# Europeiska unionens C 84E/2004

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 84E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 47 årgången3 april 2004 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 84E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

47 årgången3 april 2004

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | EUROPAPARLAMENTET |
| | SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 1) |
| 2004/C 084E/1 | P-0021/03 från Vitaliano Gemelli till kommissionenÄmne: Utnämning av personer i ledande ställning inom kommissionen: läkarmottagningen | 1 |
| 2004/C 084E/2 | E-0335/03 från Maria Sanders-ten Holte till kommissionenÄmne: En ny generation av legosoldater | 2 |
| 2004/C 084E/3 | E-0561/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Hamadi Jebalis hungerstrejk | 3 |
| 2004/C 084E/4 | E-0646/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Förtalskampanj mot Mohammed Charfi | 3 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0561/03 och E-0646/03 |
| 2004/C 084E/5 | E-0620/03 från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm till kommissionenÄmne: Etableringsfrihet och erhållande av tillstånd att genomföra provning av motorfordon i Tyskland (kompletterande svar) | 4 |
| 2004/C 084E/6 | P-0759/03 från Vitaliano Gemelli till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionens hälsovård | 5 |
| 2004/C 084E/7 | E-0844/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Avtal med företagskonsulter (kompletterande svar) | 6 |
| 2004/C 084E/8 | E-1350/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Gränsöverskridande investeringar | 8 |
| 2004/C 084E/9 | P-1595/03 från Helena Torres Marques till kommissionenÄmne: Gränsöverskridande betalningar i euro (kompletterande svar) | 9 |
| 2004/C 084E/0 | E-1728/03 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Kampen mot utnyttjande av människor och sexuellt missbruk av barn | 10 |
| 2004/C 084E/1 | E-1940/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Befrielse från stämpelavgift | 12 |
| 2004/C 084E/2 | E-1941/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Befrielse från stämpelavgift | 12 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1940/03 och E-1941/03 |
| 2004/C 084E/3 | P-1974/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Integrering av jordbävningsdrabbade i Attika | 13 |
| 2004/C 084E/4 | P-2103/03 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Gränsöverskridande investeringar | 14 |
| 2004/C 084E/5 | E-2141/03 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Tyska vägtullar | 14 |
| 2004/C 084E/6 | P-2243/03 från Christoph Konrad till kommissionenÄmne: Konkurrenssnedvridningar på grund av tyska lastbilsavgifter | 15 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2141/03 och P-2243/03 |
| 2004/C 084E/7 | E-2195/03 från Michael Cashman till rådetÄmne: Varumärkesförfalskning och piratkopiering | 15 |
| 2004/C 084E/8 | E-2210/03 från Claude Moraes till rådetÄmne: Framsteg i Thessaloniki i fråga om asylfrågor | 16 |
| 2004/C 084E/9 | E-2258/03 från Erik Meijer till rådetÄmne: Nya flyktingar hålls borta från EU:s territorium genom att mottagningsläger byggs i blivande medlemsstater eller på större avstånd | 16 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2210/03 och E-2258/03 |
| 2004/C 084E/0 | P-2302/03 från Miguel Martínez Martínez till rådetÄmne: Mordet på en ung hjälparbetare, Ana Isabel Sánchez Torralba, i Ekvatorialguinea | 17 |
| 2004/C 084E/1 | P-2373/03 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Granskning av den gemensamma marknaden för tobak | 18 |
| 2004/C 084E/2 | E-2419/03 från Lucio Manisco till rådetÄmne: Al Sahri deporterad av Italien och avrättad i Syrien | 20 |
| 2004/C 084E/3 | E-2433/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Kvot för sockerproduktion i den autonoma regionen Azorerna | 21 |
| 2004/C 084E/4 | E-2434/03 från Ilda Figueiredo till rådetÄmne: Påföljder för portugisiska jordbrukare | 22 |
| 2004/C 084E/5 | E-2444/03 från Proinsias De Rossa till rådetÄmne: Förenta staternas marinbas i Guantánamo Bay | 23 |
| 2004/C 084E/6 | E-2449/03 från Georges Berthu till kommissionenÄmne: Bevarande av häckar | 24 |
| 2004/C 084E/7 | E-2455/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Eurostat: Granskningar av betalningsflödena och effektivitetsrevisioner som kompletterande åtgärder i klarläggande syfte och till förebyggande av upprepningar | 24 |
| 2004/C 084E/8 | E-2477/03 från Miet Smet till rådetÄmne: Kvinnors rättigheter i Afghanistan | 26 |
| 2004/C 084E/9 | E-2482/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till rådetÄmne: Förebyggande av risker för skogsbränder: förordning (EEG) nr 2158/92 | 27 |
| 2004/C 084E/0 | E-2498/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Investeringar | 28 |
| 2004/C 084E/1 | E-2515/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Yttrandet för övervakningskommittén för OLAF angående Eurostat-arbetsgruppen | 28 |
| 2004/C 084E/2 | E-2516/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Eurostat-arbetsgruppen och OLAF:s oberoende | 29 |
| 2004/C 084E/3 | P-2530/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Eurostatarbetsgruppen | 29 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2515/03, E-2516/03 och P-2530/03 |
| 2004/C 084E/4 | E-2562/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Förenlighet mellan den sudanesiska totalitära regimens våldshandlingar och det avtal som Europeiska unionen ingått med Sudan | 31 |
| 2004/C 084E/5 | P-2609/03 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Produkter för vilka bidragen är direkt kopplade till avkastningen per hektar | 32 |
| 2004/C 084E/6 | E-2624/03 från Michel-Ange Scarbonchi till rådetÄmne: Inrättande av en europeisk räddningstjänstenhet | 32 |
| 2004/C 084E/7 | E-2665/03 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Finansiering av europeiskt medborgarskap | 34 |
| 2004/C 084E/8 | E-2680/03 från Olivier Dupuis till rådetÄmne: Tillfälligt FN-styre i Tjetjenien | 35 |
| 2004/C 084E/9 | E-2735/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Kostnaderna för att använda Microsofts program | 36 |
| 2004/C 084E/0 | E-2760/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Skyddad ursprungsbeteckning för Mexillón de Galicia | 36 |
| 2004/C 084E/1 | E-2764/03 från Mihail Papayannakis till rådetÄmne: Nationellt turkiskt fastighetsregister och egendom på Imvros | 37 |
| 2004/C 084E/2 | E-2778/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Kriterier för hur tjänstemän med ställning som särskild rådgivare kommer och går och blir oanträffbara | 38 |
| 2004/C 084E/3 | E-2808/03 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Risker med hormonbehandling | 39 |
| 2004/C 084E/4 | E-2902/03 från Miet Smet till rådetÄmne: Hävning av samarbetsavtal och uppskjutet undertecknande av samarbetsavtal | 40 |
| 2004/C 084E/5 | E-2942/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Fleråriga utvecklingsprogram (FUP) — Minskning av gemenskapsflottans storlek | 41 |
| 2004/C 084E/6 | E-2945/03 från Dana Scallon till rådetÄmne: Ett särskilt program för forskning | 42 |
| 2004/C 084E/7 | E-2952/03 från Maurizio Turco och Marco Cappato till rådetÄmne: Dödsstraff genom stening i Nigeria | 43 |
| 2004/C 084E/8 | E-3014/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Den europeiska bilförsäkringsmarknaden | 43 |
| 2004/C 084E/9 | E-3015/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Ansvarsförsäkringen för motorfordon och den nya trafikförordningen | 44 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3014/03 och E-3015/03 |
| 2004/C 084E/0 | P-3036/03 från Niall Andrews till rådetÄmne: Kampen mot hungersnöden i världen | 44 |
| 2004/C 084E/1 | E-3041/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Grekiska ambulanser med allvarliga brister (kompletterande svar) | 45 |
| 2004/C 084E/2 | E-3050/03 från Koenraad Dillen till rådetÄmne: Turkiet dömd inför Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna | 47 |
| 2004/C 084E/3 | P-3053/03 från María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Hiv/aids i Kina | 48 |
| 2004/C 084E/4 | E-3060/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kostnaderna för Turkiets eventuella EU-anslutning | 48 |
| 2004/C 084E/5 | E-3064/03 frånBernd Lange och Wilhelm Piecyk till kommissionenÄmne: Avgasutsläpp från fordon utanför provcykeln | 49 |
| 2004/C 084E/6 | E-3104/03 från Marianne Eriksson, Piia-Noora Kauppi och Joke Swiebel till rådetÄmne: Finansiering av Equal-projekt och temaområdet diskriminering på grund av sexuell läggning | 49 |
| 2004/C 084E/7 | E-3115/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten, sprider falska vetenskapliga påståenden om hur effektiva kondomer är i kampen mot aids | 50 |
| 2004/C 084E/8 | E-3116/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Illegal import av textilprodukter från Kina | 52 |
| 2004/C 084E/9 | E-3121/03 från Nelly Maes till rådetÄmne: Sänkt moms på ljudinspelningar | 53 |
| 2004/C 084E/0 | E-3127/03 från Jean Lambert till kommissionenÄmne: Bankkonton och fri rörlighet | 53 |
| 2004/C 084E/1 | E-3146/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Kulturkryssningar Schweiz-Adriatiska havet | 54 |
| 2004/C 084E/2 | E-3191/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Misstänkt överträdelse av gemenskapens bestämmelser på bolagsrättens område från Telecom Italias sida i samband med affären Telekom Serbia | 55 |
| 2004/C 084E/3 | E-3214/03 från Jillian Evans till kommissionenÄmne: Nordkoreanska flyktingar | 57 |
| 2004/C 084E/4 | P-3333/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Nordkoreanska flyktingar i Kina | 57 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3214/03 och P-3333/03 |
| 2004/C 084E/5 | E-3234/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Export av lottsedlar från ett land till ett annat | 58 |
| 2004/C 084E/6 | E-3359/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Bifångst vid räkfiske | 59 |
| 2004/C 084E/7 | E-3387/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Höjda försäkringspremier för fordon och uppgiftskällor | 60 |
| 2004/C 084E/8 | E-3448/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Stenbrott i skyddsområde | 62 |
| 2004/C 084E/9 | E-3491/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Förslag till samlat stöd i reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja | 63 |
| 2004/C 084E/0 | E-3504/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Uppgifter om hur mycket pengar Rheinland-Pfalz fått i stöd från EU från och med januari 1997 till och med december 2002 (kompletterande svar) | 65 |
| 2004/C 084E/1 | E-3524/03 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Ekopunktsystemet i Österrike | 65 |
| 2004/C 084E/2 | P-3539/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Vindkraftverk i särskilda skyddade områden i EU | 66 |
| 2004/C 084E/3 | P-3563/03 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Transportprotokollet till Alpkonventionen | 67 |
| 2004/C 084E/4 | P-3594/03 frånWolfgang Kreissl-Dörfler till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel samt försäljning av noniprodukter i EU | 68 |
| 2004/C 084E/5 | E-3597/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Anbudsförfaranden för utvecklingsbistånd och humanitärt bistånd | 70 |
| 2004/C 084E/6 | E-3599/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Internet mot betalning | 71 |
| 2004/C 084E/7 | P-3619/03 från Miquel Mayol i Raynal till kommissionenÄmne: Utbyggnad av flygplatsen Son Sant Joan i Palma de Mallorca (Balearerna) | 72 |
| 2004/C 084E/8 | E-3628/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Höghastighetståg mellan Galicien och Portugal inom det europeiska tillväxtinitiativet | 73 |
| 2004/C 084E/9 | E-3629/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Möjlighet att resa med höghastighetståg från Galicien till övriga Spanien och till den franska gränsen | 74 |
| 2004/C 084E/0 | E-3643/03 från Salvador Jové Peres till kommissionenÄmne: Reform av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja | 75 |
| 2004/C 084E/1 | P-3653/03 från Jean-Louis Bernié till kommissionenÄmne: Tolkningshandbok till fågeldirektivet | 76 |
| 2004/C 084E/2 | E-3655/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Förfalskning av eurosedlar och -mynt | 77 |
| 2004/C 084E/3 | E-3668/03 från María Sornosa Martínez och María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Konsekvenser för flora och fauna till följd av utbyggnaden av hamnen i Altea | 78 |
| 2004/C 084E/4 | E-3669/03 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Apfarm i Camarles | 79 |
| 2004/C 084E/5 | E-3673/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd till det multinationella företaget Gerry Weber | 80 |
| 2004/C 084E/6 | E-3677/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Prato | 81 |
| 2004/C 084E/7 | E-3678/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Terni | 82 |
| 2004/C 084E/8 | E-3679/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Pesaro | 82 |
| 2004/C 084E/9 | E-3680/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Firenze | 82 |
| 2004/C 084E/0 | E-3681/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Pisa | 83 |
| 2004/C 084E/1 | E-3682/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Ancona | 83 |
| 2004/C 084E/2 | E-3683/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Carrara | 83 |
| 2004/C 084E/3 | E-3684/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Livorno | 84 |
| 2004/C 084E/4 | E-3685/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Macerata | 84 |
| 2004/C 084E/5 | E-3686/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Massa | 84 |
| 2004/C 084E/6 | E-3687/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Pistoia | 85 |
| 2004/C 084E/7 | E-3688/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Perugia | 85 |
| 2004/C 084E/8 | E-3689/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Siena | 85 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3677/03, E-3678/03, E-3679/03, E-3680/03, E-3681/03, E-3682/03, E-3683/03, E-3684/03, E-3685/03, E-3686/03, E-3687/03, E-3688/03 och E-3689/03 |
| 2004/C 084E/9 | E-3704/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Terni | 86 |
| 2004/C 084E/0 | E-3705/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Ancona | 87 |
| 2004/C 084E/1 | E-3706/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Carrara | 87 |
| 2004/C 084E/2 | E-3707/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Florens | 87 |
| 2004/C 084E/3 | E-3708/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Livorno | 88 |
| 2004/C 084E/4 | E-3709/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Macerata | 88 |
| 2004/C 084E/5 | E-3710/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Massa | 88 |
| 2004/C 084E/6 | E-3711/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Perugia | 89 |
| 2004/C 084E/7 | E-3712/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Pesaro | 89 |
| 2004/C 084E/8 | E-3713/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Pisa | 89 |
| 2004/C 084E/9 | E-3714/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Prato | 90 |
| 2004/C 084E/0 | E-3715/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Siena | 90 |
| 2004/C 084E/1 | E-3716/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Pistoia | 90 |
| 2004/C 084E/2 | E-3717/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Massa | 91 |
| 2004/C 084E/3 | E-3721/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Carrara | 91 |
| 2004/C 084E/4 | E-3722/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Florens | 91 |
| 2004/C 084E/5 | E-3723/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Livorno | 92 |
| 2004/C 084E/6 | E-3724/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Macerata | 92 |
| 2004/C 084E/7 | E-3725/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Ancona | 92 |
| 2004/C 084E/8 | E-3726/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Pesaro | 93 |
| 2004/C 084E/9 | E-3727/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Pisa | 93 |
| 2004/C 084E/0 | E-3728/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Pistoia | 93 |
| 2004/C 084E/1 | E-3729/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Prato | 94 |
| 2004/C 084E/2 | E-3730/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Siena | 94 |
| 2004/C 084E/3 | E-3731/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Terni | 94 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3704/03, E-3705/03, E-3706/03, E-3707/03, E-3708/03, E-3709/03, E-3710/03, E-3711/03, E-3712/03, E-3713/03, E-3714/03, E-3715/03, E-3716/03, E-3717/03, E-3721/03, E-3722/03, E-3723/03, E-3724/03, E-3725/03, E-3726/03, E-3727/03, E-3728/03, E-3729/03, E-3730/03 och E-3731/03 |
| 2004/C 084E/4 | E-3719/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Riskbedömning för zink | 95 |
| 2004/C 084E/5 | E-3778/03 från Jürgen Zimmerling till kommissionenÄmne: Skydd för rätten till privatliv | 96 |
| 2004/C 084E/6 | E-3779/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Ternis utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 97 |
| 2004/C 084E/7 | E-3780/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Carraras utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 97 |
| 2004/C 084E/8 | E-3781/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Florens utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 97 |
| 2004/C 084E/9 | E-3782/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Livornos utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 98 |
| 2004/C 084E/0 | E-3783/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Maceratas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 98 |
| 2004/C 084E/1 | E-3784/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Massas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 98 |
| 2004/C 084E/2 | E-3785/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Perugias utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 99 |
| 2004/C 084E/3 | E-3786/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pesaros utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 99 |
| 2004/C 084E/4 | E-3787/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pisas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 99 |
| 2004/C 084E/5 | E-3788/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pistoias utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 100 |
| 2004/C 084E/6 | E-3789/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pratos utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 100 |
| 2004/C 084E/7 | E-3790/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Sienas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 100 |
| 2004/C 084E/8 | E-3791/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Anconas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst | 101 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3779/03, E-3780/03, E-3781/03, E-3782/03, E-3783/03, E-3784/03, E-3785/03, E-3786/03, E-3787/03, E-3788/03, E-3789/03, E-3790/03 och E-3791/03 |
| 2004/C 084E/9 | E-3817/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Vägtullar vid Via Attika i Aten | 101 |
| 2004/C 084E/0 | E-3822/03 från Miquel Mayol i Raynal till kommissionenÄmne: Betydande negativa effekter på livsmiljöer och arter av gemenskapsintresse på Mallorca | 102 |
| 2004/C 084E/1 | E-3828/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Skeppsvarvet Izar de Fene i Galicien och möjligheten att återfå tillstånd att bygga handelsfartyg | 104 |
| 2004/C 084E/2 | P-3831/03 från André Brie till kommissionenÄmne: Pågående förhandlingar mellan EU och Förenta staterna om Galileosystemets användbarhet | 105 |
| 2004/C 084E/3 | E-3842/03 från Marco Pannella, Maurizio Turco, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Kränkningar av demokratin i Mauritanien | 106 |
| 2004/C 084E/4 | P-3865/03 från Marie Isler Béguin till kommissionenÄmne: Sektoriell generalplan för Balearerna | 107 |
| 2004/C 084E/5 | E-3869/03 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Konsekvenser av vissa urbaniseringsprojekt för skyddsområdet ES 5223037 | 108 |
| 2004/C 084E/6 | E-3887/03 från Ria Oomen-Ruijten till kommissionenÄmne: Kamp mot legionärssjukan | 109 |
| 2004/C 084E/7 | E-3895/03 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Målkonflikter mellan ramdirektivet om vatten, direktivet om förnybara energikällor, direktivet om handel med utsläppsrätter och målen för försörjningssäkerhet till exempel i Österrike | 110 |
| 2004/C 084E/8 | E-3898/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Utterstammen ökar i Förenade kungariket | 111 |
| 2004/C 084E/9 | E-3904/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Europeisk satellitbyrå - Galileoprogrammet | 112 |
| 2004/C 084E/0 | E-3906/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Den gemensamma valutan och höga levnadskostnader | 114 |
| 2004/C 084E/1 | P-3909/03 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Ramdirektivet | 115 |
| 2004/C 084E/2 | E-3912/03 från Ole Krarup till kommissionenÄmne: Utvinning av olja i Nordsjön | 117 |
| 2004/C 084E/3 | E-3928/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skogar och byggkooperativ i Grekland | 117 |
| 2004/C 084E/4 | P-3930/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Bibehållande av privilegier för banken Agrotiki Trapeza i Grekland | 118 |
| 2004/C 084E/5 | P-3931/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Återuppbyggnad av områden som förstördes av skogsbränderna sommaren 2003 (kompletterande svar) | 119 |
| 2004/C 084E/6 | E-3934/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Amerikanska viseringsbestämmelser som leder till att européer som är fast bosatta och har fast arbete i Förenta staterna inte kan återvända dit | 120 |
| 2004/C 084E/7 | E-3939/03 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Förare av fordon för sophämtning och halkbekämpning bryter mot bestämmelserna om kör- och vilotid i samband med statliga uppdrag | 121 |
| 2004/C 084E/8 | E-3952/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Normer för nedläggning av gasledningar | 122 |
| 2004/C 084E/9 | E-3963/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Geroi Sevastopolya - sjösäkerhet | 122 |
| 2004/C 084E/0 | E-3969/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Förundersökning av åklagarmyndigheten i Catania rörande ett bedrägeri omfattande 5 miljoner euro till skada för Europeiska unionen | 124 |
| 2004/C 084E/1 | E-3983/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Slutförande av det multiregionala operativa programmet vattenresurser som avser mål 1-regioner i Italien inom gemenskapsstödramen för 1994-1999 | 125 |
| 2004/C 084E/2 | E-3985/03 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Leverans av virke avsett för renovering av kommissionens fastigheter | 126 |
| 2004/C 084E/3 | E-3986/03 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Depåer för radioaktivt avfall på Sicilien | 127 |
| 2004/C 084E/4 | E-3987/03 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Galileo-programmet | 127 |
| 2004/C 084E/5 | P-3990/03 från Diana Wallis till kommissionenÄmne: Att posta och leverera anbudshandlingar | 128 |
| 2004/C 084E/6 | P-4002/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Kränkning av den personliga integriteten vid internationellt toppmöte om informationssamhället | 129 |
| 2004/C 084E/7 | E-4006/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Uppehållstillstånd och svårigheten att erhålla ett sådant | 130 |
| 2004/C 084E/8 | E-4015/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Förgiftad mark | 131 |
| 2004/C 084E/9 | E-4021/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Forskningsstöd till Portugal | 132 |
| 2004/C 084E/0 | E-4026/03 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Direktivet om ädelmetaller | 133 |
| 2004/C 084E/1 | E-4028/03 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Medborgarnas åsikt om euron | 133 |
| 2004/C 084E/2 | E-4029/03 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Växlingskursen mellan euron och dollarn | 134 |
| 2004/C 084E/3 | E-4032/03 från Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Förenade kungarikets bidrag till EU:s budget | 135 |
| 2004/C 084E/4 | E-4033/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Censur av ordet kondom i kommissionens officiella pressmeddelande inför världsaidsdagen på uppmaning av kommissionens ordförande Prodis kansli | 135 |
| 2004/C 084E/5 | P-4034/03 från Kyösti Virrankoski till kommissionenÄmne: Skydd av människor och boskap mot vargar och björnar | 136 |
| 2004/C 084E/6 | E-4036/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel, Noni-produkter | 137 |
| 2004/C 084E/7 | E-4037/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Hälsovårdsreformen och naturläkemedel i Tyskland | 139 |
| 2004/C 084E/8 | E-4057/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Transeuropeiska telekommunikationsnät | 139 |
| 2004/C 084E/9 | E-4061/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Flygplansbuller på Eleutheros Venizelos-flygplatsen | 141 |
| 2004/C 084E/0 | E-4067/03 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Samfinansiering av vattenledningen Júcar-Vinalopó och miljövillkor | 142 |
| 2004/C 084E/1 | E-4070/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kostnader för stadgan, konstitutionen och konventen | 143 |
| 2004/C 084E/2 | P-0074/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Europeiska konventet | 144 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-4070/03 och P-0074/04 |
| 2004/C 084E/3 | E-4075/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Kontrakt för läkare som arbetar vid DEI | 145 |
| 2004/C 084E/4 | E-4085/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Praktiska problem med tillämpningen av direktiv 1999/44/EG | 145 |
| 2004/C 084E/5 | E-0009/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Nederländernas export av detektorer som varnar för hastighetskontroller skyddas genom att dessa apparater undantas från ett inhemskt förbud | 147 |
| 2004/C 084E/6 | E-0010/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: EU tillämpar en lägre nivå i fråga om skydd mot BSE på nötkött från Amerika än på nötkött från Japan, Ryssland och andra stater | 148 |
| 2004/C 084E/7 | E-0017/04 frånBartho Pronk till kommissionenÄmne: Anpassning av direktiv 92/58/EEG om varselmärkning och signaler för hälsa och säkerhet | 150 |
| 2004/C 084E/8 | P-0019/04 från Juan Ferrández Lezaun till kommissionenÄmne: Vattenöverföring mellan Júcarfloden och Vinalopófloden | 151 |
| 2004/C 084E/9 | E-0020/04 från Fiorella Ghilardotti, Massimo Carraro och Giovanni Fava till kommissionenÄmne: Bron över sundet | 151 |
| 2004/C 084E/0 | E-0021/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Skyndsamt antagande av ett direktiv om säkerhet på flygplan via stränga och enhetliga kontroller | 153 |
| 2004/C 084E/1 | P-0038/04 från Juan Izquierdo Collado till kommissionenÄmne: Illegal import av delfiner | 153 |
| 2004/C 084E/2 | E-0042/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Återtagna strukturfondsanslag till Skottland | 154 |
| 2004/C 084E/3 | E-0062/04 från Giorgio Calò och Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Diskriminering av doktorander från gemenskapen i Tyskland | 156 |
| 2004/C 084E/4 | E-0070/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Installation av en förkromningsfabrik i Tabaçô, Arcos de Valdevez | 157 |
| 2004/C 084E/5 | P-0075/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Kontroll av flygsäkerheten | 157 |
| 2004/C 084E/6 | E-0078/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Schengens informationssystem och saknade personer | 158 |
| 2004/C 084E/7 | E-0082/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktivet om kliniska prövningar | 159 |
| 2004/C 084E/8 | P-0084/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Förbud mot transport av olja i enkelskrovfartyg och mot segling under bekvämlighetsflagg. | 160 |
| 2004/C 084E/9 | E-0088/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Nederländska sjukförsäkringsgivare tar ut avsevärt högre premier av försäkringstagare i grannländerna, för att på så sätt kompensera underskott i Förenta staterna | 161 |
| 2004/C 084E/0 | E-0098/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Utlämningen av Sok Yoeun | 162 |
| 2004/C 084E/1 | E-0100/04 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Språken på webbplatsen Europa | 163 |
| 2004/C 084E/2 | E-0122/04 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Den europeiska proffsfotbollens skulder | 164 |
| 2004/C 084E/3 | E-0128/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Åldersgräns för rekrytering av redan anställda med fleråriga visstidskontrakt inom den offentliga förvaltningen i Grekland | 165 |
| 2004/C 084E/4 | E-0138/04 från Kathalijne Buitenweg till kommissionenÄmne: Användning av passageraruppgifter för test av CAPPS II | 166 |
| 2004/C 084E/5 | E-0139/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Ekonomiskt stöd till att lägga en fiberoptikkabel under vattnet till öarna Flores och Corvo | 167 |
| 2004/C 084E/6 | E-0151/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Brist på enheter för intensivvård i Grekland (kompletterande svar) | 168 |
| 2004/C 084E/7 | P-0159/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Kvinnor åtalade för olaglig abort i Portugal | 169 |
| 2004/C 084E/8 | P-0160/04 från Uma Aaltonen till kommissionenÄmne: EU-institutionernas användning av hundar som är utbildade i att söka sprängämnen | 169 |
| 2004/C 084E/9 | E-0179/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Nationella migrationsprojekt | 170 |
| 2004/C 084E/0 | E-0180/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Genomförandet av direktiv 2000/78 i Grekland | 171 |
| 2004/C 084E/1 | P-0192/04 från Philip Bradbourn till kommissionenÄmne: Återbetalningar enligt N+2-regeln | 172 |
| 2004/C 084E/2 | E-0195/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Tillgång till medicinsk behandling i medlemsstaterna | 172 |
| 2004/C 084E/3 | E-0196/04 frånWard Beysen till kommissionenÄmne: Direktivet om arbetsvillkor för personal som hyrs ut av bemanningsföretag | 173 |
| 2004/C 084E/4 | E-0197/04 frånWard Beysen till kommissionenÄmne: Att utnyttja statliga medel för att sänka elpriserna för industrikunder | 174 |
| 2004/C 084E/5 | E-0200/04 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Bobprogrammet och trafikolyckor | 175 |
| 2004/C 084E/6 | E-0219/04 från Dominique Souchet till kommissionenÄmne: Maltas anslutning och maritim säkerhet | 176 |
| 2004/C 084E/7 | E-0225/04 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Livsmedelssäkerheten och utvecklingsländerna | 177 |
| 2004/C 084E/8 | E-0238/04 från Joachim Wuermeling till kommissionenÄmne: Genomförande av direktivet om linbaneanläggningar och deras säkerhet | 178 |
| 2004/C 084E/9 | E-0242/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Det aktuella läget för sjukdomen Parkinson | 179 |
| 2004/C 084E/0 | P-0244/04 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Spaniens nationella vattenplan - kostnader och pris på vatten | 180 |
| 2004/C 084E/1 | P-0245/04 från Elly Plooij-van Gorsel till kommissionenÄmne: Bedömningsrapporter i anslutning till beslut i OPTA | 181 |
| 2004/C 084E/2 | E-0250/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Pensionsålder för fotbollsdomare | 182 |
| 2004/C 084E/3 | E-0251/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Etiketter på bröd | 183 |
| 2004/C 084E/4 | P-0256/04 från María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Förslagsinfordran VP/2002/6 till gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005) | 184 |
| 2004/C 084E/5 | E-0257/04 från María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Förslagsinfordran VP/2002/6 till gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005) | 185 |
| 2004/C 084E/6 | E-0258/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Kambodja: mord på oppositionsledare | 186 |
| 2004/C 084E/7 | E-0260/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Bluetongue, skydd av djuruppfödarna i Latium | 186 |
| 2004/C 084E/8 | E-0261/04 frånBaroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Spanskt förbud mot motorcyklar som drar släpvagn/påhängsvagn | 188 |
| 2004/C 084E/9 | E-0262/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Avloppsreningsverk | 189 |
| 2004/C 084E/0 | P-0263/04 från Matti Wuori till kommissionenÄmne: Säkerheten vid kärnkraftverket Sosnovyi Bor | 189 |
| 2004/C 084E/1 | E-0269/04 frånBrice Hortefeux till kommissionenÄmne: Konsumtionskrediter | 190 |
| 2004/C 084E/2 | E-0278/04 från Elly Plooij-van Gorsel till kommissionenÄmne: Problem vid förhandlingar om avtal i samband med sjätte ramprogrammet | 191 |
| 2004/C 084E/3 | P-0281/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Wärtsilä och italienskt statligt stöd | 192 |
| 2004/C 084E/4 | E-0287/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Oriktig märkning av sälolja inom EU | 193 |
| 2004/C 084E/5 | P-0294/04 från Herman Vermeer till kommissionenÄmne: Genomskinlig avgiftsstruktur inom det centraleuropeiska pipelinesystemet | 194 |
| 2004/C 084E/6 | E-0295/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Åldersdiskriminering vid tillhandahållande av varor och tjänster | 194 |
| 2004/C 084E/7 | E-0299/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Priserna på CD-skivor inom EU | 195 |
| 2004/C 084E/8 | P-0303/04 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Bokning av biljetter för resa i annat land | 196 |
| 2004/C 084E/9 | P-0304/04 från Pietro-Paolo Mennea till kommissionenÄmne: Kriminalvård | 196 |
| 2004/C 084E/0 | E-0315/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Språkprogram för minoritetsspråk | 197 |
| 2004/C 084E/1 | E-0316/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Europeisk volontär- och solidaritetstjänst | 198 |
| 2004/C 084E/2 | E-0317/04 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Biprodukter av svin | 199 |
| 2004/C 084E/3 | P-0338/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Livsmedelssäkerhet | 199 |
| 2004/C 084E/4 | P-0340/04 frånBenedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Den italienska lagen nr 69 av den 3 februari 1963 och den fria rörligheten för arbetstagare inom EG | 200 |
| 2004/C 084E/5 | P-0342/04 från Dirk Sterckx till kommissionenÄmne: Begränsad avreglering av järnvägsmarknaden i Belgien | 201 |
| 2004/C 084E/6 | P-0359/04 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Bristen på normer inom hälsovården försvårar arbetstagarnas och medborgarnas fria rörlighet | 202 |
| 2004/C 084E/7 | E-0366/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Konsumenträttigheter i Irland inom EU-lagstiftningen | 203 |
| 2004/C 084E/8 | E-0370/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Utvidgning av arbetstidsdirektivet för att täcka sektorer och verksamheter som inte omfattas av det direktivet | 204 |
| 2004/C 084E/9 | P-0376/04 från Luciana Sbarbati till kommissionenÄmne: Kris i stålsektorn i Terni | 204 |
| 2004/C 084E/0 | P-0388/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Stålverk i Terni: nedläggning av Thyssen-Krupp-anläggningen | 205 |
| 2004/C 084E/1 | P-0445/04 från Mario Mastella till kommissionenÄmne: Kris vid Ast-anläggningen i Terni | 206 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0376/04, P-0388/04 och P-0445/04 |
| 2004/C 084E/2 | E-0381/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Förberedelseklassernas verksamhet — det andra handlingsprogrammet Utbildning och grundläggande yrkesutbildning | 208 |
| 2004/C 084E/3 | E-0383/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Porton | 209 |
| 2004/C 084E/4 | E-0393/04 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Förordningen om animala biprodukter | 210 |
| 2004/C 084E/5 | P-0514/04 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Följdfråga (på skriftlig fråga E-2133/02) om åldersdiskriminering av internationella fotbollsdomare | 211 |
| 2004/C 084E/6 | E-0580/04 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 1774/2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel | 212 |
| | SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 2) |
| 2004/C 084E/7 | E-0225/03 från Guido Podestà till kommissionenÄmne: Aids i Östeuropa | 213 |
| 2004/C 084E/8 | P-2374/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Entreprenader och underentreprenader i samband med Europeiska kommissionens tjänster (kompletterande svar) | 214 |
| 2004/C 084E/9 | E-2454/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Eurostat: Ändring av kommissionens ståndpunkt med erkännande av att bedrägerier förekommit och måste åtgärdas samt om följderna av den oberoende undersökningen genom försorg av OLAF | 214 |
| 2004/C 084E/0 | E-2573/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Kränkningar av OSSE: bindande krav avseende tanke-, samvets- och religionsfrihet i Armenien, Azer-bajdzjan, Vitryssland, Georgien, Kazakstan, Ryssland, Turkmenistan och Uzbekistan | 215 |
| 2004/C 084E/1 | E-2688/03 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Sänkning av momssatsen för arbetsintensiva branscher | 217 |
| 2004/C 084E/2 | E-2837/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Nytt flygbolag bildat genom Olympic Airways (kompletterande svar) | 218 |
| 2004/C 084E/3 | E-3075/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Frihet och pluralism i informationen | 219 |
| 2004/C 084E/4 | E-3114/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten, sprider falska vetenskapliga påståenden om hur effektiva kondomer är i kampen mot aids | 220 |
| 2004/C 084E/5 | E-3122/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Sänkt moms på ljudinspelningar | 221 |
| 2004/C 084E/6 | E-3123/03 från Olivier Dupuis till rådetÄmne: Utvisning av tjetjener | 222 |
| 2004/C 084E/7 | E-3139/03 från Peter Liese till rådetÄmne: EU:s beredskap i händelse av biologiska attacker | 223 |
| 2004/C 084E/8 | E-3148/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Stöd till institutioner som arbetar med kvinnor och unga som fallit offer för prostitution | 223 |
| 2004/C 084E/9 | E-3206/03 från Antonio Tajani till rådetÄmne: Genomsökning av tidningen Il Giornales Romkontor: kränkning av pressfriheten i Italien | 224 |
| 2004/C 084E/0 | E-3242/03 från Jan Wiersma till rådetÄmne: Buy American Act i Förenta staternas försvarsbudget | 225 |
| 2004/C 084E/1 | P-3246/03 från Cristiana Muscardini till rådetÄmne: Somalia: situationen i landet, flyktingar och terrorism | 226 |
| 2004/C 084E/2 | E-3248/03 från Anna Karamanou till rådetÄmne: Möjlighet att spåra användare av mobiltelefoner | 227 |
| 2004/C 084E/3 | E-3251/03 från Baroness Sarah Ludford till rådetÄmne: Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY) | 228 |
| 2004/C 084E/4 | E-3267/03 från Christopher Huhne till rådetÄmne: Omröstning med kvalificerad majoritet | 228 |
| 2004/C 084E/5 | P-3282/03 från Anne André-Léonard till rådetÄmne: Harmonisering av gemenskapslagstiftningen i fråga om förarbevis för fritidsbåtar | 233 |
| 2004/C 084E/6 | P-3313/03 från Hans-Peter Martin till rådetÄmne: Förhandlingar om EU:s konstitutionsfördrag | 233 |
| 2004/C 084E/7 | E-3349/03 från Koenraad Dillen till rådetÄmne: Opinionsundersökning Eurobarometer | 234 |
| 2004/C 084E/8 | E-3354/03 från Stavros Xarchakos till rådetÄmne: Språkminoriteter i Grekland och officiell statistik | 235 |
| 2004/C 084E/9 | E-3358/03 från Chris Davies till rådetÄmne: Bifångst vid räkfiske | 236 |
| 2004/C 084E/0 | P-3414/03 från Marianne Eriksson till rådetÄmne: Estland och jämställdhetsdirektiven | 237 |
| 2004/C 084E/1 | P-3415/03 från Francesco Rutelli till rådetÄmne: Ordförandeskapets uttalanden i samband med toppmötet mellan EU och Ryssland den 7 november 2003. | 238 |
| 2004/C 084E/2 | P-3473/03 från Daniel Cohn-Bendit till rådetÄmne: Ordförandeskapets uttalanden i samband med toppmötet mellan EU och Ryssland den 7 november 2003. | 238 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3415/03 och P-3473/03 |
| 2004/C 084E/3 | E-3440/03 från Koenraad Dillen till rådetÄmne: Mänskliga rättigheter i Kina | 239 |
| 2004/C 084E/4 | E-3441/03 från Koenraad Dillen till rådetÄmne: EU-åtgärder avseende Guantánamo-fångarna | 240 |
| 2004/C 084E/5 | E-3451/03 från Ioannis Marínos till rådetÄmne: Uppgifter från Eurobarometer om euron och inflationen | 241 |
| 2004/C 084E/6 | E-3468/03 från Bart Staes, Phillip Whitehead, Catherine Stihler och Margrietus van den Berg till rådetÄmne: Postpoliosyndrom | 242 |
| 2004/C 084E/7 | E-3495/03 från José Ribeiro e Castro till rådetÄmne: Colombia — Gisslan tagen av Ejército de Liberación Nacional (ELN) | 242 |
| 2004/C 084E/8 | E-3499/03 från José Ribeiro e Castro till rådetÄmne: Romano Prodi - manifest | 243 |
| 2004/C 084E/9 | E-3525/03 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Storleken på äpplen | 244 |
| 2004/C 084E/0 | P-3526/03 från Jens-Peter Bonde till rådetÄmne: Skillnaden mellan enhällig omröstning och konsensus | 245 |
| 2004/C 084E/1 | E-3531/03 från Rijk van Dam till rådetÄmne: Uttalande av ordföranden för ministerrådet för transportfrågor efter ett informellt rådsmöte | 246 |
| 2004/C 084E/2 | E-3533/03 från Christine De Veyrac till rådetÄmne: Europeisk rymdpolitik - budget | 246 |
| 2004/C 084E/3 | E-3572/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Lloyds of London | 247 |
| 2004/C 084E/4 | E-3575/03 från Michl Ebner till rådetÄmne: Europeisk legitimation för personer med funktionshinder | 248 |
| 2004/C 084E/5 | E-3621/03 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Förekomst av clophen i livsmedel framställda på skilda håll i Grekland (kompletterande svar) | 249 |
| 2004/C 084E/6 | E-3661/03 från Konrad Schwaiger och Karl von Wogau till kommissionenÄmne: Import av champinjonkonserver från Kina | 250 |
| 2004/C 084E/7 | E-3812/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Tempusprogrammet i Rumänien | 250 |
| 2004/C 084E/8 | E-3829/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Mjölkkvoterna efter utvidgningen: den tillåtna produktionen i Galicien | 251 |
| 2004/C 084E/9 | E-3854/03 från Samuli Pohjamo till kommissionenÄmne: Kommissionens planerade reform av lagstiftningen om statligt stöd | 252 |
| 2004/C 084E/0 | E-3855/03 från Michl Ebner och Paolo Pastorelli till kommissionenÄmne: Säkerhet på flygplatser | 253 |
| 2004/C 084E/1 | E-3856/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Kontrakt inom ramen för den 8:e Europeiska utvecklingsfonden | 254 |
| 2004/C 084E/2 | E-3858/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Invaliditetspensioner i EU | 255 |
| 2004/C 084E/3 | E-3866/03 från Robert Sturdy till kommissionenÄmne: Fågelfångst i Cypern | 256 |
| 2004/C 084E/4 | E-3876/03 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Odling av majs utöver det odlingsareal som fastställts för 2003 och påföljande straffåtgärder | 256 |
| 2004/C 084E/5 | E-3883/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Alcatel Italia: Gemenskapsfinansiering av telekommunikation (kompletterande svar) | 257 |
| 2004/C 084E/6 | E-3885/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Alcatel Italia: eventuell kontroll av beviljat EU-stöd (kompletterande svar) | 258 |
| 2004/C 084E/7 | E-3897/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Bifångster leder till icke-hållbart fiske | 260 |
| 2004/C 084E/8 | E-3900/03 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Järnvägslinjen mellan Trieste och Divaca | 261 |
| 2004/C 084E/9 | E-3968/03 från Amalia Sartori till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnätet | 261 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3900/03 och E-3968/03 |
| 2004/C 084E/0 | E-3905/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Eurostat-undersökningarna: OLAF:s insatsgrupp avsatt | 262 |
| 2004/C 084E/1 | E-3907/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Förslag från kommissionen om att minska fiskefångsterna under 2004 i fiskevattnen i Galicien i synnerhet och på Iberiska halvön i allmänhet | 263 |
| 2004/C 084E/2 | E-3914/03 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Utbyggnad av flygplatsen i Palma de Mallorca | 265 |
| 2004/C 084E/3 | E-3921/03 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Oegentligheter i samband med utnyttjandet av vatten i Seguradalen (Murcia, Spanien) | 266 |
| 2004/C 084E/4 | E-3923/03 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Förfalskningar | 266 |
| 2004/C 084E/5 | E-3938/03 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Tyska myndigheter anlitar lantmäterikontor för arealmätning som ett led i deltagandet i EU:s program för arealuttag | 268 |
| 2004/C 084E/6 | E-3940/03 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Snedvridning av handeln med socker | 269 |
| 2004/C 084E/7 | E-3941/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Diskriminering vid erhållandet av uppehållstillstånd i Rotterdam | 270 |
| 2004/C 084E/8 | E-3944/03 från Dominique Souchet till kommissionenÄmne: Återhämtningsplaner för fiskbestånden | 271 |
| 2004/C 084E/9 | E-3945/03 från Marco Pannella, Maurizio Turco, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Utnyttjande av gemenskapsmedel för terroristorganisationer samt kontroll av medel avsedda för den nationella palestinska myndigheten | 271 |
| 2004/C 084E/0 | E-3947/03 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Stöd till nyskapande solenergianläggningar | 273 |
| 2004/C 084E/1 | E-3961/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Jules Muis - Kommissionens verksamhet | 274 |
| 2004/C 084E/2 | E-3962/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Portugal - Motorvägsavgifter och minibussar | 277 |
| 2004/C 084E/3 | E-3979/03 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Straffrihet för husbygge i Ibiza | 278 |
| 2004/C 084E/4 | E-3988/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Manipulation av informationsflödet mellan kommissionsledamot Solbes och Eurostat | 279 |
| 2004/C 084E/5 | E-3994/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Programmet för kultur och språk | 280 |
| 2004/C 084E/6 | E-3995/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Projekt om informationssamhället | 280 |
| 2004/C 084E/7 | E-3996/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Nya arbetsmetoder och elektronisk handel | 281 |
| 2004/C 084E/8 | E-4003/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Farledsdjupet i Donau på sträckan mellan Straubing och Vilshofen | 281 |
| 2004/C 084E/9 | E-4007/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Förebyggande av effekterna av jordbävningar | 282 |
| 2004/C 084E/0 | E-4017/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Information om EU:s verksamhet riktad till blinda medborgare | 284 |
| 2004/C 084E/1 | E-4018/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Enhetlig användning av Europeiska unionens flagga på flygplan som ägs av flygbolag från EU | 285 |
| 2004/C 084E/2 | E-4020/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Kongoflodens flodområde | 286 |
| 2004/C 084E/3 | P-4035/03 från Helena Torres Marques till kommissionenÄmne: Tillämpning i Portugal av förordningen om återförsäljning av bilar | 287 |
| 2004/C 084E/4 | E-4045/03 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Förorening av grundvattnet i Katalonien | 288 |
| 2004/C 084E/5 | E-4046/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: System för programvaror och filtrering | 289 |
| 2004/C 084E/6 | E-4047/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Internetsäkerhet | 290 |
| 2004/C 084E/7 | P-4048/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Integrering av EUF-medlen i den allmänna budgeten | 291 |
| 2004/C 084E/8 | E-4054/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Nationella fiskevatten inom EU:s exklusiva ekonomiska zon | 292 |
| 2004/C 084E/9 | E-4065/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet (EUMC) | 292 |
| 2004/C 084E/0 | E-4078/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Satellitnavigeringssystemet Galileo | 293 |
| 2004/C 084E/1 | E-0006/04 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Skattelättnader på Sicilien | 294 |
| 2004/C 084E/2 | E-0016/04 från Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Företaget Grefacsa och behandling av animala biprodukter | 295 |
| 2004/C 084E/3 | E-0031/04 från Astrid Lulling till kommissionenÄmne: Praxis hos vissa luxemburgiska försäkringsbolag | 296 |
| 2004/C 084E/4 | E-0035/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Kommersiella intressen gör så att befintliga uppgifter om osäkra flygbolag inte finns att tillgå offentligt | 297 |
| 2004/C 084E/5 | E-0039/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Antalet EU-rättsakter | 298 |
| 2004/C 084E/6 | E-0043/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Eurons inverkan på handeln | 298 |
| 2004/C 084E/7 | E-0045/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Underlåtenhet att göra en miljökonsekvensbeskrivning och en bedömning av inverkan på miljön samtidigt för hela det byggprojekt som samordnas av Impregilo SpA på kusten Sa Sea — Tentizzos, Bosa (NU), Sardinien, Italien | 299 |
| 2004/C 084E/8 | E-0046/04 från Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Europeiska platsannonser med krav på engelska som modersmål | 301 |
| 2004/C 084E/9 | E-0086/04 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Språkkrav vid anställningar till EU | 301 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0046/04 och E-0086/04 |
| 2004/C 084E/0 | E-0051/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Konsekvenser av den skrivelse som sex medlemsstater sänt till kommissionen efter regeringskonferensens misslyckande i Bryssel | 302 |
| 2004/C 084E/1 | E-0063/04 från Alexander de Roo och Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Förbränning av järnvägssyllar | 303 |
| 2004/C 084E/2 | P-0066/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Parmalatskandalen | 304 |
| 2004/C 084E/3 | P-0093/04 från Martin Kastler till kommissionenÄmne: Människohandel och prostitution i gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien | 305 |
| 2004/C 084E/4 | E-0112/04 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Delfiner | 306 |
| 2004/C 084E/5 | E-0121/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Integrerad avfallshantering i kommunen Casale sul Sile (Treviso, Italien) | 307 |
| 2004/C 084E/6 | E-0123/04 från Dorette Corbey och Jan Wiersma till kommissionenÄmne: Containrar med arsenikpentoxid till havs | 308 |
| 2004/C 084E/7 | E-0131/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Tragedin med de albanska emigranterna | 309 |
| 2004/C 084E/8 | E-0132/04 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: Förbättrad flygsäkerhet genom information | 311 |
| 2004/C 084E/9 | P-0133/04 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Europeiska byrån för övervakning av fiske i Vigo | 312 |
| 2004/C 084E/0 | P-0134/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Finanskrisen vid Parmalat och Bankitalias otillräckliga kontroller | 312 |
| 2004/C 084E/1 | P-0135/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Mjölkcentralen i Rom (att trygga arbetstillfällen och skydda lantbrukarna | 313 |
| 2004/C 084E/2 | E-0136/04 från Jillian Evans till kommissionenÄmne: Import av genetiskt modifierade livsmedel och grödor | 314 |
| 2004/C 084E/3 | E-0140/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Tillgång till massmedier i de yttersta randområdena Azorerna och Madeira | 315 |
| 2004/C 084E/4 | E-0141/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Barnarbete | 316 |
| 2004/C 084E/5 | E-0145/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Internationella risåret | 317 |
| 2004/C 084E/6 | P-0149/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Intäkter från privatiseringar används för att täcka löpande utgifter | 319 |
| 2004/C 084E/7 | E-0153/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Användning av begreppet tjetjenska nätverk utan något som helst bevis om inblandning av tjetjener | 319 |
| 2004/C 084E/8 | E-0155/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Vissa grupper av tågresande missgynnas genom fortsatta begränsningar för försäljningen i Nederländerna av järnvägsbiljetter till destinationer annorstädes i Europa | 320 |
| 2004/C 084E/9 | P-0156/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens bokföringssystem | 321 |
| 2004/C 084E/0 | E-0161/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 322 |
| 2004/C 084E/1 | E-0162/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 322 |
| 2004/C 084E/2 | E-0163/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 322 |
| 2004/C 084E/3 | E-0164/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 323 |
| 2004/C 084E/4 | E-0165/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 323 |
| 2004/C 084E/5 | E-0166/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 323 |
| 2004/C 084E/6 | E-0167/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 324 |
| 2004/C 084E/7 | E-0168/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 324 |
| 2004/C 084E/8 | E-0169/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 324 |
| 2004/C 084E/9 | E-0170/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 325 |
| 2004/C 084E/0 | E-0171/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 325 |
| 2004/C 084E/1 | E-0172/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 325 |
| 2004/C 084E/2 | E-0173/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 325 |
| 2004/C 084E/3 | E-0174/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 326 |
| 2004/C 084E/4 | E-0175/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 326 |
| 2004/C 084E/5 | E-0176/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 326 |
| 2004/C 084E/6 | E-0177/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem | 326 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0156/04, E-0161/04, E-0162/04, E-0163/04, E-0164/04, E-0165/04, E-0166/04, E-0167/04, E-0168/04, E-0169/04, E-0170/04, E-0171/04, E-0172/04, E-0173/04, E-0174/04, E-0175/04, E-0176/04 och E-0177/04 |
| 2004/C 084E/7 | E-0184/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Eircoms telefonabonnemangskostnader i Irland | 329 |
| 2004/C 084E/8 | E-0191/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Finanskraschen inom Parmalat — skydd för spararna och inrättande av ett övervakningsorgan | 330 |
| 2004/C 084E/9 | E-0201/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Språkdiskriminering i platsannonser | 332 |
| 2004/C 084E/0 | E-0210/04 från Markus Ferber till kommissionenÄmne: Språklig diskriminering i platsannonser | 332 |
| 2004/C 084E/1 | E-0236/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Platsannonser riktade till modersmålstalare | 332 |
| 2004/C 084E/2 | E-0241/04 från Johanna Boogerd-Quaak till kommissionenÄmne: Spårkdiskriminering vid anställning av modersmålstalare | 333 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0201/04, E-0210/04, E-0236/04 och E-0241/04 |
| 2004/C 084E/3 | E-0203/04 från Alexander de Roo och Bernd Lange till kommissionenÄmne: Den spanska lagen om bränslekvalitet — kungligt dekret nr 1700/2003 | 334 |
| 2004/C 084E/4 | E-0211/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Anklagelser om försök till konfiskering av grekiska bostadskooperativs egendom | 335 |
| 2004/C 084E/5 | E-0227/04 från Ewa Hedkvist Petersen till kommissionenÄmne: Alkolås | 335 |
| 2004/C 084E/6 | E-0228/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Tidig utveckling och produktion av medel mot att fågelinfluensaviruset H5N1 skall gå samman med influensa A, som uppträder hos människor | 336 |
| 2004/C 084E/7 | E-0235/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Kränkning av de mänskliga rättigheterna i Cacarica-samhällena i Colombia | 338 |
| 2004/C 084E/8 | E-0237/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Studieavgifter vid Europaskolorna | 339 |
| 2004/C 084E/9 | E-0239/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Förföljelse av kristna och buddister i Laos | 340 |
| 2004/C 084E/0 | E-0240/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Bankernas efterskänkande av jättelika skulder till de italienska vänsterdemokraterna (DS) strider mot principen om fri konkurrens | 341 |
| 2004/C 084E/1 | E-0243/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Omlokalisering och arbetslöshet (kompletterande svar) | 342 |
| 2004/C 084E/2 | E-0264/04 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Gemenskapens finansiering av det nationella fastighetsregistret i Grekland | 344 |
| 2004/C 084E/3 | E-0265/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Propagandistiska reklaminslag i Grekland med hjälp av gemenskapsmedel mitt under valrörelsen | 345 |
| 2004/C 084E/4 | E-0274/04 från Johanna Boogerd-Quaak till kommissionenÄmne: Arseniksyra | 346 |
| 2004/C 084E/5 | E-0277/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Medverkan från EU vid bygge av evenemangshall i Bryssel | 348 |
| 2004/C 084E/6 | E-0279/04 från Elly Plooij-van Gorsel till kommissionenÄmne: Forskning kring embryon och stamceller | 349 |
| 2004/C 084E/7 | P-0280/04 från Rijk van Dam till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionens representation i Delhi | 350 |
| 2004/C 084E/8 | P-0282/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Identifiering av gemenskapens yttersta randområden på EU:s officiella kartor | 351 |
| 2004/C 084E/9 | P-0283/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Politiken för offentlig upphandling om virke | 352 |
| 2004/C 084E/0 | E-0285/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: En deponi på Malta | 353 |
| 2004/C 084E/1 | E-0290/04 från Caroline Jackson till kommissionenÄmne: Räckvidden för direktiv 97/11/EG | 354 |
| 2004/C 084E/2 | E-0291/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Trafikolyckor i Europeiska unionen | 354 |
| 2004/C 084E/3 | P-0293/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Hot mot Güe-källan genom byggandet av vägsträckan AS17, Puente del Arco-El Condado (Asturien, Spanien) | 355 |
| 2004/C 084E/4 | E-0298/04 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Förbindelserna mellan EU och Libyen och de mänskliga rättigheterna i Libyen | 356 |
| 2004/C 084E/5 | E-0307/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Genmodifierade grödor | 357 |
| 2004/C 084E/6 | E-0308/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Franskan inom kommissionen | 358 |
| 2004/C 084E/7 | E-0311/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Godstransportföretaget Ikea Rail lägger ner sin verksamhet inom två år — vad sker med det stöd på 500000 euro som företaget fått från EU för detta ändamål? | 359 |
| 2004/C 084E/8 | P-0324/04 från W.G. van Velzen till kommissionenÄmne: Ny avgift i Belgien för nederländska och tyska eldistributörer för användning av det belgiska högspännings-nätet i samband med elimport från Frankrike | 360 |
| 2004/C 084E/9 | E-0325/04 från Willi Piecyk till kommissionenÄmne: Genomförande av direktiv 2002/25/EG | 361 |
| 2004/C 084E/0 | E-0329/04 från Jillian Evans och Ian Hudghton till kommissionenÄmne: Endometrios | 362 |
| 2004/C 084E/1 | E-0332/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Arseniksyra har åsatts etiketten arsenikpentoxid till följd av att Nederländerna saknar ny och entydig märkning av farliga kemiska ämnen | 363 |
| 2004/C 084E/2 | P-0336/04 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Forskning på embryon med medel ur EU:s budget | 364 |
| 2004/C 084E/3 | P-0339/04 från Jean-Louis Bernié till kommissionenÄmne: Vindkraftverk | 365 |
| 2004/C 084E/4 | E-0344/04 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Conseillers hors classe | 366 |
| 2004/C 084E/5 | E-0345/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnätverk | 367 |
| 2004/C 084E/6 | E-0346/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Differentierad prissättning | 368 |
| 2004/C 084E/7 | E-0349/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Allvarliga oegentligheter som berör EU vid inrättandet av det privata universitetet i Formello (Rom) | 369 |
| 2004/C 084E/8 | E-0353/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Möjlighet till finansiering av ett projekt för virtuell information om hälso- och sjukvård | 370 |
| 2004/C 084E/9 | E-0354/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Medel för att bygga ett allaktivitetshus | 371 |
| 2004/C 084E/0 | E-0355/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Anslag till unga konstnärer | 372 |
| 2004/C 084E/1 | E-0356/04 från Pasqualina Napoletano, Giorgio Ruffolo, Guido Sacconi och Walter Veltroni till kommissionenÄmne: Krisen vid stålverket i Terni | 372 |
| 2004/C 084E/2 | E-0390/04 från Francesco Rutelli till kommissionenÄmne: Nedläggningen av AST:s magnetstålstillverkning i Terni | 373 |
| 2004/C 084E/3 | E-0395/04 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Ingripanden för att undvika nedläggningen av stålverket i Terni | 373 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0356/04, E-0390/04 och E-0395/04 |
| 2004/C 084E/4 | P-0360/04 från Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Uteslutande av nummerupplysningstjänsten från skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster | 374 |
| 2004/C 084E/5 | E-0361/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Fluoridering av Irlands dricksvatten | 375 |
| 2004/C 084E/6 | E-0363/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Klagomål P2000/4974 | 376 |
| 2004/C 084E/7 | E-0364/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irland och direktivet om förpackningsavfall | 377 |
| 2004/C 084E/8 | E-0365/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktivet om separat redovisning | 377 |
| 2004/C 084E/9 | E-0367/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Djurförsök i Irland | 378 |
| 2004/C 084E/0 | E-0368/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irländska regeringens krav på avgift och Seveso II-direktivet | 379 |
| 2004/C 084E/1 | E-0369/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Offentligt samråd under förberedelserna av nödplanerna enligt Seveso II-direktivet | 379 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0368/04 och E-0369/04 |
| 2004/C 084E/2 | E-0372/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Förhör med redaktör Alexander Podrabinek | 380 |
| 2004/C 084E/3 | P-0375/04 från Martin Kastler till kommissionenÄmne: Åtgärder mot ungdo mars konsumtion av alkoläsk (alkopop) | 381 |
| 2004/C 084E/4 | E-0379/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Uppsägning av gravid kvinna | 382 |
| 2004/C 084E/5 | E-0380/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Anställda med tidsbegränsade anställningsavtal inom brandförsvaret | 383 |
| 2004/C 084E/6 | P-0385/04 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Kommersiell verksamhet som bedrivs av Ordnance Survey | 383 |
| 2004/C 084E/7 | P-0386/04 från Jean Saint-Josse till kommissionenÄmne: Vindkraftverk | 385 |
| 2004/C 084E/8 | P-0387/04 från Yves Butel till kommissionenÄmne: Vindkraftverk | 386 |
| 2004/C 084E/9 | E-0391/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Hårfärg och cancerrisk | 386 |
| 2004/C 084E/0 | P-0392/04 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: EU:s framtida förmåga att ta emot ett stort antal invandrare från länder i tredje världen | 388 |
| 2004/C 084E/1 | E-0405/04 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Utbrott av fågelinfluensa | 389 |
| 2004/C 084E/2 | E-0415/04 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Omprövning gällande beslut kring Norrmejerier | 390 |
| 2004/C 084E/3 | P-0417/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Uppsägningar vid Finex-gruppens fabrik (kompletterande svar) | 390 |
| 2004/C 084E/4 | E-0421/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Upphävande av den tillfälliga restriktionen för användning av fiskmjöl i djurfoder | 391 |
| 2004/C 084E/5 | E-0422/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Sträckningen av höghastighetståget mellan Lubian och Orense i centrala Galicien | 393 |
| 2004/C 084E/6 | E-0428/04 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Framtiden för offentligt ägda regionala flygplatser, mot bakgrund av diskussionen på senaste tiden om Charleroi flygplats, i Belgien, och Ryanair | 393 |
| 2004/C 084E/7 | E-0431/04 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionens förslag om att bygga ett flygplan för vertikal start och landning (VTOL) | 394 |
| 2004/C 084E/8 | E-0432/04 från Helle Thorning-Schmidt till kommissionenÄmne: Passiv rökning | 395 |
| 2004/C 084E/9 | P-0433/04 från Seán Ó Neachtain till kommissionenÄmne: Iriskans ställning i samband med rekrytering till EU:s institutioner | 397 |
| 2004/C 084E/0 | E-0434/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 0 | 398 |
| 2004/C 084E/1 | E-0435/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 1 | 398 |
| 2004/C 084E/2 | E-0436/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 2 | 398 |
| 2004/C 084E/3 | E-0437/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 5 | 399 |
| 2004/C 084E/4 | E-0438/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 6 | 399 |
| 2004/C 084E/5 | E-0439/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Gränsvärden för utsläpp av kväveoxider | 400 |
| 2004/C 084E/6 | E-0440/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Gränsvärden för partikelutsläpp | 400 |
| 2004/C 084E/7 | E-0441/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Partikelfilter | 400 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0434/04, E-0435/04, E-0436/04, E-0437/04, E-0438/04, E-0439/04, E-0440/04 och E-0441/04 |
| 2004/C 084E/8 | E-0453/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Exploatering av portugisiska arbetstagare i Frankrike | 402 |
| 2004/C 084E/9 | P-0455/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Olagligt fiske vid Azorerna och Madeira | 403 |
| 2004/C 084E/0 | E-0456/04 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Ökning av konsumenternas klagomål och anmälningar i Grekland | 404 |
| 2004/C 084E/1 | E-0458/04 från Brian Simpson och Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Fågelinfluensa och förbudet av fjäderfä från Thailand | 405 |
| 2004/C 084E/2 | E-0459/04 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Nedläggning av Thyssen Krupps anläggning i Terni | 406 |
| 2004/C 084E/3 | E-0460/04 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Belgien europeisk ledare när det gäller salmonellabekämpning — pastörisering av ägg | 407 |
| 2004/C 084E/4 | E-0464/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Brax - Uppsägningar och utlokalisering | 408 |
| 2004/C 084E/5 | E-0467/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Delegationsutgifter | 409 |
| 2004/C 084E/6 | E-0471/04 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Missbruk av den europeiska förlagan för parkeringstillståndet för rörelsehindrade | 409 |
| 2004/C 084E/7 | E-0475/04 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Språkdiskriminering vid utlysning av lediga tjänster | 410 |
| 2004/C 084E/8 | E-0538/04 från Kathalijne Buitenweg till kommissionenÄmne: Språkdiskriminering vid utlysning av tjänster — English mother tongue eller native speaker | 411 |
| 2004/C 084E/9 | E-0710/04 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Platsannonser i EU för sökande med engelska som modersmål | 411 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0475/04, E-0538/04 och E-0710/04 |
| 2004/C 084E/0 | P-0476/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens bilar | 412 |
| 2004/C 084E/1 | E-0478/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens bilar | 412 |
| 2004/C 084E/2 | E-0480/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens öppna uttagningsprov | 413 |
| 2004/C 084E/3 | P-0490/04 från Harlem Désir till kommissionenÄmne: Fängslandet av den pakistanska journalisten Khawar Mehdi Rizvi, som arresterades i Karachi den 14 december 2003 tillsammans med de franska journalisterna Marc Epstein och Jean-Paul Guilloteau från veckotidningen L’Express | 414 |
| 2004/C 084E/4 | P-0494/04 från Carlos Carnero González till kommissionenÄmne: Madrids regionala regerings undantag från miljökonsekvensbedömningen avseende arbeten avseende M30. | 415 |
| 2004/C 084E/5 | E-0496/04 från María Sornosa Martínez och María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Undersökning av stipendier från spanska sysselsättningsministeriet | 416 |
| 2004/C 084E/6 | E-0497/04 från María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Diskriminering av minderåriga unionsmedborgare när det gäller tillträde till idrottsförbund i Spanien | 416 |
| 2004/C 084E/7 | E-0503/04 från Jorge Hernández Mollar till kommissionenÄmne: Nationella hinder för tillämpningen av direktiv 98/5/EG | 417 |
| 2004/C 084E/8 | E-0504/04 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Förbränning av kadavermjöl | 418 |
| 2004/C 084E/9 | E-0505/04 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Användning av kadavermjöl i djurfoder | 419 |
| 2004/C 084E/0 | E-0507/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Gemenskapens yttersta randområden | 420 |
| 2004/C 084E/1 | P-0515/04 från Luís Queiró till kommissionenÄmne: Vetenskapliga och tekniska utlåtanden för bevarande av fiskeresurserna | 421 |
| 2004/C 084E/2 | P-0524/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Konstitutionen | 421 |
| 2004/C 084E/3 | E-0530/04 från Bernd Lange, Karin Scheele och Johannes Swoboda till kommissionenÄmne: Euronormbestämmelser och partikelutsläpp från dieselbilar | 422 |
| 2004/C 084E/4 | P-0531/04 från Elisabeth Schroedter till kommissionenÄmne: Byggande av ett saltvattenhälsobad och utsläpp av det använda saltvattnet i Spree utan miljökonsekvensbeskrivning | 424 |
| 2004/C 084E/5 | P-0532/04 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Atomubåtar i Santo Stefano (Sardinien) | 425 |
| 2004/C 084E/6 | E-0535/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Erkännande av funktionshindrades status inom Europeiska unionen | 426 |
| 2004/C 084E/7 | E-0537/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Esperantos roll när det gäller att effektivt skydda den språkliga jämlikheten | 427 |
| 2004/C 084E/8 | E-0561/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irland och nitratdirektivet | 428 |
| 2004/C 084E/9 | E-0563/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Genomförandet av nitratdirektivet i Irland | 428 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0561/04 och E-0563/04 |
| 2004/C 084E/0 | E-0565/04 från Martin Callanan till kommissionenÄmne: Förtydligande av tillämpningsområdet för direktivet om fritidsbåtar | 429 |
| 2004/C 084E/1 | P-0567/04 från Marie-Arlette Carlotti till kommissionenÄmne: Begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält | 430 |
| 2004/C 084E/2 | E-0569/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Leonardo da Vinci-programmet | 431 |
| 2004/C 084E/3 | E-0586/04 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Hästpass | 432 |
| 2004/C 084E/4 | E-0597/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Fri rörlighet | 433 |
| 2004/C 084E/5 | E-0601/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Vapenlicenser | 434 |
| 2004/C 084E/6 | E-0603/04 från Saïd El Khadraoui till kommissionenÄmne: Försäljning av matvaror med kort hållbarhetsdatum till nedsatta priser | 435 |
| 2004/C 084E/7 | E-0604/04 från Saïd El Khadraoui till kommissionenÄmne: Försäljning av livsmedel efter sista försäljningsdatum | 435 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0603/04 och E-0604/04 |
| 2004/C 084E/8 | E-0605/04 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Följdfråga till fråga E-3005/02 om skeppsbyggnadssektorn inom EU | 436 |
| 2004/C 084E/9 | E-0625/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Om den franska staten förbjuder Jean-Marie Le Pen att kandidera vore det en allvarlig kränkning av artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen | 437 |
| 2004/C 084E/0 | P-0633/04 från Saïd El Khadraoui till kommissionenÄmne: Integrering av kommissionen i Bryssel | 438 |
| 2004/C 084E/1 | P-0635/04 från W.G. van Velzen till kommissionenÄmne: Inrättande av en europeisk byrå för nät- och informationssäkerhet — ENISA | 439 |
| 2004/C 084E/2 | P-0641/04 från Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf till kommissionenÄmne: Testresultat om förekomsten av GMO i utsäde sedan 2000 | 440 |
| 2004/C 084E/3 | P-0644/04 från Harald Ettl till kommissionenÄmne: Precisering av frågan om möjlighet att överföra pensionsrättigheter | 441 |
| 2004/C 084E/4 | P-0645/04 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Experthjälp inom området för rättsliga och inrikes frågor | 441 |
| 2004/C 084E/5 | P-0653/04 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Fråga E-0760/03 — Villkor för verksamheten vid förbränningsanläggningar enligt förordning (EG) nr 1774/2002 | 442 |
| 2004/C 084E/6 | E-0656/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Mobila kastreringsenheter | 443 |
| 2004/C 084E/7 | P-0704/04 från Guido Sacconi till kommissionenÄmne: Transport av fjäderfä | 443 |
| 2004/C 084E/8 | P-0709/04 från Pasqualina Napoletano till kommissionenÄmne: Krisen inom företaget Alcatel (Rieti) | 444 |
| 2004/C 084E/9 | E-0717/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Paratuberkulos (Johnes sjukdom) | 445 |
| 2004/C 084E/0 | E-0728/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Ansaldo-Breda: eventuell kontroll av finansiering från EU | 446 |
| 2004/C 084E/1 | P-0734/04 från Philip Bushill-Matthews till kommissionenÄmne: Säkerhet vid utförsåkning och standardisering | 446 |
| 2004/C 084E/2 | P-0769/04 från Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Skydd av offentliga byggnader i områden med hög jordskalvsrisk | 447 |
| 2004/C 084E/3 | E-0787/04 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Problem med införlivandet i nationell lagstiftning av direktiv 2002/2/EG om avyttring av foderblandningar | 448 |
| 2004/C 084E/4 | P-0799/04 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Genomförande av direktiv 2000/78/EG i Förenade kungariket | 449 |
| 2004/C 084E/5 | P-0823/04 från Emmanouil Bakopoulos till kommissionenÄmne: Erkännande av utbildningsbevis och förvägrade arbetsmöjligheter | 450 |
| 2004/C 084E/6 | P-0824/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Vaccinering av husdjursbesättningar | 451 |
| 2004/C 084E/7 | P-0849/04 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Sena betalningar vid handelstransaktioner | 452 |
| 2004/C 084E/8 | E-0865/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd till den flamländska gemenskapen | 453 |
| 2004/C 084E/9 | E-1064/04 från André Brie till kommissionenÄmne: Motstridigheter i fråga om bygget av den nya delstatsvägen S 282 A i Sachsen | 454 |
| | SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 3) |
| 2004/C 084E/0 | E-3897/02 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Kostnaden för utvidgningen och de nuvarande medlemsstaternas bidrag | 455 |
| 2004/C 084E/1 | E-0160/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Förseningar av godkännande av examina på grund av tekniska svårigheter | 456 |
| 2004/C 084E/2 | E-0162/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Tull på asiatiska tonfiskkonserver | 457 |
| 2004/C 084E/3 | E-0496/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Hatet smittar av sig på fotbollen i Palestina | 458 |
| 2004/C 084E/4 | E-0501/03 från Evelyne Gebhardt till kommissionenÄmne: Europaparlamentet resolution om kommissionens memorandum till rådet och inkomstskatt och lika behandling av män och kvinnor (A2-0055/1985) | 459 |
| 2004/C 084E/5 | P-0661/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Tullar på import av konserverad tonfisk med ursprung i Thailand och Filippinerna | 460 |
| 2004/C 084E/6 | E-0806/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Brott mot gemenskapsrätten i EU:s medlemsstater | 461 |
