype 4020: Tempererede atlantiske våde hedestrækninger med Erica tetralix, og |
| --- | --- |

—

Habitattype 4020: Tempererede atlantiske våde hedestrækninger med Erica tetralix, og

| — | Habitattype 91 E0: Alluvial skov med Alnus glutinosa og Fraxinus excelsior. |
| --- | --- |

—

Habitattype 91 E0: Alluvial skov med Alnus glutinosa og Fraxinus excelsior.

En af de væsentligste trusler mod denne lokalitet er tab af levesteder, jf. Natura 2000-dataskemaet.

Kommissionen finder, at de spanske myndigheder må foreslå yderligere lokaliteter i regionen Galicien med henblik på at opfylde kravene i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter for den atlantiske biogeografiske region. Der er udpeget mindst seks habitattyper, som ikke er tilstrækkeligt repræsenteret i det spanske forslag, og Galicien er udpeget som en region, hvori der bør foreslås nye lokaliteter. Derudover finder Kommissionen, at de spanske myndigheder bør klassificere flere områder som særligt beskyttede områder i regionen Galicien i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2).

Kommissionen var ikke bekendt med de forhold, som det ærede medlem omtaler. Den har derfor taget kontakt til de spanske myndigheder for at sikre, at Fællesskabets miljølovgivning anvendes korrekt i dette tilfælde.

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2)  EFT L 103 af 25.4.1979 med senere ændringer, EFT L 115 af 8.5.1991.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/830 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/830

---

(2004/C 84 E/0924)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0647/04

af María Bergaz Conesa (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   Rensning af byspildevand i Benidorm (Alicante, Spanien)

De forhold, hvorunder rensningsanlægget i Benidorm udleder utilstrækkeligt renset spildevand, som forurener og påvirker det naturlige og beskyttede havområde ved Sierra Helada alvorligt, overtræder Fællesskabets miljølovgivning, i særdeleshed Rådets direktiv 91/271/EØF (1) om rensning af byspildevand. For byer som Benidorm fastsættes der i direktivet en forpligtelse til senest den 31. december 2000 at etablere et system til opsamling og grundig rensning af byspildevand.

Kan Kommissionen anmode de spanske myndigheder om oplysninger om omfanget og sammensætningen af det spildevand, der udledes i havet i det økologisk sårbare Sierra Helada-område?

Kan Kommissionen bekræfte, at kvaliteten af havvandet i dette område overholder de vejledende værdier i direktiv 76/160/EØF (2) om kvaliteten af badevand?

Hvad agter Kommissionen at foretage sig i denne sag for at sikre, at fællesskabsretten gennemføres korrekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. april 2004)

Ifølge fællesskabsretten skal medlemsstaterne i henhold til Rådets direktiv 91/271/EØF (3) af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand sikre sig, at alle byområder med over 2000 personækvivalenter (p.e.: måleenhed for organisk forurening, der repræsenterer den gennemsnitlige forurening, som forårsages pr. person i døgnet,) forsynes med anlæg til opsamling og rensning af byspildevand. For mindre byområder skal spildevandet underkastes fyldestgørende rensning, hvis spildevandet opsamles. Fristen for etablering af disse anlæg er sat til den 31. december 1998 (tertiær rensning), den 31. december 2000 og den 31. december 2005, afhængigt af byområdets størrelse og recipientvandmiljøets følsomhed.

Kommissionen verificerer gennemførelsen af direktivet. Kommissionen sendte spørgeskemaer til medlemsstaterne i 2003 for at indhente ajourførte oplysninger til brug for den tredje rapport om gennemførelsen af byspildevandsdirektivet.

Hvad Benidorm angår, oplyste de spanske myndigheder i 2003 Kommissionen om, at byområdet svarer til 347 041 p.e., og at der siden 2002 har kunnet tilbydes en bedre rensning end den normale sekundære rensning.

Kommissionen vil sammen med de spanske myndigheder verificere effektiviteten af rensningsanlægget ved Benidorm og efterfølgende informere det ærede medlem om resultatet.

Hvad badevandskvaliteten angår, findes der fem kontrollerede badeområder i Benidorm. Ifølge de oplysninger, som de spanske myndigheder har tilsendt Kommissionen, opfylder de alle de vejledende værdier i badevandsdirektivet (4).

Kommissionen vil i tilfælde af manglende overholdelse træffe de nødvendige foranstaltninger for at opfylde sin rolle som traktatens vogter, herunder passende retlige foranstaltninger.

---

(1)  EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40.

(2)  EFT L 31 af 5.2.1976, s. 1.

(3)  Rådets direktiv 91/271/EØF, EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40, ændret ved Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27. februar 1998, EFT L 67 af 3.7.1998, s. 29.

(4)  Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand EFT L 31 af 5.2.1976.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/831 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/831

---

(2004/C 84 E/0925)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0648/04

af María Bergaz Conesa (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   Ukorrekt gennemførelse af direktiv 89/391/EØF i spansk lovgivning

Da det vurderes, at kongeriget Spanien ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft i den nationale lovgivning for at efterkomme Rådets direktiv 89/391/EØF (1) om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet inden for den anførte frist, har Kommissionen indledt en overtrædelsesprocedure.

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt nævnte overtrædelsesprocedure er på nuværende tidspunkt?

Kan Kommissionen, hvad angår dette direktiv, bekræfte, at såfremt en medlemsstat ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til tilpasning af den nationale lovgivning inden for den i direktivet anførte frist, kan enkeltpersoner gøre deres rettigheder gældende over for nævnte stats myndigheder ved en national domstol?

Har Kommissionen kendskab til, at ikke-civilt personale ansat i den offentlige forvaltning i Spanien ikke er omfattet af den spanske lov nr. 31/1995 om forebyggelse af arbejdsrisici? Mener Kommissionen, at denne udelukkelse er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen på området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(27. april 2004)

Kommissionen har indledt en overtrædelsesprocedure mod Spanien, da det vurderes, at dette land ikke på korrekt vis har gennemført direktiv 89/391/EØF (2) om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, for så vidt som lov 31/1995 om forebyggelse af risici på arbejdspladsen (Ley 31/1995 de Prevención de riesgos laborales) udelukker ikke-civilt personale ansat i den offentlige forvaltning fra anvendelsesområdet. Overtrædelsesproceduren er nu inde i den fase, hvor sagen er blevet indbragt for Domstolen (sag C-132/04).

Kommissionen skal henvise til Domstolens retspraksis for så vidt angår muligheden for, at en enkeltperson kan gøre sine rettigheder i henhold til bestemmelserne i ovennævnte direktiv gældende over for de nationale domstole i tilfælde af, at der ikke er truffet de nødvendige nationale gennemførelsesbestemmelser, eller at gennemførelsen er ukorrekt og/eller ufuldstændig.

Det kan heraf udledes, at de nationale domstole har pligt til i videst muligt omfang at fortolke national lovgivning i henhold til direktiverne og på en sådan måde, at formålet med direktiverne opfyldes.

Hvis en sådan harmonisk fortolkning ikke er mulig, kan en enkeltperson påberåbe et direktiv direkte over for en medlemsstat, dvs. direktivet kan anvendes mod en offentligretlig arbejdsgiver, hvis det pågældende direktivs indhold er tilstrækkelig præcist og ubetinget til at gælde umiddelbart. I så fald skal alle domstole i en medlemsstat anvende fællesskabsretten i sin helhed og beskytte de rettigheder, som fællesskabsretten direkte tillægger enkeltpersoner, og tilsidesætte enhver bestemmelse i national lovgivning, som kan være i strid med direktivet (jf. f.eks. sag 106/77 Simmenthal [1978] Sml. 629, afsnit 21, og sag C-188/00 Kurz [2002] Sml. 10691, afsnit 69).

I øvrigt kan en medlemsstat også drages til ansvar for ethvert tab eller enhver skade, som påføres enkeltpersoner som følge af overtrædelser af fællesskabslovgivningen (jf. særlig dom af 19. november 1991 i forenede sager C-6/90 og C-9/90, Francovich m.fl., Sml. s. I-5357, afsnit 35, dom af 5. marts 1996 i forenede sager C-46/93 og C-48/93, Brasserie du pêcheur og Factortame, Sml. s. I-1029, og dom af 4. juli 2000 i sag C-424/97, Haim, Sml. s. I-5123).

Domstolen har i disse domme navnlig udtalt, at princippet om, at medlemsstaterne er forpligtet til at erstatte tab, der er forvoldt enkeltpersoner ved overtrædelser af fællesskabsretten, som må tilregnes medlemsstaterne, finder anvendelse, når den pågældende overtrædelse må tilskrives den nationale lovgiver.

I tilfælde af at en medlemsstat ikke overholder pligten til i henhold til EF-traktatens artikel 249, tredje afsnit, at træffe alle fornødne foranstaltninger for at nå det tilsigtede mål med direktivet, kræves der af hensyn til denne fællesskabsbestemmelses fulde virkning, at der er pligt til at erstatte tab, når tre betingelser er opfyldt, dvs. for det første at det mål, der tilsigtes med direktivet, skal indebære, at borgerne tillægges rettigheder, for det andet at indholdet af disse rettigheder skal kunne fastslås på grundlag af selve direktivets bestemmelser, og for det tredje at der skal være årsagsforbindelse mellem statens tilsidesættelse af sin forpligtelse og de skadelidtes tab.

Med dette forbehold gennemføres statens erstatningsansvar for det tab, der er forvoldt ved overtrædelsen af fællesskabsretten, som må tilregnes staten, efter nationale erstatningsregler, dog således at betingelserne i den nationale lovgivning, der finder anvendelse, ikke må være mindre gunstige end de betingelser, der gælder for tilsvarende søgsmål på grundlag af national ret, og heller ikke må være udformet således, at de i praksis gør det umuligt eller urimeligt vanskeligt at opnå erstatning.

---

(1)  EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

(2)  Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, EFT L 183 af 29.6.1989.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/832 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/832

---

(2004/C 84 E/0926)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0654/04

af Reinhold Messner (Verts/ALE) til Kommissionen

(2. marts 2004)

Om:   Brenner-aksen

Har Kommissionen kendskab til, at situationen langs Brenner-aksen (luftforurening, fint støv, støjforurening) mellem Kufstein og Verona er blevet utålelig for beboerne i de pågældende smalle dale i Alperne? De tilsvarende forureningsværdier stiger hyppigt langt over den tilladte grænse og medfører sundhedsskader for de pågældende personer. Schweiz har efter en folkeafstemning vedtaget ikke at bygge endnu et tunnelrør under Gotthard, og udvidelsen af EU vil medføre en endnu mere drastisk forøgelse af den tunge transitlastvognstrafik på Brenner-aksen.

Er det på baggrund heraf ikke absolut nødvendigt at træffe foranstaltninger herimod?

På kort sigt er de rent faktiske omkostninger nøglen til en løsning. Ved at forhøje vejafgifterne for lastvognstrafikken i dette følsomme område kan antallet af lastvogne, der kører tomme, og antallet af affaldstransporter mindskes. Det er et valg mellem menneskenes sundhed langs transitstrækningen og den uhæmmede godstransport.

På lang sigt vil en løsning på denne uansvarlige situation være et koncept, der er tilpasset fremtidens forhold (basistunnel, moderne logistik), og som via et transitforbud fra Bruxelles tvinger hele den tunge transitlastvognstrafik væk fra Brenner-motorvejen og ned under bjerget og på jernbaneskinner. I denne forbindelse henviser jeg endnu engang til ATT3-projektet og spørger, hvorfor Kommissionen ikke straks udsteder undtagelsesbestemmelser for dette følsomme område, hvad angår vejafgifterne mellem Kufstein og Verona? Hvorfor er en del af de opnåede indtægter nord og syd for Brenner ikke blevet investeret i den basistunnel, der indgik i TEN-retningslinjerne, som vedtoges i 1996, og hvorfor satser man i forbindelse med dette enestående projekt på den logistik, man havde i det 19. århundrede?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. april 2004)

Kommissionen har kendskab til de problemer langs Brenner-aksen, som det ærede medlem nævner. Hvad angår landtransport i følsomme områder, anvender Kommissionen en samordnet fremgangsmåde. Denne består i flere foranstaltninger, bl.a. indførelse af nye afgiftssatser for vejtransport, liberalisering og åbning af konkurrencen inden for jernbanesektoren, fremme af intermodal transport (Marco Polo-programmet) og udbygning af baneinfrastrukturen. I forbindelse med sidstnævnte foranstaltning bør det bemærkes, at Kommissionen siden midten af 1990'erne har fastholdt, at Brenner-basistunnelen bør betragtes som et højtprioriteret infrastrukturprojekt af europæisk interesse, og vedvarende har opfordret de berørte medlemsstater til hurtigst muligt at få realiseret projektet.

For så vidt angår vejafgifterne, bør det påpeges, at Kommissionen i henhold til direktiv 1999/62/CE (1) ikke kan vedtage undtagelsesforanstaltninger vedrørende vejafgifterne mellem Kufstein og Verona, da vejafgiftssatserne skal svare til omkostningerne til anlæg, drift og udbygning af det pågældende infrastrukturnet. Derimod har medlemsstaterne — i nærværende tilfælde Italien og Østrig — i henhold til det nævnte direktiv lov til at anvende en procentdel af vejafgifterne til finansiering af anden transportinfrastruktur, f. eks. Brenner-basistunnelen.

I Kommissionens forslag (2), der tager sigte på at ændre Eurovignet-direktivet, fastsættes specifikke foranstaltninger vedrørende de »særligt følsomme« områder. For at dække en krydsfinansiering af investeringsomkostningerne til andre transportinfrastrukturer af stor europæisk interesse i samme korridor (Brenner-basistunnelen f. eks.) vil medlemsstaterne kunne indføre en forhøjelse af vejafgifterne på op til 25 %. Dette er udtrykkeligt med sigte på bjergområder, som jo netop omfatter Alperne. Det bør også bemærkes, at der i direktivforslaget fastsættes vejafgiftssatser, som kan variere på grundlag af forskellige kriterier, der navnlig sætter medlemsstaterne i stand til ved indførelsen af afgifter for brug af infrastruktur at tage hensyn til deres trængsels- og miljøproblemer. Dermed vil medlemsstaterne kunne fastsætte forskellige vejafgifter alt efter, hvilken rute på vejnettet der er tale om, hvor miljømæssigt følsomt området er, eller hvor høj ulykkesrisikoen er. Alle disse foranstaltninger burde gøre det muligt for Østrig, især i delstaten Tyrol, at indføre et vejafgiftssystem, der afspejler omkostningerne ved brugen af infrastrukturen, og som vil bidrage til en effektiv og bæredygtig transportpolitik.

Uanset hvilke beslutninger der træffes med hensyn til et modalskift fra vej til bane, bør der tages hensyn til de forpligtelser, som følger af reglerne om frie varebevægelser og fri udveksling af tjenesteydelser, samt til de muligheder, der tilbydes operatørerne med hensyn til jernbanekapacitet.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer, EFT L 187 af 20.7.1999.

(2)  KOM(2003) 448 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/833 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/833

---

(2004/C 84 E/0927)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0655/04

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Menneskerettigheder i Algeriet

Kan Kommissionen i lyset af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Algeriet og navnlig artikel 2 oplyse mig om, hvilke foranstaltninger den har truffet og agter at træffe med hensyn til menneskerettigheder i Algeriet? Herunder især:

| 1. | Hvad gør Kommissionen for at sikre, at de algeriske myndigheder har den relevante ekspertise og det relevante udstyr til rådighed til behandling af de forbrydelser mod menneskeheden, der blev begået i løbet af hele det seneste årti, samt at de respekterer de anbefalede procedurer for opgravning af jordiske rester fra massegrave? |
| --- | --- |

1.

Hvad gør Kommissionen for at sikre, at de algeriske myndigheder har den relevante ekspertise og det relevante udstyr til rådighed til behandling af de forbrydelser mod menneskeheden, der blev begået i løbet af hele det seneste årti, samt at de respekterer de anbefalede procedurer for opgravning af jordiske rester fra massegrave?

| 2. | Hvad gør Kommissionen for at sikre, at familierne til de »forsvundne« personer i Algeriet kan gennemføre deres kampagnearbejde som lovligt registrerede organisationer? |
| --- | --- |

2.

Hvad gør Kommissionen for at sikre, at familierne til de »forsvundne« personer i Algeriet kan gennemføre deres kampagnearbejde som lovligt registrerede organisationer?

| 3. | Har Kommissionen anmodet de algeriske myndigheder om at indbyde FN's særlige rapportør om tortur (som siden 1997 har bedt om at få adgang til Algeriet)? |
| --- | --- |

3.

Har Kommissionen anmodet de algeriske myndigheder om at indbyde FN's særlige rapportør om tortur (som siden 1997 har bedt om at få adgang til Algeriet)?

| 4. | Agter Kommissionen at udøve pres på de algeriske myndigheder for at få udleveret konkrete oplysninger om de påståede retssager mod 20 sikkerhedsfolk efter drabet på adskillige ubevæbnede demonstranter i Kabylia og at få offentliggjort oplysningerne om disse og andre lignede retssager? |
| --- | --- |

4.

Agter Kommissionen at udøve pres på de algeriske myndigheder for at få udleveret konkrete oplysninger om de påståede retssager mod 20 sikkerhedsfolk efter drabet på adskillige ubevæbnede demonstranter i Kabylia og at få offentliggjort oplysningerne om disse og andre lignede retssager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(13. april 2004)

| 1. | Det ærede medlem anfører korrekt artikel 2 i associeringsaftalen, som et vigtigt retsgrundlag for at skabe dialog og samarbejde på menneskerettighedsområdet.
  Associeringsaftalen, som blev undertegnet i april 2002, er endnu ikke blevet ratificeret og er ikke trådt i kraft. Ikke desto mindre er menneskerettigheder og demokrati en integreret del af EU's politiske dialog med alle tredjelande. |
| --- | --- |

1.

Det ærede medlem anfører korrekt artikel 2 i associeringsaftalen, som et vigtigt retsgrundlag for at skabe dialog og samarbejde på menneskerettighedsområdet.

Associeringsaftalen, som blev undertegnet i april 2002, er endnu ikke blevet ratificeret og er ikke trådt i kraft. Ikke desto mindre er menneskerettigheder og demokrati en integreret del af EU's politiske dialog med alle tredjelande.

| 2. | For at hjælpe de algeriske myndigheder med at håndtere disse spørgsmål på ordentlig og konkret vis, fokuserer MEDA-samarbejdet i perioden 2004-2006 på »tredjegenerationsprogrammer«, dvs. projekter, der støtter god regeringsførelse og især retspleje, ikke-statslige organisationer (ngo'er) og medier. Dette er i overensstemmelse med meddelelsen fra Kommissionen om menneskerettigheder fra 2003, som sigter på at maksimere effektiviteten af de instrumenter, som EU og dets partnerlande i Middelhavsområdet har til rådighed på området for menneskerettigheder og demokrati. Der er også fokus på Algeriet under det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder i 2003-2004. Dette program sigter på at støtte ngo'er gennem mikroprojekter for civilsamfundet.
  Indtil associeringsaftalen er blevet ratificeret, fortsætter Kommissionen desuden med at rejse spørgsmålet om menneskerettigheder og især spørgsmålet om »forsvundne« personer og »massegrave« i forskellige fora, hvilket også var tilfældet på det seneste trojkamøde, som fandt sted i Rom i november 2003. Ved samtalerne med de algeriske myndigheder har Kommission især understreget nødvendigheden af en retlig anerkendelse af familieorganisationerne, hvis der skal etableres et godt samarbejde med de berørte personer i denne proces.
  Det er Kommissionens hensigt, med aktiv støtte fra Rådet, at bringe spørgsmålet op igen efter præsidentvalget den 8. april 2004. |
| --- | --- |

2.

For at hjælpe de algeriske myndigheder med at håndtere disse spørgsmål på ordentlig og konkret vis, fokuserer MEDA-samarbejdet i perioden 2004-2006 på »tredjegenerationsprogrammer«, dvs. projekter, der støtter god regeringsførelse og især retspleje, ikke-statslige organisationer (ngo'er) og medier. Dette er i overensstemmelse med meddelelsen fra Kommissionen om menneskerettigheder fra 2003, som sigter på at maksimere effektiviteten af de instrumenter, som EU og dets partnerlande i Middelhavsområdet har til rådighed på området for menneskerettigheder og demokrati. Der er også fokus på Algeriet under det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder i 2003-2004. Dette program sigter på at støtte ngo'er gennem mikroprojekter for civilsamfundet.

Indtil associeringsaftalen er blevet ratificeret, fortsætter Kommissionen desuden med at rejse spørgsmålet om menneskerettigheder og især spørgsmålet om »forsvundne« personer og »massegrave« i forskellige fora, hvilket også var tilfældet på det seneste trojkamøde, som fandt sted i Rom i november 2003. Ved samtalerne med de algeriske myndigheder har Kommission især understreget nødvendigheden af en retlig anerkendelse af familieorganisationerne, hvis der skal etableres et godt samarbejde med de berørte personer i denne proces.

Det er Kommissionens hensigt, med aktiv støtte fra Rådet, at bringe spørgsmålet op igen efter præsidentvalget den 8. april 2004.

| 3. | EU har gentagne gange over for Algeriet rejst spørgsmålet om bekæmpelse af tortur og samarbejdet med FN's særlige rapportører på menneskerettighedsområdet, herunder anmodningen fra FN's særlige rapportør om tortur, bl.a. i taler ved FN's Menneskerettighedskommission. Princippet om at fremme fuldt samarbejde mellem alle stater og FN's menneskerettighedsorganer er en central del af EU's menneskerettighedspolitik.
  Kommissionen vil rejse spørgsmålet om drabene på demonstranter i Kabylia under de kommende samtaler med de algeriske myndigheder.
  Derudover vil Kommissionen gerne understrege den store betydning, den tillægger et andet menneskerettighedsspørgsmål, nemlig ændringen af familielovgivningen, som ligestiller mænd og kvinder i familien. Dette og andre spørgsmål vil blive rejst på Kommissionens næste møder med de algeriske myndigheder. |
| --- | --- |

3.

EU har gentagne gange over for Algeriet rejst spørgsmålet om bekæmpelse af tortur og samarbejdet med FN's særlige rapportører på menneskerettighedsområdet, herunder anmodningen fra FN's særlige rapportør om tortur, bl.a. i taler ved FN's Menneskerettighedskommission. Princippet om at fremme fuldt samarbejde mellem alle stater og FN's menneskerettighedsorganer er en central del af EU's menneskerettighedspolitik.

Kommissionen vil rejse spørgsmålet om drabene på demonstranter i Kabylia under de kommende samtaler med de algeriske myndigheder.

Derudover vil Kommissionen gerne understrege den store betydning, den tillægger et andet menneskerettighedsspørgsmål, nemlig ændringen af familielovgivningen, som ligestiller mænd og kvinder i familien. Dette og andre spørgsmål vil blive rejst på Kommissionens næste møder med de algeriske myndigheder.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/834 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/834

---

(2004/C 84 E/0928)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0657/04

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Forkert tankning af motorkøretøjer

Er Kommissionen bekendt med, at hundredetusinder af bilister i EU hvert år kommer til at fylde det forkerte brændstof — enten benzin eller diesel — på deres bil?

Alene i Det Forenede Kongerige rapporteres der årligt om ca. 120 000 tilfælde på benzinstationer, hvilket resulterer i dyre serviceregninger, skader på bilerne og mulig miljøforurening.

De mulige løsninger på problemet er en ændring af formen på brændstoftanke og pistolgreb for at sikre, at benzin- og dieselsystemer adskilles helt, tydeligere markeringer og akustiske advarsler.

Vil Kommissionen, eftersom bil- og brændstofproducenter arbejder i hele EU, tage initiativ til at samle interesserede parter for at behandle forslag til langsigtede løsninger på problemet, og vil Kommissionen overveje lovgivningstiltag, hvis der ikke kan nås til enighed om en frivillig aftale?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. april 2004)

Kommissionen erkender, at der, som det ærede parlamentsmedlem anfører, findes en risiko for fejltagelser, når bilister fylder brændstof på deres køretøjer.

Kommissionen behandlede dette problem tilbage i 1991, da indførelsen af køretøjer med f.eks. katalysatorer gjorde det nødvendigt at indføre foranstaltninger, der kunne forhindre, at køretøjer, der kun måtte påfyldes blyfri benzin, kunne påfyldes blyholdig benzin.

Derfor er det i Rådets direktiv 91/441/EØF af 26. juni 1991 om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer (1), bilag I, anført, at på køretøjer, der skal køre på blyfri benzin, skal brændstoftankens påfyldningsåbning være udformet således, at det ikke er muligt at påfylde brændstof fra en benzinstander, hvis betjeningspistols mundstykke er udformet til blyholdigt brændstof.

Siden direktivet trådte i kraft, har der været anvendt benzinpistoler med forskellige diameter til påfyldning af blyholdigt og blyfrit brændstof, og kostbare forvekslinger har således kunnet undgås.

Selv om denne bestemmelse ikke længere er relevant, da blyholdigt brændstof ikke mere er tilladt, vil den generelt også kunne forhindre, at et køretøj, der anvender blyfri benzin, ved en fejltagelse vil kunne påfyldes diesel. Omvendt vil det ikke kunne forhindres, at dieseldrevne køretøjer påfyldes benzin.

Kommissionen vil i forbindelse med denne problematik rådføre sig med alle relevante aktører, dvs. producenterne af køretøjer og brændstofstandere, der falder ind under bestemmelserne i maskindirektivet (2) for at vurdere alle aspekter af problemet og den praktiske gennemførelse af mulige løsninger af lovgivningsmæssig eller ikke-lovgivningsmæssig art.

---

(1)  EFT L 242 af 30.8.1991.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/37/EF af 22. juni 1998 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om maskiner, EFT L 207 af 23.7.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/835 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/835

---

(2004/C 84 E/0929)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0662/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Stræben efter ensartede og gennemskuelige bestemmelser for værdifastsættelse af finansieringsinstitutters formue og EFR's modstand mod IASB

| 1. | Agter Kommissionen at foretage en obligatorisk indførelse af de ensartede bestemmelser IAS 32 og IAS 39 for opstilling af årsregnskaber i virksomheder i Europa, således som de på indeværende tidspunkt udarbejdes af »International Accounting Standards Board« (IASB) — et organ, der består af 14 tidligere fremtrædende repræsentanter for erhvervslivet — som er en del af »International Financial Reporting Standards« (IFRS), fra regnskabsåret 2005 for alle ca. 7 000 børsnoterede virksomheder i Europa, hvorved de forpligter sig til ensartede og dermed sammenlignelige normer for værdifastsættelse af omsætning, afskrivninger, derivater, optioner og udbytte? |
| --- | --- |

1.

Agter Kommissionen at foretage en obligatorisk indførelse af de ensartede bestemmelser IAS 32 og IAS 39 for opstilling af årsregnskaber i virksomheder i Europa, således som de på indeværende tidspunkt udarbejdes af »International Accounting Standards Board« (IASB) — et organ, der består af 14 tidligere fremtrædende repræsentanter for erhvervslivet — som er en del af »International Financial Reporting Standards« (IFRS), fra regnskabsåret 2005 for alle ca. 7 000 børsnoterede virksomheder i Europa, hvorved de forpligter sig til ensartede og dermed sammenlignelige normer for værdifastsættelse af omsætning, afskrivninger, derivater, optioner og udbytte?

| 2. | Hvilke garantier har Kommissionen for, at IAS/IFRS som norm vil overtage de strengeste bestemmelser, som på indeværende tidspunkt findes i de enkelte EU-medlemsstater, for virksomheders bogføring og regnskaber, således at de tilstræbte ensartede bestemmelser ikke fører til mere fleksible bestemmelser, som i nogle tilfælde i praksis straks vil give større muligheder for forfordeling af andre virksomheder, myndigheder, arbejdstagere, aktionærer, obligationsindehavere, leverandører og aftagere? |
| --- | --- |

2.

Hvilke garantier har Kommissionen for, at IAS/IFRS som norm vil overtage de strengeste bestemmelser, som på indeværende tidspunkt findes i de enkelte EU-medlemsstater, for virksomheders bogføring og regnskaber, således at de tilstræbte ensartede bestemmelser ikke fører til mere fleksible bestemmelser, som i nogle tilfælde i praksis straks vil give større muligheder for forfordeling af andre virksomheder, myndigheder, arbejdstagere, aktionærer, obligationsindehavere, leverandører og aftagere?

| 3. | Forventer Kommissionen, at man med indførelsen af sådanne bestemmelser i fremtiden fuldstændigt vil kunne undgå skandaler som dem, der for kort tid siden er sket i Ahold og Parmalat? |
| --- | --- |

3.

Forventer Kommissionen, at man med indførelsen af sådanne bestemmelser i fremtiden fuldstændigt vil kunne undgå skandaler som dem, der for kort tid siden er sket i Ahold og Parmalat?

| 4. | Er anvendelsen af de foreslåede bestemmelser tilstrækkelig gennemskuelig til, at organisationer af ikke-eksperter på området, medierne og den offentlige mening kan få et virkeligt indblik i den rent faktiske arbejdsgang i de enkelte børsnoterede virksomheder? |
| --- | --- |

4.

Er anvendelsen af de foreslåede bestemmelser tilstrækkelig gennemskuelig til, at organisationer af ikke-eksperter på området, medierne og den offentlige mening kan få et virkeligt indblik i den rent faktiske arbejdsgang i de enkelte børsnoterede virksomheder?

| 5. | Har Kommissionen i mellemtiden taget de indvendinger til efterretning, som »European Financial Services Round Table« (EFR), der blev oprettet i marts 2001, rettede mod IASB, idet EFR frygter, at de årlige udsving i bankers og forsikringsselskabers driftsresultater når ud til offentligheden? |
| --- | --- |

5.

Har Kommissionen i mellemtiden taget de indvendinger til efterretning, som »European Financial Services Round Table« (EFR), der blev oprettet i marts 2001, rettede mod IASB, idet EFR frygter, at de årlige udsving i bankers og forsikringsselskabers driftsresultater når ud til offentligheden?

| 6. | Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikre, at den kortfristede indførelse af IAS 32 og IAS 39 vil finde sted inden den planlagte frist den 1. april 2004? |
| --- | --- |

6.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikre, at den kortfristede indførelse af IAS 32 og IAS 39 vil finde sted inden den planlagte frist den 1. april 2004?

Kilde: Det nederlandske dagblad »de Volkskrant« af 21. februar 2004.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(15. april 2004)

På Rådets møde (økonomi og finans) den 15. juli 2003 bekræftede Kommissionen og medlemsstaterne deres støtte til EU's regnskabsstrategi, der blev vedtaget af Rådet og Parlamentet i 2002, og til, at der vedtages regnskabsstandarder af højeste kvalitet i Unionen. Kommissionen og medlemsstaterne understregede behovet for, at der snarest muligt i EU vedtages internationale regnskabsstandarder, som kan anvendes fra 1. januar 2005.

Den 29. september 2003 blev Kommissionens forordning (EF) nr. 1725/2003 (1), vedtaget. Herved overtages alle de hidtil gældende IAS i fællesskabsretten bortset fra IAS 32 & 39, der i øjeblikket revideres af International Accounting Standards Board (IASB).

IASB har endnu ikke afsluttet revisionen af IAS 39, en standard for anerkendelse og måling af finansinstrumenter. Kommissionen agter at undersøge den så hurtigt som muligt sammen med IAS 32, som IASB offentliggjorde i december 2003. Denne undersøgelse foretages på basis af en udtalelse, der afgives af EFRAG's (2) tekniske eksperter og med bistand fra EU's regnskabskontroludvalg.

Kommissionen finder, at det er særlig vigtigt for EU at have sunde og robuste regnskabsstandarder for finansielle instrumenter på plads i 2005 for at opnå en bedre sammenlignelighed mellem selskaber, især inden for bank- og forsikringssektoren, for at tilbyde bedre informationer til investorer og andre parter og for at lukke eventuelle smuthuller, der kunne medføre manipulation med regnskaber.

Det er vigtigt for IASB at sikre, at IAS 39 forbliver både en sund standard i teorien såvel som anvendelig i praksis. Den nuværende tvist om IAS 39 skyldes begge disse forhold og samspillet mellem disse. Inden for bank- og forsikringssektoren er der især en frygt, som kom til udtryk ved den holdning, der for nylig blev indtaget af rundbordskonferencen vedrørende finansielle tjenesteydelser, og som går ud på, at medierne og offentligheden savner mulighed for at skelne mellem reel ustabilitet på grund af faktiske økonomiske fluktuationer og »kunstig« regnskabsustabilitet, der skabes af en kompliceret model for regnskabsaflægning, som undertiden ikke passer ind i bankers praksis for risikostyring. I betragtning af, hvor kompliceret IAS 39 er og omfanget af de transaktioner, der står på spil, er det vigtigt, at denne frygt tages alvorligt.

Kommissionen har derfor opfordret både IASB og branchen til at fortsætte deres dialog for at finde en passende løsning på de to udestående kontroversielle spørgsmål, der opstår på grund af IAS39, nemlig makro-hedging (effektiviteten af hedging og hedging af kerneindskud) og problemerne inden for forsikringsevaluering. Fastsættelse af regnskabsstandarder er en gradvis proces, og Kommissionen går ind for, at IASB finder en midlertidig løsning, indtil standarderne kan forbedres på mellemlang eller lang sigt.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1725/2003 af 29. september 2003 om vedtagelse af visse internationale regnskabsstandarder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002, EUT L 261 af 13.10.2003.

(2)  Den Europæiske Rådgivningsgruppe om Regnskabsaflægning (EFRAG).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/837 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/837

---

(2004/C 84 E/0930)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0663/04

af Samuli Pohjamo (ELDR) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Foranstaltninger mod ulvekoncentrationer i Finland

De finske medlemmer af Europa-Parlamentet kontaktes i stigende grad som følge af den stigende trussel, som ulve udgør i Finland. I små områder, der er omgivet af vandområder, er ulvekoncentrationerne vokset i en sådan grad, at mennesker endog er grebet af panik. Der er tydelige tegn på, at antallet af ulve er steget, og at de har spredt sig til nye områder.

Finlands ulvebestand er en del af Ruslands bestand, og dens størrelse er derfor på helt op til 10 000 dyr. De største problemer i Finland findes i visse områder ved den østlige grænse, f.eks. er der i det nordlige Karelen blevet konstateret snesevis af ulve, som lever tæt på områder med menneskelig beboelse. I Ruokolahti findes en ny koncentration, der forhindrer, at en traditionel konkurrence med jagthunde kan afholdes. I de nordligere områder medfører den stigende rovdyrbestand snart, at rensdyravlen, som i disse områder er et traditionelt erhverv, må opgives.

De lokale indbyggere mener, at det nuværende EU-regelværk om en fuldstændig fredning af ulve skaber en uholdbar situation. For at jagttilladelser som følge af en øget bestand »i ekstraordinære tilfælde« kan udstedes, skal problemerne dokumenteres over en længere periode. Folk kan ikke forstå, hvor mange gode elghunde først skal gå tabt, og om et barn skal blive dræbt på vej til skole, inden der gøres noget ved situationen. I en situation hvor samfundet er grebet af panik, er det ikke tilstrækkeligt, at jagttilladelser kun udstedes for at aflive »problematiske enheder«. Ulvebestanden bør holdes på et sådant niveau, at ulvene ikke kan komme ind i folks gårdspladser og på skolevejene for at skabe frygt og reelle faresituationer.

På nuværende tidspunkt ser det desværre ud til, at der træffes beslutninger på grundlag af forældede oplysninger og udelukkende ud fra miljøorganisationernes oplysninger og samtidigt opretholdes en trussel om retsprocedurer over for de nationale myndigheder. Denne politik hjælper ikke de mennesker, som fortsat konfronteres med ulve.

Jeg har studeret Kommissionens svar til den skriftlige forespørgsel P-4034/03 (1), men jeg vil gerne have en præcisering af svaret. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, for at myndighederne kan og tør reagere hurtigt på situationer også ved at udstede jagttilladelser efter behov?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. april 2004)

Som det vil være det ærede medlem bekendt, forpligtede Finland sig i forbindelse med tiltrædelsen af EU til at opfylde Fællesskabets love og bestemmelser. Adskillige store kødædende dyrearter, som f.eks. ulv, brun bjørn og los, beskyttes med Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (2) (i det følgende benævnt habitatdirektivet), bilag IV, litra a). Disse arter er derfor underlagt en streng beskyttelsesordning, hvilket bl.a. indebærer et forbud mod direkte drab af disse. Direktivet anerkender dog, at der i visse situationer kan være behov for at fravige denne generelle regel om streng beskyttelse. Disse begrundelser, der omfatter hensyn til den offentlige sikkerhed og alvorlig skade på landbrugsinteresser, er opført i direktivets artikel 16. Medlemsstaterne kan benytte disse fravigelser forudsat, at der ikke findes nogen anden brugbar løsning, og fravigelsen ikke hindrer opretholdelse af den pågældende bestands bevaringsstatus i dens naturlige udbredelsesområde.

Ulvebestande i finske områder, hvor der avles rensdyr, er undtaget fra bilag IV, litra a), men er opført i bilag V til samme direktiv. Dette betyder, at bestanden kan kontrolleres med forvaltningsforanstaltninger. For arter omfattet af dette bilag forbydes det dog at anvende midler, der lokalt kan medføre, at bestande af en art forsvinder eller udsættes for alvorlige forstyrrelser. Dette gælder dermed for ulvebestande i de områder, hvor der avles rensdyr (3). De nationale myndigheder har kompetence til at træffe egnede foranstaltninger, som tager behørigt hensyn til ovenstående. Ifølge de oplysninger, Kommissionen har modtaget, er ulvebestanden ikke vokset i de seneste år i de områder, hvor der avles rensdyr.

De finske myndigheders oplysninger til Kommissionen om rensdyrs dødelighed tyder på, at trafikdrab af rensdyr (2 500 dyr i 2002) har langt større indflydelse end store kødædende dyrs jagt (2-300 dræbt af ulve i 2002). Påstanden om, at omfanget af rovdyrenes jagt truer rensdyravlen (200 000 dyr i Finland i 2002), støttes på ingen af de officielle data.

Uden for de områder, hvor der avles rensdyr, tillades drab på ulve kun i overensstemmelse med fravigelsen i artikel 16, dvs. det er alene muligt i tilfælde, hvor der ikke findes nogen anden brugbar løsning, og fravigelsen ikke hindrer opretholdelse af den pågældende bestands bevaringsstatus i dens naturlige udbredelsesområde. Kommissionen er bekendt med, at de finske myndigheder tillader drab på et antal ulve hvert år i medfør af sådanne fravigelser.

Selv om der er sket en mindre forøgelse af ulvebestanden i Finland i de seneste år, har denne fundet sted fra et meget lavt antal. Den nuværende bestand skønnes til 140 enheder (officielle finske data), og dette kan ikke betragtes som en gunstig bevaringsstatus i habitatdirektivets forstand. Denne vurdering bestrides ikke af de finske myndigheder, da den officielle rødliste over truede arter, som offentliggøres af miljøministeriet og det finske miljøinstitut, omfatter ulve. Bestandens niveau er forsat meget lavt i forhold til en række andre medlemsstater (f.eks. Spanien 2000, Italien 500 og Portugal 400).

Forvaltningen af arterne, som er optaget i bilagene, hører under de nationale myndigheders kompetence under hensyntagen til direktivets krav. Kommissionen har ved flere lejligheder drøftet spørgsmålet om forvaltningen af ulvebestanden i Finland med de nationale myndigheder og har tilskyndet dem til at opstille en omfattende politik og strategi inden for en overordnet national forvaltningsplan. De finske myndigheder indvilligede i juli 2002 i at udarbejde en sådan plan inden udgangen af 2002. Kommissionen har endnu ikke modtaget denne plan.

---

(1)  Se side 136.

(2)  EUT L 206 af 22.7.1992.

(3)  Artikel 15 i Rådets direktiv 92/43/EØF.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/838 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/838

---

(2004/C 84 E/0931)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0664/04

af Encarnación Redondo Jiménez (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om:   Lovgivning om jogurt

De femten medlemsstater regulerer i øjeblikket salget af jogurt med eneste udgangspunkt i en meddelelse fra Kommissionen fra 1991, der havde til formål at fortolke en dom fra Domstolen (Smanor-sagen), hvori der henvises til et tilfælde vedrørende betegnelsen på dette produkt. I kraft af denne meddelelse kan medlemsstaterne på deres territorium frit forbyde anvendelse af betegnelsen »jogurt« for varmebehandlede produkter. Den nævnte meddelelse indeholder tre undtagelser fra den frie bevægelighed for varer og fra den gensidige anerkendelse af varebetegnelser, nemlig kaviar, eddike og jogurt. I øjeblikket er der flere lande, der under henvisning hertil ikke tillader anvendelse af betegnelsen »jogurt« for pasteuriseret jogurt, hvilket klart er en hindring for det indre marked.

I betragtning af at der ifølge de seneste videnskabelige studier ikke er dokumentation for de påståede fordele ved jogurt med levende bakterier, er der så nogen mening i fortsat at begrænse den frie bevægelighed for varer, da det desuden er i modstrid med princippet om forbrugernes frie valg og deres ret til sandfærdig information?

Agter Kommissionen en gang for alle at gøre en ende på disse hindringer for gennemførelsen af det indre marked som led i en harmonisering af lovgivningen om jogurt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. april 2004)

Kommissionen undersøger for tiden behovet for at vedtage bestemmelser om yoghurt og yoghurtprodukter, der omfatter de aspekter, som det ærede medlem nævner.

Efter undersøgelsen, som forventes færdig inden for den nærmeste fremtid, og såfremt det anses for hensigtsmæssigt og nødvendigt at vedtage yderligere bestemmelser, vil Kommissionen fremsætte et forslag for Europa-Parlamentet og Rådet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/839 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/839

---

(2004/C 84 E/0932)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0668/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Den irske regerings manglende samarbejde i forbindelse med Lough Ree-undersøgelsen

Hvilket svar — om noget — har Kommissionen modtaget fra Irland på den åbningsskrivelse, som Irland modtog i april 2003, og som blev offentliggjort i IP/03/544, angående den irske regerings manglende samarbejde i forbindelse med Kommissionens undersøgelse af klager over forringelsen af kvaliteten af vandet i Lough Ree, især hvad angår hensyntagen til de kumulative effekter af ny udvikling i overensstemmelse med habitatdirektivet (92/43/EØF (1))?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller påtænker den at træffe i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. april 2004)

Kommissionens åbningsskrivelse, som det ærede medlem henviser til, vedrørte manglende samarbejde fra Irlands side i og med, at den irske regering ikke havde svaret på en anmodning om oplysninger om miljølovgivningens overholdelse i forbindelse med Lough Ree, Roscommon County. Irland gav efterfølgende et detaljeret svar på Kommissionens oprindelige anmodning. Dette svar anses for at have bragt overtrædelsesproceduren for manglende samarbejde i henhold til EF-traktatens artikel 10 til ophør, og der overvejes ingen yderligere skridt på dette grundlag. Kommissionen reflekterer stadig over de væsentlige punkter i den oprindelige klage (2).

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2)  P2001/4787.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/840 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/840

---

(2004/C 84 E/0933)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0683/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Lægeattester

Kan Kommissionen bekræfte, at lægeattester, som udstedes af Det Forenede Kongeriges arbejds- og pensionsministerium, kan fremlægges som beviser i retssager i alle medlemsstater?

Mener Kommissionen, at medlemsstaterne ville overtræde EU-lovgivningen, hvis de nægtede at acceptere disse dokumenter? I bekræftende fald, hvilke EU-love finder anvendelse herpå?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(22. april 2004)

Kommissionen er ikke i besiddelse af alle de nødvendige oplysninger og kan derfor ikke give et mere nøjagtigt svar på det ærede medlems forespørgsel. Det fremgår ikke af forespørgslen, til hvilke formål lægeattester fra de britiske myndigheder fremlægges i andre medlemsstaters domstole.

Hvad angår Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (1), og Rådets gennemførelsesforordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 (2), er spørgsmålet om gyldigheden af lægeattester, der er udstedt i en anden medlemsstat, blevet forelagt Domstolen ved flere lejligheder: sag C-22/86 Rindone (afgørelse af 12. marts 1987), sag C-45/90 Paletta I (afgørelse af 3. juni 1992), sag C206/94 Paletta II (afgørelse af 2. maj 1996). Heraf fremgår det, at den kompetente institution med hensyn til kontant- eller naturalieydelser (artikel 18 i forordning (EØF) nr. 574/72) reelt og retligt er bundet af de lægelige konklusioner, der træffes på bopæls- eller opholdsstedet vedrørende sygdommens begyndelse og varighed, hvis den involverede ikke undersøges af en læge efter eget valg, hvilket er hjemlet i samme artikels stk. 5 (Paletta). Dette medfører imidlertid ikke forbud mod, at en arbejdsgiver kan fremlægge beviser, som i givet fald gør det muligt for en national domstol at fastslå, at der er tale om misbrug eller svigagtig adfærd, idet arbejdstageren ikke har været syg, selv om vedkommende har hævdet at være uarbejdsdygtig i henhold til den nævnte artikel 18. Der skal også mindes om, at læger i andre medlemsstater betragtes som givende samme grad af forsikring som læger inden for hjemlandets territorium (sag C-156/96 Kohll, dom af 28. april 1998).

Kommissionen har brug for yderligere detaljer, hvis den skal kunne svare mere præcist på det ærede medlems forespørgsel.

---

(1)  EFT L 149 af 5.7.1971.

(2)  EFT L 74 af 27.3.1972.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/840 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/840

---

(2004/C 84 E/0934)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0685/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Uoverensstemmelse mellem en fælles udenrigspolitik og tredjelandes, som f.eks. USA's og Ruslands, ulige behandling af EU's medlemsstater

| 1. | Hvorledes vurderer Kommissionen den omstændighed, at De Forenede Staters regering gentagne gange har givet indtryk af, at den ikke betragter EU som et forbund af stater, hvormed der kan indgås ensartede aftaler om internationale forbindelser, handel og luftfart, men som en forsamling af enkeltstater, som skal behandles forskelligt alt efter, i hvilket omfang de går ind for amerikanske opfattelser og interesser, hvilket bl.a. afspejler sig i forsøg på at indgå aftaler med enkelte medlemsstater og kandidatlande om at boykotte Den Internationale Straffedomstol i Haag og i EU-medlemsstaternes forskellige status i forbindelse med tildeling af kontrakter til de der etablerede virksomheder vedrørende projekter i Irak (jf. bl.a. svaret på min skriftlige forespørgsel E-3948/03) (1) |
| --- | --- |

1.

Hvorledes vurderer Kommissionen den omstændighed, at De Forenede Staters regering gentagne gange har givet indtryk af, at den ikke betragter EU som et forbund af stater, hvormed der kan indgås ensartede aftaler om internationale forbindelser, handel og luftfart, men som en forsamling af enkeltstater, som skal behandles forskelligt alt efter, i hvilket omfang de går ind for amerikanske opfattelser og interesser, hvilket bl.a. afspejler sig i forsøg på at indgå aftaler med enkelte medlemsstater og kandidatlande om at boykotte Den Internationale Straffedomstol i Haag og i EU-medlemsstaternes forskellige status i forbindelse med tildeling af kontrakter til de der etablerede virksomheder vedrørende projekter i Irak (jf. bl.a. svaret på min skriftlige forespørgsel E-3948/03) (1)

| 2. | Hvorledes vurderer Kommissionen den omstændighed, at Rusland nu synes at følge dette amerikanske eksempel, hvilket ytrer sig i, at Rusland nægter at lade partnerskabs- og samarbejdsaftalen med EU fra 1997 finde anvendelse på de ti nye medlemsstater, som den 1. maj 2004 bliver medlem af EU, især på grund af de økonomiske ulemper, som Rusland mener at kunne forvente ved lige behandling af alle EU's medlemsstater? |
| --- | --- |

2.

Hvorledes vurderer Kommissionen den omstændighed, at Rusland nu synes at følge dette amerikanske eksempel, hvilket ytrer sig i, at Rusland nægter at lade partnerskabs- og samarbejdsaftalen med EU fra 1997 finde anvendelse på de ti nye medlemsstater, som den 1. maj 2004 bliver medlem af EU, især på grund af de økonomiske ulemper, som Rusland mener at kunne forvente ved lige behandling af alle EU's medlemsstater?

| 3. | I hvilket omfang spiller det en rolle i tredjelandes holdning til EU, at enkelte EU-medlemsstater har permanent sæde i De Forenede Nationers Sikkerhedsråd, er selvstændige atommagter og til deres territorium regner områder, som geografisk ikke hører til det europæiske kontinent? |
| --- | --- |

3.

I hvilket omfang spiller det en rolle i tredjelandes holdning til EU, at enkelte EU-medlemsstater har permanent sæde i De Forenede Nationers Sikkerhedsråd, er selvstændige atommagter og til deres territorium regner områder, som geografisk ikke hører til det europæiske kontinent?

| 4. | Under hvilke omstændigheder forventer Kommissionen, at stater uden for EU, herunder store lande, som f.eks. USA, Rusland, Kina, Indien og Brasilien, vil være mere tilbøjelige til at tage bestræbelserne på at nå frem til en fælles international holdning inden for EU alvorligt? |
| --- | --- |

4.

Under hvilke omstændigheder forventer Kommissionen, at stater uden for EU, herunder store lande, som f.eks. USA, Rusland, Kina, Indien og Brasilien, vil være mere tilbøjelige til at tage bestræbelserne på at nå frem til en fælles international holdning inden for EU alvorligt?

| 5. | Finder Kommissionen det under disse omstændigheder realistisk, at der tilstræbes en fælles udenrigspolitik for EU, og at Unionen af andre lande anerkendes som en verdenspolitisk stormagt? |
| --- | --- |

5.

Finder Kommissionen det under disse omstændigheder realistisk, at der tilstræbes en fælles udenrigspolitik for EU, og at Unionen af andre lande anerkendes som en verdenspolitisk stormagt?

Kilde: Det nederlandske dagblad »de Volkskrant« af 21. februar 2004.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(26. april 2004)

Kommissionen deler den opfattelse, at EU kun kan gøre fremskridt, når den indtager en enig og fælles holdning og forsvarer den konsekvent i forhandlingerne med dens partnere i verden. Denne overbevisning lå allerede til grund for Kommissionens forskellige bidrag til Det Europæiske Konvent, især meddelelsen »Et forslag til et fremtidigt EU« fra den 22. maj 2002 (2). Ifølge Kommissionens opfattelse er fællesskabs-metoden afgjort den bedste måde at foreslå, forme og endelig træffe beslutninger, der er vedtaget i enighed, og fremlægge dem i internationale fora. Dette er allerede tilfældet inden for handelssektoren, hvor Kommissionens rolle som talsmand for medlemsstaterne i høj grad har styrket EU's status som forhandlingspartner — selv i de tilfælde, hvor større handelspartnere forsøger at spille Kommissionen ud mod medlemsstaterne.

Selv på områder, der ligger uden for Fællesskabets enekompetence, har EU indtaget en klar og konsekvent holdning til en række vigtige spørgsmål, herunder ICC-anliggender og partnerskabs- og samarbejdsaftalen med Rusland. Indtil dato har EU ikke ændret holdning til nogen af disse spørgsmål. Når udvidelsen har fundet sted, vil EU kunne udtale sig med så megen større vægt om disse anliggender.

Det er uundgåeligt, at visse medlemsstaters militære styrke er en væsentlig faktor i internationale anliggender. Det samme gælder for de medlemsstater, der er permanente medlemmer af FN's Sikkerhedsråd og af gruppen af de otte mest industrialiserede lande (G 8). Men disse medlemsstater er også blandt dem, der er mest rede til for første gang at skabe en europæisk sikkerheds- og forsvarspolitik. Alle medlemsstaterne deler den opfattelse, at det igangværende arbejde på dette område — og generelt hvad sikkerhedsanliggender angår — er af central betydning, hvis EU som sådan skal spille en rolle på verdensarenaen for at styrke retsstatsprincippet på internationalt plan og gøre sig fuldt gældende i konfliktforebyggelse og krisestyring.

Kommissionen er opmuntret over, at Det Europæiske Konvent har inkluderet en række elementer i forfatningsudkastet, der vil øge Unionens muligheder for handling såsom strømlinede beslutningsprocedurer, en styrkelse af Parlamentets rolle, udnævnelse af en person med dobbeltfunktion som både udenrigsminister og næstformand for Kommissionen med ansvar for eksterne anliggender, samt indførelse af status som juridisk person for EU. Dette vil også bidrage til at forbedre den interne koordinering. Kommissionen håber, at forfatningen vil blive vedtaget og træde i kraft hurtigst muligt.

På samme måde som på handelsområdet vil konkurrence og gennemførelse af Den Europæiske Monetære Union (ØMU'en) samt indførelse af euroen få stor indvirkning på EU's synlighed og dens evne til at fungere som aktør på verdensscenen. Internt vil den omstændighed, at udenrigsministeren vil lede rådsmøderne af udenrigsministre som formand, gøre det lettere at organisere koordineringen. Men forfatningen vil imidlertid ikke være et universalmiddel til løsning af alting. Juridisk set har medlemsstaterne ifølge forfatningen stadigvæk mulighed for at følge en differencieret tilgang til den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP), hvilket også fremgår af den fælles holdning 03/444/FUSP af 16. juni 2003 om ICC. Meget vil derfor afhænge af udenrigsministerens evne og medlemsstaternes villighed til at gennemføre ikke blot forfatningsudkastets bogstav, men også dets ånd, især artikel III-206, stk. 1:

| | »Medlemsstaterne samordner deres optræden i internationale organisationer og på internationale konferencer. De forsvarer Unionens holdninger i disse fora. EU-udenrigsministeren sikrer tilrettelæggelsen af denne samordning.« |
| --- | --- |

»Medlemsstaterne samordner deres optræden i internationale organisationer og på internationale konferencer. De forsvarer Unionens holdninger i disse fora. EU-udenrigsministeren sikrer tilrettelæggelsen af denne samordning.«

Med én minister, der er i stand til at koordinere Fællesskabets eksterne aktioner og medlemsstaternes bidrag og lade dem indgå i FUSP, støttet af en fælles tjeneste for eksterne anliggender, vil der kunne ydes et bidrag til Unionens, medlemsstaternes og institutionernes kapacitet med hensyn til at formulere og gennemføre slagkraftige og fælles udenrigspolitiske synspunkter på en mere kohærent og konsekvent måde.

---

(1)  Se side 744.

(2)  KOM(2002) 247 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/842 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/842

---

(2004/C 84 E/0935)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0689/04

af Harald Ettl (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Gennemførelse af direktiv 2003/41/EF — medlemsstaternes kompetencer i forbindelse med definitionen af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser

Efter mit skøn er direktivet ikke entydigt, hvad angår definitionen af ydelserne og spørgsmålet om dækning af biometriske risici.

I artikel 9, stk. 2, i direktiv 2003/41/EF (1) fastsættes det, at medlemsstaterne kan bestemme, om de vil tilbyde dækning for biometriske risici og tilbagebetale indbetalte bidrag, såfremt arbejdsgiveren og arbejdstageren eller deres respektive repræsentanter tilslutter sig dette.

I artikel 20 (grænseoverskridende virksomhed) i samme direktiv fastsættes det, at værtslandets pensionskasser skal overholde social- og arbejdsmarkedslovgivningen.

Når det i en medlemsstats gældende social- og arbejdsmarkedslovgivning bestemmes, at de arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser skal betale livslange pensioner og dække biometriske risici, betyder det så, at dette skal gælde for alle de tilbudte pensionskasser i det pågældende (værts)land og dermed også for pensionskasser fra andre medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. april 2004)

Det hedder i artikel 9, stk. 2, i direktiv 2003/41/EF (2): »medlemsstaterne kan i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og under hensyntagen til de pensionsydelser, der tilbydes af de sociale sikringsordninger, bestemme, at pensionskassemedlemmerne som supplerende ydelser tilbydes dækning af risikoen for høj alder og af tab af erhvervsevne samt efterladtepension og garanti for tilbagebetaling af indbetalte bidrag, såfremt arbejdstagerne og arbejdsgiverne eller deres respektive repræsentanter tilslutter sig dette.«

I tilfælde af at en medlemsstat kræver, at disse ydelser tilbydes i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og under hensyntagen til de pensionsydelser, der tilbydes af de sociale sikringsordninger, kan en markedsrelateret pensionskasse tilbyde ydelser i den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 20 i direktiv 2003/41/EF, hvis denne bestemmelse overholdes.

---

(1)  EUT L 235 af 23.9.2003, s. 10.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF af 3. juni 2003 om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, aktiviteter og tilsynet hermed, EUT L 235 af 23.9.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/843 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/843

---

(2004/C 84 E/0936)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0690/04

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Klager over krænkelse af boligkooperativers ejendomsret i Grækenland

Ejendomsretten er forankret i fællesskabslovgivningen. Ikke desto mindre fortsætter de græske myndigheder ifølge gentagne klager fra adskillige græske boligkooperativer samt »Den Panhellenske Sammenslutning af Boligkooperativer« (der repræsenterer 500 000 medlemmer) at forhindre disse boligkooperativer i at gøre brug af deres ejendomsret til trods for, at de er officielt anerkendte af den græske stat, og at de græske domstole gentagne gange har givet dem medhold.

Især den taktik, som følges af Papandreou, minister for miljø, fysisk planlægning og offentlige arbejder, har vakt voldsomme protester (der er endog indgivet andragender til Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender). I februar 2003 fremsatte hun et præsidentielt dekret, der reelt fastlåser mange officielt anerkendte boligkooperativers formue. Det gælder f.eks. Foreningen af ansatte i Trapeza tis Ellados (Grækenlands centralbank), der har 3 500 medlemmer, boligkooperativet for ansatte i sundhedsvæsenet, »I Ijia« (»Sundhed«), der har 4 050 medlemmer, m.fl. Disse boligkooperativer hævder, at Ministeriet for Miljø, Fysisk Planlægning og Offentlige Arbejder, selvom deres ejendom klart er beliggende uden for skovarealer, og at de omgivende arealer (på lovlig eller vilkårlig vis) er blevet bebygget, og det tilmed meget tæt (som det også fremgår af de luftfotografier, som den græske stat ligger inde med), uden grund hindrer dem i at gøre brug af deres ejendom, hvilket — ifølge boligkooperativernes klager — sker på en selektiv måde og udelukkende er rettet mod dem.

Det bør understreges, at disse boligkooperativer i næsten 40 år har været officielt anerkendte af staten, og at mange af deres medlemmer allerede er døde efter at have betalt enorme beløb i bidrag, men at ingen af medlemmerne af disse boligkooperativer på grund af de græske myndigheders forhalingstaktik endnu har kunnet erhverve de byggegrunde, som de var berettiget til.

Hvordan kan de tusinder af borgere beskyttes imod denne taktik fra de græske myndigheders side? Hvordan vil Kommissionen på en effektiv og direkte måde kunne skride ind for at få Ministeriet for Miljø, Fysisk Planlægning og Offentlige Arbejder og de græske myndigheder til at indse, at de på uretfærdig vis og ganske uden grund gør livet besværligt for tusinder af grækere? Hvilke sanktioner kan der iværksættes imod en medlemsstat, der benytter sig af en sådan taktik med konstant at hindre tusindvis af europæiske borgere i at udnytte deres officielt anerkendte og legale ejendom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(27. april 2004)

Kommissionen gør opmærksom på, at de hindringer for udøvelsen af ejendomsretten, som det ærede medlem henviser til, og som de græske myndigheder skulle være ansvarlige for, tilsyneladende ingen forbindelse har med fællesskabsretten. Kommissionen har derfor ikke beføjelse til at gribe ind. Dette ville kun kunne ske, hvis sådanne foranstaltninger udgjorde en hindring for EU-borgeres ophold i Grækenland. Kommissionen råder ikke over dokumentation, der viser, at det er tilfældet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/844 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/844

---

(2004/C 84 E/0937)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0692/04

af Marco Cappato (NI) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Krænkelse af privatlivets fred på verdenstopmødet om informationssamfundet (WSIS)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har givet, forekommer det bekræftet, at der på verdenstopmødet om informationssamfundet, der blev afholdt i Genève den 10.-12. december 2003, blev anvendt badges med RFID-chip for at kontrollere adgangen til visse særligt afskærmede områder.

I svaret på skriftlig forespørgsel P-4002/03 (1) meddeler kommissær Liikanen på Kommissionens vegne, »at Kommissionen vil indhente yderligere oplysninger for at kunne fastslå, om og hvordan der er blevet anvendt RFID-applikationer på personoplysninger, der er overført fra EU, for at kunne tage stilling til, om behandlingen af disse oplysninger var lovlig ifølge EU-retten«.

Er Kommissionen kommet videre med sin undersøgelse, og hvilke yderligere oplysninger har den indhentet om verdenstopmødets organisatorers og den schweiziske regerings brug af denne teknologi?

Har Kommissionen iværksat en undersøgelse for at finde frem til, hvorvidt den behandling af personoplysninger, der foregik på verdenstopmødet, var lovlig ifølge EU-retten?

Hvilke oplysninger har Kommissionen om overførslen til tredjelande af oplysninger indsamlet under topmødet — i hvilken forbindelse der henvises til, at anden fase af dette topmøde afholdes i Tunesien i november 2005?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. april 2004)

Som meddelt i svaret på det ærede medlems spørgsmål P-4002/03 om samme emne har Kommissionen rettet en uformel forespørgsel til de schweiziske myndigheder om brugen af RFID-baseret teknologi på verdenstopmødet om informationssamfundet (WSIS).

Kommissionen fik at vide, at det var den Internationale Telekommunikationsunion (ITU), der som FN's støtteorgan for topmødet var ansvarlig for sikkerhedsforanstaltningerne på topmødet.

Kommissionen sendte derfor den 17. marts 2004 et brev til generalsekretæren for ITU for at få yderligere oplysninger om, hvorvidt og hvordan der er blevet anvendt RFID- applikationer på personoplysninger, der er overført fra EU, så Kommissionen kan vurdere om behandlingen er lovlig ifølge EU-retten. Kommissionen har endvidere bedt om en vurdering af foranstaltningerne set i forhold til schweizisk lovgivning.

Kommissionen har endnu ikke modtaget noget svar.

---

(1)  Se side 129.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/845 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/845

---

(2004/C 84 E/0938)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0693/04

af Johanna Boogerd-Quaak (ELDR), Ieke van den Burg (PSE) og Joke Swiebel (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Forslag til Rådets direktiv KOM(2003) 657 og direktiv 86/378/EØF

I Kommissionens forslag (KOM(2003) 657) om gennemførelse af princippet om ligebehandling af kvinder og mænd i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser drejer det sig om anvendelsen af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer. Som Kommissionen rigtigt bemærker i begrundelsen og i betragtning 13 i forslaget er anvendelsen af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer vidt udbredt i forsikringsbranchen, selv om sådanne faktorer ikke afspejler objektive forskelle. Anvendelsen af sådanne faktorer bør derfor forbydes, jf. artikel 4 i forslaget. Vi tilslutter os uindskrænket denne opfattelse, og vi vil støtte Kommissionen i dette forslag.

Samtidig ønsker vi at minde Kommissionen om, at der i henhold til artikel 6, stk. 1, litra h, i det fjerde direktiv om ligebehandling (Rådets direktiv 86/378/EØF (1) af 24. juli 1986 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger) anvendes aktuarmæssige beregningsfaktorer, der er forskellige for de to køn.