| 2004/C 084E/7 | E-0857/03 från David Bowe till kommissionenÄmne: Outokumpus köp av Corus | 462 |
| 2004/C 084E/8 | E-0907/03 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Azerbajdzjan | 462 |
| 2004/C 084E/9 | E-0911/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Förseningar av godkännande av examina på grund av tekniska svårigheter | 464 |
| 2004/C 084E/0 | E-0947/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Den italienska regeringens bestämmelser om skadlig strålning från elektromagnetiska fält | 465 |
| 2004/C 084E/1 | E-1271/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Juan Carlos Gonzalez Leiva i kubanskt fängelse | 467 |
| 2004/C 084E/2 | E-1306/03 från Bernd Lange till kommissionenÄmne: Vidareutveckling av gemenskapslagstiftningen om avgaser från personbilar | 467 |
| 2004/C 084E/3 | E-1367/03 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: EU:s jordbruksstöd och utslagning av lokala producenter | 468 |
| 2004/C 084E/4 | P-1511/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Finansiella korrigeringar | 470 |
| 2004/C 084E/5 | E-1570/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Kritik mot flamländska myndigheters aktiva engagemang i miljösanering i strid mot främjande av fri konkurrens | 471 |
| 2004/C 084E/6 | E-1571/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Lösningar på problem i den flamländska miljösaneringen utan större beroende av privata företag | 472 |
| 2004/C 084E/7 | E-1671/03 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Följdfråga till E-3529/02 om lagstiftning om semesterersättning | 473 |
| 2004/C 084E/8 | P-1696/03 från Danielle Darras till kommissionenÄmne: Gemenskapsmedel och underleverantörer | 474 |
| 2004/C 084E/9 | E-1697/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Uppfödande av katter för att sälja skinnen — vilseledande av konsumenter | 475 |
| 2004/C 084E/0 | E-1700/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Finansiella justeringar | 475 |
| 2004/C 084E/1 | E-1731/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Danmarks överträdelse av artiklarna 82 och 86 i fördraget | 476 |
| 2004/C 084E/2 | E-1736/03 från Jorge Hernández Mollar till kommissionenÄmne: Kommissionens deltagande vid den femte världskongressen för avokado | 477 |
| 2004/C 084E/3 | E-1830/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skrivelser till den grekiska regeringen om användningen av gemenskapsmedel och tillämpningen av gemenskapslagstiftningen (regionalpolitiken) | 478 |
| 2004/C 084E/4 | E-1857/03 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Skyddande av ankomst- och avgångstider för regionala flygrutter | 478 |
| 2004/C 084E/5 | P-1886/03 från Emmanouil Bakopoulos till kommissionenÄmne: Iraks kulturarv | 479 |
| 2004/C 084E/6 | E-1936/03 från Anne Jensen till kommissionenÄmne: Hamnsäkerhet | 479 |
| 2004/C 084E/7 | P-2007/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Vietnam: fortsatt fängslande av Thich Quang Duc | 480 |
| 2004/C 084E/8 | P-2154/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Förseningar i samband med utbetalning av medel till projekt för små och medelstora företag (kompletterande svar) | 481 |
| 2004/C 084E/9 | P-2158/03 från Danielle Darras till kommissionenÄmne: Underleverantörer, gemenskapsmedel och Isbergues | 482 |
| 2004/C 084E/0 | E-2257/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Pingstvännernas religionsfrihet kränkt i Georgien | 483 |
| 2004/C 084E/1 | E-2280/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Tågsignaler | 484 |
| 2004/C 084E/2 | E-2297/03 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Den rättsliga grunden för direktivet om säkerhet vid kärntekniska anläggningar | 485 |
| 2004/C 084E/3 | E-2332/03 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Brister när det gäller Italiens iakttagande av artikel 43 i EG-fördraget | 486 |
| 2004/C 084E/4 | P-2341/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skrivelser till den grekiska regeringen om användningen av gemenskapsmedel inom regionalpolitiken | 487 |
| 2004/C 084E/5 | P-2350/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Skydd av Darwin Mounds | 487 |
| 2004/C 084E/6 | E-2413/03 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Anslag till utbyte av barnkörer | 488 |
| 2004/C 084E/7 | E-2421/03 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Bölgrodor | 489 |
| 2004/C 084E/8 | E-2431/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Hiv- och aids-läget i centralasiatiska länder | 489 |
| 2004/C 084E/9 | E-2445/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Olaglig import av viltkött | 492 |
| 2004/C 084E/0 | E-2496/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Avvikelser i den internationella bytesbalansen | 493 |
| 2004/C 084E/1 | E-2503/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Biluthyrningsfirmor | 493 |
| 2004/C 084E/2 | E-2526/03 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Äggproducenter inom EU | 494 |
| 2004/C 084E/3 | E-2572/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Georgien för pingstvänner, baptistvänner, katoliker, ortodoxa och Jehovas vittnen | 495 |
| 2004/C 084E/4 | E-2681/03 från Robert Goebbels till kommissionenÄmne: Godkännande av luxemburgska gymnasiebetyg i Belgien | 496 |
| 2004/C 084E/5 | P-2817/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Nya Olympic Airways | 497 |
| 2004/C 084E/6 | E-2861/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Genetiskt modifierade grödor | 498 |
| 2004/C 084E/7 | E-3042/03 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Uppförande av telemaster | 499 |
| 2004/C 084E/8 | P-3109/03 från Phillip Whitehead till kommissionenÄmne: Hydrerade fetter | 501 |
| 2004/C 084E/9 | E-3170/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Problem med anläggande av järnvägslinje till förorterna på Attika | 501 |
| 2004/C 084E/0 | E-3171/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Spårvagnsprojektet i Aten och dess framskridande | 502 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3170/03 och E-3171/03 |
| 2004/C 084E/1 | E-3297/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Angola - livsmedelsberedskapsplan | 503 |
| 2004/C 084E/2 | E-3330/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Import av förpackade livsmedel som är förorenade med gifter, och kryphål för att ändå få in dessa i medlemsstater med de strängaste kontrollerna | 504 |
| 2004/C 084E/3 | E-3363/03 från Samuli Pohjamo till kommissionenÄmne: Gruvindustrins socioekonomiska inverkningar i Nordeuropa | 506 |
| 2004/C 084E/4 | E-3409/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Anlitande av konsult vid privatiseringen av grekiska postsparbanken | 507 |
| 2004/C 084E/5 | E-3512/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Möjliga konsekvenser för publiceringen av europeisk statistik på grund av strejk vid den grekiska statistikbyrån | 508 |
| 2004/C 084E/6 | E-3586/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: EU-stöd till ett italienskt bolag med koppling till Romano Prodi | 508 |
| 2004/C 084E/7 | E-3852/03 från Roberto Bigliardo till kommissionenÄmne: Utnämningar och insyn i kommissionen | 509 |
| 2004/C 084E/8 | E-3884/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Alcatel Italia: misstänkt överträdelse av bestämmelserna för EU-beviljade medel (kompletterande svar) | 510 |
| 2004/C 084E/9 | P-3930/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Bibehållande av privilegier för banken Agrotiki Trapeza i Grekland (kompletterande svar) | 511 |
| 2004/C 084E/0 | E-3955/03 från Heide Rühle till kommissionenÄmne: Tolkning av miljöinformationsdirektivet | 512 |
| 2004/C 084E/1 | E-3964/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Endokrina ämnen i dricksvatten — om kommissionens svar på skriftliga frågan E-2565/03 | 513 |
| 2004/C 084E/2 | E-3976/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Svårigheterna att förenkla gemenskapens regelverk | 515 |
| 2004/C 084E/3 | P-3999/03 från Alejo Vidal-Quadras Roca till kommissionenÄmne: Intern kontrollstandard 5 Känsliga funktioner — Bestämmelser för genomförandet av den obligatoriska rörligheten | 516 |
| 2004/C 084E/4 | E-4043/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Högsta tillåtna fångstmängder (TAC) och kvoter för 2004 | 517 |
| 2004/C 084E/5 | E-4069/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Europeiska byrån för sjösäkerhet | 519 |
| 2004/C 084E/6 | E-4071/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Stabilitets- och tillväxtpakten igen | 520 |
| 2004/C 084E/7 | E-4076/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Omfattande uttorkning av pinjeträd i Grekland | 521 |
| 2004/C 084E/8 | E-4079/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Fågelfångst i Cypern | 522 |
| 2004/C 084E/9 | P-0001/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Bidrag för export till Vatikanstaten (kompletterande svar) | 522 |
| 2004/C 084E/0 | E-0011/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Toppmötet i Tunis och invandringspolitiken | 525 |
| 2004/C 084E/1 | E-0015/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Äppelträdgårdar | 526 |
| 2004/C 084E/2 | E-0022/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Solidaritet med de kämpande jordbrukarna i Padanien | 527 |
| 2004/C 084E/3 | E-0033/04 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Snedvridningar av konkurrensen genom införande av regionalt stöd | 527 |
| 2004/C 084E/4 | E-0048/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Gemenskapens kontrollorgan för fiske. Lokaliseringen i Galicien | 529 |
| 2004/C 084E/5 | E-0056/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Prodis uttalanden om behovet av att någon medlemsstat eller grupp av medlemsstater tar initiativ till att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna, eftersom förslaget till europeisk konstitution inte ser ut att godkännas. | 529 |
| 2004/C 084E/6 | E-0059/04 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Djurs hälsa och välfärd och bidrag i samband med reformen av GJP | 530 |
| 2004/C 084E/7 | E-0079/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Förslag om begränsning av flyg- och tjänstgöringstid — KOM(2002) 30 | 531 |
| 2004/C 084E/8 | P-0094/04 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Reform av den gemensamma organisationen av marknaden för tobak | 531 |
| 2004/C 084E/9 | E-0099/04 från Pietro-Paolo Mennea, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Lucio Manisco, Mario Borghezio, Roberto Bigliardo, Luisa Morgantini, Carlo Fatuzzo, Giovanni Fava, Marco Pannella, Generoso Andria, Vitaliano Gemelli, Gianfranco Dell’Alba, Sebas-tiano Musumeci, Pasqualina Napoletano, Amalia Sartori, Giovanni Pittella, Mariotto Segni, Luigi Cocilovo, Walter Veltroni, Giorgio Ruffolo, Raffaele Costa, Luigi Cesaro, Paolo Pastorelli, Adriana Poli Bortone, Fiorella Ghilardotti, Giovanni Procacci, Claudio Martelli, Mauro Nobilia, Antonio Mussa, Renato Brunetta och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Burma | 532 |
| 2004/C 084E/0 | E-0102/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Betalning för vatten | 533 |
| 2004/C 084E/1 | E-0103/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Dricksvatten | 534 |
| 2004/C 084E/2 | E-0105/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Den grekiska regeringens märkliga börstaktikerande | 535 |
| 2004/C 084E/3 | P-0111/04 från Minerva Malliori till kommissionenÄmne: Dioxiner i odlad lax | 536 |
| 2004/C 084E/4 | E-0119/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Förtryck av folkgrupperna Lao-Hmong i området Saysomboune (Laos) | 537 |
| 2004/C 084E/5 | P-0127/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsbudgeten och budgetplanen | 538 |
| 2004/C 084E/6 | E-0129/04 från Lord Inglewood till kommissionenÄmne: Invaderande främmande arter | 539 |
| 2004/C 084E/7 | E-0130/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Fluoridering av dricksvatten | 540 |
| 2004/C 084E/8 | E-0152/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Insamling av biostatistiska uppgifter på Eleftherios Venizelos-flygplatsen och den grekiska myndigheten för personuppgifters beslut | 541 |
| 2004/C 084E/9 | E-0186/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Brott mot religionsfriheten i Italien, Spanien och Portugal | 542 |
| 2004/C 084E/0 | E-0189/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Den tunisiska regimens förtrycksåtgärder mot människorättskämpar | 543 |
| 2004/C 084E/1 | E-0190/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Redovisning av identiteten hos de verkliga ägarna till företaget Italtrend (Reggio Emilia) som har konsultavtal för flera miljoner euro med Europeiska kommissionen | 544 |
| 2004/C 084E/2 | E-0194/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Begränsningar av flyg- och tjänstgöringstider för trafikpiloter | 546 |
| 2004/C 084E/3 | P-0198/04 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Inrättandet av ett gemenskapsorgan för undersökning av främmande atmosfäriska fenomen | 546 |
| 2004/C 084E/4 | P-0199/04 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Registrering av etnisk tillhörighet | 547 |
| 2004/C 084E/5 | E-0204/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Ekonomistyrning | 548 |
| 2004/C 084E/6 | E-0205/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Skydd av små och medelstora företag gentemot multinationella företag: Fords återförsäljare i Italien | 549 |
| 2004/C 084E/7 | E-0209/04 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Europeiska arbetsmiljöbyråns urvalsförfaranden | 550 |
| 2004/C 084E/8 | E-0212/04 från Simon Murphy till kommissionenÄmne: Drivgarn | 550 |
| 2004/C 084E/9 | E-0220/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Det hot som eurons alltför kraftiga förstärkning gentemot dollarn utgör mot produktionssystemet i Padanien | 552 |
| 2004/C 084E/0 | P-0222/04 från María Ayuso González till kommissionenÄmne: Bomull | 552 |
| 2004/C 084E/1 | P-0230/04 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Medlemsstaternas utnyttjande av gemenskapsanslagen fram till slutet av 2003 (kompletterande svar) | 553 |
| 2004/C 084E/2 | E-0232/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Eurosamarbetet | 554 |
| 2004/C 084E/3 | E-0246/04 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Byggstart för vattenöverföringen från Ebrofloden | 555 |
| 2004/C 084E/4 | E-0247/04 från Elisabeth Jeggle och Peter Liese till kommissionenÄmne: Översyn av förordning (EG) nr 2571/97 om försäljningen av smör till sänkta priser och om beviljande av stöd för grädde, smör och koncentrerat smör avsett av användas i framställningen av konditorivaror, glass och andra livsmedel | 556 |
| 2004/C 084E/5 | E-0252/04 från Raquel Cardoso till kommissionenÄmne: Finansiering av Natura 2000-nätverket | 557 |
| 2004/C 084E/6 | E-0255/04 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Vägplan för Mallorca | 557 |
| 2004/C 084E/7 | E-0259/04 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Vägavgifter på riksväg 47 i Valsugana | 559 |
| 2004/C 084E/8 | E-0271/04 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Förfalskningar av eurosedlar och euromynt | 560 |
| 2004/C 084E/9 | E-0273/04 från Stefano Zappalà till kommissionenÄmne: Automar Srl - återförsäljare av Mercedes Benz-fordon | 561 |
| 2004/C 084E/0 | E-0275/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna | 563 |
| 2004/C 084E/1 | E-0276/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Luftföroreningar | 564 |
| 2004/C 084E/2 | E-0286/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Försök på apor inom EU | 565 |
| 2004/C 084E/3 | E-0289/04 från Marco Cappato, Marco Pannella, Maurizio Turco, Emma Bonino, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Kulturmord i Kina | 565 |
| 2004/C 084E/4 | E-0292/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Skeppsbyggnad i Italien | 567 |
| 2004/C 084E/5 | E-0296/04 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Interimistiskt förfarande för statligt stöd som beviljats i anslutningsländerna | 567 |
| 2004/C 084E/6 | E-0297/04 från Theodorus Bouwman till kommissionenÄmne: Det spanska gruvbolaget UMINSAs iakttagande av EU-lagstiftning och eventuellt bedrägeri | 569 |
| 2004/C 084E/7 | E-0301/04 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Svensk kärnkraft och den inre marknaden | 570 |
| 2004/C 084E/8 | P-0305/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Skyddad ursprungsbeteckning av Sant’Andrea Piemonte (ris) | 571 |
| 2004/C 084E/9 | P-0323/04 från Werner Langen till kommissionenÄmne: Läget i undersökningen av det geografiska monopolet för sotare i Tyskland | 572 |
| 2004/C 084E/0 | E-0327/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Grevskapet Clare och strukturfondens mål 1 | 573 |
| 2004/C 084E/1 | E-0348/04 från Robert Sturdy till kommissionenÄmne: Stötande material på webbplatser i medlemsstaterna | 574 |
| 2004/C 084E/2 | E-0357/04 från Ewa Hedkvist Petersen till kommissionenÄmne: Glesbygden i framtidens regionalpolitik | 575 |
| 2004/C 084E/3 | E-0371/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irlands underlåtenhet att fastställa påföljder för ämnen som bryter ner ozonskiktet | 576 |
| 2004/C 084E/4 | E-0373/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Ansaldo-Breda: överträdelse av miljöskyddsbestämmelserna | 577 |
| 2004/C 084E/5 | E-0389/04 från Gianfranco Dell’Alba, Olivier Dupuis, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Marco Pannella, Maurizio Turco och Emma Bonino till kommissionenÄmne: Afrikansk domstol för mänskliga rättigheter och folkens rättigheter | 579 |
| 2004/C 084E/6 | E-0394/04 från Francesco Fiori, Giorgio Lisi och Georges Garot till kommissionenÄmne: Åtgärder mot svält i EU | 580 |
| 2004/C 084E/7 | E-0398/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Nätverk med barnslaveri | 581 |
| 2004/C 084E/8 | E-0399/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Hemliga gripanden i Förenta staterna av utlänningar misstänkta för terroristaktiviteter då de saknar giltigt visum | 582 |
| 2004/C 084E/9 | E-0402/04 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Gränssjukhus i Cerdanya | 582 |
| 2004/C 084E/0 | P-0416/04 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Jakt på gäss i provinsen Zeeland | 583 |
| 2004/C 084E/1 | E-0420/04 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Att fluoridera dricksvattnet | 584 |
| 2004/C 084E/2 | E-0423/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Nedläggning av Brax fabrik i Portugal | 585 |
| 2004/C 084E/3 | E-0424/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Försvar för korghantverket i den självstyrande regionen Madeira | 587 |
| 2004/C 084E/4 | E-0426/04 från Samuli Pohjamo och Mikko Pesälä till kommissionenÄmne: Tidsfrister vid behandling av projekt för landsbygdens utveckling | 588 |
| 2004/C 084E/5 | E-0444/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Efterlevnad av lagstiftningen om säkerhet och hälsa i arbetet | 590 |
| 2004/C 084E/6 | E-0451/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Programmet för livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning | 591 |
| 2004/C 084E/7 | E-0457/04 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Belastning på huvudvägarna | 591 |
| 2004/C 084E/8 | E-0469/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Hälsovarningar vid flygning | 592 |
| 2004/C 084E/9 | E-0470/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Mjölkcentralen i Rom: förtydligande angående statligt stöd | 592 |
| 2004/C 084E/0 | P-0472/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Gemensam tulltaxa gentemot tredjeländer | 594 |
| 2004/C 084E/1 | E-0473/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Indexering av pensioner | 596 |
| 2004/C 084E/2 | E-0474/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Nedläggning av språkavdelningar i Europaskolorna | 597 |
| 2004/C 084E/3 | E-0477/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Bananhandeln | 599 |
| 2004/C 084E/4 | E-0482/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Eurostat | 599 |
| 2004/C 084E/5 | E-0483/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Landsbygdens utveckling: unga jordbrukare | 600 |
| 2004/C 084E/6 | E-0484/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Landsbygdens utveckling: eftersatta regioner | 601 |
| 2004/C 084E/7 | E-0485/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: EU:s skogsstrategi: Forest Focus | 602 |
| 2004/C 084E/8 | E-0486/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Den nya gemensamma jordbrukspolitiken och direktstöden till anslutningsländerna | 603 |
| 2004/C 084E/9 | E-0488/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: EU:s mjölksektor: mjölkkvoter och utvidgningen | 604 |
| 2004/C 084E/0 | E-0489/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Könsrelaterat våld i EU: behovet av europeiska normativa åtgärder | 605 |
| 2004/C 084E/1 | E-0491/04 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Lag om genomförande av stadsplaner i Valencia - LRAU | 606 |
| 2004/C 084E/2 | E-0499/04 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Återbetalning av etableringsstöd för industrier | 607 |
| 2004/C 084E/3 | E-0509/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela - hungern och den portugisiska kolonin | 608 |
| 2004/C 084E/4 | E-0512/04 från Sérgio Marques till kommissionenÄmne: Daphneprogrammet | 609 |
| 2004/C 084E/5 | E-0519/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Avtal mellan EG och Schweiz om fri rörlighet för personer | 610 |
| 2004/C 084E/6 | P-0520/04 från Giovanni Fava till kommissionenÄmne: Förslag till förordning om tekniska åtgärder gällande fiske i Medelhavet | 611 |
| 2004/C 084E/7 | E-0522/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Bluffutskick om lotterier | 612 |
| 2004/C 084E/8 | P-0523/04 från Emmanouil Mastorakis till kommissionenÄmne: Första och andra gemenskapsstödramen (kompletterande svar) | 613 |
| 2004/C 084E/9 | E-0528/04 från Guido Sacconi, Vincenzo Lavarra och Pasqualina Napoletano till kommissionenÄmne: Ändring av kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter | 614 |
| 2004/C 084E/0 | E-0529/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Tillgång till den självstyrande regionen Azorernas vatten | 616 |
| 2004/C 084E/1 | E-0533/04 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Hästpass | 617 |
| 2004/C 084E/2 | E-0540/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Budgetplanen efter 2006 | 617 |
| 2004/C 084E/3 | E-0543/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: GJP — Det sjunkande bidraget av EU-bidrag för de små jordbrukarnas överlevnad i samband med låga konsumentpriser och låga världsmarknadspriser (kompletterande svar) | 618 |
| 2004/C 084E/4 | E-0544/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: GJP — Eftersträvad ändring av fördelningsnycklar mellan stora och små företag, ett stödtak per företag och begränsning av nackdelarna för tredje land (kompletterande svar) | 620 |
| 2004/C 084E/5 | E-0546/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: EU:s deltagande i ett utvecklingsprojekt i den mexikanska delstaten Chiapas som leder till att krigshandlingar återupptas | 621 |
| 2004/C 084E/6 | E-0547/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Fortsatt tillämpning i Tyskland av en skatt som i enlighet med ett EU-direktiv inte längre får finnas 2004 och fördelningen av avkastningen | 623 |
| 2004/C 084E/7 | P-0549/04 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Lika behandling vid anställning och sysselsättning | 624 |
| 2004/C 084E/8 | P-0550/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionen betalar den radikala islamiska ideologen Tariq Ramadan som konsulent | 625 |
| 2004/C 084E/9 | E-0551/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Genomförande av direktivet om miljökonsekvensbedömning i Irland | 626 |
| 2004/C 084E/0 | E-0552/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Rätten till kollektiva stridsåtgärder | 626 |
| 2004/C 084E/1 | E-0553/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Översyn av direktivet om arbetstagare som är gravida | 627 |
| 2004/C 084E/2 | E-0554/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Rätten till betald pappaledighet | 627 |
| 2004/C 084E/3 | E-0555/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Analfabetism och social utslagning | 627 |
| 2004/C 084E/4 | E-0556/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Fastställande av kriterier för erkännande av funktionshinder | 627 |
| 2004/C 084E/5 | E-0557/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktiv om socialskydd för nya anställningsformer | 628 |
| 2004/C 084E/6 | E-0558/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktiv om individuella uppsägningar | 628 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0552/04, E-0553/04, E-0554/04, E-0555/04, E-0556/04, E-0557/04 och E-0558/04 |
| 2004/C 084E/7 | E-0566/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Musikcensur i Kina | 629 |
| 2004/C 084E/8 | E-0570/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Kommissionens tjänstlediga tjänstemän | 630 |
| 2004/C 084E/9 | E-0576/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Romano Prodis valkampanjverksamhet | 631 |
| 2004/C 084E/0 | E-0581/04 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Förhållandet mellan media och inspelningsföretag | 632 |
| 2004/C 084E/1 | E-0588/04 från Antonio Tajani, Giuseppe Gargani och Stefano Zappalà till kommissionenÄmne: Tillsättande och befordran av högre tjänstemän vid Europeiska kommissionen | 633 |
| 2004/C 084E/2 | E-0589/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Utbyggnad av Spaniens politiska och administrativa huvudstads flygplats — medel från Sammanhållningsfonden till Spanien som används för infrastruktur i Madrid | 634 |
| 2004/C 084E/3 | E-0592/04 från Helle Thorning-Schmidt till kommissionenÄmne: Stöd till stuterier | 635 |
| 2004/C 084E/4 | E-0610/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Irländska stuterier | 635 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0592/04 och E-0610/04 |
| 2004/C 084E/5 | E-0607/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Säsongsarbete | 636 |
| 2004/C 084E/6 | E-0612/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Stöd till magisterstuderande i Portugal | 636 |
| 2004/C 084E/7 | E-0613/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Burma | 637 |
| 2004/C 084E/8 | E-0614/04 från Harlem Désir till kommissionenÄmne: Stängning av DHL:s avdelning i Blanc Mesnil i Frankrike med 280 anställda | 637 |
| 2004/C 084E/9 | E-0619/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Skador på grund av väderleksfenomen i Grekland | 639 |
| 2004/C 084E/0 | E-0622/04 från Karin Riis-Jørgensen till kommissionenÄmne: Nekat inresetillstånd till Ryssland för dansk journalist | 640 |
| 2004/C 084E/1 | E-0627/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Spanien följer inte gemenskapslagstiftningen avseende gränsöverskridande veterinär kontroll. | 640 |
| 2004/C 084E/2 | E-0628/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Oegentligheter i handlingar beträffande tillstånd för tredje lands produkter vid den spanska gränskontrollen | 641 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0627/04 och E-0628/04 |
| 2004/C 084E/3 | E-0632/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Den tunisiske journalisten Abdallah Zouaris hungerstrejk | 642 |
| 2004/C 084E/4 | P-0634/04 från Giovanni Procacci till kommissionenÄmne: Eventuellt lagbrott av den italienska staten | 643 |
| 2004/C 084E/5 | E-0636/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Europa och de ungas framtid | 644 |
| 2004/C 084E/6 | E-0642/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Hotet mot de små italienska kommunernas överlevnad | 645 |
| 2004/C 084E/7 | E-0643/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Aktuell information i frågan om misstänkt överträdelse av upphandlingsbestämmelserna från ATAC i Rom | 646 |
| 2004/C 084E/8 | P-0646/04 från Mario Mauro till kommissionenÄmne: Blodbad i Lira (norra Uganda) | 646 |
| 2004/C 084E/9 | E-0650/04 från Mauro Nobilia till kommissionenÄmne: Att övervinna distinktionen mellan förpackningar/förpackningsavfall och varor/avfall från varor | 648 |
| 2004/C 084E/0 | E-0651/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Franska språkets ställning inom EU-institutionerna | 649 |
| 2004/C 084E/1 | E-0652/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Kommissionen som går emot grundläggande regler för sjöfartssäkerhet | 649 |
| 2004/C 084E/2 | E-0659/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Finansiering till icke-statliga organisationer och det civila samhället i samband med Europakonventet | 650 |
| 2004/C 084E/3 | E-0671/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irlands bristfälliga rapportering om koldioxidutsläpp från nya personbilar | 651 |
| 2004/C 084E/4 | E-0672/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Erkännande av farmaceuters yrkeskvalifikationer | 651 |
| 2004/C 084E/5 | E-0673/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: EU-medborgares avgifter för högre utbildning | 652 |
| 2004/C 084E/6 | E-0679/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Vilt - gränskontroller | 653 |
| 2004/C 084E/7 | E-0680/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Vilt - överföring av sjukdomar | 653 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0679/04 och E-0680/04 |
| 2004/C 084E/8 | P-0688/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Tillämpningen av artikel 10.3 i förordning (EG) nr 1788/2003 | 654 |
| 2004/C 084E/9 | E-0691/04 från Dominique Souchet till kommissionenÄmne: Systematisk insektsbekämpning | 655 |
| 2004/C 084E/0 | E-0696/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Finansiering via programmet Kultur 2000 av böcker eller översättningar av böcker som förhärligar nationalistiska politiker och deras auktoritära metoder | 656 |
| 2004/C 084E/1 | E-0700/04 från Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Användning av Europeiska socialfondens medel för Edunet-projektet | 657 |
| 2004/C 084E/2 | P-0702/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Återhämtningsplan för liten hälleflundra: extraordinära åtgärder måste vidtas av kommissionen | 658 |
| 2004/C 084E/3 | P-0703/04 från Helena Torres Marques till kommissionenÄmne: Medlemsstaternas bidrag till gemenskapens budget | 659 |
| 2004/C 084E/4 | E-0707/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Inrättande av en upplagsplats för avfall i naturreservatet Monte Catillo vid Tivoli | 660 |
| 2004/C 084E/5 | E-0711/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Bergsområdens särdrag och gemenskapspolitik | 661 |
| 2004/C 084E/6 | E-0716/04 från Luis Berenguer Fuster och Anna Terrón i Cusí till kommissionenÄmne: Radiolarm | 662 |
| 2004/C 084E/7 | E-0720/04 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: Exportstöd för havre | 663 |
| 2004/C 084E/8 | P-0722/04 från María Herranz García till kommissionenÄmne: Gemensam organisation av marknaden för olivolja | 664 |
| 2004/C 084E/9 | E-0726/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Stöd till fiskeproducenternas organisationer | 665 |
| 2004/C 084E/0 | E-0727/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Information om premietilldelning för regionen Lazio | 665 |
| 2004/C 084E/1 | E-0735/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Finansiering av projekt för vattenöverföring från floden Ebro till de östra och södra områdena i Spanien. | 666 |
| 2004/C 084E/2 | E-0736/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Stöd till regioner som inte kommer att ingå i strukturfondernas mål 1-område på grund av den så kallade statistikeffekten | 667 |
| 2004/C 084E/3 | E-0737/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Studentdeltagandet i Erasmusprogrammet | 667 |
| 2004/C 084E/4 | E-0739/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: EU:s framtida regionalpolitik för de mest avlägsna Medelhavsregionerna | 668 |
| 2004/C 084E/5 | P-0766/04 från Giorgio Celli till kommissionenÄmne: Finansiering av kanaliseringsprojektet Llubí-Crestaxt-Pollença (Balearerna) | 669 |
| 2004/C 084E/6 | P-0768/04 från Ole Sørensen till kommissionenÄmne: Utlämning av krigsförbrytare till Danmark | 670 |
| 2004/C 084E/7 | P-0770/04 från Seán Ó Neachtain till kommissionenÄmne: EU-medborgarskap | 671 |
| 2004/C 084E/8 | E-0792/04 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Återlämnande av fastigheter från Turkiet | 672 |
| 2004/C 084E/9 | E-0796/04 från Michel Hansenne till kommissionenÄmne: Säkerhet i hissar | 673 |
| 2004/C 084E/0 | E-0802/04 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Illojal konkurrens till följd av stora skillnader i avgifterna för destruktion | 673 |
| 2004/C 084E/1 | E-0803/04 från Markus Ferber till kommissionenÄmne: Ansökan om stödmedel som förmedlats av Doriano Cataffo | 674 |
| 2004/C 084E/2 | P-0809/04 från Ian Hudghton till kommissionenÄmne: Markbaserade radiomaster | 675 |
| 2004/C 084E/3 | E-0812/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Brott mot EU-lagstiftningen om växtskyddsmedel i fallet Abac (Valencia) | 676 |
| 2004/C 084E/4 | E-0827/04 från María Sornosa Martínez och Bárbara Dührkop Dührkop till kommissionenÄmne: Utbyggnad av flygplatsen i San Sebastian | 678 |
| 2004/C 084E/5 | P-0836/04 från Regina Bastos till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn | 679 |
| 2004/C 084E/6 | P-0837/04 från Joaquim Piscarreta till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn | 680 |
| 2004/C 084E/7 | P-0838/04 från Raquel Cardoso till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn | 680 |
| 2004/C 084E/8 | P-0839/04 från João Gouveia till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn | 681 |
| 2004/C 084E/9 | P-0840/04 från Sérgio Marques till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn | 682 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0836/04, P-0837/04, P-0838/04, P-0839/04 och P-0840/04 |
| 2004/C 084E/0 | E-0846/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Införlivande av artikel 2 i Schengenavtalet i gemenskapens behörighetsområde | 684 |
| 2004/C 084E/1 | P-0857/04 från Vasco Graça Moura till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn | 685 |
| 2004/C 084E/2 | P-0858/04 från Teresa Almeida Garrett till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn | 685 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0857/04 och P-0858/04 |
| 2004/C 084E/3 | P-0859/04 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Hårfärgningsmedel och allvarliga följder för hälsan | 687 |
| 2004/C 084E/4 | P-0860/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Konstitutionen och EU-bidrag | 688 |
| 2004/C 084E/5 | P-0870/04 från Wolfgang Ilgenfritz till kommissionenÄmne: Arbetstillstånd för uthyrd personal i Italien | 689 |
| 2004/C 084E/6 | P-0871/04 från José Pacheco Pereira till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn | 690 |
| 2004/C 084E/7 | P-0872/04 från Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Försiktighetsprincipen | 692 |
| 2004/C 084E/8 | E-0875/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Brott mot de mänskliga rättigheterna i norra Uganda | 693 |
| 2004/C 084E/9 | E-0885/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Förteckning över djuphavsfiskar samt pelagiska och demersala fiskearter | 694 |
| 2004/C 084E/0 | E-0887/04 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Konsekvenserna för hälsan av att fåglar importeras som sällskapsdjur | 694 |
| 2004/C 084E/1 | P-0892/04 från Véronique De Keyser till kommissionenÄmne: Europeisk superkommissionär | 695 |
| 2004/C 084E/2 | E-0900/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Amning på offentliga platser | 696 |
| 2004/C 084E/3 | P-0928/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Lika behandling vid det skriftliga provet i allmänt uttagningsprov KOM/A/3/02, avsnitt 2 | 696 |
| 2004/C 084E/4 | P-0934/04 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Fördelningen av EU-anställda mellan kategorierna A, B, C och D | 697 |
| 2004/C 084E/5 | P-0949/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Svårigheter för italienska aktörer i gjuteribranschen | 698 |
| 2004/C 084E/6 | P-0957/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Den aviserade nedläggningen av Sorefame-Bombardier | 699 |
| 2004/C 084E/7 | P-0966/04 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Sotarmonopol | 700 |
| 2004/C 084E/8 | P-0974/04 från Guido Sacconi till kommissionenÄmne: Avtal mellan EU och Schweiz och tillämpningen av rättspraxis Ronfeldt-Thévenon | 702 |
| 2004/C 084E/9 | P-1040/04 från Enrico Ferri till kommissionenÄmne: Kriterier för avelshingstars införande i stamboken — införlivande av gemenskapslagstiftningen | 703 |
| 2004/C 084E/0 | E-1222/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Tillträde till floder | 704 |
| | SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 4) |
| 2004/C 084E/1 | E-3150/02 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Tillämpning av stabilitetspakten | 705 |
| 2004/C 084E/2 | P-3201/02 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Spaniens nationella vattenplan; regleringen av floden Júcar i Vinalopó-området | 706 |
| 2004/C 084E/3 | P-3821/02 från Elena Paciotti till kommissionenÄmne: Kränkning av rätten till asyl i unionen | 707 |
| 2004/C 084E/4 | P-3826/02 från Giuseppe Di Lello Finuoli till kommissionenÄmne: Utvisningen från Italien av familjen Al-Shari | 707 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3821/02 och P-3826/02 |
| 2004/C 084E/5 | E-3867/02 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Bärgning av färjan Le Joola | 708 |
| 2004/C 084E/6 | E-3868/02 från Ria Oomen-Ruijten och Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Lag om studiebidrag i Nederländerna | 709 |
| 2004/C 084E/7 | E-0797/04 från Ria Oomen-Ruijten till kommissionenÄmne: Studiefinansiering och fri rörlighet för personer | 710 |
| Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-3868/02 och E-0797/04 |
| 2004/C 084E/8 | E-0017/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Stödet till Afghanistan | 711 |
| 2004/C 084E/9 | E-0093/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Tysk skatt på kapitalvinster | 712 |
| 2004/C 084E/0 | E-0129/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Voice of Americas och Radio Free Asias program i Phnom Penh har lagts ned | 712 |
| 2004/C 084E/1 | E-0182/03 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Kvinnors rättigheter i Iran | 713 |
| 2004/C 084E/2 | E-0199/03 från Margot Keßler till kommissionenÄmne: Västsahara — Besök av Europaparlamentets ad hoc-delegation — Mänskliga rättigheter | 714 |
| 2004/C 084E/3 | E-0243/03 från Nirj Deva till kommissionenÄmne: EU-projektet för upprustning av vägen mellan Westlands och St Austins, Kenya | 715 |
| 2004/C 084E/4 | E-0453/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Boris Shikhmuradov | 716 |
| 2004/C 084E/5 | E-0562/03 från Juan Ojeda Sanz till kommissionenÄmne: Gripande av journalister i Gibraltar | 717 |
| 2004/C 084E/6 | E-0587/03 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Socker från Balkan | 717 |
| 2004/C 084E/7 | E-1040/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Perugias utnyttjande av medlen från programmet Leader+ | 719 |
| 2004/C 084E/8 | E-1046/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Ternis utnyttjande av medlen från programmet Leader+ | 719 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1040/03 och E-1046/03 |
| 2004/C 084E/9 | E-1163/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Ternis utnyttjande av medlen från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket | 720 |
| 2004/C 084E/0 | P-1396/03 från Margie Sudre till kommissionenÄmne: Enhetlig tillämpning av en reducerad mervärdesskattesats inom restaurangbranschen | 721 |
| 2004/C 084E/1 | P-1398/03 från Arie Oostlander till kommissionenÄmne: Informationsbladet Europa van Morgen som utkom var fjortonde dag | 722 |
| 2004/C 084E/2 | P-1437/03 från Armin Laschet till kommissionenÄmne: Direkt budgetstöd från EU uppgående till 10 miljoner euro i månaden till den palestinska myndigheten | 723 |
| 2004/C 084E/3 | E-1457/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Euratom och snedvridning av elmarknaden | 724 |
| 2004/C 084E/4 | E-1500/03 från Florence Kuntz till kommissionenÄmne: Skydd för det arkeologiska kulturarvet i Irak | 724 |
| 2004/C 084E/5 | P-1509/03 från Lucio Manisco till kommissionenÄmne: Plundring av det irakiska kulturarvet - EU:s roll | 725 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1500/03 och P-1509/03 |
| 2004/C 084E/6 | P-1510/03 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Ekonomiskt stöd till den palestinska myndigheten | 726 |
| 2004/C 084E/7 | E-1525/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Privatisering av konstskatter till följd av stora stölder från museer och bristande kontroll av internationell konsthandel | 726 |
| 2004/C 084E/8 | E-1939/03 från Giles Chichester till kommissionenÄmne: Kommissionens kvartalsvisa informationstillfällen och Small Business Europe: statligt finansierade nationella organ som deltar i kommissionens informationstillfällen | 727 |
| 2004/C 084E/9 | E-1983/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Inrättande av högstadieskola i samhället Rizokarpaso på det ockuperade Cypern | 728 |
| 2004/C 084E/0 | E-2033/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Återinvigning av det grekiska gymnasiet i Rizokarpaso | 729 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1983/03 och E-2033/03 |
| 2004/C 084E/1 | P-2376/03 från Lucio Manisco till kommissionenÄmne: Al Sahri utvisad av Italien och avrättad i Syrien | 729 |
| 2004/C 084E/2 | E-2748/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Grundskolan i Rizokarpaso | 730 |
| 2004/C 084E/3 | E-3129/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Guinea-Bissau - bistånd från kommissionen | 731 |
| 2004/C 084E/4 | P-3142/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Generaldirektörers karriärutveckling | 732 |
| 2004/C 084E/5 | E-3311/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Personalbyten i generaldirektoraten | 732 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3142/03 och E-3311/03 |
| 2004/C 084E/6 | P-3154/03 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Säkerhet i samband med mobiltelefoner (kompletterande svar) | 733 |
| 2004/C 084E/7 | E-3325/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Gemenskapsutgifter | 734 |
| 2004/C 084E/8 | E-3464/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Användning av Tetrapolteknik i EU | 735 |
| 2004/C 084E/9 | E-3470/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Rapporter om hälsorisker vid användning av Tetrapol | 736 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3464/03 och E-3470/03 |
| 2004/C 084E/0 | E-3471/03 från Miquel Mayol i Raynal till kommissionenÄmne: Anläggningsarbeten i Es Trenc-Salobrar de Campos | 736 |
| 2004/C 084E/1 | E-3514/03 från Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Kurs finansierad genom strukturfonderna (kompletterande svar) | 737 |
| 2004/C 084E/2 | E-3574/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Europeisk överenskommelse om översändande av ansökningar om rättshjälp | 738 |
| 2004/C 084E/3 | E-3625/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Standardisering av nationella identitetshandlingar | 738 |
| 2004/C 084E/4 | E-3748/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Life III till kommunen Prato | 739 |
| 2004/C 084E/5 | E-3832/03 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Global Drug Facility | 740 |
| 2004/C 084E/6 | E-3840/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktivet om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (2000/43/EG) | 741 |
| 2004/C 084E/7 | E-3870/03 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Floden Júcars naturliga vattenmängd och regleringen av Júcar-Vinalopó | 741 |
| 2004/C 084E/8 | P-3924/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Geroi Sevastopolyas sjövärdighet | 742 |
| 2004/C 084E/9 | E-3948/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Förenta staterna och andra stater straffar eller belönar europeiska företag som ett sätt att framtvinga anpassning från den EU-medlemsstat där de är etablerade | 744 |
| 2004/C 084E/0 | E-3980/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Fallet Jukos | 745 |
| 2004/C 084E/1 | E-4055/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Förnybar energi | 746 |
| 2004/C 084E/2 | E-4056/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning | 747 |
| 2004/C 084E/3 | E-4066/03 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Biometriska pass | 748 |
| 2004/C 084E/4 | E-4068/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Olagliga krav på vägavgifter på motorvägen mellan Turin och Milano | 749 |
| 2004/C 084E/5 | E-0003/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Handeln med vilda fåglar | 750 |
| 2004/C 084E/6 | E-0023/04 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Bristande information till kommissionen vad gäller Botniabanan | 751 |
| 2004/C 084E/7 | E-0030/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Soptippar och grustag | 752 |
| 2004/C 084E/8 | E-0044/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Val Jumela | 752 |
| 2004/C 084E/9 | E-0050/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Konflikten vid pappersmassefabriken Celulosas de Pontevedra, som hör till Ence i Galicien, mellan befolkningen och Pontevedras kommun, med anledning av de föroreningar som fabriken släpper ut | 753 |
| 2004/C 084E/0 | E-0053/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Verksamhetsstoppet vid Inzar-varvet i Fene, Galicien, med anledning av förbudet mot att bygga handelsfartyg. Kommissionens och den spanska statens åtgärder. | 755 |
| 2004/C 084E/1 | E-0054/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Den spanska statens efterlevande av Kyotoprotokollet. | 756 |
| 2004/C 084E/2 | E-0068/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Internationell konvention om skydd för alla migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar | 757 |
| 2004/C 084E/3 | E-0071/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Dammen i floden Narla i Lugo, Galicien, inom den spanska vattenplanen, planerad på en plats av gemenskapsbetydelse inom Natura 2000-nätverket | 758 |
| 2004/C 084E/4 | E-0077/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Rening av avloppsvatten på Irland | 759 |
| 2004/C 084E/5 | E-0080/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Reumatism och Biomedprogrammet | 759 |
| 2004/C 084E/6 | E-0081/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Genomförande av IPPC-direktivet på Irland | 760 |
| 2004/C 084E/7 | E-0092/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Elprisernas utveckling, investeringar i energisektorn | 760 |
| 2004/C 084E/8 | E-0101/04 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: De små och medelstora företagens ställning inom EU:s finansiering av forskning | 761 |
| 2004/C 084E/9 | P-0110/04 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Lagligheten i vissa av EU:s beslut i händelse av att Kyotoprotokollet skulle förfalla | 764 |
| 2004/C 084E/0 | E-0181/04 från Charlotte Cederschiöld till kommissionenÄmne: Nät- och informationssäkerhet | 765 |
| 2004/C 084E/1 | E-0182/04 från Charlotte Cederschiöld till kommissionenÄmne: Nät- och informationssäkerhet | 766 |
| 2004/C 084E/2 | E-0183/04 från Charlotte Cederschiöld till kommissionenÄmne: Nät- och informationssäkerhet | 766 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0181/04, E-0182/04 och E-0183/04 |
| 2004/C 084E/3 | E-0267/04 från Juan Ferrández Lezaun till kommissionenÄmne: Alternativa projekt till Spaniens nationella vattenplan | 767 |
| 2004/C 084E/4 | E-0300/04 från Roberto Bigliardo till kommissionenÄmne: Finansiering av Atens nya flygplats (kompletterande svar) | 768 |
| 2004/C 084E/5 | E-0309/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Utökat arbetsområde för TAEIX till västra Balkan | 769 |
| 2004/C 084E/6 | P-0313/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Förbränningsugn i Galway | 770 |
| 2004/C 084E/7 | E-0319/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Finansiering av forskning med embryonala stamceller | 771 |
| 2004/C 084E/8 | E-0326/04 från Willi Piecyk till kommissionenÄmne: Bidrag till nya fiskenät | 772 |
| 2004/C 084E/9 | E-0328/04 från Marco Cappato, Maurizio Turco, Marco Pannella, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis och Emma Bonino till kommissionenÄmne: Den kinesiska nyårsparaden i Paris | 773 |
| 2004/C 084E/0 | E-0331/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Inrättande av ett regionalt centrum för samordning av socialpolitik på Balkan | 773 |
| 2004/C 084E/1 | E-0334/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Den oförändrade situationen för de mänskliga rättigheterna och demokratin i Kina och Hongkong, hotet mot Taiwan och behovet av ett vapenembargo | 774 |
| 2004/C 084E/2 | E-0335/04 från Astrid Thors till kommissionenÄmne: Vad anser EU-kommissionen om förlängningen av driftstillståndet för kärnkraftverket i Sosnovy Bor | 775 |
| 2004/C 084E/3 | P-0337/04 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Subventioner till Parmalatkoncernen | 776 |
| 2004/C 084E/4 | E-0347/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Artemisininbaserad kombinationsbehandling mot malaria | 777 |
| 2004/C 084E/5 | E-0350/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Resebyråer: Alitaliakrisens återverkningar på sysselsättningen | 779 |
| 2004/C 084E/6 | E-0351/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Resebyråer: allvarliga svårigheter för organisatörer och konsumenter | 779 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0350/04 och E-0351/04 |
| 2004/C 084E/7 | P-0358/04 från Werner Langen till kommissionenÄmne: Förfarande gällande pant på burkar i Tyskland | 781 |
| 2004/C 084E/8 | P-0377/04 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Hållbar förvaltning av fiskeresurserna i Medelhavet och åtgärder för att bekämpa olagligt fiske | 781 |
| 2004/C 084E/9 | E-0396/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Ett Guantanamo i Tamisa? | 783 |
| 2004/C 084E/0 | E-0397/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Legalisering av invandrade arbetstagare som saknar handlingar i unionen | 783 |
| 2004/C 084E/1 | P-0407/04 från Hugues Martin till kommissionenÄmne: Gemenskapsprogram - Craft | 784 |
| 2004/C 084E/2 | P-0408/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Genomförandet i Nederländerna av direktivet om omgivningsbuller | 786 |
| 2004/C 084E/3 | E-0410/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Aer Rianta | 787 |
| 2004/C 084E/4 | E-0412/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Regleringen av träexport från Indonesien | 787 |
| 2004/C 084E/5 | E-0414/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Behandlingen av nordkoreanska flyktingar i Folkrepubliken Kina | 788 |
| 2004/C 084E/6 | E-0418/04 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Kontokortssäkerhet | 789 |
| 2004/C 084E/7 | E-0447/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Torvexport till Italien | 790 |
| 2004/C 084E/8 | E-0448/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Forskning på primater (andra än människor) i Münster, Tyskland | 791 |
| 2004/C 084E/9 | E-0450/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Förfalskade sedlar | 792 |
| 2004/C 084E/0 | E-0452/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Info 2000-programmet | 793 |
| 2004/C 084E/1 | E-0462/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Guinea-Bissau - kommissionens stöd | 794 |
| 2004/C 084E/2 | E-0463/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Europa - Terrorism | 795 |
| 2004/C 084E/3 | E-0468/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Konkurrens inom glassektorn | 797 |
| 2004/C 084E/4 | E-0479/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens öppna uttagningsprov | 798 |
| 2004/C 084E/5 | E-0481/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Blue Dragon | 800 |
| 2004/C 084E/6 | E-0487/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: EU:s mjölksektor: Argentina och fredsklausulen med WTO | 800 |
| 2004/C 084E/7 | E-0498/04 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Gemenskapspåpekande om produktiviteten i Spanien | 801 |
| 2004/C 084E/8 | E-0508/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Portugal - radioaktivt avfall | 802 |
| 2004/C 084E/9 | E-0511/04 från Sérgio Marques till kommissionenÄmne: Stöd till Sydafrika | 804 |
| 2004/C 084E/0 | P-0525/04 från Ian Hudghton till kommissionenÄmne: Ringröta på potatis | 805 |
| 2004/C 084E/1 | E-0541/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Medverkan i amerikanska påtryckningar på flygbolagen att före ett eventuellt fördrag lämna obegränsade passageraruppgifter | 806 |
| 2004/C 084E/2 | E-0548/04 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Burförpliktelse för fjäderfä | 808 |
| 2004/C 084E/3 | E-0562/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Utbredning av det sk. blue baby-syndromet i EU:s medlemsstater | 809 |
| 2004/C 084E/4 | E-0564/04 från Caroline Jackson till kommissionenÄmne: Överföring av oljelast mellan fartyg | 810 |
| 2004/C 084E/5 | P-0568/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Slutrapport om Eurostat | 811 |
| 2004/C 084E/6 | E-0573/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Byggstart för Brennertunneln | 811 |
| 2004/C 084E/7 | E-0575/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Anna Diamantopoulous valkampanjverksamhet | 812 |
| 2004/C 084E/8 | E-0579/04 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Lagunen Vasova | 813 |
| 2004/C 084E/9 | E-0582/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Tillämpning av redovisningsnorm IAS 32 på kooperativ | 814 |
| 2004/C 084E/0 | E-0595/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Hästkapplöpningspriser i Grekland | 815 |
| 2004/C 084E/1 | P-0600/04 från Generoso Andria till kommissionenÄmne: Ersättningar till ledarna inom amatörfotbollen | 816 |
| 2004/C 084E/2 | E-0602/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Helhetsutvärdering av det stora vattenavledningsprojektet i Ebrofloden | 817 |
| 2004/C 084E/3 | P-0608/04 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Kommissionens politiska intentioner angående genetiskt modifierade organismer | 818 |
| 2004/C 084E/4 | E-0611/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Terrorism: utarbetande av ett EU-direktiv som föreskriver närvaron av flygsheriffer på flygplanen | 819 |
| 2004/C 084E/5 | P-0615/04 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Certifikatens roll i samband med ursprungsregler | 820 |
| 2004/C 084E/6 | E-0618/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Det nederländska parlamentets beslut om att utvisa tusentals invandrare | 822 |
| 2004/C 084E/7 | P-0621/04 från Karin Riis-Jørgensen till kommissionenÄmne: Revidering av TEN-T | 822 |
| 2004/C 084E/8 | E-0623/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Rutter för flygbolag från länder utanför EU | 823 |
| 2004/C 084E/9 | E-0629/04 från Willi Piecyk, Gerhard Schmid och Johannes Swoboda till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnätet - utbyggnad av Donau | 824 |
| 2004/C 084E/0 | E-0630/04 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Unionens offentliga utvecklingsbistånd: medlemsstaternas anslag, åtgärder på Balkan, biståndets villkor och tillämpningen av gemenskapsbestämmelserna | 825 |
| 2004/C 084E/1 | E-0631/04 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Avskaffande av räntestöd i gränsområden i Grekland | 826 |
| 2004/C 084E/2 | E-0637/04 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Motsägelser i gemenskapens tullkodex (CDW) | 827 |
| 2004/C 084E/3 | E-0639/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Torrentes de Mácara vid Ulhafloden (Galicien): dambygge hotar tre mycket värdefulla forsar | 829 |
| 2004/C 084E/4 | E-0647/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Rening av avloppsvatten från tätbebyggelse i Benidorm (Alicante, Spanien) | 830 |
| 2004/C 084E/5 | E-0648/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Felaktigt införlivande av direktiv 89/391/EEG i den spanska nationella lagstiftningen | 831 |
| 2004/C 084E/6 | P-0654/04 från Reinhold Messner till kommissionenÄmne: Brenneraxeln | 832 |
| 2004/C 084E/7 | E-0655/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Algeriet | 833 |
| 2004/C 084E/8 | E-0657/04 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Feltankning av motorfordon | 834 |
| 2004/C 084E/9 | E-0662/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Strävan efter enhetliga och transparenta regler för värdebestämning av finansinstituts tillgångar och motsättningarna mellan EFR och IASB | 835 |
| 2004/C 084E/0 | P-0663/04 från Samuli Pohjamo till kommissionenÄmne: Åtgärder mot det stora vargbeståndet i Finland | 837 |
| 2004/C 084E/1 | P-0664/04 från Encarnación Redondo Jiménez till kommissionenÄmne: Lagstiftning om yoghurt | 838 |
| 2004/C 084E/2 | E-0668/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Den irländska regeringens bristande samarbete i samband med utredningen om Lough Ree | 839 |
| 2004/C 084E/3 | E-0683/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Läkarattester | 840 |
| 2004/C 084E/4 | E-0685/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Motsättningar mellan en gemensam utrikespolitik och den skillnad med vilka tredje länder, t.ex. Förenta staterna och Ryssland, behandlar EU:s medlemsstater | 840 |
| 2004/C 084E/5 | E-0689/04 från Harald Ettl till kommissionenÄmne: Genomförande av direktiv 2003/41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut | 842 |
| 2004/C 084E/6 | E-0690/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Klagomål om brott mot grekiska bostadskooperativs äganderätt | 843 |
| 2004/C 084E/7 | E-0692/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Kränkning av den personliga integriteten vid internationellt toppmöte om informationssamhället (WSIS) | 844 |
| 2004/C 084E/8 | E-0693/04 från Johanna Boogerd-Quaak, Ieke van den Burg och Joke Swiebel till kommissionenÄmne: Förslaget KOM(2003) 657 och direktiv 86/378/EG | 845 |
| 2004/C 084E/9 | E-0694/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Granskning av kommissionens externa åtgärder | 846 |
| 2004/C 084E/0 | E-0697/04 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Statligt stöd till kreditföretag | 846 |
| 2004/C 084E/1 | E-0698/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Konserver och olivolja | 847 |
| 2004/C 084E/2 | E-0699/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Konserver och olivolja | 848 |
| 2004/C 084E/3 | E-0701/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Tredjeländers användning av benämningarna vintage och tawny | 848 |
| 2004/C 084E/4 | P-0705/04 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Inrättandet av ett övervakningsorgan för maffia och annan organiserad brottslighet i EU. | 850 |
| 2004/C 084E/5 | E-0706/04 från Jaime Valdivielso de Cué till kommissionenÄmne: Vin | 852 |
| 2004/C 084E/6 | E-0712/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Ökning av Portugals årliga sockerkvoter | 854 |
| 2004/C 084E/7 | P-0713/04 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Handläggning av riskbedömningsförfarandet för zink | 855 |
| 2004/C 084E/8 | P-0714/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Omvandling av ENEL:s kraftverk Valdaliga Nord i Civitavecchia | 856 |
| 2004/C 084E/9 | E-0719/04 från Ieke van den Burg till kommissionenÄmne: Utbildnings- och utvecklingsfonder inom ramen för Lissabonstrategin | 857 |
| 2004/C 084E/0 | E-0729/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Yrkesmässigt erkännande av ordningsmaktens anställda | 859 |
| 2004/C 084E/1 | E-0731/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Familjestöd och socialt stöd till ordningsmaktens personal | 860 |
| 2004/C 084E/2 | E-0732/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Dammbyggen i den internationella delen av floden Minho | 861 |
| 2004/C 084E/3 | E-0738/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Regioner som kommer att upphöra att utgöra mål 1-områden i strukturfonderna | 861 |
| 2004/C 084E/4 | E-0741/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Skattelättnader för sysselsättning | 862 |
| 2004/C 084E/5 | E-0743/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Meda-programmet och regioner | 863 |
| 2004/C 084E/6 | E-0745/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Förbättrad tillgång till riskkapitalfonder för små och medelstora företag | 864 |
| 2004/C 084E/7 | E-0746/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Reform av frukt- och grönsakssektorn | 865 |
| 2004/C 084E/8 | E-0748/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Samverkan mellan de europeiska finansieringsplanerna | 866 |
| 2004/C 084E/9 | E-0750/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Möjligheten att registrera kreditvärderingsinstitut som verkar i Europa | 867 |
| 2004/C 084E/0 | E-0751/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionens rationalisering av samordningen av medlemsstaternas ekonomiska politik | 868 |
| 2004/C 084E/1 | E-0752/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Bättre image för euron och Europeiska unionen i tredjeländer | 868 |
| 2004/C 084E/2 | E-0753/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Främja eurons internationella roll i samband med transaktioner mellan länderna i euroområdet och tredje länder | 869 |
| 2004/C 084E/3 | E-0754/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Införandet av en eventuell europeisk rättsram för hedgefonder | 870 |
| 2004/C 084E/4 | E-0755/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Statistik om det europeiska harmoniserade konsumentprisindexet | 871 |
| 2004/C 084E/5 | E-0757/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: En utökad roll för marknadens aktörer i samband med integrationen av de europeiska finansmarknaderna | 872 |
| 2004/C 084E/6 | E-0758/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Förlust av förtroende hos spararna till följd av den senaste tidens finansskandaler | 873 |
| 2004/C 084E/7 | E-0759/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: En allmän ram för att trygga stabiliteten på de europeiska finansmarknaderna | 874 |
| 2004/C 084E/8 | E-0761/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Europapass och försäljning av finansiella produkter i Europa | 874 |
| 2004/C 084E/9 | P-0767/04 från Brian Crowley till kommissionenÄmne: Handlingsplan eEurope 2005 | 875 |
| 2004/C 084E/0 | P-0771/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: La Breña II-dammen - kompensationsåtgärder | 876 |
| 2004/C 084E/1 | E-0780/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Förenade kungariket | 877 |
| 2004/C 084E/2 | E-0781/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Koncession för avledning av vatten i samband med liberaliseringen av elmarknaden | 878 |
| 2004/C 084E/3 | E-0782/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Särskilda skyddsbestämmelser i samband med liberaliseringen av elmarknaden | 879 |
| 2004/C 084E/4 | E-0785/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Utvisning av föräldrar till irländska medborgare/EU-medborgare | 880 |
| 2004/C 084E/5 | E-0791/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Angrepp på naturparken Ria Formosa (Natura 2000) | 881 |
| 2004/C 084E/6 | E-0807/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Trafikflygarcertifikat från en medlemsstat gäller inte i en annan medlemsstat eller efter att reglerna för ATPL-certifikat ändrats | 882 |
| 2004/C 084E/7 | E-0816/04 från Stefano Zappalà till kommissionenÄmne: Erkännande av examensbevis | 883 |
| 2004/C 084E/8 | E-0818/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Dumpning av slam i Ingensche Waarden | 884 |
| 2004/C 084E/9 | E-0819/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Europaskolan i Amsterdam | 886 |
| 2004/C 084E/0 | P-0825/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Kommissionens ifrågasättande av yttrandet från rådets rättstjänst | 886 |
| 2004/C 084E/1 | E-0829/04 från Mario Mauro till kommissionenÄmne: Resebyråkedja ägd av familjen Tanzi, inblandad i Parmalatkrashen | 888 |
| 2004/C 084E/2 | E-0831/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Installation av radaranläggning på Pico do Areeiro — miljökonsekvensstudie | 889 |
| 2004/C 084E/3 | E-0832/04 från Anne Ferreira, Ioannis Souladakis och Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Teckenspråkstolkar på teatrar och hörselskadad publik | 889 |
| 2004/C 084E/4 | E-0834/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Nio års fängelse för överlåtelse av 0,5 gram metadon i Ryssland | 890 |
| 2004/C 084E/5 | P-0842/04 från Daniela Raschhofer till kommissionenÄmne: Grunden för beräkningen av den ekonomiska tillväxten | 891 |
| 2004/C 084E/6 | P-0843/04 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Positivt uttalande från italienska regionen Friuli-Venezia Giulia till en sträckning för höghastighetståg mellan Ronchi södra-Trieste inom Korridor 5 | 892 |
| 2004/C 084E/7 | P-0844/04 från Ulpu Iivari till kommissionenÄmne: Varvsstöd i strid med EU-lagstiftning | 894 |
| 2004/C 084E/8 | P-0851/04 från Gianni Vattimo till kommissionenÄmne: Djurskydd | 895 |
| 2004/C 084E/9 | E-0855/04 från Jean-Maurice Dehousse till kommissionenÄmne: Säkerheten i Bryssel | 896 |
| 2004/C 084E/0 | E-0856/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Försvar av traditionell industri | 896 |
| 2004/C 084E/1 | E-0866/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd till den flamländska gemenskapen | 897 |
| 2004/C 084E/2 | E-0869/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Echo och Tjetjenien | 898 |
| 2004/C 084E/3 | E-0879/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Romano Prodi - nytt centerparti | 899 |
| 2004/C 084E/4 | E-0880/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1954/2003 | 900 |
| 2004/C 084E/5 | E-0886/04 från Piia-Noora Kauppi till kommissionenÄmne: Systemet med vägavgifter | 901 |
| 2004/C 084E/6 | E-0888/04 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Slakterier i Grekland | 901 |
| 2004/C 084E/7 | E-0890/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Behörighet att meddela undervisning för flygarexamen | 902 |
| 2004/C 084E/8 | E-0891/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Nedläggningen av Valeos fabrik i Portugal | 903 |
| 2004/C 084E/9 | E-0893/04 från Werner Langen till kommissionenÄmne: Kostnader vid gränsöverskridande överföringar | 904 |
| 2004/C 084E/00 | P-0895/04 från Jan Andersson till kommissionenÄmne: Med anledning av tvisten rörande avgifter i Helsingborgs hamn | 905 |
| 2004/C 084E/01 | E-0897/04 från Monica Frassoni, Caroline Lucas, Jean Lambert, Patricia McKenna, Giorgio Celli, Kathalijne Buitenweg, Pasqualina Napoletano, Marco Cappato, Giovanni Procacci och Chris Davies till kommissionenÄmne: Felaktigt genomförande i Italien av rådets direktiv 1999/74/EG och 2002/4/EG om skyddet av värphöns. | 906 |
| 2004/C 084E/02 | E-0898/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Israeler som offentligen ger till känna att de får samvetskval av att palestinska territorier ockuperas sätts i fängelse, upprepade gånger och för långa perioder | 907 |
| 2004/C 084E/03 | P-0903/04 från Ingo Friedrich till kommissionenÄmne: Stopp för Europeiska dokumentationscentrens gratisprenumeration på Europeiska unionens officiella tidning EUT (den tryckta upplagan) | 908 |
| 2004/C 084E/04 | E-0906/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Lönetillägg (threshold) för brittiska lärare vid Europaskolor | 909 |
| 2004/C 084E/05 | E-0907/04 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Skydd av optometristyrket | 910 |
| 2004/C 084E/06 | E-0909/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: To serve and protect- nederländska järnvägen | 911 |
| 2004/C 084E/07 | E-0910/04 från Ingo Friedrich till kommissionenÄmne: Stöd till oliver, marknadsordningen för oliver | 911 |
| 2004/C 084E/08 | E-0912/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Direktiv 2001/83/EG och kravet på blindskrift | 912 |
| 2004/C 084E/09 | E-0915/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Direktiv 2001/83/EG och gränsfallsprodukter | 913 |
| 2004/C 084E/10 | E-0923/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: System för handel med utsläppsrätter för växthusgaser | 914 |
| 2004/C 084E/11 | E-0925/04 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Medicinsk behandling av personer med blödarsjuka | 914 |
| 2004/C 084E/12 | E-0926/04 från Claude Turmes till kommissionenÄmne: Hälsa och säkerhet i Europeiska unionens institutioner | 915 |
| 2004/C 084E/13 | E-0927/04 från Claude Turmes till kommissionenÄmne: Tillämpning av prototyp vid Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer | 916 |
| 2004/C 084E/14 | E-0931/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Standarder för bärbar utrustning för flytande syre | 918 |
| 2004/C 084E/15 | E-0932/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Fiskets bidrag till EU:s ekonomi | 919 |
| 2004/C 084E/16 | P-0936/04 från Jens-Peter Bonde till kommissionenÄmne: Ekonomiskt EU-stöd för positiv publicitet | 919 |
| 2004/C 084E/17 | E-0944/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Löstagbara smådelar i livsmedelsprodukter | 920 |
| 2004/C 084E/18 | E-0951/04 från Angelika Niebler till kommissionenÄmne: Tolkningskommentarer avseende införandet i nationell lagstiftning av direktiven om elektricitets- och gasmarknaderna i Europeiska unionen | 921 |
| 2004/C 084E/19 | E-0952/04 från Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Förfarandet i enlighet med artikel 24 i gemenskapsförordning (EEG) nr 4253/88 | 922 |
| 2004/C 084E/20 | E-0953/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Diskriminering i Rumänien | 923 |
| 2004/C 084E/21 | E-0960/04 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Språkdiskriminering vid rekrytering till de europeiska institutionerna | 924 |
| 2004/C 084E/22 | E-0962/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Ökande risker för folkhälsan och miljön till följd av ökande utsläpp av fina sotpartiklar från bilmotorer | 925 |
| 2004/C 084E/23 | E-0963/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Euro-4-normerna skapar begränsningar för installerandet av filter mot utsläpp av fina sotpartiklar från bilmotorer | 925 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0962/04 och E-0963/04 |
| 2004/C 084E/24 | E-0968/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Standard för elektromagnetisk kompatibilitet | 927 |
| 2004/C 084E/25 | P-1001/04 från Ulla Sandbæk till kommissionenÄmne: Kritisk dialog med det styrande iranska prästerskapet om minoriteter | 928 |
| 2004/C 084E/26 | E-1011/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Den mycket allvarliga situationen för de mänskliga rättigheterna i Vietnam och Laos | 929 |
| 2004/C 084E/27 | E-1020/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Nödsituation på marknaden för järnmetaller | 929 |
| 2004/C 084E/28 | E-1024/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Olympic Airways | 930 |
| 2004/C 084E/29 | P-1026/04 från Joachim Wuermeling till kommissionenÄmne: Mätning av axelvikt hos lastbilar vid gränsen mellan Tyskland och Tjeckien | 931 |
| 2004/C 084E/30 | E-1033/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Till försvar för offentliga lån på portugisiska bibliotek | 932 |
| 2004/C 084E/31 | E-1034/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Regelbrott i samband med uttagningsprov som anordnas av Europeiska kommissionen | 933 |
| 2004/C 084E/32 | P-1041/04 från W. G. van Velzen till kommissionenÄmne: Nummerportabilitet inom mobiltelefoni | 934 |
| 2004/C 084E/33 | E-1042/04 från Roger Helmer och Charles Tannock till kommissionenÄmne: Pensioner: diskriminering av privata pensioner | 935 |
| 2004/C 084E/34 | E-1057/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Konsekvenser för gemenskapens textilsektor av vissa av Kinas affärsmetoder | 936 |
| 2004/C 084E/35 | P-1062/04 från Christine De Veyrac till kommissionenÄmne: EU-utvidgningens ekonomiska och migrationsrelaterade konsekvenser | 937 |
| 2004/C 084E/36 | P-1063/04 från Marie-Françoise Duthu till kommissionenÄmne: Konflikten mellan Ryssland och Tjetjenien — medling från Europeiska unionens sida mellan Vladimir Putin och Aslan Maschadov | 938 |
| 2004/C 084E/37 | E-1072/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Traditionellt firande av den första julkrubban med levande figurer i Greccio | 939 |
| 2004/C 084E/38 | P-1082/04 från Adeline Hazan till kommissionenÄmne: Nederländerna beslutar att utvisa över 26000 personer som nekats asyl | 940 |
| 2004/C 084E/39 | P-1084/04 från Richard Howitt till kommissionenÄmne: Eventuell överträdelse av direktivet om europeiska företagsråd beträffande varslade uppsägningar vid FLS Aerospace | 941 |
| 2004/C 084E/40 | P-1088/04 från Arlene McCarthy till kommissionenÄmne: Eventuell överträdelse av direktivet om ett europeiskt företagsråd i samband med uppsägningar vid FLS Aerospace | 941 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1084/04 och P-1088/04 |
| 2004/C 084E/41 | P-1085/04 från Paul Lannoye till kommissionenÄmne: Utvärdering av växtskyddsmedel inom ramen för direktiv 91/414/EEG | 942 |
| 2004/C 084E/42 | P-1087/04 från Kyösti Virrankoski till kommissionenÄmne: Oklarheter med nätverket Natura 2000 i Finland | 944 |
| 2004/C 084E/43 | P-1093/04 från Armin Laschet till kommissionenÄmne: Den tyska fotbollsklubben TSV Alemannia Aachens internationella matcher vid stadion i Kerkrade, Nederländerna | 944 |
| 2004/C 084E/44 | P-1106/04 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Vaccin mot bluetongue | 945 |
| 2004/C 084E/45 | P-1107/04 från Dirk Sterckx till kommissionenÄmne: Tungrodd administration av ansökningar om stöd | 946 |
| 2004/C 084E/46 | P-1108/04 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Borrningar efter gas i Waddenzee | 947 |
| 2004/C 084E/47 | E-1109/04 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Begränsning av möjligheter att göra avdrag i beskattningen i samband med utlandsinkomster | 948 |
| 2004/C 084E/48 | E-1115/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Genomförandet på Irland av direktivet om diskriminering på arbetsplatsen | 949 |
| 2004/C 084E/49 | P-1116/04 från Uma Aaltonen till kommissionenÄmne: Sexualupplysning för barn och ungdomar i en union på väg att utvidga sig | 950 |
| 2004/C 084E/50 | P-1127/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Gasborrning som kan innebära ett stort hot mot Vadehavet | 951 |
| 2004/C 084E/51 | E-1136/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Antalet röstberättigade i valen till Europaparlamentet i Nordirland begränsas med 16,5 procent till följd av omständlig årlig individuell registrering för väljarnas del | 952 |
| 2004/C 084E/52 | P-1151/04 från Elizabeth Lynne till kommissionenÄmne: Medicinsk behandling utomlands | 952 |
| 2004/C 084E/53 | P-1167/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Förordning nr 1954/2003: fiskeverksamhet i Azorernas exklusiva ekonomiska zon | 953 |
| 2004/C 084E/54 | P-1170/04 från Manuel dos Santos till kommissionenÄmne: Bygget av Amoreiras-tunneln i Lissabon | 955 |
| 2004/C 084E/55 | P-1203/04 från Gianfranco Dell’Alba till kommissionenÄmne: Misstänkta oegentligheter i förvaltningen av Europeiska utvecklingsfondens medel avsedda för projekt 8.ACP.PNG.003 | 956 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

EUROPAPARLAMENTET

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 1)

2004/C 084E/1

P-0021/03 från Vitaliano Gemelli till kommissionenÄmne: Utnämning av personer i ledande ställning inom kommissionen: läkarmottagningen

1

2004/C 084E/2

E-0335/03 från Maria Sanders-ten Holte till kommissionenÄmne: En ny generation av legosoldater

2

2004/C 084E/3

E-0561/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Hamadi Jebalis hungerstrejk

3

2004/C 084E/4

E-0646/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Förtalskampanj mot Mohammed Charfi

3

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0561/03 och E-0646/03

2004/C 084E/5

E-0620/03 från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm till kommissionenÄmne: Etableringsfrihet och erhållande av tillstånd att genomföra provning av motorfordon i Tyskland (kompletterande svar)

4

2004/C 084E/6

P-0759/03 från Vitaliano Gemelli till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionens hälsovård

5

2004/C 084E/7

E-0844/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Avtal med företagskonsulter (kompletterande svar)

6

2004/C 084E/8

E-1350/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Gränsöverskridande investeringar

8

2004/C 084E/9

P-1595/03 från Helena Torres Marques till kommissionenÄmne: Gränsöverskridande betalningar i euro (kompletterande svar)

9

2004/C 084E/0

E-1728/03 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Kampen mot utnyttjande av människor och sexuellt missbruk av barn

10

2004/C 084E/1

E-1940/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Befrielse från stämpelavgift

12

2004/C 084E/2

E-1941/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Befrielse från stämpelavgift

12

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1940/03 och E-1941/03

2004/C 084E/3

P-1974/03 från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou till kommissionenÄmne: Integrering av jordbävningsdrabbade i Attika

13

2004/C 084E/4

P-2103/03 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Gränsöverskridande investeringar

14

2004/C 084E/5

E-2141/03 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Tyska vägtullar

14

2004/C 084E/6

P-2243/03 från Christoph Konrad till kommissionenÄmne: Konkurrenssnedvridningar på grund av tyska lastbilsavgifter

15

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2141/03 och P-2243/03

2004/C 084E/7

E-2195/03 från Michael Cashman till rådetÄmne: Varumärkesförfalskning och piratkopiering

15

2004/C 084E/8

E-2210/03 från Claude Moraes till rådetÄmne: Framsteg i Thessaloniki i fråga om asylfrågor

16

2004/C 084E/9

E-2258/03 från Erik Meijer till rådetÄmne: Nya flyktingar hålls borta från EU:s territorium genom att mottagningsläger byggs i blivande medlemsstater eller på större avstånd

16

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2210/03 och E-2258/03

2004/C 084E/0

P-2302/03 från Miguel Martínez Martínez till rådetÄmne: Mordet på en ung hjälparbetare, Ana Isabel Sánchez Torralba, i Ekvatorialguinea

17

2004/C 084E/1

P-2373/03 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Granskning av den gemensamma marknaden för tobak

18

2004/C 084E/2

E-2419/03 från Lucio Manisco till rådetÄmne: Al Sahri deporterad av Italien och avrättad i Syrien

20

2004/C 084E/3

E-2433/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Kvot för sockerproduktion i den autonoma regionen Azorerna

21

2004/C 084E/4

E-2434/03 från Ilda Figueiredo till rådetÄmne: Påföljder för portugisiska jordbrukare

22

2004/C 084E/5

E-2444/03 från Proinsias De Rossa till rådetÄmne: Förenta staternas marinbas i Guantánamo Bay

23

2004/C 084E/6

E-2449/03 från Georges Berthu till kommissionenÄmne: Bevarande av häckar

24

2004/C 084E/7

E-2455/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Eurostat: Granskningar av betalningsflödena och effektivitetsrevisioner som kompletterande åtgärder i klarläggande syfte och till förebyggande av upprepningar

24

2004/C 084E/8

E-2477/03 från Miet Smet till rådetÄmne: Kvinnors rättigheter i Afghanistan

26

2004/C 084E/9

E-2482/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till rådetÄmne: Förebyggande av risker för skogsbränder: förordning (EEG) nr 2158/92

27

2004/C 084E/0

E-2498/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Investeringar

28

2004/C 084E/1

E-2515/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Yttrandet för övervakningskommittén för OLAF angående Eurostat-arbetsgruppen

28

2004/C 084E/2

E-2516/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Eurostat-arbetsgruppen och OLAF:s oberoende

29

2004/C 084E/3

P-2530/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Eurostatarbetsgruppen

29

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2515/03, E-2516/03 och P-2530/03

2004/C 084E/4

E-2562/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Förenlighet mellan den sudanesiska totalitära regimens våldshandlingar och det avtal som Europeiska unionen ingått med Sudan

31

2004/C 084E/5

P-2609/03 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Produkter för vilka bidragen är direkt kopplade till avkastningen per hektar

32

2004/C 084E/6

E-2624/03 från Michel-Ange Scarbonchi till rådetÄmne: Inrättande av en europeisk räddningstjänstenhet

32

2004/C 084E/7

E-2665/03 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Finansiering av europeiskt medborgarskap

34

2004/C 084E/8

E-2680/03 från Olivier Dupuis till rådetÄmne: Tillfälligt FN-styre i Tjetjenien

35

2004/C 084E/9

E-2735/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Kostnaderna för att använda Microsofts program

36

2004/C 084E/0

E-2760/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Skyddad ursprungsbeteckning för Mexillón de Galicia

36

2004/C 084E/1

E-2764/03 från Mihail Papayannakis till rådetÄmne: Nationellt turkiskt fastighetsregister och egendom på Imvros

37

2004/C 084E/2

E-2778/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Kriterier för hur tjänstemän med ställning som särskild rådgivare kommer och går och blir oanträffbara

38

2004/C 084E/3

E-2808/03 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Risker med hormonbehandling

39

2004/C 084E/4

E-2902/03 från Miet Smet till rådetÄmne: Hävning av samarbetsavtal och uppskjutet undertecknande av samarbetsavtal

40

2004/C 084E/5

E-2942/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Fleråriga utvecklingsprogram (FUP) — Minskning av gemenskapsflottans storlek

41

2004/C 084E/6

E-2945/03 från Dana Scallon till rådetÄmne: Ett särskilt program för forskning

42

2004/C 084E/7

E-2952/03 från Maurizio Turco och Marco Cappato till rådetÄmne: Dödsstraff genom stening i Nigeria

43

2004/C 084E/8

E-3014/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Den europeiska bilförsäkringsmarknaden

43

2004/C 084E/9

E-3015/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Ansvarsförsäkringen för motorfordon och den nya trafikförordningen

44

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3014/03 och E-3015/03

2004/C 084E/0

P-3036/03 från Niall Andrews till rådetÄmne: Kampen mot hungersnöden i världen

44

2004/C 084E/1

E-3041/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Grekiska ambulanser med allvarliga brister (kompletterande svar)

45

2004/C 084E/2

E-3050/03 från Koenraad Dillen till rådetÄmne: Turkiet dömd inför Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna

47

2004/C 084E/3

P-3053/03 från María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Hiv/aids i Kina

48

2004/C 084E/4

E-3060/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kostnaderna för Turkiets eventuella EU-anslutning

48

2004/C 084E/5

E-3064/03 frånBernd Lange och Wilhelm Piecyk till kommissionenÄmne: Avgasutsläpp från fordon utanför provcykeln

49

2004/C 084E/6

E-3104/03 från Marianne Eriksson, Piia-Noora Kauppi och Joke Swiebel till rådetÄmne: Finansiering av Equal-projekt och temaområdet diskriminering på grund av sexuell läggning

49

2004/C 084E/7

E-3115/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten, sprider falska vetenskapliga påståenden om hur effektiva kondomer är i kampen mot aids

50

2004/C 084E/8

E-3116/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Illegal import av textilprodukter från Kina

52

2004/C 084E/9

E-3121/03 från Nelly Maes till rådetÄmne: Sänkt moms på ljudinspelningar

53

2004/C 084E/0

E-3127/03 från Jean Lambert till kommissionenÄmne: Bankkonton och fri rörlighet

53

2004/C 084E/1

E-3146/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Kulturkryssningar Schweiz-Adriatiska havet

54

2004/C 084E/2

E-3191/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Misstänkt överträdelse av gemenskapens bestämmelser på bolagsrättens område från Telecom Italias sida i samband med affären Telekom Serbia

55

2004/C 084E/3

E-3214/03 från Jillian Evans till kommissionenÄmne: Nordkoreanska flyktingar

57

2004/C 084E/4

P-3333/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Nordkoreanska flyktingar i Kina

57

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3214/03 och P-3333/03

2004/C 084E/5

E-3234/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Export av lottsedlar från ett land till ett annat

58

2004/C 084E/6

E-3359/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Bifångst vid räkfiske

59

2004/C 084E/7

E-3387/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Höjda försäkringspremier för fordon och uppgiftskällor

60

2004/C 084E/8

E-3448/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Stenbrott i skyddsområde

62

2004/C 084E/9

E-3491/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Förslag till samlat stöd i reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja

63

2004/C 084E/0

E-3504/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Uppgifter om hur mycket pengar Rheinland-Pfalz fått i stöd från EU från och med januari 1997 till och med december 2002 (kompletterande svar)

65

2004/C 084E/1

E-3524/03 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Ekopunktsystemet i Österrike

65

2004/C 084E/2

P-3539/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Vindkraftverk i särskilda skyddade områden i EU

66

2004/C 084E/3

P-3563/03 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Transportprotokollet till Alpkonventionen

67

2004/C 084E/4

P-3594/03 frånWolfgang Kreissl-Dörfler till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel samt försäljning av noniprodukter i EU

68

2004/C 084E/5

E-3597/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Anbudsförfaranden för utvecklingsbistånd och humanitärt bistånd

70

2004/C 084E/6

E-3599/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Internet mot betalning

71

2004/C 084E/7

P-3619/03 från Miquel Mayol i Raynal till kommissionenÄmne: Utbyggnad av flygplatsen Son Sant Joan i Palma de Mallorca (Balearerna)

72

2004/C 084E/8

E-3628/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Höghastighetståg mellan Galicien och Portugal inom det europeiska tillväxtinitiativet

73

2004/C 084E/9

E-3629/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Möjlighet att resa med höghastighetståg från Galicien till övriga Spanien och till den franska gränsen

74

2004/C 084E/0

E-3643/03 från Salvador Jové Peres till kommissionenÄmne: Reform av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja

75

2004/C 084E/1

P-3653/03 från Jean-Louis Bernié till kommissionenÄmne: Tolkningshandbok till fågeldirektivet

76

2004/C 084E/2

E-3655/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Förfalskning av eurosedlar och -mynt

77

2004/C 084E/3

E-3668/03 från María Sornosa Martínez och María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Konsekvenser för flora och fauna till följd av utbyggnaden av hamnen i Altea

78

2004/C 084E/4

E-3669/03 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Apfarm i Camarles

79

2004/C 084E/5

E-3673/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd till det multinationella företaget Gerry Weber

80

2004/C 084E/6

E-3677/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Prato

81

2004/C 084E/7

E-3678/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Terni

82

2004/C 084E/8

E-3679/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Pesaro

82

2004/C 084E/9

E-3680/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Firenze

82

2004/C 084E/0

E-3681/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Pisa

83

2004/C 084E/1

E-3682/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Ancona

83

2004/C 084E/2

E-3683/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Carrara

83

2004/C 084E/3

E-3684/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Livorno

84

2004/C 084E/4

E-3685/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Macerata

84

2004/C 084E/5

E-3686/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Massa

84

2004/C 084E/6

E-3687/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Pistoia

85

2004/C 084E/7

E-3688/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Perugia

85

2004/C 084E/8

E-3689/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Siena

85

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3677/03, E-3678/03, E-3679/03, E-3680/03, E-3681/03, E-3682/03, E-3683/03, E-3684/03, E-3685/03, E-3686/03, E-3687/03, E-3688/03 och E-3689/03

2004/C 084E/9

E-3704/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Terni

86

2004/C 084E/0

E-3705/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Ancona

87

2004/C 084E/1

E-3706/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Carrara

87

2004/C 084E/2

E-3707/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Florens

87

2004/C 084E/3

E-3708/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Livorno

88

2004/C 084E/4

E-3709/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Macerata

88

2004/C 084E/5

E-3710/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Massa

88

2004/C 084E/6

E-3711/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Perugia

89

2004/C 084E/7

E-3712/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Pesaro

89

2004/C 084E/8

E-3713/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Pisa

89

2004/C 084E/9

E-3714/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Prato

90

2004/C 084E/0

E-3715/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Siena

90

2004/C 084E/1

E-3716/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Pistoia

90

2004/C 084E/2

E-3717/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Massa

91

2004/C 084E/3

E-3721/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Carrara

91

2004/C 084E/4

E-3722/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Florens

91

2004/C 084E/5

E-3723/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Livorno

92

2004/C 084E/6

E-3724/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Macerata

92

2004/C 084E/7

E-3725/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Ancona

92

2004/C 084E/8

E-3726/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Pesaro

93

2004/C 084E/9

E-3727/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Pisa

93

2004/C 084E/0

E-3728/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Pistoia

93

2004/C 084E/1

E-3729/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Prato

94

2004/C 084E/2

E-3730/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Siena

94

2004/C 084E/3

E-3731/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Terni

94

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3704/03, E-3705/03, E-3706/03, E-3707/03, E-3708/03, E-3709/03, E-3710/03, E-3711/03, E-3712/03, E-3713/03, E-3714/03, E-3715/03, E-3716/03, E-3717/03, E-3721/03, E-3722/03, E-3723/03, E-3724/03, E-3725/03, E-3726/03, E-3727/03, E-3728/03, E-3729/03, E-3730/03 och E-3731/03

2004/C 084E/4

E-3719/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Riskbedömning för zink

95

2004/C 084E/5

E-3778/03 från Jürgen Zimmerling till kommissionenÄmne: Skydd för rätten till privatliv

96

2004/C 084E/6

E-3779/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Ternis utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

97

2004/C 084E/7

E-3780/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Carraras utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

97

2004/C 084E/8

E-3781/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Florens utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

97

2004/C 084E/9

E-3782/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Livornos utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

98

2004/C 084E/0

E-3783/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Maceratas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

98

2004/C 084E/1

E-3784/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Massas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

98

2004/C 084E/2

E-3785/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Perugias utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

99

2004/C 084E/3

E-3786/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pesaros utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

99

2004/C 084E/4

E-3787/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pisas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

99

2004/C 084E/5

E-3788/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pistoias utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

100

2004/C 084E/6

E-3789/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pratos utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

100

2004/C 084E/7

E-3790/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Sienas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

100

2004/C 084E/8

E-3791/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Uppdatering av situationen beträffande kommunen Anconas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

101

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3779/03, E-3780/03, E-3781/03, E-3782/03, E-3783/03, E-3784/03, E-3785/03, E-3786/03, E-3787/03, E-3788/03, E-3789/03, E-3790/03 och E-3791/03

2004/C 084E/9

E-3817/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Vägtullar vid Via Attika i Aten

101

2004/C 084E/0

E-3822/03 från Miquel Mayol i Raynal till kommissionenÄmne: Betydande negativa effekter på livsmiljöer och arter av gemenskapsintresse på Mallorca

102

2004/C 084E/1

E-3828/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Skeppsvarvet Izar de Fene i Galicien och möjligheten att återfå tillstånd att bygga handelsfartyg

104

2004/C 084E/2

P-3831/03 från André Brie till kommissionenÄmne: Pågående förhandlingar mellan EU och Förenta staterna om Galileosystemets användbarhet

105

2004/C 084E/3

E-3842/03 från Marco Pannella, Maurizio Turco, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Kränkningar av demokratin i Mauritanien

106

2004/C 084E/4

P-3865/03 från Marie Isler Béguin till kommissionenÄmne: Sektoriell generalplan för Balearerna

107

2004/C 084E/5

E-3869/03 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Konsekvenser av vissa urbaniseringsprojekt för skyddsområdet ES 5223037

108

2004/C 084E/6

E-3887/03 från Ria Oomen-Ruijten till kommissionenÄmne: Kamp mot legionärssjukan

109

2004/C 084E/7

E-3895/03 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Målkonflikter mellan ramdirektivet om vatten, direktivet om förnybara energikällor, direktivet om handel med utsläppsrätter och målen för försörjningssäkerhet till exempel i Österrike

110

2004/C 084E/8

E-3898/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Utterstammen ökar i Förenade kungariket

111

2004/C 084E/9

E-3904/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Europeisk satellitbyrå - Galileoprogrammet

112

2004/C 084E/0

E-3906/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Den gemensamma valutan och höga levnadskostnader

114

2004/C 084E/1

P-3909/03 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Ramdirektivet

115

2004/C 084E/2

E-3912/03 från Ole Krarup till kommissionenÄmne: Utvinning av olja i Nordsjön

117

2004/C 084E/3

E-3928/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skogar och byggkooperativ i Grekland

117

2004/C 084E/4

P-3930/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Bibehållande av privilegier för banken Agrotiki Trapeza i Grekland

118

2004/C 084E/5

P-3931/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Återuppbyggnad av områden som förstördes av skogsbränderna sommaren 2003 (kompletterande svar)

119

2004/C 084E/6

E-3934/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Amerikanska viseringsbestämmelser som leder till att européer som är fast bosatta och har fast arbete i Förenta staterna inte kan återvända dit

120

2004/C 084E/7

E-3939/03 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Förare av fordon för sophämtning och halkbekämpning bryter mot bestämmelserna om kör- och vilotid i samband med statliga uppdrag

121

2004/C 084E/8

E-3952/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Normer för nedläggning av gasledningar

122

2004/C 084E/9

E-3963/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Geroi Sevastopolya - sjösäkerhet

122

2004/C 084E/0

E-3969/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Förundersökning av åklagarmyndigheten i Catania rörande ett bedrägeri omfattande 5 miljoner euro till skada för Europeiska unionen

124

2004/C 084E/1

E-3983/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Slutförande av det multiregionala operativa programmet vattenresurser som avser mål 1-regioner i Italien inom gemenskapsstödramen för 1994-1999

125

2004/C 084E/2

E-3985/03 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Leverans av virke avsett för renovering av kommissionens fastigheter

126

2004/C 084E/3

E-3986/03 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Depåer för radioaktivt avfall på Sicilien

127

2004/C 084E/4

E-3987/03 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Galileo-programmet

127

2004/C 084E/5

P-3990/03 från Diana Wallis till kommissionenÄmne: Att posta och leverera anbudshandlingar

128

2004/C 084E/6

P-4002/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Kränkning av den personliga integriteten vid internationellt toppmöte om informationssamhället

129

2004/C 084E/7

E-4006/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Uppehållstillstånd och svårigheten att erhålla ett sådant

130

2004/C 084E/8

E-4015/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Förgiftad mark

131

2004/C 084E/9

E-4021/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Forskningsstöd till Portugal

132

2004/C 084E/0

E-4026/03 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Direktivet om ädelmetaller

133

2004/C 084E/1

E-4028/03 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Medborgarnas åsikt om euron

133

2004/C 084E/2

E-4029/03 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Växlingskursen mellan euron och dollarn

134

2004/C 084E/3

E-4032/03 från Geoffrey Van Orden till kommissionenÄmne: Förenade kungarikets bidrag till EU:s budget

135

2004/C 084E/4

E-4033/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Censur av ordet kondom i kommissionens officiella pressmeddelande inför världsaidsdagen på uppmaning av kommissionens ordförande Prodis kansli

135

2004/C 084E/5

P-4034/03 från Kyösti Virrankoski till kommissionenÄmne: Skydd av människor och boskap mot vargar och björnar

136

2004/C 084E/6

E-4036/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel, Noni-produkter

137

2004/C 084E/7

E-4037/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Hälsovårdsreformen och naturläkemedel i Tyskland

139

2004/C 084E/8

E-4057/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Transeuropeiska telekommunikationsnät

139

2004/C 084E/9

E-4061/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Flygplansbuller på Eleutheros Venizelos-flygplatsen

141

2004/C 084E/0

E-4067/03 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Samfinansiering av vattenledningen Júcar-Vinalopó och miljövillkor

142

2004/C 084E/1

E-4070/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Kostnader för stadgan, konstitutionen och konventen

143

2004/C 084E/2

P-0074/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Europeiska konventet

144

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-4070/03 och P-0074/04

2004/C 084E/3

E-4075/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Kontrakt för läkare som arbetar vid DEI

145

2004/C 084E/4

E-4085/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Praktiska problem med tillämpningen av direktiv 1999/44/EG

145

2004/C 084E/5

E-0009/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Nederländernas export av detektorer som varnar för hastighetskontroller skyddas genom att dessa apparater undantas från ett inhemskt förbud

147

2004/C 084E/6

E-0010/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: EU tillämpar en lägre nivå i fråga om skydd mot BSE på nötkött från Amerika än på nötkött från Japan, Ryssland och andra stater

148

2004/C 084E/7

E-0017/04 frånBartho Pronk till kommissionenÄmne: Anpassning av direktiv 92/58/EEG om varselmärkning och signaler för hälsa och säkerhet

150

2004/C 084E/8

P-0019/04 från Juan Ferrández Lezaun till kommissionenÄmne: Vattenöverföring mellan Júcarfloden och Vinalopófloden

151

2004/C 084E/9

E-0020/04 från Fiorella Ghilardotti, Massimo Carraro och Giovanni Fava till kommissionenÄmne: Bron över sundet

151

2004/C 084E/0

E-0021/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Skyndsamt antagande av ett direktiv om säkerhet på flygplan via stränga och enhetliga kontroller

153

2004/C 084E/1

P-0038/04 från Juan Izquierdo Collado till kommissionenÄmne: Illegal import av delfiner

153

2004/C 084E/2

E-0042/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Återtagna strukturfondsanslag till Skottland

154

2004/C 084E/3

E-0062/04 från Giorgio Calò och Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Diskriminering av doktorander från gemenskapen i Tyskland

156

2004/C 084E/4

E-0070/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Installation av en förkromningsfabrik i Tabaçô, Arcos de Valdevez

157

2004/C 084E/5

P-0075/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Kontroll av flygsäkerheten

157

2004/C 084E/6

E-0078/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Schengens informationssystem och saknade personer

158

2004/C 084E/7

E-0082/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktivet om kliniska prövningar

159

2004/C 084E/8

P-0084/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Förbud mot transport av olja i enkelskrovfartyg och mot segling under bekvämlighetsflagg.