Endvidere kan en sådan situation skabe forvirring, når det skal fastslås, om tillægspensionsordninger hører ind under den såkaldte anden eller tredje søjle, og om de skal behandles i henhold til direktiv 86/378/EØF eller i henhold til det nye direktiv.

Idet vi antager, at ovennævnte forslag fra Kommissionen vil blive vedtaget af Parlamentet og Rådet i løbet af kort tid, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål: Er Kommissionen rede til at forelægge Parlamentet og Rådet et forslag til ændring af direktiv 86/378/EØF, således at anvendelsen af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer også forbydes inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(26. april 2004)

Kommissionens forslag til Rådets direktiv, som er baseret på EF-traktatens artikel 13, om gennemførelse af princippet om ligebehandling af kvinder og mænd i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser forbyder anvendelse af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer i forbindelse med forsikringsselskabers tjenesteydelser og private pensionsordninger (under tredje søjle). Dette afspejler Kommissionens holdning om, at anvendelsen af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer i forbindelse med forsikringer og pensionsordninger under den tredje søjle er i modstrid med princippet om ligebehandling og således bør forbydes

Rådets direktiv 86/378/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger (ændret ved direktiv 96/97/EF (2)) tillader anvendelse af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer inden for erhvervstilknyttede (anden søjle) pensionsordninger. I overensstemmelse hermed vil der, når direktivet baseret på EF-traktatens artikel 13 er vedtaget, være forskellige ordninger med hensyn til anvendelsen af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer inden for pensionsordninger under den anden og tredje søjle.

Kommissionen mener ikke, at anvendelsen af forskellige ordninger under anden og tredje søjle vil skabe forvirring. EF-Domstolens retspraksis har fastlagt kriterier i forbindelse med EF-traktatens artikel 141, som afgør, om en pensionsordning hører under anden søjle. EF-domstolens nøglekriterium angår, hvorvidt pensionen betales til arbejdstageren som led i beskæftigelsesforholdet mellem arbejdstageren og vedkommendes tidligere arbejdsgiver (jf. eksempelvis C-7/93 Beune).

Kommissionen anvender en gradvis tilgang til anvendelsen af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer i forbindelse med pensionsordninger under anden og tredje søjle. Spørgsmålet om anvendelsen af kønsbaserede aktuarmæssige faktorer i forbindelse med pensionsordninger under anden søjle blev vurderet af Kommissionen, Parlamentet og Rådet i 1986 i forbindelse med direktiv 86/378/EØF og igen i 1996 i forbindelse med direktiv 96/97/EF. Begge gange har resultatet været, at anvendelse af sådanne faktorer fortsat bør tillades. På nuværende tidspunkt fortsætter Kommissionen drøftelserne i Rådet vedrørende pensionsordninger under tredje søjle, som er omfattet af Kommissionens forslag baseret på EF-traktatens artikel 13. Derfor finder Kommissionen det uhensigtsmæssigt at foreslå en revideret udgave af direktiv 86/378/EØF om pensioner under anden søjle på nuværende tidspunkt, så længe de pågældende drøftelser vedrørende pensioner under tredje søjle fortsætter.

---

(1)  EFT L 225 af 12.8.1986, s. 40.

(2)  EFT L 46 af 17.2.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/846 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/846

---

(2004/C 84 E/0939)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0694/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Revision af Kommissionens eksterne foranstaltninger

I medfør af punkt 61 i betænkning A5-0040/2004 anmoder Europa-Parlamentet Den Interne Revisions-tjeneste (SAI) om at opprioritere en analyse af lovligheden af og regelmæssigheden i de kontrakter, disse tjenestegrene har indgået, og af de subsidier, de har bevilget.

Kan Kommissionen bekræfte, om de finansieringer EUF har foretaget indgår i det sæt af kontrakter, som i medfør af dette punkt vil blive revideret af SAI?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(15. april 2004)

Den interne revisionstjeneste er i øjeblikket i færd med at lægge sidste hånd på revisionen af Samarbejdskontoret for Europe Aid (AIDCO) i overensstemmelse med målene i hvidbogen om reformen.

Et af målene for revisionen var at undersøge AIDCO's økonomiske håndtering af EUF's (Den Europæiske Udviklingsfonds) forpligtelser og betalinger efter ikrafttrædelsen af den nye finansforordning for 9. EUF og inden for rammerne af en effektiv decentralisering. De delegationer, der ikke var omfattet af decentraliseringen, blev ikke specifikt berørt, og parametrene var fastsat på en sådan måde, at man undgik overlapning med den igangværende separate, men sideløbende evaluering af decentraliseringsprocessen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/846 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/846

---

(2004/C 84 E/0940)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0697/04

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Statsstøtte til kreditforeninger

Kan Kommissionen orientere om reglerne for statsstøtte til små kreditforeninger, der betjener specifikke lokale områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(23. april 2004)

Statsstøtte til spare- og låneforeninger, der opererer i bestemte lokale områder, er omfattet af de generelle statsstøtteregler og den gældende retspraksis, hvis betingelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er opfyldt. Da spare- og låneforeninger er forskellige med hensyn til medlemskab, aktiviteter, produkter, rækkevidde og formål, er det vigtigt, at statsstøtten vurderes fra sag til sag.

Støtte til spare- og låneforeninger skal undersøges efter de relevante statsstøtteregler, f.eks. Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder (1) eller Kommissionens retningslinjer for medlemsstaternes regionalstøtte. Det skal også erindres, at det i Rådets forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (1) er fastsat, at støtte på op til 100 000 EUR til en virksomhed i en treårig periode ikke betragtes som statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

Når det fastslås, at spare- og låneforeninger udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse og får udbetalt statsstøtte som kompensation for deres ekstra nettoomkostninger ved sådanne tjenesteydelser, skal der foretages en vurdering af støttens forenelighed, for at det kan fastslås, om undtagelsen i artikel 86, stk. 2, kan finde anvendelse.

Ovenstående tager sigte på at give et overblik over, hvordan spare- og låneforeninger behandles med hensyn til statsstøtte.

---

(1)  EFT L 10 af 13.1.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/847 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/847

---

(2004/C 84 E/0941)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0698/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Konserves og olivenolie

Medlemslandene i Middelhavsområdet er verdens vigtigste producenter af olivenolie. Dette følsomme produkt, som er en af de vigtigste afgrøder i Middelhavsområdet, anvendes i en betragtelig mængde konserves, halvkonserves og som ingrediens til fremstillingen af fiske- og skaldyrskonserves, både som lage eller som ingrediens i fremstillingen, da olivenolie har en høj næringsværdi og er blevet et kendetegn på kvalitet og sund mad på det udenlandske marked.

De produktionsomkostninger, som medlemsstaterne har, er betydeligt højere end konkurrenternes i tredjelande. Såfremt fjernelsen af produktionsrestitutionen til olivenolie fremstillet med henblik på konserves opretholdes, vil EU så nedsætte eller ophæve tolden for import af olivenolie, således at medlemslandenes producenter kan konkurrere på lige vilkår med deres konkurrenter fra tredjelande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. april 2004)

Fællesskabets produktion af olivenolie tegner sig for 80 % af den samlede verdensproduktion Den interne samhandel i Fællesskabet udgør den væsentligste del af verdenshandelen med olivenolie. De internationale prisreferencer for olivenolie sættes i Fællesskabet. På denne måde har EF's fabrikanter af konserves med olivenolie den fordel, at de operer i et område, hvor verdens største udbud af olivenolie findes. Under disse forhold er nedsættelsen af tolden på olivenolie til fremstilling af konserves ikke berettiget, når markedet fungerer normalt.

I forslaget til en ny markedsordning for olivenolie og spiseoliven foreslår Kommissionen, at der for tilfælde af ekstrem høje priser i Fællesskabet opretholdes et juridisk instrument, der tillader hel eller delvis suspension af tolden eller åbning af et toldkontingent til nedsat told for at sikre en passende forsyning af fællesskabsmarkedet. I betragtning af den betydelige produktion i Fællesskabet i forhold til verdensproduktionen er det kun rimeligt at gøre brug af en sådan foranstaltning i sjældne tilfælde eller i undtagelsestilfælde.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/848 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/848

---

(2004/C 84 E/0942)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0699/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Konserves og olivenolie

Medlemslandene i Middelhavsområdet er verdens vigtigste producenter af olivenolie. Dette følsomme produkt, som er en af de vigtigste afgrøder i Middelhavsområdet, anvendes i en betragtelig mængde konserves, halvkonserves og som ingrediens til fremstillingen af fiske- og skaldyrskonserves, både som lage eller som ingrediens i fremstillingen, da olivenolie har en høj næringsværdi og er blevet et kendetegn på kvalitet og sund mad på det udenlandske marked.

| 1. | Fjernelsen af produktionsrestitutionen til olivenolie fremstillet med henblik på konserves antages at medføre betydeligt øgede produktionsomkostninger for konserves, halvkonserves og andre fiske- og skaldyrsprodukter. Har Kommissionen opgjort omfanget af de skader og tab, som et sådant indgreb ville medføre, og såfremt dette er tilfældet, hvilke tal er Kommissionen så nået frem til? |
| --- | --- |

1.

Fjernelsen af produktionsrestitutionen til olivenolie fremstillet med henblik på konserves antages at medføre betydeligt øgede produktionsomkostninger for konserves, halvkonserves og andre fiske- og skaldyrsprodukter. Har Kommissionen opgjort omfanget af de skader og tab, som et sådant indgreb ville medføre, og såfremt dette er tilfældet, hvilke tal er Kommissionen så nået frem til?

| 2. | Hvilke initiativer vil Kommissionen iværksætte for at undgå, at en eventuel fjernelse af produktionsrestitutionen medfører, at EUs konservesindustri mister konkurrenceevne, at produktionen formindskes, at der bliver færre arbejdspladser, og at der sker et fald i markedsandelen? |
| --- | --- |

2.

Hvilke initiativer vil Kommissionen iværksætte for at undgå, at en eventuel fjernelse af produktionsrestitutionen medfører, at EUs konservesindustri mister konkurrenceevne, at produktionen formindskes, at der bliver færre arbejdspladser, og at der sker et fald i markedsandelen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. april 2004)

Som det ærede medlem selv understreger, bliver levnedsmidler, der indeholder olivenolie, mere og mere værdsat af forbrugerne som følge af disse produkters høje næringsværdi og organoleptiske egenskaber, således at de i dag er blevet et kendetegn på kvalitet og sund mad. De salgsfremstød, som EU i mange år har gennnemført, har uden tvivl medvirket til denne positive holdning til olivenolie.

Når olivenolie fremstillet med henblik på konserves efterspørges hyppigt af flere og flere forbrugere, som er rede til at betale en højere pris for disse produkter, er produktionsrestitutionen ikke længere berettiget. På grund af olivenolieholdige produkters gode image mener Kommissionen ikke, at fjernelsen af støtten vil medføre et fald i salget af produkterne og dermed heller ikke, at den vil få betydning for EU's producenter.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/848 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/848

---

(2004/C 84 E/0943)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0701/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Tredjelandes brug af betegnelserne »vintage« og »tawny«

Den Europæiske Unions forvaltningskomité for vin besluttede den 10. februar at tillade tredjelande som Sydafrika og Australien at benytte bestemte, traditionelle betegnelser for vin, der produceres inden for fællesskaberne, når blot den pågældende vin opfylder et antal strenge betingelser, som ækvivalerer de betingelser, der gælder i medlemsstaterne. Denne beslutning blev truffet, selv om producentlande som f.eks. Portugal stemte imod, og blev ifølge portugisisk presse godkendt af Kommissionen den 23. februar.

De nye regler vil få betydning for betegnelserne »tawny«, »ruby«, »vintage«, »late bottle«, som alle refererer til portvin, og for betegnelserne »escuro«, »fino«, »frasqueira«, »reserva velha« og »solera«, som refererer til madeiravin. Desuden vil de få betydning for andre benævnelser som »vinho regional«, »vinho generoso« og »vinho doce natural«, som omfatter ikke bare portvin og madeira, men tillige muskatel fra Setúbal og Carcavelos.

Forslaget, som blev fremsat helt tilbage i 2002, vil lette forhandlingerne i WTO om intellektuel ejendomsret, men det vil øge — den illoyale — konkurrence med vine produceret i Fællesskabet, med de deraf følgende socioøkonomiske virkninger; det vil så tvivl om benævnelser og mærker, der er blevet konsolideret gennem mange år, og det vil skabe forvirring blandt forbrugerne. Af disse grunde stiller vi følgende spørgsmål til Kommissionen:

| 1. | Har den foretaget nogen som helst beregninger af de socioøkonomiske virkninger af disse foranstaltninger for producentlandene? Hvilke virkninger mener den forslaget vil få for Portugal? |
| --- | --- |

1.

Har den foretaget nogen som helst beregninger af de socioøkonomiske virkninger af disse foranstaltninger for producentlandene? Hvilke virkninger mener den forslaget vil få for Portugal?

| 2. | Anser Kommissionen det ikke for at være helt uomgængeligt at forsvare fællesskabets benævnelser i aftalerne om intellektuel ejendomsret og handelsaftaler med tredjelande? Hvad er så grunden til, at den farer frem med et forslag rettet imod producentlandene, som vil så tvivl om disse betegnelsers kvalitet og overlegenhed? Hvordan agter den at kontrollere disse importer? |
| --- | --- |

2.

Anser Kommissionen det ikke for at være helt uomgængeligt at forsvare fællesskabets benævnelser i aftalerne om intellektuel ejendomsret og handelsaftaler med tredjelande? Hvad er så grunden til, at den farer frem med et forslag rettet imod producentlandene, som vil så tvivl om disse betegnelsers kvalitet og overlegenhed? Hvordan agter den at kontrollere disse importer?

| 3. | Har man i det mindste tænkt på kompensationsmekanismer for de berørte producenter? |
| --- | --- |

3.

Har man i det mindste tænkt på kompensationsmekanismer for de berørte producenter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. april 2004)

Kommissionen har måttet vedtage nye regler om beskrivelse, betegnelse og beskyttelse af visse vinprodukter for at hindre, at der nedsættes et WTO-panel, hvad der ville have medført en alvorlig trussel for EU's bestemmelser om mærkning af vin.

Efter at forordning (EF) nr. 753/2002 (1) er blevet meddelt Verdenshandelsorganisationen, har flere lande sendt deres kommentarer til og udtrykt forbehold over for WTO. I Genève er der blevet afholdt to konsultationsmøder om dette spørgsmål. Tredjelandene betragtede den eksklusive beskyttelse af visse traditionelle udtryk (del B) som en ny intellektuel ejendomsret for EU i forbindelse med aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (ADPIC), som supplerer de geografiske betegnelser. Et WTO-panel om dette spørgsmål kunne være til fare for EU's bestemmelser om beskyttelse af geografiske betegnelser og skulle derfor undgås.

I lyset af tredjelandenes bemærkninger besluttede Kommissionen at gennemføre en række ændringer af den pågældende forordning. Kommissionen vedtog ændringerne efter afstemning i Forvaltningskomitéen for Vin efter procedurerne i artikel 75 i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 (2), og de er siden blevet meddelt WTO.

Ændringerne giver især tredjelandene mulighed for at anvende visse traditionelle udtryk under overholdelse af de regler, der også gælder for medlemsstaterne. Der skulle også tages hensyn til, at mange tredjelande ikke anvender centrale forskrifter for vinsektoren. EU's krav til forskrifterne er derfor blevet ændret, og princippet om »forskrifter« er blevet ændret til princippet om »gældende regler«. Reglerne omfatter dem, som stammer fra repræsentative erhvervsorganisationer. Der er også indføjet en definition af »repræsentativitet«.

Det bør også understreges, at der i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 slet ikke henvises til de to typer traditionelle udtryk i modsætning til bilag III til forordning (EF) nr. 753/2002, men kun til den mulighed, Kommissionen har for at vedtage normer for de traditionelle udtryk i overensstemmelse med de i medlemsstaterne gældende regler.

De nye betingelser for tredjelandenes anvendelse af EU's traditionelle udtryk svarer til dem, der tidligere gjaldt for anvendelse af de traditionelle udtryk i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

Disse betingelser omfatter, jf. artikel 1, stk. 10, i forordning (EF) nr. 316/2004 (3) om ændring af artikel 37, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 753/2002, følgende:

| — | tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet anmodning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at godkende det traditionelle udtryk |
| --- | --- |

—

tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet anmodning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at godkende det traditionelle udtryk

| — | det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjeland, der fremsætter anmodningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år |
| --- | --- |

—

det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjeland, der fremsætter anmodningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år

| — | er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelsen af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst de sidste 25 år |
| --- | --- |

—

er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelsen af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst de sidste 25 år

| — | andre kriterier som udtrykkets »specificitet«og »særegne karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt. |
| --- | --- |

—

andre kriterier som udtrykkets »specificitet«og »særegne karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt.

Hvad angår netop de portugisiske traditionelle udtryk, der er nævnt i den skriftlige forespørgsel til Kommissionen, skal flere betingelser være opfyldt for, at tredjelande kan anvende dem i EF. Det betyder, at hvis et traditionelt udtryk som »Ruby«, »Tawny«, »Vintage« (eventuelt suppleret med »Late Bottle«), »Canteiro« eller »Frasqueira« anvendes for en anden hedvin end portvin eller madeira, så skal enten engelsk eller portugisisk (alt efter tilfældet) være det officielle sprog i tredjelandet, og det traditionelle udtryk skal have været anvendt i mindst ti år, eller hvis engelsk eller portugisisk er anerkendt som det andet officielle sprog i det pågældende tredjeland, så skal udtrykket have været anvendt i mindst de sidste 25 år. Udtrykket skal endvidere være specifikt og karakteristisk, så det ikke virker vildledende på forbrugerne, når vinen afsættes i EU. Udtrykkets anvendelse i tredjelandet skal også være udtryk for en vis tradition.

Det bør i den forbindelse understreges, at tredjelandene angreb denne kategori af traditionelle udtryk (del B) med den begrundelse, at EF har skabt en ny industriel ejendomsret foruden de geografiske betegnelser, og at det ikke er muligt for vine fra tredjelande at anvende udtrykkene på EF's marked (f.eks. »fino«, »claret«, »vintage« osv.), selv om nogle af udtrykkene længe har været anvendt andetsteds i verden.

Hvad angår de traditionelle udtryk »Reserva velha«, »Solera«, »Vinho regional«, »Vinho generoso« og »Vinho doce natural«, forbliver betingelserne for tredjelandenes anvendelse af dem uændrede, fordi disse udtryk allerede fandtes i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 118 af 4.5.2002.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin, EFT L 179 af 14.7.1999.

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 316/2004 af 20. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EUT L 55 af 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/850 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/850

---

(2004/C 84 E/0944)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0705/04

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Oprettelse af et europæisk overvågningscenter for organiseret kriminalitet begået af mafiaen eller lignende organisationer

Den økonomiske vækst og globaliseringen af økonomien har også i Europa fremmet, at en transnational organiseret kriminalitet er opstået og har slået rod. Denne kriminalitet vokser og breder sig, og grænserne for dens opbygning og virkefelt er ikke mere sammenfaldende med landegrænserne.

Den her nævnte tilstedeværelse af, hvad der kan kaldes et multinationalt selskab for kriminalitet i EU, er af afgørende betydning for kontrollen med meget omfattende aktiviteter, som handel med menneskelige organer og menneskeligt væv, illegal indvandring, seksuel udnyttelse af kvinder og børn, narkotikahandel, våbensmugling samt illegal handel med affald (også radioaktivt), dyr og kunstværker.

En særlig politiefterforskning har nyligt også bekræftet, at der er forbindelser mellem de forskellige typer mafia i Europa, den internationale terrorisme og de paramilitære sydamerikanske organisationer.

Det europæiske kriminalpræventive net har åbenbare praktiske begrænsninger, og medlemmer af Europa-Parlamentet er udelukket fra direkte deltagelse.

I betragtning af ovenstående bedes Kommissionen svare på, om den ikke mener, at det er presserende og nødvendigt at oprette et overvågningscenter med en repræsentant fra Europa-Parlamentet. Et sådant overvågningscenter vil gøre det muligt i EU at få viden om den organiserede kriminalitet, som er begået af mafiaen eller lignende organisationer via en dybdegående undersøgelse af de ødelæggende årsager og virkninger på det sociale og økonomiske plan og foreslå løsninger, som skal reducere de eksisterende forskelle på sanktionerne i de forskellige retssystemer i de enkelte medlemsstater.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(6. april 2004)

Den organiserede kriminalitets omfang, art og metoder ændres hurtigt i verden i dag og udgør en alvorlig trussel for borgernes og samfundets sikkerhed.

Forebyggelse af organiseret kriminalitet kan i høj grad drage fordel af udbygning af aktioner, øget udveksling af oplysninger om praksis, fastlæggelse af fælles prioriteter og koordinering af nationale tiltag på europæisk plan, f.eks. gennem indsamling, analyse og udveksling af oplysninger og ekspertise. Bestræbelser på nationalt plan kan endvidere fremmes gennem udvikling af fælles metoder på europæisk plan og infrastrukturer til indsamling, analyse og anvendelse af strafferetlige efterretninger og udarbejdelse af fælles profileringsmetoder.

Det seneste fremskridt på europæisk plan på området for retshåndhævelse og retligt samarbejde omfatter især vedtagelse af Rådets rammeafgørelse (1) om den europæiske arrestordre og rammeafgørelse (2) om fuldbyrdelse i Unionen af kendelser om indefrysning af formuegoder.

Etablering af Eurojust, der har været operationel i Haag siden december 2002, er et vigtigt led i bestræbelserne for at sikre effektiv koordinering mellem de nationale anklagemyndigheder af det praktiske politiarbejde og retlige samarbejde. På grundlag af et initiativ, der er taget af en række medlemsstater, blev der nået principielt enighed om oprettelse af fælles undersøgelsesgrupper, som resulterer i, at konventionen fra 2000 om gensidig retshjælp træder i kraft.

Europols rolle er endvidere også blevet styrket, så den omfatter alle alvorlige former for international kriminalitet, der er nævnt i bilaget til konventionen om Europol. Europol offentliggør en gang om året rapporten om organiseret kriminalitet i EU, der er baseret på bidrag fra medlemsstaterne. Rapportens primære mål er at indhente og udbrede informationer om organiseret kriminalitet i EU og dermed skabe et effektivt grundlag for regeringerne og parlamenterne til at formulere en sammenhængende politik på nationalt plan og EU-plan. Denne proces støtter endvidere beslutningstagere på det retlige område ved opstilling af prioriteter og fordeling af ressourcer.

Med hensyn til opsporing, undersøgelse og retsforfølgelse af kriminelle aktiviteter betyder samarbejdet på EU-plan, at der er bedre mulighed for effektivt at bekæmpe organiseret kriminalitet og forbedre retshåndhævelsen på nationalt plan. Dette arbejde støttes af indsamling og udveksling af informationer og efterretninger gennem informationsnetværk, operationelt samarbejde, etablering af fælles uddannelsesprogrammer og andre former for udveksling af viden. Det støttes endvidere af samarbejdet omkring videnskabelig politiinformation og retsvidenskab og ved koordinering af bestræbelser på dette område. Det operationelle samarbejde kan endvidere fremmes gennem samarbejde og koordinering af politimyndigheders arbejde, herunder på basis af offentlig-private partnerskaber.

Evaluering og overvågning af foranstaltninger til bekæmpelse af organiseret økonomisk kriminalitet vil få stigende betydning for Kommissionen. Den vil med henblik herpå fastlægge arbejdsmetoder samt udvælge områder og mål i nært samarbejde med medlemsstaterne og andre relevante organer f.eks. Europol, Eurostat og medlemsstaternes statistiske kontorer samt relevante sektorer fra den akademiske verden og den private sektor.

Kommissionen har planer om at nedsætte europæiske ekspertgrupper vedrørende statistikker og kriminalforskning og etablere et EU-netværk bestående af nationale korrespondenter om kriminalitetsstatistikker. Der er allerede afholdt to ad hoc- ekspertmøder, der blev organiseret af Kommissionen under et forum for forebyggelse af organiseret kriminalitet med henblik på at forberede dette initiativ.

I denne forbindelse støtter Kommissionen endvidere indførelsen af et sæt økonomiske risikovurderinger af sektorbaseret organiseret kriminalitet med henblik på at formulere en europæisk metodologi for vurdering af økonomiske risici og fremme udviklingen af tidlige varslingssystemer, benchmarking-aktiviteter og identifikation og udveksling af oplysninger om god praksis inden for bekæmpelse af og frygt for kriminalitet.

Værdien af relevante observationsorganer undersøges endelig i denne forbindelse.

---

(1)  Rådets rammeafgørelse 2002/584/JHA af 13. juni 2002 om den europæiske stævning og overgivelsesprocedure mellem medlemsstater — erklæringer fremsat af en række medlemsstater om vedtagelsen af rammeafgørelsen, EFT L 190 af 18.7.2002.

(2)  Rådets rammeafgørelse 2003/577/JHA af 22. juli 2003 om gennemførelse i Den Europæiske Union af bekendtgørelser om fastfrysning af ejendom eller bevis, EUT L 196 af 2.8.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/852 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/852

---

(2004/C 84 E/0945)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0706/04

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Vin

Europa-Kommissionen vedtog i februar overraskende en ændring af lovgivningen om mærkning af vin, som gør det muligt for tredjelande at markedsføre vine i Den Europæiske Union med traditionelle EU-betegnelser, f.eks. crianza, reserva eller gran reserva, hvilket er i modstrid med producentlandenes holdning.

På den anden side har Fællesskabets udøvende myndighed i årevis ført hårde forhandlinger, såvel bilaterale som i WTO-regi, for at bevare vores traditionelle betegnelser. For nylig har flere tredjelande indgivet klager for WTO over forordning (EF) 753/2002 (1) om mærkning af vin, da den i praksis ikke tillader anvendelse af de traditionelle fællesskabsbetegnelser.

Kan Kommissionen forklare, hvorfor den ikke har ventet på, at WTO afgiver sin udtalelse, før den ændrer vores lovgivning, uden at give os mulighed for at forsvare vores interesser over for den internationale organisation?

Hvad er baggrunden for denne ændring i forhold til Den Europæiske Unions traditionelle holdning på området?

Hvor meget mener Europa-Kommissionen, at sektorens tab kan beløbe sig til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2004)

Kommissionen blev nødt til at vedtage nye regler for beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter for at afværge et panel i Verdenshandelsorganisationen (WTO), hvilket ville have udgjort en alvorlig trussel for EU's politik for mærkning af vin.

Som nævnt i det skriftlige spørgsmål har flere tredjelande efter meddelelsen af forordning (EF) nr. 753/2002 (2) til Verdenshandelsorganisationen sendt deres kommentarer til og udtrykt forbehold over for WTO. Der blev afholdt to høringer om dette emne i Genève. Tredjelandene betragtede den eksklusive beskyttelse af visse traditionelle udtryk (del B) som en ny intellektuel ejendomsret fra EU's side i forbindelse med TRIPS-aftalen, der kom oveni aftalen om geografiske betegnelser. Et panel i WTO om dette emne kunne have bragt EU's politik om beskyttelse af geografiske betegnelser i fare og måtte derfor undgås.

I betragtning af tredjelandenes bemærkninger besluttede Kommissionen at foretage visse ændringer i ovennævnte forordning. Disse ændringer vedrører især tredjelandenes mulighed for at benytte visse traditionelle udtryk, hvis de overholder de regler, der gælder for medlemsstaterne.

Der skulle endvidere tages hensyn til, at flere tredjelande ikke råder over et centraliseret regelsæt i vinsektoren. EU's krav til lovgivningen blev derfor ændret, og princippet om »regler« blev erstattet af princippet om »gældende regler«. Disse regler omfatter dem, der udstedes af repræsentative erhvervsorganisationer. Der blev også indført en definition på »repræsentativitet«.

Det er også vigtigt at understrege, at der i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 (3) ikke refereres til de to typer traditionelle udtryk i modstrid med bilag III til forordning (EF) nr. 753/2002, men kun til Kommissionens mulighed for at vedtage normer for traditionelle udtryk i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i medlemsstaterne.

De nye betingelser for tredjelandenes benyttelse af traditionelle EF-udtryk er lig med dem, der førhen var gældende for benyttelsen af de traditionelle udtryk i bilag III, del A, i forordning (EF) nr. 753/2002.

Blandt disse betingelser figurerer ifølge artikel 1, nr. 10, i forordning (EF) nr. 316/2004 (4) vedrørende ændring af artikel 37, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 753/2002 følgende:

| a) | tredjelandet skal indgive en begrundet anmodning til Kommissionen og fremsende oplysninger, som kan begrunde godkendelsen af det traditionelle udtryk |
| --- | --- |

a)

tredjelandet skal indgive en begrundet anmodning til Kommissionen og fremsende oplysninger, som kan begrunde godkendelsen af det traditionelle udtryk

| b) | sproget for det traditionelle udtryk skal være det officielle sprog i det tredjeland, der har fremsat anmodningen, og udtrykket skal være anvendt på dette sprog i mindst ti år |
| --- | --- |

b)

sproget for det traditionelle udtryk skal være det officielle sprog i det tredjeland, der har fremsat anmodningen, og udtrykket skal være anvendt på dette sprog i mindst ti år

| c) | hvis sproget for det traditionelle udtryk ikke er tredjelandets officielle sprog, skal dets benyttelse være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning, og i dette tilfælde skal det traditionelle udtryk være benyttet uafbrudt i mindst de sidste femogtyve år |
| --- | --- |

c)

hvis sproget for det traditionelle udtryk ikke er tredjelandets officielle sprog, skal dets benyttelse være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning, og i dette tilfælde skal det traditionelle udtryk være benyttet uafbrudt i mindst de sidste femogtyve år

| d) | andre kriterier såsom udtrykkets »specificitet« og »særegne karakter« samt bekæmpelse af muligheden for bedrageri som fastsat i samme forordning skal også opfyldes. |
| --- | --- |

d)

andre kriterier såsom udtrykkets »specificitet« og »særegne karakter« samt bekæmpelse af muligheden for bedrageri som fastsat i samme forordning skal også opfyldes.

I det konkrete tilfælde med de spanske traditionelle udtryk »Reserva«, »Gran Reserva« eller »Crianza« som nævnt i det skriftlige spørgsmål til Kommissionen er betingelserne for tredjelandes benyttelse af dem i Fællesskabet uændret, eftersom disse udtryk allerede figurerede i bilag III, del A, i forordning (EF) nr. 753/2002.

---

(1)  EFT L 118 af 4.5.2002, s. 1.

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse, EFT L 118 af 4.5.2002.

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin, EFT L 179 af 14.7.1999.

(4)  Kommissionens forordning (EF) nr. 316/2004 af 20. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002, EUT L 55 af 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/854 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/854

---

(2004/C 84 E/0946)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0712/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. marts 2004)

Om:   En forøgelse af den årlige sukkerkvote til Portugal

Under et besøg for nylig på DAI — Selskabet for Agroindustriel Udvikling a/s — i Coruche, Portugal kunne jeg konstatere, at virksomheden i 2002 har været i stand til fra de portugisiske landmænd at fremskaffe alle de råvarer, der er nødvendige for at fremstille den kvote af hvidt sukker, som er tildelt det kontinentale Portugal.

Men denne kvote på omkring 70 tusind tons hvid sukker fremstillet af sukkerroer udgør kun godt 23 % af behovet på det portugisiske marked. For øjeblikket har DAI kapacitet til at producere mere end 100 tusindtons hvidt sukker, og i området omkring Alqueva-dæmningen er der mulighed for, at portugisiske landmænd kan producere endnu flere sukkerroer.

Jeg beder Dem derfor oplyse mig om, hvilke skridt man for tiden har under overvejelse, set i lyset af forslaget om at revidere markedsordningen for sukker og af nødvendigheden af at forøge det kontinentale Portugals kvote til 100 tusind tons.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2004)

Sukkerraffinaderierne i Portugal er i henhold til artikel 39 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 om den fælles markedsordning for sukker (1) omfattet af en forsyningsgaranti, som opfyldes ved hjælp af præferenceimport af næsten 300 000 tons rårørsukker fra landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS). Denne mængde, der importeres til en gennemsnitlig pris på ca. 500 EUR pr. ton, svarer til Portugals sukkerforbrug.

Denne bestemmelse gør det muligt at opretholde virksomheden i de portugisiske raffinaderier og den traditionelle forsyning af det portugisiske marked med sukker fra visse afrikanske lande.

Selvom Portugal ikke tidligere har produceret sukker, har landet siden tiltrædelsen desuden nydt godt af en produktionskvote på ca. 70 000 tons sukkerroer. Til trods for de relativt høje produktionsomkostninger har sukkerroeproduktionen etableret sig og er steget gradvist, således at den når denne kvote.

I takt med at produktionen er steget, er Portugal begyndt at eksportere sukker, og landets sukkereksport er nu på 90 000 tons.

Næsten halvdelen af denne mængde eksporteres til tredjelande med eksportstøtte fra EU, som i øjeblikket er på over 500 EU pr. ton. Disse restitutioner gør det muligt at sænke prisen på det sukker, der er i overskud på portugisiske marked, til samme niveau som verdensmarkedsprisen, dvs. under 200 EUR pr. ton. Resten af overskudssukkeret sendes til de øvrige EU-lande, hovedsagelig Spanien.

I betragtning af de særlige forhold, der gælder for forsyningssituationen på det portugisiske marked, vil en forhøjelse af produktionskvoten for sukkerroer betyde, at det er nødvendigt at øge eksporten af sukker og dermed EU's eksportstøtte, hvilket ikke kan berettiges af budgetmæssige årsager.

---

(1)  EFT L 178 af 30.6.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/855 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/855

---

(2004/C 84 E/0947)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0713/04

af Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Forvaltning af risikovurderingsprocessen vedrørende zink

I 2002 satte jeg spørgsmålstegn ved forvaltningen af risikovurderingen af zink og den mulige tidlige indstilling heraf uden hensyntagen til al den relevante og nye forskning. Denne første risikovurdering af et bioessentielt metal blev udført i henhold til den eksisterende kemikalielovgivning og danner grundlag for fremtidige risikovurderinger. Den er også ved at blive et eksempel på dårlig forvaltning af en proces, som burde være baseret på den bedste tilgængelige forskning.

Mine bekymringer er for nylig blevet bekræftet af offentliggørelsen af det sidste udkast til risikovurderings-rapporten om zink, hvor resultatet af 18 måneders forskning, som er finansieret af industrien og betragtes som den bedste tilgængelige forskning, simpelthen misfortolkes eller ignoreres. Udarbejdelsen af denne rapport rejser også vigtige spørgsmål om overdreven konservatisme, retfærdighed og gennemsigtighed med hensyn til den meget selektive metode, man har anvendt i forbindelse med den tilgængelige forskning, som er anvendt til at retfærdiggøre og bekræfte de oprindelige konklusioner, der blev draget for to år siden.

Parallelt hermed har den videnskabelige komité for toksicitet, økotoksicitet og miljø i en nylig udtalelse om klage 1999/5056/NL kritiseret en lignende risikovurdering for ikke at have anvendt en gennemsigtig metode til udvælgelse af data og for ikke at have fremlagt tilstrækkelige videnskabelige beviser for tilstedeværelsen af miljømæssige risici.

Kan Kommissionen i denne forbindelse forklare:

| 1. | Hvilke foranstaltninger den har truffet eller overvejer at træffe for at sikre, at de problemer, der beskrives i den videnskabelige komités udtalelse, undgås i risikovurderingen af zink, som har den samme ordfører? |
| --- | --- |

1.

Hvilke foranstaltninger den har truffet eller overvejer at træffe for at sikre, at de problemer, der beskrives i den videnskabelige komités udtalelse, undgås i risikovurderingen af zink, som har den samme ordfører?

| 2. | Hvordan Kommissionen vil sikre, at forskningen og den videnskabelige udvikling ikke systematisk ignoreres som led i ordførerens forsøg på at bekræfte sine indledende konklusioner, samt at risikovurderingen af zink bliver af en så høj kvalitet, at det er muligt at drage en konklusion vedrørende risikoen? |
| --- | --- |

2.

Hvordan Kommissionen vil sikre, at forskningen og den videnskabelige udvikling ikke systematisk ignoreres som led i ordførerens forsøg på at bekræfte sine indledende konklusioner, samt at risikovurderingen af zink bliver af en så høj kvalitet, at det er muligt at drage en konklusion vedrørende risikoen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(13. april 2004)

Rapporten om risikovurdering af zink har nu været under udarbejdelse i næsten 10 år. Det er et godt eksempel på, at der finder meget detaljerede drøftelser sted mellem alle de interesserede parter på de tekniske møder. Kommissionen kan tilslutte sig det ærede medlems opfattelse af, at man for at få en forsvarlig vurdering af et kemisk stof som zink skal have al relevant forskning med.

Det ærede medlem hentyder til CSTEE's bemærkninger om uklarhed i udvælgelsen af data til vurdering af anvendelse af kobberholdig antifouling og utilstrækkelige videnskabelige oplysninger. For zinks vedkommende er der i et omfattende dokument fremlagt et stor datamængde, der har været meget detaljerede drøftelser på de tekniske møder om risikovurdering i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 (1), og medlemsstaternes eksperter er nået til enighed om kriterierne for udvælgelse af data og anvendelse af dataene.

Industrien fik mulighed for og givet tid til at udføre et supplerende forskningsprogram ud fra den formodning, at flere videnskabelige oplysninger ville føre til en bedre rapport. Nu er resultaterne der med større viden om, hvordan zink opfører sig i miljøet, og de bliver indarbejdet i referentmedlemsstatens udkast til risikovurderingsrapport.

Rapportudkastet blev drøftet endnu en gang på et teknisk møde den 8. og 9. marts 2004 med alle interesserede. EU's kemikaliekontor fungerede som formand. Man nåede til enighed om konklusionerne vedrørende risikoen for miljøafdelingerne »vand« og »jord«. Drøftelserne af risikovurderingen for »landbrugsjord« må derimod fortsættes.

Vi regner med, at der kan opnås enighed om de udestående spørgsmål i løbet af de næste måneder. Den endelige rapport skal derefter ifølge den normale procedure for risikovurderinger, der udføres i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93, sendes til CSTEE, som skal udtale sig om konklusionernes videnskabelige grundlag. Dernæst offentliggøres der et resumé af konklusionerne i Den Europæiske Unions Tidende i form af en kommissionshenstilling.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer, EFT L 84 af 5.4.1993.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/856 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/856

---

(2004/C 84 E/0948)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0714/04

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Omstilling af ENEL-værket »Valdaliga Nord« di Civitavecchia

ENEL-værket »Valdaliga Nord« i Civitavecchia er ved at blive omstillet til kulfyring (med kuldioxidemissioner (CO2), som i gennemsnit ligger 40 % over emissionerne fra olie og 50 % over metan, ligesom også omkostningerne er højere), der er meget skadelig og har betydelige konsekvenser for miljøet. Omstillingen finder sted uden den mindste hensyntagen til hverken forsigtighedsprincippet eller til borgernes modstand, som enstemmigt kom til udtryk ved de folkeafstemninger, der er blevet afholdt i Civitavecchia og Tarquinia kommune, og som ENEL og Erhvervsministeriet bekæmper og ignorerer.

Forekomsten af svulster, sygdomme i luftvejene og alle de lidelser, som hænger sammen med tilstedeværelsen af fint støv, ligger i området væsentligt over middel, idet de forekommer 50 gange hyppigere end i landet og den øvrige region. Området er allerede udsat for alvorlige miljørisici, og der findes her tre elværker, to speciallossepladser, en intens skibstrafik i havnen samt en intens landevejstrafik. Selv om Italien allerede har modtaget en åbningsskrivelse, overtrædes direktiv 96/62/EF (1) og 1999/30/EF (2) om luftkvaliteten og især pligten til daglig indgivelse af oplysninger om PM10-koncentrationerne.

Forbrændingsanlægget i Civitavecchia bevirker også alvorlig forurening med kuldioxid, arsenik, kviksølv, radionuklider, krom og nikkel. Desuden overtrædes direktiv 2001/80/EF (3) om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg, som ikke er gennemført i italiensk lovgivning (Kommissionen har derfor allerede klaget til Domstolen).

Hvilke hasteforanstaltninger agter Kommissionen at træffe på baggrund af de ovenfor beskrevne forhold for på enhver hensigtsmæssig måde at forebygge skader på sundhed og miljø samt forurening forårsaget af ENEL-anlægget Valdaliga Nord, som rammer indbyggerne i Civitavecchia og de tilgrænsende kommuner Allumiere, Blera, Cerveteri, Ladispoli, Tarquinia og Tolfi, idet Italien vedtagne og gentagne gange har undladt at efterkomme principperne i traktaten, og fordi det haster med at forebygge, at der sker alvorlige og uoprettelige skader på miljø, sundhed og økonomi i dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. april 2004)

Det forhold, at ENELs »Valdaliga Nord« kraftværk ved Civitavecchia er ved at blive omdannet til et kulfyret kraftværk er i sig selv ikke i modstrid med nogen bestemmelse i Fællesskabets miljølovgivning.

Et forbrændingsanlæg med en samlet effekt på mere end 50 MW vil selvfølgelig være underlagt kravene i Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening og Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg (4). I henhold til artikel 8 i direktiv 96/61/EF skal de kompetente myndigheder sikre, at afgørelser om godkendelse for nye anlæg omfattet af dette direktiv indeholder vilkår, der sikrer, at anlægget opfylder kravene i artikel 3 og 10 for at opnå et højt overordnet miljøbeskyttelsesniveau gennem beskyttelse af luft, vand og jord. Desuden skal de kompetente myndigheder i henhold til artikel 4 i direktiv 2001/80/EF sikre sig, at alle godkendelser til opførelse eller til drift af nye anlæg omfattet af direktivet indeholder krav om overholdelse af de grænseværdier, der er fastlagt i del Β i bilag III-VII for emissioner af svovldioxid, nitrogenoxider og støv. I overensstemmelse med artikel 10 i direktiv 2001/80/EF skal de samme grænseværdier gælde, hvor driftslederen af et forbrændingsanlæg planlægger en ændring i betydningen i artikel 2, nr. 10, litra b), og artikel 12, stk. 2 i direktiv 96/61/EF.

I lyset af de oplysninger, som det ærede medlem giver, ser det ud til, at der endnu ikke er blevet givet sådanne godkendelser. Der kan imidlertid i øjeblikket ikke konstateres nogen overtrædelse af fællesskabslovgivningen. Overtrædelsesproceduren for manglende gennemførelse af direktiv 2001/80/EF i italiensk lov, som det ærede medlem nævner, er derfor en generel overtrædelse og har ikke forbindelse til situationen i Civitavecchia.

Emissioner fra store forbrændingsanlæg bidrager til luftens koncentrationer af bestemte forurenende stoffer, der reguleres af Fællesskabets luftkvalitetslovgivning. Hvad angår direktiverne om luftkvaliteten, navnlig Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet og Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften, indledte Kommissionen en overtrædelsesprocedure mod Italien for ikke at overvåge PM10-koncentrationer i Civitavecchia. Der er ikke konstateret overtrædelse af ovennævnte direktiver, hvad angår samme område, og der kan på basis af de af det ærede medlem givne oplysninger ikke konstateres andre overtrædelser. Hvis PM10-koncentrationerne i det pågældende område imidlertid har overskredet grænseværdierne og tolerancemargenen, vil de italienske myndigheder være forpligtet til at udarbejde en plan eller program i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i direktiv 96/62/EF, og at sikre overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i direktiv 1999/30/EF inden senest den 1. januar 2005. Kommissionen følger nøje overensstemmelsen med de ovennævnte forpligtelser for alle medlemsstaterne, herunder Italien.

Hvad angår luftforurening med arsen og kviksølv, er Kommissionen bekendt med disse stoffers giftighed, og den 16. juli 2003 vedtog den et forslag til direktiv om koncentrationer af arsen, cadium, kviksølv, nikkel og polycykliske aromatiske kulbrinter i luften (5).

---

(1)  EFT L 296 af 21.11.1996, s. 55.

(2)  EFT L 163 af 29.6.1999, s. 41.

(3)  EFT L 309 af 27.11.2001, s. 1.

(4)  EFT L 257 af 10.10.1996.

(5)  KOM(2003) 423 final.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/857 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/857

---

(2004/C 84 E/0949)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0719/04

af Ieke van den Burg (PSE) til Kommissionen

(10. marts 2004)

Om:   Anvendelse af undervisnings- og uddannelsesfonde i Nederlandene som led i Lissabon-strategien

Som led i Lissabon-strategien og Rådets udtalelser er Nederlandene i færd med sammen med arbejdsmarkedsparterne at gennemføre initiativer til bekæmpelse af arbejdsløshed blandt lavtuddannede. En væsentlig del af disse aktiviteters finansiering sker gennem midler, som arbejdsmarkedsparterne indbetaler til undervisnings- og uddannelsesfonde. Disse fonde er private midler, som finansieres via arbejdsmarkedet. Når der er tale om en kollektiv overenskomstaftale på et bestemt erhvervsområde, kan de pågældende overenskomstbestemmelser erklæres generelt bindende. I 2003 bekræftede højesteret i en afgørelse, at den generelt bindende karakter af en kollektiv overenskomstaftale ikke indebærer nogen støtteforanstaltning fra statens side (sag C01/117HR). Ifølge forlydender har forskellige regeringer henvendt sig til Kommissionen med skrivelser om konkurrencegeneraldirektoratets hidtil førte politik, hvori sådanne uddannelsesfonde betragtes som statsstøtte.

| 1. | Er det også Kommissionens opfattelse, at anvendelsen af midler fra kollektivt finansierede uddannelsesfonde til beskæftigelsesformål kan yde et positivt bidrag til Lissabon-målsætningerne og forbedring af arbejdstagernes kvalifikationer? |
| --- | --- |

1.

Er det også Kommissionens opfattelse, at anvendelsen af midler fra kollektivt finansierede uddannelsesfonde til beskæftigelsesformål kan yde et positivt bidrag til Lissabon-målsætningerne og forbedring af arbejdstagernes kvalifikationer?

| 2. | Er det også Kommissionens opfattelse, at der er uoverensstemmelse mellem på den ene side den af arbejdsmarkedsparterne ønskede anvendelse af midlerne som led i Lissabon-strategien og på den anden side Kommissionens holdning gående ud på at betragte disse midler som statsstøtte? |
| --- | --- |

2.

Er det også Kommissionens opfattelse, at der er uoverensstemmelse mellem på den ene side den af arbejdsmarkedsparterne ønskede anvendelse af midlerne som led i Lissabon-strategien og på den anden side Kommissionens holdning gående ud på at betragte disse midler som statsstøtte?

| 3. | Kan Kommissionen bekræfte, at forskellige regeringer har henvendt sig til Kommissionen herom? Hvornår vil Kommissionen svare på deres henvendelser, og hvad vil svaret gå ud på? |
| --- | --- |

3.

Kan Kommissionen bekræfte, at forskellige regeringer har henvendt sig til Kommissionen herom? Hvornår vil Kommissionen svare på deres henvendelser, og hvad vil svaret gå ud på?

| 4. | Er Kommissionen for at tilvejebringe en bedre intern tilpasning af sine generaldirektoraters politik villig til at medvirke til en hurtig afhjælpning af den uafklarede situation, således at undervisnings- og uddannelsesfonde helt og holdent kan tages i brug til støtte for Lissabon-strategien? |
| --- | --- |

4.

Er Kommissionen for at tilvejebringe en bedre intern tilpasning af sine generaldirektoraters politik villig til at medvirke til en hurtig afhjælpning af den uafklarede situation, således at undervisnings- og uddannelsesfonde helt og holdent kan tages i brug til støtte for Lissabon-strategien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(30. april 2004)

| 1. | Uddannelsesfondene indgår uden tvivl som en del af de midler, der positivt medvirker til at nå Lissabon-målsætningerne. De sikrer en kvantitativ og kvalitativ forbedring af beskæftigelsen og bidrager til livslang uddannelse. |
| --- | --- |

1.

Uddannelsesfondene indgår uden tvivl som en del af de midler, der positivt medvirker til at nå Lissabon-målsætningerne. De sikrer en kvantitativ og kvalitativ forbedring af beskæftigelsen og bidrager til livslang uddannelse.

| 2. | I forbindelse med undersøgelsen af, hvorvidt statsstøtten er forenelig med fællesskabsretten, ser Kommissionen nærmere på de mål, der forfølges i forbindelse med andre af EU's politikker, herunder målene for beskæftigelsespolitikken, og integrerer dem i sin analyse.
  Kommissionen skal for det første afgøre, om der er tale om statsstøtte som omhandlet i EF-traktaten; dette sker på grundlag af en række objektive kriterier. Der er tale om statsstøtte, hvis den statslige foranstaltning forvrider den frie konkurrence og påvirker samhandelen i EU ved at give en eller flere virksomheder en fordel. Kommissionen ser derefter på, hvilke virkninger foranstaltningerne vil få for andre af EU's politikker — herunder selvfølgelig de sociale og arbejdsmarkedsmæssige følger — når den undersøger, hvorvidt støtten er forenelig med EU-traktaten. Man kan kun tale om, at der er uoverensstemmelse mellem Lissabon-strategien og statsstøttepolitikken, hvis de foranstaltninger, der træffes for at gennemføre Lissabon-strategien, bliver betragtet som statsstøtte, der er uforenelig med EF-traktaten.
  Der er hidtil ikke truffet beslutning om uddannelsesfondenes status. Selv om fonde under visse forhold kan skabe konkurrenceforvridning, er det ikke nødvendigvis tilfældet med uddannelsesfonde. Efter at have set nærmere på fondenes klart gunstige sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkninger og deres bidrag til Lissabon-målene finder Kommissionen ikke, at uddannelsesfondene, som den nu har fået kendskab til, har væsentlig indflydelse på konkurrencen og samhandelen i Fællesskabet. Kommissionen finder, at det er begrundet, at de offentlige myndigheder træffer foranstaltninger for at få virksomhederne til at skabe nye job og forbedre arbejdstagernes kvalifikationer. Følgelig er Lissabon-målene og de mål, der forfølges via statsstøttepolitikken, ikke uforenelige. |
| --- | --- |

2.

I forbindelse med undersøgelsen af, hvorvidt statsstøtten er forenelig med fællesskabsretten, ser Kommissionen nærmere på de mål, der forfølges i forbindelse med andre af EU's politikker, herunder målene for beskæftigelsespolitikken, og integrerer dem i sin analyse.

Kommissionen skal for det første afgøre, om der er tale om statsstøtte som omhandlet i EF-traktaten; dette sker på grundlag af en række objektive kriterier. Der er tale om statsstøtte, hvis den statslige foranstaltning forvrider den frie konkurrence og påvirker samhandelen i EU ved at give en eller flere virksomheder en fordel. Kommissionen ser derefter på, hvilke virkninger foranstaltningerne vil få for andre af EU's politikker — herunder selvfølgelig de sociale og arbejdsmarkedsmæssige følger — når den undersøger, hvorvidt støtten er forenelig med EU-traktaten. Man kan kun tale om, at der er uoverensstemmelse mellem Lissabon-strategien og statsstøttepolitikken, hvis de foranstaltninger, der træffes for at gennemføre Lissabon-strategien, bliver betragtet som statsstøtte, der er uforenelig med EF-traktaten.

Der er hidtil ikke truffet beslutning om uddannelsesfondenes status. Selv om fonde under visse forhold kan skabe konkurrenceforvridning, er det ikke nødvendigvis tilfældet med uddannelsesfonde. Efter at have set nærmere på fondenes klart gunstige sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkninger og deres bidrag til Lissabon-målene finder Kommissionen ikke, at uddannelsesfondene, som den nu har fået kendskab til, har væsentlig indflydelse på konkurrencen og samhandelen i Fællesskabet. Kommissionen finder, at det er begrundet, at de offentlige myndigheder træffer foranstaltninger for at få virksomhederne til at skabe nye job og forbedre arbejdstagernes kvalifikationer. Følgelig er Lissabon-målene og de mål, der forfølges via statsstøttepolitikken, ikke uforenelige.

| 3. | Hidtil har kun to medlemsstater været i kontakt med Kommissionen vedrørende uddannelsesfonde. Disse sager er ved at blive behandlet. Kommissionen analyserer dem inden for rammerne af EU's forskellige politikker. Kommissionen vil under alle omstændigheder tage hensyn til disse foranstaltningers positive sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkninger. Den er desuden ved at tilrettelægge en økonomisk strategi, der skal gøre det muligt lettere at vurdere statsstøtteforanstaltninger, der ikke forventes at have en væsentlig virkning på konkurrencen og samhandelen i EU. |
| --- | --- |

3.

Hidtil har kun to medlemsstater været i kontakt med Kommissionen vedrørende uddannelsesfonde. Disse sager er ved at blive behandlet. Kommissionen analyserer dem inden for rammerne af EU's forskellige politikker. Kommissionen vil under alle omstændigheder tage hensyn til disse foranstaltningers positive sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkninger. Den er desuden ved at tilrettelægge en økonomisk strategi, der skal gøre det muligt lettere at vurdere statsstøtteforanstaltninger, der ikke forventes at have en væsentlig virkning på konkurrencen og samhandelen i EU.

| 4. | Kommissionen arbejder løbende og på koordineret vis på sager om uddannelsesfonde. Ovennævnte økonomiske strategi skal sætte Kommissionen i stand til at vurdere fondenes virkning og deres positive bidrag til at forbedre beskæftigelsesforholdene. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen arbejder løbende og på koordineret vis på sager om uddannelsesfonde. Ovennævnte økonomiske strategi skal sætte Kommissionen i stand til at vurdere fondenes virkning og deres positive bidrag til at forbedre beskæftigelsesforholdene.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/859 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/859

---

(2004/C 84 E/0950)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0729/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Faglig anerkendelse af politiet

Selv om ordensmagtens rolle i hver af medlemsstaterne varetages af nationale politikorps med det formål at sikre, at de interne strafferetlige forskrifter håndhæves, får den en stadig større betydning også på europæisk plan over for den stigende nødvendighed af at bekæmpe grænseoverskridende kriminelle fænomener som f.eks. narkotikahandel, terrorisme, pædofili og ulovlig indvandring. På Det Europæiske Råd i Tampere udtrykte EU da også ønske om at skabe et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og forpligtede sig til at styrke samarbejdet mellem de nationale politi- og retsmyndigheder, som har til opgave at forebygge og bekæmpe kriminalitet og bistå ofre for kriminalitet, og EU har udarbejdet et rammeprogram, AGIS, der sigter mod at støtte og styrke disse myndigheder (afgørelse 2002/630/RIA (1)).

Det skal imidlertid bemærkes, at de politiansattes arbejde trods dets vigtige samfundsmæssige betydning ofte på mange måder ikke nyder en tilstrækkelig fagmæssig anerkendelse og en fyldestgørende beskyttelse; således modsvarer lønnen ikke i tilstrækkelig grad det arbejde, der udøves; der afdækkes undertiden selv større uregelmæssigheder i karriereudviklingsmekanismen; den pensionsgivende alder er i mange lande den samme som inden for andre erhverv, der er mindre risikobetonede og mindre fysisk opslidende; de ansattes fagforeningsrettigheder beskyttes ikke altid ligeligt, og den frie ret til at organisere sig i fagforeninger respekteres ikke alle steder. Dette er tilfældet, om end naturligvis med forskelle, i mange af de 15 medlemsstater og navnlig også i Italien på trods af, at regeringen har taget ganske mange initiativer til forbedring af situationen.

Politiet er et offentligt administrativt organ, hvilket gør, at det beskrevne problem i første række er omfattet af medlemsstaternes nationale retsforskrifter; imidlertid har EU, som antydet ovenfor, vist sig stærkt lydhør over for politiets rolle, hvortil kommer, at fagforeningsforhold og anerkendelse af arbejdstagernes rettigheder er en integreret del af særlige fællesskabspolitikker på området beskæftigelse, sociale anliggender og arbejdsmarkedsforhold; kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | om der findes undersøgelser i EU-regi, eksempler på god praksis og adfærdskodekser, hvad angår politiansattes fagmæssige, økonomiske og fagforeningsrelaterede situation? |
| --- | --- |

1.

om der findes undersøgelser i EU-regi, eksempler på god praksis og adfærdskodekser, hvad angår politiansattes fagmæssige, økonomiske og fagforeningsrelaterede situation?

| 2. | om det nævnte AGIS-program også kan rettes mod udveksling af erfaringer og oplysninger, hvad angår de arbejdsretlige aspekter af erhvervet og ikke kun politiaktiviteterne i streng forstand? |
| --- | --- |

2.

om det nævnte AGIS-program også kan rettes mod udveksling af erfaringer og oplysninger, hvad angår de arbejdsretlige aspekter af erhvervet og ikke kun politiaktiviteterne i streng forstand?

| 3. | om EU allerede har taget en eller anden form for initiativer på området? |
| --- | --- |

3.

om EU allerede har taget en eller anden form for initiativer på området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(22. april 2004)

Med AGIS-programmet (2003-2007), der blev vedtaget af Rådet den 22. juli 2002 (2), fortsættes foranstaltningerne fra de tidligere programmer i kapitel 4 i traktaten om Den Europæiske Union (Grotius, Oisin, Stop, Falcone og Hippocrates). Programmet administreres af Kommissionen (Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender).

AGIS støtter projekter inden for politimæssigt og strafferetligt samarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af alle slags forbrydelser. Det medfinansierer uddannelse, forskning og studier, personale- og erfaringsudveksling samt konferencer og seminarer.

Imidlertid har AGIS ingen indflydelse på politifolks faglige, økonomiske eller fagforeningsmæssige situation og omfatter heller ikke arbejdsretten på dette område.

---

(1)  EFT L 203 af 1.8.2002, s. 5.

(2)  EFT L 203 af 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/860 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/860

---

(2004/C 84 E/0951)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0731/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Familiestøtte og social hjælp til ansatte i politiet

Selv om ordensmagtens rolle i hver af medlemsstaterne varetages af nationale politikorps med det formål at sikre, at de interne strafferetlige forskrifter håndhæves, får den en stadig større betydning også på europæisk plan over for den stigende nødvendighed af at bekæmpe grænseoverskridende kriminelle fænomener som f.eks. narkotikahandel, terrorisme, pædofili og ulovlig indvandring. På Det Europæiske Råd i Tampere udtrykte EU da også ønske om at skabe et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og forpligtede sig til at styrke samarbejdet mellem de nationale politi- og retsmyndigheder, som har til opgave at forebygge og bekæmpe kriminalitet og bistå ofre for kriminalitet, og EU har udarbejdet et rammeprogram, AGIS, der sigter mod at støtte og styrke disse myndigheder (afgørelse 2002/630/RIA (1)).

Det skal imidlertid bemærkes, at de politiansattes arbejde trods dets vigtige samfundsmæssige betydning ofte ikke nyder en tilstrækkelig fagmæssig anerkendelse, og at de politiansatte må kæmpe med yderligere problemer på grund af arbejdets særlige karakter. Erhvervet er navnlig kendetegnet ved lange arbejdstider, nattevagter, risikoaktiviteter, en forpligtelse til altid at være til rådighed og en lang række andre opgaver, der er vanskeligt forenelige med et familieliv, samtidig med at de støtte- og beskyttelsesinstrumenter, som tilbydes de ansatte, ikke forekommer at være fyldestgørende, netop hvad angår familieret og lige muligheder. For at imødekomme de særlige krav, de politiansatte og deres familier stiller, især hvad angår de kvinder, som er gået ind i politistyrken, er der således behov for at sikre en fuld støtte med hensyn til aspekter i tilknytning til barsel i form af skatteincitamenter, tilvejebringelse af børnepasningsfaciliteter og lignende støttestrukturer, favorable vilkår ved huskøb, muligheder for bedre arbejdstidstilrettelæggelse osv.

Politiet er et offentligt administrativt organ, hvilket gør, at det beskrevne problem i første række er omfattet af medlemsstaternes nationale retsforskrifter; imidlertid har EU, som antydet ovenfor, vist sig stærkt lydhør over for politiets rolle, hvortil kommer, at indsatsen til støtte for arbejderfamilier er en integreret del af særlige fællesskabspolitikker på området lige muligheder; kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| 1. | om der findes undersøgelser i EU-regi, eksempler på god praksis og adfærdskodekser på familiepolitikområdet, som tager sigte på ansatte i politiet? |
| --- | --- |

1.

om der findes undersøgelser i EU-regi, eksempler på god praksis og adfærdskodekser på familiepolitikområdet, som tager sigte på ansatte i politiet?

| 2. | om det nævnte AGIS-program også kan rettes mod udveksling af erfaringer og oplysninger, hvad angår sådanne tiltag? |
| --- | --- |

2.

om det nævnte AGIS-program også kan rettes mod udveksling af erfaringer og oplysninger, hvad angår sådanne tiltag?

| 3. | om EU allerede har taget en eller anden form for initiativer på området? |
| --- | --- |

3.

om EU allerede har taget en eller anden form for initiativer på området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(23. april 2004)

AGIS-programmet (2003-2007), som blev vedtaget af Rådet den 22. juli 2002 (2), forlænger indsatsen under de tidligere programmer under EF-traktatens afsnit VI (Grotius, Oisin, Stop, Falcone og Hippokrates). Det forvaltes af Kommissionen (Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender).

AGIS støtter projekter inden for politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager og forebyggelse og bekæmpelse af alle former af kriminalitet. Det samfinansierer foranstaltninger vedrørende uddannelse, forskning og undersøgelser, udveksling af fagfolk, formidling af de opnåede resultater og konferencer og seminarer.

AGIS-programmet omfatter imidlertid ikke familiestøtte og social hjælp til ansatte i politiet.

---

(1)  EFT L 203 af 1.8.2002, s. 5.

(2)  EFT L 203 af 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/861 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/861

---

(2004/C 84 E/0952)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0732/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Opførelse af dæmninger på den internationale del af Minho-floden

Det vides, at der til det portugisiske hydrologiske institut er blevet indgivet forslag om opførelse af tre dæmninger med henblik på elproduktion. Forslaget stammer fra Unión Fenosa, en spansk koncern inden for elsektoren.

Disse forslag kommer efter, at man i 1998 havde opgivet ideen om at opføre en dæmning over Sela floden på grund af de omfattende indgreb i miljøet, som anlægget ville indebære.

Det foreliggende forslag kan også få en meget væsentlig indflydelse på miljøet, sådan som miljøfolk, lokale myndigheder, fiskere og vinavlere nærer frygt for.

Kommissionen bedes derfor oplyse følgende:

| 1. | Har den kendskab til projektet om opførelse af tre dæmninger med henblik på elproduktion på den internationale del af Minho-floden, som danner grænse mellem Portugal og Spanien? |
| --- | --- |

1.

Har den kendskab til projektet om opførelse af tre dæmninger med henblik på elproduktion på den internationale del af Minho-floden, som danner grænse mellem Portugal og Spanien?

| 2. | Hvordan vurderer den disse forslags indvirkning på miljøet, og hvilke foranstaltninger har den til hensigt at træffe for at tage hensyn til bekymringen blandt befolkning, sammenslutninger og institutioner i den portugisiske del af området? |
| --- | --- |

2.