160

2004/C 084E/9

E-0088/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Nederländska sjukförsäkringsgivare tar ut avsevärt högre premier av försäkringstagare i grannländerna, för att på så sätt kompensera underskott i Förenta staterna

161

2004/C 084E/0

E-0098/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Utlämningen av Sok Yoeun

162

2004/C 084E/1

E-0100/04 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Språken på webbplatsen Europa

163

2004/C 084E/2

E-0122/04 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Den europeiska proffsfotbollens skulder

164

2004/C 084E/3

E-0128/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Åldersgräns för rekrytering av redan anställda med fleråriga visstidskontrakt inom den offentliga förvaltningen i Grekland

165

2004/C 084E/4

E-0138/04 från Kathalijne Buitenweg till kommissionenÄmne: Användning av passageraruppgifter för test av CAPPS II

166

2004/C 084E/5

E-0139/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Ekonomiskt stöd till att lägga en fiberoptikkabel under vattnet till öarna Flores och Corvo

167

2004/C 084E/6

E-0151/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Brist på enheter för intensivvård i Grekland (kompletterande svar)

168

2004/C 084E/7

P-0159/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Kvinnor åtalade för olaglig abort i Portugal

169

2004/C 084E/8

P-0160/04 från Uma Aaltonen till kommissionenÄmne: EU-institutionernas användning av hundar som är utbildade i att söka sprängämnen

169

2004/C 084E/9

E-0179/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Nationella migrationsprojekt

170

2004/C 084E/0

E-0180/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Genomförandet av direktiv 2000/78 i Grekland

171

2004/C 084E/1

P-0192/04 från Philip Bradbourn till kommissionenÄmne: Återbetalningar enligt N+2-regeln

172

2004/C 084E/2

E-0195/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Tillgång till medicinsk behandling i medlemsstaterna

172

2004/C 084E/3

E-0196/04 frånWard Beysen till kommissionenÄmne: Direktivet om arbetsvillkor för personal som hyrs ut av bemanningsföretag

173

2004/C 084E/4

E-0197/04 frånWard Beysen till kommissionenÄmne: Att utnyttja statliga medel för att sänka elpriserna för industrikunder

174

2004/C 084E/5

E-0200/04 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Bobprogrammet och trafikolyckor

175

2004/C 084E/6

E-0219/04 från Dominique Souchet till kommissionenÄmne: Maltas anslutning och maritim säkerhet

176

2004/C 084E/7

E-0225/04 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Livsmedelssäkerheten och utvecklingsländerna

177

2004/C 084E/8

E-0238/04 från Joachim Wuermeling till kommissionenÄmne: Genomförande av direktivet om linbaneanläggningar och deras säkerhet

178

2004/C 084E/9

E-0242/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Det aktuella läget för sjukdomen Parkinson

179

2004/C 084E/0

P-0244/04 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Spaniens nationella vattenplan - kostnader och pris på vatten

180

2004/C 084E/1

P-0245/04 från Elly Plooij-van Gorsel till kommissionenÄmne: Bedömningsrapporter i anslutning till beslut i OPTA

181

2004/C 084E/2

E-0250/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Pensionsålder för fotbollsdomare

182

2004/C 084E/3

E-0251/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Etiketter på bröd

183

2004/C 084E/4

P-0256/04 från María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Förslagsinfordran VP/2002/6 till gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005)

184

2004/C 084E/5

E-0257/04 från María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Förslagsinfordran VP/2002/6 till gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005)

185

2004/C 084E/6

E-0258/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Kambodja: mord på oppositionsledare

186

2004/C 084E/7

E-0260/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Bluetongue, skydd av djuruppfödarna i Latium

186

2004/C 084E/8

E-0261/04 frånBaroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Spanskt förbud mot motorcyklar som drar släpvagn/påhängsvagn

188

2004/C 084E/9

E-0262/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Avloppsreningsverk

189

2004/C 084E/0

P-0263/04 från Matti Wuori till kommissionenÄmne: Säkerheten vid kärnkraftverket Sosnovyi Bor

189

2004/C 084E/1

E-0269/04 frånBrice Hortefeux till kommissionenÄmne: Konsumtionskrediter

190

2004/C 084E/2

E-0278/04 från Elly Plooij-van Gorsel till kommissionenÄmne: Problem vid förhandlingar om avtal i samband med sjätte ramprogrammet

191

2004/C 084E/3

P-0281/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Wärtsilä och italienskt statligt stöd

192

2004/C 084E/4

E-0287/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Oriktig märkning av sälolja inom EU

193

2004/C 084E/5

P-0294/04 från Herman Vermeer till kommissionenÄmne: Genomskinlig avgiftsstruktur inom det centraleuropeiska pipelinesystemet

194

2004/C 084E/6

E-0295/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Åldersdiskriminering vid tillhandahållande av varor och tjänster

194

2004/C 084E/7

E-0299/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Priserna på CD-skivor inom EU

195

2004/C 084E/8

P-0303/04 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Bokning av biljetter för resa i annat land

196

2004/C 084E/9

P-0304/04 från Pietro-Paolo Mennea till kommissionenÄmne: Kriminalvård

196

2004/C 084E/0

E-0315/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Språkprogram för minoritetsspråk

197

2004/C 084E/1

E-0316/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Europeisk volontär- och solidaritetstjänst

198

2004/C 084E/2

E-0317/04 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Biprodukter av svin

199

2004/C 084E/3

P-0338/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Livsmedelssäkerhet

199

2004/C 084E/4

P-0340/04 frånBenedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Den italienska lagen nr 69 av den 3 februari 1963 och den fria rörligheten för arbetstagare inom EG

200

2004/C 084E/5

P-0342/04 från Dirk Sterckx till kommissionenÄmne: Begränsad avreglering av järnvägsmarknaden i Belgien

201

2004/C 084E/6

P-0359/04 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Bristen på normer inom hälsovården försvårar arbetstagarnas och medborgarnas fria rörlighet

202

2004/C 084E/7

E-0366/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Konsumenträttigheter i Irland inom EU-lagstiftningen

203

2004/C 084E/8

E-0370/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Utvidgning av arbetstidsdirektivet för att täcka sektorer och verksamheter som inte omfattas av det direktivet

204

2004/C 084E/9

P-0376/04 från Luciana Sbarbati till kommissionenÄmne: Kris i stålsektorn i Terni

204

2004/C 084E/0

P-0388/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Stålverk i Terni: nedläggning av Thyssen-Krupp-anläggningen

205

2004/C 084E/1

P-0445/04 från Mario Mastella till kommissionenÄmne: Kris vid Ast-anläggningen i Terni

206

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0376/04, P-0388/04 och P-0445/04

2004/C 084E/2

E-0381/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Förberedelseklassernas verksamhet — det andra handlingsprogrammet Utbildning och grundläggande yrkesutbildning

208

2004/C 084E/3

E-0383/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Porton

209

2004/C 084E/4

E-0393/04 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Förordningen om animala biprodukter

210

2004/C 084E/5

P-0514/04 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Följdfråga (på skriftlig fråga E-2133/02) om åldersdiskriminering av internationella fotbollsdomare

211

2004/C 084E/6

E-0580/04 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 1774/2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel

212

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 2)

2004/C 084E/7

E-0225/03 från Guido Podestà till kommissionenÄmne: Aids i Östeuropa

213

2004/C 084E/8

P-2374/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Entreprenader och underentreprenader i samband med Europeiska kommissionens tjänster (kompletterande svar)

214

2004/C 084E/9

E-2454/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Eurostat: Ändring av kommissionens ståndpunkt med erkännande av att bedrägerier förekommit och måste åtgärdas samt om följderna av den oberoende undersökningen genom försorg av OLAF

214

2004/C 084E/0

E-2573/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Kränkningar av OSSE: bindande krav avseende tanke-, samvets- och religionsfrihet i Armenien, Azer-bajdzjan, Vitryssland, Georgien, Kazakstan, Ryssland, Turkmenistan och Uzbekistan

215

2004/C 084E/1

E-2688/03 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Sänkning av momssatsen för arbetsintensiva branscher

217

2004/C 084E/2

E-2837/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Nytt flygbolag bildat genom Olympic Airways (kompletterande svar)

218

2004/C 084E/3

E-3075/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Frihet och pluralism i informationen

219

2004/C 084E/4

E-3114/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten, sprider falska vetenskapliga påståenden om hur effektiva kondomer är i kampen mot aids

220

2004/C 084E/5

E-3122/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Sänkt moms på ljudinspelningar

221

2004/C 084E/6

E-3123/03 från Olivier Dupuis till rådetÄmne: Utvisning av tjetjener

222

2004/C 084E/7

E-3139/03 från Peter Liese till rådetÄmne: EU:s beredskap i händelse av biologiska attacker

223

2004/C 084E/8

E-3148/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Stöd till institutioner som arbetar med kvinnor och unga som fallit offer för prostitution

223

2004/C 084E/9

E-3206/03 från Antonio Tajani till rådetÄmne: Genomsökning av tidningen Il Giornales Romkontor: kränkning av pressfriheten i Italien

224

2004/C 084E/0

E-3242/03 från Jan Wiersma till rådetÄmne: Buy American Act i Förenta staternas försvarsbudget

225

2004/C 084E/1

P-3246/03 från Cristiana Muscardini till rådetÄmne: Somalia: situationen i landet, flyktingar och terrorism

226

2004/C 084E/2

E-3248/03 från Anna Karamanou till rådetÄmne: Möjlighet att spåra användare av mobiltelefoner

227

2004/C 084E/3

E-3251/03 från Baroness Sarah Ludford till rådetÄmne: Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY)

228

2004/C 084E/4

E-3267/03 från Christopher Huhne till rådetÄmne: Omröstning med kvalificerad majoritet

228

2004/C 084E/5

P-3282/03 från Anne André-Léonard till rådetÄmne: Harmonisering av gemenskapslagstiftningen i fråga om förarbevis för fritidsbåtar

233

2004/C 084E/6

P-3313/03 från Hans-Peter Martin till rådetÄmne: Förhandlingar om EU:s konstitutionsfördrag

233

2004/C 084E/7

E-3349/03 från Koenraad Dillen till rådetÄmne: Opinionsundersökning Eurobarometer

234

2004/C 084E/8

E-3354/03 från Stavros Xarchakos till rådetÄmne: Språkminoriteter i Grekland och officiell statistik

235

2004/C 084E/9

E-3358/03 från Chris Davies till rådetÄmne: Bifångst vid räkfiske

236

2004/C 084E/0

P-3414/03 från Marianne Eriksson till rådetÄmne: Estland och jämställdhetsdirektiven

237

2004/C 084E/1

P-3415/03 från Francesco Rutelli till rådetÄmne: Ordförandeskapets uttalanden i samband med toppmötet mellan EU och Ryssland den 7 november 2003.

238

2004/C 084E/2

P-3473/03 från Daniel Cohn-Bendit till rådetÄmne: Ordförandeskapets uttalanden i samband med toppmötet mellan EU och Ryssland den 7 november 2003.

238

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3415/03 och P-3473/03

2004/C 084E/3

E-3440/03 från Koenraad Dillen till rådetÄmne: Mänskliga rättigheter i Kina

239

2004/C 084E/4

E-3441/03 från Koenraad Dillen till rådetÄmne: EU-åtgärder avseende Guantánamo-fångarna

240

2004/C 084E/5

E-3451/03 från Ioannis Marínos till rådetÄmne: Uppgifter från Eurobarometer om euron och inflationen

241

2004/C 084E/6

E-3468/03 från Bart Staes, Phillip Whitehead, Catherine Stihler och Margrietus van den Berg till rådetÄmne: Postpoliosyndrom

242

2004/C 084E/7

E-3495/03 från José Ribeiro e Castro till rådetÄmne: Colombia — Gisslan tagen av Ejército de Liberación Nacional (ELN)

242

2004/C 084E/8

E-3499/03 från José Ribeiro e Castro till rådetÄmne: Romano Prodi - manifest

243

2004/C 084E/9

E-3525/03 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Storleken på äpplen

244

2004/C 084E/0

P-3526/03 från Jens-Peter Bonde till rådetÄmne: Skillnaden mellan enhällig omröstning och konsensus

245

2004/C 084E/1

E-3531/03 från Rijk van Dam till rådetÄmne: Uttalande av ordföranden för ministerrådet för transportfrågor efter ett informellt rådsmöte

246

2004/C 084E/2

E-3533/03 från Christine De Veyrac till rådetÄmne: Europeisk rymdpolitik - budget

246

2004/C 084E/3

E-3572/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Lloyds of London

247

2004/C 084E/4

E-3575/03 från Michl Ebner till rådetÄmne: Europeisk legitimation för personer med funktionshinder

248

2004/C 084E/5

E-3621/03 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Förekomst av clophen i livsmedel framställda på skilda håll i Grekland (kompletterande svar)

249

2004/C 084E/6

E-3661/03 från Konrad Schwaiger och Karl von Wogau till kommissionenÄmne: Import av champinjonkonserver från Kina

250

2004/C 084E/7

E-3812/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Tempusprogrammet i Rumänien

250

2004/C 084E/8

E-3829/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Mjölkkvoterna efter utvidgningen: den tillåtna produktionen i Galicien

251

2004/C 084E/9

E-3854/03 från Samuli Pohjamo till kommissionenÄmne: Kommissionens planerade reform av lagstiftningen om statligt stöd

252

2004/C 084E/0

E-3855/03 från Michl Ebner och Paolo Pastorelli till kommissionenÄmne: Säkerhet på flygplatser

253

2004/C 084E/1

E-3856/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Kontrakt inom ramen för den 8:e Europeiska utvecklingsfonden

254

2004/C 084E/2

E-3858/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Invaliditetspensioner i EU

255

2004/C 084E/3

E-3866/03 från Robert Sturdy till kommissionenÄmne: Fågelfångst i Cypern

256

2004/C 084E/4

E-3876/03 från Francesco Fiori till kommissionenÄmne: Odling av majs utöver det odlingsareal som fastställts för 2003 och påföljande straffåtgärder

256

2004/C 084E/5

E-3883/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Alcatel Italia: Gemenskapsfinansiering av telekommunikation (kompletterande svar)

257

2004/C 084E/6

E-3885/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Alcatel Italia: eventuell kontroll av beviljat EU-stöd (kompletterande svar)

258

2004/C 084E/7

E-3897/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Bifångster leder till icke-hållbart fiske

260

2004/C 084E/8

E-3900/03 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Järnvägslinjen mellan Trieste och Divaca

261

2004/C 084E/9

E-3968/03 från Amalia Sartori till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnätet

261

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3900/03 och E-3968/03

2004/C 084E/0

E-3905/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Eurostat-undersökningarna: OLAF:s insatsgrupp avsatt

262

2004/C 084E/1

E-3907/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Förslag från kommissionen om att minska fiskefångsterna under 2004 i fiskevattnen i Galicien i synnerhet och på Iberiska halvön i allmänhet

263

2004/C 084E/2

E-3914/03 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Utbyggnad av flygplatsen i Palma de Mallorca

265

2004/C 084E/3

E-3921/03 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Oegentligheter i samband med utnyttjandet av vatten i Seguradalen (Murcia, Spanien)

266

2004/C 084E/4

E-3923/03 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Förfalskningar

266

2004/C 084E/5

E-3938/03 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Tyska myndigheter anlitar lantmäterikontor för arealmätning som ett led i deltagandet i EU:s program för arealuttag

268

2004/C 084E/6

E-3940/03 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Snedvridning av handeln med socker

269

2004/C 084E/7

E-3941/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Diskriminering vid erhållandet av uppehållstillstånd i Rotterdam

270

2004/C 084E/8

E-3944/03 från Dominique Souchet till kommissionenÄmne: Återhämtningsplaner för fiskbestånden

271

2004/C 084E/9

E-3945/03 från Marco Pannella, Maurizio Turco, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Utnyttjande av gemenskapsmedel för terroristorganisationer samt kontroll av medel avsedda för den nationella palestinska myndigheten

271

2004/C 084E/0

E-3947/03 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Stöd till nyskapande solenergianläggningar

273

2004/C 084E/1

E-3961/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Jules Muis - Kommissionens verksamhet

274

2004/C 084E/2

E-3962/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Portugal - Motorvägsavgifter och minibussar

277

2004/C 084E/3

E-3979/03 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Straffrihet för husbygge i Ibiza

278

2004/C 084E/4

E-3988/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Manipulation av informationsflödet mellan kommissionsledamot Solbes och Eurostat

279

2004/C 084E/5

E-3994/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Programmet för kultur och språk

280

2004/C 084E/6

E-3995/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Projekt om informationssamhället

280

2004/C 084E/7

E-3996/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Nya arbetsmetoder och elektronisk handel

281

2004/C 084E/8

E-4003/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Farledsdjupet i Donau på sträckan mellan Straubing och Vilshofen

281

2004/C 084E/9

E-4007/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Förebyggande av effekterna av jordbävningar

282

2004/C 084E/0

E-4017/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Information om EU:s verksamhet riktad till blinda medborgare

284

2004/C 084E/1

E-4018/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Enhetlig användning av Europeiska unionens flagga på flygplan som ägs av flygbolag från EU

285

2004/C 084E/2

E-4020/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Kongoflodens flodområde

286

2004/C 084E/3

P-4035/03 från Helena Torres Marques till kommissionenÄmne: Tillämpning i Portugal av förordningen om återförsäljning av bilar

287

2004/C 084E/4

E-4045/03 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Förorening av grundvattnet i Katalonien

288

2004/C 084E/5

E-4046/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: System för programvaror och filtrering

289

2004/C 084E/6

E-4047/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Internetsäkerhet

290

2004/C 084E/7

P-4048/03 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Integrering av EUF-medlen i den allmänna budgeten

291

2004/C 084E/8

E-4054/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Nationella fiskevatten inom EU:s exklusiva ekonomiska zon

292

2004/C 084E/9

E-4065/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet (EUMC)

292

2004/C 084E/0

E-4078/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Satellitnavigeringssystemet Galileo

293

2004/C 084E/1

E-0006/04 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Skattelättnader på Sicilien

294

2004/C 084E/2

E-0016/04 från Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Företaget Grefacsa och behandling av animala biprodukter

295

2004/C 084E/3

E-0031/04 från Astrid Lulling till kommissionenÄmne: Praxis hos vissa luxemburgiska försäkringsbolag

296

2004/C 084E/4

E-0035/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Kommersiella intressen gör så att befintliga uppgifter om osäkra flygbolag inte finns att tillgå offentligt

297

2004/C 084E/5

E-0039/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Antalet EU-rättsakter

298

2004/C 084E/6

E-0043/04 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Eurons inverkan på handeln

298

2004/C 084E/7

E-0045/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Underlåtenhet att göra en miljökonsekvensbeskrivning och en bedömning av inverkan på miljön samtidigt för hela det byggprojekt som samordnas av Impregilo SpA på kusten Sa Sea — Tentizzos, Bosa (NU), Sardinien, Italien

299

2004/C 084E/8

E-0046/04 från Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Europeiska platsannonser med krav på engelska som modersmål

301

2004/C 084E/9

E-0086/04 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Språkkrav vid anställningar till EU

301

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0046/04 och E-0086/04

2004/C 084E/0

E-0051/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Konsekvenser av den skrivelse som sex medlemsstater sänt till kommissionen efter regeringskonferensens misslyckande i Bryssel

302

2004/C 084E/1

E-0063/04 från Alexander de Roo och Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Förbränning av järnvägssyllar

303

2004/C 084E/2

P-0066/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Parmalatskandalen

304

2004/C 084E/3

P-0093/04 från Martin Kastler till kommissionenÄmne: Människohandel och prostitution i gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien

305

2004/C 084E/4

E-0112/04 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Delfiner

306

2004/C 084E/5

E-0121/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Integrerad avfallshantering i kommunen Casale sul Sile (Treviso, Italien)

307

2004/C 084E/6

E-0123/04 från Dorette Corbey och Jan Wiersma till kommissionenÄmne: Containrar med arsenikpentoxid till havs

308

2004/C 084E/7

E-0131/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Tragedin med de albanska emigranterna

309

2004/C 084E/8

E-0132/04 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: Förbättrad flygsäkerhet genom information

311

2004/C 084E/9

P-0133/04 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Europeiska byrån för övervakning av fiske i Vigo

312

2004/C 084E/0

P-0134/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Finanskrisen vid Parmalat och Bankitalias otillräckliga kontroller

312

2004/C 084E/1

P-0135/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Mjölkcentralen i Rom (att trygga arbetstillfällen och skydda lantbrukarna

313

2004/C 084E/2

E-0136/04 från Jillian Evans till kommissionenÄmne: Import av genetiskt modifierade livsmedel och grödor

314

2004/C 084E/3

E-0140/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Tillgång till massmedier i de yttersta randområdena Azorerna och Madeira

315

2004/C 084E/4

E-0141/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Barnarbete

316

2004/C 084E/5

E-0145/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Internationella risåret

317

2004/C 084E/6

P-0149/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Intäkter från privatiseringar används för att täcka löpande utgifter

319

2004/C 084E/7

E-0153/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Användning av begreppet tjetjenska nätverk utan något som helst bevis om inblandning av tjetjener

319

2004/C 084E/8

E-0155/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Vissa grupper av tågresande missgynnas genom fortsatta begränsningar för försäljningen i Nederländerna av järnvägsbiljetter till destinationer annorstädes i Europa

320

2004/C 084E/9

P-0156/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens bokföringssystem

321

2004/C 084E/0

E-0161/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

322

2004/C 084E/1

E-0162/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

322

2004/C 084E/2

E-0163/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

322

2004/C 084E/3

E-0164/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

323

2004/C 084E/4

E-0165/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

323

2004/C 084E/5

E-0166/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

323

2004/C 084E/6

E-0167/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

324

2004/C 084E/7

E-0168/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

324

2004/C 084E/8

E-0169/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

324

2004/C 084E/9

E-0170/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

325

2004/C 084E/0

E-0171/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

325

2004/C 084E/1

E-0172/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

325

2004/C 084E/2

E-0173/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

325

2004/C 084E/3

E-0174/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

326

2004/C 084E/4

E-0175/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

326

2004/C 084E/5

E-0176/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

326

2004/C 084E/6

E-0177/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens redovisningssystem

326

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0156/04, E-0161/04, E-0162/04, E-0163/04, E-0164/04, E-0165/04, E-0166/04, E-0167/04, E-0168/04, E-0169/04, E-0170/04, E-0171/04, E-0172/04, E-0173/04, E-0174/04, E-0175/04, E-0176/04 och E-0177/04

2004/C 084E/7

E-0184/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Eircoms telefonabonnemangskostnader i Irland

329

2004/C 084E/8

E-0191/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Finanskraschen inom Parmalat — skydd för spararna och inrättande av ett övervakningsorgan

330

2004/C 084E/9

E-0201/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Språkdiskriminering i platsannonser

332

2004/C 084E/0

E-0210/04 från Markus Ferber till kommissionenÄmne: Språklig diskriminering i platsannonser

332

2004/C 084E/1

E-0236/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Platsannonser riktade till modersmålstalare

332

2004/C 084E/2

E-0241/04 från Johanna Boogerd-Quaak till kommissionenÄmne: Spårkdiskriminering vid anställning av modersmålstalare

333

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0201/04, E-0210/04, E-0236/04 och E-0241/04

2004/C 084E/3

E-0203/04 från Alexander de Roo och Bernd Lange till kommissionenÄmne: Den spanska lagen om bränslekvalitet — kungligt dekret nr 1700/2003

334

2004/C 084E/4

E-0211/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Anklagelser om försök till konfiskering av grekiska bostadskooperativs egendom

335

2004/C 084E/5

E-0227/04 från Ewa Hedkvist Petersen till kommissionenÄmne: Alkolås

335

2004/C 084E/6

E-0228/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Tidig utveckling och produktion av medel mot att fågelinfluensaviruset H5N1 skall gå samman med influensa A, som uppträder hos människor

336

2004/C 084E/7

E-0235/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Kränkning av de mänskliga rättigheterna i Cacarica-samhällena i Colombia

338

2004/C 084E/8

E-0237/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Studieavgifter vid Europaskolorna

339

2004/C 084E/9

E-0239/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Förföljelse av kristna och buddister i Laos

340

2004/C 084E/0

E-0240/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Bankernas efterskänkande av jättelika skulder till de italienska vänsterdemokraterna (DS) strider mot principen om fri konkurrens

341

2004/C 084E/1

E-0243/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Omlokalisering och arbetslöshet (kompletterande svar)

342

2004/C 084E/2

E-0264/04 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Gemenskapens finansiering av det nationella fastighetsregistret i Grekland

344

2004/C 084E/3

E-0265/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Propagandistiska reklaminslag i Grekland med hjälp av gemenskapsmedel mitt under valrörelsen

345

2004/C 084E/4

E-0274/04 från Johanna Boogerd-Quaak till kommissionenÄmne: Arseniksyra

346

2004/C 084E/5

E-0277/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Medverkan från EU vid bygge av evenemangshall i Bryssel

348

2004/C 084E/6

E-0279/04 från Elly Plooij-van Gorsel till kommissionenÄmne: Forskning kring embryon och stamceller

349

2004/C 084E/7

P-0280/04 från Rijk van Dam till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionens representation i Delhi

350

2004/C 084E/8

P-0282/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Identifiering av gemenskapens yttersta randområden på EU:s officiella kartor

351

2004/C 084E/9

P-0283/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Politiken för offentlig upphandling om virke

352

2004/C 084E/0

E-0285/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: En deponi på Malta

353

2004/C 084E/1

E-0290/04 från Caroline Jackson till kommissionenÄmne: Räckvidden för direktiv 97/11/EG

354

2004/C 084E/2

E-0291/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Trafikolyckor i Europeiska unionen

354

2004/C 084E/3

P-0293/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Hot mot Güe-källan genom byggandet av vägsträckan AS17, Puente del Arco-El Condado (Asturien, Spanien)

355

2004/C 084E/4

E-0298/04 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Förbindelserna mellan EU och Libyen och de mänskliga rättigheterna i Libyen

356

2004/C 084E/5

E-0307/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Genmodifierade grödor

357

2004/C 084E/6

E-0308/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Franskan inom kommissionen

358

2004/C 084E/7

E-0311/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Godstransportföretaget Ikea Rail lägger ner sin verksamhet inom två år — vad sker med det stöd på 500000 euro som företaget fått från EU för detta ändamål?

359

2004/C 084E/8

P-0324/04 från W.G. van Velzen till kommissionenÄmne: Ny avgift i Belgien för nederländska och tyska eldistributörer för användning av det belgiska högspännings-nätet i samband med elimport från Frankrike

360

2004/C 084E/9

E-0325/04 från Willi Piecyk till kommissionenÄmne: Genomförande av direktiv 2002/25/EG

361

2004/C 084E/0

E-0329/04 från Jillian Evans och Ian Hudghton till kommissionenÄmne: Endometrios

362

2004/C 084E/1

E-0332/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Arseniksyra har åsatts etiketten arsenikpentoxid till följd av att Nederländerna saknar ny och entydig märkning av farliga kemiska ämnen

363

2004/C 084E/2

P-0336/04 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Forskning på embryon med medel ur EU:s budget

364

2004/C 084E/3

P-0339/04 från Jean-Louis Bernié till kommissionenÄmne: Vindkraftverk

365

2004/C 084E/4

E-0344/04 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Conseillers hors classe

366

2004/C 084E/5

E-0345/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnätverk

367

2004/C 084E/6

E-0346/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Differentierad prissättning

368

2004/C 084E/7

E-0349/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Allvarliga oegentligheter som berör EU vid inrättandet av det privata universitetet i Formello (Rom)

369

2004/C 084E/8

E-0353/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Möjlighet till finansiering av ett projekt för virtuell information om hälso- och sjukvård

370

2004/C 084E/9

E-0354/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Medel för att bygga ett allaktivitetshus

371

2004/C 084E/0

E-0355/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Anslag till unga konstnärer

372

2004/C 084E/1

E-0356/04 från Pasqualina Napoletano, Giorgio Ruffolo, Guido Sacconi och Walter Veltroni till kommissionenÄmne: Krisen vid stålverket i Terni

372

2004/C 084E/2

E-0390/04 från Francesco Rutelli till kommissionenÄmne: Nedläggningen av AST:s magnetstålstillverkning i Terni

373

2004/C 084E/3

E-0395/04 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Ingripanden för att undvika nedläggningen av stålverket i Terni

373

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0356/04, E-0390/04 och E-0395/04

2004/C 084E/4

P-0360/04 från Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Uteslutande av nummerupplysningstjänsten från skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster

374

2004/C 084E/5

E-0361/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Fluoridering av Irlands dricksvatten

375

2004/C 084E/6

E-0363/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Klagomål P2000/4974

376

2004/C 084E/7

E-0364/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irland och direktivet om förpackningsavfall

377

2004/C 084E/8

E-0365/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktivet om separat redovisning

377

2004/C 084E/9

E-0367/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Djurförsök i Irland

378

2004/C 084E/0

E-0368/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irländska regeringens krav på avgift och Seveso II-direktivet

379

2004/C 084E/1

E-0369/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Offentligt samråd under förberedelserna av nödplanerna enligt Seveso II-direktivet

379

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0368/04 och E-0369/04

2004/C 084E/2

E-0372/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Förhör med redaktör Alexander Podrabinek

380

2004/C 084E/3

P-0375/04 från Martin Kastler till kommissionenÄmne: Åtgärder mot ungdo mars konsumtion av alkoläsk (alkopop)

381

2004/C 084E/4

E-0379/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Uppsägning av gravid kvinna

382

2004/C 084E/5

E-0380/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Anställda med tidsbegränsade anställningsavtal inom brandförsvaret

383

2004/C 084E/6

P-0385/04 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Kommersiell verksamhet som bedrivs av Ordnance Survey

383

2004/C 084E/7

P-0386/04 från Jean Saint-Josse till kommissionenÄmne: Vindkraftverk

385

2004/C 084E/8

P-0387/04 från Yves Butel till kommissionenÄmne: Vindkraftverk

386

2004/C 084E/9

E-0391/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Hårfärg och cancerrisk

386

2004/C 084E/0

P-0392/04 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: EU:s framtida förmåga att ta emot ett stort antal invandrare från länder i tredje världen

388

2004/C 084E/1

E-0405/04 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Utbrott av fågelinfluensa

389

2004/C 084E/2

E-0415/04 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Omprövning gällande beslut kring Norrmejerier

390

2004/C 084E/3

P-0417/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Uppsägningar vid Finex-gruppens fabrik (kompletterande svar)

390

2004/C 084E/4

E-0421/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Upphävande av den tillfälliga restriktionen för användning av fiskmjöl i djurfoder

391

2004/C 084E/5

E-0422/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Sträckningen av höghastighetståget mellan Lubian och Orense i centrala Galicien

393

2004/C 084E/6

E-0428/04 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Framtiden för offentligt ägda regionala flygplatser, mot bakgrund av diskussionen på senaste tiden om Charleroi flygplats, i Belgien, och Ryanair

393

2004/C 084E/7

E-0431/04 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionens förslag om att bygga ett flygplan för vertikal start och landning (VTOL)

394

2004/C 084E/8

E-0432/04 från Helle Thorning-Schmidt till kommissionenÄmne: Passiv rökning

395

2004/C 084E/9

P-0433/04 från Seán Ó Neachtain till kommissionenÄmne: Iriskans ställning i samband med rekrytering till EU:s institutioner

397

2004/C 084E/0

E-0434/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 0

398

2004/C 084E/1

E-0435/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 1

398

2004/C 084E/2

E-0436/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 2

398

2004/C 084E/3

E-0437/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 5

399

2004/C 084E/4

E-0438/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Euro 6

399

2004/C 084E/5

E-0439/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Gränsvärden för utsläpp av kväveoxider

400

2004/C 084E/6

E-0440/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Gränsvärden för partikelutsläpp

400

2004/C 084E/7

E-0441/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Partikelfilter

400

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0434/04, E-0435/04, E-0436/04, E-0437/04, E-0438/04, E-0439/04, E-0440/04 och E-0441/04

2004/C 084E/8

E-0453/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Exploatering av portugisiska arbetstagare i Frankrike

402

2004/C 084E/9

P-0455/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Olagligt fiske vid Azorerna och Madeira

403

2004/C 084E/0

E-0456/04 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Ökning av konsumenternas klagomål och anmälningar i Grekland

404

2004/C 084E/1

E-0458/04 från Brian Simpson och Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Fågelinfluensa och förbudet av fjäderfä från Thailand

405

2004/C 084E/2

E-0459/04 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Nedläggning av Thyssen Krupps anläggning i Terni

406

2004/C 084E/3

E-0460/04 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Belgien europeisk ledare när det gäller salmonellabekämpning — pastörisering av ägg

407

2004/C 084E/4

E-0464/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Brax - Uppsägningar och utlokalisering

408

2004/C 084E/5

E-0467/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Delegationsutgifter

409

2004/C 084E/6

E-0471/04 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Missbruk av den europeiska förlagan för parkeringstillståndet för rörelsehindrade

409

2004/C 084E/7

E-0475/04 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Språkdiskriminering vid utlysning av lediga tjänster

410

2004/C 084E/8

E-0538/04 från Kathalijne Buitenweg till kommissionenÄmne: Språkdiskriminering vid utlysning av tjänster — English mother tongue eller native speaker

411

2004/C 084E/9

E-0710/04 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Platsannonser i EU för sökande med engelska som modersmål

411

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0475/04, E-0538/04 och E-0710/04

2004/C 084E/0

P-0476/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens bilar

412

2004/C 084E/1

E-0478/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens bilar

412

2004/C 084E/2

E-0480/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens öppna uttagningsprov

413

2004/C 084E/3

P-0490/04 från Harlem Désir till kommissionenÄmne: Fängslandet av den pakistanska journalisten Khawar Mehdi Rizvi, som arresterades i Karachi den 14 december 2003 tillsammans med de franska journalisterna Marc Epstein och Jean-Paul Guilloteau från veckotidningen L’Express

414

2004/C 084E/4

P-0494/04 från Carlos Carnero González till kommissionenÄmne: Madrids regionala regerings undantag från miljökonsekvensbedömningen avseende arbeten avseende M30.

415

2004/C 084E/5

E-0496/04 från María Sornosa Martínez och María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Undersökning av stipendier från spanska sysselsättningsministeriet

416

2004/C 084E/6

E-0497/04 från María Valenciano Martínez-Orozco till kommissionenÄmne: Diskriminering av minderåriga unionsmedborgare när det gäller tillträde till idrottsförbund i Spanien

416

2004/C 084E/7

E-0503/04 från Jorge Hernández Mollar till kommissionenÄmne: Nationella hinder för tillämpningen av direktiv 98/5/EG

417

2004/C 084E/8

E-0504/04 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Förbränning av kadavermjöl

418

2004/C 084E/9

E-0505/04 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Användning av kadavermjöl i djurfoder

419

2004/C 084E/0

E-0507/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Gemenskapens yttersta randområden

420

2004/C 084E/1

P-0515/04 från Luís Queiró till kommissionenÄmne: Vetenskapliga och tekniska utlåtanden för bevarande av fiskeresurserna

421

2004/C 084E/2

P-0524/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Konstitutionen

421

2004/C 084E/3

E-0530/04 från Bernd Lange, Karin Scheele och Johannes Swoboda till kommissionenÄmne: Euronormbestämmelser och partikelutsläpp från dieselbilar

422

2004/C 084E/4

P-0531/04 från Elisabeth Schroedter till kommissionenÄmne: Byggande av ett saltvattenhälsobad och utsläpp av det använda saltvattnet i Spree utan miljökonsekvensbeskrivning

424

2004/C 084E/5

P-0532/04 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Atomubåtar i Santo Stefano (Sardinien)

425

2004/C 084E/6

E-0535/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Erkännande av funktionshindrades status inom Europeiska unionen

426

2004/C 084E/7

E-0537/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Esperantos roll när det gäller att effektivt skydda den språkliga jämlikheten

427

2004/C 084E/8

E-0561/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irland och nitratdirektivet

428

2004/C 084E/9

E-0563/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Genomförandet av nitratdirektivet i Irland

428

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0561/04 och E-0563/04

2004/C 084E/0

E-0565/04 från Martin Callanan till kommissionenÄmne: Förtydligande av tillämpningsområdet för direktivet om fritidsbåtar

429

2004/C 084E/1

P-0567/04 från Marie-Arlette Carlotti till kommissionenÄmne: Begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält

430

2004/C 084E/2

E-0569/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Leonardo da Vinci-programmet

431

2004/C 084E/3

E-0586/04 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Hästpass

432

2004/C 084E/4

E-0597/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Fri rörlighet

433

2004/C 084E/5

E-0601/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Vapenlicenser

434

2004/C 084E/6

E-0603/04 från Saïd El Khadraoui till kommissionenÄmne: Försäljning av matvaror med kort hållbarhetsdatum till nedsatta priser

435

2004/C 084E/7

E-0604/04 från Saïd El Khadraoui till kommissionenÄmne: Försäljning av livsmedel efter sista försäljningsdatum

435

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0603/04 och E-0604/04

2004/C 084E/8

E-0605/04 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Följdfråga till fråga E-3005/02 om skeppsbyggnadssektorn inom EU

436

2004/C 084E/9

E-0625/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Om den franska staten förbjuder Jean-Marie Le Pen att kandidera vore det en allvarlig kränkning av artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen

437

2004/C 084E/0

P-0633/04 från Saïd El Khadraoui till kommissionenÄmne: Integrering av kommissionen i Bryssel

438

2004/C 084E/1

P-0635/04 från W.G. van Velzen till kommissionenÄmne: Inrättande av en europeisk byrå för nät- och informationssäkerhet — ENISA

439

2004/C 084E/2

P-0641/04 från Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf till kommissionenÄmne: Testresultat om förekomsten av GMO i utsäde sedan 2000

440

2004/C 084E/3

P-0644/04 från Harald Ettl till kommissionenÄmne: Precisering av frågan om möjlighet att överföra pensionsrättigheter

441

2004/C 084E/4

P-0645/04 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Experthjälp inom området för rättsliga och inrikes frågor

441

2004/C 084E/5

P-0653/04 från Elisabeth Jeggle till kommissionenÄmne: Fråga E-0760/03 — Villkor för verksamheten vid förbränningsanläggningar enligt förordning (EG) nr 1774/2002

442

2004/C 084E/6

E-0656/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Mobila kastreringsenheter

443

2004/C 084E/7

P-0704/04 från Guido Sacconi till kommissionenÄmne: Transport av fjäderfä

443

2004/C 084E/8

P-0709/04 från Pasqualina Napoletano till kommissionenÄmne: Krisen inom företaget Alcatel (Rieti)

444

2004/C 084E/9

E-0717/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Paratuberkulos (Johnes sjukdom)

445

2004/C 084E/0

E-0728/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Ansaldo-Breda: eventuell kontroll av finansiering från EU

446

2004/C 084E/1

P-0734/04 från Philip Bushill-Matthews till kommissionenÄmne: Säkerhet vid utförsåkning och standardisering

446

2004/C 084E/2

P-0769/04 från Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Skydd av offentliga byggnader i områden med hög jordskalvsrisk

447

2004/C 084E/3

E-0787/04 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Problem med införlivandet i nationell lagstiftning av direktiv 2002/2/EG om avyttring av foderblandningar

448

2004/C 084E/4

P-0799/04 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Genomförande av direktiv 2000/78/EG i Förenade kungariket

449

2004/C 084E/5

P-0823/04 från Emmanouil Bakopoulos till kommissionenÄmne: Erkännande av utbildningsbevis och förvägrade arbetsmöjligheter

450

2004/C 084E/6

P-0824/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Vaccinering av husdjursbesättningar

451

2004/C 084E/7

P-0849/04 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Sena betalningar vid handelstransaktioner

452

2004/C 084E/8

E-0865/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd till den flamländska gemenskapen

453

2004/C 084E/9

E-1064/04 från André Brie till kommissionenÄmne: Motstridigheter i fråga om bygget av den nya delstatsvägen S 282 A i Sachsen

454

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 3)

2004/C 084E/0

E-3897/02 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Kostnaden för utvidgningen och de nuvarande medlemsstaternas bidrag

455

2004/C 084E/1

E-0160/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Förseningar av godkännande av examina på grund av tekniska svårigheter

456

2004/C 084E/2

E-0162/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Tull på asiatiska tonfiskkonserver

457

2004/C 084E/3

E-0496/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Hatet smittar av sig på fotbollen i Palestina

458

2004/C 084E/4

E-0501/03 från Evelyne Gebhardt till kommissionenÄmne: Europaparlamentet resolution om kommissionens memorandum till rådet och inkomstskatt och lika behandling av män och kvinnor (A2-0055/1985)

459

2004/C 084E/5

P-0661/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Tullar på import av konserverad tonfisk med ursprung i Thailand och Filippinerna

460

2004/C 084E/6

E-0806/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Brott mot gemenskapsrätten i EU:s medlemsstater

461

2004/C 084E/7

E-0857/03 från David Bowe till kommissionenÄmne: Outokumpus köp av Corus

462

2004/C 084E/8

E-0907/03 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Azerbajdzjan

462

2004/C 084E/9

E-0911/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Förseningar av godkännande av examina på grund av tekniska svårigheter

464

2004/C 084E/0

E-0947/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Den italienska regeringens bestämmelser om skadlig strålning från elektromagnetiska fält

465

2004/C 084E/1

E-1271/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Juan Carlos Gonzalez Leiva i kubanskt fängelse

467

2004/C 084E/2

E-1306/03 från Bernd Lange till kommissionenÄmne: Vidareutveckling av gemenskapslagstiftningen om avgaser från personbilar

467

2004/C 084E/3

E-1367/03 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: EU:s jordbruksstöd och utslagning av lokala producenter

468

2004/C 084E/4

P-1511/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Finansiella korrigeringar

470

2004/C 084E/5

E-1570/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Kritik mot flamländska myndigheters aktiva engagemang i miljösanering i strid mot främjande av fri konkurrens

471

2004/C 084E/6

E-1571/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Lösningar på problem i den flamländska miljösaneringen utan större beroende av privata företag

472

2004/C 084E/7

E-1671/03 från Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Följdfråga till E-3529/02 om lagstiftning om semesterersättning

473

2004/C 084E/8

P-1696/03 från Danielle Darras till kommissionenÄmne: Gemenskapsmedel och underleverantörer

474

2004/C 084E/9

E-1697/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Uppfödande av katter för att sälja skinnen — vilseledande av konsumenter

475

2004/C 084E/0

E-1700/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Finansiella justeringar

475

2004/C 084E/1

E-1731/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Danmarks överträdelse av artiklarna 82 och 86 i fördraget

476

2004/C 084E/2

E-1736/03 från Jorge Hernández Mollar till kommissionenÄmne: Kommissionens deltagande vid den femte världskongressen för avokado

477

2004/C 084E/3

E-1830/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skrivelser till den grekiska regeringen om användningen av gemenskapsmedel och tillämpningen av gemenskapslagstiftningen (regionalpolitiken)

478

2004/C 084E/4

E-1857/03 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Skyddande av ankomst- och avgångstider för regionala flygrutter

478

2004/C 084E/5

P-1886/03 från Emmanouil Bakopoulos till kommissionenÄmne: Iraks kulturarv

479

2004/C 084E/6

E-1936/03 från Anne Jensen till kommissionenÄmne: Hamnsäkerhet

479

2004/C 084E/7

P-2007/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Vietnam: fortsatt fängslande av Thich Quang Duc

480

2004/C 084E/8

P-2154/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Förseningar i samband med utbetalning av medel till projekt för små och medelstora företag (kompletterande svar)

481

2004/C 084E/9

P-2158/03 från Danielle Darras till kommissionenÄmne: Underleverantörer, gemenskapsmedel och Isbergues

482

2004/C 084E/0

E-2257/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Pingstvännernas religionsfrihet kränkt i Georgien

483

2004/C 084E/1

E-2280/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Tågsignaler

484

2004/C 084E/2

E-2297/03 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Den rättsliga grunden för direktivet om säkerhet vid kärntekniska anläggningar

485

2004/C 084E/3

E-2332/03 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Brister när det gäller Italiens iakttagande av artikel 43 i EG-fördraget

486

2004/C 084E/4

P-2341/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Skrivelser till den grekiska regeringen om användningen av gemenskapsmedel inom regionalpolitiken

487

2004/C 084E/5

P-2350/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Skydd av Darwin Mounds

487

2004/C 084E/6

E-2413/03 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Anslag till utbyte av barnkörer

488

2004/C 084E/7

E-2421/03 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Bölgrodor

489

2004/C 084E/8

E-2431/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Hiv- och aids-läget i centralasiatiska länder

489

2004/C 084E/9

E-2445/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Olaglig import av viltkött

492

2004/C 084E/0

E-2496/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Avvikelser i den internationella bytesbalansen

493

2004/C 084E/1

E-2503/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Biluthyrningsfirmor

493

2004/C 084E/2

E-2526/03 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Äggproducenter inom EU

494

2004/C 084E/3

E-2572/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkningar av religionsfriheten i Georgien för pingstvänner, baptistvänner, katoliker, ortodoxa och Jehovas vittnen

495

2004/C 084E/4

E-2681/03 från Robert Goebbels till kommissionenÄmne: Godkännande av luxemburgska gymnasiebetyg i Belgien

496

2004/C 084E/5

P-2817/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Nya Olympic Airways

497

2004/C 084E/6

E-2861/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Genetiskt modifierade grödor

498

2004/C 084E/7

E-3042/03 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Uppförande av telemaster

499

2004/C 084E/8

P-3109/03 från Phillip Whitehead till kommissionenÄmne: Hydrerade fetter

501

2004/C 084E/9

E-3170/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Problem med anläggande av järnvägslinje till förorterna på Attika

501

2004/C 084E/0

E-3171/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Spårvagnsprojektet i Aten och dess framskridande

502

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3170/03 och E-3171/03

2004/C 084E/1

E-3297/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Angola - livsmedelsberedskapsplan

503

2004/C 084E/2

E-3330/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Import av förpackade livsmedel som är förorenade med gifter, och kryphål för att ändå få in dessa i medlemsstater med de strängaste kontrollerna

504

2004/C 084E/3

E-3363/03 från Samuli Pohjamo till kommissionenÄmne: Gruvindustrins socioekonomiska inverkningar i Nordeuropa

506

2004/C 084E/4

E-3409/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Anlitande av konsult vid privatiseringen av grekiska postsparbanken

507

2004/C 084E/5

E-3512/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Möjliga konsekvenser för publiceringen av europeisk statistik på grund av strejk vid den grekiska statistikbyrån

508

2004/C 084E/6

E-3586/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: EU-stöd till ett italienskt bolag med koppling till Romano Prodi

508

2004/C 084E/7

E-3852/03 från Roberto Bigliardo till kommissionenÄmne: Utnämningar och insyn i kommissionen

509

2004/C 084E/8

E-3884/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Alcatel Italia: misstänkt överträdelse av bestämmelserna för EU-beviljade medel (kompletterande svar)

510

2004/C 084E/9

P-3930/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Bibehållande av privilegier för banken Agrotiki Trapeza i Grekland (kompletterande svar)

511

2004/C 084E/0

E-3955/03 från Heide Rühle till kommissionenÄmne: Tolkning av miljöinformationsdirektivet

512

2004/C 084E/1

E-3964/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Endokrina ämnen i dricksvatten — om kommissionens svar på skriftliga frågan E-2565/03

513

2004/C 084E/2

E-3976/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Svårigheterna att förenkla gemenskapens regelverk

515

2004/C 084E/3

P-3999/03 från Alejo Vidal-Quadras Roca till kommissionenÄmne: Intern kontrollstandard 5 Känsliga funktioner — Bestämmelser för genomförandet av den obligatoriska rörligheten

516

2004/C 084E/4

E-4043/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Högsta tillåtna fångstmängder (TAC) och kvoter för 2004

517

2004/C 084E/5

E-4069/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Europeiska byrån för sjösäkerhet

519

2004/C 084E/6

E-4071/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Stabilitets- och tillväxtpakten igen

520

2004/C 084E/7

E-4076/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Omfattande uttorkning av pinjeträd i Grekland

521

2004/C 084E/8

E-4079/03 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Fågelfångst i Cypern

522

2004/C 084E/9

P-0001/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Bidrag för export till Vatikanstaten (kompletterande svar)

522

2004/C 084E/0

E-0011/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Toppmötet i Tunis och invandringspolitiken

525

2004/C 084E/1

E-0015/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Äppelträdgårdar

526

2004/C 084E/2

E-0022/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Solidaritet med de kämpande jordbrukarna i Padanien

527

2004/C 084E/3

E-0033/04 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Snedvridningar av konkurrensen genom införande av regionalt stöd

527

2004/C 084E/4

E-0048/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Gemenskapens kontrollorgan för fiske. Lokaliseringen i Galicien

529

2004/C 084E/5

E-0056/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Prodis uttalanden om behovet av att någon medlemsstat eller grupp av medlemsstater tar initiativ till att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna, eftersom förslaget till europeisk konstitution inte ser ut att godkännas.

529

2004/C 084E/6

E-0059/04 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Djurs hälsa och välfärd och bidrag i samband med reformen av GJP

530

2004/C 084E/7

E-0079/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Förslag om begränsning av flyg- och tjänstgöringstid — KOM(2002) 30

531

2004/C 084E/8

P-0094/04 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Reform av den gemensamma organisationen av marknaden för tobak

531

2004/C 084E/9

E-0099/04 från Pietro-Paolo Mennea, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Lucio Manisco, Mario Borghezio, Roberto Bigliardo, Luisa Morgantini, Carlo Fatuzzo, Giovanni Fava, Marco Pannella, Generoso Andria, Vitaliano Gemelli, Gianfranco Dell’Alba, Sebas-tiano Musumeci, Pasqualina Napoletano, Amalia Sartori, Giovanni Pittella, Mariotto Segni, Luigi Cocilovo, Walter Veltroni, Giorgio Ruffolo, Raffaele Costa, Luigi Cesaro, Paolo Pastorelli, Adriana Poli Bortone, Fiorella Ghilardotti, Giovanni Procacci, Claudio Martelli, Mauro Nobilia, Antonio Mussa, Renato Brunetta och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Burma

532

2004/C 084E/0

E-0102/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Betalning för vatten

533

2004/C 084E/1

E-0103/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Dricksvatten

534

2004/C 084E/2

E-0105/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Den grekiska regeringens märkliga börstaktikerande

535

2004/C 084E/3

P-0111/04 från Minerva Malliori till kommissionenÄmne: Dioxiner i odlad lax

536

2004/C 084E/4

E-0119/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Förtryck av folkgrupperna Lao-Hmong i området Saysomboune (Laos)

537

2004/C 084E/5

P-0127/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsbudgeten och budgetplanen

538

2004/C 084E/6

E-0129/04 från Lord Inglewood till kommissionenÄmne: Invaderande främmande arter

539

2004/C 084E/7

E-0130/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Fluoridering av dricksvatten

540

2004/C 084E/8

E-0152/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Insamling av biostatistiska uppgifter på Eleftherios Venizelos-flygplatsen och den grekiska myndigheten för personuppgifters beslut

541

2004/C 084E/9

E-0186/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Brott mot religionsfriheten i Italien, Spanien och Portugal

542

2004/C 084E/0

E-0189/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Den tunisiska regimens förtrycksåtgärder mot människorättskämpar

543

2004/C 084E/1

E-0190/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Redovisning av identiteten hos de verkliga ägarna till företaget Italtrend (Reggio Emilia) som har konsultavtal för flera miljoner euro med Europeiska kommissionen

544

2004/C 084E/2

E-0194/04 från Avril Doyle till kommissionenÄmne: Begränsningar av flyg- och tjänstgöringstider för trafikpiloter

546

2004/C 084E/3

P-0198/04 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Inrättandet av ett gemenskapsorgan för undersökning av främmande atmosfäriska fenomen

546

2004/C 084E/4

P-0199/04 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Registrering av etnisk tillhörighet

547

2004/C 084E/5

E-0204/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Ekonomistyrning

548

2004/C 084E/6

E-0205/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Skydd av små och medelstora företag gentemot multinationella företag: Fords återförsäljare i Italien

549

2004/C 084E/7

E-0209/04 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Europeiska arbetsmiljöbyråns urvalsförfaranden

550

2004/C 084E/8

E-0212/04 från Simon Murphy till kommissionenÄmne: Drivgarn

550

2004/C 084E/9

E-0220/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Det hot som eurons alltför kraftiga förstärkning gentemot dollarn utgör mot produktionssystemet i Padanien

552

2004/C 084E/0

P-0222/04 från María Ayuso González till kommissionenÄmne: Bomull

552

2004/C 084E/1

P-0230/04 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Medlemsstaternas utnyttjande av gemenskapsanslagen fram till slutet av 2003 (kompletterande svar)

553

2004/C 084E/2

E-0232/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Eurosamarbetet

554

2004/C 084E/3

E-0246/04 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Byggstart för vattenöverföringen från Ebrofloden

555

2004/C 084E/4

E-0247/04 från Elisabeth Jeggle och Peter Liese till kommissionenÄmne: Översyn av förordning (EG) nr 2571/97 om försäljningen av smör till sänkta priser och om beviljande av stöd för grädde, smör och koncentrerat smör avsett av användas i framställningen av konditorivaror, glass och andra livsmedel

556

2004/C 084E/5

E-0252/04 från Raquel Cardoso till kommissionenÄmne: Finansiering av Natura 2000-nätverket

557

2004/C 084E/6

E-0255/04 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Vägplan för Mallorca

557

2004/C 084E/7

E-0259/04 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Vägavgifter på riksväg 47 i Valsugana

559

2004/C 084E/8

E-0271/04 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Förfalskningar av eurosedlar och euromynt

560

2004/C 084E/9

E-0273/04 från Stefano Zappalà till kommissionenÄmne: Automar Srl - återförsäljare av Mercedes Benz-fordon

561

2004/C 084E/0

E-0275/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna

563

2004/C 084E/1

E-0276/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Luftföroreningar

564

2004/C 084E/2

E-0286/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Försök på apor inom EU

565

2004/C 084E/3

E-0289/04 från Marco Cappato, Marco Pannella, Maurizio Turco, Emma Bonino, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Kulturmord i Kina

565

2004/C 084E/4

E-0292/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Skeppsbyggnad i Italien

567

2004/C 084E/5

E-0296/04 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Interimistiskt förfarande för statligt stöd som beviljats i anslutningsländerna

567

2004/C 084E/6

E-0297/04 från Theodorus Bouwman till kommissionenÄmne: Det spanska gruvbolaget UMINSAs iakttagande av EU-lagstiftning och eventuellt bedrägeri

569

2004/C 084E/7

E-0301/04 från Olle Schmidt till kommissionenÄmne: Svensk kärnkraft och den inre marknaden

570

2004/C 084E/8

P-0305/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Skyddad ursprungsbeteckning av Sant’Andrea Piemonte (ris)

571

2004/C 084E/9

P-0323/04 från Werner Langen till kommissionenÄmne: Läget i undersökningen av det geografiska monopolet för sotare i Tyskland

572

2004/C 084E/0

E-0327/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Grevskapet Clare och strukturfondens mål 1

573

2004/C 084E/1

E-0348/04 från Robert Sturdy till kommissionenÄmne: Stötande material på webbplatser i medlemsstaterna

574

2004/C 084E/2

E-0357/04 från Ewa Hedkvist Petersen till kommissionenÄmne: Glesbygden i framtidens regionalpolitik

575

2004/C 084E/3

E-0371/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irlands underlåtenhet att fastställa påföljder för ämnen som bryter ner ozonskiktet

576

2004/C 084E/4

E-0373/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Ansaldo-Breda: överträdelse av miljöskyddsbestämmelserna

577

2004/C 084E/5

E-0389/04 från Gianfranco Dell’Alba, Olivier Dupuis, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Marco Pannella, Maurizio Turco och Emma Bonino till kommissionenÄmne: Afrikansk domstol för mänskliga rättigheter och folkens rättigheter

579

2004/C 084E/6

E-0394/04 från Francesco Fiori, Giorgio Lisi och Georges Garot till kommissionenÄmne: Åtgärder mot svält i EU

580

2004/C 084E/7

E-0398/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Nätverk med barnslaveri

581

2004/C 084E/8

E-0399/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Hemliga gripanden i Förenta staterna av utlänningar misstänkta för terroristaktiviteter då de saknar giltigt visum

582

2004/C 084E/9

E-0402/04 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Gränssjukhus i Cerdanya

582

2004/C 084E/0

P-0416/04 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Jakt på gäss i provinsen Zeeland

583

2004/C 084E/1

E-0420/04 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Att fluoridera dricksvattnet

584

2004/C 084E/2

E-0423/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Nedläggning av Brax fabrik i Portugal

585

2004/C 084E/3

E-0424/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Försvar för korghantverket i den självstyrande regionen Madeira

587

2004/C 084E/4

E-0426/04 från Samuli Pohjamo och Mikko Pesälä till kommissionenÄmne: Tidsfrister vid behandling av projekt för landsbygdens utveckling

588

2004/C 084E/5

E-0444/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Efterlevnad av lagstiftningen om säkerhet och hälsa i arbetet

590

2004/C 084E/6

E-0451/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Programmet för livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning

591

2004/C 084E/7

E-0457/04 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Belastning på huvudvägarna

591

2004/C 084E/8

E-0469/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Hälsovarningar vid flygning

592

2004/C 084E/9

E-0470/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Mjölkcentralen i Rom: förtydligande angående statligt stöd

592

2004/C 084E/0

P-0472/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Gemensam tulltaxa gentemot tredjeländer

594

2004/C 084E/1

E-0473/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Indexering av pensioner

596

2004/C 084E/2

E-0474/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Nedläggning av språkavdelningar i Europaskolorna

597

2004/C 084E/3

E-0477/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Bananhandeln

599

2004/C 084E/4

E-0482/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Eurostat

599

2004/C 084E/5

E-0483/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Landsbygdens utveckling: unga jordbrukare

600

2004/C 084E/6

E-0484/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Landsbygdens utveckling: eftersatta regioner

601

2004/C 084E/7

E-0485/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: EU:s skogsstrategi: Forest Focus

602

2004/C 084E/8

E-0486/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Den nya gemensamma jordbrukspolitiken och direktstöden till anslutningsländerna

603

2004/C 084E/9

E-0488/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: EU:s mjölksektor: mjölkkvoter och utvidgningen

604

2004/C 084E/0

E-0489/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Könsrelaterat våld i EU: behovet av europeiska normativa åtgärder

605

2004/C 084E/1

E-0491/04 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Lag om genomförande av stadsplaner i Valencia - LRAU

606

2004/C 084E/2

E-0499/04 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Återbetalning av etableringsstöd för industrier

607

2004/C 084E/3

E-0509/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Venezuela - hungern och den portugisiska kolonin

608

2004/C 084E/4

E-0512/04 från Sérgio Marques till kommissionenÄmne: Daphneprogrammet

609

2004/C 084E/5

E-0519/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Avtal mellan EG och Schweiz om fri rörlighet för personer

610

2004/C 084E/6

P-0520/04 från Giovanni Fava till kommissionenÄmne: Förslag till förordning om tekniska åtgärder gällande fiske i Medelhavet

611

2004/C 084E/7

E-0522/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Bluffutskick om lotterier

612

2004/C 084E/8

P-0523/04 från Emmanouil Mastorakis till kommissionenÄmne: Första och andra gemenskapsstödramen (kompletterande svar)

613

2004/C 084E/9

E-0528/04 från Guido Sacconi, Vincenzo Lavarra och Pasqualina Napoletano till kommissionenÄmne: Ändring av kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter

614

2004/C 084E/0

E-0529/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Tillgång till den självstyrande regionen Azorernas vatten

616

2004/C 084E/1

E-0533/04 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Hästpass

617

2004/C 084E/2

E-0540/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Budgetplanen efter 2006

617

2004/C 084E/3

E-0543/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: GJP — Det sjunkande bidraget av EU-bidrag för de små jordbrukarnas överlevnad i samband med låga konsumentpriser och låga världsmarknadspriser (kompletterande svar)

618

2004/C 084E/4

E-0544/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: GJP — Eftersträvad ändring av fördelningsnycklar mellan stora och små företag, ett stödtak per företag och begränsning av nackdelarna för tredje land (kompletterande svar)

620

2004/C 084E/5

E-0546/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: EU:s deltagande i ett utvecklingsprojekt i den mexikanska delstaten Chiapas som leder till att krigshandlingar återupptas

621

2004/C 084E/6

E-0547/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Fortsatt tillämpning i Tyskland av en skatt som i enlighet med ett EU-direktiv inte längre får finnas 2004 och fördelningen av avkastningen

623

2004/C 084E/7

P-0549/04 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Lika behandling vid anställning och sysselsättning

624

2004/C 084E/8

P-0550/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionen betalar den radikala islamiska ideologen Tariq Ramadan som konsulent

625

2004/C 084E/9

E-0551/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Genomförande av direktivet om miljökonsekvensbedömning i Irland

626

2004/C 084E/0

E-0552/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Rätten till kollektiva stridsåtgärder

626

2004/C 084E/1

E-0553/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Översyn av direktivet om arbetstagare som är gravida

627

2004/C 084E/2

E-0554/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Rätten till betald pappaledighet

627

2004/C 084E/3

E-0555/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Analfabetism och social utslagning

627

2004/C 084E/4

E-0556/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Fastställande av kriterier för erkännande av funktionshinder

627

2004/C 084E/5

E-0557/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktiv om socialskydd för nya anställningsformer

628

2004/C 084E/6

E-0558/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktiv om individuella uppsägningar

628

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0552/04, E-0553/04, E-0554/04, E-0555/04, E-0556/04, E-0557/04 och E-0558/04

2004/C 084E/7

E-0566/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Musikcensur i Kina

629

2004/C 084E/8

E-0570/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Kommissionens tjänstlediga tjänstemän

630

2004/C 084E/9

E-0576/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Romano Prodis valkampanjverksamhet

631

2004/C 084E/0

E-0581/04 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Förhållandet mellan media och inspelningsföretag

632

2004/C 084E/1

E-0588/04 från Antonio Tajani, Giuseppe Gargani och Stefano Zappalà till kommissionenÄmne: Tillsättande och befordran av högre tjänstemän vid Europeiska kommissionen

633

2004/C 084E/2

E-0589/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Utbyggnad av Spaniens politiska och administrativa huvudstads flygplats — medel från Sammanhållningsfonden till Spanien som används för infrastruktur i Madrid

634

2004/C 084E/3

E-0592/04 från Helle Thorning-Schmidt till kommissionenÄmne: Stöd till stuterier

635

2004/C 084E/4

E-0610/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Irländska stuterier

635

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0592/04 och E-0610/04

2004/C 084E/5

E-0607/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Säsongsarbete

636

2004/C 084E/6

E-0612/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Stöd till magisterstuderande i Portugal

636

2004/C 084E/7

E-0613/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Burma

637

2004/C 084E/8

E-0614/04 från Harlem Désir till kommissionenÄmne: Stängning av DHL:s avdelning i Blanc Mesnil i Frankrike med 280 anställda

637

2004/C 084E/9

E-0619/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Skador på grund av väderleksfenomen i Grekland

639

2004/C 084E/0

E-0622/04 från Karin Riis-Jørgensen till kommissionenÄmne: Nekat inresetillstånd till Ryssland för dansk journalist

640

2004/C 084E/1

E-0627/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Spanien följer inte gemenskapslagstiftningen avseende gränsöverskridande veterinär kontroll.

640

2004/C 084E/2

E-0628/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Oegentligheter i handlingar beträffande tillstånd för tredje lands produkter vid den spanska gränskontrollen

641

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0627/04 och E-0628/04

2004/C 084E/3

E-0632/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Den tunisiske journalisten Abdallah Zouaris hungerstrejk

642

2004/C 084E/4

P-0634/04 från Giovanni Procacci till kommissionenÄmne: Eventuellt lagbrott av den italienska staten

643

2004/C 084E/5

E-0636/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Europa och de ungas framtid

644

2004/C 084E/6

E-0642/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Hotet mot de små italienska kommunernas överlevnad

645

2004/C 084E/7

E-0643/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Aktuell information i frågan om misstänkt överträdelse av upphandlingsbestämmelserna från ATAC i Rom

646

2004/C 084E/8

P-0646/04 från Mario Mauro till kommissionenÄmne: Blodbad i Lira (norra Uganda)

646

2004/C 084E/9

E-0650/04 från Mauro Nobilia till kommissionenÄmne: Att övervinna distinktionen mellan förpackningar/förpackningsavfall och varor/avfall från varor

648

2004/C 084E/0

E-0651/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Franska språkets ställning inom EU-institutionerna

649

2004/C 084E/1

E-0652/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Kommissionen som går emot grundläggande regler för sjöfartssäkerhet

649

2004/C 084E/2

E-0659/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: Finansiering till icke-statliga organisationer och det civila samhället i samband med Europakonventet

650

2004/C 084E/3

E-0671/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Irlands bristfälliga rapportering om koldioxidutsläpp från nya personbilar

651

2004/C 084E/4

E-0672/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Erkännande av farmaceuters yrkeskvalifikationer

651

2004/C 084E/5

E-0673/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: EU-medborgares avgifter för högre utbildning

652

2004/C 084E/6

E-0679/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Vilt - gränskontroller

653

2004/C 084E/7

E-0680/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Vilt - överföring av sjukdomar

653

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0679/04 och E-0680/04

2004/C 084E/8

P-0688/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Tillämpningen av artikel 10.3 i förordning (EG) nr 1788/2003

654

2004/C 084E/9

E-0691/04 från Dominique Souchet till kommissionenÄmne: Systematisk insektsbekämpning

655

2004/C 084E/0

E-0696/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Finansiering via programmet Kultur 2000 av böcker eller översättningar av böcker som förhärligar nationalistiska politiker och deras auktoritära metoder

656

2004/C 084E/1

E-0700/04 från Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Användning av Europeiska socialfondens medel för Edunet-projektet

657

2004/C 084E/2

P-0702/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Återhämtningsplan för liten hälleflundra: extraordinära åtgärder måste vidtas av kommissionen

658

2004/C 084E/3

P-0703/04 från Helena Torres Marques till kommissionenÄmne: Medlemsstaternas bidrag till gemenskapens budget

659

2004/C 084E/4

E-0707/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Inrättande av en upplagsplats för avfall i naturreservatet Monte Catillo vid Tivoli

660

2004/C 084E/5

E-0711/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Bergsområdens särdrag och gemenskapspolitik

661

2004/C 084E/6

E-0716/04 från Luis Berenguer Fuster och Anna Terrón i Cusí till kommissionenÄmne: Radiolarm

662

2004/C 084E/7

E-0720/04 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: Exportstöd för havre

663

2004/C 084E/8

P-0722/04 från María Herranz García till kommissionenÄmne: Gemensam organisation av marknaden för olivolja

664

2004/C 084E/9

E-0726/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Stöd till fiskeproducenternas organisationer

665

2004/C 084E/0

E-0727/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Information om premietilldelning för regionen Lazio

665

2004/C 084E/1

E-0735/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Finansiering av projekt för vattenöverföring från floden Ebro till de östra och södra områdena i Spanien.

666

2004/C 084E/2

E-0736/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Stöd till regioner som inte kommer att ingå i strukturfondernas mål 1-område på grund av den så kallade statistikeffekten

667

2004/C 084E/3

E-0737/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Studentdeltagandet i Erasmusprogrammet

667

2004/C 084E/4

E-0739/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: EU:s framtida regionalpolitik för de mest avlägsna Medelhavsregionerna

668

2004/C 084E/5

P-0766/04 från Giorgio Celli till kommissionenÄmne: Finansiering av kanaliseringsprojektet Llubí-Crestaxt-Pollença (Balearerna)

669

2004/C 084E/6

P-0768/04 från Ole Sørensen till kommissionenÄmne: Utlämning av krigsförbrytare till Danmark

670

2004/C 084E/7

P-0770/04 från Seán Ó Neachtain till kommissionenÄmne: EU-medborgarskap

671

2004/C 084E/8

E-0792/04 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Återlämnande av fastigheter från Turkiet

672

2004/C 084E/9

E-0796/04 från Michel Hansenne till kommissionenÄmne: Säkerhet i hissar

673

2004/C 084E/0

E-0802/04 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Illojal konkurrens till följd av stora skillnader i avgifterna för destruktion

673

2004/C 084E/1

E-0803/04 från Markus Ferber till kommissionenÄmne: Ansökan om stödmedel som förmedlats av Doriano Cataffo

674

2004/C 084E/2

P-0809/04 från Ian Hudghton till kommissionenÄmne: Markbaserade radiomaster

675

2004/C 084E/3

E-0812/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Brott mot EU-lagstiftningen om växtskyddsmedel i fallet Abac (Valencia)

676

2004/C 084E/4

E-0827/04 från María Sornosa Martínez och Bárbara Dührkop Dührkop till kommissionenÄmne: Utbyggnad av flygplatsen i San Sebastian

678

2004/C 084E/5

P-0836/04 från Regina Bastos till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

679

2004/C 084E/6

P-0837/04 från Joaquim Piscarreta till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

680

2004/C 084E/7

P-0838/04 från Raquel Cardoso till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

680

2004/C 084E/8

P-0839/04 från João Gouveia till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

681

2004/C 084E/9

P-0840/04 från Sérgio Marques till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

682

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0836/04, P-0837/04, P-0838/04, P-0839/04 och P-0840/04

2004/C 084E/0

E-0846/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Införlivande av artikel 2 i Schengenavtalet i gemenskapens behörighetsområde

684

2004/C 084E/1

P-0857/04 från Vasco Graça Moura till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

685

2004/C 084E/2

P-0858/04 från Teresa Almeida Garrett till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

685

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0857/04 och P-0858/04

2004/C 084E/3

P-0859/04 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Hårfärgningsmedel och allvarliga följder för hälsan

687

2004/C 084E/4

P-0860/04 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Konstitutionen och EU-bidrag

688

2004/C 084E/5

P-0870/04 från Wolfgang Ilgenfritz till kommissionenÄmne: Arbetstillstånd för uthyrd personal i Italien

689

2004/C 084E/6

P-0871/04 från José Pacheco Pereira till kommissionenÄmne: Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

690

2004/C 084E/7

P-0872/04 från Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Försiktighetsprincipen

692

2004/C 084E/8

E-0875/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Brott mot de mänskliga rättigheterna i norra Uganda

693

2004/C 084E/9

E-0885/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Förteckning över djuphavsfiskar samt pelagiska och demersala fiskearter

694

2004/C 084E/0

E-0887/04 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Konsekvenserna för hälsan av att fåglar importeras som sällskapsdjur

694

2004/C 084E/1

P-0892/04 från Véronique De Keyser till kommissionenÄmne: Europeisk superkommissionär

695

2004/C 084E/2

E-0900/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Amning på offentliga platser

696

2004/C 084E/3

P-0928/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Lika behandling vid det skriftliga provet i allmänt uttagningsprov KOM/A/3/02, avsnitt 2

696

2004/C 084E/4

P-0934/04 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Fördelningen av EU-anställda mellan kategorierna A, B, C och D

697

2004/C 084E/5

P-0949/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Svårigheter för italienska aktörer i gjuteribranschen

698

2004/C 084E/6

P-0957/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Den aviserade nedläggningen av Sorefame-Bombardier

699

2004/C 084E/7

P-0966/04 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Sotarmonopol

700

2004/C 084E/8

P-0974/04 från Guido Sacconi till kommissionenÄmne: Avtal mellan EU och Schweiz och tillämpningen av rättspraxis Ronfeldt-Thévenon

702

2004/C 084E/9

P-1040/04 från Enrico Ferri till kommissionenÄmne: Kriterier för avelshingstars införande i stamboken — införlivande av gemenskapslagstiftningen

703

2004/C 084E/0

E-1222/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Tillträde till floder

704

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 4)

2004/C 084E/1

E-3150/02 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Tillämpning av stabilitetspakten

705

2004/C 084E/2

P-3201/02 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Spaniens nationella vattenplan; regleringen av floden Júcar i Vinalopó-området

706

2004/C 084E/3

P-3821/02 från Elena Paciotti till kommissionenÄmne: Kränkning av rätten till asyl i unionen

707

2004/C 084E/4

P-3826/02 från Giuseppe Di Lello Finuoli till kommissionenÄmne: Utvisningen från Italien av familjen Al-Shari

707

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3821/02 och P-3826/02

2004/C 084E/5

E-3867/02 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Bärgning av färjan Le Joola

708

2004/C 084E/6

E-3868/02 från Ria Oomen-Ruijten och Bartho Pronk till kommissionenÄmne: Lag om studiebidrag i Nederländerna

709

2004/C 084E/7

E-0797/04 från Ria Oomen-Ruijten till kommissionenÄmne: Studiefinansiering och fri rörlighet för personer

710

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-3868/02 och E-0797/04

2004/C 084E/8

E-0017/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Stödet till Afghanistan

711

2004/C 084E/9

E-0093/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Tysk skatt på kapitalvinster

712

2004/C 084E/0

E-0129/03 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Voice of Americas och Radio Free Asias program i Phnom Penh har lagts ned

712

2004/C 084E/1

E-0182/03 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Kvinnors rättigheter i Iran

713

2004/C 084E/2

E-0199/03 från Margot Keßler till kommissionenÄmne: Västsahara — Besök av Europaparlamentets ad hoc-delegation — Mänskliga rättigheter

714

2004/C 084E/3

E-0243/03 från Nirj Deva till kommissionenÄmne: EU-projektet för upprustning av vägen mellan Westlands och St Austins, Kenya

715

2004/C 084E/4

E-0453/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Boris Shikhmuradov

716

2004/C 084E/5

E-0562/03 från Juan Ojeda Sanz till kommissionenÄmne: Gripande av journalister i Gibraltar

717

2004/C 084E/6

E-0587/03 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Socker från Balkan

717

2004/C 084E/7

E-1040/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Perugias utnyttjande av medlen från programmet Leader+

719

2004/C 084E/8

E-1046/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Ternis utnyttjande av medlen från programmet Leader+

719

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1040/03 och E-1046/03

2004/C 084E/9

E-1163/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Kommunen Ternis utnyttjande av medlen från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket

720

2004/C 084E/0

P-1396/03 från Margie Sudre till kommissionenÄmne: Enhetlig tillämpning av en reducerad mervärdesskattesats inom restaurangbranschen

721

2004/C 084E/1

P-1398/03 från Arie Oostlander till kommissionenÄmne: Informationsbladet Europa van Morgen som utkom var fjortonde dag

722

2004/C 084E/2

P-1437/03 från Armin Laschet till kommissionenÄmne: Direkt budgetstöd från EU uppgående till 10 miljoner euro i månaden till den palestinska myndigheten

723

2004/C 084E/3

E-1457/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Euratom och snedvridning av elmarknaden

724

2004/C 084E/4

E-1500/03 från Florence Kuntz till kommissionenÄmne: Skydd för det arkeologiska kulturarvet i Irak

724

2004/C 084E/5

P-1509/03 från Lucio Manisco till kommissionenÄmne: Plundring av det irakiska kulturarvet - EU:s roll

725

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1500/03 och P-1509/03

2004/C 084E/6

P-1510/03 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Ekonomiskt stöd till den palestinska myndigheten

726

2004/C 084E/7

E-1525/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Privatisering av konstskatter till följd av stora stölder från museer och bristande kontroll av internationell konsthandel

726

2004/C 084E/8

E-1939/03 från Giles Chichester till kommissionenÄmne: Kommissionens kvartalsvisa informationstillfällen och Small Business Europe: statligt finansierade nationella organ som deltar i kommissionens informationstillfällen

727

2004/C 084E/9

E-1983/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Inrättande av högstadieskola i samhället Rizokarpaso på det ockuperade Cypern

728

2004/C 084E/0

E-2033/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Återinvigning av det grekiska gymnasiet i Rizokarpaso

729

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1983/03 och E-2033/03

2004/C 084E/1

P-2376/03 från Lucio Manisco till kommissionenÄmne: Al Sahri utvisad av Italien och avrättad i Syrien

729

2004/C 084E/2

E-2748/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Grundskolan i Rizokarpaso

730

2004/C 084E/3

E-3129/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Guinea-Bissau - bistånd från kommissionen

731

2004/C 084E/4

P-3142/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Generaldirektörers karriärutveckling

732

2004/C 084E/5

E-3311/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Personalbyten i generaldirektoraten

732

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3142/03 och E-3311/03

2004/C 084E/6

P-3154/03 från Michael Cashman till kommissionenÄmne: Säkerhet i samband med mobiltelefoner (kompletterande svar)

733

2004/C 084E/7

E-3325/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Gemenskapsutgifter

734

2004/C 084E/8

E-3464/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Användning av Tetrapolteknik i EU

735

2004/C 084E/9

E-3470/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Rapporter om hälsorisker vid användning av Tetrapol

736

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3464/03 och E-3470/03

2004/C 084E/0

E-3471/03 från Miquel Mayol i Raynal till kommissionenÄmne: Anläggningsarbeten i Es Trenc-Salobrar de Campos

736

2004/C 084E/1

E-3514/03 från Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Kurs finansierad genom strukturfonderna (kompletterande svar)

737

2004/C 084E/2

E-3574/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Europeisk överenskommelse om översändande av ansökningar om rättshjälp

738

2004/C 084E/3

E-3625/03 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Standardisering av nationella identitetshandlingar

738

2004/C 084E/4

E-3748/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från programmet Life III till kommunen Prato

739

2004/C 084E/5

E-3832/03 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Global Drug Facility

740

2004/C 084E/6

E-3840/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Direktivet om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (2000/43/EG)

741

2004/C 084E/7

E-3870/03 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Floden Júcars naturliga vattenmängd och regleringen av Júcar-Vinalopó

741

2004/C 084E/8

P-3924/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Geroi Sevastopolyas sjövärdighet

742

2004/C 084E/9

E-3948/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Förenta staterna och andra stater straffar eller belönar europeiska företag som ett sätt att framtvinga anpassning från den EU-medlemsstat där de är etablerade

744

2004/C 084E/0

E-3980/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Fallet Jukos

745

2004/C 084E/1

E-4055/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Förnybar energi

746

2004/C 084E/2

E-4056/03 från Elspeth Attwooll till kommissionenÄmne: Genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning

747

2004/C 084E/3

E-4066/03 från Juan Naranjo Escobar till kommissionenÄmne: Biometriska pass

748

2004/C 084E/4

E-4068/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Olagliga krav på vägavgifter på motorvägen mellan Turin och Milano

749

2004/C 084E/5

E-0003/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Handeln med vilda fåglar

750

2004/C 084E/6

E-0023/04 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Bristande information till kommissionen vad gäller Botniabanan

751

2004/C 084E/7

E-0030/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Soptippar och grustag

752

2004/C 084E/8

E-0044/04 från Monica Frassoni till kommissionenÄmne: Val Jumela

752

2004/C 084E/9

E-0050/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Konflikten vid pappersmassefabriken Celulosas de Pontevedra, som hör till Ence i Galicien, mellan befolkningen och Pontevedras kommun, med anledning av de föroreningar som fabriken släpper ut

753

2004/C 084E/0

E-0053/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Verksamhetsstoppet vid Inzar-varvet i Fene, Galicien, med anledning av förbudet mot att bygga handelsfartyg. Kommissionens och den spanska statens åtgärder.

755

2004/C 084E/1

E-0054/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Den spanska statens efterlevande av Kyotoprotokollet.

756

2004/C 084E/2

E-0068/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Internationell konvention om skydd för alla migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar

757

2004/C 084E/3

E-0071/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Dammen i floden Narla i Lugo, Galicien, inom den spanska vattenplanen, planerad på en plats av gemenskapsbetydelse inom Natura 2000-nätverket

758

2004/C 084E/4

E-0077/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Rening av avloppsvatten på Irland

759

2004/C 084E/5

E-0080/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Reumatism och Biomedprogrammet

759

2004/C 084E/6

E-0081/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Genomförande av IPPC-direktivet på Irland

760

2004/C 084E/7

E-0092/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Elprisernas utveckling, investeringar i energisektorn

760

2004/C 084E/8

E-0101/04 från Marjo Matikainen-Kallström till kommissionenÄmne: De små och medelstora företagens ställning inom EU:s finansiering av forskning

761

2004/C 084E/9

P-0110/04 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Lagligheten i vissa av EU:s beslut i händelse av att Kyotoprotokollet skulle förfalla

764

2004/C 084E/0

E-0181/04 från Charlotte Cederschiöld till kommissionenÄmne: Nät- och informationssäkerhet

765

2004/C 084E/1

E-0182/04 från Charlotte Cederschiöld till kommissionenÄmne: Nät- och informationssäkerhet

766

2004/C 084E/2

E-0183/04 från Charlotte Cederschiöld till kommissionenÄmne: Nät- och informationssäkerhet

766

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0181/04, E-0182/04 och E-0183/04

2004/C 084E/3

E-0267/04 från Juan Ferrández Lezaun till kommissionenÄmne: Alternativa projekt till Spaniens nationella vattenplan

767

2004/C 084E/4

E-0300/04 från Roberto Bigliardo till kommissionenÄmne: Finansiering av Atens nya flygplats (kompletterande svar)

768

2004/C 084E/5

E-0309/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Utökat arbetsområde för TAEIX till västra Balkan

769

2004/C 084E/6

P-0313/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Förbränningsugn i Galway

770

2004/C 084E/7

E-0319/04 från Dana Scallon till kommissionenÄmne: Finansiering av forskning med embryonala stamceller

771

2004/C 084E/8

E-0326/04 från Willi Piecyk till kommissionenÄmne: Bidrag till nya fiskenät

772

2004/C 084E/9

E-0328/04 från Marco Cappato, Maurizio Turco, Marco Pannella, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis och Emma Bonino till kommissionenÄmne: Den kinesiska nyårsparaden i Paris

773

2004/C 084E/0

E-0331/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Inrättande av ett regionalt centrum för samordning av socialpolitik på Balkan

773

2004/C 084E/1

E-0334/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Den oförändrade situationen för de mänskliga rättigheterna och demokratin i Kina och Hongkong, hotet mot Taiwan och behovet av ett vapenembargo

774

2004/C 084E/2

E-0335/04 från Astrid Thors till kommissionenÄmne: Vad anser EU-kommissionen om förlängningen av driftstillståndet för kärnkraftverket i Sosnovy Bor

775

2004/C 084E/3

P-0337/04 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Subventioner till Parmalatkoncernen

776

2004/C 084E/4

E-0347/04 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Artemisininbaserad kombinationsbehandling mot malaria

777

2004/C 084E/5

E-0350/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Resebyråer: Alitaliakrisens återverkningar på sysselsättningen

779

2004/C 084E/6

E-0351/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Resebyråer: allvarliga svårigheter för organisatörer och konsumenter

779

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0350/04 och E-0351/04

2004/C 084E/7

P-0358/04 från Werner Langen till kommissionenÄmne: Förfarande gällande pant på burkar i Tyskland

781

2004/C 084E/8

P-0377/04 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Hållbar förvaltning av fiskeresurserna i Medelhavet och åtgärder för att bekämpa olagligt fiske

781

2004/C 084E/9

E-0396/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Ett Guantanamo i Tamisa?

783

2004/C 084E/0

E-0397/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Legalisering av invandrade arbetstagare som saknar handlingar i unionen

783

2004/C 084E/1

P-0407/04 från Hugues Martin till kommissionenÄmne: Gemenskapsprogram - Craft

784

2004/C 084E/2

P-0408/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Genomförandet i Nederländerna av direktivet om omgivningsbuller

786

2004/C 084E/3

E-0410/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Aer Rianta

787

2004/C 084E/4

E-0412/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Regleringen av träexport från Indonesien

787

2004/C 084E/5

E-0414/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Behandlingen av nordkoreanska flyktingar i Folkrepubliken Kina

788

2004/C 084E/6

E-0418/04 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Kontokortssäkerhet

789

2004/C 084E/7

E-0447/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Torvexport till Italien

790

2004/C 084E/8

E-0448/04 från Charles Tannock till kommissionenÄmne: Forskning på primater (andra än människor) i Münster, Tyskland

791

2004/C 084E/9

E-0450/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Förfalskade sedlar

792

2004/C 084E/0

E-0452/04 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Info 2000-programmet

793

2004/C 084E/1

E-0462/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Guinea-Bissau - kommissionens stöd

794

2004/C 084E/2

E-0463/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Europa - Terrorism

795

2004/C 084E/3

E-0468/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Konkurrens inom glassektorn

797

2004/C 084E/4

E-0479/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Kommissionens öppna uttagningsprov

798

2004/C 084E/5

E-0481/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Blue Dragon

800

2004/C 084E/6

E-0487/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: EU:s mjölksektor: Argentina och fredsklausulen med WTO

800

2004/C 084E/7

E-0498/04 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Gemenskapspåpekande om produktiviteten i Spanien

801

2004/C 084E/8

E-0508/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Portugal - radioaktivt avfall

802

2004/C 084E/9

E-0511/04 från Sérgio Marques till kommissionenÄmne: Stöd till Sydafrika

804

2004/C 084E/0

P-0525/04 från Ian Hudghton till kommissionenÄmne: Ringröta på potatis

805

2004/C 084E/1

E-0541/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Medverkan i amerikanska påtryckningar på flygbolagen att före ett eventuellt fördrag lämna obegränsade passageraruppgifter

806

2004/C 084E/2

E-0548/04 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Burförpliktelse för fjäderfä

808

2004/C 084E/3

E-0562/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Utbredning av det sk. blue baby-syndromet i EU:s medlemsstater

809

2004/C 084E/4

E-0564/04 från Caroline Jackson till kommissionenÄmne: Överföring av oljelast mellan fartyg

810

2004/C 084E/5

P-0568/04 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Slutrapport om Eurostat

811

2004/C 084E/6

E-0573/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Byggstart för Brennertunneln

811

2004/C 084E/7

E-0575/04 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Anna Diamantopoulous valkampanjverksamhet

812

2004/C 084E/8

E-0579/04 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Lagunen Vasova

813

2004/C 084E/9

E-0582/04 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Tillämpning av redovisningsnorm IAS 32 på kooperativ

814

2004/C 084E/0

E-0595/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Hästkapplöpningspriser i Grekland

815

2004/C 084E/1

P-0600/04 från Generoso Andria till kommissionenÄmne: Ersättningar till ledarna inom amatörfotbollen

816

2004/C 084E/2

E-0602/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Helhetsutvärdering av det stora vattenavledningsprojektet i Ebrofloden

817

2004/C 084E/3

P-0608/04 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Kommissionens politiska intentioner angående genetiskt modifierade organismer

818

2004/C 084E/4

E-0611/04 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Terrorism: utarbetande av ett EU-direktiv som föreskriver närvaron av flygsheriffer på flygplanen

819

2004/C 084E/5

P-0615/04 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Certifikatens roll i samband med ursprungsregler

820

2004/C 084E/6

E-0618/04 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Det nederländska parlamentets beslut om att utvisa tusentals invandrare

822

2004/C 084E/7

P-0621/04 från Karin Riis-Jørgensen till kommissionenÄmne: Revidering av TEN-T

822

2004/C 084E/8

E-0623/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Rutter för flygbolag från länder utanför EU

823

2004/C 084E/9

E-0629/04 från Willi Piecyk, Gerhard Schmid och Johannes Swoboda till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnätet - utbyggnad av Donau

824

2004/C 084E/0

E-0630/04 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Unionens offentliga utvecklingsbistånd: medlemsstaternas anslag, åtgärder på Balkan, biståndets villkor och tillämpningen av gemenskapsbestämmelserna

825

2004/C 084E/1

E-0631/04 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Avskaffande av räntestöd i gränsområden i Grekland

826

2004/C 084E/2

E-0637/04 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Motsägelser i gemenskapens tullkodex (CDW)

827

2004/C 084E/3

E-0639/04 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Torrentes de Mácara vid Ulhafloden (Galicien): dambygge hotar tre mycket värdefulla forsar

829

2004/C 084E/4

E-0647/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Rening av avloppsvatten från tätbebyggelse i Benidorm (Alicante, Spanien)

830

2004/C 084E/5

E-0648/04 från María Bergaz Conesa till kommissionenÄmne: Felaktigt införlivande av direktiv 89/391/EEG i den spanska nationella lagstiftningen

831

2004/C 084E/6

P-0654/04 från Reinhold Messner till kommissionenÄmne: Brenneraxeln

832

2004/C 084E/7

E-0655/04 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Algeriet

833

2004/C 084E/8

E-0657/04 från Chris Davies till kommissionenÄmne: Feltankning av motorfordon

834

2004/C 084E/9

E-0662/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Strävan efter enhetliga och transparenta regler för värdebestämning av finansinstituts tillgångar och motsättningarna mellan EFR och IASB

835

2004/C 084E/0

P-0663/04 från Samuli Pohjamo till kommissionenÄmne: Åtgärder mot det stora vargbeståndet i Finland

837

2004/C 084E/1

P-0664/04 från Encarnación Redondo Jiménez till kommissionenÄmne: Lagstiftning om yoghurt

838

2004/C 084E/2

E-0668/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Den irländska regeringens bristande samarbete i samband med utredningen om Lough Ree

839

2004/C 084E/3

E-0683/04 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Läkarattester

840

2004/C 084E/4

E-0685/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Motsättningar mellan en gemensam utrikespolitik och den skillnad med vilka tredje länder, t.ex. Förenta staterna och Ryssland, behandlar EU:s medlemsstater

840

2004/C 084E/5

E-0689/04 från Harald Ettl till kommissionenÄmne: Genomförande av direktiv 2003/41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut

842

2004/C 084E/6

E-0690/04 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Klagomål om brott mot grekiska bostadskooperativs äganderätt

843

2004/C 084E/7

E-0692/04 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Kränkning av den personliga integriteten vid internationellt toppmöte om informationssamhället (WSIS)

844

2004/C 084E/8

E-0693/04 från Johanna Boogerd-Quaak, Ieke van den Burg och Joke Swiebel till kommissionenÄmne: Förslaget KOM(2003) 657 och direktiv 86/378/EG

845

2004/C 084E/9

E-0694/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Granskning av kommissionens externa åtgärder

846

2004/C 084E/0

E-0697/04 från Bill Miller till kommissionenÄmne: Statligt stöd till kreditföretag

846

2004/C 084E/1

E-0698/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Konserver och olivolja

847

2004/C 084E/2

E-0699/04 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Konserver och olivolja

848

2004/C 084E/3

E-0701/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Tredjeländers användning av benämningarna vintage och tawny

848

2004/C 084E/4

P-0705/04 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Inrättandet av ett övervakningsorgan för maffia och annan organiserad brottslighet i EU.

850

2004/C 084E/5

E-0706/04 från Jaime Valdivielso de Cué till kommissionenÄmne: Vin

852

2004/C 084E/6

E-0712/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Ökning av Portugals årliga sockerkvoter

854

2004/C 084E/7

P-0713/04 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Handläggning av riskbedömningsförfarandet för zink

855

2004/C 084E/8

P-0714/04 från Antonio Di Pietro till kommissionenÄmne: Omvandling av ENEL:s kraftverk Valdaliga Nord i Civitavecchia

856

2004/C 084E/9

E-0719/04 från Ieke van den Burg till kommissionenÄmne: Utbildnings- och utvecklingsfonder inom ramen för Lissabonstrategin

857

2004/C 084E/0

E-0729/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Yrkesmässigt erkännande av ordningsmaktens anställda

859

2004/C 084E/1

E-0731/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Familjestöd och socialt stöd till ordningsmaktens personal

860

2004/C 084E/2

E-0732/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Dammbyggen i den internationella delen av floden Minho

861

2004/C 084E/3

E-0738/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Regioner som kommer att upphöra att utgöra mål 1-områden i strukturfonderna

861

2004/C 084E/4

E-0741/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Skattelättnader för sysselsättning

862

2004/C 084E/5

E-0743/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Meda-programmet och regioner

863

2004/C 084E/6

E-0745/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Förbättrad tillgång till riskkapitalfonder för små och medelstora företag

864

2004/C 084E/7

E-0746/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Reform av frukt- och grönsakssektorn

865

2004/C 084E/8

E-0748/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Samverkan mellan de europeiska finansieringsplanerna

866

2004/C 084E/9

E-0750/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Möjligheten att registrera kreditvärderingsinstitut som verkar i Europa

867

2004/C 084E/0

E-0751/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Europeiska kommissionens rationalisering av samordningen av medlemsstaternas ekonomiska politik

868

2004/C 084E/1

E-0752/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Bättre image för euron och Europeiska unionen i tredjeländer

868

2004/C 084E/2

E-0753/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Främja eurons internationella roll i samband med transaktioner mellan länderna i euroområdet och tredje länder

869

2004/C 084E/3

E-0754/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Införandet av en eventuell europeisk rättsram för hedgefonder

870

2004/C 084E/4

E-0755/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Statistik om det europeiska harmoniserade konsumentprisindexet

871

2004/C 084E/5

E-0757/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: En utökad roll för marknadens aktörer i samband med integrationen av de europeiska finansmarknaderna

872

2004/C 084E/6

E-0758/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Förlust av förtroende hos spararna till följd av den senaste tidens finansskandaler

873

2004/C 084E/7

E-0759/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: En allmän ram för att trygga stabiliteten på de europeiska finansmarknaderna

874

2004/C 084E/8

E-0761/04 från José García-Margallo y Marfil till kommissionenÄmne: Europapass och försäljning av finansiella produkter i Europa

874

2004/C 084E/9

P-0767/04 från Brian Crowley till kommissionenÄmne: Handlingsplan eEurope 2005

875

2004/C 084E/0

P-0771/04 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: La Breña II-dammen - kompensationsåtgärder

876

2004/C 084E/1

E-0780/04 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kränkning av religionsfriheten i Förenade kungariket

877

2004/C 084E/2

E-0781/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Koncession för avledning av vatten i samband med liberaliseringen av elmarknaden

878

2004/C 084E/3

E-0782/04 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Särskilda skyddsbestämmelser i samband med liberaliseringen av elmarknaden

879

2004/C 084E/4

E-0785/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Utvisning av föräldrar till irländska medborgare/EU-medborgare

880

2004/C 084E/5

E-0791/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Angrepp på naturparken Ria Formosa (Natura 2000)

881

2004/C 084E/6

E-0807/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Trafikflygarcertifikat från en medlemsstat gäller inte i en annan medlemsstat eller efter att reglerna för ATPL-certifikat ändrats

882

2004/C 084E/7

E-0816/04 från Stefano Zappalà till kommissionenÄmne: Erkännande av examensbevis

883

2004/C 084E/8

E-0818/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Dumpning av slam i Ingensche Waarden

884

2004/C 084E/9

E-0819/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Europaskolan i Amsterdam

886

2004/C 084E/0

P-0825/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Kommissionens ifrågasättande av yttrandet från rådets rättstjänst

886

2004/C 084E/1

E-0829/04 från Mario Mauro till kommissionenÄmne: Resebyråkedja ägd av familjen Tanzi, inblandad i Parmalatkrashen

888

2004/C 084E/2

E-0831/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Installation av radaranläggning på Pico do Areeiro — miljökonsekvensstudie

889

2004/C 084E/3

E-0832/04 från Anne Ferreira, Ioannis Souladakis och Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Teckenspråkstolkar på teatrar och hörselskadad publik

889

2004/C 084E/4

E-0834/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Nio års fängelse för överlåtelse av 0,5 gram metadon i Ryssland

890

2004/C 084E/5

P-0842/04 från Daniela Raschhofer till kommissionenÄmne: Grunden för beräkningen av den ekonomiska tillväxten

891

2004/C 084E/6

P-0843/04 från Luigi Vinci till kommissionenÄmne: Positivt uttalande från italienska regionen Friuli-Venezia Giulia till en sträckning för höghastighetståg mellan Ronchi södra-Trieste inom Korridor 5

892

2004/C 084E/7

P-0844/04 från Ulpu Iivari till kommissionenÄmne: Varvsstöd i strid med EU-lagstiftning

894

2004/C 084E/8

P-0851/04 från Gianni Vattimo till kommissionenÄmne: Djurskydd

895

2004/C 084E/9

E-0855/04 från Jean-Maurice Dehousse till kommissionenÄmne: Säkerheten i Bryssel

896

2004/C 084E/0

E-0856/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Försvar av traditionell industri

896

2004/C 084E/1

E-0866/04 från Miet Smet till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd till den flamländska gemenskapen

897

2004/C 084E/2

E-0869/04 från Esko Seppänen till kommissionenÄmne: Echo och Tjetjenien

898

2004/C 084E/3

E-0879/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Romano Prodi - nytt centerparti

899

2004/C 084E/4

E-0880/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1954/2003

900

2004/C 084E/5

E-0886/04 från Piia-Noora Kauppi till kommissionenÄmne: Systemet med vägavgifter

901

2004/C 084E/6

E-0888/04 från Bob van den Bos till kommissionenÄmne: Slakterier i Grekland

901

2004/C 084E/7

E-0890/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Behörighet att meddela undervisning för flygarexamen

902

2004/C 084E/8

E-0891/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Nedläggningen av Valeos fabrik i Portugal

903

2004/C 084E/9

E-0893/04 från Werner Langen till kommissionenÄmne: Kostnader vid gränsöverskridande överföringar

904

2004/C 084E/00

P-0895/04 från Jan Andersson till kommissionenÄmne: Med anledning av tvisten rörande avgifter i Helsingborgs hamn

905

2004/C 084E/01

E-0897/04 från Monica Frassoni, Caroline Lucas, Jean Lambert, Patricia McKenna, Giorgio Celli, Kathalijne Buitenweg, Pasqualina Napoletano, Marco Cappato, Giovanni Procacci och Chris Davies till kommissionenÄmne: Felaktigt genomförande i Italien av rådets direktiv 1999/74/EG och 2002/4/EG om skyddet av värphöns.

906

2004/C 084E/02

E-0898/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Israeler som offentligen ger till känna att de får samvetskval av att palestinska territorier ockuperas sätts i fängelse, upprepade gånger och för långa perioder

907

2004/C 084E/03

P-0903/04 från Ingo Friedrich till kommissionenÄmne: Stopp för Europeiska dokumentationscentrens gratisprenumeration på Europeiska unionens officiella tidning EUT (den tryckta upplagan)

908

2004/C 084E/04

E-0906/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Lönetillägg (threshold) för brittiska lärare vid Europaskolor

909

2004/C 084E/05

E-0907/04 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Skydd av optometristyrket

910

2004/C 084E/06

E-0909/04 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: To serve and protect- nederländska järnvägen

911

2004/C 084E/07

E-0910/04 från Ingo Friedrich till kommissionenÄmne: Stöd till oliver, marknadsordningen för oliver

911

2004/C 084E/08

E-0912/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Direktiv 2001/83/EG och kravet på blindskrift

912

2004/C 084E/09

E-0915/04 från John Bowis till kommissionenÄmne: Direktiv 2001/83/EG och gränsfallsprodukter

913

2004/C 084E/10

E-0923/04 från Roger Helmer till kommissionenÄmne: System för handel med utsläppsrätter för växthusgaser

914

2004/C 084E/11

E-0925/04 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Medicinsk behandling av personer med blödarsjuka

914

2004/C 084E/12

E-0926/04 från Claude Turmes till kommissionenÄmne: Hälsa och säkerhet i Europeiska unionens institutioner

915

2004/C 084E/13

E-0927/04 från Claude Turmes till kommissionenÄmne: Tillämpning av prototyp vid Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer

916

2004/C 084E/14

E-0931/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Standarder för bärbar utrustning för flytande syre

918

2004/C 084E/15

E-0932/04 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Fiskets bidrag till EU:s ekonomi

919

2004/C 084E/16

P-0936/04 från Jens-Peter Bonde till kommissionenÄmne: Ekonomiskt EU-stöd för positiv publicitet

919

2004/C 084E/17

E-0944/04 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Löstagbara smådelar i livsmedelsprodukter

920

2004/C 084E/18

E-0951/04 från Angelika Niebler till kommissionenÄmne: Tolkningskommentarer avseende införandet i nationell lagstiftning av direktiven om elektricitets- och gasmarknaderna i Europeiska unionen

921

2004/C 084E/19

E-0952/04 från Benedetto Della Vedova till kommissionenÄmne: Förfarandet i enlighet med artikel 24 i gemenskapsförordning (EEG) nr 4253/88

922

2004/C 084E/20

E-0953/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Diskriminering i Rumänien

923

2004/C 084E/21

E-0960/04 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Språkdiskriminering vid rekrytering till de europeiska institutionerna

924

2004/C 084E/22

E-0962/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Ökande risker för folkhälsan och miljön till följd av ökande utsläpp av fina sotpartiklar från bilmotorer

925

2004/C 084E/23

E-0963/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Euro-4-normerna skapar begränsningar för installerandet av filter mot utsläpp av fina sotpartiklar från bilmotorer

925

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0962/04 och E-0963/04

2004/C 084E/24

E-0968/04 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Standard för elektromagnetisk kompatibilitet

927

2004/C 084E/25

P-1001/04 från Ulla Sandbæk till kommissionenÄmne: Kritisk dialog med det styrande iranska prästerskapet om minoriteter

928

2004/C 084E/26

E-1011/04 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Den mycket allvarliga situationen för de mänskliga rättigheterna i Vietnam och Laos

929

2004/C 084E/27

E-1020/04 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Nödsituation på marknaden för järnmetaller

929

2004/C 084E/28

E-1024/04 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Olympic Airways

930

2004/C 084E/29

P-1026/04 från Joachim Wuermeling till kommissionenÄmne: Mätning av axelvikt hos lastbilar vid gränsen mellan Tyskland och Tjeckien

931

2004/C 084E/30

E-1033/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Till försvar för offentliga lån på portugisiska bibliotek

932

2004/C 084E/31

E-1034/04 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Regelbrott i samband med uttagningsprov som anordnas av Europeiska kommissionen

933

2004/C 084E/32

P-1041/04 från W. G. van Velzen till kommissionenÄmne: Nummerportabilitet inom mobiltelefoni

934

2004/C 084E/33

E-1042/04 från Roger Helmer och Charles Tannock till kommissionenÄmne: Pensioner: diskriminering av privata pensioner

935

2004/C 084E/34

E-1057/04 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Konsekvenser för gemenskapens textilsektor av vissa av Kinas affärsmetoder

936

2004/C 084E/35

P-1062/04 från Christine De Veyrac till kommissionenÄmne: EU-utvidgningens ekonomiska och migrationsrelaterade konsekvenser

937

2004/C 084E/36

P-1063/04 från Marie-Françoise Duthu till kommissionenÄmne: Konflikten mellan Ryssland och Tjetjenien — medling från Europeiska unionens sida mellan Vladimir Putin och Aslan Maschadov

938

2004/C 084E/37

E-1072/04 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Traditionellt firande av den första julkrubban med levande figurer i Greccio

939

2004/C 084E/38

P-1082/04 från Adeline Hazan till kommissionenÄmne: Nederländerna beslutar att utvisa över 26000 personer som nekats asyl

940

2004/C 084E/39

P-1084/04 från Richard Howitt till kommissionenÄmne: Eventuell överträdelse av direktivet om europeiska företagsråd beträffande varslade uppsägningar vid FLS Aerospace

941

2004/C 084E/40

P-1088/04 från Arlene McCarthy till kommissionenÄmne: Eventuell överträdelse av direktivet om ett europeiskt företagsråd i samband med uppsägningar vid FLS Aerospace

941

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1084/04 och P-1088/04

2004/C 084E/41

P-1085/04 från Paul Lannoye till kommissionenÄmne: Utvärdering av växtskyddsmedel inom ramen för direktiv 91/414/EEG

942

2004/C 084E/42

P-1087/04 från Kyösti Virrankoski till kommissionenÄmne: Oklarheter med nätverket Natura 2000 i Finland

944

2004/C 084E/43

P-1093/04 från Armin Laschet till kommissionenÄmne: Den tyska fotbollsklubben TSV Alemannia Aachens internationella matcher vid stadion i Kerkrade, Nederländerna

944

2004/C 084E/44

P-1106/04 från Sebastiano Musumeci till kommissionenÄmne: Vaccin mot bluetongue

945

2004/C 084E/45

P-1107/04 från Dirk Sterckx till kommissionenÄmne: Tungrodd administration av ansökningar om stöd

946

2004/C 084E/46

P-1108/04 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Borrningar efter gas i Waddenzee

947

2004/C 084E/47

E-1109/04 från Paul Rübig till kommissionenÄmne: Begränsning av möjligheter att göra avdrag i beskattningen i samband med utlandsinkomster

948

2004/C 084E/48

E-1115/04 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Genomförandet på Irland av direktivet om diskriminering på arbetsplatsen

949

2004/C 084E/49

P-1116/04 från Uma Aaltonen till kommissionenÄmne: Sexualupplysning för barn och ungdomar i en union på väg att utvidga sig

950

2004/C 084E/50

P-1127/04 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Gasborrning som kan innebära ett stort hot mot Vadehavet

951

2004/C 084E/51

E-1136/04 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Antalet röstberättigade i valen till Europaparlamentet i Nordirland begränsas med 16,5 procent till följd av omständlig årlig individuell registrering för väljarnas del

952

2004/C 084E/52

P-1151/04 från Elizabeth Lynne till kommissionenÄmne: Medicinsk behandling utomlands

952

2004/C 084E/53

P-1167/04 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Förordning nr 1954/2003: fiskeverksamhet i Azorernas exklusiva ekonomiska zon

953

2004/C 084E/54

P-1170/04 från Manuel dos Santos till kommissionenÄmne: Bygget av Amoreiras-tunneln i Lissabon

955

2004/C 084E/55

P-1203/04 från Gianfranco Dell’Alba till kommissionenÄmne: Misstänkta oegentligheter i förvaltningen av Europeiska utvecklingsfondens medel avsedda för projekt 8.ACP.PNG.003

956

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

EUROPAPARLAMENTET

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 1)

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/1

---

(2004/C 84 E/0001)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0021/03

från Vitaliano Gemelli (PPE-DE) till kommissionen

(13 januari 2003)

Ämne:   Utnämning av personer i ledande ställning inom kommissionen: läkarmottagningen

I rekommendation nr 112 från Internationella arbetsorganisationen (ILO) av den 24 juni 1959 gällande organisationen av läkarvård i ett företag, fastställs vissa faktorer som skall garantera ett förtroendefullt klimat mellan företagarna, arbetstagarna och ansvarig läkare. Bland annat anges att företagsläkaren skall vara yrkesmässigt och etiskt oberoende gentemot övriga berörda.

I sin resolution av den 1 juli 1960 om säkerhet och hälsa på arbetsplatsen slog Europaparlamentet fast att företagshälsovården tar konkret form i företagens hälsoprogram och genom företagsläkarnas verksamhet.

Med rekommendationen av den 20 juli 1962 om företagshälsovård (1), uppmanade kommissionen medlemsstaterna att formellt erkänna företagshälsovården, och man underströk bland annat att verksamheten, så långt möjligt, helst skall ledas av företagsläkare som arbetar heltid.

Kan kommissionen förklara varför den ansett det lämpligt att avvika från de grundläggande principerna i ILO:s rekommendation, i Europaparlamentets resolution och i sin egen rekommendation till medlemsstaterna, genom att som chef för sin hälsovård utnämna en tjänsteman vars medicinska kunskaper är obefintliga?