Hvordan vurderer den disse forslags indvirkning på miljøet, og hvilke foranstaltninger har den til hensigt at træffe for at tage hensyn til bekymringen blandt befolkning, sammenslutninger og institutioner i den portugisiske del af området?

| 3. | Er det planen, at der skal afsættes fællesskabsmidler til disse projekter? |
| --- | --- |

3.

Er det planen, at der skal afsættes fællesskabsmidler til disse projekter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. april 2004)

Kommissionen har ikke kendskab til Unión Fenosas forslag om at opføre dæmninger ved Minho-floden.

Ifølge EF-lov kræver forslag om at opføre dæmninger en vurdering af indvirkningen på miljøet, hvis de ser ud til at få en betydelig indvirkning på miljøet. Hvis lagerkapaciteten i en dæmning overstiger 10mio.m3, er en vurdering obligatorisk (ifølge bilag I til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1), ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (2)). I andre tilfælde (der falder ind under bilag II i samme direktiv) skal myndighederne i medlemsstaten gennemgå forslaget for at afgøre, hvor stor indvirkningen forventes at blive. Vurderingen omfatter fremlæggelse af oplysninger om det foreslåede projekt og dets sandsynlige virkninger så vel som høring af miljømyndighederne og offentligheden, og hvis der skulle bliver tale om en grænseoverskridende indvirkning, af enhver medlemsstat, hvis område sandsynligvis vil blive påvirket. Myndighederne skal tage hensyn til oplysningerne og resultaterne af høringerne ved beslutningstagningen.

Det nævnte projekt har ikke været omfattet af medfinansiering fra Strukturfonden, for så vidt angår Portugal.

---

(1)  EFT L 175 af 5.7.1985.

(2)  EFT L 73 af 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/861 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/861

---

(2004/C 84 E/0953)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0738/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Regioner, som ophører med at tilhøre strukturfondenes mål 1-områder

Kan Kommissionen oplyse, hvilke regionale områder, der i dag hører under strukturfondenes mål 1-områder, som ligger over niveauet på 75 % af det gennemsnitlige BNP i EU, og som derfor bliver udelukket fra dette mål i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. april 2004)

Kommissionen vedtog sin tredje rapport om økonomisk og social samhørighed den 19. februar 2004. Ud fra de tilgængelige data fra årene 1999, 2000 og 2001 konkluderes det i rapporten, at regioner med et BNP (bruttonationalprodukt) pr. indbygger på over 75 % af EU's gennemsnit efter 2006 ikke længere vil være støtteberettigede. Det drejer sig om følgende regioner: Sterea Ellada og Notio Aigaio (Grækenland), Castilla y Léon, Communidad Valenciana og Canarias (Spanien), Border, Midland og Western (Irland), Sardegna (Italien), Burgenland (Østrig), Regiao Autonoma da Madeira (Portugal), Itä (Finland) og South Yorkshire (Det Forenede Kongerige).

Kommissionen skal imidlertid henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at beslutningen om en regions fremtidige støtteberettigelse af konvergenshensyn dog træffes på grundlag af et gennemsnit af data fra de seneste tre år hvorfra data er tilgængelige på det tidspunkt, hvor rammebestemmelserne for strukturfondene vedtages.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/862 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/862

---

(2004/C 84 E/0954)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0741/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Beskæftigelsesfremmende skatteincitamenter

Har Kommissionen nøjagtige statistikker over jobskabelsen i Den Europæiske Union som følge af anvendelsen af skatteincitamenter for virksomheder, som ansætter bestemte befolkningsgrupper (kvinder, unge osv.)?

Findes der cost-benefit-undersøgelser, der analyserer den virkning, som nedsættelsen af skatten på arbejde (herunder sociale bidrag) har på arbejdsmarkedet?

Er det blevet undersøgt, om disse nedsættelser risikerer at sætte budgetstabiliteten over styr, og om en moderat forhøjelse af den indirekte beskatning ville være tilstrækkelig til at kompensere for disse risici?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(26. april 2004)

På EU-niveau findes der ikke statistikker over de beskæftigelsesmæssige virkninger af skatteincitamenter for virksomheder.

Men nogle medlemsstater oplyser i deres nationale handlingsplaner for beskæftigelsen og i deres evaluering af disse planer, at nedsættelsen af bidragene fra virksomhederne til de sociale sikringssystemer har en markant virkning på beskæftigelsen, når denne nedsættelse sker målrettet. I Frankrig skønnede man, at en nedsættelse af arbejdsgivernes bidrag til den sociale sikring på 40 mia. FRF skabte 106 000-170 000 job mellem 1993 og 1999 (plus 67000 job med indførelsen af 35-timers ugen). Nedsættelsen af arbejdsgivernes bidrag til den sociale sikring har endog vendt den opadgående tendens med hensyn til ufaglærte arbejdstagere.

Endvidere gives der i en spansk rapport et økonometrisk skøn over fleksibiliteten i beskæftigelsen i forbindelse med forskellige skatteformer; i rapporten konkluderer man, at trods en vis metodisk usikkerhed har en nedsættelse af arbejdsgivernes bidrag til den sociale sikring haft langt den mest positive virkning på beskæftigelsen. Lignende konklusioner fremlægges i en belgisk rapport fra den føderale planlægnings-myndighed (»Federal Planning Bureau«) på grundlag af en makroøkonomisk simulation (der blev skabt 23 000 job med en nedsættelse af arbejdsgivernes bidrag til den sociale sikring på 1,2 mia. EUR; 10 700 job blev skabt i pleje- og omsorgssektoren med en nedsættelse på 0,25 mia. EUR). Det grundlæggende kriterium, som her er anvendt, er antal job skabt pr. mia. EUR nettoinvestering i forskellige foranstaltninger, hvor udtrykket »nettoinvestering« betyder, at der er taget hensyn til følgevirkningerne heraf (løn- og pristilpasninger, regeringens budget, forbruget osv.).

Der er en bred accept af, at skattebyrden på arbejdskraft er af afgørende betydning for beslutninger vedrørende udbuddet af arbejdskraft, især på lavtlønsområdet, blandt dem, der begynder deres arbejdskarriere, og blandt medlemmer af husstande bestående af eneforsørger med børn (1). Men der er ikke tilstrækkelig empirisk dokumentation for de makroøkonomiske virkninger for beskæftigelsen af en nedsat skat og nedsatte bidrag til den sociale sikring (2), på trods af resultaterne i den omtalte modelforskning. I en præcis evaluering af nettovirkningen for beskæftigelsen bør der tages hensyn til dødvægteffekten og virkningerne af substitution og fortrængning. Og disse virkninger er vanskelige at evaluere.

Som omtalt tidligere er der stadig ikke tilstrækkelig forskningsdokumentation for de makroøkonomiske virkninger af en nedsat indbetaling af skat og socialsikringsbidrag. Men der er en vis dokumentation for dobbeltudbyttevirkningen, som man har set i makroøkonomiske simulationsundersøgelser. Disse undersøgelser viser generelt, at miljøskattereformer kan have en lille positiv virkning på beskæftigelsen uden at sætte budgetstabiliteten på spil, når indtægten fra de øgede miljøskatter anvendes til at nedsætte arbejdsgivernes bidrag til den sociale sikring. Vi forventer at kunne give flere oplysninger om virkningerne af nedsat skat og nedsatte betalinger til sociale sikringsordninger i EU-publikationen »Beskæftigelsen i Europa 2004«.

---

(1)  Yderligere oplysninger i EU-publikationen »Beskæftigelse i Europa 2003«, september 2003 (kapitel 3).

(2)  Der kan findes nogle indikatorer i »Impact evaluation of the European Employment strategy. Technical analysis« (udviklingen mht. virkningen af den europæiske beskæftigelsesstrategi) fra Kommissionen og OECD (1999), »Benefit systems and work incentives« (understøttelsesordninger og arbejdsincitamenter), men også i Economic Paper no 183 (økonomisk fagskrift) fra EU »How much has labour taxation contributed to European structural employment?«, (Hvor meget har skat på arbejde påvirket den europæiske strukturelle beskæftigelse) fra maj 2003. Yderligere oplysninger kan ses på: (http://europa.eu.int/comm/employment_social/employment_strategy/impact_en.htm).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/863 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/863

---

(2004/C 84 E/0955)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0743/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   MEDA-programmet og regionerne

Den selvstyrende region Valencia har som Middelhavsregion vigtige økonomiske og sociale bånd til de omkringliggende lande og regioner.

Er der i forbindelse med den kommende revision af MEDA-programmets budget taget højde for muligheden for at koordinere aktioner med de regionale regeringer i Middelhavsområderne? Findes der undersøgelser af muligheden for at oprette interregionale strukturer i Middelhavsområdet for at forbedre det økonomiske udviklingssamarbejde i området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(15. april 2004)

Kommissionen tillægger den rolle, regionerne og de lokale myndigheder spiller i Euro-Middelhavspartnerskabet, stor betydning. Et af målene for partnerskabet er at bringe det nærmere til borgerne og civilsamfundet. De lokale og regionale administrative myndigheder er betydningsfulde og nyttige samtalepartnere ved etableringen af et nært Euro-Middelhavspartnerskab, og Kommissionen konstaterer med tilfredshed deres voksende interesse for samarbejde med Euro-Middelhavspartnerne.

På mødet i Barcelona den 22. februar 2002 gav borgmestrene for Euro-Middelhavsbyerne udtryk for et ønske om at tilføre Euro-Middelhavspartnerskabet en ny dynamik og at skabe et forum for dialog, udveksling og samarbejde mellem byerne. Denne erklæring, der kaldes Euro-Middelhavspagten, er resultatet af et gammelt ønske fra byernes side om at skabe et særligt rum inden for rammerne af Euro-Middelhavssamarbejdet. I Valencia-handlingsplanen, der blev godkendt af udenrigsministrene for Euro-Middelhavslandene den 23. april 2002, gav man udtryk for »tilfredshed med den erklæring, der blev fremsat af Euro-Middelhavsbyerne på mødet i Barcelona i februar. Der var ligeledes enighed om, at forslaget om en Euro-Middelhavspagt, som Eurocities fremlagde, skulle undersøges nærmere«.

På baggrund af disse erklæringer og politiske beslutninger lancerede Kommissionen i 2003 et pilotprogram for samarbejde mellem Euro-Middelhavsbyerne (Medact) med det formål at påbegynde en række indledende aktiviteter. De aktiviteter, der indtil nu er blevet gennemført, viser den kapacitet og vilje, de lokale myndigheder besidder med hensyn til at engagere sig aktivt i et Euro-Middelhavssamarbejdsprogram. I forbindelse med programmeringen på regionalt plan for 2005-2006 blev det vedtaget at støtte og styrke denne foranstaltning i form af et samarbejdsprogram mellem byerne og de lokale og regionale myndigheder (Medact), der har til formål at udvikle samarbejdet, udvekslingen og dialogen mellem byerne og de lokale og regionale myndigheder i Euro-Middelhavsområdet. Der blev afsat et beløb på fem mio. EUR til denne foranstaltning.

Endelig er det vigtigt at bemærke sig, at Kommissionen fra 2007 agter at skabe et nyt instrument for nabolandene, hvorigennem regionerne og de lokale myndigheder i EU får mulighed for at samarbejde med deres partnere i den sydlige del af Middelhavsområdet om grænseoverskridende og tværnationale programmer og samarbejdsaktioner.

Kommissionen er overbevist om, at disse samarbejdsinstrumenter vil åbne vejen for, at europæiske regioner og byer vil deltage endnu mere aktivt og samordnet i Euro-Middelhavspartnerskabet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/864 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/864

---

(2004/C 84 E/0956)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0745/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Styrkelse af SMV'ers adgang til risikokapitalfonde

Hvad har Kommissionen gjort i indeværende valgperiode for at styrke de europæiske SMV'ers adgang til risikokapitalfonde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkii Liikanen

(16. april 2004)

Adgang til finansiering, især risikokapital, er et vigtigt led i den del af Fællesskabets politik, som går ud på at fremme iværksætterkultur i Europa. Denne Kommission har i løbet af sin mandatperiode været aktiv både med hensyn til at fremme tilvejebringelsen af formel og uformel risikokapital til virksomheder og med hensyn til at forbedre rammebetingelserne for finansiering, hvilket har bidraget til at fjerne hindringer og således gjort det muligt for iværksættere at opfylde deres ambitioner.

Kommissionen har tilskyndet til tilvejebringelse af risikokapital gennem iværksætterordningen under Den Europæiske Teknologifacilitet (ETF), der forvaltes af Den Europæiske Investeringsfond (EIF). Faciliteten blev indført ved vækst- og beskæftigelsesinitiativet (1998-2000), som blev etableret på anmodning af Europa-Parlamentet. Programmet har været gennemført siden 1999, og faciliteten blev videreført i det flerårige program til fremme af initiativ og iværksætterånd (2001-2005). ETF-iværksætterordningen har øget mængden af risikokapital til små og mellemstore virksomheder (SMV'er) i deres tidlige udviklingsfase og inden for højteknologisektorerne, hvor markedet ikke fungerer tilfredsstillende.

Ved udgangen af september 2003 var der investeret 151 mio. EUR i 21 venturekapitalfonde under ETF-iværksætterordningen, hvilket har gjort det muligt at tilvejebringe mindst 558 mio. EUR i finansering fra andre kilder. 240 virksomheder med et højt vækstpotentiale har fået støtte under ETF-iværksætterordningen. Selvom de seneste tre år har været præget af store vanskeligheder på risikokapitalmarkederne, kan der forventes en yderligere positiv indvirkning på jobskabelsen i løbet af det næste år eller to, især inden for informationsteknologi og bioteknologi/biovidenskab. Risikokapitalinvesteringernes revolverende karakter betyder, selvom investeringerne er risikable, at vellykkede investeringer kommer tilbage til Fællesskabets budget med gevinst. Det bør også nævnes, at under SMV-garantifaciliteten er der indgået en aftale, der giver garantier for investeringer i kapitalandele i regionale venturekapitalfonde. I den eksterne evaluering af Kommissionens støtteordninger til SMV'er blev det konkluderet, at ETF-iværksætterordningen og SMV-garantifaciliteten har været effektive måder at hjælpe SMV'erne på.

CREA-startkapitalordningen blev finansieret af det tredje flerårige program for SMV'er (1997-2000), der blev lanceret i 1999. Med en budgettildeling på 8 mio. EUR er der gennem ordningen ydet støtte til nyoprettede startkapitalfonde, og den har 18 aktive fonde, der hidtil har investeret 151 mio. EUR i 218 virksomheder (hvor der stadigvæk er investeringer i 174 virksomheder), hvilket har skabt 2 205 nye arbejdspladser. Flertallet af disse fonde investerer lokalt eller regionalt i nye virksomheder inden for informationsteknologi, kommunikation og elektronik samt biovidenskab.

Under Den Europæiske Regionaludviklingsfond (EFRU) og Den Europæiske Socialfond (ESF) er der i programperioden 2000-2006 blevet lagt vægt på risikokapitalinstrumenter til finansiering af SMV'er. Kommissionen har opfordret medlemsstaterne til at medfinansiere produkter som risikokapital. Der blev i oktober 2002 offentliggjort en vejledning i finansiering af risikovillig kapital inden for regionalpolitik. Støtten til risikokapitalfinansiering fra EU-strukturfondene er steget til 1 152mio.EUR, hvor medlemsstaterne bidrager med yderligere 2 140 mio. EUR. De fleste medlemsstater har ordninger i den forbindelse eller er ved at indføre disse, og de nye medlemsstater opfordres til at gøre det samme.

Gennem handlingsplanen for risikovillig kapital fra 1998-2003 blev der i kraft af en forbedring af rammebetingelserne for finansiering opnået betydelige fremskridt, og alle de politiske og mange tekniske mål blev opfyldt. Erhvervslivets og de offentlige myndigheders bevidsthed om risikokapitalens strategiske betydning og de muligheder, den frembyder, er nu veletableret i Europa. Handlingsplanen for risikovillig kapital spillede en politisk rolle gennem støtte til direkte eller indirekte involverede i risikokapitalaktiviteter. Filosofien bag handlingsplanen har allerede en afsmittende virkning på andre politikker og programmer på regionalt og nationalt plan såvel som på fælleskabsplan.

I meddelelsen fra Kommissionen »Små og mellemstore virksomheders adgang til finansiering« (1) af 1 december 2003 og i handlingsplanen »Den europæiske dagsorden for iværksætterkultur« af 11 februar 2004 blev Kommissionens engagement med hensyn til at fremme risikokapitalinvestering yderligere defineret, og der blev lagt vægt på behovet for at øge egenkapitalen i SMV'ernes balancer med fokus på venturekapital og andre privatpersoners investeringer. I forbindelse med et pilotprojekt 1998-2000, der er færdigevalueret, støttede Kommissionen også direkte etableringen af netværket af »business angels«. Ved et projekt i 2001-2002 blev der udpeget god praksis for »business angel-aktiviteter« i medlemsstaterne.

I meddelelsen fra Kommissionen »Investering i forskning: en handlingsplan for Europa« (2), der blev vedtaget i april 2003, påpeges det endvidere, at der bl.a. er behov for at tilpasse behandlingen af risikokapital, således at man undgår dobbeltbeskatning af investorer og fonde, og behov for at styrke kommende garantiordninger og risikokapitalaktiviteter, der forvaltes af EIF, med det formål at støtte FoU-aktiviteter.

Kommissionen offentliggjorde i august 2001 en meddelelse med titlen »Statsstøtte og risikovillig kapital« (3), som fastlagde detaljerede kriterier for godkendelse af nye risikokapitalordninger, der involverer statsstøtte. Kriterierne danner grundlag for at vurdere beløbet på enhver form for statsstøtte og beslutte, hvorvidt støtten kan accepteres. Yderligere undersøgelser af statsstøtte til afhjælpning af markedssvigt vil finde sted i 2004 og 2005.

---

(1)  KOM(2003) 713 endelig udg.

(2)  KOM(2003) 226 endelig udg.

(3)  EFT C 235 af 21.8.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/865 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/865

---

(2004/C 84 E/0957)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0746/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Reform af frugt- og grøntsagssektorerne

EU's irske formandskab meddelte for nylig i Europa-Parlamentet, at Europa-Kommissionen under sit mandat ville forelægge forslag til reform af sektorerne for frisk og forarbejdet frugt og grøntsager.

Europa-Kommissionen har allerede tidligere behandlet vigtige aspekter ved markedsordningen via forvaltningskomitéen med alt det, denne procedure indebærer, det vil sige, at Europa-Parlamentet ikke havde nogen indflydelse på denne ændring, der betød en virkelig reform af den lovgivning, der regulerer producentorganisationernes funktion.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke elementer den kommende reform vil omhandle?

Har Kommissionen til hensigt at forelægge et oplæg — som den har gjort i forbindelse med de seneste reformer af den fælles landbrugspolitik, herunder »Middelhavsreformpakken« — som gør det muligt at afholde en forhandling, før lovgivningsteksterne bliver forelagt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2004)

De tanker, Kommissionen foreløbig har gjort sig vedrørende frugt- og grøntsagssektoren, har endnu ikke ført til noget endeligt resultat. Den kan derfor ikke på nuværende tidspunkt sige noget om indholdet af eventuelle forslag på dette område.

Kommissionen skal erindre det ærede medlem om, at den allerede har fremlagt en meddelelse om denne sektor i 2001, og at denne meddelelse har givet anledning til en bred demokratisk debat med deltagelse af Parlamentet, Rådet (med det spanske formandskabs konklusioner), medlemsstaterne og civilsamfundet. Kommissionen har arbejdet og arbejder fortsat på grundlag af disse forskellige bidrag.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/866 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/866

---

(2004/C 84 E/0958)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0748/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Synergi mellem de europæiske finansieringsplaner

For at forbedre den operative synergi mellem EU's mange finansieringsprogrammer er det nødvendigt at forbedre koordineringen mellem Den Europæiske Investeringsbank og Europa- Kommissionen betydeligt.

Hvorfor har der ikke hidtil været en bedre koordinering mellem strukturfondene, forsknings- og udviklingsfondene, Samhørighedsfonden og bevillingerne fra EIB/EIF? Er det muligt at oprette en uafhængig enhed inden for Kommissionen, der effektivt koordinerer forvaltningen af de forskellige generaldirektoraters fonde med finansieringen fra EIB og EIF?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(7. april 2004)

Kommissionen og EIB-gruppen (1) har udviklet en praksis for at koordinere anvendelsen af deres finansieringsinstrumenter ved hjælp af interinstitutionelle samarbejdsaftaler eller fælles »memorandum of understanding«, især inden for områderne regionaludvikling samt forskning og udvikling.

Endvidere har Kommissionen og EIB-gruppens tjenestegrene i en fælles arbejdsgruppe undersøgt, hvorledes det er muligt at udnytte deres respektive finansieringsinstrumenter mere optimalt i praksis, især ved hjælp af mere strømlinede procedurer og en mere systematisk og regelmæssig udveksling af oplysninger om kommende projekter.

Med hensyn til koordineringen mellem EIB og struktur- og samhørighedsfondene, er der allerede taget forskellige vigtige skridt for at lette den fælles planlægning af interventioner (Den Europæiske Investeringsfonds (EIF) globale forpligtelser inden for EU-støtterammerne, en hensigtsmæssig tilpasning af interventionssatsen, EIF's rådgivende funktion i forbindelse med udvikling af finansieringsmekanismer for små og mellemstore virksomheder på regionalt plan). Hvad angår samarbejdet mellem F&U-rammeprogrammet og EIB-gruppen, er der ved ovennævnte samarbejdsaftale fastlagt en ramme for det fællesarbejde. Der er planer om lignende aftaler på andre vigtige politikområder, først og fremmest dér, hvor EIB's finansiering på afgørende måde kan supplere interventioner, der finansieres af fællesskabsbudgettet.

På denne baggrund ser Kommissionen ikke noget behov for at oprette en særlig koordinationsenhed.

---

(1)  EIB-gruppen omfatter EIB og Den Europæiske Investeringsfond (EIF).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/867 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/867

---

(2004/C 84 E/0959)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0750/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Mulighed for registrering af kreditvurderingsselskaberne i Europa

Hvilke(n) type(r) registreringsskema(er) agter Kommissionen at undersøge i forbindelse med Europa-Parlamentets afstemning om betænkningen, som Katiforis præsenterede om kreditvurderingsselskaberne (A5-0040/2004 - P5_TA-PROV(2004)0080)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(13. april 2004)

I forbindelse med Parlamentets afstemning om den betænkning, som Giorgos Katiforis har fremlagt om kreditvurderingsinstitutter, ønsker José Manuel García-Margallo at få at vide, hvilke typer europæiske registreringsskemaer Kommissionen agter at undersøge.

Kommissionen skal først minde om, at den på økonomi- og finansministrenes uformelle møde i Oviedo i april 2002 forpligtede sig til at undersøge kreditvurderingsinstitutternes rolle og metoder. Dette skete sammen med en række initiativer, der skulle tages i kølvandet på Enron-skandalen.

Samtidig blev der på internationalt plan taget en række initiativer inden for det samme område. Heriblandt kan nævnes Forum for Finansiel Stabilitet (FSF), Den Internationale Sammenslutning af Værdipapirkommissioner (IOSCO) og nationale reguleringsmyndigheder, f.eks. det amerikanske børs- og værdipapirtilsyn (SEC).

Giorgos Katiforis betænkning er et vigtigt bidrag til dette arbejde. I oktober 2003 nedsatte Kommissionens Generaldirektorat for Det Indre Marked desuden fire ekspertgrupper med henblik på at undersøge blandt andet strategiske prioriteter for Kommissionens initiativer i de kommende år. En af disse grupper tager sig særligt af værdipapirområdet. Kommissionen vil naturligvis tage højde for disse professionelle ekspertgruppers konklusioner, som vil blive offentliggjort ved udgangen af april 2004. Disse konklusioner vil blive lagt frem til offentlig høring fra maj til juli 2004. I mellemtiden (den 22. og 23. juni 2004) vil der blive afholdt en konference på højt niveau. Først når resultaterne af den offentlige høring og konklusionerne fra konferencen er blevet analyseret, agter Kommissionen officielt at tage stilling til spørgsmålet om kreditvurderingsinstitutter i almindelighed og registrering af disse institutter i Europa i særdeleshed.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/868 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/868

---

(2004/C 84 E/0960)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0751/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Kommissionens rationalisering af koordinationen af medlemsstaternes økonomiske politikker

Trods Kommissionens forsøg på at rationalisere koordinationen af og sammenhængen mellem retningslinjerne for medlemsstaternes økonomiske og beskæftigelsesmæssige politikker, som i øjeblikket ikke altid er gennemført særligt konkret og operationelt, er koordinationen af medlemsstaternes økonomiske politikker stadigvæk ekstremt bureaukratisk, kompleks og tidskrævende og levner faktisk meget lidt plads til offentlig debat både i en europæisk og en national sammenhæng.

Burde Kommissionen ikke foretage en grundig gennemgang af sine overvågnings- og koordinations-metoder af medlemsstaternes økonomier efter for alvor at have rådført sig med Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med henblik på at nedbringe det demokratiske underskud?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(14. april 2004)

Kommissionen har for nylig bebudet et initiativ til at styrke den økonomiske styring i EU. Dette er sket på baggrund af Ecofin-Rådets konklusioner den 25. november 2003, som viste et behov for bedre og mere effektiv økonomisk styring. I den sammenhæng er Kommissionen i færd med at undersøge de forskellige valgmuligheder med hensyn til at øge effektiviteten i den økonomiske styring, herunder en ny balance mellem de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer og stabilitets- og vækstpakken som midler til at koordinere den økonomiske politik. Dette nye initiativ viser, at metoderne til overvågning og koordinering af medlemsstaterne økonomiske politikker opdateres og revideres, hvis og når det er nødvendigt. Initiativet følger sidste års reform af den politiske koordinering i forbindelse med strømliningen af de økonomiske og beskæftigelsesmæssige retningslinjer. Kommissionen er af den opfattelse, at det både vil føre til større politisk sammenhængskraft i kraft af mere afpassede koordineringsinstrumenter og til øget effektivitet i kraft af større fokus på gennemførelsen: den ny treårige koordineringscyklus hjælper medlemsstaterne til bedre at gennemføre EU's politiske retningslinjer, der er fokuseret på centrale politisk spørgsmål og er et resultat af gennemgribende analyse og debat.

Politisk koordinering er en proces baseret på praktiske erfaringer, og de erfaringer, der er gjort med strømliningen af de økonomiske og beskæftigelsesmæssige retningslinjer, er kun et år gamle. Kommissionen vil omhyggeligt overveje yderligere skridt, der skønnes hensigtsmæssige, og vil drøfte spørgsmålet med alle de berørte parter.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/868 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/868

---

(2004/C 84 E/0961)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0752/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Forbedring af euroens og EU's image over for tredjelande

Ved læsning af en række ikke-europæiske aviser kan man konstatere, at der er et utilstrækkeligt kendskab til euroen og de økonomiske, politiske og finansielle realiteter, den omfatter.

Planlægger Kommissionen i forbindelse med eurokampagnen at iværksætte tiltag på erhvervs- og universitetsområdet med henblik på at forbedre euroens image på internationalt plan og på denne måde fremme dens anvendelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(5. april 2004)

Kommissionen er bevidst om, at euroens og EU's image i almindelighed i tredjelandene gør en langvarig oplysnings- og kommunikationsindsats nødvendig. I sin oplysnings- og kommunikationsstrategi »Framework for a Communication Strategy for the Euro and Economic and Monetary Union in 2004 and beyond« har Kommissionen planer om fra 2004 at forbedre kendskabet til euroen og dens økonomiske, politiske og finansielle konsekvenser i disse lande.

Siden 2003 har Kommissionen medvirket ved et internationalt seminar i Santiago de Chile (»The European Experience of the Euro: Building an Economic and Monetary Union, a joint Assessment by European and Latin American macroeconomists«, den 20. og 21. oktober 2003) samt ved oplysningskonferencer i Athen (»Europe, the Mediterranean and the euro«, den 3. og 4. februar 2003) og i Warszawa (»From Accession to adopting the euro«, den 21. november 2003).

Ved iværksættelsen af oplysnings- og kommunikationsstrategien fra 2004 har Kommissionen især planer om at gennemføre seminarer og konferencer i tredjelandene som led i eurokampagnerne. Erhvervslivet og de højere uddannelsesanstalter indgår i målgruppen for disse oplysnings- og kommunikationsaktiviteter, som bidrager til et bedre image for euroen og EU i tredjelande.

De udadrettede oplysningsaktiviteter, der er planlagt for 2004, omfatter medieovervågning i vigtige finanscentre (USA, Japan og Sydøstasien), deltagelse i oplysnings seminarer for de presseansvarlige i delegationerne, men også gennemførelse af aktiviteter i samarbejde med EU's delegationer. I denne forbindelse er der planlagt fem konferencer i USA, som vil finde sted på Institute for International Economics (Washington), Harvard University, University of California (Berkeley), University of Chicago og University of Texas (Austin). I Sydafrika vil der finde to konferencer sted i henholdsvis Johannesburg og i Cape. Der er ligeledes planer om udadrettede oplysningsaktiviteter i Brasilien.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/869 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/869

---

(2004/C 84 E/0962)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0753/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Fremme af euroens internationale rolle i transaktioner mellem lande i eurozonen og tredjelande

Kommissionen har aldrig vist noget stort engagement med hensyn til at fremme anvendelsen af euroen i forbindelse med store handelsaftaler med tredjelande, især når det drejer sig om handel med råstoffer.

På trods af den begrænsede rolle Kommissionen rent faktisk ville kunne spille i den henseende, ville en større brug af euroen i den type handler uden tvivl begrænse prisen på produkterne for Europas vedkommende og samtidigt forøge produkternes og den europæiske økonomis konkurrenceevne.

Er det ikke på tide, at Kommissionen opgiver sin passive holdning, som ofte opfattes forkert af tredjelande, der af og til tolker Kommissionens holdning nærmest som en form for fornægtelse af den europæiske valuta eller i hvert fald som mangel på interesse for den europæiske valuta, der, ud over at være et handelsinstrument mellem de 12 unionslande, ligeledes er en international handels- og reservevaluta?

Påtænker Kommissionen særlige tiltag inden for rammerne af sine budgetforpligtelser med henblik på at indlede en kampagne, der navnlig henvender sig til handelskamrenes og industriens netværk, for at fremme euroen i de nye tiltrædelseslande og opmuntre til anvendelse af den i handler mellem disse og landene i eurozonen i betragtning af de omkostningsnedsættelser, som dette medfører for handlerne med disse lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(6. april 2004)

Anvendelsen af euroen på internationalt plan er gradvis blevet mere udbredt siden dens indførelse. I 2003 tegnede euroen sig for 31 % af internationale obligationsudstedelser, 23 % af transaktioner i fremmed valuta og 19 % af de officielle reserver af fremmed valuta. Euroen spiller endvidere en vigtig rolle i handelen med lande uden for euroområdet, der har stærke bånd til dette område. Endelig fungerer den som referencevaluta i valutaordninger i en række lande, især i Europa, det nordlige Afrika og det afrikanske fællesskabs franske franc valutaområde (CFA).

Det forhold, at størstedelen af den internationale råvarehandel foregår i US dollars (USD), medfører ikke automatisk, at prisen eller prisændringerne på disse importvarer ville være lavere, hvis de handledes i euro. Inden for de sidste tre årtier har valutakursbevægelserne, f.eks. på området for råolie, undertiden været en fordel, undertiden været en ulempe for de europæiske importører.

Det bedste bidrag, der kan gøres på politisk plan, for at markederne i stigende grad anvender euroen på internationalt plan, er at forbedre euroens anvendelse inden for tre funktioner, nemlig som betalingsmiddel, regneenhed og værdireserve. Den Europæiske Centralbanks (ECB) stabilitetsorienterede monetære ramme og bestræbelser for at forbedre infrastrukturen på kapitalmarkedet og harmonisere bestemmelserne for dette marked styrker således euroens internationale perspektiver. Fremskridt i Fællesskabets repræsentation på internationalt plan bidrager utvivlsomt også til at fremme euroens status på verdensplan. Endelig er informationskampagner over for de vigtigste aktører af stor betydning.

For de 10 tiltrædelseslande indebærer tiltrædelsen af EU, at de i fremtiden overtager euroen, når de opfylder konvergenskriterierne. For disse lande er euroen allerede den vigtigste faktureringsvaluta i deres samhandel med EU. Det fremgår af de foreliggende oplysninger, at de 10 tiltrædelseslandes anvendelse af euroen i deres eksport varierer fra 22 % (Cypern) til 87 % (Slovenien).

Kommissionen har siden 2003 tilrettelagt informations- og kommunikationsaktiviteter, f.eks. konferencen i Warszawa med temaet »Fra tiltrædelse til overtagelse af euroen« med deltagelse af Europa-Parlamentet. Blandt aktiviteterne i 2003 kan nævnes forberedelsen af en »ramme for en kommunikationsstrategi for euroen og Den Økonomiske og Monetære Union i 2004 og derefter«, der skal gennemføres i 2004. Aktiviteterne i denne strategi er primært rettet mod de nye medlemsstater. Kommissionen har planer om at indføre partnerskabsaftaler med disse stater, som giver dem mulighed for gradvis at integrere erfaringerne med henblik på euroens indførelse. Der tilrettelægges endvidere informationsseminarer med informations-og kommunikationsmedarbejdere fra disse landes centralbanker og finansministerier. Andre målgrupper for Kommissionens planer for fremme og tilskyndelse til anvendelse af euroen i de nye medlemsstater er bl.a. medierne samt organisationer som f.eks. handelskamre og industrinetværk.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/870 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/870

---

(2004/C 84 E/0963)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0754/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Eventuel etablering af et europæisk retsgrundlag for »hedge funds«

Hvordan agter Kommissionen at følge op på John Purvis' betænkning (A5-0476/2003) om »hedge funds«, navnlig muligheden for at etablere et retsgrundlag for regulering af dette marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. april 2004)

I anledning af Europa-Parlamentets afstemning om den betænkning om »hedge funds«, der er forelagt af John Purvis, ønsker José Garcia-Margallo at vide, hvorledes Kommissionen agter at følge op på denne betænkning, herunder om den overvejer at udarbejde et europæisk retsgrundlag for »hedge funds«.

Kommissionen gør først opmærksom på, at den efter det uformelle møde, som økonomi- og finansministrene havde i Oviedo i april 2002, påtog sig at undersøge, hvilken rolle »hedge funds« har. Dette tilsagn var led i en række foranstaltninger, der fulgte i kølvandet på Enron-skandalen.

Sideløbende hermed er der iværksat en række initiativer på internationalt plan om samme emne. Man kan eksempelvis nævne arbejdet inden for rammerne af forum for finansiel stabilitet (FSF), oprettelse på internationalt plan af værdipapirudvalg (IOSCO) og endvidere det arbejde, der er gennemført af nationale reguleringsmyndigheder, f.eks. den amerikanske Securities and Exchange Commission.

John Purvis' betænkning udgør et vigtigt bidrag på dette område. Det understreges, at Kommissionens Generaldirektorat for Det Indre Marked i oktober 2003 nedsatte fire ekspertgrupper for bl.a. at undersøge de strategiske prioriteringer for Kommissionens arbejde de kommende år. En af disse grupper tager sig specifikt af formueforvaltning, en anden tager sig af spørgsmål i forbindelse med værdipapirer. Kommissionen vil naturligvis tage hensyn til konklusionerne fra disse ekspertgrupper, som offentliggøres i slutningen af april 2004. Disse resultater vil være genstand for offentligt samråd fra maj til juli 2004. Der vil blive afholdt en konference på højt niveau i denne periode (den 22. og 23. juni 2004). Det er først efter en analyse af resultaterne af det offentlige samråd og konklusionerne af konferencen på højt niveau, at Kommissionen vil tage offentlig stilling til spørgsmålet om afledte instrumenter og alternative investeringsfonde.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/871 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/871

---

(2004/C 84 E/0964)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0755/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Statistikker vedrørende det harmoniserede forbrugerprisindeks i Europa

Det harmoniserede forbrugerprisindeks, som Eurostat anvender, er et referenceredskab til sammenligning af inflationen i medlemsstaterne, og jeg ønsker ikke at rejse tvivl om, at det er et højtudviklet videnskabeligt instrument, men hvordan forklarer Kommissionen, at borgerne i euroområdet vedvarende har en følelse af, at priserne stiger meget mere, end det fremgår af det harmoniserede forbrugerprisindeks?

Gør Kommissionen sig klart, at denne opfattelse kan få særdeles negative virkninger, hvis det ikke lykkes at modvirke den, eftersom det er velkendt, at inflationsfænomener har ekstremt stor psykosociologisk betydning, og at faldet eller stagnationen i husholdningernes forbrug delvis kan tolkes som et resultat af denne opfattelse, som sandsynligvis er fejlagtig, men som det er nødvendigt at imødegå med overbevisende argumenter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(15. april 2004)

Kommissionen har bemærket uoverensstemmelsen mellem prisstigninger, som registreres i officielle statistikker, f.eks. det harmoniserede forbrugerprisindeks i Europa, og de målinger af opfattelsen af inflation, der foretages i en række medlemsstater. Der er forskellige mulige forklaringer på denne uoverensstemmelse. En forklaring, der understøttes af beviser (se f.eks. Eurostats pressemeddelelse om det harmoniserede forbrugerprisindeks fra juni 2003), hænger sammen med det faktum, at forbrugerne efter overgangen til euroen oplevede betydelige prisstigninger på visse typer varer og tjenester, hovedsagelig små tjenester og nogle hyppigt indkøbte varer. Der er en tendens til, at disse varer har stor indflydelse på, hvorledes forbrugerne opfatter prisudviklingen, samtidig med at prisstigningerne på disse varer på grund af deres forholdsvis ubetydelige vægt i den samlede forbrugskurv, som måles i forbrugerprisindekset, blev opvejet af en mindre prisstigning på andre kategorier af varer og tjenester.

Kommissionen er fuldt ud bekendt med de mulige makroøkonomiske risici som følge af en uoverensstemmelse mellem inflationsopfattelsen og den faktisk registrerede inflation. Kommissionen noterer sig imidlertid, at der også findes andre mere grundlæggende faktorer, som har stærk indflydelse på det private forbrug. De omfatter bl.a. ændringer i ledighedsniveau, i lønninger, i priser på fast ejendom og i medlemsstaternes finanspolitik. På basis af de foreliggende økonomiske informationer ser det imidlertid ud til, at det er usandsynligt, at uoverensstemmelsen mellem den konstaterede og opfattede inflation vil have nogen større indvirkning på udviklingen i det private forbrug i euroområdet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/872 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/872

---

(2004/C 84 E/0965)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0757/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Styrkelse af markedsdeltagernes rolle i processen til integration af de europæiske finansmarkeder

Lamfalussy-proceduren har betydet, at aktørerne på markedet for finansielle tjenesteydelser i væsentlig højere grad deltager ved udarbejdelsen af EU-lovgivningen på området, og dette bidrag er ekstremt positivt.

Koordineringen mellem disse markedsdeltagere bør imidlertid være mere effektiv, for ganske vist skal markedsintegrationen sikres ved lovgivningen, men den skal også sikres ved indbyrdes tilnærmelse mellem de nationale praksis og ved en bedre standardisering af produkterne.

Bør Kommissionen ikke anspore til, at sådanne regler indføres på europæisk niveau, for eksempel i lighed med udviklingen af EONIA (Overnight Interest Rate Index)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederic Bolkestein

(16. april 2004)

Kommissionen glæder sig over, at det ærede medlem deler dens opfattelse af de positive virkninger af Lamfalussy-processen. Den er enig i, at aktørerne inden for værdipapirsektoren i stigende grad skal inddrages i udarbejdelsen af europæisk lovgivning på dette område.

Udover de retlige rammer, der er fastsat for EU-lovgivningen, går Kommissionen generelt ind for ethvert initiativ, som fremmer en bedre integration af de europæiske finansmarkeder og fremmer vækst og udvikling på disse markeder. Et selvstændigt initiativ fra bankerne, som f.eks. udarbejdelsen af en referencesats som EONIA for markederne, er meget positivt og bør støttes.

Fra og med maj 2004 får det europæiske marked for finansielle tjenester utvivlsomt brug for flere europæiske indexer og aftaler, og endog normer for visse produkter. Der er tale om opgaver, som markedsspillerne primært vil kunne tage sig af.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/873 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/873

---

(2004/C 84 E/0966)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0758/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Opsparernes manglende tillid efter de seneste finansskandaler

Hvilke overvejelser gør Kommissionen sig med hensyn til at give borgerne fornyet tillid til finansmarkederne i lyset af de seneste finansskandaler? Hvilke tiltag agter Kommissionen at iværksætte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. april 2004)

Kommissionen er stort set enig i de betænkeligheder, der blev fremført i den beslutning, som Parlamentet vedtog den 11. februar 2004. De fleste af disse betænkeligheder er allerede omfattet af Kommissionens meddelelse om styrkelse af den lovpligtige revision i EU (1), Kommissionens meddelelse om lovpligtig revision i EU: vejen frem (2), handlingsplanen for selskabsret og virksomhedsledelse (3) samt handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser (4). Disse handlingsplaner er blevet finjusteret for at tage hensyn til den seneste udvikling.

Den 16. marts 2004 (5) vedtog Kommissionen et forslag, der fundamentalt ændrer det europæiske lovgivningsgrundlag for revisorer. Forslaget præciserer de lovpligtige revisorers pligter, deres uafhængighed og etik gennem indførelse af et krav om ekstern kvalitetssikring og ved at sikre et solidt offentligt tilsyn med revisorhvervet. Dette betyder en væsentlig udvidelse af anvendelsesområdet for det tidligere Rådets ottende direktiv om selskabsret (5), som kun omhandlede godkendelse af lovpligtige revisorer.

Selv om forslaget blev udarbejdet et godt stykke tid før Parmalat-skandalen, er det blevet justeret for at tage hensyn til de specifikke virkninger af den sag. F.eks. omhandler det koncernrevisioner og offentligt tilsyn. På grundlag af erfaringerne fra Ahold-sagen præciserer forslaget også revisionsudvalgets rolle i relation til den interne kontrol med selskabet. I kølvandet på Ahold-sagen hedder det nu specifikt i forslaget, at i tilfælde af offentlige enheder skal revisionsudvalget overvåge effektiviteten af selskabets interne kontrol, interne revision og risikostyringssystemer.

Endvidere vil det i det foreslåede direktiv blive krævet, at aktive revisorer ikke må deltage i styringen af systemet for offentligt tilsyn med revisorer i offentlige enheder — med andre ord hovedsagelig børsnoterede selskaber, banker og forsikringsselskaber.

Yderligere foranstaltninger vil omfatte et forslag, der kræver mere gennemsigtighed i transaktioner med forbundne parter - især med hensyn til brugen af særlige instrumenter. Forslaget vil endvidere indeholde en redegørelse for bestyrelsesmedlemmernes ansvar for regnskaberne og centrale ikke-finansielle informationer samt børsnoterede selskabers offentliggørelse af en årlig ledelsesrapport. Kommissionen vil desuden udstede en henstilling om eksterne bestyrelsesmedlemmers rolle.

Kommissionen vil foreslå et tredje hvidvaskningsdirektiv, hvori der vil blive fastsat mere detaljerede krav om tilstrækkelig årvågenhed i kunderelationerne inden for alle mellemled - lige fra finansieringsinstitutter til tjenesteleverandører. På baggrund af den rolle, som investeringsbanker, vurderingsbureauer og finansanalytikere spillede i Parmalat-sagen, vil Kommissionen analysere, om der er behov for yderligere regulering.

---

(1)  EUT C 236 af 2.10.2003.

(2)  EFT C 143 af 8.5.1998.

(3)  KOM(2003) 284 endelig udg.

(4)  KOM(1999) 232 endelig udg.

(5)  KOM(2004) 177 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/874 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/874

---

(2004/C 84 E/0967)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0759/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   En generel ramme for at sikre stabiliteten på de europæiske finansielle markeder

Mekanismen for finansiel integration vil få de finansielle institutter til i stigende grad at engagere sig i grænseoverskridende transaktioner, og det kan medføre en stor forøgelse af de systemiske risici og disses grænseoverskridende udbredelse. Agter Kommissionen på denne baggrund at lade de nationale centralbanker og Den Europæiske Centralbank spille en større rolle end i dag, hvor der kun er tale om simpelt samarbejde og udveksling af oplysninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(23. april 2004)

Integrationen af EU's finansielle sektor frembyder en række nye udfordringer med hensyn til finansiel stabilitet, idet forbindelserne på tværs af grænser og sektorer forøger risikoen for smitte. Den finansielle integration kræver derfor en tættere samordning mellem de kompetente nationale myndigheder med ansvar for regulering, kontrol og krisestyring af finansielle institutioner, støttet af hensigtsmæssige lovgivningsmæssige og institutionelle foranstaltninger på EU-plan.

Selv om der findes en omfattende EU-ramme for tilsynslovgivning for den finansielle sektor, er kontrol og krisestyring hovedsagelig de nationale myndigheders opgave. Centralbankernes inddragelse i tilsynet varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Uanset den valgte nationale struktur deler Kommissionen imidlertid det ærede medlems synspunkt om, at der bør gøres mest muligt for at sikre, at alle relevante myndigheder indgår i et effektivt samarbejde på EU-plan.

De to rapporter fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om finansiel stabilitet (april 2000) og krisestyring (april 2001) — de såkaldte Brouwer-rapporter — vurderede, om de eksisterende lovgivnings- og tilsynsstrukturer i EU kunne sikre finansiel stabilitet, og behandlede specifikt spørgsmålene om grænse- og sektoroverskridende samordning mellem nationale tilsynsmyndigheder og centralbanker inden for EU. Disse rapporter konkluderede, at de eksisterende institutionelle ordninger for samarbejde er hensigtsmæssige, men at deres virkemåde bør forbedres. Gennemførelsen af henstillingerne i disse rapporter vurderes regelmæssigt af ØKOFIN-Rådet, og der er gjort betydelige fremskridt.

I 2003 blev der i alle medlemsstater undertegnet et aftalememorandum om samarbejde i krisesituationer mellem banktilsynsmyndigheder og centralbanker, herunder Den Europæiske Centralbank. Kommissionen har desuden foreslået, at Lamfalussy-metoden udvides til alle finansielle sektorer. Dette vil tilvejebringe de rette fora for en styrkelse af samarbejdet mellem nationale tilsynsmyndigheder på EU-plan — herunder om nødvendigt centralbanker. Den nye udvalgsstruktur tager også sigte på at fremme lovgivningsmæssig konvergens mellem medlemsstaterne i deres gennemførelse af EU's finansielle lovgivning. Direktivet om finansielle konglomerater, som vil blive gennemført i medlemsstaterne i august 2004, vil desuden medføre et mere effektivt tilsyn med grænseoverskridende grupper gennem indførelse af en samordnende tilsynsmyndighed.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/874 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/874

---

(2004/C 84 E/0968)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0761/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   EU-passet og salg af finansielle produkter i Europa

Vil en medlemsstat få mulighed for at modsætte sig salg af et finansielt instrument, som har et EU-pas i henhold til værdipapirdirektivet, navnlig hvis den mener, at dette instrument er for risikobetonet for de kunder, som det skal markedsføres over for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(15. april 2004)

Det skal først anføres, at princippet om fuldstændig fri bevægelighed for kapitalbevægelser er fastlagt i traktaten. Med EF-traktatens artikel 56-60 indførtes en ny ordning for kapitalbevægelser. Artikel 56 fastsætter princippet om fuldstændig frie kapitalbevægelser og betalinger, såvel mellem medlemsstaterne som mellem medlemsstaterne og tredjelande. Denne artikel finder direkte anvendelse, og i artikel 58 defineres de områder, hvor medlemsstaterne kan opretholde bestemmelser om information, tilsyn og deres skattelovgivning, uden at kapitalbevægelserne hindres.

I henhold til fællesskabsretten kræves der forhåndsinformation, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel på et reguleret marked.

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 (1) kan værtsmedlemsstaterne ikke modsætte sig eller kræve flere informationer med henvisning til, at dokumentationen om investeringens risikobetonede karakter er ufuldstændig eller utilstrækkelig, når denne dokumentation er godkendt af de kompetente myndigheder i oprindelseslandet.

Derimod indeholder direktivet ikke noget forbud for værtsmedlemslandene mod at fastsætte særlige regler i tilfælde af anvendelse af reklame, når værdipapirer udbydes til offentligheden.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel, og om ændring af direktiv 2001/34/EF, EUT L 345 af 31.12.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/875 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/875

---

(2004/C 84 E/0969)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0767/04

af Brian Crowley (UEN) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om:   Handlingsplanen eEuropa 2005

Der føres for tiden drøftelser om gennemførelsen af handlingsplanen eEuropa 2005.

Kommissionen bedes venligst gøre rede for denne plans garantier for, at den kulturelle og sproglige mangfoldighed til enhver tid vil blive beskyttet inden for rammerne af dette programs gennemførelse; kan Kommissionen desuden garantere, at de fordele, der er forbundet med udviklingen af nye informationsteknologier, vil nå ud til både landdistrikter og byområder samt til perifere områder inden for EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(2. april 2004)

Kommissionen vil gerne endnu en gang understrege, hvor vigtigt det er at bibeholde den sproglige og kulturelle mangfoldighed. Informationssamfundet giver mulighed for at styrke mangfoldigheden og for at tilbyde en lang række tjenester på lokale sprog og tilpasset lokale behov. Handlingsplanen eEurope 2005 sigter mod at fremme udviklingen af tjenesteapplikationer og -indhold, og Kommissionen mener, at dette vil yde et stort bidrag til sikringen af trivslen af europæisk kultur på alle niveauer.

Spørgsmålet drejer sig om de igangværende drøftelser om gennemførelse af eEurope. Vi er i gang med midtvejsevalueringen, som skal sikre, at den handlingsplan, som blev vedtaget af 15 medlemsstater ved Det Europæiske Råd i Sevilla (21. og 22. juni 2002), også passer til et udvidet EU med 25 medlemsstater. Kommissionen gennemførte en meningsmåling i medlemsstaterne og tiltrædelseslandene i slutningen af 2003, og det overvejende svar var at eEurope er et værdifuldt program og at der ikke er behov for ændre på dets mål. Det er en tillidserklæring fra hele Europa til eEurope's strategi og mål, som omfatter sproglig og kulturel mangfoldighed og etableringen af et informationssamfund for alle, herunder i by- og landområder samt yderligtliggende områder.

eEurope er fællesbetegnelsen for en lang række aktioner og programmer, hvoraf et af de vigtigste i forhold til mangfoldigheden er programmet vedrørende e-indhold (eContent). Dette program støtter en øget adgang til, brug og distribution af europæisk digitalt indhold. Det sigter mod at fremme alles adgang til digitalt indhold af høj kvalitet på de globale net, på en lang række sprog. Kommissionen vedtog den 19. december 2002 et arbejdsprogram for 2003 og 2004 med et forventet budget på 26,5 mio. EUR i 2004.

Kommissionen har også fremlagt forslag til et nyt program eContentplus (2005-2008), som skal støtte udviklingen af flersprogligt indhold til innovative online-tjenester i hele EU. Det nye program fokuserer på tre områder: geografiske oplysninger, uddannelsesmateriale og kulturelt indhold, og sigter mod at understøtte en kombination af information fra forskellige systemer — uanset format, sprog eller geografisk placering.

For så vidt angår sikringen af, at de teknologiske fordele når ud i alle områder, har Kommissionen taget skridt til at allokere ressourcer til områder, som kunne tænkes at blive forsømt. Handlingsplanen eEurope 2005 konstaterer, at der er et behov i EU for udbredt adgang til bredbåndstjenester til konkurrencedygtige priser. Selv om investeringerne i bredbånd hovedsageligt vil komme fra den private sektor, foreslås det i handlingsplanen at støtte udbredelsen i ugunstigt stillede områder. Med dette mål for øje har Kommissionen udsendt et internt arbejdsdokument om »Guidelines on the criteria and modalities of the use of structural funds in electronic communications« (1). Formålet med disse retningslinjer er at hjælpe medlemsstaterne og regionerne med at forberede deres projekter for infrastruktur til elektronisk kommunikation (herunder bredbånd) til ansøgning om støtte fra Den europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

---

(1)  SEK(2003) 895.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/876 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/876

---

(2004/C 84 E/0970)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0771/04

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. marts 2004)

Om:   La Breña II-dæmningen — kompensationsforanstaltninger

Kommissionens beslutning i december 2003 om at bidrage med 80 mio. EUR til finansieringen af La Breña-dæmningen, som er en del af den spanske nationale hydrologiske plan, omfattede en række kompensationsforanstaltninger, som man var nået til enighed om med de spanske myndigheder. Disse må formodes at skulle mindske projektets negative virkninger.

Kommissionen bedes venligst forelægge en liste over disse kompensationsforanstaltninger. Hvordan mener Kommissionen i betragtning af, at den nye dæmning vil skabe et bassin, der er fire gange så stort som det nuværende, midt i et Natura 2000-område, at det vil være muligt at kompensere for ødelæggelsen af over 2000 ha levesteder af høj kvalitet? Hvorledes har Kommissionen udregnet værdien af disse levesteder, som sikrer forbindelsen mellem de to sidste bestande af iberisk los i Spanien?

Hvorledes vil den gunstige bevaringsstatus for prioriterede arter (den iberiske los), som habitatdirektivets bilag II og IV omhandler, blive sikret i dette projekt?

Hvorledes har Kommissionen endelig til hensigt at overvåge anvendelsen af disse kompensationsforanstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. april 2004)

Kommissionen henviser til sit svar på det ærede medlems mundtlige spørgsmål H-120/04, som blev fremsat ved Parlamentets plenarmøde den 1. marts (1) og kan give følgende yderligere oplysninger:

De kompensationsforanstaltninger, som de spanske myndigheder har forelagt i forbindelse med reservoirprojektet La Breña II er omfattende og burde udligne eventuelle marginale virkninger. Det foreslås at ekspropriere et område på 2 134 ha med henblik på at kompensere for tabet af lossens levesteder og at iværksætte et aktivt forvaltningsprogram for lossen. Kompensationsforanstaltningerne i forbindelse med den iberiske los er ikke kun fokuseret på bevaring af levestederne og genudsætning af rovdyr; de sigter også mod at løse problemerne med forbindelsen mellem to grupper af den iberiske los. Det er grunden til, at der er uarbejdet særlige foranstaltninger til forbedring af de naturlige forbindelseskorridorer. Herudover omfatter foranstaltningerne ikke alene den iberiske los, men også andre vigtige arter på stedet, således at der tages hensyn til den overordnede sammenhæng mellem dem.

De foreslåede kompensationsforanstaltninger blev udarbejdet af promotoren med støtte fra vigtige videnskabelige institutioner som den biologiske forsøgsstation (Estación Biológica Doñana) og miljødepartementet ved Cordobas universitet. Foranstaltningerne er blevet vurderet af Andalusiens miljøministerium og det spanske miljøministerium i forbindelse med arbejdet i ekspertgruppen for den iberiske los. Begge ministerier har afgivet en positiv vurdering.

Reservoiret er placeret sydøst for Natura 2000-området og overlapper områdets grænser. Det må siges at være perifert i forhold til Natura 2000-området. Projektet kommer til at berøre 625 ha, hvilket er ca. 1,05 % af områdets 60 000 ha.

Kommissionen offentliggør listen over kompensationsforanstaltninger og sin holdning til sagen samt anden foreliggende miljøinformation om projektet jf. artikel 4, stk. 4, og artikel 4, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (2).

Kommissionen mener ud fra de forventelige virkninger af La Breña II-reservoiret på den prioriterede art iberisk los og arterne i bilag I til fugledirektivet (3) samt de forventede resultater af de planlagte kompensationsforanstaltninger, som er indeholdt i det kompensationsprojekt, som er udarbejdet af den kompetente myndighed, at det kan konkluderes, at den overordnede sammenhæng i Natura 2000-nettet ikke påvirkes i nævneværdig grad på langt sigt.

Kommissionen forventer at modtage årlige overvågningsrapporter om gennemførelsen af projektet fra det spanske myndigheder.

---

(1)  Skriftligt svar den 9.3.2003.

(2)  EFT L 145 af 31.5.2001.

(3)  Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, EFT L 103 af 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/877 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/877

---

(2004/C 84 E/0971)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0780/04

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Krænkelse af religionsfriheden i Det Forenede Kongerige

Under henvisning til:

| — | artikel 9 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, |
| --- | --- |

—

artikel 9 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder,

| — | artikel 10 og 22 i EU's charter om grundlæggende rettigheder, |
| --- | --- |

—

artikel 10 og 22 i EU's charter om grundlæggende rettigheder,

| — | artikel 6 i EU-traktaten, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-traktaten,

| — | det amerikanske udenrigsministeriums årsrapport fra 2 003 om religionsfrihed, |
| --- | --- |

—

det amerikanske udenrigsministeriums årsrapport fra 2 003 om religionsfrihed,

og ud fra følgende betragtninger:

| — | i Det Forenede Kongerige har Unification Church søgt at få tilbagekaldt forbuddet mod, at dets leder, pastor Sun Myung Moon, rejser ind i landet, |
| --- | --- |

—

i Det Forenede Kongerige har Unification Church søgt at få tilbagekaldt forbuddet mod, at dets leder, pastor Sun Myung Moon, rejser ind i landet,

| — | ved brev af 15. maj fik pastor Moon at vide, at han ikke burde forsøge at komme ind i landet, idet hans tilstedeværelse ville være i strid med hensynet til den offentlige orden at gøre. |
| --- | --- |

—

ved brev af 15. maj fik pastor Moon at vide, at han ikke burde forsøge at komme ind i landet, idet hans tilstedeværelse ville være i strid med hensynet til den offentlige orden at gøre.

Er Kommissionen klar over de her beskrevne forhold?

Betragter Kommissionen de beskrevne handlinger som værende i strid med de grundlæggende rettigheder, der er sikret i artikel 10 og 22 i EU's charter om grundlæggende rettigheder, og som således vedrører den væsentligste del af indholdet af disse, som udtrykkeligt sikres ved artikel 52 i samme regelsæt?

Mener Kommissionen, at disse forhold er i modstrid med artikel 6 i TEU og dermed med de principper om respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende rettigheder, der er fælles for alle medlemsstaterne?

Kan Kommissionen oplyse, hvordan den agter at få Det Forenede Kongerige til at afholde sig fra denne adfærd, der er i strid med retten til religionsfrihed?

Hvis der ikke følger en udtrykkelig fordømmelse af de her beskrevne handlinger fra denne fællesskabsinstitution, på hvilke retsprincipper vil den da støtte sin holdning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(22. april 2004)

Kommissionen har ikke kendskab til de forhold, som det ærede medlem omtaler.

Med hensyn til det indrejseforbud, som de britiske myndigheder har udstedt over for lederen af Unification Church, Sun Myung Moon, skal Kommissionen påpege, at beskyttelsen af den offentlige orden og den interne sikkerhed i henhold til EF-traktaten henhører under den enkelte medlemsstats kompetence, og en medlemsstat kan nægte at lade en tredjelandsstatsborger indrejse og opholde sig på dens område af disse grunde.

Det skal desuden understreges, at Kommissionen kun har kompetence til at gribe ind over for eventuelle krænkelser af de grundlæggende rettigheder, herunder religionsfriheden, hvis krænkelserne sker inden for rammerne af fællesskabsretten og gennemførelsen heraf, og for så vidt som Sun Myung Moon ikke er statsborger i en anden medlemsstat end Det Forenede Kongerige.

Endelig skal det fastslås, at en person, som mener, at hans grundlæggende rettigheder er blevet krænket, har mulighed for at klage til den europæiske menneskerettighedsdomstol efter at have udtømt de interne retsmidler.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/878 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/878

---

(2004/C 84 E/0972)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0781/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Liberalisering af elmarkedet — Koncessioner til kraftproduktion

Forskelle i systemerne virker forstærkende på skævhederne, hvilket øger konkurrencepresset på medlemsstaterne, som allerede har fastlagt koncessionernes nøjagtige gyldighedsperiode. Et asymmetrisk marked ville ikke alene gøre konkurrencen ubæredygtig, men også kunne udgøre en risiko for dele af liberaliseringsprocessen på elmarkedet. Dette fører til spørgsmålet, om der i øjeblikket arbejdes på korrigerende foranstaltninger og indgreb, der er rettet mod dette område.

Kan Kommissionen fremlægge oplysninger om, hvordan koncessions- og godkendelsessystemerne virker i de forskellige EU-medlemsstater og i de nye ansøgerlande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. april 2004)

Der må skelnes mellem liberaliseringen af elektricitetsmarkedet og de relevante godkendelsesprocedurer for vandkraftværker.

EU har med vandrammedirektivet (1) udarbejdet en omfattende lovgivning for vandpolitik.

Dette direktiv:

| — | gælder for alle vandforekomster (floder, søer, grundvand og kystvande) |
| --- | --- |

—

gælder for alle vandforekomster (floder, søer, grundvand og kystvande)

| — | gælder for alle kilder til menneskelig indflydelse på vand (herunder bl.a. elektricitetsfremstilling ved hjælp af varmekraftværker eller vandkraftværker) |
| --- | --- |

—

gælder for alle kilder til menneskelig indflydelse på vand (herunder bl.a. elektricitetsfremstilling ved hjælp af varmekraftværker eller vandkraftværker)

| — | opstiller som obligatorisk mål, at alt vand inden 2 015 skal opnå/bevare en god tilstand, og forbinder dette med en klausul om, at forringelse ikke må ske |
| --- | --- |

—

opstiller som obligatorisk mål, at alt vand inden 2 015 skal opnå/bevare en god tilstand, og forbinder dette med en klausul om, at forringelse ikke må ske

| — | underkaster alle relevante former for påvirkning af vand (f.eks. indvinding, opstemning, omledning af flodløb og udledning af spildevand) en godkendelsesprocedure. Disse godkendelser skal regelmæssigt genbehandles og om nødvendigt ajourføres. |
| --- | --- |

—

underkaster alle relevante former for påvirkning af vand (f.eks. indvinding, opstemning, omledning af flodløb og udledning af spildevand) en godkendelsesprocedure. Disse godkendelser skal regelmæssigt genbehandles og om nødvendigt ajourføres.

Direktivet gennemføres gradvis, således at omsætningen til national lovgivning skal ske inden 22. december 2003 (de nye medlemsstater: 1. maj 2004), den første analyse af belastninger og påvirkning skal finde sted inden 22. december 2004, og udarbejdelsen af vandområdeplaner under fuld offentlig deltagelse skal være færdig inden 22. december 2009.

Kommissionen mener, at dette direktiv med sin gennemførelse ikke blot vil sikre god vandkvalitet (»god tilstand«), men også et solidt og forudsigeligt grundlag for tekniske, økonomiske og politiske beslutninger, og således skabe ensartede vilkår, samtidig med at der tages hensyn til de forskellige hydrologiske og miljømæssige betingelser i unionens forskellige regioner. Siden 2 001 er direktivets gennemførelse blevet suppleret med en omfattende indsats fra Kommissionens, medlemsstaternes, (herunder også de nye medlemsstater), de private organisationers og interessegruppernes side inden for rammerne af en fælles gennemførelsesstrategi.