Anser inte kommissionen att beslut av detta slag allvarligt kan skada kommissionens trovärdighet gentemot EU-institutionerna och unionsmedborgarna?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(14 februari 2003)

I motsats till den uppfattning som parlamentsledamoten verkar ha fått genom den information han har tillgång till, åsidosätter kommissionen inte någon av sina egna rekommendationer till medlemsstaterna om vikten av företagshälsovård.

När den förre chefen för läkartjänsten i Bryssel gick i pension togs kommissionsbeslutet 2002 särskilt i syfte att stärka kommissionens läkartjänst i Bryssel genom att ge administrationen större uppmärksamhet och utnämna två personer i ledningen. Tjänsten som enhetschef anförtroddes en administratör med dokumenterad erfarenhet av arbete i ledande ställning och man inrättade en ny tjänst som medicinsk rådgivare — med hela ansvaret för de medicinska aspekterna av läkartjänsten. Som medicinsk rådgivare utnämndes en läkare med väletablerad och erkänd expertkunskap i företagshälsovård. Den medicinske rådgivaren har inte lägre lönegrad eller status än någon annan inom läkartjänsten.

Kommissionen kom fram till beslutet genom sin kunskap om hur sjukhusförvaltningen i vissa medlemsstater organiseras.

Kommissionen är övertygad om att parlamentsledamoten kommer att vilja rätta till det intryck som hans fråga oavsiktligt gett, nämligen att kommissionen utnämnt ”en tjänsteman vars medicinska kunskaper är obefintliga” att leda läkartjänsten, i strid med Internationella arbetsorganisationens rekommendationer.

---

(1)  EGT B 80, 31.8.1962, s. 2181.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/2 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/2

---

(2004/C 84 E/0002)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0335/03

från Maria Sanders-ten Holte (ELDR) till kommissionen

(10 februari 2003)

Ämne:   En ny generation av legosoldater

Trots att den gamla tidens system med legosoldater ännu inte helt försvunnit håller vi på att få ett nytt slags legosoldater i samband med konflikter på den afrikanska kontinenten. Dessa soldater erbjuder militära tjänster, bland dem till och med fredsbevarande operationer eller tjänster för att övervaka att ett vapenstillestånd efterlevs. Den viktigaste tendensen är då att det uppstått små militära grupper som erbjuder sina tjänster till regeringar och kommersiella företag.

| 1. | Har kommissionen några uppgifter om den verksamhet som bedrivs av utländska soldater i samband med afrikanska konflikter? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen några uppgifter om den verksamhet som bedrivs av utländska soldater i samband med afrikanska konflikter?

| 2. | Kan kommissionen framför allt ge besked om vilken roll sådana soldater spelar vid gränskrigen i Västafrika? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen framför allt ge besked om vilken roll sådana soldater spelar vid gränskrigen i Västafrika?

| 3. | I vilken mån beaktar EU detta nya fenomen i sina strategier för att skapa fred och förebygga konflikter i Afrika? |
| --- | --- |

3.

I vilken mån beaktar EU detta nya fenomen i sina strategier för att skapa fred och förebygga konflikter i Afrika?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(19 mars 2003)

| 1. | Kommissionen känner till att det i Afrika förekommit tidningsartiklar och rykten bland utlänningar om att legosoldater skulle ha varit inblandade i afrikanska konflikter. Kommissionen har också fått enstaka uppgifter om att legosoldater i vissa fall erbjuder regeringar och affärsföretag sina tjänster. Kommissionen har dock inte möjlighet att inhämta sådan underrättelseinformation annat än rent sporadiskt. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen känner till att det i Afrika förekommit tidningsartiklar och rykten bland utlänningar om att legosoldater skulle ha varit inblandade i afrikanska konflikter. Kommissionen har också fått enstaka uppgifter om att legosoldater i vissa fall erbjuder regeringar och affärsföretag sina tjänster. Kommissionen har dock inte möjlighet att inhämta sådan underrättelseinformation annat än rent sporadiskt.

| 2. | Enligt rykten och vittnesrapporter har demobiliserade f.d. soldater från Sierra Leone anslutit sig till rebellerna i Liberia och västra Elfenbenskusten. |
| --- | --- |

2.

Enligt rykten och vittnesrapporter har demobiliserade f.d. soldater från Sierra Leone anslutit sig till rebellerna i Liberia och västra Elfenbenskusten.

| 3. | Kommissionen stöder initiativ inom ramen för den i Rabat inledda fredsprocessen för Manoflods-unionen och den internationella kontaktgruppen för Liberia i syfte att få till stånd ett eldupphör och fredssamtal mellan Liberias regering och de rebeller som är verksamma i nordvästra Liberia. Kommissionen stöder också återanpassningen till samhället av f.d. soldater från Sierra Leone. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen stöder initiativ inom ramen för den i Rabat inledda fredsprocessen för Manoflods-unionen och den internationella kontaktgruppen för Liberia i syfte att få till stånd ett eldupphör och fredssamtal mellan Liberias regering och de rebeller som är verksamma i nordvästra Liberia. Kommissionen stöder också återanpassningen till samhället av f.d. soldater från Sierra Leone.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/3 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/3

---

(2004/C 84 E/0003)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0561/03

från Olivier Dupuis (Nl) till kommissionen

(27 februari 2003)

Ämne:   Hamadi Jebalis hungerstrejk

Den före detta redaktören för tidskriften Al Fajr, Hamadi Jebali, har hungerstrejkat sedan den 13 januari 2003, alltså i 36 dagar. Enligt Internationella föreningen för stöd till politiska fångar blev Jebali intagen på akutavdelningen på ett sjukhus i Bizerte den 12 februari 2003. Trots otaliga vädjanden från människor såväl i Tunisien som i övriga världen om att frige honom, har de tunisiska myndigheterna ännu inte vidtagit några åtgärder. En medlem av Journalister utan gränser som ansökt om tillstånd att besöka honom i fängelset Nador i Bizerte i landets norra del fick avslag på sin ansökan från den centrala fängelseledningen den 6 februari. Jebalis advokat Mohamed Nouri och Jebalis hustru har meddelat att han är utsatt för mycket hårda påtryckningar från medlemmar av säkerhetstjänsten i syfte att förmå honom att upphöra med sin hungerstrejk. Journalistens hustru och döttrar — vars bostad är satt under bevakning — har nu fråntagits sina pass. Hamadi Jebali dömdes 1992 av militärdomstolen i Tunis till 16 års fängelse för att ha tillhört en olaglig organisation. Han hade då nyligen avtjänat ett ettårigt fängelsestraff för att ha publicerat en artikel i vilken han kritiserade systemet med militärdomstolar.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit till förmån för Hamadi Jebali? Har kommissionen, genom sin delegation i Tunis, kunnat erhålla några upplysningar om Jebalis fängelsevistelse och hälsa efter mer än en månads hungerstrejk? Har kommissionen väckt frågan om allmän amnesti för de åsiktsbrott som begicks mellan 1980 och 1990 och, om så är fallet, hur reagerade de tunisiska myndigheterna?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/3 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/3

---

(2004/C 84 E/0004)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0646/03

från Olivier Dupuis (Nl) till kommissionen

(4 mars 2003)

Ämne:   Förtalskampanj mot Mohammed Charfi

Mohammed Charfi är en framstående professor i privaträtt och tidigare ordförande för den tunisiska människorättsorganisationen (1988-1989). Den senaste tiden har Charfi varit föremål för hotfulla uttalanden från imamen i Kairouan, Abdehrrame Khlif (parlamentsledamot för det tunisiska regeringspartiet 1989-1994). Hoten uttalades under en extrem och fanatisk predikan i juni 2002 och spelades in på en videofilm som nu sprids. Uttalandena bygger på en grotesk vantolkning av Charfis åsikter och är en faktisk uppmaning till våld. Charfi var utbildningsminister 1989-1994 och har fått pris av Unesco. Han har bland annat skrivit essän ”Islam et Liberté” (Islam och frihet) som publicerades i Frankrike 1998 och först förbjöds i Tunisien. Sedan förbudet upphävdes förra året har Charfi utsatts för en svartmålnings- och förtalskampanj i den regimnära pressen.

Känner kommissionen till Charfis situation? Har kommissionen begärt att de tunisiska myndigheterna ger en förklaring till denna ihärdiga kampanj av trakasserier och förtal som Charfi offentligen utsätts för? Ben Alis regim använder förföljelserna av den islamistiska rörelsen En Nahdha för att rättfärdiga att den systematiskt kränker grundläggande rättigheter. Måste inte kommissionen reagera mot att regimen blundar för spridningen av imamens intoleranta och fundamentalistiska uttalanden? Anser kommissionen inte att den med alla politiska och diplomatiska medel måste protestera öppet mot den tunisiska regimens förföljelser och hävda de demokratiska värderingar som ligger till grund för associeringsavtalet mellan EU och Tunisien?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0561/03 och E-0646/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(21 mars 2003)

Kommissionen följer med oro den hungerstrejk som genomförs av Hemadi Jebali och andra fångar i samma situation. Parlamentsledamoten känner till unionens och i synnerhet kommissionens position när det gäller fängelsevillkoren i Tunisien och de instrument som står till vårt förfogande för att förbättra Situationen, särskilt för politiska fångar. (Jfr kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga frågor E-0250/03 och E-0263/03 (1), E-3031/02 (2) samt E-2526/02, E-2597/02 och E-2629/02 (3)).

Genom sina delegationschefer i Tunis fortsätter unionen att följa hungerstrejkerna i de tunisiska fängelserna, inklusive situationen för Hemadi Jebali.

Kommissionen har inte tagit upp frågan om allmän amnesti för de åsiktsbrott som begicks mellan 1980 och 1990 med de tunisiska myndigheterna.

Vad Mohammed Charfi beträffar är kommissionen inte informerad om de omständigheter som parlamentsledamoten redogör för. Kommissionen känner därför inte till de handlingar och påståenden som tillskrivs de religiösa myndigheterna i Kairouan, men kommer att inhämta upplysningar om detta genom sin delegation i Tunis.

När det gäller respekten för de demokratiska värderingarna, som utgör en väsentlig beståndsdel i associeringsavtalet, fortsätter unionens ordförandeskap, liksom kommissionen, som samarbetar med ordförandeskapet på de områden som rör dessa frågor, sin politiska dialog med de tunisiska myndigheterna för att dessa värderingar skall tillämpas i praktiken i Tunisien.

---

(1)  EGT C 161 E, 10.7.2003, s. 202.

(2)  EGT C 192 E, 14.8.2003, s. 90.

(3)  EGT C 155 E, 3.7.2003, s. 26.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/4 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/4

---

(2004/C 84 E/0005)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0620/03

från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne:   Etableringsfrihet och erhållande av tillstånd att genomföra provning av motorfordon i Tyskland

I artikel 43 i EG-fördraget förbjuds inskränkningar för medborgare i en medlemsstat att fritt etablera sig på en annan medlemsstats territorium, såvida inskränkningen inte berättigas av skäl relaterade till ett allmänt intresse. EG-domstolen har tolkat dessa inskränkningar så att de även omfattar åtgärder eller normer som utan åtskillnad tillämpas på landets egna medborgare och andra medborgare, men som i praktiken hindrar eller gör det mindre lockande för en medborgare i en annan medlemsstat att etablera sig i en medlemsstat som inte är dennes ursprungsland.

I bilaga VIII b i den tyska förordningen om trafiktillstånd (Strassenverkehrs-Zulassungs-Ordnung) av den 28 september 1988 fastställs de krav som organ som vill utföra provningar av fordon måste uppfylla för att erhålla tillstånd i respektive delstat. Enligt denna bestämmelse måste man för att erhålla tillstånd från respektive myndighet lägga fram ett antal handlingar och visa att man uppfyller vissa villkor, bl.a. måste den organisation som ansöker om tillståndet bestå och upprätthållas av minst 60 oberoende experter, av vilka ett visst antal måste ha sitt kontor på det territorium för vilket tillståndet ansöks.

Anser inte kommissionen att kravet på att man innan tillståndet beviljats måste uppfylla dessa faktiska villkor försvårar etableringsfriheten, eftersom det på förhand innebär ett antal investeringar och risktagande för företagens sida, vilket i praktiken gör det mindre lockande för en medborgare i en annan medlemsstat att etablera sig i Tyskland för att genomföra provningar av fordon?

Anser inte kommissionen att de villkor som ställs i den tyska lagstiftningen på ett oproportionerligt sätt inskränker etableringsfriheten även om dessa inskränkningar skulle kunna berättigas av ett allmänt intresse?

Anser inte kommissionen att nämna tyska rättsakt är oförenlig med de allmänna och grundläggande principerna i rådets direktiv 96/96/EG (1) av den 20 december 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet?

Kompletterande svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Efter parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0620/03 (2) om villkoren för etablering av tekniska provningsorgan i Tyskland och de muntliga frågorna 0-0150/03 (3) och 0-0153/03 (3) från parlamentsledamöterna Jaime Valdivielso de Cué och Alejo Vidal-Quadras Roca om samma ämne, beställde kommissionen en utredning av bestämmelserna i bilaga VIII b i den tyska förordningen om trafiktillstånd av den 28 september 1998 (Strassenverkehrs-Zulassungs-Ordnung).

Utredningen visar att juridiska personer som vill utföra tekniska fordonsprovningar i Tyskland måste få tillstånd från varje delstat samt uppfylla en rad villkor. Organet måste bland annat bestå av och ledas av minst 60 experter, varav tillräckligt många skall vara provningsingenjörer, och det måste ha kontor i den region som tillståndet avser.

I artikel 43 i EG-fördraget förbjuds oproportionerliga inskränkningar av etableringsfriheten. Enligt rättspraxis innebär artikel 43 inte bara ett förbud mot diskriminering på grundval av nationalitet (4) och dolda former av diskriminering (5), utan också ”varje nationell åtgärd [...] som [...] även om den tillämpas utan diskriminering med avseende på nationalitet, kan göra det svårare eller mindre attraktivt för gemenskapens medborgare, däribland medborgarna i den medlemsstat som vidtar åtgärden, att utöva de grundläggande friheter som garanteras genom fördraget” (6). Vissa inskränkningar kan dock anses vara förenliga med EG-fördraget om de är berättigade ”av hänsyn till allmänintresset (se i detta hänseende dom av den 28 april 1977 i mål 71/76 Thieffry, punkterna 12 och 15, Rec. s. 765). I ett sådant fall skulle det även krävas att tillämpningen av den ifrågavarande nationella lagstiftningen är sådan att den garanterar uppfyllandet av det syfte den har och inte överskrider vad som krävs för att uppnå detta syfte” (6).

Enligt information från de tyska myndigheterna är syftet med bestämmelserna i förordningen att garantera oberoende och effektiva tekniska provningsorgan samt effektiva och öppna interna strukturer inom organen på det territorium som tillståndet gäller.

Medlemsstaterna har således rätt att göra allt som krävs för att sörja för kvaliteten på och villkoren för tekniska provningar av motorfordon i syfte att garantera trafiksäkerheten, men de måste anstränga sig för att vidta proportionerliga åtgärder. Kommissionen ställer sig tveksam till om bestämmelserna i den tyska förordningen är proportionerliga. Denna skriftliga fråga kommer därför att registreras som ett klagomål inom ramen för förfarandet enligt artikel 226 i EG-fördraget.

---

(1)  EGT L 46, 17.2.1997, s. 1.

(2)  EGT C 222 E, 18.9.2003.

(3)  Sammanträdesperioden i april 2003.

(4)  Domstolens dom av den 30 mars 1993 i mål C-168/91, Christos Konstantinidis mot Stadt Altensteig, punkt 12.

(5)  Domstolens dom av den 13 juli 1993 i mål C-330/91, The Queen mot Inland Revenue Commissioners, ex parte Commerzbank AG, punkt 14.

(6)  Domstolens dom av den 31 mars 1993 i mål C-19/92, Dieter Kraus mot Land Baden-Württemberg, punkt 32.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/5 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/5

---

(2004/C 84 E/0006)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0759/03

från Vitaliano Gemelli (PPE-DE) till kommissionen

(6 mars 2003)

Ämne:   Europeiska kommissionens hälsovård

Kommissionens svar på den skriftliga frågan P-0021/03 (1) visar att utnämningarna till toppjobben inom hälsovården skett som en följd av att man dragit felaktiga paralleller till hur sjukvården i vissa medlemsstater sköts. Felet består i att man vill utrusta den förebyggande och undersökande företagshälsovården som ett behandlande sjukhus.

Kommissionen och de andra institutionerna har varit medvetna om dessa skillnader och tidigare alltid lagt hälsovården under en företagsläkares ansvar. På detta sätt följer man också ILO:s och kommissionens egna rekommendationer.

Tycker inte kommissionen att den nya hälsovårdsorganisationen, där man av oklara, icke-medicinska skäl har en administrativ funktionär som chef, stämmer illa överens med behovet av en sund resursanvändning samt riskerar att störa det ömsesidiga förtroende som är så viktigt mellan institutionen och dess anställda?

Kan kommissionen visa vilka åtgärder man vidtagit för att undvika att enhetschefen, vars medicinska kunskaper är obefintliga, får kännedom (eventuellt oavsiktligt) om medicinsk information som återfinns i hälsovårdens journaler? Har dessa åtgärder meddelats den Europeiska datatillsynsmannen, i enlighet med artikel 27 i parlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (2) av den 18 december 2000?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(8 april 2003)

Kommissionen bekräftar det faktum som anges i svaret till parlamentsledamotens fråga nr P-0021/03 (3), nämligen att de medicinska aspekterna av läkartjänsten helt och hållet sköts av den Medicinska rådgivaren vars kvalifikationer och erfarenhet är höjda över allt tvivel.

Den administratör vars funktion parlamentsledamoten ifrågasätter har inte tillgång till medicinska uppgifter. Kommissionen påpekar även att artikel 17 i tjänsteföreskrifterna, till vilken artikel 49 i förordning (EG) nr 45/2001 (4) hänvisar, garanterar att personuppgifter hålls konfidentiella. Det är bestämmelserna i den artikeln som säkerställer att den personal på läkartjänstens sekretariat som har tillgång till medicinska uppgifter är ålagd tystnadsplikt.

I artikel 10.3 i förordning (EG) nr 45/2001 fastställs det att ” ... dessa uppgifter behandlas av någon som är yrkesmässigt verksam på hälso- och sjukvårdsområdet och som i sitt yrke är underkastad tystnadsplikt eller av en annan person som är ålagd en liknande tystnadsplikt”.

Bestämmelser har antagits för att tillse att sådan behandling av uppgifter som kan innebära särskilda risker för de registrerades fri- och rättigheter i enlighet med artikel 27 anmäls till europeiska datatillsynsmannen, så snart en sådan finns på plats.

Hänvisningen till hur sjukvården i vissa medlemsstater sköts var inte ”felaktig” utan var endast avsedd att upplysa parlamentsledamoten om att det finns olika typer av ledning i stora organisationer. Det främsta syftet med sjukhus och andra läkartjänster är, precis som han hävdar, att vårda. De behöver dessutom ledas som effektiva organisationer. Genom att låta en administratör leda administrationen bereds den medicinska experten möjlighet att fokusera helt på enhetens viktiga medicinska funktioner.

---

(1)  Se s. 1.

(2)  EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

(3)  Se s. 1.

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, EGT L 8, 12.1.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/6 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/6

---

(2004/C 84 E/0007)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0844/03

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(18 mars 2003)

Ämne:   Avtal med företagskonsulter

Företagskonsulter såsom Andersen Consulting eller Ernst & Young har på sista tiden förekommit i rubrikerna på grund av att det påstås ha brustit i deras rådgivningsverksamhet. Andersen råkade i skottgluggen för kritiken i samband med Enron-skandalen och Ernst & Young krävs nu på 3 miljarder schweiziska franc av kantonstyret i Genève eftersom de tjänster som företaget tillhandahållit Banque Cantonale de Genève lär ha varit bristfälliga.

I anledning av dessa händelser inställer sig nedanstående frågor:

| — | Hur många avtal ingick kommissionen med företagskonsulter under 2002 och vilket var det sammanlagda värdet på dessa avtal? |
| --- | --- |

—

Hur många avtal ingick kommissionen med företagskonsulter under 2002 och vilket var det sammanlagda värdet på dessa avtal?

| — | Har kommissionen någon gång nödgats fastställa att ett konsultuppdrag inte utförts tillfredsställande? Vilka kriterier använder kommissionen för bedömning av konsulttjänsterna? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen någon gång nödgats fastställa att ett konsultuppdrag inte utförts tillfredsställande? Vilka kriterier använder kommissionen för bedömning av konsulttjänsterna?

| — | Har kommissionen någon gång blivit skadelidande till följd av ett avtal med en företagskonsult? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen någon gång blivit skadelidande till följd av ett avtal med en företagskonsult?

| — | Om så är fallet: hur stora skador rörde det sig om? Krävdes det någon ersättning för dem, och om inte, varför då? |
| --- | --- |

—

Om så är fallet: hur stora skador rörde det sig om? Krävdes det någon ersättning för dem, och om inte, varför då?

| — | Varför anlitas konsultföretag i stället för kommissionens egna tjänstemän för enskilda tjänster? |
| --- | --- |

—

Varför anlitas konsultföretag i stället för kommissionens egna tjänstemän för enskilda tjänster?

Kompletterande svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(3 februari 2004)

| 1. | I den förlaga för tjänstekontrakt som kommissionen använder för närvarande hänvisas det i fler än tio artiklar till bedömning och kvalitetskontroll av rådgivningstjänster. Den viktigaste klausulen gäller definitionen av föremålet för kontraktet och avser därmed de tekniska specifikationerna i anbudsinfordran samt själva anbudet. Kontraktsparten skall fullgöra kontraktet i enlighet med högsta yrkesmässiga normer. För att säkerställa att dessa viktiga skyldigheter efterlevs fastställs en tidsplan för delrapporter och revisioner. Bestämmelserna om mellanliggande betalningar och slutbetalningar gäller därför bara på det villkoret att tekniska rapporter lämnas in och godkänns.
  Om kontraktsparten inte fullgör sina skyldigheter leder det till att utbetalningarna minskas, till att påföljder verkställs och slutligen till att kontraktet sägs upp. Kontraktsparten får inte lägga ut kontrakt utan förhandsgodkännande och skall byta ut en anställd som inte har de kvalifikationer som krävs för att tillhandahålla tjänster som uppfyller högsta yrkesmässiga normer. Vidare skall kontraktsparten iaktta sträng sekretess och delta i kontroll och revision som genomförs av kommissionen, Europeiska revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF). |
| --- | --- |

1.

I den förlaga för tjänstekontrakt som kommissionen använder för närvarande hänvisas det i fler än tio artiklar till bedömning och kvalitetskontroll av rådgivningstjänster. Den viktigaste klausulen gäller definitionen av föremålet för kontraktet och avser därmed de tekniska specifikationerna i anbudsinfordran samt själva anbudet. Kontraktsparten skall fullgöra kontraktet i enlighet med högsta yrkesmässiga normer. För att säkerställa att dessa viktiga skyldigheter efterlevs fastställs en tidsplan för delrapporter och revisioner. Bestämmelserna om mellanliggande betalningar och slutbetalningar gäller därför bara på det villkoret att tekniska rapporter lämnas in och godkänns.

Om kontraktsparten inte fullgör sina skyldigheter leder det till att utbetalningarna minskas, till att påföljder verkställs och slutligen till att kontraktet sägs upp. Kontraktsparten får inte lägga ut kontrakt utan förhandsgodkännande och skall byta ut en anställd som inte har de kvalifikationer som krävs för att tillhandahålla tjänster som uppfyller högsta yrkesmässiga normer. Vidare skall kontraktsparten iaktta sträng sekretess och delta i kontroll och revision som genomförs av kommissionen, Europeiska revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF).

| 2. | Förvaltningen av kontrakt åligger de lokala kontraktsförvaltarna inom varje generaldirektorat (GD). Den decentraliserade organisationen av kontraktsförvaltningen har visat sig vara den effektivaste metoden, eftersom lokala förvaltare har information om de krav och villkor som gäller för genomförandet av enskilda kontrakt.
  Som frågeställaren kanske redan vet beslutade Prodi-kommissionen att utveckla en central databas över kontrakt och kontraktsparter (Interactive Contracts Network Database (Icon-DB)). Arbetet framskrider väl och kommer att resultera i central statistik. Enligt åtgärd 74 i kommissionens vitbok ”Reformen av kommissionen” (1) kommer databasen också att innehålla närmare upplysningar om kandidater och anbudsgivare som befinner sig i någon av de situationer som beskrivs i artiklarna 93 och 94 i budgetförordningen. Central och konsoliderad statistik, uppdelad på kommissionens enskilda avdelningar, kommer således att bli tillgänglig snabbare.
  Kommissionen kan emellertid lägga fram central statistik utifrån en analys av räkenskaperna. Betalningarna till de fem viktigaste internationella konsultföretagen för tjänster (också men inte enbart managementkonsulttjänster) som tillhandahållits kommissionen uppgick till cirka 31 miljoner euro 2002.
  Två tabeller över betalningarna för alla tjänster som de fem viktigaste konsultföretagen tillhandahållit kommissionen kommer att skickas direkt till frågeställaren och Europaparlamentets sekretariat. |
| --- | --- |

2.

Förvaltningen av kontrakt åligger de lokala kontraktsförvaltarna inom varje generaldirektorat (GD). Den decentraliserade organisationen av kontraktsförvaltningen har visat sig vara den effektivaste metoden, eftersom lokala förvaltare har information om de krav och villkor som gäller för genomförandet av enskilda kontrakt.

Som frågeställaren kanske redan vet beslutade Prodi-kommissionen att utveckla en central databas över kontrakt och kontraktsparter (Interactive Contracts Network Database (Icon-DB)). Arbetet framskrider väl och kommer att resultera i central statistik. Enligt åtgärd 74 i kommissionens vitbok ”Reformen av kommissionen” (1) kommer databasen också att innehålla närmare upplysningar om kandidater och anbudsgivare som befinner sig i någon av de situationer som beskrivs i artiklarna 93 och 94 i budgetförordningen. Central och konsoliderad statistik, uppdelad på kommissionens enskilda avdelningar, kommer således att bli tillgänglig snabbare.

Kommissionen kan emellertid lägga fram central statistik utifrån en analys av räkenskaperna. Betalningarna till de fem viktigaste internationella konsultföretagen för tjänster (också men inte enbart managementkonsulttjänster) som tillhandahållits kommissionen uppgick till cirka 31 miljoner euro 2002.

Två tabeller över betalningarna för alla tjänster som de fem viktigaste konsultföretagen tillhandahållit kommissionen kommer att skickas direkt till frågeställaren och Europaparlamentets sekretariat.

| 3. | Att utföra ett arbete på ett otillfredsställande sätt är att ”bryta mot de kontraktsenliga skyldigheterna” och därför en orsak till uteslutande från deltagande i upphandling enligt artikel 93 f i budgetförordningen. En sådan omständighet lagras i Icon-DB:s driftsklara tillämpningar. Inget av de fem företagen nämns i kommissionens nuvarande system för tidig varning. |
| --- | --- |

3.

Att utföra ett arbete på ett otillfredsställande sätt är att ”bryta mot de kontraktsenliga skyldigheterna” och därför en orsak till uteslutande från deltagande i upphandling enligt artikel 93 f i budgetförordningen. En sådan omständighet lagras i Icon-DB:s driftsklara tillämpningar. Inget av de fem företagen nämns i kommissionens nuvarande system för tidig varning.

| 4. | Ett betalningskrav innebär att en utanordnande avdelning har upptäckt att kommissionen har en fordran på en av sina gäldenärer som är säker, obestridd och förfallen till betalning. Betalningskravet betyder inte nödvändigtvis att gäldenären har fullgjort kontraktet på ett otillfredsställande sätt. Det kan exempelvis gälla återbetalning av ett förskott (förfinansiering) som betalats ut för en tjänst som ursprungligen var planerad men som slutligen övergavs.
  Betalningskrav har utfärdats gentemot:






  — | Coopers & Lybrand (Förenade kungariket) för 43 892,66 euro, som betalades genom att beloppet räknades av mot andra fordringar (betalningskrav 3240014022 år 1997, avräknat 1999). |
| --- | --- | --- |

4.

Ett betalningskrav innebär att en utanordnande avdelning har upptäckt att kommissionen har en fordran på en av sina gäldenärer som är säker, obestridd och förfallen till betalning. Betalningskravet betyder inte nödvändigtvis att gäldenären har fullgjort kontraktet på ett otillfredsställande sätt. Det kan exempelvis gälla återbetalning av ett förskott (förfinansiering) som betalats ut för en tjänst som ursprungligen var planerad men som slutligen övergavs.

Betalningskrav har utfärdats gentemot:

—

Coopers & Lybrand (Förenade kungariket) för 43 892,66 euro, som betalades genom att beloppet räknades av mot andra fordringar (betalningskrav 3240014022 år 1997, avräknat 1999).

| — | Deloitte & Touche (Grekland) för 26 145,53 euro (betalningskrav 3240402821 år 2003), kommer att avräknas. |
| --- | --- |

—

Deloitte & Touche (Grekland) för 26 145,53 euro (betalningskrav 3240402821 år 2003), kommer att avräknas.

| — | Ernst&Young (Förenade kungariket) för 103 346,41 euro (betalningskrav 3240016239 år 1999), som har betalats. |
| --- | --- |

—

Ernst&Young (Förenade kungariket) för 103 346,41 euro (betalningskrav 3240016239 år 1999), som har betalats.

| 5. | Användningen av utvalda managementkonsulter är ett sätt att anlita tjänster som tillhandahålls av specialister med stor sakkunskap och som troligen också har utfört jämförbara uppgifter i liknande offentliga eller privata organisationer. Deras kombination av olika kompetenser ger dem möjlighet att bidra med ett nytt och annorlunda perspektiv, som är både användbart och nödvändigt för handläggningen av specifika ärenden.
  I egenskap av ledamot av Europaparlamentets budgetkontrollutskott kanske frågeställaren också är medveten om kommissionens trängda personalsituation. |
| --- | --- |

5.

Användningen av utvalda managementkonsulter är ett sätt att anlita tjänster som tillhandahålls av specialister med stor sakkunskap och som troligen också har utfört jämförbara uppgifter i liknande offentliga eller privata organisationer. Deras kombination av olika kompetenser ger dem möjlighet att bidra med ett nytt och annorlunda perspektiv, som är både användbart och nödvändigt för handläggningen av specifika ärenden.

I egenskap av ledamot av Europaparlamentets budgetkontrollutskott kanske frågeställaren också är medveten om kommissionens trängda personalsituation.

---

(1)  Enligt villkoren i vitboken (åtgärd 74, kontraktsdatabas) [del II, KOM(2000) 200 slutlig, band II]:”En central databas med alla kommissionens ingångna kontrakt och finansieringsavtal kommer att inrättas. Inga ekonomiska åtaganden kommer att kunna föreslås om inte först nödvändiga uppgifter om den kontraktsslutande parten har förts in i databasen. Basen skall innehålla relevant information om den vara eller tjänst kontraktet gäller, leverantör, förmånstagare (även viktiga indirekta förmånstagare) och om kontraktets genomförande.”.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/8

---

(2004/C 84 E/0008)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1350/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(10 april 2003)

Ämne:   Gränsöverskridande investeringar

Anser kommissionen att införandet av euron har lett till ett uppsving för de deltagande medlemsstaternas gränsöverskridande investeringar? Kan kommissionen uppdatera de siffror som den tidigare angett i sina svar på frågor jag ställt i parlamentet, siffror som visade på ett markant uppsving för de gränsöverskridande investeringarna i euroområdet, ett uppsving som var större än ökningen för de medlemsstaters del som inte deltar i euroområdet? Kan kommissionen också presentera sifferuppgifter för var och en av de fem största medlemsstaterna i EU?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(22 maj 2003)

Uppgifter på inflöden från utländska direktinvesteringar i EU15-området, fördelat mellan länderna i euroområdet och på de länder som inte ingår i euroområdet, tillsammans med delar från varje sammanställning av hela EU15-området sänds till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Uppgifter över euroområdet finns tillgängliga från 1997. Den årliga tillväxttakten presenteras även. (Se första uppsättningen tabeller.)

Uppgifter över de fem största medlemsstaterna vad gäller inflöden från utländska direktinvesteringar, Storbritanniens del i EU15-området och årliga tillväxttakter visas också. (Se andra uppsättningen tabeller.)

Tillgängliga uppgifter över utländska direktinvesteringar visar att införandet av euron hade en gynnsam effekt på gränsöverskridande investeringar för de deltagande medlemsstaterna.

Eurostats sammanställda uppgifter över utländska direktinvesteringar visar en mycket större ökning av inflöden från utländska direktinvesteringar under 1999 och 2000 i euroområdet i jämförelse med andra medlemsstater. Detta kan tolkas som att den ekonomiska och monetära unionen (EMU) har haft en positiv effekt på gränsöverskridande utländska direktinvesteringar. Man bör dock tänka på att EMU är enbart en faktor som har påverkat utländska investeringsflöden inom euroområdet under de senaste åren. I synnerhet förändringar inom utländska direktinvesteringar har under de senaste två åren tydligt dominerats av cykliska faktorer. Det minskade antalet företagssammanslagningar och den ekonomiska lågkonjunkturen under 2001 medförde en tydlig nedgång av inflöden från utländska direktinvesteringar i både euroområdet och i andra medlemsstater.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/9 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/9

---

(2004/C 84 E/0009)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1595/03

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(6 maj 2003)

Ämne:   Gränsöverskridande betalningar i euro

Den 31 januari 2003 ställde jag en fråga (P-0327/03) (1) som kommissionen inte besvarade på ett tydligt sätt. Jag insisterar därför på att få klarhet i frågan om huruvida ett kort som utfärdats i Portugal och som samtidigt kan användas som kreditkort och kort för kontant betalning endast kan användas som kreditkort i övriga länder i euroområdet.

Är det helt enkelt så att ett bankkort som gör det möjligt att i Portugal avgiftsfritt lyfta pengar i bankautomater kan användas för samma tjänst i andra länder i euroområdet samtidigt som ett sådant penninguttag då betraktas som en avgiftsbelagd kontant utbetalning?

I samma ärende skulle jag även önska att kommissionen upplyste mig om vad den avser med de ”bankkort med uppskjuten debitering” som omnämns i punkt 23 i kommissionens beslut (2002/914/EG (2)) av den 24 juli 2002 samt vilken fördel konsumenten har av denna möjlighet.

Kompletterande svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 juli 2003)

Enligt parlamentets och rådets förordning (EG) nr 2560/2001 av den 19 december 2001 om gränsöverskridande betalningar i euro (3), skall kostnaden efter den 1 juli 2002 för kortinnehavare som gör kontantuttag i euro från uttagsautomater vara densamma, oavsett om uttagsautomaten är belägen i det land där kortet utfärdats eller i en annan medlemsstat.

I artikel 3 i förordningen tillämpas principen om lika kostnad på ”motsvarande betalningar”.

För betalkort med komberad debit- och kreditfunktion (så kallade ”flerfunktionskort”) (4) innebär det följande:

| — | när debitfunktionen används för kontantuttag i euro utanför det land i unionen där betalkortet utfärdats skall eventuella avgifter vara desamma som när samma funktion används för kontantuttag i euro i det land där betalkortet utfärdats (5). |
| --- | --- |

—

när debitfunktionen används för kontantuttag i euro utanför det land i unionen där betalkortet utfärdats skall eventuella avgifter vara desamma som när samma funktion används för kontantuttag i euro i det land där betalkortet utfärdats (5).

| — | när kreditfunktionen (6) används skall avgifterna var desamma som de avgifter som tas ut för samma funktion i det land där betalkortet utfärdats. |
| --- | --- |

—

när kreditfunktionen (6) används skall avgifterna var desamma som de avgifter som tas ut för samma funktion i det land där betalkortet utfärdats.

Det fall som parlamentsledamoten hänvisar till gäller ett flerfunktionskort som utfärdats i Portugal.

På grundval av upplysningar som lämnats från flera källor bedömer kommissionen faktauppgifterna enligt följande:

| — | Innehavare av sådana flerfunktionskort kan välja mellan att ta ut pengar på bankomater genom att använda debitfunktionen (omgående debitering på kontot, ingen avgift) eller kreditfunktionen (kontantförskott, vilket innebär förskottsdebitering på kontot och avgifter på i genomsnitt 4 %) så länge kortet används i Portugal. |
| --- | --- |

—

Innehavare av sådana flerfunktionskort kan välja mellan att ta ut pengar på bankomater genom att använda debitfunktionen (omgående debitering på kontot, ingen avgift) eller kreditfunktionen (kontantförskott, vilket innebär förskottsdebitering på kontot och avgifter på i genomsnitt 4 %) så länge kortet används i Portugal.

| — | När dessa flerfunktionskort utfärdade i Portugal används i andra medlemsstater är inte debitfunktionen tillgänglig och bara kreditfunktionen kan användas för att ta ut pengar i bankomater. Avgifterna är då desamma som när kreditfunktionen används i Portugal. |
| --- | --- |

—

När dessa flerfunktionskort utfärdade i Portugal används i andra medlemsstater är inte debitfunktionen tillgänglig och bara kreditfunktionen kan användas för att ta ut pengar i bankomater. Avgifterna är då desamma som när kreditfunktionen används i Portugal.

Kommissionen drar följande slutsatser:

| — | När det gäller kontantuttag med användning av kreditfunktionen är avgifterna desamma för gränsöverskridande och nationella transaktioner i enlighet med principen om ”motsvarande betalningar”. |
| --- | --- |

—

När det gäller kontantuttag med användning av kreditfunktionen är avgifterna desamma för gränsöverskridande och nationella transaktioner i enlighet med principen om ”motsvarande betalningar”.

| — | Det är möjligt att göra kontantuttag över gränserna. Debitfunktionen kan dock inte användas utanför Portugal. Flerfunktionskort utfärdade i Portugal är därför inte fullt användbara i andra medlemsstater på samma villkor som i Portugal. Slutsatsen kan därmed dras att kontantuttag i euro inte kan göras på samma villkor inom och utanför Portugal. Denna skillnad i tillgängliga metoder förefaller, vid första åsynen, inte överensstämma med tanken bakom förordning (EG) nr 2560/2001. |
| --- | --- |

—

Det är möjligt att göra kontantuttag över gränserna. Debitfunktionen kan dock inte användas utanför Portugal. Flerfunktionskort utfärdade i Portugal är därför inte fullt användbara i andra medlemsstater på samma villkor som i Portugal. Slutsatsen kan därmed dras att kontantuttag i euro inte kan göras på samma villkor inom och utanför Portugal. Denna skillnad i tillgängliga metoder förefaller, vid första åsynen, inte överensstämma med tanken bakom förordning (EG) nr 2560/2001.

Enligt upplysningar från portugisiska banker finns det utöver nämnda betalkort med både debit- och kreditfunktion också ”rena” debitkort (som bara kan användas för omgående debitering), som gör det möjligt för kortinnehavare att avgiftsfritt göra kontantuttag i euro i Portugal och i andra medlemsstater. Kommissionen försöker få upplysningar från de portugisiska myndigheterna om den relativa användningen på marknaden av flerfunktionskort jämfört med rena debitkort för att bedöma problemets omfattning.

Det skall också påpekas att kortinnehavare enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 2560/2001 skall få förhandsinformation om de avgifter som åläggs för gränsöverskridande betalningar och nationella betalningar. Dessutom fastställs i artikel 3.3 i kommissionens rekommendation 97/489/EG av den 30 juli 1997 om transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel med tonvikt på förhållandet mellan utgivare och innehavare (7) att avtalsvillkoren mellan kortinnehavaren och dennes bank minst skall inkludera ”sen beskrivning av det elektroniska betalningsmedlet (...), och det sätt på vilket det kan användas, inbegripet eventuella finansiella gränser”. Kortinnehavare som använder flerfunktionskort utanför Portugal skall därför informeras om de tjänster som tillhandahålls och priset för dem.

Kommissionen kommer att fortsätta kontakterna med de portugisiska myndigheterna för att avgöra om förordning (EG) nr 2560/2001 genomförs korrekt av de portugisiska bankerna, inklusive kravet på förhandsupplysningar.

---

(1)  EGT C 78 E, 27.3.2004, s. 354.

(2)  EGT L 318, 22.11.2002, s. 17.

(3)  EGT L 344, 28.12.2001.

(4)  I Europa är kreditfunktionen snarare en förskottsdebitering, vilket innebär att innehavaren kan debitera sitt konto upp till en tillåten gräns. Ett kort med förskottsdebitering ger innehavaren möjlighet att göra inköp, utan att erbjuda någon verklig kredit, eftersom hela skuldbeloppet skall betalas vid utgången av en fastställd tidsperiod. När sådana kort används för kontantuttag (så kallade ”kontantförskott”), debiteras beloppen på kortinnehavarens konto vid utgången av den fastställda perioden.

(5)  När ett korts debitfunktion används för kontantuttag, debiteras beloppen omgående på kortinnehavarens konto.

(6)  När ett korts kreditfunktion används för kontantuttag, debiteras beloppen vid utgången av en fastställd tidsperiod på kortinnehavarens konto.

(7)  EGT L 208, 2.8.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/10

---

(2004/C 84 E/0010)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1728/03

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(23 maj 2003)

Ämne:   Kampen mot utnyttjande av människor och sexuellt missbruk av barn

Under de senaste dagarna har karabinjärerna och rättsväsendet i Italien slutfört viktiga insatser och avslöjat en alarmerande handel med prostituerade och barn avsedda för pedofilverksamhet samt organhandel. Handeln var organiserad av en ukrainsk förening. En betydelsefull medlem av curian i Lecce har dessutom anmälts för sexturism.

Kan kommissionen tillhandahålla uppgifter om insatserna inom ramen för gemensam åtgärd 97/154/RIF om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn?

Vilka uppgifter kan kommissionen tillhandahålla om resultaten av programmen Daphne 2000-2003 och STOP (1996-2000)?

Anser kommissionen inte att mål 5 i Agis 2003-programmet, som skulle omfatta utarbetandet av tvärvetenskapliga strategier för ovannämnda syften för en budget på 0,8 miljoner euro, egentligen innebär att man ger efter för fenomen som pedofili, handel med människor för sexuella ändamål och organhandel? Dessa fenomen har faktiskt ökat, bland annat för att Internet överhuvudtaget inte regleras i lagen.

Ämnar kommissionen vidta mer beslutsamma och kraftfulla åtgärder för att uppfylla sitt åtagande mot utnyttjande av människor och sexuellt missbruk av barn genom en aktuell undersökning i samtliga länder som har förbindelser med EU? Ämnar kommissionen även göra eventuella sanktioner gällande eller t.o.m. ställa in utvidgningsförhandlingarna med dessa länder?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(23 juni 2003)

Med stöd av Maastrichtfördraget beslutade rådet i februari 1997 en gemensam åtgärd om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn (97/154/RIF). Genom den gemensamma åtgärden åtog sig medlemsstaterna att se över gällande lagstiftning och vid behov kriminalisera människohandel och sexuellt utnyttjande av barn.

Vissa framsteg kunde visserligen konstateras när det gäller medlemsstaternas politik och lagstiftning, men regelverket gjorde det svårt att utveckla ett effektivt rättsligt och brottsbekämpande samarbete inom området. Därför angav kommissionen i sitt meddelande av den 21 december 2000 till rådet och Europaparlamentet om åtgärder för att bekämpa människohandel, sexuell exploatering av barn och barnpornografi att det krävdes ytterligare lagstiftningsåtgärder. På grundval av förslag från kommissionen (1) antog rådet den 19 juli 2002 ett rambeslut om bekämpande av människohandel och den 15 oktober 2002 nådde rådet politisk enighet om ett rambeslut om bekämpande av sexuell exploatering av barn och barnpornografi. Det sistnämnda rambeslutet kommer att antas så fort parlamentariska reservationer i vissa medlemsstater har hävts.

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa rambeslutet om bekämpande av människohandel före den 1 augusti 2004. Rådet skall senast den 1 augusti 2005 bedöma i vilken utsträckning medlemsstaterna har vidtagit sådana åtgärder. Dessförinnan måste kommissionen överlämna en skriftlig rapport till rådet baserad på uppgifter från medlemsstaterna. Liknande bestämmelser om genomförandet gäller för rambeslutet om bekämpande av sexuell exploatering av barn och barnpornografi.

Båda rambesluten kommer att bli en del av EU:s regelverk, och de skall genomföras även av kandidatländerna. Brysseldeklarationen utgör grunden för kommissionens arbete mot människohandel under den närmaste tiden. Kommissionen har bildat en expertgrupp för frågor om människohandel (2) och anordnar regelbundet seminarier om människohandel och sexuell exploatering inom ramen för EU:s forum för förebyggande av organiserad brottslighet, vilket visar kommissionens engagemang i arbetet mot denna typ av brottslighet.

Daphne-programmet

Målsättningarna för Daphne-programmet (2000-2003) är att bekämpa alla former av våld mot barn, ungdomar och kvinnor. Människohandel, oavsett om den bedrivs för sexuell exploatering eller annan form av tvångsarbete, omfattas av programmet, och flera projekt av detta slag har fått bidrag hittills. Projekten har genomförts i flera EU-länder och vissa av dem har också omfattat partner från Central- och Östeuropa. Kommissionens rapport om Daphne-programmet (3) innehåller en djupgående utvärdering av programmet efter halva tiden. I slutet av 2003 kommer kommissionen att ha utfört en omfattande resultatutvärdering av hela programmet.

Stop- och Agis-programmen

Den 29 november 1996 beslutade rådet ett stimulans- och utbytesprogram för personer med ansvar för att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av barn (Stop). Genom programmet stöds till exempel fortbildning, utbytesprogram, anordnande av tvärvetenskapliga möten och seminarier, utrednings- och forskningsarbete samt informationsverksamhet. En andra fas av programmet inrättades för 2001 och 2002, där särskild tonvikt lades på ansökarländernas deltagande.

Tabeller med utförligare uppgifter om Stop- och Stop Il-programmen skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.

Den 22 juli 2002 beslutade rådet ett ramprogram om polissamarbete och straffrättsligt samarbete (Agis). Programmet omfattar bland annat ekonomiskt stöd till projekt för bekämpande av människohandel och sexuell exploatering av barn. Sådana projekt kan emellertid höra hemma under flera av årsprogrammens mål (utbildning av poliser, domare och åklagare, förebyggande åtgärder avseende tredje land, utredningar, utbyte av information och statistikinsamling). Därför är det ekonomiska stödet till sådana projekt under 2003 inte strikt begränsat till 800 000 euro. Det exakta beloppet kommer att fastställas mot bakgrund av samtliga ansökningarnas art och kvalitet.

---

(1)  EGT C 62 E, 27.2.2001.

(2)  EGT L 79, 26.3.2003.

(3)  KOM(2002)169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/12 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/12

---

(2004/C 84 E/0011)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1940/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Befrielse från stämpelavgift

Enligt pressmeddelandet DN: IP/03/89 av den 21 januari 2003 har kommissionen godkänt att missgynnade områden i Förenade kungariket befrias från stämpelavgift. Kan kommissionen meddela varför den anser att sådana distrikt där mer än en femtedel av befolkningen i Förenade kungariket bor är små och särskilt missgynnade områden? Kan kommissionen även ange om myndigheterna i Förenade kungariket har skyldighet att avlägga rapport om den fysiska förnyelse som skett i de berörda områdena till följd av att stödordningen tillämpats, samt vilken tidsfrist som fastställts för dessa rapporter?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/12 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/12

---

(2004/C 84 E/0012)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1941/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Befrielse från stämpelavgift

| 1. | Avser kommissionen att offentliggöra skrivelsen av den 21 december 2001 från de brittiska myndigheterna, registrerad hos kommissionen den 9 januari 2002? |
| --- | --- |

1.

Avser kommissionen att offentliggöra skrivelsen av den 21 december 2001 från de brittiska myndigheterna, registrerad hos kommissionen den 9 januari 2002?

| 2. | I Europeiska gemenskapernas officiella tidning av den 27 april 2002 framförde kommissionen vissa betänkligheter angående förteckningen över ”utvalda missgynnade områden”, bl.a. om stödordningen i praktiken skulle leda till att Förenade kungarikets regionalstödskarta utvidgas betydligt. Vilka handlingar och belägg lade de brittiska myndigheterna fram som svar? Vad var det som övertygade kommissionen om att försäljning av kommersiella fastigheter och upprättande av nya hyreskontrakt för sådana fastigheter under alla omständigheter utgör ”nyinvesteringar” enligt definitionen i riktlinjerna? Vad var det som övertygade kommissionen om att stödnivån enligt denna ordning inte överstiger 4 procent? Vad var det som övertygade kommissionen om att stödet enligt rambestämmelserna för missgynnade storstadsområden begränsas endast till små företag och endast till sådana stödmottagare som bedriver sin huvudsakliga ekonomiska aktivitet i ett missgynnat storstadsområde och som avsätter minst 20 procent av de arbeten som skapas för personer som är fast bosatta i ett missgynnat storstadsområde? |
| --- | --- |

2.

I Europeiska gemenskapernas officiella tidning av den 27 april 2002 framförde kommissionen vissa betänkligheter angående förteckningen över ”utvalda missgynnade områden”, bl.a. om stödordningen i praktiken skulle leda till att Förenade kungarikets regionalstödskarta utvidgas betydligt. Vilka handlingar och belägg lade de brittiska myndigheterna fram som svar? Vad var det som övertygade kommissionen om att försäljning av kommersiella fastigheter och upprättande av nya hyreskontrakt för sådana fastigheter under alla omständigheter utgör ”nyinvesteringar” enligt definitionen i riktlinjerna? Vad var det som övertygade kommissionen om att stödnivån enligt denna ordning inte överstiger 4 procent? Vad var det som övertygade kommissionen om att stödet enligt rambestämmelserna för missgynnade storstadsområden begränsas endast till små företag och endast till sådana stödmottagare som bedriver sin huvudsakliga ekonomiska aktivitet i ett missgynnat storstadsområde och som avsätter minst 20 procent av de arbeten som skapas för personer som är fast bosatta i ett missgynnat storstadsområde?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1940/03 och E-1941/03

ingivet av Mario Monti för kommissionen

(14 juli 2003)

Kommissionen önskar upplysa parlamentsledamoten om att beslutet om stödordningen (befrielse från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnade områden) har publicerats i Europeiska unionens officiella tidning (1). Kommissionens beslut ger ett utförligt svar på de två skriftliga frågorna. Kommissionen hänvisar därför till beslutet.

Vad beträffar anmälan av stödordningen, som de brittiska myndigheterna skickade den 21 december 2001, önskar kommissionen upplysa parlamentsledamoten om att rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 [numera artikel 88] i EG-fördraget (2) inte föreskriver att medlemsstaternas anmälningar skall offentliggöras i EUT. En redogörelse för uppgifterna i anmälan kan hittas bland annat i avsnitt II (beskrivning av stödet) i kommissionens beslut om stödordningen om befrielse från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnade områden.

---

(1)  EGT L 149, 17.6.2003.

(2)  EGT L 83, 27.3.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/13 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/13

---

(2004/C 84 E/0013)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1974/03

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(5 juni 2003)

Ämne:   Integrering av jordbävningsdrabbade i Attika

I Attikaområdet, som drabbades av jordbävningarna 1999, råder allvarliga sociala problem, huvudsakligen bostads- och arbetslöshetsproblem. Det nationella handlingsprogrammet för social integrering innehåller åtgärder för varvad utbildning i syfte att främja sysselsättningen bland jordbävning sdrabbade som redan var arbetslösa före jordbävningen eller förlorade arbetet till följd av dess skadeverkningar 1999. Likaså har arbetslösa jordbävningsdrabbade fått tillgång till programmet för nya arbetstillfällen med ökat bidrag.

Kan kommissionen upplysa mig om hur stor andel av medlen för ovannämnda program som utnyttjats och hur pass effektiva åtgärderna varit? Känner kommissionen till hur många som lyckats få arbete efter utbildningen? Anser kommissionen att den grekiska regeringens politik i frågan varit tillfredsställande?

Svar avgivet av Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 juli 2003)

Den nationella handlingsprogrammet för social integrering är ett dokument som vartannat år upprättas av varje medlemsstat inom ramen för den öppna samordningsmetoden. Dess ändamål är att i en totalstrategi införliva alla de åtgärder som syftar till att till ett minimum begränsa social utslagning och till att främja integrering av missgynnade personer.

Detta handlingsprogram utgör följaktligen inte ett program i strukturfondernas mening och är inte samfinansierat av unionen även om vissa åtgärder, som föreskrivits av denna, kan vara det om de ingår i den gemenskapsstödram som håller på att genomföras.

De yrkesutbildningsprogram och det sysselsättningsstöd till offren för jordbävningen 1999 i Aten, som samfinansieras av Europeiska socialfonden (ESF), har införlivats med programmet ”Social utslagning” inom gemenskapsstödram II 1994-1999. Detta program hade vid avslutningen utnyttjats till 97,77 %.

Επ utvärdering håller på att genomföras. Den kommer att göra det möjligt att ta reda på om de uppsatta målen uppnåtts och i vilken utsträckning de finansierade åtgärderna vidtagits.

Så snart resultaten av denna utvärdering är tillgängliga kommer kommissionen att upplysa parlamentsledamoten därom.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/14 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/14

---

(2004/C 84 E/0014)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2103/03

från Olle Schmidt (ELDR) till kommissionen

(18 juni 2003)

Ämne:   Gränsöverskridande investeringar

Anser kommissionen att införandet av euron har lett till en ökning av gränsöverskridande investeringar för länderna inom euroområdet? Kan kommissionen ge de siffror som gäller Sverige?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(2 juli 2003)

Som kommissionen framhöll i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr E-l350/03 (1), tyder data om utländska direktinvesteringar på att eurons införande har haft en gynnsam effekt på de gränsöverskridande investeringarna för de deltagande länderna. Data om utländska direktinvesteringar som sammanställts av Eurostat visar ett mycket större inflöde till euroområdet är till de övriga länderna under 1999 och 2000. Detta kan tolkas som ett tecken på den ekonomiska och monetära unionens positiva inverkan på de gränsöverskridande investeringarna. Det är dock viktigt att komma ihåg att EMU bara är en av de faktorer som har påverkat investeringsflödet de senaste åren. Det minskade antalet företagssammanslagningar och den ekonomiska lågkonjunkturen under 2001 medförde en tydlig nedgång av inflödet av utländska direktinvesteringar både till euroområdet och till andra medlemsstater.