Vandrammedirektivet og dets bestemmelser vil gælde for de nye medlemsstater, som tiltræder EU den 1. maj 2004, på samme måde, som det gælder for de nuværende medlemsstater. Der er ikke nogen overgangsperiode.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/879 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/879

---

(2004/C 84 E/0973)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0782/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Liberalisering af elmarkedet — Særlige beskyttelsesforanstaltninger

Som led i liberaliseringen af elmarkedet bør det især overvejes, om der — under hensyntagen til den fri etableringsret — skal udarbejdes særlige bestemmelser for bjergområder, hvor den bæredygtige miljøudvikling i disse områder gives førsteprioritet. Denne særlige hensyntagen fra lovgivningsmyndighedens side bør afspejle sig eksplicit i betingelserne for udstedelse/fornyelse af koncessioner til vandafledninger til elproduktion samt i indførelsen af velegnede tvungne kontrolforanstaltninger for så vidt angår administrationen af selve koncessionen.

Finder Kommissionen inden for rammerne af den omtalte liberaliseringsproces, at indførelsen af beskyttelsesbestemmelser til fordel for bestemte »følsomme« områder er legitim?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. april 2004)

EU har med vandrammedirektivet (1) udarbejdet en omfattende lovgivning for vandpolitik.

Dette direktiv:

| — | gælder for alle vandforekomster (floder, søer, grundvand og kystvande) |
| --- | --- |

—

gælder for alle vandforekomster (floder, søer, grundvand og kystvande)

| — | gælder for alle kilder til menneskelig indflydelse på vand (herunder bl.a. elektricitetsfremstilling ved hjælp af varmekraftværker eller vandkraftværker) |
| --- | --- |

—

gælder for alle kilder til menneskelig indflydelse på vand (herunder bl.a. elektricitetsfremstilling ved hjælp af varmekraftværker eller vandkraftværker)

| — | opstiller som obligatorisk mål, at alt vand inden 2 015 skal opnå/bevare en god tilstand, og forbinder det med en klausul om, at forringelse ikke må ske |
| --- | --- |

—

opstiller som obligatorisk mål, at alt vand inden 2 015 skal opnå/bevare en god tilstand, og forbinder det med en klausul om, at forringelse ikke må ske

| — | kræver fuldt hensyn til beskyttede områder (f.eks. fredede naturområder, drikkevandsindvindings-områder, badeområder) |
| --- | --- |

—

kræver fuldt hensyn til beskyttede områder (f.eks. fredede naturområder, drikkevandsindvindings-områder, badeområder)

| — | underkaster alle relevante former for påvirkning af vand (f.eks. indvinding, opstemning, omledning af flodløb og udledning af spildevand) en godkendelsesprocedure. Disse godkendelser skal regelmæssigt genbehandles og om nødvendigt ajourføres. |
| --- | --- |

—

underkaster alle relevante former for påvirkning af vand (f.eks. indvinding, opstemning, omledning af flodløb og udledning af spildevand) en godkendelsesprocedure. Disse godkendelser skal regelmæssigt genbehandles og om nødvendigt ajourføres.

Direktivet gennemføres således at omsætningen til national lovgivning skal ske inden den 22. december 2 003 (de nye medlemsstater: den 1. maj 2004), den første analyse af belastning og påvirkninger skal finde sted inden den 22. december 2004, og udarbejdelsen af vandområdeplaner under fuld offentlig deltagelse skal være færdig inden den 22. december 2009.

Kommissionen mener, at dette direktiv med sin gennemførelse ikke blot vil sikre god vandkvalitet (»god tilstand«), men også et solidt og forudsigeligt grundlag for tekniske, økonomiske og politiske beslutninger og således skabe ensartede vilkår, samtidig med at der tages hensyn til forskellige hydrologiske og miljømæssige forhold i Unionens forskellige regioner og i de særligt beskyttede områder. Dette afspejles også i det ufravigelige princip, at miljøforudsætningen »god tilstand« skal gå ud fra de uberørte vandforekomsters tilstand i det pågældende område, og kræver således en målsætningstilpasning, som bygger på klare bestemmelser. Skønt direktivet således allerede opstiller ambitiøse miljømålsætninger, fastsætter EF-traktaten, at medlemsstaterne kan indføre eller fastholde endnu strengere beskyttelsesforanstaltninger. (2)

Direktivets gennemførelse er siden 2 001 blevet suppleret med en omfattende indsats fra Kommissionens, medlemsstaternes herunder de nye medlemsstater, de private organisationers og interessegruppernes side inden for rammerne af en fælles gennemførelsesstrategi.

Vandrammedirektivet og dets bestemmelser vil gælde for de nye medlemsstater, som tiltræder EU den 1. maj 2004, på samme måde, som det gælder for de nuværende medlemsstater. Der er ikke nogen overgangsperiode.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.

(2)  EF-traktatens artikel 176 i den kodificerede udgave af traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, EFT C 325 af 24.12.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/880 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/880

---

(2004/C 84 E/0974)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0785/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Udvisning af forældre til statsborgere i Irland/EU

Er Kommissionen klar over, at 11 000 forældre til børn født i Irland nu risikerer at være tvunget til at forlade Irland? Dette sker til trods for, at de pågældende børn er født i Irland og derfor er statsborgere i Irland/EU. Politikken med at tillade udvisning af forældre til børn, der er statsborgere i Irland/EU kan komme til at betyde, at disse børn bliver tvunget til at forlade Irland og følge deres forældre for at bo i lande, hvor deres rettigheder, som anført i den europæiske menneskerettighedskonvention, måske ikke beskyttes.

Har Kommissionen været i kontakt med den irske regering med hensyn til rettighederne for de statsborgere i Irland/EU, hvis forældre står over for at blive udvist? Er Kommissionen enig i, at denne politik diskriminerer disse mindreårige borgere, hvis forældre er statsborgere i tredjelande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(7. april 2004)

Den situation, der beskrives af det ærede medlem, vedrører børn født i Irland af forældre, der er statsborgere i et tredjeland. I lighed med enhver anden person, der er født i Irland, får disse børn irsk nationalitet i kraft af territorialprincippet. Hvad angår udvisning af statsborgere, henvises der til artikel 3, stk. 1, i protokol nr. 4 til Den Europæiske Konvention om Beskyttelse af Menneskerettigheder, hvori det hedder, at »ingen kan ved individuel eller kollektiv foranstaltning udvises fra den stat, hvor han er statsborger«.

Hvis disse børn imidlertid ikke har udøvet deres ret til fri bevægelighed og har forladt Irland for at bosætte sig i en anden medlemsstat, er det ikke muligt at anvende fællesskabsrettens principper i det foreliggende tilfælde. Under disse omstændigheder finder den irske ret anvendelse for børn, der er født i Irland af forældre, der er statsborgere i et tredjeland. Kommissionen kan derfor ikke besvare de stillede spørgsmål.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/881 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/881

---

(2004/C 84 E/0975)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0791/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Overgreb på naturparken Ria Formosa (Natura 2000-område)

I 1999 tildelte de portugisiske myndigheder Parque Natural da Ria Formosa (syd for Faro på Algarvekysten) status som særligt beskyttet område i overensstemmelse med artikel 4 i fugledirektivet (79/409/EØF (1)). Under pres fra den voksende turistbranche synes Rio Formosa at være blevet kastebold for projektmagere, som — ifølge officielle planer — vil udvikle i alt 21 golfbaner og 9 lystbådehavne foruden 10 byggearealer til opførelse af lejligheder og villaer (kilde: Expresso den 11. august 2001).

I de forløbne år er der allerede 25 ynglefuglearter, som helt eller delvist er forsvundet fra dette område, herunder isfugl, nathejre, agerhøne, rødhovedet and og purpurhejre. Også rovfuglebestanden er gået drastisk tilbage, fordi kaniner, harer og pindsvin allerede er forsvundet.

Der bliver fældet skov (illegalt), og visse skovbrande synes ikke at være opstået spontant. Ria Formosa-parken (på godt 23 000 hektar) synes ikke at nyde godt af beskyttelse fra myndighedernes side og bliver negligeret. Den enestående klitvegetation i sumpområderne forsvinder som følge af forurening med spildevand fra floder, der udmunder i lagunerne. Det snavsede vand øger risikoen for malaria. Ifølge Portugals statistiske kontor INE (The News, 14. februar 2004), døde der i 2 001 tolv mennesker af malaria i Portugal.

Deler Kommissionen den opfattelse, at denne enestående naturpark bliver ofret til fordel for økonomiske aktiviteter, som er ude af trit med den tilsigtede særlige beskyttelse af Ria Formosa?

Har Kommissionen planer om at henlede de portugisiske myndigheders opmærksomhed på fejludviklingen i og omkring dette naturområde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. april 2004)

I forespørgslen redegøres der for en række forskellige trusler mod naturreservatet Ria Formosa, der især skyldes projekter, der går ud på at opføre turistfaciliteter og anlægge golfbaner.

I naturreservatet ligger »Ria Formosa/Castro Marim«, der af Portugal er foreslået som lokalitet af fællesskabsbetydning i henhold til artikel 4 i direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (2), og »Ria Formosa«, der af Portugal er udpeget som særligt beskyttet område i henhold til artikel 4 i direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle.

I forbindelse med artikel 7 og 6 i direktiv 92/43/EØF følger heraf, at de portugisiske myndigheder er forpligtet til at træffe passende foranstaltninger for at undgå forringelse af naturtyperne og levestederne for arterne i de nævnte beskyttede områder samt forstyrrelser af de arter, for hvilke områderne er udpeget. Af samme bestemmelser følger desuden, at alle planer eller projekter, der ikke er direkte forbundet med eller nødvendige for forvaltningen af de pågældende områder, men som i sig selv eller i forbindelse med andre planer og projekter kan påvirke dem væsentligt, skal vurderes med hensyn til deres virkninger på områderne under hensyn til de bevaringsmålsætninger, der er opstillet for disse områder.

Kommissionen har allerede flere gange måttet gribe ind over for de portugisiske myndigheder i forbindelse med klager over manglende overholdelse af ovennævnte bestemmelser i de pågældende beskyttede områder, og i disse tilfælde har det blandt andet drejet sig om gennemførelse af en række af klagerne udpegede turismeprojekter.

Det ærede medlem henviser i sin forespørgsel til generelle oplysninger i den portugisiske presse, men angiver ikke hvilke projekter der er ved at blive gennemført i de beskyttede områder.

Kommissionen opfordrer derfor det ærede medlem til at identificere de pågældende projekter, så den kan kontakte de nationale myndigheder og ud fra de indhentede oplysninger eventuelt indlede en overtrædelsesprocedure over for Portugal.

---

(1)  EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

(2)  EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/882 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/882

---

(2004/C 84 E/0976)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0807/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Manglende gyldighed af flyvercertifikat til civilluftfart ved brug i en anden medlemsstat eller efter revision af reglerne for ATPL-certifikater

| 1. | Er Kommissionen bekendt med, at det tilsyneladende kan forekomme, at en person, der i 1990'erne via Schiphols erhvervspilotuddannelse (Opleiding Beroepsvliegers Schiphol, OBS) med udmærkelse i såvel teori som praksis erhverver et teoretisk erhvervspilotcertifikat (det nederlandske ATPL-certifikat), men derefter grundet manglende beskæftigelsesmuligheder i Nederlandene søger arbejde som pilot i Tyskland og som følge af, at det nederlandske certifikat hovedsageligt ikke anerkendes der, også skulle erhverve et tysk ATPL-certifikat ved RWL i Mönchengladbach? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med, at det tilsyneladende kan forekomme, at en person, der i 1990'erne via Schiphols erhvervspilotuddannelse (Opleiding Beroepsvliegers Schiphol, OBS) med udmærkelse i såvel teori som praksis erhverver et teoretisk erhvervspilotcertifikat (det nederlandske ATPL-certifikat), men derefter grundet manglende beskæftigelsesmuligheder i Nederlandene søger arbejde som pilot i Tyskland og som følge af, at det nederlandske certifikat hovedsageligt ikke anerkendes der, også skulle erhverve et tysk ATPL-certifikat ved RWL i Mönchengladbach?

| 2. | Er Kommissionen bekendt med, at det ligeledes kan forekomme, at den pågældende først arbejdede med sit tyske certifikat i to år hos Air Berlin (Berlin og Paderborn) og derefter syv år hos Virgin-Express i Belgien som pilot på alle typer Boeing-fly i Europa, Mellemøsten og Afrika, men derefter mistede retten til at flyve, fordi der blev indført nye internationale JAR-certifikater, som ikke længere automatisk forlænges hvert halve år samtidig med lægeattesten? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen bekendt med, at det ligeledes kan forekomme, at den pågældende først arbejdede med sit tyske certifikat i to år hos Air Berlin (Berlin og Paderborn) og derefter syv år hos Virgin-Express i Belgien som pilot på alle typer Boeing-fly i Europa, Mellemøsten og Afrika, men derefter mistede retten til at flyve, fordi der blev indført nye internationale JAR-certifikater, som ikke længere automatisk forlænges hvert halve år samtidig med lægeattesten?

| 3. | Er det efter Kommissionens opfattelse acceptabelt, at denne forlængelse blev nægtet, fordi punktet »Fjerntrafik« (tilladelse til flyvninger over Atlanten) kun findes i det nederlandske certifikat, selv om den pågældende som led i erhvervelsen af det tyske certifikat gentog denne del af uddannelsen, men blev fritaget fra eksamen heri, da dette punkt i den nederlandske eksamen blev anerkendt? Er det almindeligt, at det tyske luftfartsdirektorat (LBA) i Braunschweig i første omgang kun reagerer på indenlandske JAR-ansøgninger for derefter at udstede et certifikat til de oversete udenlandske certifikatindehavere, som kun er gyldigt i Tyskland? |
| --- | --- |

3.

Er det efter Kommissionens opfattelse acceptabelt, at denne forlængelse blev nægtet, fordi punktet »Fjerntrafik« (tilladelse til flyvninger over Atlanten) kun findes i det nederlandske certifikat, selv om den pågældende som led i erhvervelsen af det tyske certifikat gentog denne del af uddannelsen, men blev fritaget fra eksamen heri, da dette punkt i den nederlandske eksamen blev anerkendt? Er det almindeligt, at det tyske luftfartsdirektorat (LBA) i Braunschweig i første omgang kun reagerer på indenlandske JAR-ansøgninger for derefter at udstede et certifikat til de oversete udenlandske certifikatindehavere, som kun er gyldigt i Tyskland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. april 2004)

Som det ser ud i dag, er betingelserne for udstedelse af certifikater til cockpitpersonale ikke harmoniseret på EU-plan. Imidlertid gælder ifølge Rådets direktiv 91/670/EØF af 16. december 1991 (1) princippet om gensidig anerkendelse inden for Fællesskabet af certifikater, der er udstedt af medlemsstaterne.

Dette direktiv forpligter medlemsstaterne til at anerkende certifikater, der er udstedt af andre medlemsstater, på grundlag af »ækvivalente krav«. Hvis der er begrundet tvivl om ækvivalensen af et givet certifikat, kan værtsmedlemsstaten anse, at supplerende krav og/eller prøver er nødvendige, for at certifikatet kan anerkendes.

Ifølge direktivet skal medlemsstaterne også anerkende certifikater, der er udstedt i overensstemmelse med kravene i bilag 1 til Chicago-konventionen om international civil luftfart, når indehaveren opfylder særlige valideringskrav.

Medlemsstaterne er naturligvis også underlagt EF-traktatens generelle bestemmelser om fri bevægelighed, etableringsret og forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, såvel som Domstolens overordnede principper og retspraksis for gensidig anerkendelse.

Direktiv 91/670/EØF hindrer ikke medlemsstaterne i at ændre de nationale betingelser for udstedelse af certifikater eller begrænse gyldighedsperioden for anerkendelsen af et certifikat fra en anden medlemsstat, navnlig ikke, hvis det oprindelige certifikat har en begrænset gyldighedsperiode. Direktivet tillader også medlemsstaterne at gøre anerkendelsen betinget af, at certifikatet fortsat opfylder de gældende krav i værtsmedlemsstaten, herunder kravet om en gyldig lægeattest for certifikatindehaverens sundhedstilstand.

I mangel af præcise oplysninger om den konkrete sag henviser Kommissionen det ærede medlem til svaret i det første afsnit ovenfor.

---

(1)  EFT L 373 af 31.12.1991.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/883 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/883

---

(2004/C 84 E/0977)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0816/04

af Stefano Zappalà (PPE-DE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Anerkendelse af eksamensbevis

Luca Ghezzi, som er bosiddende i Camucia di Cortona (Arezzo), er tekniker og har autorisation til at udøve selvstændig virksomhed.

Han har søgt om at kunne undervise ved den tekniske uddannelsesinstitution »G. Galilei« i via D. Menci, Arezzo.

Skolelederen har afvist at anerkende hans eksamensbevis og dermed tilsyneladende ladet hånt om den tabel, som er blevet vedtaget sammen med ministerdekret nr. 40 af 16. april 2003, der er en gennemførelse af direktiverne 89/48/EØF (1)og 92/51/EØF (2), og ministerdekret nr. 201 af 25. maj 2000, bilag A, afsnit B, stk. 3.

Hvis ovenstående er korrekt, bedes Kommissionen svare på, hvilke forholdsregler den har til hensigt at tage for at sikre, at EU-regler og de nationale gennemførelsesbestemmelser overholdes.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. april 2004)

Kommissionen har følgende bemærkninger til det ærede medlems spørgsmål:

| — | Blandt EF-traktatens grundlæggende principper er fri etableringsret, fri udveksling af tjenesteydelser og arbejdstagernes frie bevægelighed. For at disse friheder kan udnyttes i praksis, er der vedtaget en række retsforskrifter. Ved direktiv 89/48/EØF (3) og 92/51/EØF (4), som det ærede medlems henviser til, er der således indført en generel ordning for medlemsstaternes gensidige anerkendelse af eksamensbeviser. I henhold til disse direktiver kan en medlemsstat i princippet ikke nægte en EU-borger adgang til et lovreguleret erhverv og til at udøve det på dens område, hvis den pågældende EU-borger har det eksamensbevis, der i vedkommendes hjemland eller seneste opholdsland kræves for at kunne udøve det pågældende erhverv. Hvis den uddannelse, ansøgeren har taget, imidlertid på væsentlige punkter er forskellig fra den uddannelse, der kræves i værtslandet, kan man her kræve, at ansøgeren enten fremlægger dokumentation for erhvervserfaring, eller at vedkommende gennemgår en prøvetid eller en egnethedsprøve. |
| --- | --- |

—

Blandt EF-traktatens grundlæggende principper er fri etableringsret, fri udveksling af tjenesteydelser og arbejdstagernes frie bevægelighed. For at disse friheder kan udnyttes i praksis, er der vedtaget en række retsforskrifter. Ved direktiv 89/48/EØF (3) og 92/51/EØF (4), som det ærede medlems henviser til, er der således indført en generel ordning for medlemsstaternes gensidige anerkendelse af eksamensbeviser. I henhold til disse direktiver kan en medlemsstat i princippet ikke nægte en EU-borger adgang til et lovreguleret erhverv og til at udøve det på dens område, hvis den pågældende EU-borger har det eksamensbevis, der i vedkommendes hjemland eller seneste opholdsland kræves for at kunne udøve det pågældende erhverv. Hvis den uddannelse, ansøgeren har taget, imidlertid på væsentlige punkter er forskellig fra den uddannelse, der kræves i værtslandet, kan man her kræve, at ansøgeren enten fremlægger dokumentation for erhvervserfaring, eller at vedkommende gennemgår en prøvetid eller en egnethedsprøve.

| — | Det fremgår heraf, at de nævnte direktiver udelukkende finder anvendelse, når en EU-borger ønsker at udøve et lovreguleret erhverv i en anden medlemsstat end den, hvor vedkommende har fået sin faglige kvalifikationer, og ikke, når der er tale om rent interne forhold i en medlemsstat. Af de oplysninger, det ærede medlem har fremlagt, fremgår det imidlertid ikke, at Luca Ghezzi skulle have fået sine faglige kvalifikationer uden for Italien. Ud fra de fremlagte oplysninger er der således ikke noget, der tyder på, at de nævnte direktiver er overtrådt. |
| --- | --- |

—

Det fremgår heraf, at de nævnte direktiver udelukkende finder anvendelse, når en EU-borger ønsker at udøve et lovreguleret erhverv i en anden medlemsstat end den, hvor vedkommende har fået sin faglige kvalifikationer, og ikke, når der er tale om rent interne forhold i en medlemsstat. Af de oplysninger, det ærede medlem har fremlagt, fremgår det imidlertid ikke, at Luca Ghezzi skulle have fået sine faglige kvalifikationer uden for Italien. Ud fra de fremlagte oplysninger er der således ikke noget, der tyder på, at de nævnte direktiver er overtrådt.

---

(1)  EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16.

(2)  EFT L 209 af 24.7.1992, s. 25.

(3)  Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (EFT L 19 af 24.1.1989).

(4)  Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 209 af 24.7.1992).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/884 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/884

---

(2004/C 84 E/0978)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0818/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Deponering af slam i området Ingensche Waarden

Provinsen Gelderland agter at give tilladelse til deponering af 11 mio. m3 slam i et sandudvindingsområde ved Ingen. Ifølge planen skal den eksisterende sandgrube uddybes fra 25 til ca. 40 meters dybde ved hjælp af to sandsugere.

Hensigten er, at man over et forventet tidsrum på 15-20 år vil deponere (opmudret) slam, som bl.a. kommer fra flodlejer. Slam i klasse 3 og 4 indeholder bl.a. tungmetaller.

Tidevandsområdet Ingensche Waarden er — som en del af Nedre Rhin — udpeget som et særligt bevaringsområde inden for rammerne af Natura 2000. Området er kendt som overvintringsområde for pibesvanen og blisgåsen og som rugeplads for engsnarren.

Ifølge den obligatoriske miljøvurderingsrapport forventes der — som følge af deponeringen — ikke omfattende ødelæggelser.

Ikke desto mindre omtales der i miljøvurderingsrapporten intet alternativ til slamdeponering, såsom forarbejdning til klinker eller mursten eller som vejbygningsmateriale.

Der tales heller ikke om kompenserende (natur)foranstaltninger. Det regionale miljøvurderingsudvalg konstaterer, at der i den foreliggende rapport ikke blev henvist til den manglende viden om de rent faktiske følger af forureningskoncentrationer for vilde dyr og planter.

Under og efter deponeringen af det udgravede materiale vil der midlertidigt være tale om en dårligere lokal vandkvalitet. Det kan ikke udelukkes, at der for nogle stoffers vedkommende vil være tale om en midlertidig overskridelse af det maksimalt tilladte risikoniveau. I miljøvurderingsrapporten foretages der ingen kvantificering af de eventuelle øko (toksiko)logiske risici i sådanne situationer for særlige førerarter.

Habitat-direktivet og vurderingsrammen for Habitat-direktivet finder anvendelse for de særlige beskyttelsesområder, hvilket betyder, at indgreb i disse områders naturlige karakteristika kun er tilladt, hvis der ingen alternativer findes, og hvis der er tale om tvingende grunde af stor betydning for offentligheden.

Mener Kommissionen, at denne fremgangsmåde er i modstrid med principperne i Habitat-direktivet, direktivet om vilde fugle og Natura 2000?

Har Kommissionen til hensigt at undersøge samtlige aktiviteter i særlige beskyttelsesområder, først og fremmest i Waal's og Nedre Rhins flodbækken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(29. april 2004)

I henhold til artikel 6, stk. 3, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1), som ifølge dets artikel 7 også gælder særligt beskyttede områder, der er udlagt i medfør af Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2), skal alle planer eller projekter, der ikke er direkte forbundet med eller nødvendige for lokalitetens forvaltning, men som kan påvirke en sådan lokalitet væsentligt, vurderes med hensyn til deres virkninger på lokaliteten under hensyn til bevaringsmåisætningerne for denne.

Det særligt beskyttede område »Neder-Rijn« dækker et samlet areal på ca. 2 900 hektarer (ha). Ifølge de oplysninger, det ærede medlem er fremkommet med, vil den planlagte deponering af slam muligvis lokalt og midlertidigt påvirke vandkvaliteten inden for det pågældende område. Det fremgår af oplysningerne, at der er foretaget en vurdering af projektet, som viser, at der ikke er sket en væsentlig påvirkning af lokaliteten. Der er ingen yderligere oplysninger, der kunne tyde på en overtrædelse af proceduren i artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF. Spørgsmålet om alternativer er taget op i artikel 6, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF, der kun finder anvendelse, hvis projektet kan påvirke lokaliteten væsentligt, men alligevel skal gennemføres af bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser. Da oplysningerne fra det ærede medlem vedrører en vurdering, hvori det konkluderes, at der ikke er sket nogen væsentlig påvirkning, ser det umiddelbart ud til, at bestemmelserne i direktivet er blevet overholdt. Spørgsmålet om nødvendigheden af at overveje alternativer er desuden omtalt i artikel 5 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (3), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (4). Det fremgår dog ikke tydeligt af oplysningerne fra det ærede medlem, at der skulle være sket en overtrædelse af dette direktiv.

Det er medlemsstaternes og ikke Kommissionens ansvar at undersøge aktiviteter i særligt beskyttede områder for at sikre, at beskyttelsesforanstaltningerne i artikel 6, stk. 2, 3 og 4, overholdes. I forbindelse med aktiviteter, hvor Kommissionen har modtaget overbevisende dokumentation for overtrædelse af EU's lovgivning om naturbeskyttelse, har Kommissionen mulighed for at indlede overtrædelsesprocedurer mod den ansvarlige medlemsstat.

---

(1)  EFT L 206 af 22.7.1992.

(2)  EFT L 103 af 25.4.1979.

(3)  EFT L 175 af 5.7.1985, som ændret ved Kommissionens direktiv 91/224/EØF af 6. marts 1991, EFT L 115 af 8.5.1991.

(4)  EFT L 73 af 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/886 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/886

---

(2004/C 84 E/0979)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0819/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Europaskolen i Amsterdam

Talrige forældre og lærere på Europaskolen i Amsterdam har udtrykt stor bekymring over de nederlandske myndigheders bebudede nedskæring af den offentlige støtte til Europaskolen, hvilket tilsyneladende er et led i disse myndigheders beslutning om at reducere støtten til grundskoleundervisning på fremmede sprog.

De portugisiske myndigheder fremfører tilsyneladende, at de stiller offentlige midler til rådighed for en grundskole, der giver undervisning i nederlandsk i Portugal. De forventer derfor en tilsvarende behandling og har hidtil afvist at overtage denne finansiering fra de nederlandske myndigheder.

Eftersom modersmålsundervisningen i grundskoler er af afgørende betydning for en fuldstændig udøvelse af den frie bevægelighed for personer, og denne undervisning gennemføres og finansieres med omfattende EU-midler inden for europaskolesystemet, forekommer dette spørgsmål at være af største interesse for EU-institutionerne.

Kommissionen bedes i denne forbindelse oplyse, om det ikke efter dens opfattelse ville være hensigtsmæssigt med et lovgivningsinitiativ, en enkel strategipolitisk meddelelse, der har til formål at give medlemsstaterne retningslinjer på dette område, eller ethvert andet initiativ med henblik på at undgå en gensidig ansvarsfraskrivning, således at denne undervisning kan fortsættes, hvilket er af største betydning for kommunikationen og bevægelsesfriheden i Europa.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(29. april 2004)

Ud fra de foreliggende oplysninger vedrører dette spørgsmål tilrettelæggelsen af uddannelsessystemerne. I henhold til EF-traktatens artikel 149 har medlemsstaterne imidlertid ansvaret for undervisningsindholdet og opbygningen af deres uddannelsessystemer. Kommissionens rolle inden for uddannelse er at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og supplere deres indsats.

Det skal dog nævnes, at Rådet den 25. juli 1977 vedtog direktiv 77/486/EØF om skolegang for børn af migrantarbejdstagere (1). Dette direktiv har til formål at fremme bedre betingelser for den frie bevægelighed for arbejdstagere med hensyn til modtagelsen og undervisningen af deres børn, og i direktivet understreges betydningen af, at modtagelseslandet i samarbejde med de oprindelige medlemsstater træffer egnede foranstaltninger, der skal fremme undervisningen af de pågældende børn i deres modersmål og i hjemlandets kultur, bl.a. med henblik på at lette deres eventuelle reintegration i den oprindelige medlemsstat. Kommissionen har ingen planer om at forelægge et nyt lovgivningsforslag.

---

(1)  EFT L 199 af 6.8.1977.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/886 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/886

---

(2004/C 84 E/0980)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0825/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(8. marts 2004)

Om:   Kommissionen skaber usikkerhed om en udtalelse fra Rådets juridiske tjeneste

I henhold til artikel 15 i forordning nr. 1954/2003 (1) er beskyttelsen af farvandene omkring Azorerne og Madeira i kraft, indtil de nye bestemmelser om kontrol med fiskeriet træder i kraft senest den 31. juli.

Dette er en ubestridelig kendsgerning, som bekræftedes af Rådets juridiske tjeneste i en udtalelse, som denne afgav den 19. februar i Rådets gruppe om fiskeri (Acta 6670/04 af 25. februar).

Kommissionen bekræfter selv dette forhold i sin pressemeddelelse af 3. februar 2004 (IP/04/153), hvori den fastslår, at »med det foreslåede forbud skal den hidtidige beskyttelse fortsat gælde i samme tidsrum som den særlige ordning for adgang«.

Den 5. februar kunne de spanske myndigheder imidlertid orientere de portugisiske nyhedsredaktioner om, at Kommissionens juridiske tjeneste havde bekræftet, at den særlige ordning for adgang ikke længere var gældende.

Den 6. februar dukkede der et »notat« op, der var registreret i Rådets protokol som en »speaking note« fra Kommissionen. Selv om dette ikke hverken i gennemgangen af problemet eller i sine konklusioner drejede sig om det aktuelle spørgsmål, indeholdt det et punkt, hvoraf det fremgik, at der kunne ses bort fra forordningens artikel 15.

Kan Kommissionen gøre rede for denne kovending i sin holdning om beskyttelse af farvandene omkring Azorerne og Madeira i løbet af tre dage?

Kan Kommissionen gøre rede for, hvordan de spanske myndigheder den 5. februar kunne gætte sig til denne radikale holdningsændring, som fandt sted samme dag?

Kan Kommissionen garantere, at den uidentificerede ophavsmand til den falske »juridiske udtalelse« fra Rådets juridiske tjeneste om en fremskyndet liberalisering af adgangen til farvandene omkring Azorerne og Madeira, som er en klar forvanskning af den opfattelse, som Rådets juridiske tjeneste har, ikke skal findes i Kommissionen selv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. april 2004)

På mødet i Rådet i Gruppen vedrørende den Interne/Eksterne Fiskeripolitik den 19. februar 2004 rundsendte Kommissionen et talepunkt om ikrafttrædelsen af visse artikler i Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95. I det pågældende talepunkt var det specifikt anført, at artikel 5 (om ordningen for adgang til farvandene omkring Azorerne og andre farvande i EU's yderste periferi) og artikel 13 (om kontrolordningen) i denne forordning trådte i kraft den 14. november 2003, og at disse bestemmelser var overordnet 1995-forordningerne, selv om sidstnævnte forordninger endnu gælder nogle måneder. Talepunktet var baseret på en udtalelse fra Kommissionens juridiske tjeneste.

Ifølge det dokument, som det ærede medlem henviser til (rådsdok. 6670/04), bekræftede Rådets juridiske tjeneste, at forordning (EF) nr. 1954/2003 trådte i kraft den 14. november 2003 og gælder fra denne dato, medmindre andet udtrykkeligt er fastsat, og dette falder helt i tråd med Kommissionens holdning som omhandlet ovenfor.

Kommissionens pressemeddelelse af 3. februar 2004 vedrører kun Kommissionens forslag til en ændring af Rådets forordning (EF) nr. 850/98 (2), der går ud på at forbyde trawlfiskeri i farvandene omkring Azorerne, Madeira og De Kanariske Øer. Pressemeddelelsen vedrører ikke adgangsordningen som sådan. Idéen bag det foreslåede forbud er på EU-plan at videreføre de restriktioner med hensyn til fiskeredskaber, der blev indført som led i den særlige adgangsordning, og som har været gældende indtil nu. Med en sådan videreførelse vil ovennævnte farvande fortsat være beskyttet mod de skader, som bundtrawlsredskaber kan forårsage på de meget følsomme dybvandshabitater i disse områder.

Kommissionens holdning er således den samme, som da Rådet udstedte forordningen.

Endelig kan Kommissionen forsikre det ærede medlem om, at den er i løbende kontakt med de berørte medlemsstater for at sikre, at anvendelsen af de nye regler bliver så gnidningsløs som muligt.

---

(1)  EUT L 289 af 7.11.2003, s. 1.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer, EFT L 125 af 27.4.1998.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/888 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/888

---

(2004/C 84 E/0981)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0829/04

af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Parmatour — rejseselskab ejet af Tanzi-familien og involveret i Parmalat-krakket

I lyset af de seneste afsløringer er det kommet for dagen, at Parmatour-selskabet ikke bare er blevet brugt til det formål, det blev oprettet til, men også til andet. Dette er grunden til selskabets negative resultater, som det flere gange har forsøgt at afhjælpe ved diverse omstruktureringstiltag, hvoraf det seneste havde været i gang i et år og indebar afskedigelse af 60 arbejdstagere og en omstruktureringsplan, som inden for en treårig periode skulle give virksomheden overskud. Efter at virksomheden var gået i betalingsstandsning og insolverensproceduren var indledt, blev denne plan dog opgivet.

Det at forvalte en turistvirksomhed adskiller sig grundlæggende fra det at forvalte en industrivirksomhed, hvor det i tidsmæssig henseende er muligt at adskille produktion og salg.

For turisterhvervet, der så udpræget er et serviceerhverv, er et gensidigt tillidsforhold imellem leverandører og kunder af afgørende betydning. Hvis ikke mindstebetingelserne på markedet overholdes, bliver det umuligt for erhvervet fortsat at operere på markedet og drive forretning.

Denne manglende evne til at operere på markedet — også i korte perioder — forringer virksomhedens værdi — også i tilfælde af en eventuel tilbagevenden til markedet, og virksomheden vil derfor blive nødt til at gå på kompromis i forhold til sine forskellige interesser.

Kommissionen bedes på denne baggrund oplyse, hvilke initiativer den vil tage for at give dette arbejdsområde i ordets bredeste forstand de bedste chancer for, at det kan fremmes og genoplives og ikke — som det rent faktisk nu er ved at ske — kvæles og tilintetgøres.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(6. april 2004)

Kommissionen ønsker ikke at udtale sig om aktiviteterne i rejsebureauet Parmatour, der er indblandet i virksomheden Parmalats fallit, som de italienske retlige myndigheder er i færd med at undersøge.

Kommissionens nylige meddelelse »Grundlæggende retningslinjer for bæredygtig europæisk turisme« (1) har bl.a. til formål at etablere referencerammerne for at sikre, at en så økonomisk vigtig faktor forbliver en rentabel og konkurrencedygtig sektor i vækst. Kommissionen understreger i meddelelsen, at åben forvaltning forudsætter, at virksomheder påtager sig et ansvar og driver deres forretning sådan, at virksomhedernes sociale ansvar afspejles i værdikæden for turistydelser og -virksomhed af enhver slags og størrelse.

---

(1)  KOM(2003) 716 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/889 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/889

---

(2004/C 84 E/0982)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0831/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Opstilling af radar på Pico do Areeiro — Miljøkonsekvensanalyse

I sit svar af 5. marts 2003 på min forespørgsel vedrørende (E-0157/03 (1)), at man ville holde fast ved at opstille radaren i samme område på Pico do Areeiro (Madeira), anførte Kommissær Wallström, at hun afventede resultatet på den miljøkonsekvensanalyse, som de portugisiske myndigheder havde bestilt, før hun kunne udtale sig.

Ifølge oplysninger offentliggjort i Portugal skulle der imidlertid allerede foreligge en undersøgelse af virkningerne på miljøet.

Kommissionen bedes derfor oplyse, hvilken holdning den har til den pågældende undersøgelse.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. april 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem, at den har gennemgået miljøkonsekvensanalysen vedrørende det pågældende radarprojekt, som er placeret i en lokalitet af fællesskabsbetydning »Maciço Montanhoso Central« i et særligt beskyttet område »Maciço Montanhoso Oriental da Ilha da Madeira«, som samtidig er yngleområde for den vilde fugl Pterodroma madeira.

Ifølge analysen vil projektets hovedindvirkning bestå i, at fuglenes orienteringsevne påvirkes af strålerne fra radaren. Analysen har imidlertid vist, at hvis man reducerer strålingsintensiteten og retter strålerne mod jorden, kan den nævnte påvirkning mindskes. Det fremgår endvidere, at såvel yngleområdet som de baner, fuglene flyver ad, befinder sig uden for strålingszonen.

Eftersom projektet har været underkastet en miljøkonsekvensanalyse og denne ikke har påvist, at projektet vil få væsentlige virkninger for den omtalte fugleart, mener Kommissionen ikke, at projektet er i modstrid med de gældende fællesskabsbestemmelser, og den har derfor besluttet at henlægge klage 2002/5069, der vedrører dette.

---

(1)  EUT C 242 E af 9.10.2003, s. 101.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/889 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/889

---

(2004/C 84 E/0983)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0832/04

af Anne Ferreira (PSE), Ioannis Souladakis (PSE) og Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Teatertolke og publikum med høreproblemer

Teaterforestillinger kan oversættes for publikum med hørebesvær af en tegnsprogstolk. Muligheden for at have en tegnsprogstolk til stede afhænger sædvanligvis af et initiativ enten fra teaterets side, teaterselskabet eller af særlige arrangementer foranlediget af et publikum med hørebesvær. Derfor er mennesker med hørebesvær udelukket fra mange kulturelle aktiviteter i hele EU. Derudover er der i dag få uddannede teatertolke.

Hvilke eventuelle initiativer tager Kommissionen for at sikre, at mennesker med hørebesvær kan deltage i kulturelle aktiviteter? Hvilken støtte yder Kommissionen til uddannelsen af teatertolke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(29. april 2004)

Det spørgsmål, som det ærede medlem har rejst, er normalt et område, som falder ind under medlemsstaterne. Det er ikke Kommissionens ansvar og falder ikke ind under dens kompetenceområde at anerkende et bestemt sprog. Det er en kendsgerning, at tegnsprog er meget forskellige, afhængig af medlemsstat og region. En anerkendelse af ethvert tegnsprog er derfor den enkelte medlemsstats ansvar, og Kommissionen kan konstatere, at en række medlemsstater allerede har anerkendt nogle enkelte tegnsprog som officielle sprog på nationalt niveau.

Kommissionen er imidlertid meget lydhør over for behovene hos personer, der har tegnsprog som førstesprog, og i en række EU-handlingsprogrammer, såsom Lingua-programmet, har Kommissionen givet støtte til projekter, der fremmer undervisning i og læring af tegnsprog. Alle EU-arrangementer inden for rammerne af Det Europæiske Handicapår 2 003 omfattede tolkning til tegnsprog samt talte sprog. F.eks. afholdt Det Fælles Forskningscenter en konference med titlen »e-adgang med stemmen«, som fuldstændigt blev forsynet med undertekster ved hjælp af anvendelse af maskinstenografi og til dels automatisk havde undertekster ved hjælp af den prototype-stemmegenkendelsesteknologi, der er udviklet af Det Fælles Forskningscenter.

Det er også vigtigt at erkende nødvendigheden af at kunne opfylde behovene hos en lang række forskellige mennesker og især hos dem, som er døve eller dårligt hørende, og for hvem tegnsproget ikke er førstesproget. Derfor forsøger Kommissionen at sikre let adgang til skriftligt materiale og forsøger f.eks., hvor det er muligt, at sørge for velotype eller teleslynger på konferencer. Inden for de forskellige rammeprogrammer for forskning og teknologisk udvikling har Kommissionen prioriteret forskningsprojekter specielt højt, som er med til at forbedre livskvaliteten for handicappede. Andre eksempler på Kommissionens aktioner omfatter samarbejde med Den Europæiske Radiounion og Udvalget for Cenelec-standarder for at sætte gang i udviklingen og harmoniseringen af undertekster og også i anvendelse af stemmegenkendelse for at fremme brugen af undertekster på konferencer og i tv-udsendelser. En interessant aktivitet i denne forbindelse er VOICE-projektet (http://voice.jrc.it/) under Det Fælles Forskningscenter. Også VOICE-projektet har bidraget til teknologisk forskning og udvikling ved at have udviklet et tiltag »design for alle« baseret på undertekster, der egner sig både til handicappede og ikke-handicappede. I den forbindelse kunne undertekster være et passende valg, som det ville være værd at undersøge yderligere, for at styrke inddragelsen af personer med høreproblemer i kulturelle aktiviteter. Den Europæiske Socialfond (ESF) er det vigtigste finansielle fællesskabsinstrument til støtte af medlemsstaternes politik inden for områderne uddannelse, faglig uddannelse og beskæftigelse med en samlet tildeling af støtte på 62,5 mia. EUR i tidsrummet 2000-2006 (EU 15).

Uddannelse af tegnsprogstolke i teatre kan få støtte inden for rammerne af programmer, som medfinansieres af ESF, og som styres og gennemføres af nationale og regionale myndigheder.

Resultatet af alle disse forskellige aktioner kan medvirke til at tage de udfordringer op, som hænger sammen med døvhed og tab af hørelse, og give bedre adgang til en lang række goder, tjenester og muligvis kulturelle aktiviteter til fordel for hele samfundet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/890 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/890

---

(2004/C 84 E/0984)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0834/04

af Olivier Dupuis (Nl) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om:   Ni års fængsel for salg af 0,5 gram metadon i Rusland

I 2 003 blev den 32-årige moskovitiske journalist Ulyana Belozerova i henhold til artikel 228, stk. 4, i den russiske straffelov idømt ni års fængsel i en højt sikret fængselskoloni. Hun var anklaget for åbenlys salg af 0,5 gram metadon. Anklageskriftet mod Ulyana Belozerova bygger udelukkende på vidneudsagnet fra en ung narkoman, der har bekræftet, at Belozerova havde anbragt en pakke indeholdende det pågældende stof i en sandkasse på en legeplads, og således havde vist, at hun havde til hensigt at sælge. Anklageren lagde vægt på den kendsgerning, at i det tilfælde, at Belozerova havde til hensigt at overdrage en del af det pågældende stof til en anden narkoman, var det berettiget at sidestille denne handling med handlingens konsekvenser — fare for offentligheden og kriminel hensigt — og således at definere handlingen som overlagt mord. Ulyana Belozerova, som er stofmisbruger, er én af de hundredetusinder personer, der i Rusland bliver ofre for en unuanceret kamp mod narkotika, og som betaler med år eller årtier i fængsel for følgerne af denne storstilede undertrykkelse af narkomaner samt den usammenhængende og ineffektive narkopolitik.

Hvilke oplysninger har Kommissionen om denne sag og generelt om tendensen til storstilet undertrykkelse af stofmisbrugere i Rusland og om konsekvenserne af denne undertrykkende politik? Vurderer Kommissionen, at det er berettiget at sidestille overlagt mord med en handling, som består i at uddele eller sælge 0,5 gram metadon? Deler Kommissionen på mere overordnet plan holdningen, i henhold til hvilken denne sag — et eksempel blandt tusinde andre — kun er endnu et symptom på de alvorlige problemer inden for retssystemet og retsstaten generelt i Rusland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. april 2004)

Kommissionen kan ikke kommentere den specifikke sag, som er et internt juridisk anliggende i Rusland. Principielt afhænger en dom om narkotikahandel- også i Rusland — af mængden af narkotika, om den dømte person tidligere har overtrådt loven, om vedkommende har været idømt straf før, osv. Kommissionen er ikke desto mindre af den opfattelse, at Rusland bør sikre, at loven anvendes på retfærdig vis, at der ikke diskrimineres, at straffen står i forhold til lovovertrædelsen, overholdes, hvilket også er grundlæggende principper i partnerskabet mellem EU og Rusland. Kommissionen har — og vil fortsat — fremhæve dette synspunkt i den politiske dialog med Rusland.

Kommissionen er klar over, at Rusland har brug for at forbedre domstolenes virke og uafhængighed, og at Rusland er i gang med at reformere retsvæsenet. Kommissionen følger dette arbejde nøje og støtter det aktivt gennem Tacis-programmet.

Med hensyn til Ruslands indsats i kampen mod narkotikamisbrug, er det Kommissionens opfattelse, at en effektiv strategi for narkotikabekæmpelse bør følges op af fornuftige foranstaltninger til at reducere udbud og efterspørgsel, som det f.eks. er beskrevet i EU's handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug 2000-2004. Der skal især lægges vægt på den forebyggende indsats og den medicinske behandling af narkotikamisbrugere med henblik på deres rehabilitering. Denne holdning afspejles i dialogen med tredjelande, herunder Rusland.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/891 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/891

---

(2004/C 84 E/0985)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0842/04

af Daniela Raschhofer (Nl) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Grundlaget for vurdering af den økonomiske vækst

Kommissionen forelagde for nylig det første udkast til de finansielle overslag for 2007-2013.

Som grundlag for sit budgetudkast går Kommissionen ud fra, at den økonomiske vækst i denne periode vil andrage 4,5 %.

| 1. | Hvilket grundlag hviler Kommissionens antagelse på? |
| --- | --- |

1.

Hvilket grundlag hviler Kommissionens antagelse på?

| 2. | Hvor realistisk er denne antagelse? |
| --- | --- |

2.

Hvor realistisk er denne antagelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(29. marts 2004)

| 1. | Den nominelle vækstrate på 4,5 % omfatter de 27 EU-lande (de nuværende medlemsstater, de nye medlemsstater + Bulgarien og Rumænien) og består af en mængdemæssig stigning på 2,5 % og en forventet inflation på 2 %. Inflationsprognosen svarer til Den Europæiske Centralbanks (ECB) stabilitetsmål på mellemlang sigt. For så vidt angår den mængdemæssige stigning vil der sandsynligvis være en realvækst på 2,5 % i de 27 EU-lande i perioden 2007-2011, men der vil være en væsentlig forskel i væksten mellem de nuværende medlemsstater og de nye. Fra 2007-2001 forventes de 15 nuværende EU-landes bruttonationalprodukt (BNP) i faste priser at stige med 2,2 %, de 10 nye medlemsstaters med 4,1 %, mens BNP i faste priser i Bulgarien og Rumænien vil stige med 5,6 %
  Beregningerne for 2007-2011 er baseret på reelle data frem til 2 002 og de kortsigtede prognoser (efterår 2003) fra Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender (GD ECFIN) frem til 2004. Herefter er væksten i BNP beregnet ved hjælp af GD ECFIN's produktionsfunktionsmetodologi for beregning af tendensen på mellemlang sigt. Dette betyder, at for perioden 2005-2011 forventes væksten at følge tendensen. Inden for disse beregningsrammer beregnes væksttendensen på grundlag af projektioner for vækstraten for de tekniske fremskridt eller totalfaktorproduktiviteten (TFP), investeringer i forhold til færdigvareproduktionen, beskæftigelsen og væksten i den del af befolkningen, der er i den arbejdsdygtige alder. |
| --- | --- |

1.

Den nominelle vækstrate på 4,5 % omfatter de 27 EU-lande (de nuværende medlemsstater, de nye medlemsstater + Bulgarien og Rumænien) og består af en mængdemæssig stigning på 2,5 % og en forventet inflation på 2 %. Inflationsprognosen svarer til Den Europæiske Centralbanks (ECB) stabilitetsmål på mellemlang sigt. For så vidt angår den mængdemæssige stigning vil der sandsynligvis være en realvækst på 2,5 % i de 27 EU-lande i perioden 2007-2011, men der vil være en væsentlig forskel i væksten mellem de nuværende medlemsstater og de nye. Fra 2007-2001 forventes de 15 nuværende EU-landes bruttonationalprodukt (BNP) i faste priser at stige med 2,2 %, de 10 nye medlemsstaters med 4,1 %, mens BNP i faste priser i Bulgarien og Rumænien vil stige med 5,6 %

Beregningerne for 2007-2011 er baseret på reelle data frem til 2 002 og de kortsigtede prognoser (efterår 2003) fra Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender (GD ECFIN) frem til 2004. Herefter er væksten i BNP beregnet ved hjælp af GD ECFIN's produktionsfunktionsmetodologi for beregning af tendensen på mellemlang sigt. Dette betyder, at for perioden 2005-2011 forventes væksten at følge tendensen. Inden for disse beregningsrammer beregnes væksttendensen på grundlag af projektioner for vækstraten for de tekniske fremskridt eller totalfaktorproduktiviteten (TFP), investeringer i forhold til færdigvareproduktionen, beskæftigelsen og væksten i den del af befolkningen, der er i den arbejdsdygtige alder.

| 2. | Projektioner over så lang en periode lider selvfølgelig under, at der er risiko for både gunstige og mindre gunstige tendenser. For de nuværende medlemsstater er der risiko for, at væksten i TFP reelt ikke bliver så stor som forventet i den overordnede prognose. Væksten i TFP er på nuværende tidspunkt lav og har været faldende siden halvfjerdserne. Der kan også stilles spørgsmålstegn ved, om arbejdsmarkedsvilkårene fortsat vil blive bedre, således som det har kunnet ses siden midten af halvfemserne. Med hensyn til de nye medlemsstater kan der stilles spørgsmålstegn ved, om de store investeringer i forhold til BNP vil fortsætte frem til 2011, og om beskæftigelsessituationen vil blive forbedret med den hast, der er antaget i den overordnede prognose.
  Under mere pessimistiske antagelser vil der i EU's økonomi (27 medlemsstater) kun være en realvækst på 2,2 % (og en nominel vækst på 4,2 %) i perioden 2007-2011. Væksten vil blive på 2,0 % i de nuværende 15 EU-lande, 3,6 % i de ti tiltrædende medlemsstater og 5 % i Bulgarien og Rumænien.
  Der er også mulighed for gunstigere tendenser. Hvis bestræbelserne i forbindelse med arbejdsmarkedsreformen fortsætter, vil Lissabon-målene for beskæftigelsen næsten kunne nås i de 15 EU-lande. I en moderat optimistisk prognose forventes det, at den nuværende tendens i arbejdsløsheden vil fortsætte i de lande, der oplever et fald, og at tendensen vil vende i de lande, der oplever stigende arbejdsløshed. I så tilfælde vil der i 2011 kunne være en beskæftigelsesrate på 68,5 %, og væksten i de 15 EU-lande vil blive 0,1 % højere i perioden 2007-2011 og nå op på 2,3 % (tiltrædende lande = 4,1 % og de 27 EU-lande = 2,6 %). Da de enkelte lande under disse antagelser ikke vil have nået Lissabon-målet for beskæftigelsen, antages det i en mere optimistisk prognose, at alle lande, der nu ligger under 70 %, vil kunne nå det mål, mens de lande, der på nuværende tidspunkt ligger over, fortsat vil blive der. I så tilfælde vil beskæftigelsesraten blive på 71,1 % i 2011, og den gennemsnitlige vækst i de 15 EU-lande vil stige til 2,7 % (1) (de tiltrædende lande = 4,1 % og de 27 EU-lande = 2,9 %). |
| --- | --- |

2.

Projektioner over så lang en periode lider selvfølgelig under, at der er risiko for både gunstige og mindre gunstige tendenser. For de nuværende medlemsstater er der risiko for, at væksten i TFP reelt ikke bliver så stor som forventet i den overordnede prognose. Væksten i TFP er på nuværende tidspunkt lav og har været faldende siden halvfjerdserne. Der kan også stilles spørgsmålstegn ved, om arbejdsmarkedsvilkårene fortsat vil blive bedre, således som det har kunnet ses siden midten af halvfemserne. Med hensyn til de nye medlemsstater kan der stilles spørgsmålstegn ved, om de store investeringer i forhold til BNP vil fortsætte frem til 2011, og om beskæftigelsessituationen vil blive forbedret med den hast, der er antaget i den overordnede prognose.

Under mere pessimistiske antagelser vil der i EU's økonomi (27 medlemsstater) kun være en realvækst på 2,2 % (og en nominel vækst på 4,2 %) i perioden 2007-2011. Væksten vil blive på 2,0 % i de nuværende 15 EU-lande, 3,6 % i de ti tiltrædende medlemsstater og 5 % i Bulgarien og Rumænien.

Der er også mulighed for gunstigere tendenser. Hvis bestræbelserne i forbindelse med arbejdsmarkedsreformen fortsætter, vil Lissabon-målene for beskæftigelsen næsten kunne nås i de 15 EU-lande. I en moderat optimistisk prognose forventes det, at den nuværende tendens i arbejdsløsheden vil fortsætte i de lande, der oplever et fald, og at tendensen vil vende i de lande, der oplever stigende arbejdsløshed. I så tilfælde vil der i 2011 kunne være en beskæftigelsesrate på 68,5 %, og væksten i de 15 EU-lande vil blive 0,1 % højere i perioden 2007-2011 og nå op på 2,3 % (tiltrædende lande = 4,1 % og de 27 EU-lande = 2,6 %). Da de enkelte lande under disse antagelser ikke vil have nået Lissabon-målet for beskæftigelsen, antages det i en mere optimistisk prognose, at alle lande, der nu ligger under 70 %, vil kunne nå det mål, mens de lande, der på nuværende tidspunkt ligger over, fortsat vil blive der. I så tilfælde vil beskæftigelsesraten blive på 71,1 % i 2011, og den gennemsnitlige vækst i de 15 EU-lande vil stige til 2,7 % (1) (de tiltrædende lande = 4,1 % og de 27 EU-lande = 2,9 %).

---

(1)  Det skal nævnes, at dette scenario er meget optimistisk, ikke så meget på grund af beskæftigelsesraten, men derimod fordi der i disse forenklede beregninger ikke tages hensyn til to delvis modstridende virkninger. For det første kan en større andel af de nye job være deltidsjob og kvalifikationsniveauet herfor være lavere, og for det andet skabes nye job sandsynligvis i servicesektoren, hvorfor investeringsraten kan falde midlertidigt.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/892 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/892

---

(2004/C 84 E/0986)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0843/04

af Luigi Vinci (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Positiv udtalelse fra regionen Friuli-Venezia Giulia om anlæg af en højhastighedsjernbane på strækningen Ronchi syd — Trieste som led i korridor 5

Den 9. februar 2004 besvarede Kommissionen en skriftlig forespørgsel E-3873/03 (1)) fra den 5. december 2003 om, hvorvidt de forberedende projekter om anlæg af en tredje bane på motorvejen fra Quarto d'Altino til Sistiana og af højhastighedsjernbanen mellem Ronchi syd og Trieste var i overensstemmelse med direktiv 85/337/EØF (2), 97/11/EF (3) og 90/313/EØF (4), 92/43/EØF (5) (levesteder) og 2001/42/EF (6) om beskyttelse af områder af miljømæssig værdi og orientering af borgerne.

Det hedder i Kommissionens svar, at så længe der ikke foreligger godkendelse fra regionen Friuli-Venezia Giulias side af de omtalte projekter, er der ikke tale om overtrædelser af Fællesskabets direktiver.

Med afgørelse nr. 3 949 af 5. december 2003 har regionen Friuli-Venezia Giulia afgivet positiv udtalelse om det foreløbige projekt vedrørende den nye højhastighedsjernbane Venezia-Trieste på strækningen Ronchi Trieste og den medfølgende godkendelse af, hvor arbejderne skal finde sted, til trods for de negative udtalelser, som der henvises til i afgørelsen, fra alle de lokale myndigheder, som er blevet hørt (otte kommuner samt tre, hvis udtalelser ikke blev afgivet inden for tidsfristen).

Adskillige hundrede borgere har givet udtryk for deres modstand mod højhastighedsforbindelsens linjeføring i form af kritiske bemærkninger til miljørisikovurderingen og til selve det projekterede jernbaneanlæg, som er indeholdt i de undersøgelser, der den 16. juni 2003 blev indgivet af Lega Ambiente, LIPU, WWF di Montefalcone, Lega Ambiente di Trieste og Italia Nostra di Trieste og fra AmbienteItalia i maj 2003. Sidstnævnte optræder på vegne af en række kommuner, bla. Ronchi dei Legionari.

Selskabet ACEGAS, som er ansvarligt for Triestes vandforsyning, gjorde den 11. juni 2006 opmærksom på de risikable indgreb i vandforsyningen fra Trieste og Montefalcone til samtlige kommuner, også i betragtning af de iøjnefaldende mangler i det materiale, der ledsager det foreløbige projekt til anlægget af jernbanen.

Mener Kommissionen, at fremgangsmåderne i Italien i medfør af lov nr. 443 af 21. december 2001 og lovdekret 190/2002 om udvælgelse og evaluering af infrastrukturarbejder fuldt ud opfylder direktiverne om miljø og fyldestgørende orientering af borgerne som nævnt ovenfor, og er den ikke er af den opfattelse, at den positive udtalelse om linjeføringen for jernbaneforbindelsen Ronchi syd-Trieste, jf. afgørelse nr. 3 949 af 5. december 2003, er i åbenlys strid med de anførte bestemmelser i Fællesskabsretten.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(13. april 2004)

Direktiv 85/337/EØF med ændringer (7) skal sikre, at afgørelser om tilladelse gives, efter at projekters mulige miljøvirkninger er blevet vurderet, og efter at have givet den berørte offentlighed (som defineres af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne) mulighed for at fremsætte bemærkninger. Resultaterne af høringer og de oplysninger, der er indhentet i henhold til artikel 5, 6 og 7 i direktivet skal tages i betragtning i forbindelse med proceduren for tilladelse.

Direktivet forhindrer imidlertid ikke, at projekter kan blive godkendt, selv om der er givet negative bedømmelser af hørte interesseparter, herunder lokale myndigheder, og selv i tilfælde, hvor der ved vurderingen af miljøvirkninger er konstateret væsentlige virkninger. Det har kun til sigte at gøre de kompetente myndigheder bevidste om miljøvirkningerne af de projekter, der forelægges med henblik på godkendelse. Det er op til dem at afgøre, hvorvidt der kan gives tilladelse, forudsat at der tages hensyn til resultaterne af høringerne og de oplysninger, der er indsamlet under godkendelsesproceduren.

I henhold til artikel 1, stk. 2, defineres »tilladelse« således: »Afgørelse fra den eller de kompetente myndighed(er), som giver bygherren ret til at gennemføre projektet«. I det specifikke tilfælde, det ærede medlem nævner, fremgår det ikke af de givne oplysninger, om den positive udtalelse afgivet af Regionen Friuli-Venezia Giulia den 5. december 2003 ved afgørelse nr. 3 949 om et udkast til projekt udgør en »tilladelse« i direktivets betydning. Det kunne derfor formodes, at proceduren endnu ikke er afsluttet.

Hvad angår Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (8) gælder tilsvarende overvejelser: hvis der endnu ikke er givet tilladelse til projektet, er det på nuværende tidspunkt ikke muligt at fastslå, at der er tale om en overtrædelse af dette direktivs bestemmelser.

Det forhold, at hørte interesseparter har afgivet negative udtalelser i forbindelse med udkastet til højhastighedsjernbanen Venezia-Trieste, strækningen Ronchi-Trieste, er ikke i sig selv i modstrid med direktiv 85/337/EØF, og heller ikke en hindring for at give tilladelse til projektet, forudsat at kravene i direktivet er efterkommet. Af de af det ærede medlem givne oplysninger kan det i dette specifikke tilfælde ikke uddrages, at kravene i de ovennævnte direktiver ikke er overholdt. Kommissionen vil imidlertid tage sagen op til fornyet overvejelse, hvis det ærede medlem måtte give nye oplysninger i denne sag.

---

(1)  EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 867.

(2)  EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(3)  EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(4)  EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56.

(5)  EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(6)  EFT L 197 af 21.7.2001, s. 30.

(7)  Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997.

(8)  EFT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/894 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/894

---

(2004/C 84 E/0987)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0844/04

af Ulpu Iivari (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om:   Værftsstøtte i strid med fællesskabsbestemmelserne

De finske skibsværfter er i løbet af de seneste måneder gået glip af mange offentlige udbud, som er gået til den finske statslige virksomhed, Fincantieri, som har kunnet tilbyde ordregiverne priser, der lå klart under konkurrenternes. Ifølge ekspertudtalelser, som er blevet offentliggjort, er det sandsynligt, at Italien yder statsstøtte til rederierne, som lader deres fartøjer bygge i selve landet og indregistrere der.

Det er en af Kommissionens vigtigste opgaver at føre tilsyn med det indre marked. Hvordan vil Kommissionen sikre, at EU's konkurrencebestemmelser overholdes i skibsbygningsindustrien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(2. april 2004)

Kommissionens direktorat for statsstøtte følger aktivt skibsbygningssektoren gennem vurderinger af anmeldt statsstøtte, undersøgelser i forbindelse med klager og undersøgelser på eget initiativ.

Kommissionen har ikke kendskab til statsstøtte ydet til rederier, der får deres skibe bygget i Italien, med undtagelse af den type støtte, som Kommissionen har godkendt, og som i princippet ydes af alle medlemsstater. Det drejer sig om kontraktrelateret støtte (1) til skibe, der var indgået kontrakt om frem til udgangen af 2000, og som blev leveret inden udgangen af 2003.

Kommissionen har på nuværende tidspunkt gang i én sag i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, vedrørende statsstøtte til italienske skibsværfter (2). Den vedrører en garantiordning til skibsværfter, men, så vidt Kommissionen ved, er der endnu ikke blevet ydet garantier på grundlag af denne ordning.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1540/98 af 29.6.1998 om nye regler for støtte til skibsbygningsindustrien, EFT L 202 af 18.7.1998.

(2)  EUT C 145 af 21.6.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/895 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/895

---

(2004/C 84 E/0988)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0851/04

af Gianni Vattimo (PSE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om:   Dyrevelfærd

Direktiv 91/629/EØF (1) om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve er i Italien blevet gennemført i national ret med lovdekret nr. 533 af 30. december 1992, hvori den 31. december 2003 fastsættes som frist for afskaffelse af anvendelsen af anlæg med fastbundne tremmekalve, der er etableret inden den 1. januar 1994.

Med meddelelse (journalnummer 600.10/24495/PA/4073) af 22. januar 1999 havde generaldirektoratet for fødevarer, ernæring, offentlig veterinærsundhed under sundhedsministeriet officielt orienteret de autonome regioner og provinser samt de øvrige berørte kategorier om, at der efter den 31. december 2003»ikke kunne indrømmes fritagelser fra de gældende regler«.

Denne form for opdrætning blev i sin tid af EU's Videnskabelige Veterinærkomité anset for særligt grusom, fordi kalvene ikke kan bevæge sig og på grund af den anæmi, som kalvene »med lyst kød«, påføres. I Italien, som er den tredjestørste producent i Europa efter Frankrig og Nederlandene, opdrættes der hvert år omkring 470 000 kalve årligt.

Med meddelelse nr. 33533/50.03.62 af 14. juli 2003 udsendte direktøren for afdelingen for dyresundhed og hygiejne i besætninger og husdyrproduktion for regionen Veneto en skrivelse, hvori det »understreges, at de gældende sanktioner (fra 1 500 til 9 000 EUR, indstilling af aktiviteterne i en til tre måneder i gentagelsestilfælde) ikke skal finde anvendelse over for de opdrættere, som er ved at afslutte en dyreproduktion, der er påbegyndt inden den 31. december 2003, og som kan påvise at have iværksat arbejder med henblik på en tilpasning af de pågældende strukturer, så de opfylder forskrifterne«.