Följande siffror finns för utländska direktinvesteringar (2) i Sverige:

| (miljoner euro) |
| --- |
| | 1999 (3) | 2000 | 2001 |
| Från EU-15 till Sverige | 45185 | 12061 | 8 646 |
| Från euroområdet till Sverige | 8839 | 8496 | 7 090 |
| Från icke euroländer till Sverige | 36 346 | 3 565 | 1 556 |
| Från icke EU-länder till Sverige | 5 370 | 8 280 | 2715 |

(miljoner euro)

1999 (3)

2000

2001

Från EU-15 till Sverige

45185

12061

8 646

Från euroområdet till Sverige

8839

8496

7 090

Från icke euroländer till Sverige

36 346

3 565

1 556

Från icke EU-länder till Sverige

5 370

8 280

2715

---

(1)  Se s. 8.

(2)  Utom återinvesterade vinstmedel.

(3)  Sammanslagningen mellan Astra och Zeneca och Fords förvärv av Volvo Personvagnar höjde inflödet av utländska direktinvesteringar till Sverige med omkring 34 062 miljoner euro (300 miljarder SEK) under 1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/14 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/14

---

(2004/C 84 E/0015)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2141/03

från Olle Schmidt (ELDR) till kommissionen

(26 juni 2003)

Ämne:   Tyska vägtullar

Tyskland inför en motorvägsavgift på 11.45 kronor milen för tunga lastbilar den 1 september (LKW-Maut). Vägskatten kommer bl.a. att påverka Sverige och Danmark genom att man utsätter länderna för en sämre konkurrenssituation vid jämförelse med deras europeiska kollegor.

Vägskatten går uppenbarligen emot EU:s konkurrensregler. Vad ämnar kommissionen göra för att finna en lösning på problemet?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/15 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/15

---

(2004/C 84 E/0016)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2243/03

från Christoph Konrad (PPE-DE) till kommissionen

(30 juni 2003)

Ämne:   Konkurrenssnedvridningar på grund av tyska lastbilsavgifter

| 1. | Anser kommissionen att storleken på lastbilsavgifterna som skall börja tas ut i Tyskland från och med slutet av augusti faktiskt motsvarar den investeringsvolym som krävs för väganläggningsarbeten? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att storleken på lastbilsavgifterna som skall börja tas ut i Tyskland från och med slutet av augusti faktiskt motsvarar den investeringsvolym som krävs för väganläggningsarbeten?

| 2. | Hur reagerar kommissionen på de konkurrenssnedvridningar som uppstår för det tyska transportväsendet (och även för andra branscher), då transportkostnaderna höjs avsevärt i och med att den nya lastbilsavgiften införs? |
| --- | --- |

2.

Hur reagerar kommissionen på de konkurrenssnedvridningar som uppstår för det tyska transportväsendet (och även för andra branscher), då transportkostnaderna höjs avsevärt i och med att den nya lastbilsavgiften införs?

| 3. | Är kommissionen fortfarande emot den tyska förbundsregeringens planer på att kompensera tyska transportföretag för lastbilsavgiften genom att sänka skatterna på bränsle? |
| --- | --- |

3.

Är kommissionen fortfarande emot den tyska förbundsregeringens planer på att kompensera tyska transportföretag för lastbilsavgiften genom att sänka skatterna på bränsle?

| 4. | Anser kommissionen att det uppstår problem om fordonsskatten för lastbilar i Tyskland omedelbart sänks till EU:s miniminivå? |
| --- | --- |

4.

Anser kommissionen att det uppstår problem om fordonsskatten för lastbilar i Tyskland omedelbart sänks till EU:s miniminivå?

| 5. | Anser kommissionen att de nya avgiftsbestämmelserna leder till nackdelar för icke-tyska transportföretag vid transit genom Tyskland? |
| --- | --- |

5.

Anser kommissionen att de nya avgiftsbestämmelserna leder till nackdelar för icke-tyska transportföretag vid transit genom Tyskland?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2141/03 och P-2243/03

ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(6 augusti 2003)

Tyskland har anmält sin avsikt att införa ett återbetalningssystem tillsammans med införandet av ett kilometerbaserat avgiftssystem för tunga godsfordons användning av motorvägar. I detta sammanhang uppmärksammas parlamentsledamöterna på kommissionens beslut av den 23 juli 2003 om att inleda det förfarande som fastställs i artikel 88.2 i EG-fördraget.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/15 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/15

---

(2004/C 84 E/0017)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2195/03

från Michael Cashman (PSE) till rådet

(2 juli 2003)

Ämne:   Varumärkesförfalskning och piratkopiering

Enligt prognoserna kommer varumärkesförfalskning och piratkopiering att kosta EU-företag med internationell verksamhet mellan 400 och 800 miljoner euro per år på den inre marknaden och 2 000 miljoner euro utanför densamma. Medlemsstaterna drabbas dessutom av ett enormt inkomstbortfall på grund av smuggling av skattepliktiga varor. Kan rådet ge försäkringar om att man kommer att diskutera samarbete för att handskas med detta problem vid kommande möten mellan ministrarna med ansvar för rättsliga och inrikes frågor och den inre marknaden?

Svar

(8 mars 2004)

Ett förslag till direktiv om åtgärder och förfaranden för skydd av immaterialrättigheter lades i februari 2003 fram för rådet och Europaparlamentet (2003/0024 (COD)).

Detta förslag är nu föremål för en noggrann behandling av rådets organ inför Europaparlamentets ställningstagande vid dess första behandling (planerad till november 2003). Rådet kan försäkra er att man även i fortsättningen kommer att behandla detta förslag med den prioritering som det förtjänar.

Det kan i detta sammanhang noteras att rådet den 22 juli 2003 också antog en förordning om tullmyndigheternas ingripande mot varor som misstänks göra intrång i vissa immateriella rättigheter och om vilka åtgärder som skall vidtas mot varor som gör intrång i vissa immateriella rättigheter (1) Denna förordning skall ses i ett mer allmänt sammanhang inom ramen för det samarbete och ömsesidiga bistånd som gäller på gemenskapsnivå mellan tullförvaltningarna.

---

(1)  EGT L 196, 2.8.2003, s. 7.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/16 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/16

---

(2004/C 84 E/0018)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2210/03

från Claude Moraes (PSE) till rådet

(2 juli 2003)

Ämne:   Framsteg i Thessaloniki i fråga om asylfrågor

Vad anser rådet om de framsteg som gjordes i asylfrågan vid toppmötet i Thessaloniki och framför allt vad gäller Förenade kungarikets förslag om att skapa s.k. skyddsområden för handläggning av asylansökningar vid eller nära gränsen till de länder som flyktingarna kommer ifrån?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/16 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/16

---

(2004/C 84 E/0019)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2258/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(8 juli 2003)

Ämne:   Nya flyktingar hålls borta från EU:s territorium genom att mottagningsläger byggs i blivande medlemsstater eller på större avstånd

| 1. | Kan rådet bekräfta att arbeten inletts för att dra el, vatten och avlopp till 13 baracker på den före detta militärbasen vid byn Trstenik i Kroatien redan innan det den 20 juni 2003 i Porto Karras vid Thessaloniki beslutades att vissa EU-medlemsstater på experimentbasis skulle få inkvartera asylsökande utanför EU:s territorium? |
| --- | --- |

1.

Kan rådet bekräfta att arbeten inletts för att dra el, vatten och avlopp till 13 baracker på den före detta militärbasen vid byn Trstenik i Kroatien redan innan det den 20 juni 2003 i Porto Karras vid Thessaloniki beslutades att vissa EU-medlemsstater på experimentbasis skulle få inkvartera asylsökande utanför EU:s territorium?

| 2. | Kommer det enligt rådets uppfattning att stanna vid att 800 asylsökande som vill bosätta sig i Förenade kungariket temporärt inkvarteras i Trstenik och handlar det då uteslutande om att skicka dit människor som kommer från Balkanstaterna och anmäler sig i hamnar eller på flygplatser i Förenade kungariket? |
| --- | --- |

2.

Kommer det enligt rådets uppfattning att stanna vid att 800 asylsökande som vill bosätta sig i Förenade kungariket temporärt inkvarteras i Trstenik och handlar det då uteslutande om att skicka dit människor som kommer från Balkanstaterna och anmäler sig i hamnar eller på flygplatser i Förenade kungariket?

| 3. | Har EU eller de enskilda medlemsstaterna också sådana avtal om anläggning av flyktingläger i Ryssland, Vitryssland, Rumänien, Bulgarien, Ukraina och Albanien och planeras det läger på större avstånd från EU:s territorium, i en ring runt ursprungsländerna i Sydvästasien och Nordostafrika? |
| --- | --- |

3.

Har EU eller de enskilda medlemsstaterna också sådana avtal om anläggning av flyktingläger i Ryssland, Vitryssland, Rumänien, Bulgarien, Ukraina och Albanien och planeras det läger på större avstånd från EU:s territorium, i en ring runt ursprungsländerna i Sydvästasien och Nordostafrika?

| 4. | Är avsikten den, att flyktingar varaktigt skall hållas borta från EU:s territorium? Innebär detta att sådana mottagningsläger och de som bor där måste förflyttas i samband med att Rumänien, Bulgarien och Kroatien går med i EU? |
| --- | --- |

4.

Är avsikten den, att flyktingar varaktigt skall hållas borta från EU:s territorium? Innebär detta att sådana mottagningsläger och de som bor där måste förflyttas i samband med att Rumänien, Bulgarien och Kroatien går med i EU?

| 5. | Hur skall det gå att förhindra att människohandlare gör sig rika på att på farliga vägar smuggla in dessa människor från lägren in i EU? |
| --- | --- |

5.

Hur skall det gå att förhindra att människohandlare gör sig rika på att på farliga vägar smuggla in dessa människor från lägren in i EU?

| 6. | Hur går det här ihop med Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna (Europarådet) och flyktingkonventionen från 1951? Anser rådet att dessa konventioner måste ändras för att det skall bli möjligt att med utgångspunkt tagen i avtal med stater som (ännu) inte är medlemmar av EU förvägra asylsökande rätten att få sin sak prövad innanför EU:s gränser? |
| --- | --- |

6.

Hur går det här ihop med Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna (Europarådet) och flyktingkonventionen från 1951? Anser rådet att dessa konventioner måste ändras för att det skall bli möjligt att med utgångspunkt tagen i avtal med stater som (ännu) inte är medlemmar av EU förvägra asylsökande rätten att få sin sak prövad innanför EU:s gränser?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2210/03 och E-2258/03

(8 mars 2004)

Europeiska rådet i Thessaloniki den 19-20 juni 2003 uppmanade kommissionen att utforska alla parametrar för att säkerställa en mer reglerad och styrd inresa till EU för personer i behov av internationellt skydd och att undersöka sätt att öka ursprungsområdens skyddskapacitet med syftet att före juni 2004 förelägga rådet en övergripande rapport med förslag till åtgärder, inklusive rättsliga konsekvenser.

Europeiska rådet noterade att ett antal medlemsstater i samarbete med FN:s flyktingkommissariat som en del av denna process planerar att utforska olika sätt att ge bättre skydd åt flyktingarna i deras ursprungsområde. Europeiska rådet ansåg att detta arbete bör genomföras i fullständigt samarbete med berörda länder på grundval av rekommendationer från FN:s flyktingkommissariat.

Inget avtal har överhuvudtaget ingåtts mellan rådet och de anslutande länderna eller tredje land i denna fråga. Beträffande eventuella åtgärder som vidtagits av enskilda medlemsstater uppmanar rådet den ärade parlamentsledamoten att vända sig till dessa medlemsstater direkt.

Under tiden inriktar sig rådet på arbetet med förslaget till rådets direktiv om miniminormer för när tredjelandsmedborgare och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och förslaget till rådets direktiv om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för att bevilja eller återkalla flyktingstatus. Det erinras om att Europeiska rådet också betonade vikten av att säkerställa antagandet av båda förslagen före utgången av 2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/17 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/17

---

(2004/C 84 E/0020)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2302/03

från Miguel Martínez Martínez (PSE) till rådet

(8 juli 2003)

Ämne:   Mordet på en ung hjälparbetare, Ana Isabel Sánchez Torralba, i Ekvatorialguinea

Nyligen har flera olika hjälparbetare som verkar i Ekvatorialguinea bekräftat den sorgliga nyheten att en ung spanjorska dödats i landet under dramatiska omständigheter. Ana Isabel Sánchez Torralba, som föll offer för en ekvatorialguineansk militäraktion, var 22 år gammal, kom från Ocaña i Castilla-La Mancha och hade bara vistats några dagar i Afrika, där hon arbetade med Escolapiamissionärernas solidaritetsaktion. Hon färdades i en civil buss tillsammans med personer från lokalbefolkningen och ett par kollegor på väg till Aconibe när den vid en kontroll helt utan anledning besköts av ekvatorialguineansk militär, med de ödesdigra följder som vi alla känner till. Jag är landsman till den unga dödade kvinnan och delar därför på ett alldeles särskilt sätt smärtan och upprördheten bland hennes familj och vänner.

Mot bakgrund av detta och av den allvarliga karaktären på denna händelse ställer jag följande frågor till rådet, som jag önskar få ett skriftligt svar på:

| — | Känner rådet till den ovannämnda händelsen eller avser det att inhämta information om den? |
| --- | --- |

—

Känner rådet till den ovannämnda händelsen eller avser det att inhämta information om den?

| — | Avser rådet, då mordet på denna exemplariska europeiska unga kvinna bekräftats, att reagera genom att kräva att de ekvatorialguineanska myndigheterna tar sitt ansvar för det? |
| --- | --- |

—

Avser rådet, då mordet på denna exemplariska europeiska unga kvinna bekräftats, att reagera genom att kräva att de ekvatorialguineanska myndigheterna tar sitt ansvar för det?

| — | Anser rådet att det vore lämpligt att vidta åtgärder inom ramen för AVS-avtalet, som Ekvatorialguinea undertecknat med EU, så att de som leder Ekvatorialguinea med ett sådant förakt för de mänskliga rättigheterna och rättsstaten på en gång drabbas av de sanktioner som stadgas i avtalet? |
| --- | --- |

—

Anser rådet att det vore lämpligt att vidta åtgärder inom ramen för AVS-avtalet, som Ekvatorialguinea undertecknat med EU, så att de som leder Ekvatorialguinea med ett sådant förakt för de mänskliga rättigheterna och rättsstaten på en gång drabbas av de sanktioner som stadgas i avtalet?

Svar

(8 mars 2004)

Rådet noterar uppgifterna om mordet på den spanska medborgaren Ana Isabel Sánchez Torralba i Ekvatorialguinea. Rådet beklagar alla våldshandlingar och brott vilka bör behandlas inte enbart när det gäller handlingar som rör EU-medborgare utan också generellt.

EU känner djup oro inför den förvärrade inrikespolitiska situationen i Ekvatorialguinea i fråga om de mänskliga rättigheterna och demokratiseringsprocessen. Efter valet förra året (december 2002) uttryckte EU sin oro över den politiska utvecklingen i landet, särskilt de ökade kränkningarna av de mänskliga rättigheterna. EU uppmanade regeringen och den politiska oppositionen att föra en allomfattande politisk dialog om processen mot demokratisering och upprättandet av garantier för att de mänskliga rättigheterna respekteras. EU kommer att fortsatt uppmana till detta och genom sina kontakter med de berörda myndigheterna att framgent på allt sätt verka för att förhindra och klargöra sådana situationer som tas upp i den ärade parlamentsledamotens fråga.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/18

---

(2004/C 84 E/0021)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2373/03

från Francesco Fiori (PPE-DE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Granskning av den gemensamma marknaden för tobak

Med beaktande av:

| — | I förordning (EG) nr 1636/98 (1) har artikel 26 i förordning (EEG) nr 2075/92 (2) om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak ändrats på följande sätt: ”Före den 1 april 2002 skall kommissionens överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om hur den gemensamma organisationen av marknaden inom sektorn för råtobak fungerar.” |
| --- | --- |

—

I förordning (EG) nr 1636/98 (1) har artikel 26 i förordning (EEG) nr 2075/92 (2) om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak ändrats på följande sätt: ”Före den 1 april 2002 skall kommissionens överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om hur den gemensamma organisationen av marknaden inom sektorn för råtobak fungerar.”

| — | I februari 2002 gav kommissionen efter ett anbudsförfarande företaget Cogea i uppdrag att genomföra en granskning av den gemensamma marknaden för råtobak. Detta uppdrag som borde ha slutförts i oktober 2002 pågår fortfarande. |
| --- | --- |

—

I februari 2002 gav kommissionen efter ett anbudsförfarande företaget Cogea i uppdrag att genomföra en granskning av den gemensamma marknaden för råtobak. Detta uppdrag som borde ha slutförts i oktober 2002 pågår fortfarande.

| — | Företaget Cogea överlämnade, dock först i december 2002, ett komplett utkast till det beställda dokumentet. |
| --- | --- |

—

Företaget Cogea överlämnade, dock först i december 2002, ett komplett utkast till det beställda dokumentet.

Mot denna bakgrund ställer jag följande frågor till kommissionen:

| 1. | Vilka är orsakerna detta allvarliga dröjsmål som innebär att dokumenten inte översänts till parlamentet i enlighet med bestämmelserna, och när kommer det slutliga dokumentet att läggas fram? |
| --- | --- |

1.

Vilka är orsakerna detta allvarliga dröjsmål som innebär att dokumenten inte översänts till parlamentet i enlighet med bestämmelserna, och när kommer det slutliga dokumentet att läggas fram?

| 2. | Håller kommissionen fast vid att den har efterlevt bestämmelserna genom att sända ett dokument den 8 november 2002, och varför har den i så fall senare bett en extern konsult att utarbeta en undersökning som den fäster stor vikt vid? |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen fast vid att den har efterlevt bestämmelserna genom att sända ett dokument den 8 november 2002, och varför har den i så fall senare bett en extern konsult att utarbeta en undersökning som den fäster stor vikt vid?

| 3. | Vilken var den kompetens och erfarenhet hos Cogea inom tobakssektorn som ledde till att företaget tilldelades kontraktet och hur stort är själva kontraktsbeloppet? |
| --- | --- |

3.

Vilken var den kompetens och erfarenhet hos Cogea inom tobakssektorn som ledde till att företaget tilldelades kontraktet och hur stort är själva kontraktsbeloppet?

| 4. | Vilka ingår i den styrkommitté som har övervakat Cogeas arbete? Är det sant att det bland medlemmarna även finns tjänstemän från tobaksenheten vid generaldirektoratet för jordbruk? Även dessa personers arbete skall nämligen granskas enligt meddelandet om anbudsinfordran. Stämmer det att denna kommitté förutom att granska att Cogeas arbete framskred enligt den tidsplan och på det sätt som fastställs i kontraktet, även har krävt betydande ändringar av texten och på detta sätt begränsat graden av autonomi för den utomstående granskaren? |
| --- | --- |

4.

Vilka ingår i den styrkommitté som har övervakat Cogeas arbete? Är det sant att det bland medlemmarna även finns tjänstemän från tobaksenheten vid generaldirektoratet för jordbruk? Även dessa personers arbete skall nämligen granskas enligt meddelandet om anbudsinfordran. Stämmer det att denna kommitté förutom att granska att Cogeas arbete framskred enligt den tidsplan och på det sätt som fastställs i kontraktet, även har krävt betydande ändringar av texten och på detta sätt begränsat graden av autonomi för den utomstående granskaren?

| 5. | Kan kommissionen, i väntan på den slutliga rapporten och med hänsyn till den pressade tidsplanen, översända parlamentet styrkommitténs interimsrapporter och Cogeas utkast till dokument, vilket överlämnades i december 2002, tillsammans med de fortlöpande uppdateringarna? |
| --- | --- |

5.

Kan kommissionen, i väntan på den slutliga rapporten och med hänsyn till den pressade tidsplanen, översända parlamentet styrkommitténs interimsrapporter och Cogeas utkast till dokument, vilket överlämnades i december 2002, tillsammans med de fortlöpande uppdateringarna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 september 2003)

Som parlamentsledamoten nämner offentliggjordes en rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet med beteckningen SEK(2002) 1183 den 6 november 2003. Det är fråga om en faktarapport som svar på de författningsmässiga kraven, enligt vilka det föreskrivs en rapport om genomförandet av den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak. Parallellt med denna faktarapport från den egna förvaltningen har kommissionen också beställt en utvärdering av den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak. Denna studie uppdrogs i februari 2002 till företaget Cogea, som lade fram ett utkast till rapport i december 2002.

Här följer svaren punkt för punkt på parlamentsledamotens frågor:

Den rapport som Cogea lade fram i december 2002 godtogs inte av styrkommittén för den här utvärderingen. Det har gjorts två successiva omarbetningar, den ena framlagd den 1 april 2003 och den andra den 1 juli 2003.

En av de viktigaste förändringarna mellan dessa versioner är att uppgifter om skörden 2001 infördes, vilket gjorde det möjligt att utvidga analysen av reformen av den gemensamma organisationen av marknaden 1998 från två till tre år. Dessa uppgifter överfördes till Cogea så snart de blev tillgängliga i slutet av 2002. Det hade inte från början förutsetts i kravspecifikationen att dessa data skulle ingå, men analysen utvidgades genom en överenskommelse mellan uppdragstagaren och styrkommittén, eftersom detta skulle medföra en påtaglig förbättring av analysen.

Versionen av den 1 juli 2003 är den slutliga och den godkändes genom en officiell skrivelse den 25 juli 2003. Betalning håller på att verkställas och distributionen pågår. Det säger sig självt att Europaparlamentet kommer att få ett exemplar av rapporten. Styrkommittén avser också att föreslå att rapporten offentliggörs på Internet, troligen i september 2003.

Den rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet som parlamentsledamoten hänvisar till är den rapport som offentliggjordes den 6 november 2002 med beteckningen SEK(2002) 1183. Som anges ovan är den rapporten ett resultat av de författningsmässiga kraven, där det föreskrivs att en rapport skall utarbetas om genomförandet av den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak. Det är huvudsakligen rapport med faktauppgifter.

Den utvärdering som Cogea fick i uppdrag att utföra styrdes av andra mål: förutom om genomförandet handlade utvärderingsfrågorna i kravspecifikationen om bl.a. producenternas inkomster, om inverkan på den lokala ekonomin och effekterna på hälsa och miljö av den gemensamma organisationen av marknaden. Vidare ingår studien i kommissionens och GD Jordbruks utvärderingsverksamhet, och den gemensamma organisationen av marknaderna utsätts för sådana utvärderingar, den ena efter den andra. För ytterligare upplysningar uppmanas parlamentsledamoten att ta del av kravspecifikationen för utvärderingen. Ett exemplar av denna kravspecifikation har skickats direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets kansli.

När det gäller valet av uppdragstagare enligt villkoren i kravspecifikationen, så gjordes detta enligt ett antal kriterier: kriterier om uteslutning, om urval och om tilldelning. Vad gäller urvalskriterierna skulle anbudslämnarna belägga sina tidigare erfarenheter av utvärdering av offentlig verksamhet och analys av ekonomi och jordbruk. Erfarenhet som inbegrep tobak var en fördel men inget villkor. Anbudslämnarna bedömdes enligt följande tilldelningskriterier: kvaliteten på anbudet (förståelse av uppdragets karaktär och sammanhang, struktur på arbetet i utredningsgruppen, tids- och arbetsplanering och ansvarsfördelning inom utredningsgruppen samt utredningsgruppens sammansättning), teknisk kvalitet hos anbudet (strategi för att genomföra uppdraget, förslag till metod och teknik för studiet av fem huvudsakliga utvärderingsteman) och priset.

En urvalskommitté bestående av sju personer granskade anbuden och valde ut Cogeas som det ekonomiskt förmånligaste med hänsyn till kriterierna i kravspecifikationen. Ledamöterna i kommittén kom från GD Budget, GD Hälsa och konsumentskydd och från GD Jordbruk (enheterna för tobak, informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter och utvärdering). Rådgivande kommittén för upphandling och kontrakt (CCAM) lämnade ett positivt yttrande över tilldelningsförfarandet innan avtalet undertecknades.

Avtalet tilldelades Cogea, som hade föreslagit 455 dagars arbete och ett totalpris på 310 250 euro. För ytterligare upplysningar ombeds parlamentsledamoten ta del av meddelandet om tilldelning av kontrakt som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning S 89 den 8 maj 2002 med numret 69716-2002 (3).

Styrkommittén för utvärdering av tobaksfrågorna bestod av företrädare för flera av kommissionens generaldirektorat: GD Budget, GD Konkurrens, GD Ekonomi och finans, GD Hälsa och konsumentskydd och GD Jordbruk. För GD Jordbruk var följande enheter företrädda: Särskilda grödor (handlägger den gemensamma organisationen av marknaden för tobak), Utredningar och övergripande frågor, Informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter och utvärdering, Budget, Revision och kontroll samt Utvärderingsenheten. Ordförandeskapet och sekretariatsfunktionen sköttes av GD Jordbruks utvärderingsenhet, som handlägger övergripande frågor oberoende av enheterna för handläggning av marknaderna. Målet för styrkommittén är att samla personer med uppgift att behandla ett ärende från olika utgångspunkter, var och en med sin egen särskilda kompetens och sina kommentarer till gruppens arbete. Enheten med ansvar för den gemensamma organisationen av marknaden för tobak var företrädd i styrkommittén för sin tekniska kunskap och för de marknadsdata som den kunde tillföra till analysen. Men den handläggande enheten var i minoritet i styrkommittén. Gruppens mångfald gör det möjligt med mångsidiga yttranden och främjar utseendet av en oberoende uppdragstagare. Styrkommittén delar inte nödvändigtvis de åsikter som förs fram i rapporten. Utvärderingsrapporten är ett arbetsdokument som bara representerar den som har utarbetat den.

För ytterligare information om styrning av utvärderingar av marknaderna vid GD Jordbruk hänvisas parlamentsledamoten till den ledning som finns offentliggjord på följande adress: http://europa.eu.int/comm/agriculture/eval/guide/cmoen.pdf

Som anges ovan godkändes inte rapporten från december 2002 av styrkommittén som begärde flera kompletterande analyser. Den slutversion som mottogs den 1 juli 2003 godkändes officiellt den 25 juli 2003. Så snart de interna förfarandena med diarieföring och distribution är avslutade kommer Europaparlamentet att få ett exemplar av den. Styrkommittén avser också att föreslå att rapporten publiceras på Internet. Utvärderingen torde kunna ställas till förfogande i september 2003.

Under tiden verkar det inte vara nödvändigt att översända ofullständig version av rapporten, i synnerhet som sådana dokument inte bidrar till klarhet i debatten.

---

(1)  EGT L 210, 28.7.1998, s. 23.

(2)  EGT L 215, 30.7.1992, s. 70.

(3)  Se http://ted.publications.eu.int.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/20

---

(2004/C 84 E/0022)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2419/03

från Lucio Manisco (GUE/NGL) till rådet

(21 juli 2003)

Ämne:   Al Sahri deporterad av Italien och avrättad i Syrien

Den 23 november 2002 anlände Mohamad Al Sahri, dömd till döden av syrisk domstol och i exil sedan 1983, till Malpensa-flygplatsen i Milano. Fem dagar senare tillämpades den nya Bossi-Fini-lagen och han deporterades till Syrien mot sin vilja. Den 9 juli 2003 meddelade Christopher Hein, ordförande för det italienska flykting rådet, att Al Sahri avrättats i Syrien den 28 februari 2003. De italienska immigrationsmyndigheter påstod föga trovärdigt att Al Sahri fått välja mellan att deporteras till Jordanien eller Syrien och att han fördragit Syrien där han dömts till döden.

Anser rådet att den italienska regeringen i detta fall inte bara bröt mot sin egen nationella författning, men även mot artikel 19 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt mot andan och ordalydelsen i samtliga EU-direktiv om politisk asyl och mot deportering av utländska medborgare till länder där de riskerar att dödas?

Vilka åtgärder ämnar rådet vidta mot de italienska myndigheterna med anledning av ett så uppenbart brott mot de mänskliga rättigheterna och de mest grundläggande rättsliga och humanitära principerna inom Europeiska unionen?

Svar

(8 mars 2004)

Den ärade parlamentsledamoten hänvisas vänligen till det gemensamma svar som rådet givit på frågorna P-3822/02 och E-3843/02. Dessutom vill rådet erinra om att det inte kan ingripa i prövningen av konkreta asylärenden i medlemsländerna.

Rådet kan emellertid meddela den ärade parlamentsledamoten att i ljuset av den senaste informationen som det förfogar över, så skall Al Sahri ha blivit villkorligt frigiven den 13 oktober 2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/21

---

(2004/C 84 E/0023)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2433/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(22 juli 2003)

Ämne:   Kvot för sockerproduktion i den autonoma regionen Azorerna

Jordbruksföretaget Sinaga SA, som producerar betsocker i det yttersta randområdet Azorerna, har stött på problem på grund av de ökande svårigheterna till följd av den minskning av sockerkvoten som gjorts på administrativ nivå. I Portugals anslutningsfördrag till Europeiska unionen fastställdes sockerproduktionen för Azorerna till 20 000 ton (kvoter A + B), antingen som bearbetning av betor eller som raffinering, medan resten skulle vara ”upp till en begränsad mängd uttryckt i vitsocker motsvarande skillnaden mellan faktisk produktion inom kvoterna A + B och 20 000 ton”.

Genom rådets förordning (EG) nr 1101/95 (1) uteslöts emellertid Azorerna från denna ordning när de förlorade rätten att bearbeta 20 000 ton socker och produktionen sjönk till knappt 10 000 ton. Enligt Sinaga avser nu kommissionen att ytterligare minska raffineringen av vitsocker och fastställa taket till 6 500 ton per år på Azorerna, även om produktionen av betsocker inte är tillräcklig för att nå gränsen på 10 000 ton vitsocker, i enlighet med vad som anges i Poseima. En sådan situation skulle om den genomfördes äventyra företagets överlevnadsförmåga. Det kan också påpekas att Sinaga köper råsocker från Tyskland (kvot C-socker).

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| 1. | Vilka åtgärder kommer den att vidta för att säkerställa Sinaga:s verksamhet, med tanke på vilken betydelse den har för utvecklingen av det yttersta randområdet Azorerna? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder kommer den att vidta för att säkerställa Sinaga:s verksamhet, med tanke på vilken betydelse den har för utvecklingen av det yttersta randområdet Azorerna?

| 2. | Kommer Azorernas rätt att producera upp till 10 000 ton vitsocker per år erkännas, enligt de villkor som fastställs i Poseima, och kommer Azorerna därmed att få importera ytterligare 2 500 ton råsocker i år eftersom sockerbetsproduktionen endast kommer att uppgå till 1 000 ton? |
| --- | --- |

2.

Kommer Azorernas rätt att producera upp till 10 000 ton vitsocker per år erkännas, enligt de villkor som fastställs i Poseima, och kommer Azorerna därmed att få importera ytterligare 2 500 ton råsocker i år eftersom sockerbetsproduktionen endast kommer att uppgå till 1 000 ton?

| 3. | Kommer Azorerna att kunna sälja sin produktion på de traditionella marknaderna, dvs. att exportera ca 4 000 ton vitsocker? |
| --- | --- |

3.

Kommer Azorerna att kunna sälja sin produktion på de traditionella marknaderna, dvs. att exportera ca 4 000 ton vitsocker?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 september 2003)

| 1. | Kommissionen bedömer att sockerproduktionens överlevnad är viktig för Azorernas jordbruksekonomi. Produktionen av sockerbetor har en lång tradition i ögruppen och tillgång till bearbetning av betorna är nödvändig för att dessa betor skall kunna få avsättning.
  På grundval av dessa konstateranden har kommissionen agerat, antingen på egen hand eller genom att föreslå rådet specifika åtgärder, för att säkerställa kontinuitet i produktionen av sockerbetor och socker på Azorerna.
  De senaste åren har kommissionen gjort följande:






  — | Under 1997 ökades stödet till Sinaga från 100 till 270 euro/ton för bearbetning av de azoriska betorna till socker. |
| --- | --- | --- |

1.

Kommissionen bedömer att sockerproduktionens överlevnad är viktig för Azorernas jordbruksekonomi. Produktionen av sockerbetor har en lång tradition i ögruppen och tillgång till bearbetning av betorna är nödvändig för att dessa betor skall kunna få avsättning.

På grundval av dessa konstateranden har kommissionen agerat, antingen på egen hand eller genom att föreslå rådet specifika åtgärder, för att säkerställa kontinuitet i produktionen av sockerbetor och socker på Azorerna.

De senaste åren har kommissionen gjort följande:

—

Under 1997 ökades stödet till Sinaga från 100 till 270 euro/ton för bearbetning av de azoriska betorna till socker.

| — | Under 2000 föreslog kommissionen rådet att öka stödet till arealer besådda med sockerbetor med 60 % från 500 till 800 euro per hektar; rådet antog kommissionens förslag genom förordning (EG) nr 1453/2001 (2). |
| --- | --- |

—

Under 2000 föreslog kommissionen rådet att öka stödet till arealer besådda med sockerbetor med 60 % från 500 till 800 euro per hektar; rådet antog kommissionens förslag genom förordning (EG) nr 1453/2001 (2).

| 2. | Kommissionen stöder sockersektorn på Azorerna genom helt exceptionella åtgärder i förhållande till de åtgärder som är i kraft i gemenskapen i övrigt inom den gemensamma organisationen av marknaden för socker. Det kan särskilt nämnas att betodlarna och sockerföretaget på Azorerna får producera upp till 9953 ton socker per år av azoriska betor, och att sockerföretaget får raffinera råsocker från uppköpta betor, med bidrag eller på världsmarknaden, enligt en särskild försörjningsordning inom ramen för konsumtionsbehoven inom ögruppen som för närvarande uppskattas till 6500 ton per år.
  Kommissionen beklagar verkligen att sockerproduktionen från azoriska sockerbetor, trots kommissionens ansträngningar, inte översteg 700 ton 2002. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen stöder sockersektorn på Azorerna genom helt exceptionella åtgärder i förhållande till de åtgärder som är i kraft i gemenskapen i övrigt inom den gemensamma organisationen av marknaden för socker. Det kan särskilt nämnas att betodlarna och sockerföretaget på Azorerna får producera upp till 9953 ton socker per år av azoriska betor, och att sockerföretaget får raffinera råsocker från uppköpta betor, med bidrag eller på världsmarknaden, enligt en särskild försörjningsordning inom ramen för konsumtionsbehoven inom ögruppen som för närvarande uppskattas till 6500 ton per år.

Kommissionen beklagar verkligen att sockerproduktionen från azoriska sockerbetor, trots kommissionens ansträngningar, inte översteg 700 ton 2002.

| 3. | Socker som har producerats från azoriska sockerbetor får fritt avsättas på andra marknader utanför ögruppen.
  Däremot är det socker som raffineras på Azorerna, som har köpts upp för Sinaga inom ramen för den särskilda försörjningsordningen, avsett att tillgodose ögruppens egna behov och får inte exporteras eller skickas utanför Azorerna med undantag för traditionella kvantiteter. EG-domstolen har nyligen yttrat sig om begreppet ”traditionella kvantiteter” inom ramen för mål C-282/00; domstolen ansåg att kommissionens uppfattning var välgrundad som innebar att ”traditionella kvantiteter” utgörs av medelvärdet av de kvantiteter som har avsänts eller exporterats under de tre år som föregick ikraftträdandet av Poseima-programmet 1992, dvs. 1989, 1990 och 1991. EG-domstolen uttalade att det bör handla om sändningar som var ”aktuella, regelbundna och betydande” ... ”när Poseimaprogrammet genomfördes” och preciserade att ”sporadiska och obetydliga sändningar som har genomförts i det förflutna inte kan anses uppfylla sådana villkor”.
  Vad beträffar den framtida utvecklingen för gemenskapens sockersektor kommer kommissionen att under tredje kvartalet lägga fram ett meddelande om reform av den gemensamma organisationen av marknaden för sektorn. I sina initiativ kommer kommissionen att ta hänsyn till sockerproduktionen i de yttersta randområdena på ett sådant sätt att den nya balansen mellan EU:s produktion och försörjning inte kommer att innebära en försämring för de berörda regionerna.
  Dessutom kommer den rapport som kommissionen avser att lägga fram före utgången av 2003 om en övergripande strategi för en hållbar utveckling i de yttersta randområdena att innehålla överväganden om stödinstrument för bearbetningsföretag i de yttersta randområdena, däri inbegripet företaget på Azorerna. |
| --- | --- |

3.

Socker som har producerats från azoriska sockerbetor får fritt avsättas på andra marknader utanför ögruppen.

Däremot är det socker som raffineras på Azorerna, som har köpts upp för Sinaga inom ramen för den särskilda försörjningsordningen, avsett att tillgodose ögruppens egna behov och får inte exporteras eller skickas utanför Azorerna med undantag för traditionella kvantiteter. EG-domstolen har nyligen yttrat sig om begreppet ”traditionella kvantiteter” inom ramen för mål C-282/00; domstolen ansåg att kommissionens uppfattning var välgrundad som innebar att ”traditionella kvantiteter” utgörs av medelvärdet av de kvantiteter som har avsänts eller exporterats under de tre år som föregick ikraftträdandet av Poseima-programmet 1992, dvs. 1989, 1990 och 1991. EG-domstolen uttalade att det bör handla om sändningar som var ”aktuella, regelbundna och betydande” ... ”när Poseimaprogrammet genomfördes” och preciserade att ”sporadiska och obetydliga sändningar som har genomförts i det förflutna inte kan anses uppfylla sådana villkor”.

Vad beträffar den framtida utvecklingen för gemenskapens sockersektor kommer kommissionen att under tredje kvartalet lägga fram ett meddelande om reform av den gemensamma organisationen av marknaden för sektorn. I sina initiativ kommer kommissionen att ta hänsyn till sockerproduktionen i de yttersta randområdena på ett sådant sätt att den nya balansen mellan EU:s produktion och försörjning inte kommer att innebära en försämring för de berörda regionerna.

Dessutom kommer den rapport som kommissionen avser att lägga fram före utgången av 2003 om en övergripande strategi för en hållbar utveckling i de yttersta randområdena att innehålla överväganden om stödinstrument för bearbetningsföretag i de yttersta randområdena, däri inbegripet företaget på Azorerna.

---

(1)  EGT L 110, 17.5.1995, s. 1.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1453/2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för Azorerna och Madeira samt om upphävande av förordning (EEG) nr 1600/92 (Poseima), EGT L 198, 21.7.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/22 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/22

---

(2004/C 84 E/0024)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2434/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till rådet

(22 juli 2003)

Ämne:   Påföljder för portugisiska jordbrukare

Vid ett möte nyligen med mjölkproducenter i norra Portugal fick jag kännedom om den orätt som görs mot de portugisiska jordbrukare som fram till mars i år överskred mjölkvoten.

Faktum är att deras handlande bestraffades samtidigt som man i Italien nyligen har godkänt en överenskommelse som löser problemet för de italienska jordbrukare som befinner sig i samma situation.

Vilka är de särskilda förhållandena i den italienska överenskommelsen och vilka åtgärder planeras eller kommer att vidtas för att rätta till denna orätt som begåtts mot de portugisiska jordbrukarna?

Svar

(8 mars 2004)

Genom rådets förordning (EEG) nr 856/84 om ändring av förordning (EEG) nr 804/68 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter infördes ett system med tilläggsavgifter inom denna sektor. Systemet har förlängts vid olika tillfällen, bland annat genom rådets förordning (EEG) nr 3950/92 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter. Alla medlemsstater är skyldiga att respektera sina respektive referenskvantiteter och skall till gemenskapen, som en tilläggsavgift, betala ett belopp som motsvarar de producerade kvantiteter som överstiger denna referenskvantitet.

De särskilda villkoren i rådets beslut av den 16 juli 2003, i vilket det förklaras att det stöd som Republiken Italien har för avsikt att bevilja sina mjölkproducenter är förenligt med den gemensamma marknaden, återges i själva beslutet som har offentliggjorts (1) och innebär bland annat följande:

| — | Förskott från den italienska regeringen på de belopp som de italienska mjölkproducenterna är skyldiga gemenskapen som tilläggsavgift för mjölk och mjölkprodukter för regleringsåren 1995/1996-2001/2002. |
| --- | --- |

—

Förskott från den italienska regeringen på de belopp som de italienska mjölkproducenterna är skyldiga gemenskapen som tilläggsavgift för mjölk och mjölkprodukter för regleringsåren 1995/1996-2001/2002.

| — | Uppskjuten betalning av skulden utan ränta genom lika stora årliga amorteringar under en period som inte får överstiga fjorton år. |
| --- | --- |

—

Uppskjuten betalning av skulden utan ränta genom lika stora årliga amorteringar under en period som inte får överstiga fjorton år.

Detta särskilda beslut, som grundas på artikel 88.2 tredje stycket i EG-fördraget har godkänts enhälligt av medlemmarna i rådet som har bedömt att den åtgärd som den italienska regeringen har begärt är motiverad av exceptionella omständigheter. Tillämpningen på andra fall som kan betraktas som likvärdiga bör därför bedömas av rådet på ad hoc-basis.

Rådet uppmanar dessutom den ärade parlamentsledamoten att ta del av slutsatserna från Europeiska rådet i Bryssel den 16-17 oktober 2003 och särskilt punkt 38 i dessa där Europeiska rådet välkomnar kommissionens förslag att förlänga åtgärderna för att bemöta problemen med utvecklingen av mjölkproduktionen på Azorerna och uppmanar rådet att behandla förslaget snarast möjligt.

---

(1)  EGT L 184, 23.7.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/23 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/23

---

(2004/C 84 E/0025)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2444/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till rådet

(22 juli 2003)

Ämne:   Förenta staternas marinbas i Guantánamo Bay

Kan rådet, med hänvisning till muntliga frågan 11-0036/02 (1) om förhållandena för de fångar som tagits under kriget i Afghanistan och som nu är internerade av Förenta staterna i Guantánamo Bay, vänligen stå till tjänst med en förteckning över alla EU-medborgare som finns bland dem? Kan rådet vänligen klarlägga om förhållandena för dem och längden på den tid de varit internerade står i överensstämmelse med Genèvekonventionen om krigsfångars ställning? Kan rådet vänligen ange på vilken grundval de militärdomstolar som föreslagits av Förenta staterna stämmer överens med internationellt vedertagna normer för en opartisk rättegång? Kan rådet vänligen ange vad som görs för att utverka säkerhet för att Förenta staterna oinskränkt följer Genèvekonventionerna och vilken respons rådet får från Förenta staternas myndigheter i detta hänseende?

Svar

(8 mars 2004)

Rådet har inte möjlighet att lämna namn på de medborgare från medlemsstaterna som hålls fängslade i Guantánamo Bay och inte heller uppgifter om förhållandena för dem eller hur lång tid de hålls fängslade. Såsom rådet meddelat i sitt svar på den skriftliga frågan E-l420/03 är det en fråga för de enskilda berörda medlemsstaterna att skydda rättigheter och intressen för medlemsstaternas medborgare i utlandet enligt Wienkonventionen om konsulära förbindelser. Det åligger således dessa medlemsstater att vidta de åtgärder de anser vara nödvändiga för att säkerställa att rättigheterna för deras medborgare respekteras. Det åligger Förenta staternas regering att se till att fångarna hålls internerade enligt villkor som inte strider mot internationell rätt och att varje domstol som den upprättar iakttar internationellt godtagna normer om rättvis rättegång och internationell rätt.

---

(1)  Skriftligt svar av den 6.2.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/24 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/24

---

(2004/C 84 E/0026)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2449/03

från Georges Berthu (NI) till kommissionen

(23 juli 2003)

Ämne:   Bevarande av häckar

Bevarande av häckar förefaller mycket ofta vara en fråga av allmänt intresse, eftersom häckarna skyddar den biologiska mångfalden, bromsar upp avrinningen och jorderosionen etc. I Frankrike beviljar departementen numera bidrag för återplantering av häckar.

Men utöver planteringen blir det också aktuellt med skötsel. I dag är skötseln av häckarna på sätt och vis en form av gratis service som jordbrukarna ger åt samhället.

Anser kommissionen det skulle gå att betala ut något slags ersättning för detta i form av bidrag till den årliga skötseln av häckarna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

Det nationella programmet för landsbygdsutveckling i Frankrike omfattar bl.a. miljöåtgärder inom jordbruket. I nämnda program ingår en förteckning över åtgärder som kan vidtas av varje region som önskar genomföra dem. Plantering, förbättringar samt skötsel av häckar finns med bland de åtgärder i förteckningen som berättigar till medfinansiering från de europeiska fonderna. Bidrag till skötseln av häckar finns alltså redan.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/24 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/24

---

(2004/C 84 E/0027)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2455/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(23 juli 2003)

Ämne:   Eurostat: Granskningar av betalningsflödena och effektivitetsrevisioner som kompletterande åtgärder i klarläggande syfte och till förebyggande av upprepningar

| 1. | Kommissionens interna revisionstjänst håller på med en undersökning av bedrägerier vid Eurostat. Denna undersökning sker på kommissionens ansvar. Görs undersökningen i stället för en oberoende undersökning genom OLAF:s försorg eller kommer den sistnämnda undersökningen att slutföras oinskränkt och på det sätt som ursprungligen planerats? Vad är det för skillnad juridiskt sett mellan den undersökning som utförs av den interna revisionstjänsten och den som gjorts av OLAF? På vilka sätt kompletterar de eventuellt varandra? |
| --- | --- |

1.

Kommissionens interna revisionstjänst håller på med en undersökning av bedrägerier vid Eurostat. Denna undersökning sker på kommissionens ansvar. Görs undersökningen i stället för en oberoende undersökning genom OLAF:s försorg eller kommer den sistnämnda undersökningen att slutföras oinskränkt och på det sätt som ursprungligen planerats? Vad är det för skillnad juridiskt sett mellan den undersökning som utförs av den interna revisionstjänsten och den som gjorts av OLAF? På vilka sätt kompletterar de eventuellt varandra?

| 2. | Omfattas den undersökning som kommissionens interna revisionstjänst håller på med av några begränsningar? Ingår det en effektivitetsrevision i den eller inte? Finns det eventuellt något som inte får undersökas? Är kommissionen redo att ställa allt det som framkommer vid undersökningen till Europaparlamentets förfogande? |
| --- | --- |

2.

Omfattas den undersökning som kommissionens interna revisionstjänst håller på med av några begränsningar? Ingår det en effektivitetsrevision i den eller inte? Finns det eventuellt något som inte får undersökas? Är kommissionen redo att ställa allt det som framkommer vid undersökningen till Europaparlamentets förfogande?

| 3. | Den förutvarande huvudansvariga för räkenskaperna, Andreasen, föreslog att det skulle göras en granskning av betalningsflödena (”cash flow audit”). Generaldirektör Mingasson avrådde emellertid från detta. Hade inte en sådan granskning redan bra mycket tidigare kunnat ge vid handen att det fanns hemliga konton? Har vi nu att se fram emot en sådan granskning? |
| --- | --- |

3.

Den förutvarande huvudansvariga för räkenskaperna, Andreasen, föreslog att det skulle göras en granskning av betalningsflödena (”cash flow audit”). Generaldirektör Mingasson avrådde emellertid från detta. Hade inte en sådan granskning redan bra mycket tidigare kunnat ge vid handen att det fanns hemliga konton? Har vi nu att se fram emot en sådan granskning?

| 4. | Har de personer som undersökningen inriktar sig på regelbundet besökt sina kontor efter att de förflyttats och kan det tänkas att de efter förflyttningen förstört dokument eller tagit dem med sig, i och med att de inte nekats tillträde till Eurostats fastigheter? Varför fick de fortsätta att ha tillträde, trots att förutvarande huvudansvariga för räkenskaperna nog nekas tillträde till kommissionens fastigheter? Kan det tänkas att dokument slutgiltigt försvunnit, så att det därför är skäl att snabbt ingripa? Hade inte detta bort göras mycket tidigare, mot bakgrund av de insikter kommissionen nu förfogar över? |
| --- | --- |

4.

Har de personer som undersökningen inriktar sig på regelbundet besökt sina kontor efter att de förflyttats och kan det tänkas att de efter förflyttningen förstört dokument eller tagit dem med sig, i och med att de inte nekats tillträde till Eurostats fastigheter? Varför fick de fortsätta att ha tillträde, trots att förutvarande huvudansvariga för räkenskaperna nog nekas tillträde till kommissionens fastigheter? Kan det tänkas att dokument slutgiltigt försvunnit, så att det därför är skäl att snabbt ingripa? Hade inte detta bort göras mycket tidigare, mot bakgrund av de insikter kommissionen nu förfogar över?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(30 september 2003)

Parlamentet krävde både i sin resolution om bedrägeribekämpning och i sitt beslut om ansvarsfrihet för 2001 att kommissionen skulle utarbeta en revisionsrapport om Eurostat. Den 11 juni 2003 ålade kommissionen den interna revisionstjänsten (IAS) att gå igenom ett urval på upp till 400 kontrakt och bidragsutbetalningar, utvalda enligt ett fastlagt förfarande. Denna genomgång skall inte på något sätt ersätta den oberoende undersökning som för närvarande genomförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF). Som framgår av kommissionens beslut skall nämnda genomgång huvudsakligen göra det möjligt att fastslå om de kontrakt som ingåtts mellan 1999 och 2002 var lagliga och i överensstämmelse med gällande regler. Syftet med genomgången är således inte att undersöka eventuella bedrägerier, vilket är OLAF:s behörighetsområde. Det betyder att de två undersökningarna kompletterar varandra inbördes.

Det var på grund av tidspress och begränsade resurser som kommissionen beslutade att låta den interna revisionstjänsten gå igenom ett urval kontrakt och bidragsutbetalningar i stället för att utföra en fullständig revision av Eurostats interna kontroll. På fråga från den interna revisionstjänsten bekräftade kommissionens vice ordförande, Neil Kinnock, att det inte var uteslutet att genomgången även skulle komma att omfatta hur kontrakten och bidragsutbetalningarna genomförts. Om den interna revisionstjänstens första genomgång skulle visa sig ge goda skäl till att undersöka genomförandet av kontrakt eller bidragsutbetalningar bör den interna revisorn — i sin egenskap av samordnare av kommissionens insats rörande Eurostatundersökningarna — ta ställning till denna fråga i samråd med kommissionens generalsekreterare. På grund av begränsade resurser och den tidsfrist den interna revisionstjänsten har fått för att slutföra uppgiften kommer det emellertid inte att vara möjligt att gå igenom hur samtliga kontrakt/bidragsutbetalningar i urvalet har genomförts.

Som meddelades på ordförandekonferensen i juli 2003 behandlar den interna revisionstjänstens första revisionsrapport både tilldelningsförfarandena och genomförandet av kontrakt.

En granskning av betalningsflödena (cash flow audit) ingår inte i den genomgång som den interna revisionstjänsten håller på med; de hemliga kontona skulle inte ha kunnat avslöjas genom en sådan revision av budgetmedlen.

Kommissionen har alltid vinnlagt sig om att se till att det revisionsmaterial som efterfrågas av parlamentet utarbetas och levereras i tid.

I förebyggande syfte vidtog kommissionen den 8 juli 2003 dessutom åtgärder för att säkra vissa arkiv hos Eurostat.

Parlamentsledamoten hänvisas i övrigt till svaret på skriftlig fråga E-2204/03 från Gabriele Stauner (1).

---

(1)  EGT C 33 E, 6.2.2004, s. 234.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/26 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/26

---

(2004/C 84 E/0028)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2477/03

från Miet Smet (PPE-DE) till rådet

(24 juli 2003)

Ämne:   Kvinnors rättigheter i Afghanistan

Talibanernas maktövertagande 1996 gick hand i hand med en uppseendeväckande försämring av den afghanska kvinnans ställning. Kvinnorna utsattes för ett extremt psykiskt och fysiskt förtryck i och med att de helt eller delvis förvägrades medicinsk vård, undervisning, möjligheter att förtjäna sitt uppehälle och rörelsefrihet.

Många hade hoppats på att det skulle inträda en ny tid för kvinnorna i Afghanistan i och med att talibanepoken var förbi. I Europaparlamentets resolution av den 5 september 2002 (1) betonade ledamöterna av Europaparlamentet att absolut prioritet måste ges åt kvinnornas situation i Afghanistan. Dessutom påpekade parlamentet att den nya afghanska regeringen omgående bör anta och genomföra effektiva åtgärder för att främja kvinnornas villkor i landet. Europeiska unionen kommer själv att medverka till detta och föreskriver att en del av EU:s stöd till Afghanistan skall gå direkt till projekt som enkom är avsedda för kvinnor.

Men ett och ett halvt år efter konferensen i Bonn har kvinnornas situation på det hela taget inte förändrats särskilt mycket i positiv riktning. På landsbygden, där tre fjärdedelar av Afghanistans befolkning bor, har ännu ingenting förändrats för kvinnorna. Ledamöter av Europaparlamentet, vilka ingick i den parlamentsdelegation som besökte Afghanistan, konstaterade att det endast är i Kabul som det gått framåt för kvinnornas rättigheter efter talibanernas fall och att endast 30 procent av det totala antalet flickor i hela landet går i skola.

Hur reagerar EU på de fortsatta kränkningarna av kvinnors rättigheter? Vilka projekt som enkom är avsedda för kvinnor stöds ekonomiskt av EU i Afghanistan? Har EU, utöver stödet till sådana projekt, ytterligare några åtgärder för att förbättra kvinnornas situation? Vilken del av EU:s budget för Afghanistan kommer oavkortat kvinnorna till godo?

Svar

(8 mars 2004)

| 1. | EU ägnar noggrann uppmärksamhet åt respekten för kvinnornas rättigheter i Afghanistan. I sina kontakter med den afghanska övergångsförvaltningen (ATA) framhåller EU hela tiden och på alla nivåer att de afghanska kvinnornas rättigheter samt främjandet av deras fulla och jämlika deltagande i alla aspekter av det offentliga livet utgör en viktig referenspunkt vid utvärderingen av ATA:s verksamhet och fastställandet av EU:s kommande politik gentemot Afghanistan. |
| --- | --- |

1.