Med en meddelelse af 7. oktober 2003 fra den ansvarlige regionale minister for sundhedsvæsenet indførte regionen Lombardia »under henvisning til de mange anmodninger fra virksomheder i denne kategori«, »for at undgå, at husdyrbruget i stort omfang må indstilles«, og »da de anførte begrundelser må anses for gyldige«, »følgende bestemmelser«: »indstilling af dyreproduktionen senest den 3. august 2004« for de bedrifter, som inden den 1. december 2003 over for det regionale sundhedsvæsen har erklæret »at ville tilpasse bedriften«, eller »at de ønsker at indstille opdrætningen, når den nuværende produktion er afsluttet«. I henhold til skøn omfatter denne fritagelse 21 % af bedrifterne, svarende til næsten 800 bedrifter.

Regionen Piemonte, hvor denne produktionsform er lige så udbredt som i Lombardia, har ikke indrømmet nogen fritagelse fra de nationale bestemmelser og EU-bestemmelserne og har i god tid orienteret opdrætterne om de nødvendige ændringer, men har dog ikke været i stand til at hindre konkurrenceforvridning, som det fremgår af de afgørelser, der er truffet af naboregionerne.

Allerede for to år siden har Tyskland ifølge skøn fortaget tilpasning af samtlige sine bedrifter, mens tallet i Italien kun var 20 %.

Hvilke initiativer vil Kommissionen tage for at sikre overholdelse af direktiv 91/629/EØF i regionerne Lombardia og Veneto i Italien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. april 2004)

Kommissionen har ikke tidligere fået meddelelse om særlige problemer i de italienske regioner Veneto og Lombardia om gennemførelsen af Rådets direktiv 91/629/EØF af 19. november 1991 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve. Kommissionen vil derfor anmode de italienske myndigheder om oplysninger vedrørende påstanden om, at direktivet ikke overholdes fuldt ud i de omtalte regioner.

---

(1)  EFT L 340 af 11.12.1991, s. 28.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/896 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/896

---

(2004/C 84 E/0989)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0855/04

af Jean-Maurice Dehousse (PSE) til Kommissionen

(19. marts 2004)

Om:   Sikkerheden i Bruxelles

Alle større byområder risikerer pludselige svigt i de offentlige anlæg, herunder elektriciteten. Mange af dem er notorisk sårbare over for terrorangreb. De fleste er desuden truet af industri-ulykker, enten direkte (hvor der ligger fabrikker eller lignende industrier inden for bygrænsen) eller indirekte (hvor der ligger fabrikker eller lignende anlæg i nærheden).

Bruxelles (byen og det bymæssige område) er ingen undtagelse og figurerer som bekendt ganske højt blandt kendte og sågar eksplicit udpegede terrormål. Alligevel har den kvindelige provinsguvernør for Bruxelles netop udsendt et nødråb og udtalt: »Vi er ikke i stand til at etablere nød- og interventionsplaner for Europas hovedstad« (erklæringen blev i første række offentliggjort af dagbladet Le Soir fra 23. februar 2004 og videreudsendt af Euronews).

| 1. | Har Kommissionen kendskab til denne erklæring? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til denne erklæring?

| 2. | Blev Kommissionen sideløbende informeret om denne situation? |
| --- | --- |

2.

Blev Kommissionen sideløbende informeret om denne situation?

| 3. | Hvilke konsekvenser drager den for sine bygninger, sit personale og personalets familier? |
| --- | --- |

3.

Hvilke konsekvenser drager den for sine bygninger, sit personale og personalets familier?

| 4. | Hvilke regelmæssige eller ikke-regelmæssige kontakter har Kommission haft til myndighederne i Bruxelles og i Belgien, siden den har fået hjemsted i Bruxelles? |
| --- | --- |

4.

Hvilke regelmæssige eller ikke-regelmæssige kontakter har Kommission haft til myndighederne i Bruxelles og i Belgien, siden den har fået hjemsted i Bruxelles?

| 5. | Har Kommissionen bygninger uden for Bruxelles, som kan få samme sikkerhedsmæssige problem? |
| --- | --- |

5.

Har Kommissionen bygninger uden for Bruxelles, som kan få samme sikkerhedsmæssige problem?

| 6. | Hvordan er situationen i givet fald for de pågældende bygninger, og hvordan er forbindelserne til de berørte myndigheder? |
| --- | --- |

6.

Hvordan er situationen i givet fald for de pågældende bygninger, og hvordan er forbindelserne til de berørte myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(28. april 2004)

Kommissionen er ikke officielt blevet underrettet om den pågældende erklæring, som der refereres til i spørgsmålet, men har naturligvis noteret sig de oplysninger, som er blevet offentliggjort i den belgiske presse.

Da Belgien er værtsland for Kommissionen i Bruxelles, er Kommissionen i samordning med andre EU-institutioner i Bruxelles løbende i kontakt med de relevante myndigheder i den belgiske regering vedrørende sikkerhedsspørgsmål, og dette tætte samarbejde vil fortsætte for til stadighed at beskytte personer og bygninger.

Det ærede medlem vil sikkert kunne forstå, at for at kunne opretholde en effektiv fysisk sikkerhed for Kommissionens ansatte, bygninger og aktiver i Bruxelles og andre steder, kan detaljerne om foranstaltningerne ikke offentliggøres.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/896 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/896

---

(2004/C 84 E/0990)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0856/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. marts 2004)

Om:   Beskyttelse af traditionelle industrier

På et nyligt møde med repræsentanter for arbejdstagerne hos Fosforeira Portuguesa i Espinho, Portugal, blev jeg bekendt med to problemer for virksomheden, som i fremtiden kan gå ud over dens levedygtighed. Der er tale om et konkurrenceproblem, som skyldes importen af tændstikker fra kandidatlande og tredjelande som Kina.

Jeg anmoder derfor Kommissionen om at oplyse følgende:

| 1. | Findes der undersøgelser af indvirkningen af kandidatlandenes tiltrædelse på den traditionelle industri, nærmere bestemt på tændstikindustrien? Og Kinas inden for WTO? |
| --- | --- |

1.

Findes der undersøgelser af indvirkningen af kandidatlandenes tiltrædelse på den traditionelle industri, nærmere bestemt på tændstikindustrien? Og Kinas inden for WTO?

| 2. | Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe som støtte til disse traditionelle industrier med sigte på at bevare arbejdspladser? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe som støtte til disse traditionelle industrier med sigte på at bevare arbejdspladser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(30. april 2004)

Kommissionen har gennemført en række undersøgelser af udvidelsens konsekvenser for industrien i EU, men der er ikke gennemført undersøgelser, der specifikt omfatter tændstikindustrien. Der er heller ikke gennemført specifikke undersøgelser af virkningerne af Kinas tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO) på tændstikindustrien. Hvis der forekommer illoyal konkurrence fra industrien i tiltrædelseslandene eller fra industrien i Kina, f.eks. hvis WTO-reglerne ikke overholdes, opfordres den pågældende europæiske virksomhed til at henvende sig til Kommissionen.

Kommissionens overordnede erhvervspolitik går ud på at styrke de europæiske virksomheders konkurrenceevne og bidrage til at skabe et erhvervsvenligt miljø. Kommissionen henviser det ærede medlem til de forskellige arbejdsprogrammer og undersøgelser af udvidelsens konsekvenser, som findes på adressen: (http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/sme-package/index.htm) eller (http://europa.eu.int/comm/enterprise/enlargement/studies.htm)

Det ærede medlem henvises endvidere til Kommissionens anden meddelelse om erhvervspolitikken (1), der blev vedtaget den 20. april 2004.

---

(1)  KOM(2004)274.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/897 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/897

---

(2004/C 84 E/0991)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0866/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   EU-støtte til det flamske sprogsamfund i Belgien

Vil Kommissionen venligst besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Hvilke resultater er kontrolinstanserne nået frem til for så vidt angår det flamske sprogsamfunds finansforvaltning og regnskabsaflæggelse i forbindelse med EU-støtte, hvilke henstillinger er der fremsat i denne forbindelse, og hvorledes har det flamske sprogsamfund reageret på disse henstillinger? |
| --- | --- |

1.

Hvilke resultater er kontrolinstanserne nået frem til for så vidt angår det flamske sprogsamfunds finansforvaltning og regnskabsaflæggelse i forbindelse med EU-støtte, hvilke henstillinger er der fremsat i denne forbindelse, og hvorledes har det flamske sprogsamfund reageret på disse henstillinger?

| 2. | Hvor mange undersøgelser har Revisionsretten foretaget på stedet hos det flamske sprogsamfund i forbindelse med EU-støtte som led i DAS (regnskabserklæring) hvert enkelt år fra 1 999 til og med 2003? |
| --- | --- |

2.

Hvor mange undersøgelser har Revisionsretten foretaget på stedet hos det flamske sprogsamfund i forbindelse med EU-støtte som led i DAS (regnskabserklæring) hvert enkelt år fra 1 999 til og med 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. april 2004)

I overensstemmelse med de normale procedurer har de tjenestegrene i Kommissionen, der har ansvaret for strukturfondene, kontrolleret de strukturer, som det flamske sprogsamfund i Belgien har etableret med henblik på anvendelsen af disse midler. Disse tjenestegrene har rettet en række henstillinger til de flamske myndigheder om forskellige spørgsmål. De flamske myndigheder har accepteret indholdet af disse henstillinger og de nødvendige tiltag i den forbindelse er nu under udførelse. Generaldirektoratet for Regionalpolitik oplyste Parlamentet om resultaterne af sine undersøgelser for EFRU (Den Europæiske Fond for Regionaludvikling) i en rapport af 30. april 2003.

Den Europæiske Revisionsret har to gange, nemlig i 2 002 og 2 003 for henholdsvis 2 001 og 2002, inden for rammerne af DAS (regnskabserklæringen) gennemgået de nuværende forvaltnings- og kontrolsystemer, som det flamske sprogsamfund har indført i forbindelse med anvendelsen af strukturfondsmidler. Det ærede medlem henvises i den forbindelse til Rettens årsberetninger for 2 001 og 2002 (1).

---

(1)  EFT C 295 af 28.11.2002 og EUT C 286 af 28.11.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/898 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/898

---

(2004/C 84 E/0992)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0869/04

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   ECHO og Tjetjenien

Mange hjælpeorganisationer, som ønsker at yde humanitær bistand til befolkningen i det tjetjenske område i Rusland, klager over, at EU's kontor for humanitær bistand ECHO ikke behandler deres ansøgninger om støtte hurtigt og effektivt nok, og at hjælpen derfor ikke når frem. Hvilke kriterier stiller ECHO for hjælpen til Tjetjenien, og kan Kommissionen fremskynde behandlingen af ansøgningerne om støtte fra kirkelige og andre organisationer, som yder humanitær bistand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(30. april 2004)

Kommissionen er ikke bekendt med, at mange hjælpeorganisationer, som ønsker at yde humanitær bistand til befolkningen i Tjetjenien, klager over, at EU's kontor for humanitær bistand (ECHO) ikke behandler deres ansøgninger om støtte hurtigt og effektivt nok.

ECHO, der varetager den humanitære bistand til Nordkaukasus, har aldrig modtaget sådanne klager. Kontoret arbejder med hurtige procedurer, der gør det muligt hurtigt at underskrive støtteaftaler og udbetale midler.

Kommissionen træffer normalt to finansieringsafgørelser om året med sigte på Tjetjenienskonfliktens ofre. Disse afgørelser er baseret på forudgående drøftelser med potentielle partnere, der bliver bedt om et oplæg, hvori de forklarer, hvilke foranstaltninger de ønsker finansieret af ECHO. ECHO beslutter da at fastholde nogle af dem under hensyntagen til behovene, ngo'ens erfaringer og sammenhængen med ECHO's strategi.

Når først afgørelsen er truffet, og ca. en måned før foranstaltningen påbegyndes, beder ECHO partneren om at forelægge et forslag. Forslaget drøftes dernæst indgående, og der underskrives en kontrakt i løbet af de efterfølgende uger. Det er derfor ikke muligt at fremskynde behandlingen af ansøgningerne, der i forvejen er meget kort.

Med hensyn til bistandens mål har ECHO's partnere indført meget strenge mekanismer for at sikre, at bistanden når frem til de tilsigtede modtagere. Partnerne arbejder ud fra en modtagerliste, der opstilles efter en vurdering af husstandenes økonomi og behov. Bistanden leveres direkte til disse modtagere uden mellemled, og hermed sikres det, at personerne på listen modtager det, de er berettiget til.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/899 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/899

---

(2004/C 84 E/0993)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0879/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Romano Prodi — Nyt centerparti

Ifølge presseforlydender har Kommissionens formand udtrykt interesse for oprettelsen af et proeuropæisk centerparti i Europa-Parlamentet og mødtes den 3. marts 2004 i Bruxelles med formanden for det franske parti Union pour la Démocratie Française (UDF) og medlem af Europa-Parlamentet, François Bayrou, og formanden for Det Europæiske Liberale og Demokratiske Partis Gruppe i Europa-Parlamentet, Graham Watson, for at drøfte dette spørgsmål. Idéen skulle oprindelig være opkastet af generalsekretæren for Unión Democratica de Catalunya (UDC), Josep Antoni Duran Lleida, under dennes møde med Kommissionens formand, hvor han skulle have anført, at hans parti havde planer om at forlade PPE-DE-Gruppen og indgå i et nyt europæisk orienteret parti. Romano Prodi skulle have stillet sig positivt til oprettelsen af et nyt parti, der navnlig skal arbejde for europæisk føderalisme, og som indledningsvis skal baseres på en koalition mellem det franske parti UDF, det italienske Margherita-parti, som Francesco Rutelli, MEP, er formand for, og UDC.

Efter mødet med Kommissionens formand udtalte Graham Watson, at mange var interesseret i oprettelsen af en stærk centergruppe, der kunne udmønte sig i proeuropæiske politikker i Bruxelles.

Kommissionen bedes på den baggrund oplyse følgende:

| — | Kan den bekræfte disse forlydender? |
| --- | --- |

—

Kan den bekræfte disse forlydender?

| — | Hvordan stiller den sig til Romano Prodis holdning, navnlig i lyset af tidligere initiativer i tilknytning til italiensk politik? |
| --- | --- |

—

Hvordan stiller den sig til Romano Prodis holdning, navnlig i lyset af tidligere initiativer i tilknytning til italiensk politik?

| — | Hvordan stiller den sig hertil på baggrund af principperne om adskillelse af beføjelser og udførelse af opgaver i uafhængighed og i Fællesskabets almene interesse? |
| --- | --- |

—

Hvordan stiller den sig hertil på baggrund af principperne om adskillelse af beføjelser og udførelse af opgaver i uafhængighed og i Fællesskabets almene interesse?

| — | Mener den, at dette initiativ er foreneligt med karakteren af formandens hverv som omhandlet i EF-traktatens artikel 211 ff.? |
| --- | --- |

—

Mener den, at dette initiativ er foreneligt med karakteren af formandens hverv som omhandlet i EF-traktatens artikel 211 ff.?

| — | Hvordan sikrer den, at dens politiske retningslinjer og aktioner, der juridisk set henhører under dens formand, ikke påvirkes heraf? |
| --- | --- |

—

Hvordan sikrer den, at dens politiske retningslinjer og aktioner, der juridisk set henhører under dens formand, ikke påvirkes heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(27. april 2004)

Som Kommissionen har haft lejlighed til at påpege ved adskillige lejligheder i forbindelse med besvarelse af skriftlige eller mundtlige forespørgsler fra Europa-Parlamentets medlemmer, er Kommissionens medlemmer politikere, som udøver en politisk funktion, og som under opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af deres funktion, bevarer deres frihed til helt uafhængigt og under eget ansvar at give udtryk for deres personlige holdning og være medlem af et politisk parti.

I den forbindelse har Romano Prodi offentligt opfordret alle, der deler en fælles vision om EU, og som er villige til at mødes om et fælles program, at slå sig sammen på én liste. I en periode, hvor forbindelserne mellem Kommissionen og Europa-Parlamentet er kommet til at indtage en stadig mere central rolle, ligger Romano Prodi på linje med alle Kommissionens formænd, som alle politisk har arbejdet for at skabe et mere samlet og stærkere EU, der står til rådighed for EU-borgerne.

Når det er sagt, har kommissionsformand Prodi bekræftet, at han i lighed med tidligere vil bruge al sin energi på sine opgaver som formand for Kommissionen indtil udløbet af hans mandat.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/900 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/900

---

(2004/C 84 E/0994)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0880/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Artikel 5 i forordning (EF) nr. 1954/2003

Kommissionen bedes besvare nedenstående spørgsmål for at få afklaret teksten i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1954/2003 (1).

| — | Træder denne artikel i kraft straks, eller skal Kommissionen først vedtage gennemførelsesbestemmelserne? |
| --- | --- |

—

Træder denne artikel i kraft straks, eller skal Kommissionen først vedtage gennemførelsesbestemmelserne?

| — | Medlemsstaterne kan begrænse »fiskeriet til fartøjer, der er registreret i disse øers havne«. Hvordan skal de tilkendegive, at de ønsker at gøre det? |
| --- | --- |

—

Medlemsstaterne kan begrænse »fiskeriet til fartøjer, der er registreret i disse øers havne«. Hvordan skal de tilkendegive, at de ønsker at gøre det?

| — | Hvordan skal den traditionelle fiskeriindsats for ikke-azoriske fartøjer, som kan drive fiskeri inden for 100 sømil, defineres, og hvem skal gøre det? |
| --- | --- |

—

Hvordan skal den traditionelle fiskeriindsats for ikke-azoriske fartøjer, som kan drive fiskeri inden for 100 sømil, defineres, og hvem skal gøre det?

| — | Hvilken form for ændringer vil der blive foretaget af de pågældende begrænsninger, som skal gælde de næste tre år? |
| --- | --- |

—

Hvilken form for ændringer vil der blive foretaget af de pågældende begrænsninger, som skal gælde de næste tre år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. april 2004)

Kommissionens holdning til det ærede medlems spørgsmål er følgende:

| — | Forordning (EF) nr. 1954/2003 (2) trådte, som fastsat i artikel 16, i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende, dvs. den 14. november 2003. |
| --- | --- |

—

Forordning (EF) nr. 1954/2003 (2) trådte, som fastsat i artikel 16, i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende, dvs. den 14. november 2003.

Det følger deraf, at artikel 5 trådte i kraft på denne dato, eftersom der ikke andetsteds i forordningen er angivet andre datoer for denne bestemmelse.

| — | Artikel 5 trådte i kraft i henhold til bestemmelserne i artikel 16 uafhængigt af, om der eventuelt vedtages gennemførelsesbestemmelser. |
| --- | --- |

—

Artikel 5 trådte i kraft i henhold til bestemmelserne i artikel 16 uafhængigt af, om der eventuelt vedtages gennemførelsesbestemmelser.

| — | Begrænsningen af fiskeriaktiviteterne i det område, der er fastsat i artikel 5, foregår i overensstemmelse lovgivningen i hver af de berørte medlemsstater. Som led i samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne indsender disse alle de oplysninger til Kommissionen, der er nødvendige, for at den kan kontrollere, at betingelserne for korrekt anvendelse af denne artikel er til stede. |
| --- | --- |

—

Begrænsningen af fiskeriaktiviteterne i det område, der er fastsat i artikel 5, foregår i overensstemmelse lovgivningen i hver af de berørte medlemsstater. Som led i samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne indsender disse alle de oplysninger til Kommissionen, der er nødvendige, for at den kan kontrollere, at betingelserne for korrekt anvendelse af denne artikel er til stede.

| — | Identifikationen af EU-fartøjer, som traditionelt fisker i disse farvande, foretages om nødvendigt ved hjælp af gennemførelsesbestemmelser til denne bestemmelse efter høring af de berørte parter. |
| --- | --- |

—

Identifikationen af EU-fartøjer, som traditionelt fisker i disse farvande, foretages om nødvendigt ved hjælp af gennemførelsesbestemmelser til denne bestemmelse efter høring af de berørte parter.

| — | Det er endnu ikke muligt at vurdere, om der er behov for at tage den gældende ordning for begrænsning af fiskeriaktiviteterne op til fornyet overvejelse. Der skal under alle omstændigheder foretages en vurdering af gennemførelsen af bestemmelserne i artikel 5 og virkningen heraf i forbindelse med den rapport, der er fastsat krav om i samme artikels stk. 2. |
| --- | --- |

—

Det er endnu ikke muligt at vurdere, om der er behov for at tage den gældende ordning for begrænsning af fiskeriaktiviteterne op til fornyet overvejelse. Der skal under alle omstændigheder foretages en vurdering af gennemførelsen af bestemmelserne i artikel 5 og virkningen heraf i forbindelse med den rapport, der er fastsat krav om i samme artikels stk. 2.

---

(1)  EUT L 289 af 7.11.2003, s. 1.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/901 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/901

---

(2004/C 84 E/0995)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0886/04

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Vejafgiftssystem

Forslaget om et nyt vejafgiftssystem for den tunge trafik i EU faldt på grund af uenighed mellem landene i udkanten af EU og transitlandene.

Opkrævning af vejafgifter for lastvognstrafikken burde være underlagt stramme fællesregler i stedet for forskellig praksis, og systemet burde netop heller ikke give mulighed for forskellige tolkninger.

Medierne mener, at forslagets fald måske kommer til at betyde, at beslutningen udsættes i hvert fald et år. Når de nye medlemsstater tiltræder EU den 1. maj, bliver situationen dog bare værre på de europæiske veje, medmindre man her i foråret når til enighed om reglerne.

Hvordan har Kommissionen tænkt sig at fortsætte sit arbejde, efter at forslaget er faldet, så man hurtigst muligt kan få ændret den nuværende fremherskende vilde-vesten-praksis, hvad angår gebyrer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. april 2004)

Som det ærede medlem nævner i sin skriftlige forespørgsel, bør de gældende fællesskabsregler (1) for opkrævning af afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af vejinfrastrukturen strammes. Det er faktisk nødvendigt, for at det indre marked kan fungere ordentligt.

På mødet i Rådet (transport) den 9. marts 2004 lykkedes det ikke medlemsstaterne at nå til politisk enighed om teksten til det kommende direktiv, hvilket især skyldes, at der er forskellige holdninger til Kommissionens forslag om, at indtægter, der stammer fra afgifter, skal øremærkes til transportsektoren. Det er dog på nuværende stadium af drøftelserne for tidligt at påstå, at forslaget er faldet. For Rådets vedkommende vil det irske formandskab og Kommissionen gøre alt for at opnå politisk enighed om denne sag hurtigst muligt. I øvrigt vedtog Europa-Parlamentet i forbindelse med førstebehandlingen den 21. april 2004 en udtalelse om Kommissionens forslag.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer, EFT L 187 af 20.7.1999.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/901 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/901

---

(2004/C 84 E/0996)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0888/04

af Bob van den Bos (ELDR) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Slagterier i Grækenland

I konklusionerne i en rapport fra Kommissionens Levnedsmiddel-og Veterinærkontor om en inspektionsrejse, det foretog i Grækenland i juli 2003, nævnes det, at mange græske slagterier stadig er udviser alvorlige mangler for så vidt angår overholdelse af EU's krav. Selv om de kompetente myndigheder har givet Kommissionens tjenestegrene garanti for, at de vil fuldføre de planlagte aktioner, fandt inspektørerne stadig mangler i de administrative strukturer, de driftsmæssige standarder og i dyrevelfærd og det veterinære tilsyn.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den vil træffe eller allerede har truffet for at forbedre forholdene på slagterierne i Grækenland? Omfatter disse foranstaltninger sanktioner? I bekræftende fald, hvilke og hvornår vil de blive gennemført?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(30. april 2004)

Udkastet til rapport om produktion og afsætning af fersk kød på baggrund af inspektionsrejsen til Grækenland i juli 2 003 (Ref.: 9176/2003) blev sendt til de ansvarlige græske myndigheder den 21. august 2003 med anmodning om en udtalelse.

I deres bemærkninger af 30. september til rapportudkastet forsikrede de græske myndigheder, at de slagterier og op skæringsvirksomheder, hvor inspektionen havde afsløret alvorlige mangler, var blevet frataget deres officielle tilladelse til at markedsføre kød i EU. Endvidere havde de ansvarlige centrale myndigheder i Athen sendt standardformularer for kontrol af virksomheder til alle præfekturer i Grækenland med påbud om at rapportere tilbage om situationen i sektoren for rødt kød.

I et brev af 17. februar 2004, som var ledsaget af en handlingsplan, fremsendte de græske myndigheder deres bemærkninger til den endelige rapport om inspektionsrejsen. Heri gentog de græske myndigheder i det store og hele de bemærkninger, de havde fremsat til rapportudkastet. Handlingsplanen indeholdt intet, som lod formode, at anbefalingerne i rapporten blev fulgt på tilfredsstillende måde.

I lyset af dette og andre resultater af Levnedsmiddel- og Veterinærkontorets inspektionsrejser til Grækenland i den senere tid sendte Kommissionens tjenestegrene den 27. februar 2004 en administrativ note om overtrædelse til de græske myndigheder vedrørende underbemanding i de tjenestegrene, der er ansvarlige for fødevare- og veterinærkontrol, med anmodning om en snarlig redegørelse for de forhold, som Kommissionens tjenestegrene har udtrykt forbehold over for. Redegørelsen fra de græske myndigheder var ikke tilstrækkelig til, at disse forbehold kunne trækkes tilbage. Derfor vil Kommissionen nu indlede overtrædelsesprocedure mod Grækenland. De græske myndigheder vil inden længe modtage endnu en administrativ note om dyrevelfærdsforhold.

Desuden vil andre forhold vedrørende fødevare- og veterinærkontrol, som de græske myndigheder har redegjort for på tilfredsstillende vis, blive kontrolleret mere indgående af Levnedsmiddel- og Veterinær-kontoret i forbindelse med de inspektionsrejser til Grækenland, der er planlagt til senere på året.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/902 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/902

---

(2004/C 84 E/0997)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0890/04

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Flyvecertifikater og undervisningskompetence

I min valgkreds i det nordlige Nederlandene blev der for nylig rettet henvendelse til mig om det forhold, at der som led i den europæiske enhedsproces skal være indgået aftaler, der gør det umuligt for selvstændige flyveinstruktører at uddanne elever til eksamen. Det skal nu ske via en uddannelsesinstitution. Følgen er, at mange instruktører bliver arbejdsløse, efter at det offentlige først har investeret mange penge i dem. Der er tale om gennemførelse af love og regler for luftfart, »Joint Aviation Requirements« og certificering af flybesætninger.

| 1. | Kan Kommissionen oplyse, om det er korrekt, at dette er en følge af den europæiske enhedsproces? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen oplyse, om det er korrekt, at dette er en følge af den europæiske enhedsproces?

| 2. | Kan Kommissionen oplyse, hvilken nødvendighed eller merværdi der her er tale om? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen oplyse, hvilken nødvendighed eller merværdi der her er tale om?

| 3. | Gælder subsidiaritetsprincippet ikke her? Eller er der tale om en nederlandsk afgørelse? |
| --- | --- |

3.

Gælder subsidiaritetsprincippet ikke her? Eller er der tale om en nederlandsk afgørelse?

| 4. | Bør der ikke gøres noget ved det, for der synes at være tale om unødigt centralt bureaukrati og spild af penge? |
| --- | --- |

4.

Bør der ikke gøres noget ved det, for der synes at være tale om unødigt centralt bureaukrati og spild af penge?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. april 2004)

De fælles luftfartskrav (Joint Aviation Requirements — JAR), som det ærede medlem henviser til, er harmoniseringsforanstaltninger, der er fastlagt af De Fælles Luftfartsmyndigheder (JAA), en organisation for samarbejde mellem de nationale myndigheder, der er ansvarlige for regulering af civilluftfarten i 38 europæiske lande. De særlige foranstaltninger vedrørende certifikater, JAR-FCL, regulerer et område, der endnu ikke er dækket af EU-lovgivningen. Det skal bemærkes, at de foranstaltninger, der fastlægges i de fælles luftfartskrav, ikke er direkte gældende, men skal omsættes i national ret af de pågældende stater. Den foranstaltning, som det ærede medlem henviser til, må således være en nederlandsk lov, der gennemfører en JAR-foranstaltning, og ikke en bestemmelse i EU-retten.

For at gøre det muligt for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA) at udarbejde tekniske regler for certifikater vil Kommissionen i nær fremtid fremsætte forslag til EU-lovgivning, der udvider EASA's kompetence på dette område. Hvis forslaget vedtages, bliver det EASA's opgave at fastlægge tekniske regler, der skal danne grundlag for EU-lovgivning om flyvecertifikater. Når en sådan EU-lovgivning er vedtaget og trådt i kraft, erstatter den de nævnte JAR-FCL og de nationale bestemmelser til gennemførelse heraf.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/903 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/903

---

(2004/C 84 E/0998)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0891/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Lukning af Valeo-fabrik i Portugal

Det franske multinationale selskab Valeo har mundtligt orienteret arbejdstagerne på fabrikken i Santo Tirso i Portugal om, at det som følge af en omstrukturering agter at lukke denne fabrik og afskedige de 330 arbejdstagere. I virkeligheden har selskabet allerede flyttet fabrikkens maskiner til Marokko og reduceret antallet af ansatte.

Denne franske virksomhedsgruppe, der har fabrikker samt forsknings- og distributionscentre i flere europæiske lande, har to virksomheder i Portugal (Santo Tirso og Viana do Castelo), hvor der produceres elektroniske komponenter og koblinger.

Gruppen, der beskæftiger over 68 tusinde ansatte i forskellige lande verden over, og som har 129 fabrikker, 65 forskningscentre og 9 distributionscentre, havde i 2 003 en indtjening på over 9 mia. EUR. Kan Kommissionen på denne baggrund besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Har Valeo modtaget EU-støtte til sine fabrikker i Portugal og i de øvrige EU-lande? |
| --- | --- |

1.

Har Valeo modtaget EU-støtte til sine fabrikker i Portugal og i de øvrige EU-lande?

| 2. | Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at sikre arbejdstagernes rettigheder og især beskæftigelsen for Valeos ansatte i Portugal? |
| --- | --- |

2.

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at sikre arbejdstagernes rettigheder og især beskæftigelsen for Valeos ansatte i Portugal?

| 3. | Hvilken strategi agter Kommissionen at følge for at forhindre, at de multinationale selskaber bliver ved med at flytte deres aktiviteter væk fra Portugal, hvilket truer med at øge ledigheden og bremse udviklingen i flere portugisiske regioner? |
| --- | --- |

3.

Hvilken strategi agter Kommissionen at følge for at forhindre, at de multinationale selskaber bliver ved med at flytte deres aktiviteter væk fra Portugal, hvilket truer med at øge ledigheden og bremse udviklingen i flere portugisiske regioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(30. april 2004)

Med hensyn til den første del af det ærede medlems forespørgsel kan Kommissionen oplyse, at selskabet Valeo hverken har modtaget EU-støtte fra Den Europæiske Socialfond (ESF) eller Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

For så vidt angår den anden og den tredje del af det ærede medlems forespørgsel henviser Kommissionen til sine svar på skriftlig forespørgsel P-376/04 af Luciana Sbarbati (1) (navnlig punkt 2 og 3) og P-528/03 af Bastos (2) (navnlig punkt 2).

Kommissionen er opmærksom på problemet med udflytning af virksomheder i EU. Problemet er bl.a. forbundet med afindustrialiseringsproblematikken, som Kommissionen på foranledning af Det Europæiske Råd i 2 003 har udarbejdet en første meddelelse om med titlen »Vigtige spørgsmål vedrørende Europas konkurrenceevne — mod en integreret tilgang« (3). EU har i øvrigt iværksat flere foranstaltninger med henblik på at skabe gunstige vilkår for virksomhederne i Europa.

Kommissionen arbejder videre med spørgsmålet og har til hensigt at uddybe analysen af fænomenet afindustrialisering og desuden at fremsætte forslag til konkrete tiltag i den kommende meddelelse om erhvervspolitikken.

---

(1)  Se side 204.

(2)  EUT C 161 E af 10.7.2003.

(3)  KOM(2003) 704 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/904 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/904

---

(2004/C 84 E/0999)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0893/04

af Werner Langen (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Omkostninger i forbindelse med grænseoverskridende pengeoverførsler

I begyndelsen af juli 2 003 trådte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2560/2001 af 19. december 2001 om grænseoverskridende betalinger i euro (1) i kraft; ifølge denne skal grænseoverskridende pengeoverførsler i euroområdet behandles som betalinger inden for medlemsstaterne.

I et konkret tilfælde, hvor der blev overført penge fra Stadtsparkasse Köln til Crédit Lyonnais beregnede den modtagende bank gebyr trods korrekt angivelse af IBAN-nummer og BIC-kode.

Da dette strider mod forordning nr. (EF) 2560/2001, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Må bankerne, og navnlig de modtagende banker, på trods af den nye forordning beregne selvstændige gebyrer? |
| --- | --- |

1.

Må bankerne, og navnlig de modtagende banker, på trods af den nye forordning beregne selvstændige gebyrer?

| 2. | Kan beløbet i benægtende fald kræves tilbagebetalt? |
| --- | --- |

2.

Kan beløbet i benægtende fald kræves tilbagebetalt?

| 3. | Hvilke muligheder har Kommissionen for at gribe ind over for sådan praksis? |
| --- | --- |

3.

Hvilke muligheder har Kommissionen for at gribe ind over for sådan praksis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. april 2004)

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2560/2001 af 19. december 2 001 om grænseoverskridende betalinger i euro skal gebyrer, som et institut opkræver for grænseoverskridende elektroniske betalingstransaktioner i euro, være de samme som de gebyrer, instituttet opkræver for tilsvarende indenlandske betalinger i euro. Denne regel gælder for elektroniske betalingstransaktioner (betaling med kort og hævning i pengeautomater) i euro på højst 12 500 EUR fra den 1. juli 2002 og for pengeoverførsler fra den 1. juli 2003.

Denne regel betyder, at gebyrer opkrævet hos ordregiveren skal være de samme som for en national betaling. Det samme gælder for gebyrer opkrævet hos modtageren. I de fleste lande gælder der som helhed ikke gebyrer for modtageren. Det kan imidlertid ske, at modtageren i forbindelse med en række specifikke transaktioner (ikke-standardbetalinger som f.eks. pengeoverførsler, hvor ordregiveren har angivet, at modtageren skal betale alle gebyrer) afkræves et gebyr for en grænseoverskridende overførsel. Gebyret må imidlertid ikke være højere end for den tilsvarende nationale betaling. Kommissionen har udsendt en fortolkningsmeddelelse om de praktiske aspekter af gennemførelsen af artikel 3 i forordning 2560/2001, herunder især begrebet »tilsvarende betalinger«, for at undgå enhver dobbelttydighed i så henseende og sikre en korrekt gennemførelse af forordningen.

De oplysninger, som det ærede medlem anfører i sin skriftlige forespørgsel vedrørende den konkrete overførsel fra Stadtsparkasse Köln til Crédit Lyonnais, sætter ikke Kommissionen i stand til at foretage en mere detaljeret analyse. Dette kræver yderligere oplysninger.

For så vidt angår håndhævelsen af forordningen skal de nationale myndigheder garantere, at den anvendes tilfredsstillende og konsekvent. Det anføres i artikel 7 i forordningen, at overholdelsen sikres af sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning. Dette er imidlertid ikke til hinder for, at borgerne forsøger at få erstatning direkte fra deres bank.

---

(1)  EFT L 344 af 28.12.2001, s. 13.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/905 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/905

---

(2004/C 84 E/1000)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0895/04

af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen

(19. marts 2004)

Om:   Tvisten om afgifter i Helsingborg havn

Siden 1 997 har der været en tvist om havneafgifterne i Helsingborg havn mellem havneselskabet og SweFerry AB. Spørgsmålet om afgifterne blev overdraget til Kommissionen samme år. I 2 002 forespurgte jeg, hvornår Kommissionen forventede at kunne fremsætte en stillingtagen. Nu, i foråret 2004, foreligger der stadig ingen stillingtagen. Hvornår har Kommissionen til hensigt at give besked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. april 2004)

Det ærede medlem henviser til to færgeselskabers klager. Ifølge disse misbruger Helsingborg Havn en dominerende stilling ved at kræve for høje og diskriminerende priser. Siden det ærede medlems sidste skriftlige forespørgsel (E-3064/01 (1)) har Kommissionen gjort væsentlige fremskridt i sin undersøgelse af disse meget komplicerede sager.

I februar 2 003 informerede Kommissionen skriftligt klagerne om sin indledende holdning, hvorefter de fremsatte deres bemærkninger. Helsingborg Havn har også fremsat sine bemærkninger til Kommissionens indledende holdning og bemærkningerne fra klagerne. Kommissionen har desuden anmodet om og modtaget yderligere oplysninger fra parterne samt fra tredjeparter. På basis af alle disse informationer udarbejder Kommissionen nu sin endelige afgørelse, som forventes at blive vedtaget inden udgangen af 2004.

---

(1)  EFT C 147 E af 20.6.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/906 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/906

---

(2004/C 84 E/1001)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0897/04

af Monica Frassoni (Verts/ALE), Caroline Lucas (Verts/ALE),

Jean Lambert (Verts/ALE), Patricia McKenna (Verts/ALE),

Giorgio Celli (Verts/ALE), Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE),

Pasqualina Napoletano (PSE), Marco Cappato (NI), Giovanni Procacci (ELDR)

og Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(23. marts 2004)

Om:   Ukorrekt gennemførelse i Italien af direktiv 1999/74/EF og 2002/4/EF om beskyttelse af æglæggende høner

Med lovdekret nr. 267 af 29. juli 2003 om gennemførelse af direktiv 1999/74/EF og 2002/4/EF til beskyttelse af æglæggende høner og om registrering af de virksomheder, der holder æglæggende høner, offentliggjort i det italienske lovtidende Gazzetta Ufficiale, nr. 219, den 20. september 2003, har den italienske regering villet overtage og gennemføre de ovennævnte direktiver i italiensk lovgivning.

Selv om tidsfristen, som er fastsat af direktiv 1999/74/EF til »inden den 1. januar 2002«, var udløbet for længst, rummer den italienske gennemførelseslovgivning en række undtagelser, der er i strid med fællesskabsretten, hvilket den italienske vegetarforening LAV længe har gjort opmærksom på, ligesom det er blevet fremhævet og drøftet på møderne i det italienske Senats sundhedsudvalg og udvalg for EU-politik.

Disse ulovlige undtagelser omfatter blandt andet:

| — | Yderligere undtagelser fra forbuddet mod opførelse og ibrugtagning for første gang af ikke-stimulusberigede bure, der ifølge direktivet skulle gælde fra den 1. januar 2003 — for øvrigt fritagelse for tidsfrister, hvis burene er blevet bestilt inden den 31. december 2002. |
| --- | --- |

—

Yderligere undtagelser fra forbuddet mod opførelse og ibrugtagning for første gang af ikke-stimulusberigede bure, der ifølge direktivet skulle gælde fra den 1. januar 2003 — for øvrigt fritagelse for tidsfrister, hvis burene er blevet bestilt inden den 31. december 2002.

| — | På det 550 cm2 burareal i de ikke-stimulusberigede bure eller på det 600 cm2 burareal i de stimulusberigede bure, der ifølge direktivet »skal kunne benyttes uden forhindringer«, lægger dekretet derimod op til, at æggebåndet til ægtransport indlemmes på et areal på op til 8 cm i vandret plan. |
| --- | --- |

—

På det 550 cm2 burareal i de ikke-stimulusberigede bure eller på det 600 cm2 burareal i de stimulusberigede bure, der ifølge direktivet »skal kunne benyttes uden forhindringer«, lægger dekretet derimod op til, at æggebåndet til ægtransport indlemmes på et areal på op til 8 cm i vandret plan.

| — | Godkendelse af belægningsgrad på 12 høner pr. m2 areal, der er til rådighed, i de virksomheder, der anvender dette system på ikrafttrædelsesdatoen for dette dekret, og ikke — som fastsat i direktivet — den 3. august 1999. |
| --- | --- |

—

Godkendelse af belægningsgrad på 12 høner pr. m2 areal, der er til rådighed, i de virksomheder, der anvender dette system på ikrafttrædelsesdatoen for dette dekret, og ikke — som fastsat i direktivet — den 3. august 1999.

| — | Lovdekretet lader kravet om, at de stimulusberigede bure skal være »forsynet med passende kloslidningsanordninger«, være betinget af, om der på markedet findes anordninger, der er godkendte af EU. |
| --- | --- |

—

Lovdekretet lader kravet om, at de stimulusberigede bure skal være »forsynet med passende kloslidningsanordninger«, være betinget af, om der på markedet findes anordninger, der er godkendte af EU.

Mens vedtagelsen af den italienske gennemførelseslovgivning i italiensk lovgivning afventedes — og i tydelig forventning om at kunne nyde godt af en række vidtgående ulovlige undtagelser — fortsattes etableringen af virksomheder med batteribure i løbet af 2003, for eksempel i Vivaro Kommune i provinsen Pordenone.

Vil Kommissionen på denne baggrund oplyse:

| — | hvordan den vil gribe ind over for denne situation for at sætte en stopper for, at en adfærd, der bevidst tilsigter at omgå lovgivningen, giver bonus i form af ulovlige undtagelsesbestemmelser? |
| --- | --- |

—

hvordan den vil gribe ind over for denne situation for at sætte en stopper for, at en adfærd, der bevidst tilsigter at omgå lovgivningen, giver bonus i form af ulovlige undtagelsesbestemmelser?

| — | om den vil træffe foranstaltninger for at sikre, at virkningen af disse undtagelser bringes til ophør, og at de fordele i forhold til andre EU-producenter, som disse undtagelser måtte give de producenter, som har gjort brug af dem, indstilles? |
| --- | --- |

—

om den vil træffe foranstaltninger for at sikre, at virkningen af disse undtagelser bringes til ophør, og at de fordele i forhold til andre EU-producenter, som disse undtagelser måtte give de producenter, som har gjort brug af dem, indstilles?

| — | om den agter at indlede en overtrædelsesprocedure mod den italienske regering på grund af de ovennævnte overtrædelser? |
| --- | --- |

—

om den agter at indlede en overtrædelsesprocedure mod den italienske regering på grund af de ovennævnte overtrædelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(30. april 2004)

Kommissionen reagerede på, at Italien ikke i tide havde meddelt foranstaltninger til gennemførelse af relevant lovgivning, ved at indlede overtrædelsesproceduren, jf. EF-traktatens artikel 226.

Proceduren blev afsluttet, efter at Italien den 24. september 2003 meddelte nærmere oplysninger om lovdekret nr. 267 af 27. juli 2003.

Inden lovdekretet blev vedtaget, var Kommissionen opmærksom på, at den tekst, de italienske myndigheder foreslog, på en række vigtige punkter ikke var i overensstemmelse med kravene i det ændrede direktiv. Kommissionen henvendte sig pr. brev til de italienske myndigheder, men den tekst, der blev vedtaget, indeholdt fortsat de bestemmelser, der efter Kommissionens opfattelse er i modstrid med EF-bestemmelserne.

Da Kommissionen ikke har modtaget noget svar fra de italienske myndigheder på brevet, overvejer den nu at indlede endnu en overtrædelsesprocedure.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/907 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/907

---

(2004/C 84 E/1002)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0898/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. marts 2004)

Om:   Chikane mod israelere — gennem langvarig og gentagen tilbageholdelse — som offentligt modsætter sig besættelsen af palæstinensisk territorium af samvittighedsgrunde

| 1. | Har Kommissionen kendskab til, at der fra tidernes morgen har været værnepligt i Israel for mænd og kvinder, men at der i praksis har været mulighed for undtagelser for ortodokse jøder, ikke-jødiske indbyggere og mennesker, som selv oplyser, at de har fysiske eller psykiske problemer, medens andre indtil 2 002 havde ret til — i lighed med en tilsvarende ret i europæiske stater — at nægte at udføre militærtjeneste af samvittighedsgrunde? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til, at der fra tidernes morgen har været værnepligt i Israel for mænd og kvinder, men at der i praksis har været mulighed for undtagelser for ortodokse jøder, ikke-jødiske indbyggere og mennesker, som selv oplyser, at de har fysiske eller psykiske problemer, medens andre indtil 2 002 havde ret til — i lighed med en tilsvarende ret i europæiske stater — at nægte at udføre militærtjeneste af samvittighedsgrunde?

| 2. | Har Kommissionen endvidere kendskab til, at der som følge af Israels langvarige besættelse af palæstinensisk territorium og de tiltagende sammenstød med civilbefolkningen — på grund af vejspærringer, ransagninger af boligkvarterer og luftangreb — siden august 2 002 er sket en stramning af regeringens politik, og at man er begyndt at chikanere unge, som åbent har givet udtryk for deres modstand mod besættelsen af samvittighedsgrunde, idet man har sat dem i fængsel? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen endvidere kendskab til, at der som følge af Israels langvarige besættelse af palæstinensisk territorium og de tiltagende sammenstød med civilbefolkningen — på grund af vejspærringer, ransagninger af boligkvarterer og luftangreb — siden august 2 002 er sket en stramning af regeringens politik, og at man er begyndt at chikanere unge, som åbent har givet udtryk for deres modstand mod besættelsen af samvittighedsgrunde, idet man har sat dem i fængsel?

| 3. | Er Kommissionen bekendt med, at man nu i stadig større grad får indtryk af, at den voksende gruppe af »refuseniks«, som er imod besættelsen, ikke betragtes som principielle eller verdensfjerne pacifistiske individer men som politiske modstandere. Når disse har udstået deres straf, indkaldes de igen til militærtjeneste under mottoet »Hvis du ikke gør militærtjeneste af egen fri vilje, så gør du det, fordi du er bange«, og hvis de herefter på ny nægter at gøre det, sættes de igen i fængsel? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen bekendt med, at man nu i stadig større grad får indtryk af, at den voksende gruppe af »refuseniks«, som er imod besættelsen, ikke betragtes som principielle eller verdensfjerne pacifistiske individer men som politiske modstandere. Når disse har udstået deres straf, indkaldes de igen til militærtjeneste under mottoet »Hvis du ikke gør militærtjeneste af egen fri vilje, så gør du det, fordi du er bange«, og hvis de herefter på ny nægter at gøre det, sættes de igen i fængsel?

| 4. | Har Kommissionen kendskab til, at de fængselsstraffe, der idømmes i tilfælde af udførelse af ulovlige ordrer eller ved selvrådige handlinger, som fører til civile borgeres død, ofte ikke er på mere end en måned og dermed er meget korte i forhold til den straf på et til to år, der pålægges, hver gang en person nægter at udføre militærtjeneste? |
| --- | --- |

4.

Har Kommissionen kendskab til, at de fængselsstraffe, der idømmes i tilfælde af udførelse af ulovlige ordrer eller ved selvrådige handlinger, som fører til civile borgeres død, ofte ikke er på mere end en måned og dermed er meget korte i forhold til den straf på et til to år, der pålægges, hver gang en person nægter at udføre militærtjeneste?

| 5. | Er Kommissionen rede til som et led i associeringsaftalen mellem EU og Israel at finde frem til muligheder for at imødegå denne tiltagende forværring af forholdene i det israelske samfund og dermed den israelsk-palæstinensiske konflikt og for at hindre den israelske regering i at idømme personer, som giver udtryk for modstand mod besættelsen af Vestbredden og Gaza-striben af samvittighedsgrunde, endnu strengere og muligvis endog uendelige straffe? |
| --- | --- |

5.

Er Kommissionen rede til som et led i associeringsaftalen mellem EU og Israel at finde frem til muligheder for at imødegå denne tiltagende forværring af forholdene i det israelske samfund og dermed den israelsk-palæstinensiske konflikt og for at hindre den israelske regering i at idømme personer, som giver udtryk for modstand mod besættelsen af Vestbredden og Gaza-striben af samvittighedsgrunde, endnu strengere og muligvis endog uendelige straffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. april 2004)

Kommissionen følger nøje situationen for de israelske militærnægtere og de reservister, som nægter at gøre militærtjeneste i de besatte områder.

Kommissionens delegation i Tel Aviv holder sig løbende underrettet om udviklingen på dette område og har for nylig modtaget repræsentanter for gruppen af israelske militærnægtere, som havde anmodet derom.

Skønt Kommissionen vil vare sig for at blande sig i Israels interne lovgivning uden grund, vil den dog fortsat følge udviklingen i dette som i alle andre menneskerettighedsspørgsmål og vil i givet fald tage spørgsmålet op i de relevante fora. Spørgsmål, der vedrører menneskerettighederne i Israel, bliver i almindelighed drøftet i forbindelse med den politiske dialog, som finder sted inden for rammerne af Associeringsrådet, hvis formandskab varetages i fællesskab af EU's formandskab og den israelske udenrigsminister.

Det næste møde i Associeringsrådet EU-Israel skulle finde sted i løbet af vinteren 2004-2005.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/908 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/908

---

(2004/C 84 E/1003)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0903/04

af Ingo Friedrich (PPE-DE) til Kommissionen

(19. marts 2004)

Om:   Standsning af de europæiske dokumentationscentres (EDC) fordelagtige abonnement på De Europæiske Fællesskabers og Den Europæiske Unions Tidende (trykte udgave)

De europæiske dokumentationscentres rettigheder og pligter er fastlagt i skriftlige aftaler, som senest blev indgået i 1 996 mellem det daværende GD X og de enkelte dokumentationscentre. I henhold til artikel 2 i aftalen stiller Kommissionen regelmæssigt og gratis offentliggørelser fra Den Europæiske Unions organer til rådighed for dokumentationscentrene.

Desværre foreligger Den Europæiske Unions Tidende og KOM-dokumenterne siden hhv. den 1. januar 2004 og den 1. maj 2003 ikke længere i papirudgave som et led i det gratis abonnement. Den Europæiske Unions Tidende er som den eneste officielle lovgivningskilde kun juridisk bindende i papirudgaven. Der er forskelle mellem de trykte og de elektroniske udgaver. Derfor er den trykte udgave af stor betydning for dokumentationscentrenes brugere. Det ville være ønskeligt, om man fortsat kunne levere det gratis til de 55 europæiske dokumentationscentre i Tyskland.

Kommissionen har pålagt dokumentationscentrene at føre arkiver. Hvis de elektroniske EU-dokumenter skal søges og trykkes ud til brugerne, er det et stort arbejde for personalet, som kræver yderligere finansielle ressourcer. Endvidere burde man også undersøge, om dokumentationscentrene råder over den nødvendige teknik i denne forbindelse.

Kommissionen har hidtil ikke ydet finansiel bistand til dokumentationscentrene. Ville det i borgernes interesse og til støtte for gennemskueligheden være muligt fortsat at stille de vigtige offentliggørelser gratis til rådighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(20. april 2004)

Kommissionen deler det ærede medlems bekymring i spørgsmålet om distribution af materialer til de europæiske dokumentationscentre (EDC) og takker ham for spørgsmålet, som giver den mulighed for at afklare en række punkter.

Beslutningen om at standse de europæiske dokumentationscentres fordelagtige abonnement på papirudgaven af Den Europæiske Unions Tidende, L- og C-udgaverne, blev truffet af Publikationskontoret, hvis forvaltningsudvalg er sammensat af generalsekretærerne for alle europæiske institutioner. Som følge af de høje omkostninger ved distribution af EUT's papirudgave har institutionerne i Publikationskontorets forvaltningsudvalg vedtaget en strategi, der går ud på at fremme distributionen af EUT på cd-rom.

Publikationskontoret besluttede med virkning fra 2 000 at stille L- og C-udgaverne af EUT på cd-rom gratis til rådighed for de europæiske dokumentationscentre og andre informationsnetværk. De europæiske dokumentationscentre og informationsnetværkene fik mulighed for at abonnere på papirudgaven af EUT til en fordelagtig pris i en overgangsperiode.

I 2 004 modtager alle europæiske dokumentationscentre gratis L- og C-udgaven af EUT på cd-rom. Denne distribution opfylder forpligtelsen i artikel 2 i den omtalte aftale, hvori det hedder, »at Kommissionen regelmæssigt og gratis stiller publikationer fra Den Europæiske Unions institutioner til rådighed for dokumentationscentrene«. Cd-rom-udgaven af EUT er påviseligt af høj kvalitet og let at arkivere.

De europæiske dokumentationscentre og informationsnetværkene kan også få adgang til dokumenter i EUR-Lex-internetportalens sektion for EUT, L- og C-udgaver, på publikationsdagen. Offentligheden samt erhvervskredse og akademiske kredse benytter i stigende grad adgangen til dokumenter via EUR-Lex-webstedet.

De europæiske dokumentationscentre har også fortsat gratis adgang til CELEX, databasen om EU-lovgivning, som fra 1. juli 2 004 bliver gratis tilgængelig for alle.

Det spørgsmål om den juridiske gyldighed af informationer i elektronisk form, der er rejst af det ærede medlem, er formentlig kun aktuelt i tilfælde af sagsanlæg. Sådanne sager hører ikke under de europæiske dokumentationscentre.

Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt de europæiske dokumentationscentre råder over den nødvendige teknik, bemærkes, at adgang til EUT, L- og C-udgaven på cd-rom kræver et cd-rom-drev, og daglig konsultation via EUR-Lex-webstedet kræver en internetforbindelse. Kommissionen går ud fra, at de europæiske dokumentationscentre råder over sådanne faciliteter.

Da Kommissionen holder op med at producere papirudgaverne af visse dokumenttyper, f.eks. KOM- og SEK-dokumenter, arbejder den på at forbedre de elektroniske udgivelser af sådanne dokumenter i samarbejde med Publikationskontoret. Kommissionen er løbende i kontakt med de europæiske dokumentationscentre og informationsnetværkerne for at bliver orienteret om deres behov.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/909 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/909

---

(2004/C 84 E/1004)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0906/04

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om:   Løntillæg (threshold) til de britiske lærere ved Europaskolerne

I forbindelse med mine forespørgsler E-2583/03 (1)og E-3295/03 (2) og Kommissionens svar, hvilke juridiske udtalelser har Kommissionen indhentet vedrørende de britiske kontrakters overensstemmelse med artikel 12, stk.4, litra a), i vedtægten for Europaskolerne?

I sag C-6/89, Kommissionen v. Belgien (1990), ECR 1-1595, havde Kommissionen anlagt sag mod den belgiske regering for at have overtrådt artikel 12 i Europaskolernes vedtægt. Vil Kommissionen overveje at indlede en lignende procedure mod den britiske regering for at undlade at anerkende berettigelse til løntillæg?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(30. april 2004)

Kommissionen er i færd med at gennemføre en grundig undersøgelse af, hvorvidt britiske lærere, der er ansat af britiske myndigheder på britiske kontrakter og udstationeret ved Europaskolerne, kan være omfattet af den britiske løntillægsordning. Man er for øjeblikket i gang med at analysere sagens juridiske aspekter.

---

(1)  EUT C 65 E af 13.3.2004, s. 180.

(2)  EUT C 70 E af 20.3.2004, s. 252.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/910 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/910

---

(2004/C 84 E/1005)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0907/04

af Franz Turchi (UEN) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om:   Beskyttelse af optometrifaget

I adskillige medlemsstater i EU findes der universitetsuddannede optometrister.

Optometri er et selvstændigt fagområde, der ikke går ind over øjenlægefagets område, eftersom måling af synsfunktionen er en funktionel undersøgelse og ikke en lægelig handling.

Optometrifaget er en naturlig forlængelse af optikerfaget, blot på et fagligt højere niveau, og optometrister arbejder på at bedre folks synsevne gennem forebyggelse, synsgenoptræning, korrektion og forbedring af synsfunktionen.

Vil Kommissionen venligst oplyse, hvad der er blevet gjort for at få den italienske regering til at give de italienske optometrister mulighed for at få en klart defineret profession og erhvervsprofil på linje med deres europæiske kollegaer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. april 2004)

Det ærede medlem spørger, hvad Kommissionen har gjort for at få de italienske myndigheder til at regulere erhvervet som optometrist i Italien, så det kan anerkendes, at italienske optometrister har særlige færdigheder og en særlig erhvervsmæssig status på samme måde som i andre medlemsstater.

Ifølge EF-traktaten har medlemsstaterne stadig det primære ansvar for kvalifikations- og uddannelseskrav. På EU-plan er der fastsat visse minimumskrav til koordinering af uddannelser inden for nogle af de primære erhverv i sundhedssektoren, f.eks. læger (oftalmologer), der er omfattet af direktiv 93/16/EØF (1), men de fleste erhverv, herunder erhvervet som optometrist, er ikke underlagt sådanne krav.

Optometrister er omfattet af direktiv 89/48/EØF (2) om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for videregående uddannelser og direktiv 92/51/EØF (3) om anden generelle ordning, men kun hvis erhvervet er reguleret i værtslandet. Nævnte direktiver regulerer ikke udøvelsen af virksomhed inden for det pågældende erhverv på nationalt plan.

Desuden bør det bemærkes, at erhvervet som optometrist ikke er reguleret i alle medlemsstater, og at den erhvervsmæssige virksomhed kan være forbeholdt andre erhverv. I denne sammenhæng har EF-Domstolen bekræftet i sin afgørelse af 3. oktober 1990 (sag C-61/89, Bouchoucha), at EF-traktatens artikel 43 ikke er til hinder for, at en medlemsstat forbeholder udøvelsen af paramedicinsk virksomhed for personer, der er indehavere af et eksamensbevis som læge.

Da det hovedsagelig er medlemsstaterne, der berøres af og har ansvaret for dette område, og som afgør, hvilke foranstaltninger der bør træffes i overensstemmelse med deres særlige politik på sundhedsområdet og andre politikområder, kan Kommissionen ikke tage affære i en rent national sag.

---

(1)  Rådets direktiv 93/16/EØF af 5. april 1993 om fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, EUT L 165 af 7.7.1993.

(2)  Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, EUT L 19 af 24.1.1989.

(3)  Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF, EUT L 209 af 24.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/911 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/911

---

(2004/C 84 E/1006)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0909/04

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om:   To Serve and Protect — de nederlandske jernbaner

Det nederlandske dagblad Het Parool kunne den 11. marts 2004 oplyse, at sikkerhedsfirmaet To Serve and Protect pr. 1. april mister sin ordre i konkurrence med et andet firma. To Serve and Protect har til alle parters tilfredshed og med en utraditionel fremgangsmåde opnået fremragende resultater, når det drejede sig om at gøre de nederlandske jernbanestationer mere sikre.

Ordregiveren Nederlandse Spoorwegen (NS — de nederlandske jernbaner) har oplyst, at To Serve and Protect ikke fik opgaven, fordi virksomheden ikke opfylder EU's tildelingskriterier. Ifølge NS er virksomhedens begrænsede størrelse et problem. En talsmand for NS har udtalt, at den årlige omsætning skal være på mindst 4,5 mio. EUR, og at der bør være mindst 400 ansatte.

| 1. | Der leveres et godt stykke arbejde og virksomheden er konkurrencedygtig, men for lille — det sidste kan dog ikke være noget argument for ikke at kunne søge om at få tildelt en opgave? Hvordan stiller Kommissionen sig hertil? |
| --- | --- |

1.

Der leveres et godt stykke arbejde og virksomheden er konkurrencedygtig, men for lille — det sidste kan dog ikke være noget argument for ikke at kunne søge om at få tildelt en opgave? Hvordan stiller Kommissionen sig hertil?

| 2. | Kan Kommissionen oplyser, hvordan det rent faktisk forholder sig? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen oplyser, hvordan det rent faktisk forholder sig?

| 3. | Kan Kommissionen forestille sig, hvordan sådanne oplysningerne hos avisernes læsere kan fremkalde et negativt billede af EU og skaber uvilje over for EU? |
| --- | --- |

3.

Kan Kommissionen forestille sig, hvordan sådanne oplysningerne hos avisernes læsere kan fremkalde et negativt billede af EU og skaber uvilje over for EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(30. april 2004)

EU-reglerne om offentlige kontrakter indeholder ingen forpligtelse til at udelukke virksomheder fra at deltage i udbud på grund af deres størrelse. De gør det dog muligt for de ordregivende myndigheder at kræve, at deltagerne i udbudsprocedurer har den tekniske, økonomiske og finansielle kapacitet, de måtte finde nødvendig for at kunne opfylde den pågældende kontrakt, f.eks. krav om en vis omsætning og/eller et vist antal ansatte. For at undgå negative konsekvenser for små virksomheder er det fastsat i EU-reglerne, at virksomhedssammenslutninger kan afgive bud. I den sag, det ærede medlem omtaler, er det således de nederlandske jernbaner, der har ment, at det var nødvendigt med en årlig omsætning på mindst 4,5 mio. EUR og mindst 400 ansatte for at kunne opfylde den pågældende kontrakt.

Kommissionen er klar over den negative effekt af information, der ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til, at den forstås og anvendes korrekt. Den beklager derfor den tendentiøse karakter af de oplysninger, der kan være givet til offentligheden i denne sag.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/911 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/911

---

(2004/C 84 E/1007)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0910/04

af Ingo Friedrich (PPE-DE) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om:   Støtte til oliven — markedsordningen for oliven

På grundlag af markedsordningen for oliven ydes der principielt støtte til produktion af oliven. Kan Kommissionen oplyse, i hvilken form dette sker pr. træ, hektar eller liter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz. Fischler

(19. april 2004)

Den fælles markedsordning for olivenolie indeholder bestemmelser om støtte til produktionen af olivenolie. Støtten gives til olivendyrkere afhængigt af den faktisk producerede mængde olivenolie. For produktionsårene 1998/99-2003/04 er beløbet for enhedsstøtten til produktionen fastsat til 132,25 EUR/100 kg. Den mængde olivenolie, som der maksimalt kan gives produktionsstøtte til, er fastsat til 1777 261 t pr. produktionsår. Denne maksimale garantimængde fordeles mellem producentmedlemslandene (Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien og Portugal). Hvis den nationale garantimængde i et producentmedlemsland overskrides, reduceres støtten proportionalt med overskridelsen.

De enkelte medlemslande kan afsætte en del af deres nationale garantimængde og af produktionsstøtten til spiseoliven.

Gennemførelsesbestemmelserne til ordningen for ansøgning om, betaling og kontrol af produktionsstøtten til olivenolie og spiseoliven er fastsat i forordning (EF) nr. 2366/1998 (1). De nationale bestemmelser om produktionsstøtte til spiseoliven findes i beslutning 2001/670/EF (2) for Portugal, 2001/658/EF (3) for Italien, 2001/650/EF (4) for Spanien og 2001/649/EF (5) for Grækenland.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2366/98 (EF) nr. 2366/98 af 30. oktober 1998 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen for produktionsstøtte for olivenolie i produktionsårene 1998/99 til 2000/01, EUT L 293 af 31.10.1998.

(2)  2001/670/EF: Kommissionens beslutning af 10. august 2001 om ydelse af produktionsstøtte for spiseoliven i Portugal, EUT L 235 af 4.9.2001.

(3)  2001/658/EF: Kommissionens beslutning af 10. august 2001 om ydelse af produktionsstøtte for spiseoliven i Italien, EUT L 231 af 29.8.2001.

(4)  2001/650/EF: Kommissionens beslutning af 9. august 2001 om ydelse af produktionsstøtte for spiseoliven i Spanien, EUT L 229 af 25.8.2001.

(5)  2001/649/EF: Kommissionens beslutning af 9. august 2001 om ydelse af produktionsstøtte for spiseoliven i Grækenland, EUT L 229 af 25.8.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/912 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/912

---

(2004/C 84 E/1008)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0912/04

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om:   Direktiv 2001/93/EF og braille-krav

Har Kommissionen lavet en fuldstændig evaluering af følgevirkningerne og omkostningerne vedrørende kravet om, at al medicinemballage skal omfatte braille som anført i direktiv 2001/83/EF (1)?

Har Kommissionen overvejet andre muligheder som f.eks.

| — | udlevering i butikken af klare selvklæbende braille-etiketter, |
| --- | --- |

—

udlevering i butikken af klare selvklæbende braille-etiketter,

| — | udlevering i butikken af brochurer trykt i braille, som kan opbevares hjemme med det pågældende produkt, |
| --- | --- |

—

udlevering i butikken af brochurer trykt i braille, som kan opbevares hjemme med det pågældende produkt,

| — | udlevering efter opfordring af genbrugelig emballage trykt i braille, hvori produktet kan opbevares? |
| --- | --- |

—

udlevering efter opfordring af genbrugelig emballage trykt i braille, hvori produktet kan opbevares?

Vil Kommissionen overveje at indkalde et møde mellem de berørte parter for at sikre, at dette krav opfyldes på den mest hensigtsmæssige måde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. april 2004)

Kravet om at give oplysninger om lægemidler i braille-skrift er medtaget i revisionen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler som fastlagt af Europa-Parlamentet og Rådet (december 2003-marts 2004).

Under drøftelserne af revisionen af ovennævnte direktiv understregede Europa-Parlamentets medlemmer behovet for også at give grundlæggende oplysninger om lægemidler i braille-skrift. Følgelig overtog Rådet argumenterne om, at svagtseende eller blinde patienter skulle være i stand til at genkende et lægemiddel.

I de nye bestemmelser (artikel 56, litra a) i direktiv 2001/83/EF) specificeres det ikke, hvorledes denne oplysning skal gives, om oplysningerne skal være på selve emballagen eller f.eks. gives som en »selvklæbende braille-etiket«. Man kan forestille sig forskellige muligheder.

Man kunne også overveje forskellige muligheder, især med hensyn til en brochure i braille-skrift på salgsstedet eller efter anmodning til distributøren.

Kommissionen vil i forbindelse med lægemiddeludvalget drøfte med medlemsstaterne, hvorledes dette krav gennemføres mest hensigtsmæssigt. Aktørerne vil blive rådspurgt

---

(1)  EUT L 311 af 28.11.2001, s. 67.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/913 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/913

---

(2004/C 84 E/1009)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0915/04

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om:   Direktiv 2001/83/EF og »grænseprodukter«

Kan Kommissionen oplyse om, hvilke tiltag der er blevet iværksat for at imødegå virkningerne af artikel stk. 2, 2, i direktiv 2001/83/EF (1) om beslutninger, der træffes om »grænseprodukter« såsom fødevarer, kosmetik og medicinsk udstyr, da artiklen fastsætter lægemiddelstatus som normen?

Hvornår vil Kommissionen afholde det møde for interessenter, der blev orienteret om på det andet debatmøde, og vil listen over de inviterede blive offentliggjort, før mødet afholdes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. april 2004)

Det ærede medlem ønsker at vide, hvilke initiativer Kommissionen har iværksat for at tage højde for virkningerne af den nye artikel 2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (»grænseprodukter«), samt hvornår Kommissionen vil afholde det møde for interessenter, der blev bebudet under forhandlingerne ved andenbehandlingen i Parlamentet.

Det er Kommissionens overbevisning, at nævnte bestemmelse vil skabe klarhed om den juridiske status for visse grænseprodukter, som p.t. er omfattet af usikkerhed med hensyn til, hvilken lovgivning der skal finde anvendelse. Dette synspunkt deles af Parlamentet og Rådet.

Kommissionen er i fuld gang med at planlægge et møde for alle berørte parter, hvor en række praktiske aspekter vedrørende gennemførelsen af denne nye bestemmelse vil blive drøftet.

Mødet vil formodentlig finde sted i juni 2004. De berørte parter (forskellige brancheforeninger) samt repræsentanter for samtlige medlemsstater vil blive indbudt til mødet.

---

(1)  EUT L 311 af 28.11.2001, s. 67.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/914 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/914

---

(2004/C 84 E/1010)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0923/04

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om:   Ordning med handel med drivhusgasemissioner

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor ordningen med handel med drivhusgasemissioner er udformet på en sådan måde, at der hverken gives midler til eller det inden for rammerne af ordningens bestemmelser anses for neutralt at erstatte primære fossile brændstoffer med andre alternativer end biomasse, som er udledt af affaldsmaterialer, men at de i stedet behandles som om de er primære fossile brændstoffer, hvorved deres potentielle anvendelse og sandsynligheden for, at de vil blive flyttet højere op i affaldshierarkiet for at fremme deres energiudnyttelse, begrænses?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. april 2004)

For atmosfæren gør det ingen forskel, hvorledes C02-emissionerne opstår. Når anlæg omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (1) brænder forskellige affaldstyper, behandles de resulterende emissioner på samme måde som emissioner fra fossile brændsler.

Incitamentet for operatørerne til at skifte til brændsler med lavere kulstofindhold er en naturlig del af enhver ordning for handel med kvoter for C02-emissioner. Så længe affaldsbrændslet har lavere kulindhold end primær kulbrændsel, vil incitamentet til at skifte brændsel findes, og sådanne affaldsbrændsler vil blive flyttet højere op i affaldshierarkiet.

---

(1)  EUT L 275 af 25.10.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/914 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/914

---

(2004/C 84 E/1011)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0925/04

af Franz Turchi (UEN) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om:   Medicinsk behandling af blødere

Hæmofili er en sygdom, som medfører blødninger og er medfødt og arvelig. For øjeblikket kan hæmofili ikke helbredes, trods fremskridtene indenfor genteknikken og bioteknologien. De specifikke lægemidler til at lindre bløderens lidelser er meget dyre, og patienten har ikke samme adgang til denne medicin i alle EU's medlemsstater.

Hæmofili kan forårsage meget alvorlige fysiske smerter hos personer fra et år og opefter, og sygdommen medfører permanente lammelser i en tidlig alder, hvis denne medicin ikke tildeles.

Kommissionen bedes i lyset af ovenstående oplyse, hvad der vil ske efter udvidelsen. Har tiltrædelseslandene tilstrækkeligt med medicin til at kunne dække befolkningens behov, eller vil der være betydelige forskelle ved anvendelsen af denne medicin?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. april 2004)

Fremskridt inden for genteknik og bioteknologi er med til at forbedre behandlingen af mange sygdomme, og de seneste fremskridt giver grund til optimisme. Dette er tilfældet for lægemidler, som anvendes til at behandle hæmofili.

I princippet ser Kommissionen ikke nogen speciel grund til bekymring i forbindelse med adgang til lægemidler til behandling af denne sygdom efter udvidelsen. Tværtimod, for i overensstemmelse med det europæiske centraliserede system for godkendelse af lægemidler, som fastlagt med Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22. juli 1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering (1) vil der være adgang til lægemidler, som er godkendt på grundlag heraf, på markedet i de nye medlemsstater på samme vilkår som i resten af EU. Behandlingen af hæmofili i medlemsstaterne er et nationalt ansvarsområde, og der kan derfor være forskelle mht. behandlingspraksis.

---

(1)  EUT L 214 af 24.8.1993.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/915 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/915

---

(2004/C 84 E/1012)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0926/04

af Claude Turmes (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om:   Sundhed og sikkerhed i EU-institutionernes bygninger

I det skriftlige svar på den skriftlige forespørgsel E-2641/99 (1) meddelte Neil Kinnock, at »EU-institutionerne ikke er omfattet af national sundheds- og sikkerhedslovgivning«, men at »institutionerne overholder fællesskabsretten på dette punkt.«

Vil Kommissionen oplyse, om den har truffet en formel beslutning om, hvorvidt Fællesskabsrettens regler for sundhed og sikkerhed skal gælde for ansatte og i bygninger?

Har Kommissionen gennemført den vurdering af risici for sikkerheden og sundheden under arbejdet, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 89/391/EØF (2)? Hvad var de vigtigste resultater af denne vurdering af risicien?

Har Kommissionen formuleret den sammenhængende forebyggelsespolitik, der er fastsat i artikel 6, stk. 2, litra g), i Rådets direktiv 89/391/EØF? Hvad er det centrale i denne planlægning?

Er Kommissionen i besiddelse af den liste over arbejdsulykker, der for arbejdstageren har medført arbejdsudygtighed i mere end tre arbejdsdage, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 89/391/EØF?

Hvordan er arbejdsulykkesstatistikken for de seneste tre år? Kan Kommissionen endvidere præsentere særskilte statistiske oplysninger for Luxembourg og Bruxelles?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(30. april 2004)

Som det fremgår af Kommissionens svar på den skriftlige forespørgsel E-2641/99 fra Elizabeth Lynne, overholder EU-institutionerne som arbejdsgivere de sikkerheds- og sundhedskrav, der er fastsat i direktiv 89/391/EØF (3) og forskellige senere direktiver.

Som et resultat af Kommissionens administrative reform fastsættes følgende i artikel 1 f, stk. 2, i den nye personalevedtægt, som træder i kraft den 1. maj 2004: »Tjenestemænd i aktiv tjeneste har krav på arbejdsvilkår, der opfylder passende sundheds- og sikkerhedsstandarder, der mindst svarer til de mindstekrav, der gælder i forbindelse med foranstaltninger, der vedtages på disse områder i henhold til traktaten.«

I overensstemmelse hermed og som en følge af denne utvetydige forpligtelse er Kommissionen i færd med at udarbejde nye interne sundheds- og sikkerhedsbestemmelser, som skal sikre, at beskyttelsen mod arbejdsulykker bliver det grundlæggende element i den overordnede politik, herunder en klar vægtning af forebyggelsen af risici.

Herefter vil der blive udarbejdet en handlingsplan med henblik på gennemførelse af denne politik, som er baseret på evaluering og risikovurdering af arbejdspladsen. I 2 002 blev der gennemført et pilotforsøg, og analyser af resultaterne herfra viser, at der skal fokuseres på ergonomi.

Kommissionen registrerer alle arbejdsulykker, som bevirker, at en ansat er uarbejdsdygtig i over tre dage, men også fravær i færre dage registreres. I perioden 2001-2003 blev der registreret henholdsvis 93, 142 og 144 arbejdsulykker i Kommissionen i Bruxelles og 22, 29 og 34 i Luxembourg.

---

(1)  EUT C 330 E af 21.11.2000, s. 32.

(2)  EUT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

(3)  Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/916 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/916

---

(2004/C 84 E/1013)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0927/04

af Claude Turmes (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om:   »Prototype«-praksis i Publikationskontoret

Under hele Eurostat-sagens forløb har Kommissionen gentaget, at de påtalte forhold hidrørte fra tidligere mandater. Imidlertid anvender Publikationskontoret (OPOCE) i Luxembourg, som tilfældigvis også er belastet af netop Eurostat-sagen, stadig en særlig praksis, som i bedste fald har til resultat at begrænse konkurrencen kunstigt, og i værste fald fører til, at det er Publikationskontoret, der fordeler kontrakterne. Det drejer sig om den såkaldte »prototype«-praksis, som består i — inden for et omfattende, højteknologisk IT-projekts rammer — at vælge en virksomhed til at udvikle en prototype, hvilket begrænser udbuddet af de virksomheder, som kan deltage i udbuddet.

I denne forbindelse rejser der sig mange spørgsmål:

| 1. | Overholder denne praksis finansforordningen og direktiverne om offentlige kontrakter? |
| --- | --- |

1.

Overholder denne praksis finansforordningen og direktiverne om offentlige kontrakter?

| 2. | Hvem vælger det selskab, som skal udvikle prototypen, og i henhold til hvilke procedurer? |
| --- | --- |

2.

Hvem vælger det selskab, som skal udvikle prototypen, og i henhold til hvilke procedurer?

| 3. | Kan Kommissionen oplyse antallet af projekter og omfanget af de kontrakter, der har været omfattet af denne praksis siden 1999? |
| --- | --- |

3.

Kan Kommissionen oplyse antallet af projekter og omfanget af de kontrakter, der har været omfattet af denne praksis siden 1999?

| 4. | Kan Kommissionen oplyse, hvilke selskaber og teknologier der er tale om? |
| --- | --- |

4.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke selskaber og teknologier der er tale om?

| 5. | Kan Kommissionen oplyse, om der heriblandt er selskaber, der allerede har længerevarende kontrakter med Publikationskontoret? |
| --- | --- |

5.

Kan Kommissionen oplyse, om der heriblandt er selskaber, der allerede har længerevarende kontrakter med Publikationskontoret?

| 6. | Påtænker Kommissionen at inddrage OLAF med henblik på udarbejdelse af en undersøgelse af denne praksis? |
| --- | --- |

6.

Påtænker Kommissionen at inddrage OLAF med henblik på udarbejdelse af en undersøgelse af denne praksis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(30. april 2004)

Som besvarelse af det ærede parlamentsmedlems forespørgsel kan Kommissionen udtale følgende:

| 1. | og 2. Udviklingen af prototyper er en metode, der anvendes i forbindelse med udviklingen af visse edb-applikationer for at analysere:






  — | gennemførligheden af de organisatoriske løsninger, der agtes indført |
| --- | --- | --- |

1.

og 2. Udviklingen af prototyper er en metode, der anvendes i forbindelse med udviklingen af visse edb-applikationer for at analysere:

—

gennemførligheden af de organisatoriske løsninger, der agtes indført

| — | egnetheden af en teknisk løsning, navnlig når det drejer sig om nye teknologier, der endnu ikke har været anvendt af EU-institutionerne |
| --- | --- |

—

egnetheden af en teknisk løsning, navnlig når det drejer sig om nye teknologier, der endnu ikke har været anvendt af EU-institutionerne

| — | omfanget af brugernes accept af den foreslåede edb-løsning. |
| --- | --- |

—

omfanget af brugernes accept af den foreslåede edb-løsning.

De procedurer, som Publikationskontoret anvender i denne forbindelse, overholder bestemmelserne i finansforordningen og samtlige gældende bestemmelser i tilknytning til offentlige udbud.

| 3. | og 4. Publikationskontoret har siden 1 999 ladet udføre fem prototyper, alle i forbindelse med edb-udvikling:






  A. | SEI-JOS
  Formål: udvikling af det elektroniske editeringssystem for Supplement til De Europæiske Fællesskabers Tidende
  Virksomhed, der gennemførte udviklingen: European Dynamics
  Kontraktmæssigt grundlag: Særskilt kontrakt (1515) udarbejdet efter et udbud, der blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende
  Kontraktens varighed: 1.3.1998-28.2.2005
  Kontraktbeløb: 987 000 EUR. Pris for prototypen: 39 150 EUR
  Anvendte edb-værktøjer: Oracle-teknologi, bl.a. databasesystem og workflow-værktøj.
  Baggrund: I medfør af den særskilte kontrakt, der blev indgået i tilknytning med udbuddet, skulle der udvikles en prototype. I henhold til kontraktens bestemmelser ville manglende accept af prototypen have bragt kontrakten til ophør. Prototypen blev vurderet til at være egnet, og udviklingen af systemet er blevet afsluttet med idriftsætningen. |
| --- | --- | --- |

3.

og 4. Publikationskontoret har siden 1 999 ladet udføre fem prototyper, alle i forbindelse med edb-udvikling:

A.

SEI-JOS

Formål: udvikling af det elektroniske editeringssystem for Supplement til De Europæiske Fællesskabers Tidende

Virksomhed, der gennemførte udviklingen: European Dynamics

Kontraktmæssigt grundlag: Særskilt kontrakt (1515) udarbejdet efter et udbud, der blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende

Kontraktens varighed: 1.3.1998-28.2.2005

Kontraktbeløb: 987 000 EUR. Pris for prototypen: 39 150 EUR

Anvendte edb-værktøjer: Oracle-teknologi, bl.a. databasesystem og workflow-værktøj.

Baggrund: I medfør af den særskilte kontrakt, der blev indgået i tilknytning med udbuddet, skulle der udvikles en prototype. I henhold til kontraktens bestemmelser ville manglende accept af prototypen have bragt kontrakten til ophør. Prototypen blev vurderet til at være egnet, og udviklingen af systemet er blevet afsluttet med idriftsætningen.

| B. | SEI-Suiprod
  Formål: udvikling af et værktøj til produktionsopfølgning, der skal anvendes til Den Europæiske Unions Tidende, de øvrige publikationer og multimedieproduktionen
  Virksomhed, der gennemførte udviklingen: Trasys
  Kontraktmæssigt grundlag: rammekontrakt for edb-tjenesteydelser (5011, parti E6) udarbejdet efter et udbud, der blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
  Kontraktens varighed: 15.8.1997-14.8.2002
  Kontraktbeløb: 3 632 025 EUR. Pris for prototypen: 38 250 EUR
  Anvendte edb-værktøjer: Expeditor, Lotus Notes og TeamWare.
  Baggrund: En vurdering af de programmer, der fandtes på markedet, førte til udvælgelse af de under 2.6 anførte produkter. Der er blevet udviklet prototyper med disse værktøjer. Med udgangspunkt i resultaterne for de udarbejdede prototyper har Publikationskontoret valgt produktet Expeditor til udvikling af den endelige applikation. |
| --- | --- |

B.

SEI-Suiprod

Formål: udvikling af et værktøj til produktionsopfølgning, der skal anvendes til Den Europæiske Unions Tidende, de øvrige publikationer og multimedieproduktionen

Virksomhed, der gennemførte udviklingen: Trasys

Kontraktmæssigt grundlag: rammekontrakt for edb-tjenesteydelser (5011, parti E6) udarbejdet efter et udbud, der blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Kontraktens varighed: 15.8.1997-14.8.2002

Kontraktbeløb: 3 632 025 EUR. Pris for prototypen: 38 250 EUR

Anvendte edb-værktøjer: Expeditor, Lotus Notes og TeamWare.

Baggrund: En vurdering af de programmer, der fandtes på markedet, førte til udvælgelse af de under 2.6 anførte produkter. Der er blevet udviklet prototyper med disse værktøjer. Med udgangspunkt i resultaterne for de udarbejdede prototyper har Publikationskontoret valgt produktet Expeditor til udvikling af den endelige applikation.

| C. | PLAN-JO
  Formål: udvikling af et værktøj til produktionsopfølgning til Den Europæiske Unions Tidende
  Virksomhed, der gennemførte udviklingen: TRW ISCS
  Kontraktmæssigt grundlag: Særskilt kontrakt (2068) udarbejdet efter et udbud, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende for hovedudviklingen og direkte udpegelse for så vidt angår vurderingen af Livelink.
  Kontraktens varighed: 31.7.2002-30.7.2007
  Pris for vurderingen: 13 530 EUR
  Anvendte edb-værktøjer: Livelink
  Baggrund: Publikationskontoret har ladet gennemføre en vurdering af programmet Livelink. Projektet PLAN-JO har senere været genstand for et udbud offentliggjort i EUT. |
| --- | --- |

C.

PLAN-JO

Formål: udvikling af et værktøj til produktionsopfølgning til Den Europæiske Unions Tidende

Virksomhed, der gennemførte udviklingen: TRW ISCS

Kontraktmæssigt grundlag: Særskilt kontrakt (2068) udarbejdet efter et udbud, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende for hovedudviklingen og direkte udpegelse for så vidt angår vurderingen af Livelink.

Kontraktens varighed: 31.7.2002-30.7.2007

Pris for vurderingen: 13 530 EUR

Anvendte edb-værktøjer: Livelink

Baggrund: Publikationskontoret har ladet gennemføre en vurdering af programmet Livelink. Projektet PLAN-JO har senere været genstand for et udbud offentliggjort i EUT.

| D. | EU-Bookshop
  Formål: udvikling af dokumentadministrations- og onlinedistributionssystemet EU-Bookshop
  Virksomhed, der gennemførte udviklingen: Intrasoft (hovedudviklingen) og EverTeam (prototype og teknisk assistance)
  Kontraktmæssigt grundlag: Særskilt kontrakt (6106) udarbejdet efter et udbud, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende for hovedudviklingen og direkte udpegelse for så vidt angår udarbejdelsen af prototypen af EverTeam.
  Kontraktens varighed: 12.5.2003-11.5.2007. Varighed af konventionen om direkte udpegelse: 17.6.2002-17.8.2002
  Pris for prototypen: 32 180 EUR
  Anvendte edb-værktøjer: EverSuite
  Baggrund: Publikationskontoret har ladet udarbejde en prototype med udgangspunkt i programmet EverSuite. Projektet EU-Bookshop har senere været genstand for et udbud offentliggjort i EUT. |
| --- | --- |

D.

EU-Bookshop

Formål: udvikling af dokumentadministrations- og onlinedistributionssystemet EU-Bookshop

Virksomhed, der gennemførte udviklingen: Intrasoft (hovedudviklingen) og EverTeam (prototype og teknisk assistance)

Kontraktmæssigt grundlag: Særskilt kontrakt (6106) udarbejdet efter et udbud, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende for hovedudviklingen og direkte udpegelse for så vidt angår udarbejdelsen af prototypen af EverTeam.

Kontraktens varighed: 12.5.2003-11.5.2007. Varighed af konventionen om direkte udpegelse: 17.6.2002-17.8.2002

Pris for prototypen: 32 180 EUR

Anvendte edb-værktøjer: EverSuite

Baggrund: Publikationskontoret har ladet udarbejde en prototype med udgangspunkt i programmet EverSuite. Projektet EU-Bookshop har senere været genstand for et udbud offentliggjort i EUT.

| E. | EUR-Lex/Celex
  Formål: sammenlægning af databaserne EUR-Lex og Celex
  Virksomheder, der gennemførte udviklingen: Trasys/Sword, og EverTeam som underkontrahent
  Kontraktmæssigt grundlag: Kontrakter (6203 og 6204) udarbejdet med udgangspunkt i edb-direktoratets rammekontrakt (DI/02432)
  Kontrakternes varighed: kontrakt 6203: 26.5.2003-31.12.2003; kontrakt 6204: 2.3.2004-31.12.2004
  Pris: kontrakt 6203: 387 793 EUR; kontrakt 6204: 385 410 EUR
  Anvendte edb-værktøjer: EverSuite
  Baggrund: Udviklingen af dette projekt befinder sig aktuelt i den anden af de tre planlagte faser. Målsætningen for den første fase var påvisning af den nye applikations funktioner. |
| --- | --- |

E.

EUR-Lex/Celex

Formål: sammenlægning af databaserne EUR-Lex og Celex

Virksomheder, der gennemførte udviklingen: Trasys/Sword, og EverTeam som underkontrahent

Kontraktmæssigt grundlag: Kontrakter (6203 og 6204) udarbejdet med udgangspunkt i edb-direktoratets rammekontrakt (DI/02432)

Kontrakternes varighed: kontrakt 6203: 26.5.2003-31.12.2003; kontrakt 6204: 2.3.2004-31.12.2004

Pris: kontrakt 6203: 387 793 EUR; kontrakt 6204: 385 410 EUR

Anvendte edb-værktøjer: EverSuite

Baggrund: Udviklingen af dette projekt befinder sig aktuelt i den anden af de tre planlagte faser. Målsætningen for den første fase var påvisning af den nye applikations funktioner.

| 5. | En liste med de omtalte virksomheder, undtagen de i svaret til spørgsmål 4 anførte, er fremsendt direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets sekretariat. |
| --- | --- |

5.

En liste med de omtalte virksomheder, undtagen de i svaret til spørgsmål 4 anførte, er fremsendt direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets sekretariat.

| 6. | Efter anmodning fra kommissæren med ansvar for uddannelse og kultur har Publikationskontoret gennemført en revision af de kontrakter, der er indgået fra 1 999 til juli 2003. Konklusionerne af denne revision, der findes i en rapport fra november 2003, er, at der ikke har været tale om uregelmæssigheder. Den endelige rapport blev i november 2 003 fremsendt til medlemmerne af Publikationskontorets styrelsesudvalg, herunder Parlamentets generalsekretær, og til Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF). |
| --- | --- |

6.

Efter anmodning fra kommissæren med ansvar for uddannelse og kultur har Publikationskontoret gennemført en revision af de kontrakter, der er indgået fra 1 999 til juli 2003. Konklusionerne af denne revision, der findes i en rapport fra november 2003, er, at der ikke har været tale om uregelmæssigheder. Den endelige rapport blev i november 2 003 fremsendt til medlemmerne af Publikationskontorets styrelsesudvalg, herunder Parlamentets generalsekretær, og til Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).

Kommissionen kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig i øjeblikket er i færd med at undersøge, om der har været uregelmæssigheder i forbindelse med de offentlige kontrakter, der er indgået af Publikationskontoret.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/918 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/918

---

(2004/C 84 E/1014)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0931/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om:   Standarder for bærbart udstyr til flydende oxygen

I sit svar af 15. februar 2002 på min forespørgsel E-3462/01 (1) har Kommissionen meddelt, at den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) var ved at udarbejde standarder for bærbart udstyr med flydende ilt, herunder for tilslutninger. Dette skete på baggrund af et mandat fra Kommissionen på grundlag af direktiv 93/42/EØF (2). Disse standarder forventedes vedtaget i anden halvdel af 2003.

| 1. | Kan Kommissionen oplyse, om CEN har løst den tildelte opgave? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen oplyse, om CEN har løst den tildelte opgave?

| 2. | Hvis ja, hvornår er disse standarder da blevet indført? |
| --- | --- |

2.

Hvis ja, hvornår er disse standarder da blevet indført?

| 3. | Hvor er det muligt at finde dem? |
| --- | --- |

3.

Hvor er det muligt at finde dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. april 2004)

Standarden for bærbart udstyr med flydende ilt, herunder for tilslutninger (EN ISO 18777), blev sendt til offentlig høring af Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN). Høringen blev afsluttet den 11. februar 2004, og CEN gennemgår nu de bidrag, man har modtaget. Standarden vil blive sendt til formel afstemning inden marts 2005.

---

(1)  EUT C 134 E af 6.6.2002, s. 234.

(2)  EUT L 169 af 12.7.1993, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/919 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/919

---

(2004/C 84 E/1015)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0932/04

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om:   Bidrag til EU's økonomi gennem fiskeriet

Ligger Kommissionen inde med oplysninger om bidraget fra fritidsfiskeri og kommercielt fiskeri til EU's økonomi? Hvor stort er det kommercielle fiskeris nettobidrag til EU's økonomi, efter at statsstøtten er fratrukket? Hvor meget er nettoværdien af fritidsfiskeriet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. april 2004)

Produktionen i EU's fiskerisektor beløb sig i 2 001 til ca. 24 mia. EUR (0,3 % af EU's bruttonationalprodukt (BNP)), hvoraf 6 mia. EUR er værdien af landingerne, 3 mia. EUR værdien af akvakulturproduktionen og 15 mia. EUR værdien af forarbejdningsindustriens produktion.

Kommissionen har ikke de ønskede oplysninger om, hvor meget fritidsfiskeriet tegner sig for.

EF's strukturstøtte, der medfinansieres af medlemsstaterne og omfatter en bred vifte af foranstaltninger, stilles til rådighed for fiskerisektoren gennem flerårige programmer. Det samlede offentlige bidrag, der er programmeret for syvårsperioden 2000-2006, er på 5,6 mia. EUR. Der er andre offentlige interventioner, som ikke kan gøres op i tal på kommissionsniveau, og som gør det umuligt at beregne nettoværdien af det kommercielle fiskeri.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/919 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/919

---

(2004/C 84 E/1016)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0936/04

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om:   Økonomisk EU-støtte til positiv markedsføring

Kan Kommissionen præsentere en fuldstændig liste over de massemedier, der har modtaget økonomisk støtte fra Kommissionen, samt over de journalister, der har modtaget støtte fra Kommissionens informationskontor?

Spørgsmålet er baseret på oplysninger fra artiklen »Brussels pays for positive publicity« på sitet: (http://www.euobserver.com/index.phtml?aid=14700)

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(30. april 2004)

I maj 2 003 lancerede Generaldirektoratet for Udvidelsen, Generaldirektoratet for Presse og Kommunikation og Generalsekretariatet en licitation i den audiovisuelle sektor til i alt 16,5 mio. EUR. Den henvendte sig til TV- og radioselskaber og omfattede udvidelsen, EU's fremtid og generelle oplysninger om EU.

Det ærede medlem kan finde resultaterne på følgende websteder:

| — | Om »Udvidelsen«: (http://europa.eu.int/comm/enlargement/communication/pdf/audiovisual_2003_result_fr.pdf) |
| --- | --- |

—

Om »Udvidelsen«: (http://europa.eu.int/comm/enlargement/communication/pdf/audiovisual_2003_result_fr.pdf)

| — | Om »EU's fremtid« og »Generelle oplysninger om EU«: (http://europa.eu.int/comm/dgs/press_communication/grants/grants_en.htm) |
| --- | --- |

—

Om »EU's fremtid« og »Generelle oplysninger om EU«: (http://europa.eu.int/comm/dgs/press_communication/grants/grants_en.htm)

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/920 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/920

---

(2004/C 84 E/1017)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0944/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om:   Små genstande i fødevareprodukter

Under henvisning til følgende:

Statistikkerne over uheld med børn (især ved kvælning) forårsaget af legetøj sammensat af smådele, som navnlig er indeholdt i fødevareprodukter; den anbefalede aldersgrænse for disse produkter er meget lav (normalt tre år), og børnelægerne bekræfter, at børn i alderen tre til fem år har en tendens til at putte alt, hvad der er inden for deres rækkevidde, i munden;

denne type produkter har i årtier været forbudt i USA på grund af de risici, de indebærer;

størsteparten af de europæiske fabrikanter sælger ikke den form for produkter; bedes Kommissionen besvare følgende:

Overvejer Kommissionen som led i revisionen af legetøjsdirektivet at

| — | indføre bestemmelser om større minimumsstørrelser på de smådele, som legetøjet er sammensat af, med henblik på at forhindre flere alvorlige ulykker med smådele (en cylinder som norm for børnenes sikkerhed)? |
| --- | --- |

—

indføre bestemmelser om større minimumsstørrelser på de smådele, som legetøjet er sammensat af, med henblik på at forhindre flere alvorlige ulykker med smådele (en cylinder som norm for børnenes sikkerhed)?

| — | indføre en højere anbefalet nedre aldersgrænse for disse produkter? |
| --- | --- |

—

indføre en højere anbefalet nedre aldersgrænse for disse produkter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkii Liikanen

(29. april 2004)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at udkastet til et forslag om ændring af Rådets direktiv 88/378/EØF af 3. maj 1988 om sikkerhedskrav til legetøj (1) for øjeblikket drøftes med medlemsstaterne, forbruger- og brancheorganisationerne samt standardiseringsorganerne inden for rammerne af ekspertgruppen om sikkerhedskrav til legetøj. Spørgsmålet om legetøj i fødevarer er derfor til debat i denne forbindelse.

Man bør generelt huske på, at det er vigtigt for den intellektuelle udvikling af børn over en vis alder, at de er i stand til at lege med legetøj, der består af små dele. Det eventuelle behov for krav til legetøj i fødevarer kan imidlertid i princippet ordnes gennem aldersbegrænsninger. Legetøj bør kun markedsføres sammen med fødevarer, hvis det egner sig til den aldersgruppe, der i sidste ende formodes at udgøre brugergruppen. Det undersøges i øjeblikket, om det er muligt på disse produkter at sikre, at de relevante advarsler er klart læselige og tydelige, for så vidt angår kvælningsrisici.

Endvidere kan man i lyset af den standardiseringsproces, der inddrager medlemsstaterne og aktørerne, behandle relevante spørgsmål som f.eks. det eventuelle behov for at ændre cylindertesten for små dele.

Der udføres i øjeblikket en konsekvensanalyse af ændringen af direktivet om legetøj med henblik på at vurdere, hvilke ændringer det er hensigtsmæssigt at foretage af det nuværende direktiv om legetøj.

---

(1)  EUT L 187 af 16.7.1988.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/921 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/921

---

(2004/C 84 E/1018)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0951/04

af Angelika Niebler (PPE-DE) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om:   Fortolkende bemærkninger om gennemførelse af bestemmelserne om el- og gasmarkeder i EU

Generaldirektoratet for Energi og Transport har efter en række ændringer den 22. januar 2004 offentliggjort fortolkende bemærkninger om gennemførelsen af el- og gasmarkedet i EU på internettet. De fortolkende bemærkninger angiver, hvorledes gennemførelsen af direktiv 2003/54/EF (1) samt direktiv 2003/55/EF (2) skal ske i medlemsstaterne. Der er blandt andet tale om meget detaljerede og vidtrækkende bestemmelser, som går ud over direktivets tekst. For eksempel bliver de regulerende myndigheders rolle og aktiviteter specificeret udførligt, hvorved de oprindelige spillerum for skøn bliver begrænset. Der er fare for, at de fortolkende bemærkninger sluttelig kan skabe retsusikkerhed og medføre virkninger, som de institutioner, der er impliceret i lovgivningsprocessen, ikke tilsigtede.

| 1. | Hvilken rolle skal de fortolkende bemærkninger efter Kommissionens opfattelse spille i gennemførelsesprocessen? |
| --- | --- |

1.

Hvilken rolle skal de fortolkende bemærkninger efter Kommissionens opfattelse spille i gennemførelsesprocessen?

| 2. | Er Kommissionen enig i, at det ikke kan udelukkes, at de fortolkende bemærkninger får egentlig bindende virkning? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen enig i, at det ikke kan udelukkes, at de fortolkende bemærkninger får egentlig bindende virkning?

| 3. | Hvorved sikres det efter Kommissionens opfattelse, at medlemsstaterne får det nødvendige råderum ved gennemførelsen af de nævnte direktiver? |
| --- | --- |

3.

Hvorved sikres det efter Kommissionens opfattelse, at medlemsstaterne får det nødvendige råderum ved gennemførelsen af de nævnte direktiver?

| 4. | Kan det efter Kommissionens opfattelse udelukkes, at de fortolkende bemærkninger tages med i betragtning som målestok ved evalueringen af de nationale gennemførelsesforanstaltninger, og at de kommer til at spille en vis rolle ved eventuelle tvister ved Domstolen i forbindelse med gennemførelsen? |
| --- | --- |

4.

Kan det efter Kommissionens opfattelse udelukkes, at de fortolkende bemærkninger tages med i betragtning som målestok ved evalueringen af de nationale gennemførelsesforanstaltninger, og at de kommer til at spille en vis rolle ved eventuelle tvister ved Domstolen i forbindelse med gennemførelsen?

| 5. | Gengiver de fortolkende bemærkninger udelukkende Generaldirektoratet for Energi og Transports synspunkt, eller er Kommissionen som helhed enig i indholdet af bemærkningerne? |
| --- | --- |

5.

Gengiver de fortolkende bemærkninger udelukkende Generaldirektoratet for Energi og Transports synspunkt, eller er Kommissionen som helhed enig i indholdet af bemærkningerne?

| 6. | De nævnte direktiver er resultatet af en fælles lovgivningsprocedure. Burde der på denne baggrund ikke have været foretaget en afstemning om de fortolkende bemærkninger blandt de implicerede institutioner? |
| --- | --- |

6.

De nævnte direktiver er resultatet af en fælles lovgivningsprocedure. Burde der på denne baggrund ikke have været foretaget en afstemning om de fortolkende bemærkninger blandt de implicerede institutioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. april 2004)

I Parlamentets og Rådets direktiver 2003/54/EF (3) og 2003/55/EF (3) af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og naturgas er der fastlagt generelle rammer for deres gennemførelse. Formålet med fortolkningsnoterne for direktivernes gennemførelse er at tydeliggøre og præcisere en række artikler i direktiverne for at bistå medlemsstaterne med gennemførelsen og henlede deres opmærksomhed på visse punkter.

Som det er tydeligt anført i titlen på dokumentet på internetadressen forpligter disse fortolkningsnoter ikke Kommissionen. De giver retningslinjer og foreslår ofte flere optioner, der yder medlemsstaterne en vis manøvremargen, så meget mere som noterne ikke har bindende virkning.

Kommissionen vil basere sig på en række kriterier, når den skal vurdere effektiviteten af direktivernes gennemførelse, herunder de i fortolkningsnoterne nævnte punkter. Som allerede nævnt foregriber noterne hverken Kommissionens eller Domstolens endelige holdning. Fortolkningsnoterne afspejler Generaldirektoratet for Energi og Transports holdning. Flere generaldirektorater blev dog hørt, og der blev taget hensyn til deres udtalelser.

Udkast til fortolkningsnoterne blev forelagt både de nuværende og de nye medlemsstaters energiadministrationer til udtalelse. Disse kunne fremsætte bemærkninger både skriftligt og på de to møder, der blev afholdt specielt til dette formål. Der blev derefter afholdt møder med industrien, der også fremsatte bemærkninger. Generaldirektoratet for Energi og Transport har taget hensyn til et flertal af de bemærkninger, der blev fremsat under høringerne. I den sammenhæng takkede Eurelectric ved brev af 5. februar 2004 Generaldirektoratet for Energi og Transport for at have taget hensyn til industriens bemærkninger.

---

(1)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 37.

(2)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 57.

(3)  EUT L 176 af 15.7.2003.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/922 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/922

---

(2004/C 84 E/1019)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0952/04

af Benedetto Della Vedova (NI) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om:   Procedure i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88

Efter at der var indledt en straffesag mod en tidligere direktør vedrørende hændelser, der fandt sted i 1991-2 og som ikke havde forbindelse med uddannelsesaktiviteter, udstedte det italienske arbejdsministerium i 1 999 et dekret til en uddannelsesorganisation om at suspendere støtte til en række EOS-, Now-, Adapt- og Youthstart-uddannelsesprogrammer, indtil resultatet af denne sag forelå (procedure i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 (1)).

Den pågældende organisation indankede først denne ministerielle afgørelse til den regionale forvaltningsdomstol og derpå til statsrådet. Den fik ikke medhold med den begrundelse, at ministeren ikke havde annulleret støtteforanstaltningerne, men blot havde forbeholdt sig ret til at gøre dette, når straffesagen var afsluttet.

Den endelige dom var en frifindelse af den tidligere direktør. Organisationen anmodede ministeriet om at igangsætte projekterne og frigive den dertil hørende støtte. Ministeriet svarede, at det trods frifindelsen kunne nægte at godkende indgåelsen af den nye aftale og derfor også igangsættelsen af aktiviteterne.

Imidlertid er proceduren i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 ikke særlig klar. Det er uklart, hvilken procedure der skal følges til igen at igangsætte aktiviteterne (og/eller indgåelse af en aftale om gennemførelse af aktiviteterne) samt frigivelsen af støtten, når der er kommet en endelig afgørelse vedrørende de omstændigheder, der førte til suspenderingen af støtten (f.eks. frifindelse af sigtede).

Kan Kommissionen derfor oplyse:

| 1. | om ikke blot støtten, men også de indefrosne aktiviteter kan igangsættes igen? |
| --- | --- |

1.

om ikke blot støtten, men også de indefrosne aktiviteter kan igangsættes igen?

| 2. | hvilken procedure der skal anvendes vedrørende indgåelsen af aftalen, eftersom der er blevet udstedt et dekret både om suspendering indgåelse af aftalen og den dertil hørende støtte? |
| --- | --- |

2.

hvilken procedure der skal anvendes vedrørende indgåelsen af aftalen, eftersom der er blevet udstedt et dekret både om suspendering indgåelse af aftalen og den dertil hørende støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(30. april 2004)

Beslutninger om støttebevilling træffes af den udpegede myndighed i Italien (i henhold til fællesskabsbestemmelserne, det af Kommissionen godkendte arbejdsprogram og den italienske lovgivning). Den sag, det ærede medlem, tager op, vedrører en forholdsregel, som den myndighed, der er udpeget til at forvalte projektet i Italien, har truffet. Det er derfor nødvendigt at rette henvendelse til den udpegede myndighed i Italien for at få frigivet støtten eller genoptaget aktiviteterne.

Det ærede medlem kan få nærmere oplysninger om, hvortil henvendelsen skal rettes, hos Kommissionen.

---

(1)  EUT L 374 af 31.12.1988, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/923 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/923

---

(2004/C 84 E/1020)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0953/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om:   Diskriminerende politik i Rumænien

På baggrund af undersøgelser vedrørende den indre situation i landet og møder med repræsentanter for Rumænien i forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

| 1. | Har den kendskab til den rumænske stats alvorlige diskriminerende poltik over for de udenlandske investorer, i særdeleshed de italienske virksomheder, som deltager i procedurerne vedrørende privatisering af rumænske statsejet ejendom? |
| --- | --- |

1.

Har den kendskab til den rumænske stats alvorlige diskriminerende poltik over for de udenlandske investorer, i særdeleshed de italienske virksomheder, som deltager i procedurerne vedrørende privatisering af rumænske statsejet ejendom?

| 2. | Er den klar over, at disse virksomheder, på trods af at de har bidraget til genopbyggelsen af vigtige sektorer i den rumænske økonomi i form af betydelige investeringer, gentagne gange må se deres rettigheder som stadfæstet i europæiske og rumænske bestemmelser krænket, især hvad angår ejendomsret, til fordel for selskaber med forbindelse til det tidligere styre? |
| --- | --- |

2.

Er den klar over, at disse virksomheder, på trods af at de har bidraget til genopbyggelsen af vigtige sektorer i den rumænske økonomi i form af betydelige investeringer, gentagne gange må se deres rettigheder som stadfæstet i europæiske og rumænske bestemmelser krænket, især hvad angår ejendomsret, til fordel for selskaber med forbindelse til det tidligere styre?

| 3. | Er den vidende om, at den retlige beskyttelse, der ydes af det rumænske retssystem — hvor der afsiges domme af de øverste retlige organer under overtrædelse af almindelige retlige principper og bindende indre regler — har skabt stor usikkerhed med hensyn til mulighederne for at sikre de udenlandske investorers rettigheder, som deltager i privatiseringsprocedurerne under fuldstændig overholdelse af de nationale bestemmelser? |
| --- | --- |

3.

Er den vidende om, at den retlige beskyttelse, der ydes af det rumænske retssystem — hvor der afsiges domme af de øverste retlige organer under overtrædelse af almindelige retlige principper og bindende indre regler — har skabt stor usikkerhed med hensyn til mulighederne for at sikre de udenlandske investorers rettigheder, som deltager i privatiseringsprocedurerne under fuldstændig overholdelse af de nationale bestemmelser?

| 4. | Er den klar over, at denne diskriminerende politik føres på trods af de forpligtelser, den rumænske stat offentligt har indgået med henblik på at vedtage reformer vedrørende »retsstatsprincippet« og »bekæmpelse af korruption«? |
| --- | --- |

4.

Er den klar over, at denne diskriminerende politik føres på trods af de forpligtelser, den rumænske stat offentligt har indgået med henblik på at vedtage reformer vedrørende »retsstatsprincippet« og »bekæmpelse af korruption«?

| 5. | Hvilke foranstaltninger vil den træffe for at imødegå denne diskriminerende politik? |
| --- | --- |

5.

Hvilke foranstaltninger vil den træffe for at imødegå denne diskriminerende politik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(30. april 2004)

Kommissionen har under hele Rumæniens tiltrædelsesproces fulgt nøje med i landets bestræbelser på at udvikle en markedsbaseret økonomi. Trods de store fremskridt, der er gjort gennem de seneste år, har Kommissionen i sine periodiske rapporter gjort det klart, at det stadig er påkrævet med omfattende reformer, hvis det skal lykkes at tiltrække større investeringer fra udlandet. Man har bl.a. peget på den omfattende korruption, svagheder i retssystemet, og de generelt vanskelige forhold for erhvervslivet.

Kommissionen er ikke bekendt med, at udenlandske investorer, og i særdeleshed italienske firmaer, skulle være genstand for systematisk diskrimination. Hvis der forelægges specifikke beviser på en sådan diskrimination, vil Kommissionen naturligvis iværksætte en grundig undersøgelse og træffe de fornødne foranstaltninger på basis af bestemmelserne i EU's og Rumæniens associeringsaftale eller som led i tiltrædelsesforhandlingerne.

På det mere generelle plan fortsætter Kommissionen med at støtte Rumæniens bestræbelser på effektivt at bekæmpe korruption og sikre overholdelsen af retsstatens principper. Man agter via bilaterale kontakter at tilskynde de rumænske myndigheder til at opprioritere disse problemer, og vil med henblik herpå yde bistand til korruptionsbekæmpelsestiltag og modernisering af retsvæsenet.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/924 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/924

---

(2004/C 84 E/1021)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0960/04

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om:   Sprogdiskriminering i ansættelsesprocedurerne i de europæiske institutioner

| 1. | Har Kommissionen kendskab til, at der i 2 003 blev opslået flere end 700 stillinger af europæiske kontorer for teknisk bistand, ikke-statslige organisationer, agenturer, som finansieres af Kommissionen og privatselskaber, som kun var forbeholdt »native English speakers« og kandidater med »English mother tongue«? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til, at der i 2 003 blev opslået flere end 700 stillinger af europæiske kontorer for teknisk bistand, ikke-statslige organisationer, agenturer, som finansieres af Kommissionen og privatselskaber, som kun var forbeholdt »native English speakers« og kandidater med »English mother tongue«?

| 2. | Mener Kommissionen også, at der her er tale om en klar forskelsbehandling af mennesker, som har et »fremragende« eller »meget godt« kendskab til det engelske sprog, men som ikke er »native speakers«? |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen også, at der her er tale om en klar forskelsbehandling af mennesker, som har et »fremragende« eller »meget godt« kendskab til det engelske sprog, men som ikke er »native speakers«?

| 3. | Mener Kommissionen også, at det for kandidater, som ikke har engelsk som modersmål, herved gøres vanskeligere at få ansættelse i de europæiske institutioner? |
| --- | --- |

3.

Mener Kommissionen også, at det for kandidater, som ikke har engelsk som modersmål, herved gøres vanskeligere at få ansættelse i de europæiske institutioner?

| 4. | Er Kommissionen rede til at træffe foranstaltninger til at bekæmpe denne forskelsbehandling, som også holdes i live af Kommissionen? |
| --- | --- |

4.

Er Kommissionen rede til at træffe foranstaltninger til at bekæmpe denne forskelsbehandling, som også holdes i live af Kommissionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(30. april 2004)

Angående spørgsmålet om stillinger opslået af europæiske kontorer for teknisk bistand, ikke-statslige organisationer, agenturer, som finansieres af Kommissionen, og private selskaber henvises det ærede medlem til Kommissionens samlede svar på skriftlig forespørgsel E-0046/04 og E-0086/04 stillet af Dhaene og andre (1).

For så vidt angår ansættelse i EU's institutioner er de sprogkrav, der gælder i udvælgelsesprocedurerne til EU-institutionerne, fastlagt i tjenestemandsvedtægten. Meddelelser om generelle udvælgelsesprøver og stillingsopslag indeholder aldrig bestemmelser om, at kun kandidater med et bestemt modersmål kan søge. I nogle udvælgelsesprøver, f.eks. udvælgelsesprøver for sprogmedarbejdere, kan der stilles særlige krav til sprogkundskaber, men det er aldrig et krav, at kandidaterne skal have et bestemt sprog som modersmål.

---

(1)  Se side 301.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/925 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/925

---

(2004/C 84 E/1022)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0962/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om:   Øget risiko for folkesundheden og miljøet som følge af den tiltagende emission af sodpartikler fra bilmotorer

| 1. | Har Kommissionen kendskab til, at emissionen af meget små sodpartikler fra dieselmotorer på trods af det lavere brændstofforbrug i nye biler stiger, fordi en mere effektiv forbrænding mindsker omfanget af sodpartikler, men at antallet heraf vokser stærkt, således at de trænger dybere ned i lungerne? |
| --- | --- |

1.

Har Kommissionen kendskab til, at emissionen af meget små sodpartikler fra dieselmotorer på trods af det lavere brændstofforbrug i nye biler stiger, fordi en mere effektiv forbrænding mindsker omfanget af sodpartikler, men at antallet heraf vokser stærkt, således at de trænger dybere ned i lungerne?

| 2. | Har Kommissionen kendskab til, at der også i tilfældet med benzinbiler sker en emission af meget fine sodpartikler med en diameter på mellem 20 og 80 nanometer som et resultat af de nye direkte indsprøjtningssystemer, som ikke kræver, at brændstoffet går over til en gasform? |
| --- | --- |

2.

Har Kommissionen kendskab til, at der også i tilfældet med benzinbiler sker en emission af meget fine sodpartikler med en diameter på mellem 20 og 80 nanometer som et resultat af de nye direkte indsprøjtningssystemer, som ikke kræver, at brændstoffet går over til en gasform?

| 3. | Har Kommissionen kendskab til, at koncentrationen af små sodpartikler først og fremmest i og rundt om de store byer er så stærk, at den kan føre til kræft, astma, bronkitis, blodpropper i hjertet og slagtilfælde og eventuelt endog angribe genmaterialet (genmutation)? |
| --- | --- |

3.

Har Kommissionen kendskab til, at koncentrationen af små sodpartikler først og fremmest i og rundt om de store byer er så stærk, at den kan føre til kræft, astma, bronkitis, blodpropper i hjertet og slagtilfælde og eventuelt endog angribe genmaterialet (genmutation)?

| 4. | Har Kommissionen kendskab til, at den nederlandske statssekretær for miljø mener, at Euro-4-normerne, som vil finde anvendelse i EU fra 2005, ikke er strenge nok, og at de i stærk grad dikteres af bilproducenternes og olieselskabernes interesser med det resultat, at først og fremmest emissionen af sod fortsat vil være for høj, og at opvarmningen af jorden dermed fremmes, og at han derfor mener, at der bør foretages en revision af de europæiske emissionsnormer, som skal gøres meget strengere? |
| --- | --- |

4.

Har Kommissionen kendskab til, at den nederlandske statssekretær for miljø mener, at Euro-4-normerne, som vil finde anvendelse i EU fra 2005, ikke er strenge nok, og at de i stærk grad dikteres af bilproducenternes og olieselskabernes interesser med det resultat, at først og fremmest emissionen af sod fortsat vil være for høj, og at opvarmningen af jorden dermed fremmes, og at han derfor mener, at der bør foretages en revision af de europæiske emissionsnormer, som skal gøres meget strengere?

| 5. | Hvornår kan der forventes initiativer fra Kommissionens side med hensyn til en revision som foreslået af den nederlandske statssekretær? Er de foruroligende oplysninger om forøgelsen af mængden af små farlige sodpartikler en anledning for Kommissionen til at fremskynde en revision heraf? |
| --- | --- |

5.

Hvornår kan der forventes initiativer fra Kommissionens side med hensyn til en revision som foreslået af den nederlandske statssekretær? Er de foruroligende oplysninger om forøgelsen af mængden af små farlige sodpartikler en anledning for Kommissionen til at fremskynde en revision heraf?

Kilde: Det nederlandske dagblad »de Volkskrant« af 11. marts 2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/925 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/925

---

(2004/C 84 E/1023)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0963/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om:   Euro-4-normen og heraf følgende restriktioner for anbringelsen af sodfiltre mod emission af små sodpartikler fra bilmotorer

| 1. | Kan Kommissionen bekræfte, at der i de næste par år kun vil ske få eller ingen forbedringer i det nuværende emissionsniveau for sodpartikler fra biler, fordi de fleste nye personbiler, herunder de biler, hvis brændstofforbrug er forholdsvist stort, nu uden særlige foranstaltninger vil kunne opfylde de Euro-4-normer, som vil være gældende i EU fra 2005. Ifølge disse skal emissionen af C02 og nitrogen fra dieselmotorer i nye personbiler og lastbiler være mindre, og den maksimale emission af sodpartikler fra dieselbiler skal reduceres fra 0,05 g PM (particulate matter) til 0,25 g, medens der ikke findes maksimale emissionsnormer for sodemission for benzinmotorer. |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen bekræfte, at der i de næste par år kun vil ske få eller ingen forbedringer i det nuværende emissionsniveau for sodpartikler fra biler, fordi de fleste nye personbiler, herunder de biler, hvis brændstofforbrug er forholdsvist stort, nu uden særlige foranstaltninger vil kunne opfylde de Euro-4-normer, som vil være gældende i EU fra 2005. Ifølge disse skal emissionen af C02 og nitrogen fra dieselmotorer i nye personbiler og lastbiler være mindre, og den maksimale emission af sodpartikler fra dieselbiler skal reduceres fra 0,05 g PM (particulate matter) til 0,25 g, medens der ikke findes maksimale emissionsnormer for sodemission for benzinmotorer.

| 2. | Hvorledes vurderer Kommissionen forslaget fra eksperter om, at den maksimale emission af sodpartikler i fremtiden ikke skal beregnes i gram med i mængde pr. kilometer, eftersom en sådan norm har langt større betydning for folkesundheden? |
| --- | --- |

2.

Hvorledes vurderer Kommissionen forslaget fra eksperter om, at den maksimale emission af sodpartikler i fremtiden ikke skal beregnes i gram med i mængde pr. kilometer, eftersom en sådan norm har langt større betydning for folkesundheden?

| 3. | Har Kommissionen kendskab til, at de fleksible normer fra 2 005 vil have til følge, at kun nogle få bilproducenter monterer de nye filtre i deres køretøjer, som ifølge en undersøgelse, som de nationale automobilsammenslutninger i Nederlandene, Tyskland og Østrig har givet i opdrag, næsten vil kunne reducere emissionen til nul, eftersom dette vil medføre en forhøjelse af salgsprisen med nogle hundrede euro pr. køretøj, hvilket ikke passer ind i konkurrencen om en forøgelse af deres markedsandel? |
| --- | --- |

3.

Har Kommissionen kendskab til, at de fleksible normer fra 2 005 vil have til følge, at kun nogle få bilproducenter monterer de nye filtre i deres køretøjer, som ifølge en undersøgelse, som de nationale automobilsammenslutninger i Nederlandene, Tyskland og Østrig har givet i opdrag, næsten vil kunne reducere emissionen til nul, eftersom dette vil medføre en forhøjelse af salgsprisen med nogle hundrede euro pr. køretøj, hvilket ikke passer ind i konkurrencen om en forøgelse af deres markedsandel?

| 4. | Kan en strengere lovgivning efter Kommissionens opfattelse være et incitament til montering af sodfiltre i nye personbiler, varebiler, lastbiler og busser, således at næsten alle køretøjer i løbet af nogle år er udstyret hermed? Hvilke foranstaltninger træffer den på dette område? |
| --- | --- |

4.

Kan en strengere lovgivning efter Kommissionens opfattelse være et incitament til montering af sodfiltre i nye personbiler, varebiler, lastbiler og busser, således at næsten alle køretøjer i løbet af nogle år er udstyret hermed? Hvilke foranstaltninger træffer den på dette område?

| 5. | Er Kommissionen også enig i den konklusion, som den nederlandske statssekretær for miljø har draget, nemlig at EU-lovgivningen nu forhindrer, at EU-medlemsstaterne tilskyndes til brugen af sodfiltre via skatte- og afgiftsincitamenter? Hvad skyldes dette forbud? Hvad kan Kommissionen gøre for at ændre denne situation? |
| --- | --- |

5.

Er Kommissionen også enig i den konklusion, som den nederlandske statssekretær for miljø har draget, nemlig at EU-lovgivningen nu forhindrer, at EU-medlemsstaterne tilskyndes til brugen af sodfiltre via skatte- og afgiftsincitamenter? Hvad skyldes dette forbud? Hvad kan Kommissionen gøre for at ændre denne situation?

Kilde: Det nederlandske dagblad »de Volkskrant« af 11. marts 2004.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen på skriftlige forespørgsler E-0962/04 og E-0963/04

(30. april 2004)

Kommissionen er bekendt med de virkninger, som det ærede parlamentsmedlem fremhæver, af små partikler på menneskers sundhed. Til trods for de fremskridt, der er sket i nedsættelsen af partikelemissionerne fra transportmidler og andre kilder, er luftens indhold af sådanne partikler stadig høj i mange EU-regioner, og i visse områder overskrides grænseværdierne.

Det bør bemærkes, at partikelemissioner fra personbiler og varevogne i øjeblikket er reguleret i direktiv 98/69/EF (1) og bestemmelserne vedrørende tunge erhvervskøretøjer findes i direktiv 1999/96/EF (2). Grænseværdierne blev fastlagt i overensstemmelse med henstillingerne fra det europæiske auto-olieprogram om luftkvalitet, emissioner forårsaget af vejtrafik, brændstof og motorteknik (3). De trufne foranstaltninger vil medføre en nedsættelse af partikelemissioner stammende fra vejtransport på omkring 90 % mellem 1995 og 2020.

I de ovennævnte direktiver findes der ikke anvisninger om metoder og teknologi, men fastsættes grænseværdier. Det er op til fabrikanterne at udvikle og anvende den bedst egnede teknologi til opfyldelse af kravene. Det er imidlertid korrekt, at det ikke i alle tilfælde vil være påkrævet at anvende filterteknologi, f.eks. kan grænseværdierne for personbiler og varevogne, der træder i kraft den 1. januar 2005, stort set opfyldes uden anvendelse af denne teknologi. Kun et antal relativt store personbilstyper vil skulle anvende filterteknologi for at kunne overholde grænseværdien for partikler på 0,025 g/km.

Kommissionen deler principielt det ærede parlamentsmedlems opfattelse af, at der bør gøres en yderligere indsats for at nedsætte partikelemissionerne, herunder mikropartikler.

Kommissionen er i øjeblikket i færd med at udarbejde forslag til lovgivning om både lette og tunge erhvervskøretøjer med henblik på en yderligere nedsættelse af emissionerne fra disse. Partikelemissionerne er en nøglefaktor i dette arbejde. Disse foranstaltninger vil snart blive foreslået af Kommissionen og videresendt til Europa-Parlamentet og Rådet gennem proceduren med fælles beslutningstagning.

Herudover deltager Kommissionen aktivt i PMP-programmet, der aktuelt finder sted inden for rammerne af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa. PMP-programmets formål er at udvikle et nyt vurderings- og målingssystem for partikler til anvendelse i forbindelse med typegodkendelsesproceduren for partikelemissioner fra personbiler, lette erhvervskøretøjer og kraftige motorer. Systemet vil gøre det muligt at udvikle fremtidige emissionsstandarder og indførelse af nye teknologier til nedsættelse af emissioner, under hensyntagen til, at ikke kun den samlede masse, men også partikelstørrelse og -antal kan være vigtige kriterier i forbindelse med sundhedsvirkningerne. Dette system vil ikke kun finde anvendelse på dieseldrevne køretøjer/motorer, men også på køretøjsmotorer med styret tænding ved de lave emissionsniveauer, der forventes fra de avancerede teknologier, der om kort tid vil være på markedet.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/69/EF af 13. oktober 1998 om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 70/220/EØF, EUT L 350 af 28.12.1998.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/96/EF af 13. december 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof, og om ændring af Rådets direktiv 88/77/EØF, EUT L 44 af 16.2.2000.

(3)  KOM(2000) 626 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/927 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/927

---

(2004/C 84 E/1024)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0968/04

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om:   Elektromagnetisk overensstemmelsesstandard

| 1. | Vil Kommissionen forklare anvendelsesområdet for den europæiske elektromagnetiske overensstemmelsesstandard IEC61000? Er det en frivillig ordning, en henstilling eller en obligatorisk ordning, som dermed har retsvirkning? |
| --- | --- |

1.

Vil Kommissionen forklare anvendelsesområdet for den europæiske elektromagnetiske overensstemmelsesstandard IEC61000? Er det en frivillig ordning, en henstilling eller en obligatorisk ordning, som dermed har retsvirkning?

| 2. | Hvis den har retsvirkning, vil Kommissionen da meddele, hvem der har ansvaret for at sikre overholdelse af denne standard? Er Kommissionen bekendt med nogen overtrædelser af standarden? |
| --- | --- |

2.

Hvis den har retsvirkning, vil Kommissionen da meddele, hvem der har ansvaret for at sikre overholdelse af denne standard? Er Kommissionen bekendt med nogen overtrædelser af standarden?

| 3. | Hvad er i henhold til standarden det maksimale antal volt pr. meter, som et hus og dets beboere må udsættes for? |
| --- | --- |

3.

Hvad er i henhold til standarden det maksimale antal volt pr. meter, som et hus og dets beboere må udsættes for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. april 2004)

IEC 61000 dækker over ikke én, men en række standarder udstedt af Den Internationale Elektrotekniske Kommission (IEC). Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) har under dette nummer vedtaget flere standarder, som er blevet harmoniseret i henhold til direktiv 89/336/EØF (1) (EMC-direktivet). Det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat vil til orientering få tilsendt et resumé af de pågældende Cenelec-standarder, som er harmoniseret i henhold til EMC-direktivet.

Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede kan — når det skal godtgøres, at bestemmelserne i EMC-direktivet er opfyldt — vælge mellem to hovedprocedurer for overensstemmelsesvurdering. Fabrikanten kan beslutte at anvende harmoniserede standarder, eller han kan lade beskyttelseskravene finde direkte anvendelse. I sidstnævnte tilfælde skal fabrikanten udarbejde et teknisk konstruktionsdossier og indhente et certifikat eller en rapport fra et »kompetent organ«.

Anvendelsen af harmoniserede standarder er således ikke obligatorisk i henhold til EMC-direktivet. Vælger fabrikanten at anvende de harmoniserede standarder og afgiver erklæring herom, skal apparatet imidlertid være i overensstemmelse med disse standarder.

Det er medlemsstaterne, der er ansvarlige for håndhævelsen af EMC-direktivets bestemmelser. Hvis en fabrikant erklærer overensstemmelse med EMC-direktivet gennem anvendelse af de relevante harmoniserede standarder, og en medlemsstat efterfølgende konstaterer, at dette ikke er tilfældet, eller at en standard er blevet anvendt ukorrekt (og apparatet som følge heraf ikke opfylder beskyttelseskravene), skal den pågældende medlemsstat træffe alle nødvendige foranstaltninger for at trække produktet tilbage fra markedet, forbyde markedsføring af det eller begrænse dets frie bevægelighed. Alle sådanne foranstaltninger skal meddeles til Kommissionen, som tager sig af sagen og underretter medlemsstaterne, hvis foranstaltningen er berettiget (sikkerhedsproceduren i EMC-direktivets artikel 9).

Kommissionen er ikke bekendt med nogen overtrædelser (i form af mangler) af standarderne i bilag I. EN 61000-3-standarderne vedrører harmoniske strømme, spændingsændringer, spændingsudsving og flimren udsendt eller forårsaget af apparater. EN 61000-6-1 og EN 61000-6-2 er immunitetsstandarder for apparater. EN 61000-6-4 er en emissionsstandard for industrielle miljøer, mens EN 61000-6-3 omfatter emissionskrav til udstyr, der anvendes i boligmiljøer.

Grænserne i henhold til EN 61000-6-3 er som følger:

| — | 30 megahertz (MHz) til 230 MHz: 30 dB (mikrovolt pr. meter) målt i en afstand af 10 meter (m) (quasi-peak-måling) |
| --- | --- |

—

30 megahertz (MHz) til 230 MHz: 30 dB (mikrovolt pr. meter) målt i en afstand af 10 meter (m) (quasi-peak-måling)

| — | 230 MHz til 1 000 MHz: 37 dB (mikrovolt pr. meter) målt i en afstand af 10 m (quasi-peak-måling) |
| --- | --- |

—

230 MHz til 1 000 MHz: 37 dB (mikrovolt pr. meter) målt i en afstand af 10 m (quasi-peak-måling)

| — | Under 30 MHz: ingen strålingsgrænse, kun grænser for ledningsbårne mængder. |
| --- | --- |

—

Under 30 MHz: ingen strålingsgrænse, kun grænser for ledningsbårne mængder.

---

(1)  Rådets direktiv 89/336/EØF af 3. maj 1989 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet (EUT L 139 af 23.5.1989).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/928 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/928

---

(2004/C 84 E/1025)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1001/04

af Ulla Sandbæk (EDD) til Kommissionen

(25. marts 2004)

Om:   Den kritiske dialog med det iranske præstestyre om minoriteter

Under den kritiske dialog med det iranske præstestyre, har minoritetsspørgsmål da været berørt, og i givet fald hvornår og hvordan, og hvilke planer eller strategier har man for den fremtidige dialog omkring minoriteters stilling i Iran?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(26. april 2004)

EU og Iran har specifikt drøftet menneskerettigheder ved tre runder af menneskerettighedsdialogen mellem EU og Iran. Ved disse møder deltager EU-trojkaen og iranske embedsmænd (bla. fra udenrigsministeriet, parlamentet og domstolene) samt repræsentanter for begge parter fra menneskerettighedsinstitutioner, civilsamfundet og den akademiske verden. Siden den tredje og seneste runde i oktober 2 003 deltager repræsentanter fra parlamentet også.

Ved den første runde i Teheran den 16. og 17. december 2002 fokuserede man på to hovedemner, nemlig diskrimination og forebyggelse af tortur.

Mindretalsrettigheder (etniske og religiøse) blev drøftet under emnet diskrimination. Denne dialog indgår også i de omfattende dialogmøder, der finder sted hvert halvår med Iran på viceministerniveau og vedrører bilaterale, regionale og globale emner, herunder menneskerettigheder.

Som det fremgår af Rådets konklusioner, overvåger EU menneskerettighedsdialogen og evaluerer fremskridtene på minoritetsområdet og andre områder ud fra konkrete målsætninger.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/929 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/929

---

(2004/C 84 E/1026)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1011/04

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(1. april 2004)

Om:   Den meget alvorlige situation for menneskerettighederne i Vietnam og Laos

Europa-Parlamentet vedtog den 10. februar 2004 en beslutning om EU's rettigheder, prioriteter og henstillinger med henblik på den 60. samling i FN's Menneskerettighedskommission (P5_TA-PROV(2004)0079). Parlamentet understreger i denne beslutning den alvorlige situation i forskellige lande i verden og opfordrer Kommissionen og Rådet til at tage flere spørgsmål vedrørende dette emne under behandling.

Hvilke initiativer har Kommissionen taget, og hvilke initiativer agter den at tage, i forbindelse med FN's 60. Menneskerettighedskommission med henblik på, at FN adresserer problemet med den meget alvorlige situation for de grundlæggende rettigheder i Vietnam og Laos på en hensigtsmæssig måde? Har Kommissionen allerede fremlagt et resolutionsforslag for medlemsstaterne og kandidatlandene om den meget alvorlige situation for menneskerettighederne i Vietnam og Laos? Har Kommissionen til hensigt at koordinere EU's eventuelle initiativer vedrørende disse to lande med de initiativer, som træffes af andre lande, herunder navnlig USA, Japan, Australien og Canada?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. april 2004)

EU er en af de mest aktive deltagere i Menneskerettighedskommissionen og har påtaget sig ansvaret for en lang række landespecifikke og tematiske initiativer. Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) anfører i sine konklusioner af 23. marts 2004 en vejledende liste over de initiativer, der vil blive iværksat i 2004. Laos og Vietnam figurerer ikke på denne liste, og EU er ikke nået til enighed om at følge op på beslutningerne vedrørende disse to lande.

Europa-Parlamentets beslutning om den 60. Menneskerettighedskommission blev taget i betragtning under EU's drøftelser om initiativer i Menneskerettighedskommissionens regi, men det er umuligt for EU at fremlægge udkast til resolutioner om samtlige alvorlige situationer. Hvis indsatsen i Menneskerettighedskommissionen skal være effektiv, må EU koncentrere sig om at sikre støtten til et begrænset antal initiativer ikke mindst ved at udøve ihærdig lobbyvirksomhed.

EU har som observatør i Menneskerettighedskommissionen fremsat en erklæring under punkt 19 om tekniske samarbejdsaktiviteter, men har ikke mulighed for at planlægge eller udarbejde landespecifikke eller tematiske resolutioner.

Menneskerettighedsspørgsmål i Vietnam og Laos bringes jævnligt op som led i de politiske dialoger og dialoger om menneskerettigheder, som EU fører med disse lande.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/929 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/929

---

(2004/C 84 E/1027)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1020/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Problemer på markedet for jernholdigt metal

Den foruroligende stigning af priserne på jernholdigt metal, som startede sidste år og er eksploderet i 2004, berører en stor del af virksomhederne i Norditalien (håndværksvirksomheder og små og mellemstore virksomheder). Priserne på stål, kobber, aluminium og nikkel har nået rekordhøjder og stigningen går fra 22 % for nikkel, til 100 % for stål. Leverandørerne kan kun garantere gyldigheden af oplyste priser i få dage, og i visse tilfælde kun i 24 timer. Situationen bliver endnu mere alvorlig af, at der er mangel på materiale, og at produktionen kun lige dækker efterspørgslen. Den største trussel kommer fra de kinesiske, indiske og russiske markeder, hvor man har fordoblet, og i Kinas tilfælde tredoblet, importen af jernholdigt metal fra 1 999 til 2003. Fremtiden ser ikke lysere ud, fordi behovet fortsat vil stige de næste år. På samme tid indskrænker Kina sin eksport af koks, som er nødvendig for at holde støberierne i gang. Disse problemer rammer især maskinværksteder, producenter af metaltråd, kleinsmede, producenter af fjedre, drejerier, snedkerier, elektrikere og blikkenslagere.

| — | Har Kommissionen gjort sig overvejelser angående konsekvenserne af disse problemer og de vanskeligheder, der skabes og vil blive skabt på markedet med alvorlige følger for beskæftigelsen og den europæiske økonomi især i Norditalien? |
| --- | --- |

—

Har Kommissionen gjort sig overvejelser angående konsekvenserne af disse problemer og de vanskeligheder, der skabes og vil blive skabt på markedet med alvorlige følger for beskæftigelsen og den europæiske økonomi især i Norditalien?

| — | Finder Kommissionen det ikke formålstjenligt at undersøge muligheden for at indføre kontingentering? |
| --- | --- |

—

Finder Kommissionen det ikke formålstjenligt at undersøge muligheden for at indføre kontingentering?

| — | Hvilke andre foranstaltninger vil Kommissionen eventuelt foreslå for at imødegå dette og undgå, at mange små virksomheder må lukke? |
| --- | --- |

—

Hvilke andre foranstaltninger vil Kommissionen eventuelt foreslå for at imødegå dette og undgå, at mange små virksomheder må lukke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(23. april 2004)

Kommissionen følger meget opmærksomt udviklingen på verdensmarkedet for stål og ikke-jernholdige metaller og råstofferne til produktion heraf. Den er også opmærksom på, hvordan den stigende efterspørgsel i Asien påvirker markedet og priserne på disse produkter i EU. Stål- og metalindustrien er i øjeblikket særligt berørt på grund af den samtidige prisstigning for alle råvarer, som indgår i produktionen, navnlig skrot, koks og jernlegeringer.

EU er en betydelig producent af stål og metal. I den nuværende situation med kraftige stigninger i efterspørgslen og verdenspriserne opfordres alle aktører til meget omhyggeligt at afpasse mængden af deres indkøb og lagre for at begrænse de finansielle virkninger for erhvervslivet. Metalindustrien er som alle andre aktører i de efterfølgende led i produktions- og distributionskæden konfronteret med disse problemer. Af disse aktører har de små virksomheder en noget ringere forhandlingsposition end de store kunder. Derfor vurderes det, at fællesskabsmarkedet i højere grad er udsat for et stærkt pres på priserne end for problemer med disponible råvarer.

Hvis denne situation fortsætter, vil det faktisk forværrer situationen for de små virksomheder, der bruger metal. Gennem nogle uger har man kunnet notere en mærkbar nedgang i den asiatiske efterspørgsel, hvilket øjeblikkeligt påvirker verdenspriserne. Uden at vi på nuværende tidspunkt vil kunne drage endelige konklusioner, er der dog tale om opmuntrende signaler.

Kommissionen vil gerne forsikre det ærede medlem om, at vi med største opmærksomhed følger udvikling på markedet for metaller, og at den vil anvende alle de midler, der står til dens rådighed, for at reagere i tilfælde af uligevægt, som kan føre til reel mangel.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/930 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/930

---

(2004/C 84 E/1028)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1024/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Olympic Airways

I den græske presse er det blevet berettet, at Kommissionen i de kommende dage vil indlede en procedure imod Grækenland ved EF-Domstolen for at have ydet ulovlig statsstøtte til Olympic Airways (OA). Ifølge pressen mener Kommissionen, at der er grund til at antage, at der under proceduren i forbindelse med splittelsen af Olympic Airways er blevet udbetalt ulovlige tilskud, hvilket også er sket under bestræbelserne på at privatisere selskabet »Olimpiakes Aerogrammes« samt under proceduren for opkrævning og betaling af passagerafgiften for bygning af den nye Spata- lufthavn.

I sit svar på min forespørgsel (E-2837/03) (1) om sikring af Olympic Airways' ansattes rettigheder efter oprettelsen af det nye selskab »Olimpiakes Aerogrammes« oplyste Kommissionen, at den var i færd med at undersøge sagen og ville underrette os om udfaldet.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående redegøre for sine juridiske argumenter angående de ulovlige tilskud? Hvad er resultaterne (svar på forespørgsel E-2837/03) af undersøgelsen med henblik på sikring af arbejdstagerrettighederne for såvel de arbejdstagere, der overflyttes til det nye selskab, som de arbejdstagere, der forbliver i det gamle selskab, i overensstemmelse med artikel 3 og 4 i direktiv 98/50/EF (2)

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(27. april 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens supplerende svar på hans skriftlige forespørgsel E-2837/03 (3).

---

(1)  EUT C 58 E af 6.3.2004, s. 206.

(2)  EFT L 201 af 17.7.1998, s. 88.

(3)  EUT C 58 E af 6.3.2004.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/931 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/931

---

(2004/C 84 E/1029)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1026/04

af Joachim Wuermeling (PPE-DE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om:   Akselvejning af lastbiler ved den tysk-tjekkiske grænse

Med udvidelsen mod øst skal alle kontroller ved de indre grænser i Europa med undtagelse af personkontroller bortfalde. I forbindelse med et besøg ved grænseovergangen Schirnding erfarede jeg imidlertid, at den tjekkiske regering har til hensigt at opretholde vejningen af lastbiler, navnlig akselvejning. Dette vil medføre en betydelig ventetid ved grænseovergangene, selv om en af de mest håndgribelige fordele ved udvidelsen mod øst ville være, at forsinkelserne på flere timer ved grænserne derved skulle bortfalde.

| 1. | Er Kommissionen bekendt med den tjekkiske regerings planer om at opretholde ovennævnte vejning af lastbiler? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med den tjekkiske regerings planer om at opretholde ovennævnte vejning af lastbiler?

| 2. | Er en fortsættelse af denne praksis i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af medlemskab af EU? |
| --- | --- |

2.

Er en fortsættelse af denne praksis i overensstemmelse med de forpligtelser, der følger af medlemskab af EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(27. april 2004)

I artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 4060/89 (1) af 21. december 1989 om afskaffelse af kontrol ved medlemsstaternes grænser i forbindelse med transport ad landevej og indre vandveje fastsættes det, at kontrol i medfør af fællesskabsforskrifter eller nationale bestemmelser om transport mellem medlemsstaterne ad landevej eller indre vandveje ikke længere skal foretages som grænsekontrol, men alene som en del af de normale kontrolforanstaltninger, der anvendes på en ikke diskriminerende måde på hele en medlemsstats område.

I tiltrædelsestraktatens bilag V om overgangsforanstaltninger for Tjekkiet er der ikke fastsat nogen midlertidig undtagelse fra denne regel. Hvis det bekræftes, at Tjekkiet efter tiltrædelsesdatoen opretholder en systematisk grænsekontrol, som omtalt af det ærede medlem, synes dette således ikke at være foreneligt med fællesskabsretten.

For en sikkerheds skyld minder Kommissionen om, at Tjekkiet ikke nyder godt af en overgangsperiode i forbindelse med anvendelsen af Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 (2), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/7/EF (3) af 18. februar 2002 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i international trafik for visse vejkøretøjer. Dette direktiv anvendes fuldt ud fra Tjekkiets tiltrædelse.

---

(1)  EUT L 390 af 30.12.1989.

(2)  EUT L 235 af 17.9.1996.

(3)  EUT L 67 af 9.3.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/932 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/932

---

(2004/C 84 E/1030)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1033/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Til forsvar for offentligt udlån på de portugisiske biblioteker

Jeg erfarede via en anmodning, der cirkulerer på internettet, at Europa-Kommissionen den 16. januar 2004 besluttede formelt at anmode Portugal, Spanien, Frankrig, Italien, Irland og Luxembourg om oplysninger om gennemførelsen på nationalt plan af offentlige udlånsrettigheder og udlejningsrettigheder og om bestemte rettigheder i forbindelse med direktiverne om ophavsret på området intellektuel ejendomsret.

Dette betyder, at der er risiko for, at der indføres en afgift på udlån af bøger og andre dokumenter på de portugisiske biblioteker, uanset om det drejer sig om offentlige biblioteker, skolebiblioteker, universitetsbiblioteker eller andre.

I et land som Portugal, hvor de økonomiske vanskeligheder og de spirende læsevaner vanskeliggør adgangen for store dele af samfundet til viden og kultur, ville en foranstaltning af denne art være katastrofal og kvæle den igangværende indsats for at fremme læsningen, og det ville være et skridt i den forkerte retning på vejen mod opkvalificering af portugiserne, så de med succes kan leve op til vidensamfundets udfordringer.

Jeg anmoder derfor Kommissionen om at oplyse mig om følgende:

| 1. | Kan den bekræfte disse oplysninger? Hvilke foranstaltninger vil den i bekræftende fald træffe for at sikre borgerne fri og ubegrænset adgang til viden, tankefrihed, kultur og information? |
| --- | --- |

1.

Kan den bekræfte disse oplysninger? Hvilke foranstaltninger vil den i bekræftende fald træffe for at sikre borgerne fri og ubegrænset adgang til viden, tankefrihed, kultur og information?

| 2. | Hvilke foranstaltninger påtænker den at træffe, så den nuværende ordning til fordel for biblioteker, arkiver, museer og lignende centre, der i dag nyder godt af den undtagelse, der findes i loven om intellektuel ejendomsret, fastholdes på nøjagtig samme vilkår, som i dag er fastsat i den portugisiske lovgivning, og som på den anden side er i overensstemmelse med den lovramme, der fastsættes af direktiv 92/100/EØF (1) om udlejnings- og udlånsrettigheder? |
| --- | --- |

2.

Hvilke foranstaltninger påtænker den at træffe, så den nuværende ordning til fordel for biblioteker, arkiver, museer og lignende centre, der i dag nyder godt af den undtagelse, der findes i loven om intellektuel ejendomsret, fastholdes på nøjagtig samme vilkår, som i dag er fastsat i den portugisiske lovgivning, og som på den anden side er i overensstemmelse med den lovramme, der fastsættes af direktiv 92/100/EØF (1) om udlejnings- og udlånsrettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne afgivet af Frederik Bolkestein

(30. april 2004)

Rettighederne vedrørende offentlige udlån blev harmoniseret i 1 992 ved artikel 1 og 5 i Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret. Dette rådsdirektiv blev enstemmigt vedtaget af medlemsstaterne.

Begrebet ret til offentligt udlån i direktivet (2) har til formål at bidrage til gennemførelsen af et egentligt indre marked for ophavsretligt beskyttede varer og tjenesteydelser under hensyntagen til medlemsstaternes forskellige traditioner for offentlige udlån. I denne forbindelse er det i direktivets artikel 5 fastsat, at medlemsstaterne kan gøre indskrænkninger i eneretten til offentligt udlån, såfremt i det mindste ophavsmændene oppebærer vederlag for sådant udlån. Medlemsstaterne kan derudover også fritage visse kategorier af udlånsinstitutioner for at betale vederlag.

Det er således muligt at finde en balance mellem det retfærdige og nødvendige vederlag til forfatterne og den bredest mulige adgang til kulturgoder og viden via offentligt udlån. Det blev i øvrigt også understreget den 16. september 2002 (3) af EU-kommissæren med ansvar for det indre marked ved offentliggørelsen af en rapport om anvendelsen af retten til offentligt udlån i den Europæiske Union (4). Han sagde,

| | at det var en udfordring at sørge for, at offentligheden havde permanent adgang til kulturgoder, og at sikre, at ophavsmændene til gengæld modtog en betaling, som gjorde det muligt for dem at fortsætte deres arbejde og give læserne glæde. |
| --- | --- |

at det var en udfordring at sørge for, at offentligheden havde permanent adgang til kulturgoder, og at sikre, at ophavsmændene til gengæld modtog en betaling, som gjorde det muligt for dem at fortsætte deres arbejde og give læserne glæde.

For at sikre denne balance og at direktivet anvendes korrekt, har Kommissionen ganske rigtigt indledt en overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226 over for de medlemsstater, der ikke har gennemført artikel 1 og 5 i direktiv 92/100/EØF, eller som har gennemført bestemmelserne ukorrekt (og f.eks. har fritaget alle kategorier af udlånsinstitutioner for at betale vederlag (5)), hvilket er til ubestridelig skade for det indre markeds funktion og for rettighedshaverne. Det er nemlig Kommissionen, der som traktaternes vogter skal sikre sig, at den primære og afledte fællesskabsret gennemføres korrekt i sin helhed i alle medlemsstater.

Endvidere ønsker Kommissionen at anføre, at det ikke er dens opgave at foregribe eller fastsætte bestemmelser om de ordninger, der indføres på nationalt plan for at gennemføre ovennævnte direktiv. Dette ansvar er udelukkende medlemsstaternes, og de har meget fleksible muligheder for at iværksætte retten til offentlige udlån (6).

Kommissionen har imidlertid pligt til at kontrollere, at retten til offentlige udlån som harmoniseret af fællesskabslovgiveren faktisk gennemføres i alle medlemsstaterne.

---

(1)  EUT L 346 af 22.11.1992, s. 61.

(2)  Jf. afsnit 3.3 i Kommissionens rapport om retten til offentligt udlån i den Europæiske Union, KOM(2002) 502 endelig udg.

(3)  Jf. pressemeddelelse IP/02/1303.

(4)  Jf. ovennævnte rapport, fodnote 1.

(5)  Jf. pressemeddelelse IP/04/60 af 16.1.2004.

(6)  Jf. artikel 5 i direktiv 92/100/EØF og afsnit 3.3 og 3.4 i Kommissionens rapport KOM(2002) 502 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/933 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/933

---

(2004/C 84 E/1031)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1034/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Uregelmæssigheder i forbindelse med Europa-Kommissionens udvælgelsesprøver

Jeg har modtaget nogle protester over den måde, som Europa-Kommissionens udvælgelsesprøver finder sted på, hvilket har stillet portugisiske ansøgere dårligt. Et af de sidste tilfælde drejer sig om den udvælgelsesprøve, der blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (1), som den portugisiske advokat José Manuel Barbosa Gonçalves fra Viana do Castelo deltog i. Han har allerede indgivet klage til De Europæiske Fællesskabers Førsteinstansret. Det står således klart, at juryen begik alvorlige fejl, både med hensyn til skemaet med de endelige svar, hvoraf nogle senere er blevet trukket tilbage, fordi spørgsmålene blev trukket tilbage, og med hensyn til klagefristen samt unøjagtigheder, modsigelser, dårlige oversættelser og åbenlyse fejl i udvælgelsesskemaet.

Vi kan ikke risikere, at der i de europæiske institutioner kommer en overvægt af tjenestemænd af nogle få nationaliteter, som bliver beskyttet af tvivlsomme kriterier.

Jeg anmoder derfor om, at Europa-Kommissionen oplyser mig om de foranstaltninger, den har truffet for at sikre alle ansøgere samme betingelser, upartiskhed og dispensation, og at deres kompetencer vurderes på baggrund af objektive kriterier.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(30. april 2004)

Kommissionen henviser det ærede medlem til Førsteinstansrettens udtalelse af 25. marts 2004 i den sag, kandidaten har indbragt for denne ret. Førsteinstansretten har afvist alle de påstande, José Barbosa har fremsat. Der er således ikke tale om nogen form for uregelmæssighed, som Kommissionen skulle være skyldig i. En kopi af dommen vil blive sendt direkte til det ærede medlem.

Kommissionen kan også bekræfte, at der i overensstemmelse med de fastlagte bestemmelser blev truffet alle mulige foranstaltninger for at sikre, at alle kandidater, der deltog i stopprøverne og de skriftlige prøver i den udvælgelsesprøve, det ærede medlem henviser til i sit spørgsmål, blev behandlet ens.

Som det gælder for alle udvælgelsesprøver, blev der også i det foreliggende tilfælde udnævnt en uafhængig udvælgelseskomité med henblik på at udarbejde og rette de forskellige opgaver. Udvælgelseskomitéen bestod af en række kompetente og erfarne tjenestemænd i Kommissionen, som dækkede en bred vifte af fællesskabssprog, og som havde arbejdserfaring inden for de to områder, som var anført i meddelelsen om udvælgelsesprøven. Spørgsmålene blev nøje kontrolleret, før de blev sendt til Kommissionens Generaldirektorat for Oversættelse. Alle eksamensopgaverne — dvs. de optisk læsbare besvarelsesark, på hvilke kandidaterne afkrydser deres svar på spørgsmålene til stopprøverne og til de skriftlige opgaver — forblev anonyme under hele rettefasen. Hver skriftlig opgave blev rettet af to rettere, som arbejdede uafhængigt af hinanden. I givet fald blev der foretaget en tredje rettelse, før udvælgelseskomitéen fastsatte den endelige karakter.

Som svar på påstanden vedrørende »en overvægt af tjenestemænd af nogle få nationaliteter« i dette tilfælde skal Kommissionen understrege, at udvælgelsesprøven omfattede to forskellige områder (»forbindelser udadtil« — område 1 — og »forvaltning af bistand til tredjelande« — område 2), for hvilke der blev opstillet to separate reservelister. Listen for det første arbejdsområde var relativ kort og omfattede 80 beståede kandidater. På denne liste var der en betragtelig — skønt langt fra overvejende — repræsentation af statsborgere fra én bestemt medlemsstat, hvorimod listen for det andet område, der omfattede 250 beståede kandidater, udviste en større nationalitetsspredning. Gennem de rigoristiske og gennemsigtige administrative procedurer, som blev fulgt, sikrede man sig, at alle kandidater nød godt af de samme upartiske og uafhængige vilkår. I lyset af ovenstående er Kommissionen derfor af den opfattelse, at kandidaterne under hele forløbet har fået samme og lige behandling.

Som svar på det ærede medlems mere generelle kommentar vedrørende beskyttelse af en overvægt af kandidater af bestemte nationaliteter skal Kommissionen atter fastslå sin juridiske og politiske forpligtelse til at opretholde en geografisk balance i rekrutteringen af personale til alle institutioner og til at anvende strenge udvælgelsesprocedurer, der sikrer, at kandidaternes kvalifikationer altid tages fuldt ud i betragtning.

---

(1)  EUT C 110 A af 11.4.2001.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/934 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/934

---

(2004/C 84 E/1032)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1041/04

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om:   Nummerportabilitet inden for mobiltelefoni

| 1. | Kan Kommissionen give en oversigt over, i hvilke af EU's medlemsstater og i hvilke af tiltrædelseslandene der pr. 1. marts 2004 endnu ikke var indført nummerportabilitet inden for mobiltelefoni? |
| --- | --- |

1.

Kan Kommissionen give en oversigt over, i hvilke af EU's medlemsstater og i hvilke af tiltrædelseslandene der pr. 1. marts 2004 endnu ikke var indført nummerportabilitet inden for mobiltelefoni?

| 2. | Kan Kommissionen give en oversigt over, i hvor høj grad teleoperatører i medlemsstaterne stiller visse betingelser til kunder, der ønsker at skifte operatør og ønsker at beholde deres nummer, som f.eks. lange ventetider samt at kunderne skal afholde visse omkostninger? |
| --- | --- |

2.

Kan Kommissionen give en oversigt over, i hvor høj grad teleoperatører i medlemsstaterne stiller visse betingelser til kunder, der ønsker at skifte operatør og ønsker at beholde deres nummer, som f.eks. lange ventetider samt at kunderne skal afholde visse omkostninger?

| 3. | Nummerportabilitet skulle allerede være indført i medlemsstaterne pr. medio 2002. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe over for medlemsstater, der endnu ikke har opfyldt dette krav, for at tvinge dem til at gennemføre nummerportabilitet med kort varsel? |
| --- | --- |

3.

Nummerportabilitet skulle allerede være indført i medlemsstaterne pr. medio 2002. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe over for medlemsstater, der endnu ikke har opfyldt dette krav, for at tvinge dem til at gennemføre nummerportabilitet med kort varsel?

| 4. | Hvordan vurderer Kommissionen — set ud fra markedets funktion — de betingelser, der stilles, som f.eks. lange ventetider samt at kunderne skal afholde visse omkostninger? |
| --- | --- |

4.

Hvordan vurderer Kommissionen — set ud fra markedets funktion — de betingelser, der stilles, som f.eks. lange ventetider samt at kunderne skal afholde visse omkostninger?

| 5. | Er Kommissionen enig i, at disse betingelser skal begrænses så meget som muligt, således at markedet kan fungere på en tilfredsstillende måde? |
| --- | --- |

5.

Er Kommissionen enig i, at disse betingelser skal begrænses så meget som muligt, således at markedet kan fungere på en tilfredsstillende måde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(30. april 2004)

| 1. | Artikel 30 i direktiv 2002/22/EF (forsyningspligtdirektivet) pålægger nummerportabilitet. Dette direktiv har været i kraft siden den 25. juli 2003.
  Pr. 1. marts 2004 er nummerportabilitet for mobiltelefoner gennemført i alle medlemsstater med undtagelse af Østrig.
  Hvad tiltrædelseslandene angår, viser de oplysninger, som Kommissionen råder over, at nummerportabilitet for mobiltelefoni er medtaget i de udkast til national lovgivning, som overtager Fællesskabets rammebestemmelser for elektronisk kommunikation. I praksis vil denne mulighed være indført nogen tid efter tiltrædelsen den 1. maj 2004, undtagen i Litauen og Ungarn, hvor det oplyses, at nummerportabilitet allerede er indført. |
| --- | --- |

1.

Artikel 30 i direktiv 2002/22/EF (forsyningspligtdirektivet) pålægger nummerportabilitet. Dette direktiv har været i kraft siden den 25. juli 2003.

Pr. 1. marts 2004 er nummerportabilitet for mobiltelefoner gennemført i alle medlemsstater med undtagelse af Østrig.

Hvad tiltrædelseslandene angår, viser de oplysninger, som Kommissionen råder over, at nummerportabilitet for mobiltelefoni er medtaget i de udkast til national lovgivning, som overtager Fællesskabets rammebestemmelser for elektronisk kommunikation. I praksis vil denne mulighed være indført nogen tid efter tiltrædelsen den 1. maj 2004, undtagen i Litauen og Ungarn, hvor det oplyses, at nummerportabilitet allerede er indført.

| 2. | Forsyningspligtdirektivet bestemmer, at de nationale tilsynsmyndigheder skal sikre, at direkte gebyrer, som kunderne skal betale, ikke virker prohibitive for nummerportabilitet. I den 9. gennemførelsesrapport, som blev udsendt i december 2003 (1) havde Kommissionen noteret sig, at nummerportabilitetens succes så ud til at være knyttet til operatørens gebyr for at overføre nummeret. Pr. 1. august 2003 var 6 mio. mobilnumre blevet overført. Kommissionen er ikke bekendt med, at der skulle være specifikke problemer med nummerportabilitet i medlemsstaterne, bortset fra Østrig som nævnt ovenfor. |
| --- | --- |

2.

Forsyningspligtdirektivet bestemmer, at de nationale tilsynsmyndigheder skal sikre, at direkte gebyrer, som kunderne skal betale, ikke virker prohibitive for nummerportabilitet. I den 9. gennemførelsesrapport, som blev udsendt i december 2003 (1) havde Kommissionen noteret sig, at nummerportabilitetens succes så ud til at være knyttet til operatørens gebyr for at overføre nummeret. Pr. 1. august 2003 var 6 mio. mobilnumre blevet overført. Kommissionen er ikke bekendt med, at der skulle være specifikke problemer med nummerportabilitet i medlemsstaterne, bortset fra Østrig som nævnt ovenfor.

| 3. | Kommissionen er i øjeblikket ved at overveje, hvilke foranstaltninger der skal træffes i forbindelse med Østrig. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen er i øjeblikket ved at overveje, hvilke foranstaltninger der skal træffes i forbindelse med Østrig.

| 4. | Kommissionen er som nævnt ikke bekendt med specifikke problemer i medlemsstaterne. Det er tilsynsmyndighederne i medlemsstaterne, der har fastlagt de vilkår, der gælder for nummerportabilitet, hvis operatørerne ikke kunne blive enige. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen er som nævnt ikke bekendt med specifikke problemer i medlemsstaterne. Det er tilsynsmyndighederne i medlemsstaterne, der har fastlagt de vilkår, der gælder for nummerportabilitet, hvis operatørerne ikke kunne blive enige.

| 5. | Kommissionen mener, at begrænsninger for forbrugerne skal holdes på et minimum med henblik på at øge konkurrencen. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen mener, at begrænsninger for forbrugerne skal holdes på et minimum med henblik på at øge konkurrencen.

---

(1)  KOM(2003) 715 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/935 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/935

---

(2004/C 84 E/1033)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1042/04

af Roger Helmer (PPE-DE) og Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Pensioner: diskriminering af private pensioner

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor pensioner under tredje søjle (individuelle pensioner, individuelle gruppepensioner og såkaldte »stakeholder«-pensioner) skal omfattes af det foreslåede direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af kvinder og mænd i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser (1), når pensioner under anden søjle (erhvervstilknyttede pensioner) ikke skal? Er Kommissionen ikke enig i, at dette indebærer en diskriminering af den private sektor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(29. april 2004)

I henhold til Kommissionens forslag til Rådets direktiv, som bygger på EF-traktatens artikel 13, om gennemførelse af princippet om ligebehandling af kvinder og mænd i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser forbydes anvendelse af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer, for så vidt angår forsikringsydelser og private pensionsordninger (under tredje søjle).

Ved Rådets direktiv 86/378/EØF af 24. juli 1986 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger (2) (som ændret ved Rådets direktiv 96/97/EF af 20. december 1996 (3)) tillades anvendelse af kønsrelaterede aktuarmæssige faktorer i erhvervstilknyttede pensionsordninger (anden søjle). Disse direktiver bygger på EF-traktatens artikel 141, fordi de vedrører beskæftigelse og erhverv.

Det foreslåede rådsdirektiv, som bygger på EF-traktatens artikel 13, finder ikke anvendelse på pensioner under anden søjle, da disse reguleres ved lovgivning vedtaget i henhold til EF-traktatens artikel 141.

---

(1)  KOM(2003)657 - C5-0654/2003.

(2)  EUT L 225 af 12.8.1986.

(3)  EUT L 46 af 17.2.1997.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/936 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/936

---

(2004/C 84 E/1034)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1057/04

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Forhindringer for Fællesskabets tekstilsektor som følge af visse former for handelspraksis fra Kinas side

Det spanske tekstilråd (Consejo Intertextil Español) har formelt anmodet WTO om at udsætte aftalen om beklædningstekstiler i tre år, således at den ikke træder i kraft før 2007. Aftalen vil medføre en afskaffelse af kvoter og en fuldstændig liberalisering af tekstilsektoren. Årsagen til denne anmodning skyldes visse deltagende landes, i dette tilfælde Kinas, urimelige handelspraksis.

Flere lande, heriblandt USA, Tyrkiet og Mexico, har sammen med Spanien underskrevet Istanbulerklæringen, hvor de har udtrykt deres »frygt for, at verdensmarkedet for tekstil- og beklædningssektoren vil blive domineret af Kina«, såfremt Kina fortsætter med at anvende de illegale metoder over for det internationale samfund.

Er Kommissionen i besiddelse af yderligere oplysninger om dette?

Hvilke tiltag påtænker Kommissionen at iværksætte for at beskytte den europæiske tekstilsektor imod de urimelige handelspraksis, som Kina anvender?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(30. april 2004)

Kommissionen er bekendt med indholdet af den såkaldte »Istanbul-erklæring«, hvori amerikanske, mexicanske og tyrkiske erhvervssammenslutninger anmoder om, at gyldigheden af aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande (ATC) forlænges med yderligere to år efter aftalens udløb i slutningen af 2004. Den 4. maj 2003 blev der indgivet et brev herom til Verdenshandelsorganisationens generaldirektør. Det er ligeledes almindelig kendt, at Italiens og Spaniens industri støtter forslaget. Det ser også ud til, at visse udviklingslande, navnlig lande syd for Sahara, er tilhængere af, at aftalen forlænges.

Kommissionen vil gerne understrege, at aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande er et meget betydningsfuldt resultat af Uruguay-rundens forhandlinger til fordel for udviklingslande, og at den ikke har til hensigt at se bort fra et resultat, der så møjsommeligt er forhandlet på plads. EU, USA, Canada og Japan har faktisk allerede meddelt WTO's kontrolorgan for tekstilvarer, at restriktioner på importen af tekstilvarer og beklædningsgenstande vil blive afskaffet planmæssigt ved udgangen af 2 004 i overensstemmelse med aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande. Enhver ændring af aftalen, især af dens varighed eller forlængelse af dens gyldighed, skal godkendes af medlemmerne af WTO. Der er så vidt Kommissionen ved ingen WTO-medlemmer, der indtil videre har fremsat forslag om at ændre aftalen.

Med hensyn til det ærede medlems bemærkninger om unfair konkurrence kan der indføres antidumping-, antisubsidie- eller beskyttelsesforanstaltninger som følge af en klage fra EF-erhvervsgrenen, såfremt betingelserne herfor er opfyldt.

Derudover gælder der specifikke bestemmelser for Kina, ifølge hvilke der kan træffes beskyttelsesforanstaltninger mod importen fra landet, når aftalen om tekstiler og beklædningsgenstande er udløbet. Disse specifikke foranstaltninger er tilladt i henhold til protokollen for Kinas tiltrædelse af WTO.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/937 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/937

---

(2004/C 84 E/1035)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1062/04

af Christine De Veyrac (PPE-DE) til Kommissionen

(30. marts 2004)

Om:   De indvandringsmæssige og økonomiske følger af udvidelsen af Den Europæiske Union

Den 26. februar 2004 fremlagde Kommissionen en ny undersøgelse, som er gennemført i samarbejde med Instituttet til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene, om udviklingen i migrationen af arbejdstagere efter den forestående udvidelse. I undersøgelsens konklusioner anføres det, at omkring 1 % af befolkningen i de nye medlemsstater i løbet af de næste fem år vil flytte til de nuværende EU-medlemsstater. Denne procentdel svarer ifølge Kommissionen til omkring 220 000 personer årligt.

Kan Kommissionen oplyse, om den råder over vurderinger med konkrete tal for hvert enkelt modtagerland, og navnlig hvilke indvandringsmæssige følger udvidelsen af Unionen kan tænkes at have for Frankrig?

Kan Kommissionen endvidere præcisere, hvilke økonomiske indvirkninger denne udvidelse vil have på arbejdsmarkedet i et land som Frankrig, hvor arbejdsløsheden er meget høj?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(30. april 2004)

Den undersøgelse, som det ærede medlem henviser til, tager udgangspunkt i resultaterne af en Eurobarometer-opinionsmåling, der blev gennemført blandt et udsnit af befolkningen i de kommende medlemsstater og kandidatlandene, og som bl.a. drejede sig om »opinionen vedrørende hensigten« om at emigrere inden for de næste fem år. Et vejledende skøn over den eventuelle årlige migrationsstrøm fra disse lande til det nuværende EU blev på dette grundlag sat til 220 000 personer om året. Da der er tale om en opinionsmåling, skal konklusionerne fortolkes med forsigtighed. De bekræfter imidlertid de konklusioner, som Kommissionen tidligere er nået frem til (1), nemlig at det kan forudses, at migrationsstrømmen fra de nye til de nuværende medlemsstater vil være af begrænset omfang, selv om de skøn over migrations-bevægelser, der er foretaget i Kommissionens undersøgelser, er baseret på statistiske modeller og derfor ikke umiddelbart kan sammenlignes med skønnene i den undersøgelse, som det ærede medlem omtaler.

Ifølge den ajourførte undersøgelse var antallet af bosiddende personer fra de central- og østeuropæiske lande i Frankrig ca. 25 800 i 2001 sammenlignet med 22 000 i 1997, hvilket svarer til 0,04 % af den samlede befolkning. Migrationsstrømmene mod Frankrig vil skønsmæssigt være på 7 000 i 2004 og på 9 000 i 2005. Undersøgelserne bekræfter, at Tyskland og Østrig er de lande, hvortil der først og fremmest vil være en migration fra de central- og østeuropæiske lande.

Hvad angår de økonomiske konsekvenser af udvidelsen for arbejdsmarkedet, mener Kommissionen, at EU i fuldt omfang bør udnytte det positive bidrag, som udvidelsen vil yde til den europæiske økonomi (2). I øvrigt blev det i Kommissionens meddelelse om »Indvandring, integration og beskæftigelse« (3) fremhævet, at indvandring har en positiv indflydelse på økonomisk vækst og beskæftigelse i EU, og der gøres opmærksom på, at der ikke findes håndgribelig dokumentation for, at indvandring medfører stigende arbejdsløshed. Kommissionen mener, at arbejdskraftens bevægelighed inden for EU og en bedre mobilisering af indvandrernes potentiale er afgørende for EU's konkurrenceevne og for virkeliggørelsen af Lissabon-målsætningerne.

---

(1)  »The Impact of Eastern Enlargement on Employment and Labour Markets in the EU Member States« (»Virkningerne af udvidelsen mod øst på beskæftigelsen og arbejdsmarkedet i EU-medlemsstaterne«) og ajourføringen heraf »Potential Migration from Central and Eastern Europe into the EU-15 — An Update« (»Den potentielle migration fra Central- og Østeuropa til EU-15 — en ajourføring«). Undersøgelsen og ajourføringen findes på internetadressen (http://europa.eu.int/comm/employment_social/employment_analysis/impact_en.htm).

(2)  KOM(2004) 29 endelig udg.

(3)  KOM(2003) 336 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/938 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/938

---

(2004/C 84 E/1036)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1063/04

af Marie-Françoise Duthu (Verts/ALE) til Kommissionen

(30. marts 2004)

Om:   Den russisk-tjetjenske konflikt — EU-mægling mellem Vladimir Putins og Aslan Maskhadovs regeringer

Siden 1 994 har to ekstremt voldsomme krige hærget Tjetjenien. Almindeligvis skønnes det, at en femtedel af civilbefolkningen er blevet dræbt, en hovedstad med 400 000 indbyggere er jævnet med jorden, infrastrukturen er fuldstændig ødelagt, og hundredtusinder af flygtninge overlever under uværdige forhold i »midlertidige« lejre.

Alle de ngo'er, der arbejder i området, såvel de humanitære som dem, der overvåger overholdelsen af menneskerettighederne, konstaterer samstemmende, at der er sket en alvorlig forværring af civilbefolkningens situation, idet der er stadig flere savnede personer, og de russiske styrker gennemfører morderiske »udrensninger« af landsbyer.

Den 23. marts 2003, midt under krigen, hvor de russiske kampvogne stadig var opstillet i Groznys gader, gennemtvang Moskva en »folkeafstemning« om en »ny forfatning«. Alle uafhængige observatører anfægter de officielle resultater af denne afstemning, der er sovjettiden værdige og viser en valgdeltagelse på 80 %, hvoraf 96 % svarede ja.

Den 5. oktober 2003 blev Moskvas kandidat, Ahmed Kadyrov, ved et skinvalg Den Tjetjenske Republiks »officielle« præsident. Den slet skjulte dagsorden er politisk isolation af den seneste lovligt valgte tjetjenske regering under Aslan Maskhadov, hvis valg blev godkendt af OSCE i 1997, og som til dato er den eneste retmæssigt valgte.

Siden begyndelsen af den anden krig i oktober 1999 har Europa-Parlamentet og Europarådets Parlamentariske Forsamling forgæves vedtaget en lang række beslutninger med anmodning om en politisk løsning af konflikten i Tjetjenien.

Europa bør dog kunne gøre mere end det for at fremme en forhandlet politisk løsning af den igangværende konflikt.

Det burde være indlysende, at hvis der gøres et alvorligt forsøg på at finde en politisk løsning på krigen i Tjetjenien, vil det før eller siden lykkes at samle konfliktens to parter, dvs. repræsentanter for Vladimir Putin og repræsentanter for Aslan Maskhadov, om et forhandlingsbord.

Hvilke præcise initiativer påtænker Kommissionen at tage i de kommende uger og måneder for at fremme en sådan politisk løsning? Ønsker Kommissionen navnlig at skabe en dialog mellem konfliktens to parter, dvs. Vladimir Putins og Aslan Maskhadovs regeringer? Hvilke redskaber agter den at bruge for at tilskynde til en sådan dialog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(26. april 2004)

Kommissionen er fortsat dybt foruroliget over den nuværende situation i den nordlige del af Kaukasus. Der indberettes til stadighed om overtrædelse af menneskerettighederne i Tjetjenien og om repressalier mod civilbefolkningen, som udføres af de russiske væbnede styrker og deres tjetjenske allierede såvel som af oprørere.

Gennemførelsen af fælles værdier inden for demokrati og menneskerettigheder ligger til grund for aftalen om partnerskab og samarbejde mellem EU og Rusland og er et centralt element i EU-Rusland-partnerskabet. Dette er blevet understreget i Kommissionens meddelelse af 9. februar 2004 (1) om forbindelserne med Rusland samt i Rådets konklusioner af 23. februar 2004. Kommissionen er af den opfattelse, at det er vigtigt at holde en åben og ærlig dialog med Rusland om disse spørgsmål.

Kommissionen fremmer respekten for menneskerettigheder og demokrati gennem en række projekter, som finansieres under det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder. Disse aktiviteter gennemføres i samarbejde med civilsamfundet og internationale organisationer. Tacis-programmet har også aktiviteter inden for dette område. I den nordlige del af Kaukasus er der iværksat et særligt fælles program med deltagelse af Kommissionen og Europarådet om fremme af pluralistisk demokrati og indførelse af retsstatsprincippet. Kommissionen vil også fremover søge at presse Rusland til at foretage grundige undersøgelser af påståede overtrædelser af menneskerettighederne på en hurtig, uafhængig og upartisk måde. De ansvarlige bør stilles for en domstol. Rusland bør også tillade offentliggørelse af Europarådets rapport om tortur i Tjetjenien og lade De Forenede Nationers rapportører om tortur og summariske henrettelser rapportere om situationen.

Kommissionen vil fortsætte med at rejse spørgsmålet om respekt for menneskerettighederne i de relevante internationale fora og inden for rammerne af EU's politiske dialog med Rusland, som f.eks. på mødet i EU-Rusland-ministertrojkaen i Dublin den 14. april 2004 og på EU-Rusland-topmødet i Moskva i maj 2004.

---

(1)  KOM(2004) 106 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/939 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/939

---

(2004/C 84 E/1037)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1072/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(6. april 2004)

Om:   Historisk mindedag for det første krybbespil i Greccio

Byen Greccio, som ligger i Rieti-provinsen, er venskabsby med Betlehem og kendt i hele verden for sin historiske mindedag for det første krybbespil, som blev opført i 1 223 af Sankt Franciscus. Pro-Loco-foreningen i Greccio har siden 1 973 været engageret i at fremme og beskytte denne enestående og vigtige historiske og kulturelle begivenhed. Takket være alle disse års arbejde er interessen for denne begivenhed steget så kraftigt, at der kommer tusinder af mennesker fra hele verden til området for at overvære begivenheden, hvor mere end tusinde udklædte personer medvirker.

Initiativet har til formål at fremme udbredelsen af kultur og traditioner over landegrænserne, hvad der også er et af målene for Kultur 2000.

Kommissionen bedes i lyset af ovenstående svare på,

| 1. | hvilke handlinger eller programmer der er planlagt som led i Kultur 2 000 til at finansiere denne type initiativer? |
| --- | --- |

1.

hvilke handlinger eller programmer der er planlagt som led i Kultur 2 000 til at finansiere denne type initiativer?

| 2. | om de prioriterede projekter for 2 004 omfatter dette område? |
| --- | --- |

2.

om de prioriterede projekter for 2 004 omfatter dette område?

| 3. | om der ud over Kultur 2 000 er mulighed for at finansiere en sådan begivenhed via andre programmer? |
| --- | --- |

3.

om der ud over Kultur 2 000 er mulighed for at finansiere en sådan begivenhed via andre programmer?

| 4. | om der er mulighed for, at Kommissionen kan være protektor for denne begivenhed? |
| --- | --- |

4.

om der er mulighed for, at Kommissionen kan være protektor for denne begivenhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(30. april 2004)

Formålet med programmet Kultur 2 000 er at fremme kunstnerisk og kulturelt samarbejde i Europa og bidrage til virkeliggørelsen af et fælles kulturområde. Som led i Kultur 2 000 kan der ydes støtte til kulturelle projekter, hvis planlægning, tilrettelæggelse og gennemførelse foregår i et samarbejde mellem organisationer fra forskellige europæiske lande, som er aktive inden for kunst og kultur på alle mulige forskellige områder (scenekunst, bildende kunst, litteratur, kulturarv, kulturhistorie osv.).

Hvert år offentliggøres der en indkaldelse af forslag, hvori man opfordres til at indgive ansøgninger om støtte til kulturelle samarbejdsprojekter, som påbegyndes det følgende år. I august 2 003 offentliggjordes således en indkaldelse af forslag til projekter med start i 2004. Sidst frist for indsendelse af forslag var, alt efter projekttype, den 30. oktober eller den 14. november 2003. Indkaldelsen af forslag for projekter, der påbegyndes i 2005, offentliggøres ifølge planen inden udgangen af første halvår 2004. Kommissionen har ikke fastlagt nogle særligt prioriterede områder for denne indkaldelse.

Ved siden af Kultur 2 000 findes en lang række andre EU-instrumenter, der yder støtte til kulturarrangementer. Der er fortrinsvis tale om strukturfondene, hvilket fremgår af et arbejdsdokument, som Kommissionen har udarbejdet for kort tid siden. Det kan ses på Europa-netstedet med følgende adresse: (http://europa.eu.int/comm/culture/eac/index_en.html). Byen Greccio er dog ikke berettiget til støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) i programmeringsperioden 2000-2006.

For at Kommissionen kan optræde som protektor, skal arrangementet både være europæisk i sin art og bygge på et europæisk samarbejde. Kommissionen modtager gerne en ansøgning om protektorat fra byen Greccio. Det skal dog understreges, at et protektorat består i moralsk støtte. Det indebærer ingen økonomiske forpligtelser for Kommissionen og foregriber på ingen måde udfaldet af en eventuel støtteanmodning i samme anledning.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/940 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/940

---

(2004/C 84 E/1038)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1082/04

af Adeline Hazan (PSE) til Kommissionen

(1. april 2004)

Om:   Nederlandenes udvisning af mere end 26 000 afviste asylansøgere

Som følge af Nederlandenes afgørelse om at udvise mange tusinde afviste asylansøgere rejser der sig flere spørgsmål:

| 1. | Er der ikke — i kraft af de aktuelle forhold i mange af asylansøgernes hjemlande (Irak, Iran, Afghanistan osv.) — tale om en overtrædelse af princippet om »non-refoulement« (ikke-afvisning)?
  Tilsyneladende opfylder nogle af de afviste ansøgere kriterierne i Genève-konventionen, og de kan således ikke udvises til deres hjemland, hvor de er i livsfare. |
| --- | --- |

1.

Er der ikke — i kraft af de aktuelle forhold i mange af asylansøgernes hjemlande (Irak, Iran, Afghanistan osv.) — tale om en overtrædelse af princippet om »non-refoulement« (ikke-afvisning)?

Tilsyneladende opfylder nogle af de afviste ansøgere kriterierne i Genève-konventionen, og de kan således ikke udvises til deres hjemland, hvor de er i livsfare.

| 2. | Mener Kommissionen ikke, at der er tale om en overtrædelse af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet de afviste asylansøgere er blevet udvist fra tidspunktet for den første meddelelse om afvisning af deres ansøgninger (og at der derefter burde være truffet foranstaltninger med henblik på at prøve afgørelserne), imens de burde kunne appellere denne afgørelse?
  Det lader til, at en stor del af disse asylansøgeres sager ikke har været behandlet gennem en retfærdig procedure i perioden 1993-1998 (på grund af den nederlandske såkaldte AC-procedure, der varer 48 timer, og som ikke giver ansøgerne mulighed for at fremføre senere indhentede beviser). |
| --- | --- |

2.

Mener Kommissionen ikke, at der er tale om en overtrædelse af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet de afviste asylansøgere er blevet udvist fra tidspunktet for den første meddelelse om afvisning af deres ansøgninger (og at der derefter burde være truffet foranstaltninger med henblik på at prøve afgørelserne), imens de burde kunne appellere denne afgørelse?

Det lader til, at en stor del af disse asylansøgeres sager ikke har været behandlet gennem en retfærdig procedure i perioden 1993-1998 (på grund af den nederlandske såkaldte AC-procedure, der varer 48 timer, og som ikke giver ansøgerne mulighed for at fremføre senere indhentede beviser).

| 3. | Er der ikke god grund til at nedlægge forbud mod den nederlandske regerings anvendelse af de engelske begreber »deport« og »deportation center«? Brugen af disse begreber virker mildest talt upassende i denne sammenhæng eller ikke tilpasset situationen. |
| --- | --- |

3.

Er der ikke god grund til at nedlægge forbud mod den nederlandske regerings anvendelse af de engelske begreber »deport« og »deportation center«? Brugen af disse begreber virker mildest talt upassende i denne sammenhæng eller ikke tilpasset situationen.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(29. april 2004)

| 1. | Kommissionen har ikke i øjeblikket beføjelser til at intervenere i enkeltsager vedrørende udvisning af asylansøgere fra Nederlandene. De to forslag til direktiver, der ville være relevante, er endnu ikke vedtaget af Rådet (direktivet om minimumsstandarder for asylprocedurer og direktivet om anerkendelse som flygtning eller som en person, der på anden måde har behov for international beskyttelse). Da denne foreslåede fællesskabslovgivning endnu ikke er vedtaget og endnu ikke er i kraft, kan Kommissionen ikke undersøge, om der i de i forbindelse med de pågældende tilfælde er tale om overtrædelse af princippet om »non-refoulement«). |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har ikke i øjeblikket beføjelser til at intervenere i enkeltsager vedrørende udvisning af asylansøgere fra Nederlandene. De to forslag til direktiver, der ville være relevante, er endnu ikke vedtaget af Rådet (direktivet om minimumsstandarder for asylprocedurer og direktivet om anerkendelse som flygtning eller som en person, der på anden måde har behov for international beskyttelse). Da denne foreslåede fællesskabslovgivning endnu ikke er vedtaget og endnu ikke er i kraft, kan Kommissionen ikke undersøge, om der i de i forbindelse med de pågældende tilfælde er tale om overtrædelse af princippet om »non-refoulement«).

| 2. | Kommissionen henviser til svar på skriftlig forespørgsel nr. E-0618/04 fra Anna Karamanou (1). Den kan desuden anføre, at en person, der føler, at hans eller hendes grundlæggende rettigheder bliver eller er blevet overtrådt, kan appellere til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, når de nationale procedurer er opbrugt. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen henviser til svar på skriftlig forespørgsel nr. E-0618/04 fra Anna Karamanou (1). Den kan desuden anføre, at en person, der føler, at hans eller hendes grundlæggende rettigheder bliver eller er blevet overtrådt, kan appellere til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, når de nationale procedurer er opbrugt.

| 3. | Kommissionen foreslog udtrykket i »fjernelse« i stedet for »deportation« i sin meddelelse om en fællesskabspolitik for tilbagesendelse af personer med ulovligt ophold (2). Det skal dog understreges, at der ikke findes nogen juridisk bindende terminologi på dette område. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen foreslog udtrykket i »fjernelse« i stedet for »deportation« i sin meddelelse om en fællesskabspolitik for tilbagesendelse af personer med ulovligt ophold (2). Det skal dog understreges, at der ikke findes nogen juridisk bindende terminologi på dette område.

---

(1)  Se side 822.

(2)  KOM(2002) 564 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/941 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/941

---

(2004/C 84 E/1039)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1084/04

af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen

(1. april 2004)

Om:   Eventuel overtrædelse af Rådets direktiv om europæiske samarbejdsudvalg i forbindelse med de varslede afskedigelser hos FLS Aerospace

Vil Kommissionen undersøge og udtale sig om, hvorvidt der i forbindelse med meddelelsen den 16. januar 2004 om op til 421 afskedigelser i FLS Aerospace i Stansted og Manchester i Det Forenede Kongerige er sket en overtrædelse af Rådets direktiv (94/45/EF) (1) om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg? Tilsyneladende er bedriftsrådet ikke først blevet kontaktet. I betragtning af at easyJet efter sigende modtog £16,400 i støtte til at flyve fly til vedligeholdelse i Dublin, og i betragtning af den tilsyneladende forbindelse mellem SR Technics of Switzerland og FLS Aerospace, kan Kommissionen så endvidere undersøge og udtale sig om eventuelle overtrædelser af den europæiske konkurrenceret?

---

(1)  EUT L 254 af 30.9.1994, s. 64.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/941 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/941

---

(2004/C 84 E/1040)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1088/04

af Arlene McCarthy (PSE) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Mulig overtrædelse af Rådets direktiv om europæiske samarbejdsudvalg i forbindelse med afskedigelser bebudet af FLS Aerospace

Vil Kommissionen undersøge og udtale sig om, hvorvidt der er sket overtrædelse af Rådets direktiv om europæiske samarbejdsudvalg (94/45/EF) (1) i forbindelse med FLS Aerospaces meddelelse den 16. januar 2004 om afskedigelse af hen ved 421 ansatte i Stansted og Manchester, uden at deres samarbejdsudvalg åbenbart er blevet hørt forinden? I betragtning af, at easyJet skal have modtaget støtte på 16 400 GBP til vedligeholdelse af deres fly i Dublin, og at sagen åbenbart skal ses i sammenhæng med SR Technics Switzerlands efterfølgende erhvervelse af FLS Aerospace, vil Kommissionen da også undersøge og udtale sig om, hvorvidt der er sket overtrædelse af de europæiske konkurrenceregler?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas på skriftlige forespørgsler P-1084/04 og P-1088/04

(27. april 2004)

Så vidt Kommissionen har forstået, er der indgået en aftale mellem ledelse og arbejdstagerrepræsentanter i FLS Industries, som parterne betragter som en aftale efter betydningen i artikel 13 i direktivet om europæiske samarbejdsudvalg (2). Det op til aftaleparterne selv at vurdere, om de afskedigelser, det ærede medlem omtaler, udgør en overtrædelse af nogen af bestemmelserne i aftalen. Efter Kommissionens oplysninger omfatter aftalen en mekanisme til at bilægge tvister om, hvordan aftalen skal anvendes.

Som det vil være det ærede medlem bekendt, er det — uanset de forhold, der gælder i henhold til nævnte aftale — fastsat i direktivet om kollektive afskedigelser (3), at en arbejdsgiver, der påtænker at foretage kollektive afskedigelser, er forpligtet til i tilstrækkelig god tid at indlede konsultationer med arbejdstagernes repræsentanter med henblik på at nå frem til en aftale. Konsultationerne skal dreje sig om mulighederne for at undgå eller begrænse de kollektive afskedigelser samt for at afbøde følgerne af disse.

Gennemførelsen af direktivet er de enkelte medlemsstaters ansvar. Det er i første omgang op til de nationale myndigheder i Italien at sikre, at direktiver anvendes korrekt, samt at fastsætte bestemmelser om klageadgang og retsmidler i den nationale lovgivning. Kommissionen kan i sin egenskab af EF-traktatens vogter gøre brug af de redskaber, den finder relevante, bl.a. EF-traktatens artikel 226, for i givet fald at sikre, at nævnte bestemmelser overholdes. Kommissionen kan ikke på grundlag af de oplysninger, den råder over, fastslå, at direktivet er overtrådt.

---

(1)  EUT L 254 af 30.9.1994, s. 64.

(2)  Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne (EUT L 254 af 30.9.1994).

(3)  Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser (EUT L 225 af 12.8.1998).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/942 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/942

---

(2004/C 84 E/1041)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1085/04

af Paul Lannoye (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. april 2004)

Om:   Vurdering af plantebeskyttelsesmidler i henhold til direktiv 91/414/EØF

Vurderingen af plantebeskyttelsesmidler i henhold til direktiv 91/414/EØF (1) er begrænset til en vurdering af de aktive stoffer, der indgår i deres sammensætning.

Forskning, der ved Caen universitet er foretaget af Gilles-Eric Séralini og hans medarbejdere, viser meget klart, at Roundup® hæmmer virkningen af aromatase, mens denne virkning er klart ringere for glyphosat, et aktivt stof, der indgår i sammensætningen af dette ukrudtsmiddel. Forskning udført af dette samme forskerhold vedrørende placentacellers levedygtighed viser, at Roundup® er toksisk i små mængder, og at dets toksicitet er ca. fem gange højere end glyphosats.

I forbindelse med forskning udført på søpindsvin påviste laboratoriet »Cycle Cellulaire et Développement« (cellecyclus og udvikling) ved »Station Biologique de Roskoff« (Frankrig) virkningen af Roundup® på en celledelingsregulator, mens glyphosat, såfremt det anvendes alene uden de tilsætningsstoffer, som anvendes i Roundup's kommercielle formulering, ikke har denne virkning. Det fremgår altså meget klart, at glyphosat, et aktivt stof, som er opført i bilag I til direktiv 91/414/EØF, ikke har de samme egenskaber som Roundup®, og at dette stof er langt farligere end dets aktive stof.

Et andet eksempel på pesticider, der er mere toksiske end de aktive stoffer, der indgår i deres sammensætning, er pyrethriner. De blandes ofte med andre stoffer, såsom piperonyl butoxid. Dette stof øger pyrethrinernes effekt ved at hæmme et enzym, der kan nedbryde disse aktive stoffer. Disse pesticider har derfor tydeligvis toksikologiske egenskaber, der er anderledes end de aktive stoffer, de er sammensat af.

Det fremgår tydeligt af disse to eksempler, at det er en alvorlig metodologisk fejl at begrænse vurderingen til de aktive stoffer, der indgår i sammensætningen af plantebeskyttelsesmidler.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sætte en stopper for en sådan uhensigtsmæssig vurdering, som eventuelt ikke afslører alvorlige følger for helbredet eller for økosystemerne.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. april 2004)

Kommissionen er enig i, at det rejste spørgsmål er relevant, uden at den i øvrigt kan udtale sig om pålideligheden af de undersøgelser, det ærede medlem henviser til. Visse aspekter bør dog præciseres.

Det er korrekt, at kun det aktive stof optages i bilag I til direktiv 91/414/EØF (2), hvilket sker på grundlag af en vurdering af sikkerheden i overensstemmelse med de krav, der er omhandlet i bilag II.

Bilag III indeholder imidlertid en række særlige krav til plantebeskyttelsesmidlerne, dvs. til de formuleringer, for hvilke der skal foretages en evaluering svarende til den, der gennemføres for de aktive stoffers vedkommende.

Under alle omstændigheder skal der fremlægges detaljerede kvantitative og kvalitative oplysninger om produkternes sammensætning. De pågældende hjælpestoffer skal identificeres behørigt, ligesom deres indhold og teknologiske funktion skal angives. I visse tilfælde kan hjælpestofferne underkastes de samme bestemmelser som dem, der finder anvendelse på de aktive stoffer.

Der kan — i overensstemmelse med den påtænkte anvendelse og særlige omstændigheder, herunder klimatiske og geologiske forhold — accepteres visse indbyrdes afvigelser på de formuleringer, der gives tilladelse til i nationalt regi. Dette må imidlertid ikke føre til en forringelse af det høje sikkerheds- og beskyttelsesniveau, der kræves i EU. Af samme grund er der i bilag VI til direktiv 91/414/EØF fastlagt ensartede principper, som medlemsstaterne skal følge i forbindelse med evalueringen af det pågældende produkt samt en eventuel beslutning vedrørende markedsføring heraf.

Kommissionen agter at udarbejde et forslag til ændring af direktiv 91/414/EØF, som vil blive forelagt for Europa-Parlamentet og Rådet. I den forbindelse vil Kommissionen tage de forskellige typer hjælpestoffers status i henhold til lovgivningen op til fornyet overvejelse, idet den blandt andet vil se nærmere på synergister, opløsningsmidler og fortyndingsmidler, og den vil om nødvendigt foreslå, at disse i fremtiden underkastes særlige betingelser.

---

(1)  EUT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

(2)  Rådets direktiv 91/414/EF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EUT L 230 af 19.8.1991).

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/944 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/944

---

(2004/C 84 E/1042)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1087/04

af Kyösti Virrankoski (ELDR) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Finlands Natura 2000-nets uoverskuelighed

Den finske regering har ved flere lejligheder leveret materiale om oprettelsen af Natura 2000-nettet til Kommissionen. Sidst regeringen tog en beslutning om dette, var den 22. januar 2004, hvor den bekræftede sin beslutning om, at Finlands Natura 2000-net omfatter 1 806 områder.

Ifølge de oplysninger, der blev forelagt Kommissionen allerede sidste år, består Finlands Natura-net imidlertid af 1 832 områder. Derudover er områdernes samlede areal ifølge Kommissionen 1 239 millioner hektar større end vedtaget af den finske regering.

På grundlag af ovenstående bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

Hvad er i øjeblikket ifølge Kommissionens materiale det samlede antal områder og det samlede areal af Finlands Natura-net?

Hvordan er det muligt, at Kommissionens oplysninger ikke svarer til, hvad den finske regering har vedtaget? Hvad agter Kommissionen at gøre for at få sine oplysninger til at svare til, hvad den finske regering har vedtaget?

Hvis Kommissionen fastlægger Finlands Natura-net på grundlag af konfliktfyldt materiale, omfatter den retskraftige afgørelse så de områder, som Kommissionen fastlægger i sin afgørelse, eller de områder, som den finske regering har fremlagt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. april 2004)

Kommissionen er i færd med at undersøge de forskelle, der er konstateret mellem Kommissionens og de finske myndigheders materiale og forpligter sig til at sikre, at der ikke består nogen uoverensstemmelser forud for vedtagelsen af den formelle kommissionsbeslutning om Natura 2000-listen for det boreale område, der efter planen skal finde sted senere i 2004.

De nævnte forskelle kan skyldes korrektioner i databaserne og konsolidering af visse overlapninger foretaget af de finske myndigheder, der endnu ikke er fuldt ud integreret i Kommissionens tal.

Kommissionen vil efter at have rådført sig med de finske myndigheder oplyse Parlamentet om de senest opdaterede og godkendte tal.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/944 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/944

---

(2004/C 84 E/1043)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1093/04

af Armin Laschet (PPE-DE) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Afvikling af den tyske forboldklub TSV Alemannia Aachens internationale kampe på Kerkrade Stadion, Nederlandene.

Fodboldklubben TSV Alemannia Aachen vil med al sandsynlighed snart deltage i internationale kampe — f.eks. i UEFA-cuppen. Da Aachen stadion imidlertid ikke er udstyret med 80 % siddepladser, som det kræves af UEFA til sådanne internationale begivenheder, er klubben tvunget til at flytte sine kampe til andre anlæg, hvor der kan spilles international fodbold.

Det nærmeste stadion, som opfylder kriterierne, ligger umiddelbart tæt på, i Kerkrade (Nederlandene), som kun ligger ti kilometer derfra, mens det nærmeste tyske stadion ligger mere end 80 km væk. Ifølge UEFA skal en tysk klub imidlertid afvikle sine kampe på et tysk stadion.

| 1. | Er dette foreneligt med reglerne om det indre marked og den frie bevægelighed inden for Europas grænser? |
| --- | --- |

1.

Er dette foreneligt med reglerne om det indre marked og den frie bevægelighed inden for Europas grænser?

| 2. | Er det i overensstemmelse med lovgivningen, at en organisation som UEFA genopretter nationale grænser, som for længst er blevet afskaffet af EU-lovgivningen? |
| --- | --- |

2.

Er det i overensstemmelse med lovgivningen, at en organisation som UEFA genopretter nationale grænser, som for længst er blevet afskaffet af EU-lovgivningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(30. april 2004)

Det ærede medlem henviser til en række regler, som det europæiske fodboldforbund UEFA har fastlagt, hvorefter en tysk fodboldklub er forpligtet til at spille sine kampe på et stadion i Tyskland.

De gældende regler er regelsættet for UEFA Cup 2003/2004. Ifølge artikel 3, stk. 6, i disse regler kan en klub spille sine kampe på et andet UEFA-medlems område, såfremt UEFA godkender dette.

I sin beslutning om at afvise klagen i den såkaldte »Mouscron-sag« (1), har Kommissionen allerede afgjort, at reglen om, at en klub skal spille sine hjemmekampe på eget stadion (reglen om ude- og hjemmekampe) med visse undtagelser (især muligheden for at spille en kamp på et stadion i en by i et andet land efter godkendelse fra UEFA) er en nødvendig regel for at sikre lige muligheder for klubberne. Ved vedtagelsen af denne regel med undtagelser betonede Kommissionen, at UEFA ikke havde benyttet sin legitime ret til selvregulering som sportsorganisation på en måde, hvorved der kunne rejses tvivl i henhold til EF-traktatens konkurrencebestemmelser. Denne regel med undtagelser kan ikke betragtes som misbrug af UEFA's reguleringsbeføjelser i strid med EF-traktatens artikel 82, hvis UEFA anvender undtagelsesbestemmelserne objektivt og uden at diskriminere.

---

(1)  Sag COMP/36851, se pressemeddelelse IP/99/965.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/945 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/945

---

(2004/C 84 E/1044)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1106/04

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Vaccine mod sygdommen bluetongue

Til bekæmpelse af sygdommen bluetongue hos kvæg anvendes der i øjeblikket en vaccine, der produceres i Sydafrika, men for hvilken der endnu ikke er udstedt nogen tilladelse til anvendelse i Den Europæiske Union.

Kvægavlerne, især i regionen Sicilien, er foruroligede over de store skader på den zootekniske arv, som den planlagte vaccinationskampagne til forebyggelse af sygdommen ville få. Nye og autoritative videnskabelige undersøgelser udelukker, at der kan være tale om smittefare for mennesker og mellem dyr, der kan angribes, og understreger, at dødeligheden er lav som følge af spontan helbredelse med autoimmunisering og en heraf følgende mulighed for, at man i nær fremtid vil kunne anvende døde vacciner, som kun er forbundet med en særdeles lav risiko for vaccineulykker.

Mener Kommissionen ikke, at det er risikabelt at afprøve en form for profylakse, i forbindelse med hvilken man endnu ikke kender hverken de eventuelle fordele eller kontraindikationer, og som muligvis vil få alvorlige økonomiske konsekvenser for avlerne?

Kan Kommissionen foreslå et alternativ til ovennævnte vaccine?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(30. april 2004)

Som allerede flere gange understreget af Kommissionen blev beslutningen om at anvende vaccination til bekæmpelse af bluetongue i Italien ikke truffet, uden at de fornødne forholdsregler var taget.

Den videnskabelige komité er blevet hørt, der er gennemført sikkerhedskontrol af de anvendte vacciner, og beslutningen om at vaccinere udelukkende med de vacciner, der findes på markedet, og som er produceret i Sydafrika, blev først truffet efter indgående overvejelser i tæt samarbejde med de berørte nationale myndigheder.

Det bør fremhæves, at vaccinerne blev specielt fremstillet af laboratoriet i Onderstepoort i Sydafrika, idet der er blevet taget hensyn til de italienske forhold, og de indeholdt udelukkende serotyper, der forekommer i de berørte områder.

Med hensyn til resultaterne af denne strategi er det urimeligt ikke at anerkende, at den har været en klar succes i de berørte områder, og urimeligt at glemme de hundredtusinder af dyr, der døde, især på Sardinien, før vaccinationen på markant vis fik reduceret antallet af udbrudssteder og af dødsfald forårsaget af sygdommen på husdyrbrugene.

Forbedringen af situationen har gjort det muligt regelmæssigt at tilpasse forskrifterne, så restriktionerne for flytning af levende dyr er blevet lempet.

Kommissionen er imidlertid opmærksom på, at situationen er blevet mere og mere kompleks, som følge af at der forekommer et stigende antal serotyper, og da det er vanskeligt at tilpasse vaccinationsstrategien til den kontinuerlige udvikling i den epidemiologiske situation.

De italienske myndigheder har indtil nu ikke givet Kommissionen meddelelse om væsentlige negative virkninger, der direkte kan tilskrives vaccinationen, og de betydelige skadevirkninger, der henvises til i forespørgslen, stemmer ikke overens med de oplysninger, Kommissionen råder over.

Kommissionen agter i samarbejde med de italienske myndigheder at gøre status over den hidtidige indsats og — afhængigt af konklusionerne heraf — i fornødent omfang eventuelt tilpasse strategien for bekæmpelse af bluetongue.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/946 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/946

---

(2004/C 84 E/1045)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1107/04

af Dirk Sterckx (ELDR) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Administrative byrder ved udarbejdelse af anmodning om tilskud

Efter sigende skal en organisation, der ønsker at indgive et projekt som led i medieprogrammet TAO-Audiovisual Festivals, betale omkring 4 000 EUR til udarbejdelse af et projekt for at kunne modtage tilskud. Hvis projektet godkendes, modtager den pågældende organisation knap 10 000 EUR.

Er det efter Kommissionens opfattelse ikke uheldigt, at udgifterne i forbindelse med indgivelsen af et projekt andrager 40 % af det beløb, som organisationen i sidste ende får udbetalt?

Er det ikke Kommissionens opfattelse, at der er et påtrængende behov for at forenkle udarbejdelsen af en ansøgning om tilskud, og at ansøgernes udgifter og Kommissionens administrative udgifter desuden skal begrænses?

Har Kommissionen allerede taget initiativer i denne retning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(28. april 2004)

Alle programmer, der forvaltes og gennemføres af Kommissionen er underlagt finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. De procedurer, forordningen foreskriver, har til formål at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af Fællesskabets midler. Bestemmelserne kan indebære, at støttemodtagere pålægges byrder med hensyn til procedurer og i sidste ende med hensyn til EU-støttens omkostningseffektivitet. Midtvejsevalueringen af Media-programmerne og den offentlige høringsrunde om den nye generation af programmer har bekræftet, at der er behov for at forenkle procedurerne for gennemførelse af programmerne. Dette vil blive taget i betragtning ved udarbejdelsen af det nye program til fremme af EU's indsats for den audiovisuelle industri.

Tilskud til festivaler er forholdsvis små, for at de kan gives til så mange som muligt, og for at europæiske programmer kan ses af så mange som muligt. Kommissionen er ikke af den opfattelse, at udgifterne i forbindelse med ansøgningen udgør 4 000 EUR for at opnå et tilskud på 10 000 EUR, dvs. 40 % af tilskuddet, således som det hævdes af det ærede medlem i forespørgslen.

Det bør bemærkes, at mindst 40 % af udgifterne til et projekt skal finansieres via andre kilder end EU-støtte. Denne medfinansieringsbestemmelse har ingen konsekvenser for udgifterne i forbindelse med ansøgningen; det er et krav med hjemmel i finansforordningen vedrørende gennemførelse af EU-pro-grammer.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/947 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/947

---

(2004/C 84 E/1046)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1108/04

af Dorette Corbey (PSE) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Gasboringer i vadehavet

Den 15. marts 2004 kunne dagbladet NRC Handelsblad oplyse, at den rådgivende gruppe for vadehavsområdet havde anbefalet den nederlandske regering at tillade udvinding af 40 milliarder kubikmeter gas i vadehavet, da der ikke skulle være miljømæssige grunde til et nyt moratorium for udvinding. Skulle der som følge af udvindingen af gas optræde sænkninger, kan boringerne efter den rådgivende gruppes opfattelse indstilles. I sit svar på min forespørgsel til Kommissionen fra 1 999 (P-2297/99 (1)) understregede denne, at det forebyggende princip naturligvis finder anvendelse. Er man i tvivl, skal man lade være, medmindre der er tale om en altoverskyggende offentlige interesse. Såfremt der kan påvises sådanne negative følgevirkninger, bør der træffes en række kompenserende foranstaltninger inden udvindingen indledes, med det formål at sikre den overordnede sammenhæng i nettet »Natura 2000«. Desuden gør Kommissionen opmærksom på, at »væsentlig påvirkning« i artikel 6, stk. 3, i habitat-direktivet har en bredere betydning end blot »uoprettelig virkning«.

| 1. | Er Kommissionen enig med mig i, at sænkning udgør en reel risiko, og at det forebyggende princip derfor bør finde anvendelse? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen enig med mig i, at sænkning udgør en reel risiko, og at det forebyggende princip derfor bør finde anvendelse?

| 2. | Kan der træffes forebyggende foranstaltninger, såfremt den formodede sænkning forekommer? Udgør indgreb i aflejringerne af sand og sedimenter en acceptabel ødelæggelse af det naturlige vadehavsmiljø? |
| --- | --- |

2.

Kan der træffes forebyggende foranstaltninger, såfremt den formodede sænkning forekommer? Udgør indgreb i aflejringerne af sand og sedimenter en acceptabel ødelæggelse af det naturlige vadehavsmiljø?

| 3. | Ud fra et naturbeskyttelsessynspunkt bør vadehavet som et unikt naturområde bevares. Kan Kommissionen med udgangspunkt i grønbogen: En europæisk strategi for forsyningssikkerhed, EU's stigende afhængighed af importeret gas (op til 70 % i løbet af 20-30 år) og stigende gaspriser, bekræfte eller dementere, at det er en altoverskyggende offentlig interesse at udsætte udvindingen af 40 milliarder kubikmeter gas i mindst 20 år og i 2 025 på ny at tage stilling til, om udvindingen af gas i vadehavet er af offentlig interesse? |
| --- | --- |

3.

Ud fra et naturbeskyttelsessynspunkt bør vadehavet som et unikt naturområde bevares. Kan Kommissionen med udgangspunkt i grønbogen: En europæisk strategi for forsyningssikkerhed, EU's stigende afhængighed af importeret gas (op til 70 % i løbet af 20-30 år) og stigende gaspriser, bekræfte eller dementere, at det er en altoverskyggende offentlig interesse at udsætte udvindingen af 40 milliarder kubikmeter gas i mindst 20 år og i 2 025 på ny at tage stilling til, om udvindingen af gas i vadehavet er af offentlig interesse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. april 2004)

| 1. | Vadehavet er et område, der skal beskyttes som et særligt beskyttet område efter Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2) og som et særligt bevaringsområde efter Rådets direktiv 92/43/EEC af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (3).
  Kommissionen er klar over, at en række undersøgelser synes at vise, at naturgasindvinding fra de underliggende lag i Vadehavet kan have direkte og indirekte negative virkninger på Vadehavets økosystem, som f.eks. sænkninger, en reduktion i arealet med slikvader og tidevandsmarsk, ændringer i sedimentationsforholdene, støj, visuelle forstyrrelser og forureningsrisiko. Det er de pågældende nederlandske myndigheders ansvar at vurdere, om påvirkningen fra indvinding af yderligere 40 mia. m3 naturgas i Vadehavet kan blive væsentlig eller ej. Skulle det vise sig, at der kan ventes væsentlige negative virkninger, skal der foretages en vurdering i henhold til artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF. Myndighederne må kun tillade yderligere indvinding af naturgas i Vadehavet, når de har sikret sig, at det ikke vil skade den pågældende lokalitets integritet, og når de — hvis det anses for nødvendigt — har hørt offentligheden. Efter Kommissionens mening skal der i dette tilfælde tages hensyn til forsigtighedsprincippet. Bestemmelserne i artikel 6, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF finder anvendelse, hvis projektets påvirkning af lokaliteten vurderes som negativ. |
| --- | --- |

1.

Vadehavet er et område, der skal beskyttes som et særligt beskyttet område efter Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2) og som et særligt bevaringsområde efter Rådets direktiv 92/43/EEC af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (3).

Kommissionen er klar over, at en række undersøgelser synes at vise, at naturgasindvinding fra de underliggende lag i Vadehavet kan have direkte og indirekte negative virkninger på Vadehavets økosystem, som f.eks. sænkninger, en reduktion i arealet med slikvader og tidevandsmarsk, ændringer i sedimentationsforholdene, støj, visuelle forstyrrelser og forureningsrisiko. Det er de pågældende nederlandske myndigheders ansvar at vurdere, om påvirkningen fra indvinding af yderligere 40 mia. m3 naturgas i Vadehavet kan blive væsentlig eller ej. Skulle det vise sig, at der kan ventes væsentlige negative virkninger, skal der foretages en vurdering i henhold til artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF. Myndighederne må kun tillade yderligere indvinding af naturgas i Vadehavet, når de har sikret sig, at det ikke vil skade den pågældende lokalitets integritet, og når de — hvis det anses for nødvendigt — har hørt offentligheden. Efter Kommissionens mening skal der i dette tilfælde tages hensyn til forsigtighedsprincippet. Bestemmelserne i artikel 6, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF finder anvendelse, hvis projektets påvirkning af lokaliteten vurderes som negativ.

| 2. | Sigtet med kompensationsforanstaltninger er at kompensere for de negative virkninger, som et projekt vil få for en lokalitet. Der kan først tages stilling til den nærmere udformning og gennemførlighed af eventuelle kompensationsforanstaltninger i forbindelse med et givet projekt, når projektets negative påvirkning af lokaliteten er fastslået nøjagtigt. Ændringer i sedimentationsforholdene i Vadehavet er en af de virkninger, gasudvinding i området kan medføre. Det er de nederlandske myndigheders ansvar at vurdere, om de forventede ændringer kan ventes at påvirke Vadehavets økosystem væsentligt, og i givet fald sikre, at de relevante bestemmelser i artikel 6. stk. 3 og 4, finder anvendelse. |
| --- | --- |

2.

Sigtet med kompensationsforanstaltninger er at kompensere for de negative virkninger, som et projekt vil få for en lokalitet. Der kan først tages stilling til den nærmere udformning og gennemførlighed af eventuelle kompensationsforanstaltninger i forbindelse med et givet projekt, når projektets negative påvirkning af lokaliteten er fastslået nøjagtigt. Ændringer i sedimentationsforholdene i Vadehavet er en af de virkninger, gasudvinding i området kan medføre. Det er de nederlandske myndigheders ansvar at vurdere, om de forventede ændringer kan ventes at påvirke Vadehavets økosystem væsentligt, og i givet fald sikre, at de relevante bestemmelser i artikel 6. stk. 3 og 4, finder anvendelse.

| 3. | Det henhører under nærhedsprincippet og er derfor helt op til medlemsstaterne at afgøre, om gasefterspørgslen i en given medlemsstat skal dækkes med gas af egen produktion eller med importeret gas. Medlemsstaterne skal imidlertid sikre, at deres respektive politikker er forenelige med de gældende fællesskabsbestemmelser, såsom direktiv 92/43/EØF. |
| --- | --- |

3.

Det henhører under nærhedsprincippet og er derfor helt op til medlemsstaterne at afgøre, om gasefterspørgslen i en given medlemsstat skal dækkes med gas af egen produktion eller med importeret gas. Medlemsstaterne skal imidlertid sikre, at deres respektive politikker er forenelige med de gældende fællesskabsbestemmelser, såsom direktiv 92/43/EØF.

---

(1)  EUT C 225 E af 8.8.2000, s. 91.

(2)  EUT L 103 af 25.4.1979. Ændret ved Kommissionens direktiv 91/244/EEC af 6. marts 1991, EUT L 115 af 8.5.1991.

(3)  EUT L 206 af 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/948 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/948

---

(2004/C 84 E/1047)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1109/04

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(14. april 2004)

Om:   Sænkning af skattefradrag ved udlandsindkomst

Den østrigske lov om indkomstbeskatning (EstG) fra 1988, udgave BGBl 818/1993, fastslår: »Såfremt en gennemsnitlig skatteprocent anvendes ved ligningsmæssig skatteberegning, skal beregning af denne procentsats ske under indregning af fradragene jf. stk. 3 til 7 (undtaget børnefradrag jf. 3. linje i stk. 4, litra a). Efter anvendelse af den gennemsnitlige skatteprocent skal disse fradrag ikke fratrækkes igen.« Ifølge denne lovbestemmelse tildeles skatteydere med indlandsindkomst de fulde fradrag, mens skatteydere med udlandsindkomst kun tildeles dele af fradragene.

Ifølge retspraksis fra den østrigske forfatningsdomstol angående retsstillingen før BGBl 818/1993 skulle disse skattefradrag ikke indregnes forud for beregningen af den gennemsnitlige skatteprocent, men derimod først og udelukkende fratrækkes det skattebeløb, der fremkom ved anvendelse af den gennemsnitlige skatteprocent på den skattepligtige indlandsindkomst. Ifølge retspraksis fra EF-Domstolen fra den 12.12.2002, j.nr. C-385/00 F.W.L. de Groot, skal det være muligt at fratrække fradragsbeløbene i Østrig som bopælsstat, såfremt det ikke kan sikres, at fradragene kan fratrækkes i beskæftigelseslandet.

Hvilke tiltag påtænker Kommissionen af iværksætte, hvis den i § 33, stk. 10, i EstG af 1 988 fastlagte metode til beregning af den gennemsnitlige skatteprocent udgør en krænkelse af EF-traktatens artikel 39 på områderne progressiv beskatning og maksimalt fradrag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(30. april 2004)

En første gennemgang af afsnit 33, paragraf 10, i den østrigske lov om indkomstbeskatning (EStG) fra 1 988 i den version, der er offentliggjort i det østrigske statstidende (BGBl 818/1993), sår begrundet tvivl om, hvorvidt denne paragraf er i overensstemmelse med EU-lovgivningen.

Kommissionen vil derfor tage kontakt til de østrigske myndigheder og anmode om yderligere oplysninger og om nødvendigt tage yderligere skridt til at sikre, at de østrigske beskatningsregler er i overensstemmelse med EU-lovgivningen.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/949 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/949

---

(2004/C 84 E/1048)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1115/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(14. april 2004)

Om:   Gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv i Irland

Som svar på min skriftlige forespørgsel E-3840/03 (1) bekræftede Kommissionen modtagelsen af det irske lovforslag om lighed den 16. januar 2004. Efter at have behandlet lovforslaget mener jeg, at den irske definition af »arbejdstager« ifølge den irske lov tilsyneladende overtræder Rådets direktiv om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (2000/78/EF (2)).

| | Ifølge kapitel 1, artikel 3, i Rådets direktiv 2000/78/EC finder dette direktiv »anvendelse både i den offentlige og den private sektor, herunder offentlige organer, på alle personer for så vidt angår ... vilkårene for adgang til lønnet beskæftigelse, udøvelse af selvstændig erhvervsvirksomhed og erhvervsmæssig beskæftigelse, herunder udvælgelseskriterier og ansættelsesvilkår, uanset branche ...«. |
| --- | --- |

Ifølge kapitel 1, artikel 3, i Rådets direktiv 2000/78/EC finder dette direktiv »anvendelse både i den offentlige og den private sektor, herunder offentlige organer, på alle personer for så vidt angår ... vilkårene for adgang til lønnet beskæftigelse, udøvelse af selvstændig erhvervsvirksomhed og erhvervsmæssig beskæftigelse, herunder udvælgelseskriterier og ansættelsesvilkår, uanset branche ...«.

Afsnit 3 i Irlands lovforslag om lighed af 2 004 opfylder ikke kravene i direktiv 2000/78/EF, fordi personer, der er ansat på en privat bopæl, ifølge lovforslaget nægtes beskyttelse i henhold til ligebehandlingslovgivningen. I afsnit 3 står der: arbejdstagere ... indbefatter ikke en person, der er ansat i en anden persons hjem med henblik på at yde personlige tjenester for personer, der bor i det pågældende hjem.

har Kommissionen henvendt sig til den irske regering vedrørende den tydelige uoverensstemmelse, der nu eksisterer mellem irsk lovgivning og EU-direktiver? Hvilke foranstaltninger foreslår Kommissionen, at der skal træffes for at sikre, at denne sag behandles?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(29. april 2004)

De irske myndigheder har ganske rigtigt sendt Kommissionen teksten til loven om ligestilling, men så vidt Kommissionen er orienteret, er loven ikke trådt i kraft endnu, og Irland har derfor stadig ikke gennemført Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv. Som allerede nævnt i svaret på det ærede medlems forespørgsel E-3840/03 er der indledt overtrædelsesprocedure mod Irland som følge af denne mangel.

Kommissionen er i færd med en tilbundsgående undersøgelse af lovgivningen i de medlemsstater, der har gennemført direktiv 2000/78/EF i national ret, for at sikre, at direktivet er gennemført korrekt. Hvor Kommissionen ikke finder det godtgjort, at dette er tilfældet, vil der blive indledt overtrædelsesprocedure.

Kommissionen kan ikke skride formelt ind over for en medlemsstat, så længe de nationale love/bestemmelser kun foreligger som udkast. De spørgsmål, der rejses af det ærede medlem, vil indgå i grundlaget for undersøgelsen af den irske lovgivnings overensstemmelse med direktivet.

---

(1)  Se side 741.

(2)  EUT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/950 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/950

---

(2004/C 84 E/1049)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1116/04

af Uma Aaltonen (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om:   Seksualoplysninger for børn og unge i den udvidede Union

Er Kommissionen enig med mig i, at EU bør støtte borgernes rettigheder med hensyn til forplantning, til ligestilling mellem kønnene, til at leve et liv i sikkerhed for alskens vold herunder vold i familie og parhold, til adgang til et godt sundhedsvæsen og til at få oplysninger om kønssygdomme?

Er Kommissionen enig med mig i, at disse rettigheder bygger på og indgår i Fællesskabets love og internationale aftaler?

Tror Kommissionen som jeg på, at borgerne for at kunne udnytte disse rettigheder fuldt ud på et tidligt tidspunkt i livet bør modtage en god og saglig seksualoplysning i form af oplysende materiale, programmer og undervisningsprojekter?

Da jeg selv tror, at viden, der gives på forhånd, som er saglig, og som tager sigte på beskyttelse, kan fremme disse målsætninger, mens børnene og de unge udvikler sig til voksne mennesker, anmoder jeg Kommissionen om at oplyse, hvad den vil gøre for at sikre, at ungdommen i den udvidede Union sikres seksualoplysning på højt niveau og for alle?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(30. april 2004)

Den Europæiske Union blev grundlagt på principperne om frihed, demokrati og overholdelse af menneskerettighederne, grundlæggende friheder samt retssikkerhed. Alle medlemsstaterne har underskrevet forskellige traktater om menneskerettigheder, både på FN-niveau og i Europarådet. Endvidere findes der en omfattende EU-lovgivning, som tager mange af de spørgsmål op, som det ærede medlem har rejst. En nøje overholdelse af menneskerettighederne indgår i alle medlemsstaternes forfatninger eller forfatningsmæssige lovgivning. Meget af denne lovgivning, fra det nationale niveau til det internationale niveau, tager i en eller anden form også rettigheder op i forbindelse med familieplanlægning, adgang til sundhedspleje, forebyggende foranstaltninger mod seksuelt overførte sygdomme og sikkerhed mod vold i enhver form. For at borgerne kan udøve disse rettigheder, er det vigtigt, at de har adgang til oplysninger om disse spørgsmål.

På EU-niveau er handlingsprogrammet for folkesundhed (2003-2008) (1) et vigtigt redskab til fremme af seksualoplysning. Seksuel sundhed, og herunder seksualoplysning, er en vigtig del af sundhedsdeterminan-terne i dette program. I indkaldelsen af forslag til dette program i 2 003 udvalgtes et projekt til støtte med titlen »European partnership to promote the sexual and reproductive health and rights of young people« (europæisk partnerskab til fremme af seksuel og reproduktiv sundhed samt unges rettigheder) koordineret af »International Planned Parenthood Foundation« (IPPF). Dette spørgsmål indgår igen som et af de prioriterede områder i arbejdsplanen for 2004, hvor der står:

| | Under hensyntagen til de oplysninger, som tilvejebringes fra sundhedsovervågningssystemet, skal der udvikles strategier for sundhedsfremme og defineres bedste praksis i forbindelse med spørgsmål om seksualundervisning (graviditet blandt teenagere og familieplanlægning) og forebyggelse af seksuelt overførte sygdomme som f.eks. HIV/AIDS, idet man overvejer forskellige tilgange rettet mod skolemiljøer og specifikke målgrupper. |
| --- | --- |

Under hensyntagen til de oplysninger, som tilvejebringes fra sundhedsovervågningssystemet, skal der udvikles strategier for sundhedsfremme og defineres bedste praksis i forbindelse med spørgsmål om seksualundervisning (graviditet blandt teenagere og familieplanlægning) og forebyggelse af seksuelt overførte sygdomme som f.eks. HIV/AIDS, idet man overvejer forskellige tilgange rettet mod skolemiljøer og specifikke målgrupper.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008), EUT L 271 af 9.10.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/951 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/951

---

(2004/C 84 E/1050)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1127/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. april 2004)

Om:   Gasboringer, en væsentlig trussel mod Vadehavet

Det Meijer-udvalg, den nederlandske regering har nedsat (september 2003), hævder, at det ikke må forventes at få væsentlige følger for naturen i den nederlandske del af Vadehavet, hvis der foretages udvinding af naturgas her. Erfaringerne med udvinding af gas på Ameland-Oost (siden 1986) har vist, at jorden på Ameland-Oost på grund af udvindingen synker 1,5 cm. årligt. Udvindingen af gas i provinsen Groningen viser det samme. Jorden er de steder, hvor der udvindes gas, sunket 30, 40 og visse steder helt op til 50 cm sammenholdt med tiden inden gasboringerne, for ca. 35 år siden (kilde: Energiverslag Nederland, 1998).

Derudover vil en stigning i havoverfladen udgøre en stor trussel mod den unikke natur i Vadehavet og på øerne heri. De seneste beregninger viser, at 10-20 % (ved middel til ekstreme klimaændringer) vil gå tabt de kommende 50 år. Nogle steder vil 30-40 % gå tabt. Eventuelle nye gasboringer i Vadehavet vil skabe en yderligere, væsentlig trussel.

| 1. | Gasboringerne kan udgøre en væsentlig trussel mod naturen i Vadehavet. Slik- og marskområder er i fare for at forsvinde på grund af den forventede sænkning af Vadehavets bund som følge af gasboringer. Dette er ikke afgørende over en periode på 5 år med 5 cm sænkning, men det bliver det på længere sigt. I det europæiske fugle- og habitatdirektiv anføres intet om faktoren tid. Er det ikke en rimelig konklusion, at en trussel, der først viser sig signifikant efter en årrække, vejer lige så tungt som en trussel, der har umiddelbare signifikante følger for naturen? |
| --- | --- |

1.

Gasboringerne kan udgøre en væsentlig trussel mod naturen i Vadehavet. Slik- og marskområder er i fare for at forsvinde på grund af den forventede sænkning af Vadehavets bund som følge af gasboringer. Dette er ikke afgørende over en periode på 5 år med 5 cm sænkning, men det bliver det på længere sigt. I det europæiske fugle- og habitatdirektiv anføres intet om faktoren tid. Er det ikke en rimelig konklusion, at en trussel, der først viser sig signifikant efter en årrække, vejer lige så tungt som en trussel, der har umiddelbare signifikante følger for naturen?

| 2. | På grund af de unikke naturværdier i Vadehavet, det vigtigste naturområde i Nederlandene, bedes Kommissionen være seriøst opmærksom på dette forhold og under de regelmæssige drøftelser mellem Kommissionen og den nederlandske regering om gennemførelse af fugle- og habitatdirektivet over for den nederlandske regering at påpege eventuelle overtrædelser af gældende EU-ret. Er Kommissionen for en gangs skyld rede til ikke at vente, til den nederlandske regering har truffet en eventuel afgørelse om gasboringer i Vadehavet, men allerede nu at udtale sig om eventuelle væsentlige overtrædelser af EU's naturlovgivning som følge af sænkning af havbunden på grund af gasboringer? |
| --- | --- |

2.

På grund af de unikke naturværdier i Vadehavet, det vigtigste naturområde i Nederlandene, bedes Kommissionen være seriøst opmærksom på dette forhold og under de regelmæssige drøftelser mellem Kommissionen og den nederlandske regering om gennemførelse af fugle- og habitatdirektivet over for den nederlandske regering at påpege eventuelle overtrædelser af gældende EU-ret. Er Kommissionen for en gangs skyld rede til ikke at vente, til den nederlandske regering har truffet en eventuel afgørelse om gasboringer i Vadehavet, men allerede nu at udtale sig om eventuelle væsentlige overtrædelser af EU's naturlovgivning som følge af sænkning af havbunden på grund af gasboringer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. april 2004)

Vadehavet har status af et særligt beskyttet område i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (1) og som et særligt bevaringsområde i henhold til Rådets direktiv 92/43/EF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (2).

| 1. | Det ærede medlem anfører med rette, at hverken direktiv 79/409/EØF eller direktiv 92/43/EØF indeholder en tidsfaktor i forbindelse med begrebet væsentlig påvirkning i artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF. Viser det sig, at en plan eller et projekt kan få væsentlige virkninger for miljøet, skal disse virkninger inddrages i vurderingsproceduren uanset tidsforløbet. |
| --- | --- |

1.

Det ærede medlem anfører med rette, at hverken direktiv 79/409/EØF eller direktiv 92/43/EØF indeholder en tidsfaktor i forbindelse med begrebet væsentlig påvirkning i artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF. Viser det sig, at en plan eller et projekt kan få væsentlige virkninger for miljøet, skal disse virkninger inddrages i vurderingsproceduren uanset tidsforløbet.

| 2. | Kommissionen er enig i, at gasboringen i Vadehavet indebærer potentielle virkninger for det pågældende beskyttede område og vil gerne henvise det ærede medlem til dens svar på skriftlig forespørgsel P-1108/04 af Dorette Corbey (3).
  Kommissionen vil tage initiativ til at minde de nederlandske myndigheder om deres forpligtelser i den forbindelse i henhold til direktiv 92/43/EØF. Kommissionen vil gøre dette i et brev til Nederlandenes Faste Repræsentation. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen er enig i, at gasboringen i Vadehavet indebærer potentielle virkninger for det pågældende beskyttede område og vil gerne henvise det ærede medlem til dens svar på skriftlig forespørgsel P-1108/04 af Dorette Corbey (3).

Kommissionen vil tage initiativ til at minde de nederlandske myndigheder om deres forpligtelser i den forbindelse i henhold til direktiv 92/43/EØF. Kommissionen vil gøre dette i et brev til Nederlandenes Faste Repræsentation.

---

(1)  EUT L 103 af 25.4.1979 som ændret ved Kommissionens direktiv 91/244/EØF af 6. marts 1991, EUT L 115 af 8.5.1991.

(2)  EUT L 206 af 22.7.1992.

(3)  Se side 947.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/952 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/952

---

(2004/C 84 E/1051)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1136/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(15. april 2004)

Om:   Begrænsning med indtil videre 16,5 % af antallet af stemmeberettigede til valget til Europa-Parlamentet i Nordirland som følge af en kompliceret årlig optagelse på valglisterne

| 1. | Er Kommissionen bekendt med, at den i USA gældende ordning, hvor de i henhold til loven stemmeberettigede borgere kun kan udøve deres stemmeret, hvis de ved forskellige lejligheder har ladet sig registrere som vælger, bevirker, at en stor del af befolkningen, herunder navnlig personer med lave indtægter, lavtuddannede, handicappede eller personer med begrænset administrativ erfaring, i praksis ikke kan deltage i valgene? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionen bekendt med, at den i USA gældende ordning, hvor de i henhold til loven stemmeberettigede borgere kun kan udøve deres stemmeret, hvis de ved forskellige lejligheder har ladet sig registrere som vælger, bevirker, at en stor del af befolkningen, herunder navnlig personer med lave indtægter, lavtuddannede, handicappede eller personer med begrænset administrativ erfaring, i praksis ikke kan deltage i valgene?

| 2. | Er Kommissionen bekendt med, at den nordirske valglov i 2 002 blev ændret således, at den enkelte vælger hvert år, og dette til forskel fra bestemmelserne i andre dele af Det Forenede Kongerige og i Republikken Irland, forud for et valg på ny skal lade sig registrere som vælger, og i den sammenhæng skal fremlægge fotografier og forsikringsdokumenter, og at valglisterne som følge heraf hvert år svinder ind? |
| --- | --- |

2.

Er Kommissionen bekendt med, at den nordirske valglov i 2 002 blev ændret således, at den enkelte vælger hvert år, og dette til forskel fra bestemmelserne i andre dele af Det Forenede Kongerige og i Republikken Irland, forud for et valg på ny skal lade sig registrere som vælger, og i den sammenhæng skal fremlægge fotografier og forsikringsdokumenter, og at valglisterne som følge heraf hvert år svinder ind?

| 3. | Er Kommissionen bekendt med, at det allerede nu står fast, at med mindre reglerne ændres hurtigt, vil 211 000 stemmeberettigede eller 16,5 % af de nordirske befolkning ikke kunne deltage i de næste valg til Europa-Parlamentet? |
| --- | --- |

3.

Er Kommissionen bekendt med, at det allerede nu står fast, at med mindre reglerne ændres hurtigt, vil 211 000 stemmeberettigede eller 16,5 % af de nordirske befolkning ikke kunne deltage i de næste valg til Europa-Parlamentet?

| 4. | Deler Kommissionen den opfattelse, at for så vidt man med disse de nye strengere regler ønsker at forhindre eventuel svig, er det langt at foretrække at opnå dette mål ved et omhyggeligt ført befolkningsregister, en omhyggelig registrering af personer, som eventuelt ved dom og som yderligere straf er frataget deres stemmeret, og følgelig en rettidig tilpasning af valglisterne og en god kontrol ved valgstederne, således at den enkelte stemmeberettigede er i stand til på selve valgdagen at afgøre, om han/hun ønsker at deltage i valget? |
| --- | --- |

4.

Deler Kommissionen den opfattelse, at for så vidt man med disse de nye strengere regler ønsker at forhindre eventuel svig, er det langt at foretrække at opnå dette mål ved et omhyggeligt ført befolkningsregister, en omhyggelig registrering af personer, som eventuelt ved dom og som yderligere straf er frataget deres stemmeret, og følgelig en rettidig tilpasning af valglisterne og en god kontrol ved valgstederne, således at den enkelte stemmeberettigede er i stand til på selve valgdagen at afgøre, om han/hun ønsker at deltage i valget?

| 5. | Råder Kommissionen over muligheder for på grundlag af de siden 1 979 mellem EU-medlemsstaterne eksisterende aftaler om valg til Europa-Parlamentet eller på et andet grundlag at foranledige at indskrænkningen af stemmeretten i Nordirland i hvert fald ikke gælder for de kommende europæiske valg i juni? Er den rede til at gøre brug af disse muligheder? |
| --- | --- |

5.

Råder Kommissionen over muligheder for på grundlag af de siden 1 979 mellem EU-medlemsstaterne eksisterende aftaler om valg til Europa-Parlamentet eller på et andet grundlag at foranledige at indskrænkningen af stemmeretten i Nordirland i hvert fald ikke gælder for de kommende europæiske valg i juni? Er den rede til at gøre brug af disse muligheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(30. april 2004)

Bestemmelserne vedrørende optagelse på valglister, der er et led i valgprocedurerne, hører ind under medlemsstaternes kompetenceområde. Fremgangsmåderne ved nationale og lokale valg er derfor underlagt den nationale lovgivning. Det bekræftes også med hensyn til valg til Europa-Parlamentet i artikel 8 i akten fra 1976 (1), ændret ved Rådets beslutning 2002/772/EF (2), som bestemmer, at valgprocedurerne i hver medlemsstat er underlagt de nationale bestemmelser. Det konkluderes, at valgprocedurerne ikke er harmoniseret ved EU-lovgivning, og medlemsstaterne er ikke forpligtet til at orientere Kommissionen om ændringer i deres valglove.

---

(1)  Akt af 20. september 1 976 om almindelige direkte valg af repræsentanterne i forsamlingen, der er bilag afgørelse 75/787/EKSF, EØF, Euratom, EUT L 278 af 8.10.1976.

(2)  Rådets afgørelse 2002/772/EF, Euratom af 25. juni 2 002 og af 23. september 2 002 om ændring af akt om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, knyttet til afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom, EUT L 283 af 21.10.2002.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/952 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/952

---

(2004/C 84 E/1052)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1151/04

af Elizabeth Lynne (ELDR) til Kommissionen

(6. april 2004)

Om:   Tilladelse til lægebehandling i udlandet

Mener Kommissionen, at lægers vurdering af patienters lægelige behov (og hermed fastsættelsen af en rimelig ventetid for patienterne inden disse kan søge behandling i udlandet) kompromitteres af den position, lægerne har i sundhedsinstitutionerne, hvor der er begrænsede ressourcer til rådighed samt konkurrence om, hvordan disse ressourcer skal anvendes?

I henhold til Domstolens dom i sagen Geraets-Smits v. Stichting Ziekenfonds (sag C-157/99) kan en patient alene nægtes behandling i udlandet, når »en tilsvarende behandling eller en behandling, som frembyder samme grad af virkning for patienten, kan ydes rettidigt af en institution, med hvilken den forsikredes sygekasse har indgået en overenskomst«.

Når man tager i betragtning, at denne »rettidighed« bestemmes af patientens lægelige behov, hvilke foranstaltninger har Kommissionen da truffet for at sikre, at vurderingen af en patients kliniske behov ikke kompromitteres af finansielle hensyn i de kompetente institutioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(30. april 2004)

I nogle medlemsstater udsættes patienter nogle gange for lange ventetider, inden de kan få lægebehandling, hvilket kan skade deres helbred.

Domstolen har i sin dom i sagen Smits og Peerboom (1) samt Müller-Fauré og van Riet (2) fastslået, at en tilladelse til at få lægebehandling i en anden medlemsstat kun kan afslås, når en tilsvarende behandling eller en behandling, som frembyder samme grad af virkning for patienten, kan ydes rettidigt i den medlemsstat, hvor patienten er registreret. Domstolen prioriterede patientens helbred højst, idet den fastslog, at ved vurderingen af kravet om rettidighed »er de nationale myndigheder forpligtet til at tage hensyn til alle de omstændigheder, der kendetegner hver enkelt konkret sag, under behørig hensyntagen ikke alene til patientens lægelige situation på det tidspunkt, hvor der ansøges om tilladelse, herunder i givet fald omfanget af patientens smerter eller arten af hans handicap, der f.eks. vil kunne gøre det umuligt eller overordentligt vanskeligt at udøve et erhverv, men også under hensyn til hans sygdomshistorie« (Müller-Fauré/van Riet, C-385/99, præmis 90). Det kræves derfor, at medlemsstaterne vurderer alle omstændigheder omkring den pågældende patients medicinske tilstand fra sag til sag, og de kan ikke bare henvise til fastlagte ventetider for at afslå en tilladelse til lægebehandling i udlandet.

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at for at forbedre retssikkerheden for patienter, der som tjenestemodtagere er omfattet af reglerne om den frie udveksling af tjenesteydelser, fagfolk i sundhedssektoren og ledere af sociale sikringsordninger, har Kommissionen for nylig vedtaget et forslag til direktiv om tjenesteydelser i det indre marked (3), som præciserer, under hvilke betingelser medlemsstaterne påser, at der gives tilladelse til godtgørelse gennem deres sociale sikringsordning af udgifter til hospitalsbehandling i en anden medlemsstat. Først og fremmest er det i forslaget fastlagt, at en sådan tilladelse ikke kan afslås, hvis behandlingen er opført under de ydelser, der er fastsat i lovgivningen i den medlemsstat, hvor den pågældende er tilsluttet en social sikringsordning, og hvis behandlingen ikke kan gives inden for en frist, der er lægeligt forsvarlig under hensyn til patientens aktuelle helbredstilstand og udsigterne for sygdommens udvikling.

Dette vil give læger mulighed for at sikre, at deres patienter, når det er medicinsk nødvendigt, kan udnytte principperne i det indre marked. Det vil også hjælpe medlemsstaterne til mere effektivt at udnytte den eksisterende infrastruktur i sundhedsvæsenet i EU.

---

(1)  Smits- og Peerbooms-dommen, sag C-157/99 af 12.7.2001, Sml. 2 001 I, s. 5473.

(2)  Müller-Fauré- og van Riet-dommen, sag C-385/99 af 13.5.2003, Sml. 2 003 I, s. 4509.

(3)  KOM(2004) 2 endelig udg.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/953 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/953

---

(2004/C 84 E/1053)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1167/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(7. april 2004)

Om:   Forordning 1954/2003: Fiskeriaktiviteter i EEZ ud for Azorerne

Som svar på min skriftlige forespørgsel P-0455/04 (1) af 11. marts 2004 om forordning (EF) nr. 1954/2003 (2) og spanske fartøjers fiskeriaktiviteter mellem 100 og 200 sømil fra Azorernes eksklusive økonomiske zone anførte Kommissionen på grundlag af artikel 16, at denne forordning trådte i kraft den 14. november 2003, hvilket ingen har bestridt eller vil bestride.

I den forbindelse blev der imidlertid fastsat et moratorium for den midlertidige anvendelse af forordning (EF) nr. 685/95 (3) og (EF) nr. 2027/95 (4), idet det i artikel 15 i den nye forordning (EF) nr. 1954/2003 hedder, at disse øvrige forordninger fra 1 995 først ophæves med virkning fra den 1. august 2004.

Da den nye ordning er materielt uforenelig med ordningen i disse to forordninger, må det på grundlag af forordning (EF) nr. 1954/2003 konkluderes, at

| 1. | ordningen i forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95 finder anvendelse indtil den 1. august 2004, og |
| --- | --- |

1.

ordningen i forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95 finder anvendelse indtil den 1. august 2004, og

| 2. | at den nye ordning først virkelig træder i kraft fra denne dato. |
| --- | --- |

2.

at den nye ordning først virkelig træder i kraft fra denne dato.

Kommissionen bedes på den baggrund besvare følgende:

| — | Hvorfor vil den lade den nye ordning for adgang til visse områder og ressourcer finde anvendelse allerede fra 14. november 2003, når det i forordning (EF) nr. 1954/2003 udtrykkeligt er fastlagt, at ordningen i forordningerne fra 1 995 gælder indtil den 1. august 2004, hvorefter den ophæves? |
| --- | --- |

—

Hvorfor vil den lade den nye ordning for adgang til visse områder og ressourcer finde anvendelse allerede fra 14. november 2003, når det i forordning (EF) nr. 1954/2003 udtrykkeligt er fastlagt, at ordningen i forordningerne fra 1 995 gælder indtil den 1. august 2004, hvorefter den ophæves?

| — | Eller mener den, at det vil være muligt og kompatibelt at lade begge ordninger finde anvendelse samtidig? Og hvordan? Hvordan kan der samtidig endnu være grænser for og allerede fri adgang for fiskeri i et og samme farvand? I hvilken forstand, i hvilket omfang og på hvilket retsgrundlag? |
| --- | --- |

—

Eller mener den, at det vil være muligt og kompatibelt at lade begge ordninger finde anvendelse samtidig? Og hvordan? Hvordan kan der samtidig endnu være grænser for og allerede fri adgang for fiskeri i et og samme farvand? I hvilken forstand, i hvilket omfang og på hvilket retsgrundlag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. april 2004)

Kommissionen bekræfter hermed over for det ærede medlem sin holdning til spørgsmålet om de bestemmelser, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003, vedrørende betingelserne for fiskeriet i farvandene omkring Azorerne. Kommissionens holdning er som følger:

| — | Artikel 5 i nævnte forordning indeholder en bestemmelse om begrænsning af fiskeriindsatsen i disse farvande. Denne bestemmelse er forskellig fra den ordning, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2027/95 af 15. juni 1995, i henhold til hvilken adgang til farvande henhørende under Portugals henholdsvis Spaniens højhedsområde eller jurisdiktion, var forbeholdt fartøjer, der fører den respektive medlemsstats flag. |
| --- | --- |

—

Artikel 5 i nævnte forordning indeholder en bestemmelse om begrænsning af fiskeriindsatsen i disse farvande. Denne bestemmelse er forskellig fra den ordning, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2027/95 af 15. juni 1995, i henhold til hvilken adgang til farvande henhørende under Portugals henholdsvis Spaniens højhedsområde eller jurisdiktion, var forbeholdt fartøjer, der fører den respektive medlemsstats flag.

| — | Der er opstået tvivl om, hvornår forordning (EF) nr. 1954/2003 træder i kraft, fordi de foregående forordninger først ophæves med virkning fra den dato, hvor gennemførelsesforordningen træder i kraft eller senest den 1. august 2004, jf. forordningens artikel 15. |
| --- | --- |

—

Der er opstået tvivl om, hvornår forordning (EF) nr. 1954/2003 træder i kraft, fordi de foregående forordninger først ophæves med virkning fra den dato, hvor gennemførelsesforordningen træder i kraft eller senest den 1. august 2004, jf. forordningens artikel 15.

| — | Denne bestemmelse har imidlertid ingen indflydelse på, hvornår forordning (EF) nr. 1954/2003 og dermed artikel 5 træder i kraft. Det hænder faktisk ganske ofte inden for lovgivningen, at der gælder flere bestemmelser for samme område. I tilfælde af modstrid gælder den senest vedtagne regel, hvilket er tilfældet i forbindelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 1954/2003. Denne bestemmelse giver de spanske og portugisiske fiskerfartøjer mindre omfattende eksklusiv adgang end den ordning, der formelt endnu ikke er ophævet. I dette tilfælde er det den senest vedtagne regel, dvs. forordning (EF) nr. 1954/2003, der har forrang. |
| --- | --- |

—

Denne bestemmelse har imidlertid ingen indflydelse på, hvornår forordning (EF) nr. 1954/2003 og dermed artikel 5 træder i kraft. Det hænder faktisk ganske ofte inden for lovgivningen, at der gælder flere bestemmelser for samme område. I tilfælde af modstrid gælder den senest vedtagne regel, hvilket er tilfældet i forbindelse med artikel 5 i forordning (EF) nr. 1954/2003. Denne bestemmelse giver de spanske og portugisiske fiskerfartøjer mindre omfattende eksklusiv adgang end den ordning, der formelt endnu ikke er ophævet. I dette tilfælde er det den senest vedtagne regel, dvs. forordning (EF) nr. 1954/2003, der har forrang.

---

(1)  Se side 403.

(2)  EUT L 289 af 7.11.2003, s. 1.

(3)  EFT L 71 af 31.3.1995, s. 5.

(4)  EFT L 199 af 24.8.1995, s. 1.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/955 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/955

---

(2004/C 84 E/1054)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1170/04

af Manuel dos Santos (PSE) til Kommissionen

(13. april 2004)

Om:   Bygning af Amoreiras-tunnelen i Lissabon

Den 29. maj 2002 godkendte de kommunale myndigheder i Lissabon (CML) et offentligt udbud med henblik på bygning af en tunnel under Av. Duarte Pacheco, Rua Joaquin António de Aguiar og Av. Fontes Pereira de Melo. I projektprogrammet var det præciseret:

| — | at der ville være interferens mellem anlægsarbejdet og nogle infrastrukturer, og at tilbudsgiverne derfor skulle forelægge løsninger med henblik på at omlægge de infrastrukturer, der ville blive berørt af arbejdet, |
| --- | --- |

—

at der ville være interferens mellem anlægsarbejdet og nogle infrastrukturer, og at tilbudsgiverne derfor skulle forelægge løsninger med henblik på at omlægge de infrastrukturer, der ville blive berørt af arbejdet,

| — | at tilbudsgiverne skulle forelægge de foreslåede løsninger på grundlag af en forudgående undersøgelse og under hensyntagen til alle de involverede karakteristika, navnlig omlægning af underjordiske arealer, |
| --- | --- |

—

at tilbudsgiverne skulle forelægge de foreslåede løsninger på grundlag af en forudgående undersøgelse og under hensyntagen til alle de involverede karakteristika, navnlig omlægning af underjordiske arealer,

| — | at kontrakten burde omfatte alt arbejde, der ville medgå til at gennemføre alle målsætningerne for fuldførelsen af projektet som helhed, herunder alle omlægninger foretaget af underleverandører. |
| --- | --- |

—

at kontrakten burde omfatte alt arbejde, der ville medgå til at gennemføre alle målsætningerne for fuldførelsen af projektet som helhed, herunder alle omlægninger foretaget af underleverandører.

Den 14. marts 2003 vedtog CML ikke at tildele nogen af tilbudsgiverne kontrakten, idet alle bud lød på et højere samlet beløb, og besluttede, at kontrakten skulle indgås ved bud efter forhandling. Ved anvendelsen af denne procedure (når der ikke foreligger egnede bud i forbindelse med et offentligt udbud) skal det program og de udbudsbetingelser, som udbuddet var baseret på, overholdes. Under gennemgangen af de bud, der var afgivet efter proceduren med forhandling, vedtog Kommissionen imidlertid, at omkostningerne til omlægningen af infrastrukturer ikke skulle betragtes som væsentlige elementer i kontrakten. Den 22. maj 2003 tildelte CML efter proceduren med forhandling kontrakten til konsortiet »Empresas Construcoes do Tâmega, S.A. og CME-Construcoes e Manutencao Electromecânica, S.A.«, som i sit bud havde udeladt væsentlige kontraktelementer, der vil have vidtrækkende følger for infrastrukturerne.

Kommissionen bedes på baggrund heraf oplyse følgende:

| — | Er anvendelsen af den nævnte procedure med forhandling i strid med artikel 7, stk. 3, litra a), i direktiv 93/37/EØF (1) og princippet om fri konkurrence? |
| --- | --- |

—

Er anvendelsen af den nævnte procedure med forhandling i strid med artikel 7, stk. 3, litra a), i direktiv 93/37/EØF (1) og princippet om fri konkurrence?

| — | Er buddets manglende overensstemmelse med grundprogrammet og udbudsbetingelserne og det forhold, at CML tog skridt til og indledte forhandlinger på dette grundlag til skade for tredjemand, der handlede i god tro, ikke i strid med princippet om ligebehandling som omhandlet i fællesskabsretten? |
| --- | --- |

—

Er buddets manglende overensstemmelse med grundprogrammet og udbudsbetingelserne og det forhold, at CML tog skridt til og indledte forhandlinger på dette grundlag til skade for tredjemand, der handlede i god tro, ikke i strid med princippet om ligebehandling som omhandlet i fællesskabsretten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(30. april 2004)

Ifølge EF-direktiverne betegnes gensidigt bebyrdende aftaler, der indgås mellem en ordregivende myndighed/ordregiver og en erhvervsdrivende, og som vedrører udførelse af arbejder, bygge- og anlægsarbejde, tjenesteydelser eller levering af en vare, som henholdsvis offentlige bygge- og anlægskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige vareindkøbskontrakter. Hvis det beløb, de omfatter, overstiger en grænse, der er fastsat i direktiverne, tildeles sådanne ordrer i henhold til EF-direktiverne, hvori der er fastsat detaljerede regler, bl.a. om offentliggørelse og virksomhedernes deltagelse.

Anvendelse af en procedure med forhandling tillades i henhold til direktiverne om offentlige kontrakter kun i bestemte ekstraordinære tilfælde, idet en sådan procedure er en undtagelse fra de fælles regler i henhold til direktiverne.

Ifølge Domstolens faste retspraksis påhviler bevisbyrden for, at de omstændigheder, som berettiger undtagelsen, faktisk foreligger, den, der vil påberåbe sig dem (jf. dom af 10. marts 1987, Kommissionen mod Italien, sag 199/85 (offentlige bygge- og anlægskontrakter)).

Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger, der gør, at den kan afgøre, om direktiv 93/37/EØF, navnlig artikel 7, stk. 3, litra a), er overholdt i forbindelse med indgåelsen af den kontrakt, der henvises til.

På grundlag af oplysningerne i den skriftlige forespørgsel vil Kommissionen henvende sig til de portugisiske myndigheder for at få yderligere oplysninger, så Kommissionen kan behandle sagen mere indgående.

---

(1)  EUT L 199 af 9.8.1993, s. 54.

---

| 3.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 84/956 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 84/956

---

(2004/C 84 E/1055)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1203/04

af Gianfranco Dell'Alba (NI) til Kommissionen

(14. april 2004)

Om:   Formodet uregelmæssighed i forvaltningen af midler fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) til projekt ACP.PNG.003

| 1. | I forbindelse med den licitationsprocedure, som er anvendt ved udvælgelsen af den virksomhed, som har overtaget entreprisen for de pågældende tjenesteydelser efter den oprindeligt udpegede virksomhed (Studio Bichara s.r.l. (SB), bedes Kommissionen oplyse følgende:






  a) | Hvorfor er der aldrig blevet udskrevet et begrænset internationalt udbud, på trods af at udbudets værdi oversteg 200 000 EUR, og hvorfor har man i stedet valgt et udbud med deltagelse af lokale virksomheder (jf. artikel 10 og bilag 1 i den på daværende procedurehåndbog for Den Fælles Forvaltningstjeneste for EU-Bistand (Relex)? |
| --- | --- | --- |

1.

I forbindelse med den licitationsprocedure, som er anvendt ved udvælgelsen af den virksomhed, som har overtaget entreprisen for de pågældende tjenesteydelser efter den oprindeligt udpegede virksomhed (Studio Bichara s.r.l. (SB), bedes Kommissionen oplyse følgende:

a)

Hvorfor er der aldrig blevet udskrevet et begrænset internationalt udbud, på trods af at udbudets værdi oversteg 200 000 EUR, og hvorfor har man i stedet valgt et udbud med deltagelse af lokale virksomheder (jf. artikel 10 og bilag 1 i den på daværende procedurehåndbog for Den Fælles Forvaltningstjeneste for EU-Bistand (Relex)?

| b) | Hvorfor har det ikke givet anledning til mistanke, at udbudsdeltagerne (som ikke kan sidestilles med hensyn til omfang og økonomisk kapacitet) havde afgivet tilbud, der lå over det budget, der maksimalt var til rådighed, selv om nogle af dem også havde deltaget i det oprindelige udbud i 1 999 med tilbud, der lå under det pågældende beløb? |
| --- | --- |

b)

Hvorfor har det ikke givet anledning til mistanke, at udbudsdeltagerne (som ikke kan sidestilles med hensyn til omfang og økonomisk kapacitet) havde afgivet tilbud, der lå over det budget, der maksimalt var til rådighed, selv om nogle af dem også havde deltaget i det oprindelige udbud i 1 999 med tilbud, der lå under det pågældende beløb?

| c) | Hvorfor er kontrakten efterfølgende (efter privat aftale) blevet overdraget til selskaberne PAC og ETS i strid med artikel 12, stk. 2, i de almindelige betingelser for kontrakter om tjenesteydelser, der finansieres af EUF, når PAC/ETS ikke blev accepteret som tilbudsgivere ved et andet EU-projekt i Vanuatu? |
| --- | --- |

c)

Hvorfor er kontrakten efterfølgende (efter privat aftale) blevet overdraget til selskaberne PAC og ETS i strid med artikel 12, stk. 2, i de almindelige betingelser for kontrakter om tjenesteydelser, der finansieres af EUF, når PAC/ETS ikke blev accepteret som tilbudsgivere ved et andet EU-projekt i Vanuatu?

| 2. | I forbindelse med de kontrakter, der er overdraget efter ophævelse af kontrakten med SB bedes Kommissionen oplyse følgende: Hvorfor blev ledelsen af det arbejde, som oprindeligt var projekteret af SB, overdraget til PAC/ETS for et beløb på 722 000 EUR mod de 660 000 EUR, som oprindeligt var aftalt med SB for det samme arbejde, plus 100 000 EUR for yderligere ydelser samt omkring 420 000 EUR for omprojektering af Unitech-instituttet alene (mod 600 000 EUR aftalt med SB for projektering af samtlige 9 institutter under projektet) som følge af kritik fra PAC/ETS af SB's Unitech-projekt? |
| --- | --- |

2.

I forbindelse med de kontrakter, der er overdraget efter ophævelse af kontrakten med SB bedes Kommissionen oplyse følgende: Hvorfor blev ledelsen af det arbejde, som oprindeligt var projekteret af SB, overdraget til PAC/ETS for et beløb på 722 000 EUR mod de 660 000 EUR, som oprindeligt var aftalt med SB for det samme arbejde, plus 100 000 EUR for yderligere ydelser samt omkring 420 000 EUR for omprojektering af Unitech-instituttet alene (mod 600 000 EUR aftalt med SB for projektering af samtlige 9 institutter under projektet) som følge af kritik fra PAC/ETS af SB's Unitech-projekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(30. april 2004)

| 1. | a) | Projekt 8ACP.PNG.003 blev finansieret under 8. Europæiske Udviklingsfond (EUF). Det vigtigste retsgrundlag udgøres af afgørelse nr. 3/90 truffet af AVS/EØF-Minsterrådet den 29. marts 1990 om vedtagelse af almindelige bestemmelser og almindelige betingelser for kontrakter vedrørende bygge- og anlægsarbejder, leverancer og tjenesteydelser, der finansieres af EUF, samt af procedureregler for mægling og voldgift i forbindelse med sådanne kontrakter (1).
  Maksimumsbeløbet på 200 000 EUR er baseret på afgørelse nr. 2/2002 af 7. oktober 2002, som omhandler gennemførelsen af bilag IV til Cotonou-aftalen. Den finder anvendelse på aftaler om tjenesteydelser under 9. EUF og ikke på aftaler under 8. EUF.
  I henhold til artikel 7.5 i bilag I til afgørelse nr. 3/1990 om vedtagelse af almindelige bestemmelser om tjenesteydelser, leverancer og bygge- og anlægsarbejder blev der udarbejdet en begrænset liste over virksomheder med henblik på at gennemføre et begrænset udbud. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Projekt 8ACP.PNG.003 blev finansieret under 8. Europæiske Udviklingsfond (EUF). Det vigtigste retsgrundlag udgøres af afgørelse nr. 3/90 truffet af AVS/EØF-Minsterrådet den 29. marts 1990 om vedtagelse af almindelige bestemmelser og almindelige betingelser for kontrakter vedrørende bygge- og anlægsarbejder, leverancer og tjenesteydelser, der finansieres af EUF, samt af procedureregler for mægling og voldgift i forbindelse med sådanne kontrakter (1).

Maksimumsbeløbet på 200 000 EUR er baseret på afgørelse nr. 2/2002 af 7. oktober 2002, som omhandler gennemførelsen af bilag IV til Cotonou-aftalen. Den finder anvendelse på aftaler om tjenesteydelser under 9. EUF og ikke på aftaler under 8. EUF.

I henhold til artikel 7.5 i bilag I til afgørelse nr. 3/1990 om vedtagelse af almindelige bestemmelser om tjenesteydelser, leverancer og bygge- og anlægsarbejder blev der udarbejdet en begrænset liste over virksomheder med henblik på at gennemføre et begrænset udbud.

| b) | For at skærpe konkurrencen blev det besluttet ikke at offentliggøre, hvor stort et budget der maksimalt var til rådighed. Dette forklarer, hvorfor de tilbud, der blev afgivet, lå over det maksimale beløb, og hvorfor dette ikke gav anledning til mistanke. Da virksomhedernes tilbud baseres på markedspriser, er det klart, at priserne steg fra 1999, året for det oprindelige udbud, til 2002, året for det pågældende udbud. Dette kan forklare, hvorfor de virksomheder, som deltog i udbuddet i 1999, afgav højere pristilbud i 2002. |
| --- | --- |

b)

For at skærpe konkurrencen blev det besluttet ikke at offentliggøre, hvor stort et budget der maksimalt var til rådighed. Dette forklarer, hvorfor de tilbud, der blev afgivet, lå over det maksimale beløb, og hvorfor dette ikke gav anledning til mistanke. Da virksomhedernes tilbud baseres på markedspriser, er det klart, at priserne steg fra 1999, året for det oprindelige udbud, til 2002, året for det pågældende udbud. Dette kan forklare, hvorfor de virksomheder, som deltog i udbuddet i 1999, afgav højere pristilbud i 2002.

| c) | Den procedure, som blev fulgt, er i overensstemmelse med afgørelse nr. 3/1990 om 8. EUF, artikel 35. Artikel 12, stk. 2, referer til afgørelse nr. 2/2002 om gennemførelsen af bilag IV til Cotonou-aftalen. Den finder anvendelse på 9. EUF og ikke på 8. EUF. |
| --- | --- |

c)

Den procedure, som blev fulgt, er i overensstemmelse med afgørelse nr. 3/1990 om 8. EUF, artikel 35. Artikel 12, stk. 2, referer til afgørelse nr. 2/2002 om gennemførelsen af bilag IV til Cotonou-aftalen. Den finder anvendelse på 9. EUF og ikke på 8. EUF.

| 2. | Kommissionen har anmodet delegationen i Papua Ny Guinea om den relevante dokumentation for at kunne besvare dette punkt. Svaret vil blive bekendtgjort snarest muligt. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har anmodet delegationen i Papua Ny Guinea om den relevante dokumentation for at kunne besvare dette punkt. Svaret vil blive bekendtgjort snarest muligt.

---

(1)  EFT L 382 af 31.12.1990.

---