EU ägnar noggrann uppmärksamhet åt respekten för kvinnornas rättigheter i Afghanistan. I sina kontakter med den afghanska övergångsförvaltningen (ATA) framhåller EU hela tiden och på alla nivåer att de afghanska kvinnornas rättigheter samt främjandet av deras fulla och jämlika deltagande i alla aspekter av det offentliga livet utgör en viktig referenspunkt vid utvärderingen av ATA:s verksamhet och fastställandet av EU:s kommande politik gentemot Afghanistan.

| 2. | EU har även uppmanat medlemmarna av den afghanska författningskommissionen att i enlighet med internationella normer respektera jämställdhet mellan könen i den författning som inom ett par månader kommer att antas av en konstitutionell loya jirga. EU kommer också att göra sitt yttersta för att även se till att den nya författningen innehåller en bestämmelse med fastställande av att internationell rätt, särskilt FN:s konventioner om mänskliga rättigheter, har företräde framför inhemsk lagstiftning, inbegripet sharialagar. |
| --- | --- |

2.

EU har även uppmanat medlemmarna av den afghanska författningskommissionen att i enlighet med internationella normer respektera jämställdhet mellan könen i den författning som inom ett par månader kommer att antas av en konstitutionell loya jirga. EU kommer också att göra sitt yttersta för att även se till att den nya författningen innehåller en bestämmelse med fastställande av att internationell rätt, särskilt FN:s konventioner om mänskliga rättigheter, har företräde framför inhemsk lagstiftning, inbegripet sharialagar.

| 3. | I rådet slutsatser av den 14 april 2003 framhölls vikten av att jämställdhetsfrågor integreras i ATA:s politik och uppmanades till inrättandet av en konstitutionell ram för att främja och skydda de mänskliga rättigheterna, särskilt för kvinnor och flickor. Rådet betonade även att medvetenhet om könsaspekter är en av kvaliteterna hos den regering som skall upprättas genom fria och rättvisa val senast i juni 2003. Dessa slutsatser tillstyrktes av den afghanske utrikesministern, Dr. Abdullah, som mötte EU-ministrarna samma dag. Jämställdhetsfrågor står högt på dagordningen för det trojkauppdrag för Afghanistan från EU på statssekreterarnivå som skall äga rum i oktober. |
| --- | --- |

3.

I rådet slutsatser av den 14 april 2003 framhölls vikten av att jämställdhetsfrågor integreras i ATA:s politik och uppmanades till inrättandet av en konstitutionell ram för att främja och skydda de mänskliga rättigheterna, särskilt för kvinnor och flickor. Rådet betonade även att medvetenhet om könsaspekter är en av kvaliteterna hos den regering som skall upprättas genom fria och rättvisa val senast i juni 2003. Dessa slutsatser tillstyrktes av den afghanske utrikesministern, Dr. Abdullah, som mötte EU-ministrarna samma dag. Jämställdhetsfrågor står högt på dagordningen för det trojkauppdrag för Afghanistan från EU på statssekreterarnivå som skall äga rum i oktober.

| 4. | Sedan talibanernas fall finns det vissa tecken på förbättringar: Ett allt större antal flickor går i skola och i de större städerna deltar de även i högre undervisning; ministerierna anställer kvinnor och rent allmänt har många kvinnor återgått till arbete utanför hemmet. Ett mycket positivt steg var ratificeringen den 5 mars 2003 av FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor.
  Rådet instämmer dock med den ärade parlamentsledamoten om att situationen för kvinnorna fortfarande är oacceptabel när det gäller utbildning och arbetsmöjligheter, rättsligt skydd och deras fulla och jämlika deltagande i det offentliga livet. Dessutom är kvinnor de första offren för osäkra förhållanden som hotar deras liv och värdighet. Mycket arbete återstår att göra, vilket förutsätter att tillräckliga medel tilldelas. |
| --- | --- |

4.

Sedan talibanernas fall finns det vissa tecken på förbättringar: Ett allt större antal flickor går i skola och i de större städerna deltar de även i högre undervisning; ministerierna anställer kvinnor och rent allmänt har många kvinnor återgått till arbete utanför hemmet. Ett mycket positivt steg var ratificeringen den 5 mars 2003 av FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor.

Rådet instämmer dock med den ärade parlamentsledamoten om att situationen för kvinnorna fortfarande är oacceptabel när det gäller utbildning och arbetsmöjligheter, rättsligt skydd och deras fulla och jämlika deltagande i det offentliga livet. Dessutom är kvinnor de första offren för osäkra förhållanden som hotar deras liv och värdighet. Mycket arbete återstår att göra, vilket förutsätter att tillräckliga medel tilldelas.

| 5. | För detaljer om särskilda jämställdhetsprogram kan den ärade parlamentsledamoten vända sig till kommissionen och de berörda ministerierna i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

5.

För detaljer om särskilda jämställdhetsprogram kan den ärade parlamentsledamoten vända sig till kommissionen och de berörda ministerierna i medlemsstaterna.

---

(1)  P5_TA(2002)0407.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/27 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/27

---

(2004/C 84 E/0029)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2482/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till rådet

(24 juli 2003)

Ämne:   Förebyggande av risker för skogsbränder: förordning (EEG) nr 2158/92

Giltighetstiden för förordning (EEG) nr 2158/92 (1) där en ram för finansiering av åtgärder mot risken för skogsbränder fastställdes gick ut den 31 december 2002. Det finns rikligt med belägg för de stimulanseffekter som förordning (EEG) nr 2158/92 haft på regional och nationell politik när det gäller förebyggande av risker för skogsbränder under de senaste 10 åren. Under denna period har den genomsnittliga skogsareal som bränts i samband med varje skogsbrand minskat i södra Frankrike, Spanien och Portugal. Det nya förslaget från kommissionen om skogar i gemenskapen (Forest Focus) och den nya förordningen om landsbygdsutveckling innebär emellertid att politiken avseende skogsbränder återförs till nationell nivå och den gemenskapsfinansiering av riskerna för skogsbränder som fastställdes i förordning (EEG) nr 2158/92 därmed försvinner. Samtidigt avviker detta förslag från EG-domstolens slutsats att politiken för skydd mot skogsbränder utgör gemenskapspolitik inom ramen för den miljöpolitik som finansieras genom EU:s budget.

Mot bakgrund av detta ställs följande frågor:

| 1. | Känner rådet till att kommissionens förslag till förordning om skogar i gemenskapen (Forest Focus) avviker från EG-domstolens senaste rättspraxis där man motsätter sig att bekämpningen av bränder återförs till nationell nivå och förespråkar att sådana frågor skall avgöras genom medbeslutandeförfarandet tillsammans med Europaparlamentet? Vilka är rådets argument för att avvisa alla de ändringsförslag från Europaparlamentets första behandlingen som handlade om att återinföra förebyggande av bränder som en del av gemenskapens miljöpolitik i enlighet med EG-domstolens argumentation? |
| --- | --- |

1.

Känner rådet till att kommissionens förslag till förordning om skogar i gemenskapen (Forest Focus) avviker från EG-domstolens senaste rättspraxis där man motsätter sig att bekämpningen av bränder återförs till nationell nivå och förespråkar att sådana frågor skall avgöras genom medbeslutandeförfarandet tillsammans med Europaparlamentet? Vilka är rådets argument för att avvisa alla de ändringsförslag från Europaparlamentets första behandlingen som handlade om att återinföra förebyggande av bränder som en del av gemenskapens miljöpolitik i enlighet med EG-domstolens argumentation?

| 2. | Känner rådet till de skadliga effekter som detta förslag till förordning skulle medföra för kampen mot skogsbränder på gemenskapsnivå? |
| --- | --- |

2.

Känner rådet till de skadliga effekter som detta förslag till förordning skulle medföra för kampen mot skogsbränder på gemenskapsnivå?

| 3. | Avser rådet att ändra sin ståndpunkt och vid den andra behandlingen godta Europaparlamentets krav på detta område, särskilt när det gäller att återinrätta en särskild finansiering av förebyggande åtgärder och skydd av skogarna för att motverka risken för bränder? |
| --- | --- |

3.

Avser rådet att ändra sin ståndpunkt och vid den andra behandlingen godta Europaparlamentets krav på detta område, särskilt när det gäller att återinrätta en särskild finansiering av förebyggande åtgärder och skydd av skogarna för att motverka risken för bränder?

Svar

(8 mars 2004)

Rådet hänvisar den ärade parlamentsledamoten till de offentliga överläggningarna vid rådets möte den 6 november i år om utkastet till Forest Focus-förordningen och de slutsatser som dessa överläggningar ledde fram till. Rådet godkände Europaparlamentets ändringar vid andra behandlingen när det gäller förslaget till förordning om övervakning av skogar och miljösamspel i gemenskapen. Med tanke på att Europaparlamentets ändringar överensstämmer med en kompromissöverenskommelse som utformades av rådet antogs följaktligen förordningen i form av rådets ändrade gemensamma ståndpunkt.

I förordningen fastställs en flerårig ram som inledningsvis omfattar en period på sex år från 2003 till och med 2008. Syftet är att anpassa tillämpningsområdet för rådets förordning (EEG) nr 3528/86 respektive 2158/92 för att upprätta ett flexibelt övervakningssystem för att utvärdera situationen för skogarnas ekosystem i ett större sammanhang. Genom förordningen förenklas även den nuvarande verksamheten genom att delar i de två ovannämnda förordningarna samlas i en enda ramförordning som omfattar skydd och övervakning av skogarna.

---

(1)  EGT L 217, 31.7.1992, s. 3.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/28

---

(2004/C 84 E/0030)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2498/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(25 juli 2003)

Ämne:   Investeringar

Till följd av kommissionens mycket intressanta svar på min fråga E-l350/03 (1) av den 22 maj 2003 om utländska direktinvesteringar i euroländerna och de EU-länder som står utanför eurosamarbetet, undrar jag om kommissionen kan uppdatera de siffror som angavs i tabellerna så att 2002 också ingår? Om det inte skulle gå, undrar jag när det kommer att bli möjligt?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(3 september 2003)

Uppdaterade tabeller sänds direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat. Uppgifterna för 2002 är preliminära skattningar som medlemstaterna sände till Eurostat i juni 2003 tillsammans med reviderade uppgifter för 2001. För Danmark och Spanien anges inte återinvesterade vinstmedel i uppgifterna. För Grekland och Sverige innehåller uppgifterna i några fall inte återinvesterade vinstmedel. I aggregaten ingår skattningar av återinvesterade vinstmedel i alla dessa fall. För euroområdets partnerländer är inga preliminära uppgifter för 2002 och reviderade uppgifter för 2001 tillgängliga.

---

(1)  Se s. 8.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/28

---

(2004/C 84 E/0031)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2515/03

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Yttrandet för övervakningskommittén för OLAF angående Eurostat-arbetsgruppen

Kommissionen beslutade den 9 juli 2003 i samband med de påståenden som gjorts gällande mot Eurostat att tillsätta en arbetsgrupp. Arbetsgruppen skall ha i uppgift att främja interna och externa utredningar av ett slag som hittills utförts endast av OLAF.

Detta innebär ett intrång i OLAF:s befogenheter att genomföra oberoende utredningar, vilka befogenheter uttryckligen garanterats av parlamentet och rådet i förordning (EG) nr 1073/1999 (1) av den 25 maj 1999.

Har direktören och/eller kommissionen före beslutet den 9 juli 2003 inhämtat ett yttrande från övervakningskommittén för OLAF, vilken har i uppgift att garantera byråns oberoende?

Om inte: varför inte?

---

(1)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/29 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/29

---

(2004/C 84 E/0032)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2516/03

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Eurostat-arbetsgriippen och OLAF:s oberoende

Kommissionen beslutade den 9 juli 2003 i samband med de påståenden som gjorts gällande mot Eurostat att tillsätta en arbetsgrupp. I kommissionens pressmeddelande IP/03/979 står det att det skall tillsättas en sektorsövergrip ande arbetsgrupp för att snabbt föra framåt de utredningar som nu görs uteslutande av OLAF. Arbetsgruppen kommer dessutom att genomföra en omfattande administrativ undersökning för att klarlägga det personliga ansvaret hos tjänstemän som eventuellt gjort sig skyldiga till ekonomiska oegentligheter. Arbetsgruppen kommer att ledas av Peter Zangl, för närvarande vice generaldirektör för GD Informationssamhället och vara underordnad OLAF:s generaldirektör F.-H. Brüner.

Detta beslut strider mot kommissionens beslut av den 28 april 1999 om inrättandet av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (OLAF) (1), genom vilket beslut kommissionen på byrån överfört de befogenheter som tilldelats kommissionen i fråga om interna och externa administrativa undersökningar (artikel 2 i beslutet). Dessutom strider det mot artikel 3 i sistnämnda beslut, i vilken det uttryckligen garanteras att byrån skall vara helt oberoende när den utövar sina utredningsbefogenheter. Framför allt den omständigheten att en tjänsteman som inte tillhör OLAF utsetts till chef för arbetsgruppen strider mot föreskriften om att OLAF inte får ta emot några instruktioner från kommissionen.

Har kommissionen mot bakgrund av detta övervägt risken för att tjänstemän och företag som berörs av arbetsgruppens utredningar kan komma att bestrida att dessa utförts på juridiskt korrekta grunder?

Vilka slutsatser drar kommissionen i detta sammanhang av de domar som Europeiska domstolen på senaste tiden avkunnat i målen C-11/00 och C-15/00 och där domstolen framför allt betonat vikten av att OLAF:s utredningar utförs på ett oberoende sätt?

---

(1)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 20.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/29 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/29

---

(2004/C 84 E/0033)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2530/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(22 juli 2003)

Ämne:   Eurostatarbetsgruppen

Till följd av anklagelserna mot Eurostat beslutade kommissionen den 9 juli 2003 på tillskyndan av vice ordförande Kinnock att inrätta en arbetsgrupp som skall ta över de interna och externa undersökningar som fram tills nu gjorts av OLAF. Kommissionen har beslutat att arbetsgruppen skall ledas av Peter Zangl, en tjänsteman som inte hör till OLAF, utan som är biträdande generaldirektör för GD Informationssamhälle.

Kan kommissionen förklara varför den genom vice ordförandens förslag på det här sättet ingriper i det oberoende som OLAF åtnjuter enligt gemenskapslagstiftningen (Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 (1)) och kommissionen egna beslut (kommissionens beslut 1999/352/EG (2))?

Kan kommissionen särskilt redogöra för hur OLAF:s direktör innefattats i detta beslut av den 9 juli 2003? I vilken utsträckning är förfarandet förenligt med bestämmelsen om att OLAF:s direktör inte får be kommissionen om råd eller ta emot råd av kommissionen då undersökningar görs?

I sina domar av den 10 juli 2003 i mål C-11/00 och C-15/00 betonade domstolen att det är oerhört viktigt att OLAF:s undersökningar är oberoende.

Har kommissionen mot bakgrund av detta övervägt möjligheten att de tjänstemän och företag som berörs av undersökningarna överklagar dem för att de är regelvidriga?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2515/03, E-2516/03 och P-2530/03

ingivet av Neil Kinnock för kommissionen

(8 oktober 2003)

Som frågeställaren vet har kommissionen rätt att närsomhelst genomföra revisioner, kontroller och särskilda undersökningar av de olika avdelningarnas finansiella verksamhet för att kontrollera att den överensstämmer med finansförordningen och de interna bestämmelserna för god förvaltningssed. Sådana revisioner och kontroller kan göra det lättare för kommissionen att avslöja brister i systemet och dra lämpliga organisatoriska slutsatser.

Som ett led i uppföljningen av ansvarsfriheten för budgeten och på parlamentets begäran granskar kommissionen för närvarande flera avtal som Eurostat slutit med privata företag. Granskningen görs för att man ska kunna fastställa arten och omfattningen av de kontraktsenliga förbindelserna i fråga. Översynen omfattar vissa avslutade och pågående avtal.

Det var i samband med detta som den tvärfackliga arbetsgruppen upprättades den 9 juli 2003 och dess ansvarsområde fastställdes av kommissionen den 23 juli. Arbetsgruppen ska avge rapport om följande frågor:

| — | ekonomihanteringsprocessen inom Eurostat |
| --- | --- |

—

ekonomihanteringsprocessen inom Eurostat

| — | godkännandeförfarandena |
| --- | --- |

—

godkännandeförfarandena

| — | de dagliga rutinerna för samarbetet med externa tjänsteleverantörer |
| --- | --- |

—

de dagliga rutinerna för samarbetet med externa tjänsteleverantörer

| — | instruktioner från ledningen om korrigerande åtgärder och utförd verksamhet. |
| --- | --- |

—

instruktioner från ledningen om korrigerande åtgärder och utförd verksamhet.

Arbetsgruppen har uttryckligen i uppgift att förse kommissionen med den information den behöver för att vidta de nödvändiga åtgärderna i fråga om ledning och organisation för att finansförordningen och bestämmelserna om god förvaltningssed ska följas. Kommissionen har inte på något sätt försökt äventyra OLAF:s oberoende ställning.

Arbetsgruppen har därför inte samma roll och syfte som OLAF. Enligt artikel 1.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har OLAF i uppgift att ”inom de institutioner, organ och byråer som inrättats genom fördragen eller på grundval av dessa ... efterforska sådana omständigheter av allvarlig art som har samband med tjänsteutövningen och som skulle kunna utgöra brister när det gäller att uppfylla de skyldigheter som åligger tjänstemän och anställda i gemenskaperna, brister som skulle kunna leda till disciplinära åtgärder och, i förekommande fall, straffrättsliga åtgärder, eller en bristande uppfyllelse av motsvarande skyldigheter, som åvilar ledamöter, chefer eller medlemmar av personalen”. Det finns alltså inget hinder mot att OLAF använder sig av arbetsgruppens arbete om dess verksamhet kompletterar OLAF:s undersökningar.

Enligt artikel 7.1 i förordning (EG) nr 1073/1999 är kommissionen skyldig att informera OLAF om eventuella fall av bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet.

Följaktligen är det inte sannolikt att arbetsgruppens verksamhet inkräktar på OLAF:s befogenheter eller äventyrar oberoendet i dess utredningar. I vilket fall som helst har OLAF:s direktör och arbetsgruppens ledare regelbundna kontakter och direktören har befogenhet att se till att OLAF:s oberoende inte hotas.

Kommissionen förstår därför inte hur inrättandet av arbetsgruppen kan inkräkta på OLAF:s befogenheter eller äventyra dess generaldirektörs oberoende ställning. Han har inte fått några instruktioner av kommissionen, men han har godkänt den nödvändiga förbindelsen mellan arbetsgruppen och OLAF. Kommissionen anser inte att lagenligheten i OLAF:s agerande äventyras av att arbetsgruppen har inrättats.

OLAF har meddelat kommissionen att OLAF:s generaldirektör omedelbart efter kommissionens beslut rådfrågade OLAF:s övervakningskommitté. Detta samråd pågår för närvarande.

---

(1)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.

(2)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 20.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/31 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/31

---

(2004/C 84 E/0034)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2562/03

från Maurizio Turco (NI) till rådet

(4 augusti 2003)

Ämne:   Förenlighet mellan den sudanesiska totalitära regimens våldshandlingar och det avtal som Europeiska unionen ingått med Sudan

Under sammandrabbningar som sedan några veckor pågår mellan rebellstyrkor och regeringen i Khartoum angrep Antonov-flygplan ur det sudanesiska flygvapnet enligt nyhetsbyrån MISNA 25 byar i nordvästra delarna av den västra delstaten Darfur med ospecificerade ”giftiga gaser”, varvid 300 personer skall ha dödats och mer än 200 skadats.

Presidenten general Omar Hassan Al Bashirs regering har ännu inte bemött de anklagelser om att vilja slå mot befolkningen i Darfur som har framförts av det sudanesiska folkets befrielsearmé (SPLA). Fredssamtalen mellan den sudanesiska regeringen och SPLA har stoppats för femtioelfte gången och samtalen, som skulle ha inletts denna vecka, har skjutits upp till den 3 augusti.

Den 11 juli i år vägrade regeringsdelegationen att gå med på att de framtida samtalen skulle grundas på det ramavtal som lagts fram av medlarna från Igad (mellanstatlig utvecklingsmyndighet), den regionala organisation för länderna på Afrikas horn som leder förhandlingarna, efter att SPLA:s delegation offentligt meddelat sin tillfredsställelse med detta avtal. Sedan avtalet undertecknades i juli förra året har det preliminära avsiktsprotokoll som parterna ingått inte på något sätt följts upp. Det verkar som om regeringen i Khartoum inte har någon som helst avsikt att förlora eller dela kontrollen över oljefälten i landets södra del och inkomsterna från dessa eller över de nya väpnade styrkorna som diktatorn Al Bashirs regim i många år har använt för att dränka Sudan i blod.

Kan rådet besvara följande frågor:

| — | Avser det mot bakgrund av dessa uppgifter att säga upp det avtal som undertecknades den 10 december 2002 med regeringen i Khartoum, eftersom den sudanesiska regeringen urskillningslöst använder sina militära styrkor och inte visar någon avsikt att genomföra avtalet från Machakos från juli 2002? |
| --- | --- |

—

Avser det mot bakgrund av dessa uppgifter att säga upp det avtal som undertecknades den 10 december 2002 med regeringen i Khartoum, eftersom den sudanesiska regeringen urskillningslöst använder sina militära styrkor och inte visar någon avsikt att genomföra avtalet från Machakos från juli 2002?

| — | Anser rådet att Al Bashirs totalitära regim, som är skyldig till verkligt folkmord på de icke muslimska delarna av befolkningen, kan säkerställa fred, välstånd och säkerhet i Sudan? |
| --- | --- |

—

Anser rådet att Al Bashirs totalitära regim, som är skyldig till verkligt folkmord på de icke muslimska delarna av befolkningen, kan säkerställa fred, välstånd och säkerhet i Sudan?

| — | Avser rådet att vidta en enhetlig åtgärd från Europeiska unionens sida i samtliga internationella organisationer, med början i FN, för att öka det internationella trycket på regeringen i Khartoum i syfte att isolera landets grymma diktator? |
| --- | --- |

—

Avser rådet att vidta en enhetlig åtgärd från Europeiska unionens sida i samtliga internationella organisationer, med början i FN, för att öka det internationella trycket på regeringen i Khartoum i syfte att isolera landets grymma diktator?

Svar

(8 mars 2004)

Efter Europeiska unionens beslut att inleda en förnyad politisk dialog med Sudans regering 1999 äger möten rum i Khartoum för att bedöma framstegen på de områden som dialogen omfattar (mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstatsprincipen och fredsprocessen). Den senaste tiden har dialogen framför allt varit inriktad på fredsprocessen. Resultatet av diskussionerna avspeglas i en gemensamma kommuniké från EU och Sudan som den ärade parlamentsledamoten i sin fråga hänvisar till som avtalet av den 10 december 2002.

Den 3 september enades Sudans regering och Sudans befrielsearmé (SLA) under ledning av Tchads president om eldupphör i Darfur. När det gäller sammanstötningarna mellan rebellstyrkor och den sudanesiska regeringens väpnade styrkor i Darfur har rådet ingen information om användningen av ”giftiga gaser”. Rådet är emellertid medvetet om att striderna i området har lett till en humanitär katastrof.

Trots avbrott under sommaren har fredsförhandlingarna gått framåt under tiden och en överenskommelse om säkerhetsarrangemang uppnåddes mellan Sudans regering och Sudanesiska folkets befrielserörelse/befrielsearmén (SPLM/A) den 24 september. Båda parter samtyckte också till att förlänga samförståndsavtalet om att upphöra med fientligheterna fram till den 30 november 2003. EU uppmuntrade båda parter att arbeta intensivt för att nå fram till ett slutligt och övergripande avtal så snart som möjligt.

EU samordnar sin diplomatiska verksamhet framför allt med IGAD, inom dess partnerforum, FN och USA i enlighet med sin strategi gentemot Sudan att alla internationella aktörer bör samarbeta för att skapa så goda förutsättningar som möjligt för ett övergripande fredsavtal.

Rådet anser att förhandlingar om en övergripande fredsuppgörelse mellan Sudans regering och SPLM/A är det enda sättet att få den tjugo år långa konflikten att upphöra. Rådet kommer även fortsättningsvis att stå vid Sudans sida på vägen mot en konsolidering av freden, respekt för de mänskliga rättigheterna, demokrati och utveckling.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/32 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/32

---

(2004/C 84 E/0035)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2609/03

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(25 augusti 2003)

Ämne:   Produkter för vilka bidragen är direkt kopplade till avkastningen per hektar

Efterverkningarna av den ihållande torkan i Europa gör sig allt tydligare gällande. En av konsekvenserna är att jordbruket i Europa får räkna med avsevärt sämre avkastning än årsgenomsnittet. Är kommissionen beredd att redan före reformen 2004, efter vilken bidragen som betalas ut för vissa produkter inte längre skall vara direkt kopplade till avkastningen per hektar (såsom fallet är för till exempel industripotatis), inte beräkna dessa bidrag utgående från den faktiska avkastningen utan i stället ta den genomsnittliga avkastningen under de gångna åren som grund för bidragsutbetalningen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

Den reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som antogs av rådet i juni 2003 kommer att träda i kraft från och med år 2005.

De särskilda bestämmelserna om frikopplingen av stödet kan inte tillämpas före nämnda tidpunkt, eftersom det för närvarande håller på att utarbetas tillämpningsföreskrifter för dessa bestämmelser som kommissionen inom kort skall fatta beslut om.

Det bör påpekas att samtliga jordbruksgrödor, förutom potatis för stärkelseproduktion, redan omfattas av ett hektarstöd som är frikopplat från den verkliga avkastningen.

Parlamentsledamotens förslag att föregripa beslutet om frikoppling för potatis för stärkelseproduktion kan inte beaktas. Orsaken till detta är dels att jordbrukarna då skulle få högre bidrag, dels att jordbrukare utan historisk referensavkastning eller med en mycket blygsam referensavkastning skulle drabbas orimligt hårt.

Till slut skulle kommissionen vilja påminna om att den föreslog att reformen skulle träda i kraft redan år 2004, men att rådet insisterade på att skjuta upp åtgärden ett år, med en möjlig förlängning till 2007.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/32 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/32

---

(2004/C 84 E/0036)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2624/03

från Michel-Ange Scarbonchi (GUE/NGL) till rådet

(2 september 2003)

Ämne:   Inrättande av en europeisk räddningstjänstenhet

De bränder som nyligen härjat i Europa och förstört flera tusen hektar växtlighet visar att det råder en permanent brist på medel för att förebygga och kontrollera skogsbränder. Kommissionen bör snarast reagera inför dessa katastrofer.

Det faktum att det finns ett europeiskt centrum för medborgarskydd som omfattar EU:s medlemsstater samt Island, Norge och Lichtenstein, och att man efter den 18 augusti 2002 inrättat en europeisk solidaritetsfond inger visst hopp. Trots detta visar de katastrofala följderna av bränderna för de berörda befolkningarna och kommunerna och de skador bränderna orsakat på miljön och ekonomiska verksamheter som skogsbruk och turism att man stärker insatsmöjligheterna och på gemenskapsnivå fastställer nya regler när det gäller förebyggande åtgärder och hjälpinsatser.

Förvaltningen av de naturområden, dvs. den skog och mark som täcker 60 miljoner hektar i 25 länder kring Medelhavet, bör förbli en social och ekonomisk prioritet. Inrättandet av en europeisk räddningstjänstenhet skulle möjliggöra effektivare insatser i samband med katastrofer.

Det finns många argument för att inrätta en ny administrativ och teknisk enhet som skulle kunna placeras under Europaparlamentets kontroll och under de behöriga myndigheternas ansvar i EU-länderna, eftersom räddningstjänsten ingår i de enskilda medlemsstaternas befogenheter.

På så sätt skulle man inför Europeiska unionens utvidgning ge en viktig signal till den europeiska skogssektorn. Vilken uppfattning har rådet om detta förslag? Har rådet möjlighet att agera för inrättandet av en europeisk räddningstjänstenhet?

Svar

(8 mars 2004)

| 1. | Rådet instämmer helt i den ärade parlamentsledamotens beklaganden över de omfattande skogsbränder som har ödelagt tiotusentals hektar skogsmark i Spanien, Frankrike och Italien samt särskilt i Portugal under sommaren 2003. I detta hänseende noterar rådet att skogsbränderna gett upphov till icke tidigare skådade uttryck för konkret solidaritet mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

1.

Rådet instämmer helt i den ärade parlamentsledamotens beklaganden över de omfattande skogsbränder som har ödelagt tiotusentals hektar skogsmark i Spanien, Frankrike och Italien samt särskilt i Portugal under sommaren 2003. I detta hänseende noterar rådet att skogsbränderna gett upphov till icke tidigare skådade uttryck för konkret solidaritet mellan medlemsstaterna.

| 2. | När det gäller att inrätta en europeisk räddningstjänstenhet för skydd av skogen, erinrar rådet om att det i princip åligger medlemsstaterna att vidta lämpliga åtgärder. |
| --- | --- |

2.

När det gäller att inrätta en europeisk räddningstjänstenhet för skydd av skogen, erinrar rådet om att det i princip åligger medlemsstaterna att vidta lämpliga åtgärder.

| 3. | Åtgärder har emellertid vidtagits på gemenskapsnivå. I första hand har rådet inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken antagit förordning 2158/92 i syfte att sörja för ett bidrag från gemenskapen till skyddet av skog mot bränder. I likhet med den ärade parlamentsledamoten erkänner också rådet den positiva roll som spelats av kommissionens övervaknings- och informationscenter (MIC), som inrättades i enlighet med rådets beslut om en gemenskapsmekanism för räddningstjänsten (1) genom bidrag till mobilisering av resurser för denna typ av insatser. I detta sammanhang har medlemsstaterna redan identifierat de räddningstjänstresurser som från fall till fall kan ställas till förfogande. Dessa resurser innefattar insatsgrupper samt grupper för bedömning och samordning, vilka får gemensam utbildning (2). Med hänsyn till centrumets nuvarande begränsningar när det gäller att hantera nödsituationer av exceptionell omfattning, välkomnar rådet kommissionens avsikt att vidareutveckla dess resurser för hantering av naturkatastrofer och tekniska katastrofer och att i synnerhet uppdatera mekanismens databas över räddningstjänstens resurser när det gäller tillgängliga resurser för brandbekämpning.
  Slutligen har parlamentet och rådet antagit ett beslut och en ändringsbudget i syfte att frigöra ett belopp på 48 539 miljoner euro från Europeiska unionens solidaritetsfond för anslag till Portugal (bränder).
  Dessutom förväntas kommissionen under de kommande månaderna lägga fram ett meddelande avseende en gemensam metod för utvärdering, förebyggande och konsekvenshantering när det gäller naturliga risker eller risker som orsakas av människor.
  I enlighet med vad som sagts ovan utförs arbete i rådet i syfte att förbättra de nuvarande förhållandena. |
| --- | --- |

3.

Åtgärder har emellertid vidtagits på gemenskapsnivå. I första hand har rådet inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken antagit förordning 2158/92 i syfte att sörja för ett bidrag från gemenskapen till skyddet av skog mot bränder. I likhet med den ärade parlamentsledamoten erkänner också rådet den positiva roll som spelats av kommissionens övervaknings- och informationscenter (MIC), som inrättades i enlighet med rådets beslut om en gemenskapsmekanism för räddningstjänsten (1) genom bidrag till mobilisering av resurser för denna typ av insatser. I detta sammanhang har medlemsstaterna redan identifierat de räddningstjänstresurser som från fall till fall kan ställas till förfogande. Dessa resurser innefattar insatsgrupper samt grupper för bedömning och samordning, vilka får gemensam utbildning (2). Med hänsyn till centrumets nuvarande begränsningar när det gäller att hantera nödsituationer av exceptionell omfattning, välkomnar rådet kommissionens avsikt att vidareutveckla dess resurser för hantering av naturkatastrofer och tekniska katastrofer och att i synnerhet uppdatera mekanismens databas över räddningstjänstens resurser när det gäller tillgängliga resurser för brandbekämpning.

Slutligen har parlamentet och rådet antagit ett beslut och en ändringsbudget i syfte att frigöra ett belopp på 48 539 miljoner euro från Europeiska unionens solidaritetsfond för anslag till Portugal (bränder).

Dessutom förväntas kommissionen under de kommande månaderna lägga fram ett meddelande avseende en gemensam metod för utvärdering, förebyggande och konsekvenshantering när det gäller naturliga risker eller risker som orsakas av människor.

I enlighet med vad som sagts ovan utförs arbete i rådet i syfte att förbättra de nuvarande förhållandena.

---

(1)  Rådets beslut av den 23 oktober 2001 om inrättande av en gemenskapsindustri för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjänsten, EGT L 297, 15.11.2001, s. 7.

(2)  Dok. 11625/03 PE-QE 336 och 5657/2/03 OE-HQ 24 REV 2.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/34 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/34

---

(2004/C 84 E/0037)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2665/03

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Finansiering av europeiskt medborgarskap

Förslaget till rådets beslut om upprättande av ett handlingsprogram för gemenskapen för att främja ett aktivt europeiskt samhällsengagemang (framlagt av kommissionen, C5-0321/03), innehåller en förteckning på ett flertal sätt på vilka kommissionen givit ekonomiskt stöd till tanken på ett ”europeiskt medborgarskap”.

Kan kommissionen, efter de konstateranden som gjorts i detta dokument, ange vilka

| — | ”europeiska reflexionsgrupper och organisationer som främjar Europatanken” som kommissionen finansierat genom budgetposten A-3021, |
| --- | --- |

—

”europeiska reflexionsgrupper och organisationer som främjar Europatanken” som kommissionen finansierat genom budgetposten A-3021,

| — | ”sammanslutningar och förbund av europeiskt intresse” kommissionen samfinansierat genom budgetposten A-3024 och |
| --- | --- |

—

”sammanslutningar och förbund av europeiskt intresse” kommissionen samfinansierat genom budgetposten A-3024 och

| — | ”europeiska expertkommittéer” som kommit i åtnjutande av samfinansiering från kommissionen genom budgetposten A-3026? |
| --- | --- |

—

”europeiska expertkommittéer” som kommit i åtnjutande av samfinansiering från kommissionen genom budgetposten A-3026?

Kan kommissionen också ange vilka organisationer som skall få ekonomiskt stöd enligt tre rubriker i del B i budgeten, vilka organisationer som tillsammans bildar ”den europeiska plattformen för icke-statliga organisationer på det sociala området” och hur mycket samfinansiering var och en av dessa organisationer kommer att få genom budgetposterna B3-4105 och B5-803?

Slutligen: ”De flesta av dessa bidrag har hittills beviljats utan någon rättslig grund”. — Vad innebär det för kommissionen att bedriva verksamhet ”utan någon rättslig grund”?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(20 oktober 2003)

Kommissionen har beviljat ekonomiskt stöd till organisationer som främjar Europatanken (budgetpost A-3021), till europeiska expertkommittéer som ger direkta bidrag till reflektioner över den europeiska integrationen (budgetpost A-3026), och till sammanslutningar och förbund av europeiskt intresse (budgetpost A-3024). En förteckning över de organisationer som mottar ekonomiskt stöd från gemenskapen under 2003 skickas direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets sekretariat.

Förteckningen över de organisationer som mottog stöd under 2002 finns på: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgc/info_subv/commun/rap-pe_2002_en.pdf.

I sitt förslag till rättsakt om ett aktivt europeiskt samhällsengagemang föreslår kommissionen att man ska ge ekonomiskt stöd till organisationer som mottar stöd under del B i budgeten för att ytterligare främja en varaktig dialog om Europas uppbyggnad med organisationer i det civila samhället. Detta ska också bidra till att upprätta en ny styrelseform, som föreslogs i den socialpolitiska agendan som antogs i Nice. Detta rör å ena sidan icke-statliga organisationer, sammanslutningar och förbund av europeiskt intresse eller branschövergripande fackliga organisationer. A andra sidan fokuseras det i förslaget på organisationer som aktivt främjar grundläggande sociala rättigheter och bekämpar och förebygger social utslagning och diskriminering. Dessa organisationer finns representerade i den europeiska plattformen för icke-statliga organisationer på det sociala området.

Förteckningen över medlemmarna i den europeiska plattformen för icke-statliga organisationer på det sociala området (och det stöd de fått under budgetrubrikerna B3-4105 och B5-803) skickas direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets sekretariat.

Tidigare beviljades stöd utan rättslig grund eftersom anslagen i del A i budgeten betraktades som administrativa utgifter som inte kräver någon rättslig grund. I och med att del A togs bort i samband med införandet av en verksamhetsbaserad budgetering, krävs det från 2004 en rättslig grund för ingripanden som inte längre kan betraktas som administrativa utgifter; hittills har en sådan rättslig grund inte varit juridiskt nödvändigt för att bevilja dessa anslag.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/35 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/35

---

(2004/C 84 E/0038)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2680/03

från Olivier Dupuis (Nl) till rådet

(10 september 2003)

Ämne:   Tillfälligt FN-styre i Tjetjenien

Enligt en ambitiös rapport från amerikanska Carnegie Endowment (An Agenda for Renewal U.S. — Russian Relations 2000) finns det ingen lösning på den tjetjenska konflikten, eftersom ett tillbakadragande av de ryska trupperna, som enligt författarna skulle vara det enda sättet att få slut på kriget, vore detsamma som en seger för ”tjetjenska radikala extremister och den internationella mujahidin”. Detta vore inte i USA:s intresse och vore katastrofalt för folket i norra Kaukasien. Med andra ord hävdar både president Putin och vissa prodemokratiska tankesmedjor att Ryssland inte har något annat val än att fortsätta sitt folkmordskrig i Tjetjenien. Bägge två skulle nämligen uppfatta ett tillbakadragande av de ryska trupperna som ett nederlag gentemot de tjetjenska styrkorna och som ett steg mot en förändring av Tjetjenien till ”en bas för tjetjenska extremister och internationell terrorism”. Det finns dock ett alternativ till dessa scenarier. Den 15 mars 2003 lade den tjetjenska utrikesministern, Ilias Achmadov, fram en ny fredsplan där han föreslår att FN tillfälligt skall styra landet. Förslaget har skickats i tur och ordning till utrikesministrarna i EU:s medlemsstater och kandidatländer, EU:s utrikespolitiska representant (Javier Solana) och kommissionsledamoten för yttre förbindelser (Chris Patten). I ett program från radiostationen Echo Moskvy i Moskva nyligen tog man upp frågan om en FN-administration i Tjetjenien och 75 procent av de lyssnare som röstade var för utrikesminister Achmadovs lösning. Även om det inte var en tillförlitlig opinionsundersökning är det utan tvekan en ny viktig indikation på den allmänna opinionen i Ryssland.

Vad anser rådet om den fredsplan som den tjetjenska utrikesministern lagt fram om en tillfällig FN-administration i Tjetjenien? Delar rådet president Putins och vissa tankesmedjors åsikt att det enda alternativet till det pågående folkmordskriget är en ny tjetjensk stat som skulle bli ”en bas för tjetjenska terrorister och internationell terrorism”? Anser inte rådet att en tillfällig FN-administration inom några år skulle kunna etablera en rättsstat och demokrati, och därmed bidra till att skapa det bästa motgiftet mot en eventuell extremistisk utveckling?

Svar

(8 mars 2004)

Rådet känner inte till enskildheterna i den nämnda fredsplanen från ”Tjetjeniens utrikesminister”, där det föreslås att Förenta nationerna skall inrätta en övergångsförvaltning i Tjetjenien.

Rådet är mycket bekymrat över situationen i Tjetjenien och tar vid sina möten med de ryska myndigheterna regelbundet upp nödvändigheten av reell försoning. Rådet tror på en fredlig lösning av konflikten i Tjetjenien genom återupprättande av rättsstatsprincipen och fullständig respekt för de mänskliga rättigheterna.

Rådet har vid upprepade tillfällen uppmanat de ryska myndigheterna och de internationella organisationerna att utforma och genomföra en process för en politisk lösning i Tjetjenien.

Den 8 oktober i år gjorde ordförandeskapet på EU:s vägnar ett uttalande om presidentvalen i Tjetjenien i vilket ordförandeskapet framförde allvarliga tvivel på att valprocessen gått rätt till och invändningar mot de förhållanden under vilka valen genomfördes.

EU avser att fortsätta att informera de ryska myndigheterna om sin oro när det gäller situationen i Tjetjenien.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/36 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/36

---

(2004/C 84 E/0039)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2735/03

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Kostnaderna för att använda Microsofts program

Kan kommissionen ange den totala årskostnaden för att använda Microsofts program för datasystemen? Har kommissionen övervägt att använda Linux Open Office, vilket skulle kunna spara pengar och förbättra säkerheten eftersom Microsofts program har en inbyggd bakdörr som används av amerikanska underrättelsetjänsten?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(31 oktober 2003)

Enligt kommissionens uppskattning uppgår den nuvarande totala årskostnaden för Microsoft-produkter inom den centrala infrastrukten till ca 226 euro per användare.

Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på att detta belopp motsvarar ca 7 % av den totala årskostnaden på 3 173 euro per användare som behövs för datorprogram. Återstående 93 % omfattar program från andra företag, maskinvara, nätverk och den infrastruktur som krävs för sammankoppling av informationssystem.

Det bör påpekas att Microsoft inte säljer sina produkter direkt utan via återförsäljare som kan konkurrera sinsemellan, och även gör det. Kommissionens utgifter för dessa program betalas därför till en återförsäljare som väljs i enlighet med gemenskapens direktiv om offentlig upphandling, inte till Microsoft. Det pågående avtalet gick till Siemens, men en anbudsomgång pågår som bäst för val av kommissionens (och de övriga institutionernas) följande återförsäljare.

I samarbete med de övriga institutionerna följer kommissionen dessutom noggrant utvecklingen av programvara med öppen källkod i allmänhet och tillämpningen av dessa lösningar inom kontorsdatorisering i synnerhet, och ett pilotprojekt på detta område pågår. En utförlig utredning av kommissionens verksamhet på detta område sänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/36 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/36

---

(2004/C 84 E/0040)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2760/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(16 september 2003)

Ämne:   Skyddad ursprungsbeteckning för ”Mexillón de Galicia”

Musselodlingen i Galicien är en mycket viktig näring och Galicien är världens största producent av odlade musslor för livsmedelsbruk. Näringen saluför varje år 260-300 miljoner kg musslor av prima kvalitet på marknaden, fakturerar mer än 400 miljoner euro; 2 400 familjer är direkt sysselsatta i odlingen som genererar 13 000 arbetstillfällen, av vilka ca 8 500 är fasta och 7 000 är indirekta. Detta får än mer relevans om man beaktar att de resurser som genereras av produktionsverksamheten fördelas över en bred grund i samhället och att de tack vare att beslutsfattandet sker lokalt återinvesteras i samma område. Detta ger den lokala ekonomin en multiplikatoreffekt som gör att den kan fungera som en stabiliserande social och ekonomisk faktor. Denna näring täcker ca 50 procent av den totala produktionen i Europeiska unionen, varav 35 procent saluförs som färskvaror, 41 procent som traditionella konserver och 24 procent som nya bearbetningsalternativ som ständigt ökar. Den myndighet som kontrollerar odlingen av ”Mexillón de Galicia” har redan begärt att denna produkt skall förses med skyddad ursprungsbeteckning, vilket skulle bli ett föregångsfall i hela världen eftersom det skulle vara den första skyddade ursprungsbeteckningen för en produkt från havet. I sitt svar av den 30 oktober 2002 på fråga E-3117/02 (1) meddelade kommissionsledamot Fischler att frågan om ansökan om en registrering av beteckningen ”Mexillón de Galicia” redan hade behandlats vid ett flertal tillfällen i den vetenskapliga kommittén som också efterlyste kompletterande uppgifter. Han meddelade även att kommande möte skulle hållas i början av januari 2003.

| 1. | Kan kommissionen ange hur långt förfarandet har kommit för att godkänna och registrera denna skyddade ursprungsbeteckning? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ange hur långt förfarandet har kommit för att godkänna och registrera denna skyddade ursprungsbeteckning?

| 2. | Kan kommissionen ange varför det har uppstått förseningar och vilka hinder som kan föreligga för ett godkännande? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen ange varför det har uppstått förseningar och vilka hinder som kan föreligga för ett godkännande?

| 3. | Kan kommissionen ange vilka åtgärder den har vidtagit eller avser att vidta för att driva på och påskynda godkännandet av denna skyddade ursprungsbeteckning för ”Mexillón de Galicia” och när den tror att förfarandet för godkännande och registrering skulle kunna avslutas? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den har vidtagit eller avser att vidta för att driva på och påskynda godkännandet av denna skyddade ursprungsbeteckning för ”Mexillón de Galicia” och när den tror att förfarandet för godkännande och registrering skulle kunna avslutas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Ansökan om registrering av beteckningen ”Mexillón de Galicia” som skyddad ursprungsbeteckning ingavs den 19 februari 2001. I denna ansökan hänvisade man till specifikationer som omfattade två typer av produkter: färska musslor och bearbetade musslor (som har genomgått en värmebehandling och därefter djupfrysts eller kylts ned).

Den dokumentation som lämnades in innehöll inte alla de upplysningar som kunde visa att ansökan om registrering uppfyllde villkoren i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (2).

Kommissionen begärde kompletterande upplysningar för att kunna bedöma om ansökan var välgrundad. Med tanke på att de svar som lämnades in inte kunde skingra frågetecknen kring vissa delar av denna ansökan, begärdes ett utlåtande från vetenskapliga kommittén för skyddade ursprungsbeteckningar, skyddade geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter.

I april 2003 avgav vetenskapliga kommittén sitt utlåtande. Kommittén ansåg att värmebehandlingen och djupfrysningen förändrar den färska produktens fysiska och organoleptiska egenskaper. Vid denna förändring försvinner sambandet mellan den färska produktens kvalitet och det geografiska produktionsområdet. De beskrivna bearbetningsmetoderna verkar därför inte vara förenliga med ursprungsbeteckningens idé. Kommittén har därför ställt sig negativ till att registrera beteckningen ”Mexillón de Galicia” som skyddad ursprungsbeteckning med specifikationer som omfattar den bearbetade produkten (”procesada”). Däremot har den ställt sig positiv till att registrera beteckningen ”Mexillón de Galicia” med specifikationer som enbart omfattar den färska produkten.

Med hänsyn till den vetenskapliga kommitténs yttrande, förekomsten av flera olika kvalitetsmärken (skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar) och de galiciska musslornas rykte har den spanska myndigheten uppmanats att tillsammans med kommissionens enheter bedöma hur frågan om denna ansökan lämpligast bör lösas.

---

(1)  EGT C 110 E, 8.5.2003, s. 167.

(2)  EGT L 208, 24.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/37 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/37

---

(2004/C 84 E/0041)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2764/03

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till rådet

(16 september 2003)

Ämne:   Nationellt turkiskt fastighetsregister och egendom på Imvros

Enligt klagomål från föreningen för Imvrosbor i Aten har införandet av det nationella turkiska fastighetsregistret inneburit att större delen av grekiska tillgångar på Imvros gått förlorade, eftersom dessa godtyckligt förts över i den turkiska statens ägo. Till följd av registreringen i juni 2003 har all obrukad jord i Agridia, en uteslutande grekisk by på Imvros, blivit turkisk egendom, trots att grekerna har giltiga egendomsbevis för denna jord. Med tanke på att rådet tidigare deklarerat att förbindelserna mellan Turkiet och EU skall bygga på klara åtaganden vad gäller respekt för lag och internationella överenskommelser, att grekiska medborgare på Imvros och Tenedos enligt Lissabonkonventionen skall åtnjuta självstyre, där särskilt deras språk, religion och egendom skall respekteras, samt att Turkiet är ett kandidatland, undrar jag följande: På vilket sätt ämnar rådet ingripa gentemot de turkiska myndigheterna för att garantera skyddet av den egendom som tillhör grekiska medborgare på Imvros?

Svar

(8 mars 2004)

| 1. | Rådet är väl medvetet om att Turkiet enligt Lausannefördraget har skyldigheter gentemot ickemuslimska minoriteter när det gäller skyddet av personer och egendom. |
| --- | --- |

1.

Rådet är väl medvetet om att Turkiet enligt Lausannefördraget har skyldigheter gentemot ickemuslimska minoriteter när det gäller skyddet av personer och egendom.

| 2. | Rådet förväntar sig att alla länder som eftersträvar medlemskap i EU respekterar internationell rätt och sina fördragsskyldigheter, särskilt när det gäller mänskliga rättigheter. Turkiet bör dessutom säkerställa att reformer genomförs effektivt och fullt ut, så att det säkerställs att turkiska medborgare kan åtnjuta mänskliga rättigheter och grundläggande friheter enligt europeiska normer, inklusive medborgerliga rättigheter och äganderätt. Detta klargörs fortlöpande för Turkiet och återspeglas även i Turkiets reviderade partnerskap för anslutning genom den däri angivna prioriteringen att Turkiet skall ”iaktta Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna”. |
| --- | --- |

2.

Rådet förväntar sig att alla länder som eftersträvar medlemskap i EU respekterar internationell rätt och sina fördragsskyldigheter, särskilt när det gäller mänskliga rättigheter. Turkiet bör dessutom säkerställa att reformer genomförs effektivt och fullt ut, så att det säkerställs att turkiska medborgare kan åtnjuta mänskliga rättigheter och grundläggande friheter enligt europeiska normer, inklusive medborgerliga rättigheter och äganderätt. Detta klargörs fortlöpande för Turkiet och återspeglas även i Turkiets reviderade partnerskap för anslutning genom den däri angivna prioriteringen att Turkiet skall ”iaktta Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna”.

| 3. | Rådet bevakar noggrant denna fråga och kommer även fortsättningsvis att framhålla den. I kommissionens återkommande rapport om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning (november 2003) [kommer] en fullständig bedömning [att göras] av hur Turkiet uppfyller kraven för medlemskap. De mänskliga rättigheterna — inklusive frågan om tillämpning — kommer att ges en framträdande plats i rapporten. |
| --- | --- |

3.

Rådet bevakar noggrant denna fråga och kommer även fortsättningsvis att framhålla den. I kommissionens återkommande rapport om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning (november 2003) [kommer] en fullständig bedömning [att göras] av hur Turkiet uppfyller kraven för medlemskap. De mänskliga rättigheterna — inklusive frågan om tillämpning — kommer att ges en framträdande plats i rapporten.

| 4. | I detta skede övervägs inga särskilda åtgärder avseende de omständigheter som den ärade parlamentsledamoten åsyftar. |
| --- | --- |

4.

I detta skede övervägs inga särskilda åtgärder avseende de omständigheter som den ärade parlamentsledamoten åsyftar.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/38 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/38

---

(2004/C 84 E/0042)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2778/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(17 september 2003)

Ämne:   Kriterier för hur tjänstemän med ställning som särskild rådgivare kommer och går och blir oanträffbara

| 1. | Utgående från vilka kriterier blir tjänstemän som tillfälligt avhållits från tjänsteutövning inplacerade i GD Personal och administrations organisationsschema som ”särskild rådgivare”, ”chefsrådgivare” eller ”adviseur hors classe”? |
| --- | --- |

1.

Utgående från vilka kriterier blir tjänstemän som tillfälligt avhållits från tjänsteutövning inplacerade i GD Personal och administrations organisationsschema som ”särskild rådgivare”, ”chefsrådgivare” eller ”adviseur hors classe”?

| 2. | Utgående från vilka kriterier avförs tjänstemän från det organisationsschema som avses i punkt 1? Innebär detta att de anställs på andra, mer varaktiga tjänster? Eller kan det också innebära att de kommer att bli uppsagda? |
| --- | --- |

2.

Utgående från vilka kriterier avförs tjänstemän från det organisationsschema som avses i punkt 1? Innebär detta att de anställs på andra, mer varaktiga tjänster? Eller kan det också innebära att de kommer att bli uppsagda?

| 3. | Anser kommissionen, också mot bakgrund av problemen kring Eurostat och tidigare rapporter om att utvecklingen av EU:s finansförvaltning gått i en oönskad riktning, att det är önskvärt att de tjänstemän som tagits med i denna särskilda kategori och har ekonomiska insikter i EU skall få stanna kvar, åtminstone om de inte gjort sig skyldiga till bedrägeri utan tvärtom givit uttryck för sin motvilja mot bedrägerier? |
| --- | --- |

3.

Anser kommissionen, också mot bakgrund av problemen kring Eurostat och tidigare rapporter om att utvecklingen av EU:s finansförvaltning gått i en oönskad riktning, att det är önskvärt att de tjänstemän som tagits med i denna särskilda kategori och har ekonomiska insikter i EU skall få stanna kvar, åtminstone om de inte gjort sig skyldiga till bedrägeri utan tvärtom givit uttryck för sin motvilja mot bedrägerier?

| 4. | Vilken betydelse bör tillmätas den omständigheten att kommissionens tidigare huvudräkenskapsförare Marta Andreasen inte längre finns kvar i detta organisationsschema? När har hon försvunnit därifrån, hur länge kommer hon att vara borta och varför det? |
| --- | --- |

4.

Vilken betydelse bör tillmätas den omständigheten att kommissionens tidigare huvudräkenskapsförare Marta Andreasen inte längre finns kvar i detta organisationsschema? När har hon försvunnit därifrån, hur länge kommer hon att vara borta och varför det?

| 5. | Kan det hemlighetsmakeri som hittills rått i fråga om kommande och gående för de tjänstemän som hör till kategorin särskilda rådgivare på kort sikt göras om till ett system av regler som allmänheten kan få ta del av och som inte kan föranleda några rykten eller påståenden om godtycke? |
| --- | --- |

5.

Kan det hemlighetsmakeri som hittills rått i fråga om kommande och gående för de tjänstemän som hör till kategorin särskilda rådgivare på kort sikt göras om till ett system av regler som allmänheten kan få ta del av och som inte kan föranleda några rykten eller påståenden om godtycke?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(4 november 2003)

| 1. | I sin egenskap av utnämningsmyndighet kan kommissionen enligt tjänsteföreskrifterna och de praktiska regierna besluta att omplacera en tjänsteman från en ledande ställning till en icke-ledande funktion, om detta anses vara i tjänstens interesse. Direktörer kan därför omplaceras till en funktion som ”chefsrådgivare”. Den motsvarande icke-ledande funktionen för generaldirektörer och biträdande generaldirektörer är ”särskild rådgivare” (adviser hors classe).
  Den andra typen av ”särskild rådgivare” (special adviser) är personer som på grund av sina sakkunskaper och kvalifikationer erbjuds ett kontrakt som särskild rådgivare och knyts till en av kommissionärerna. Det kan röra sig om externa experter eller pensionerade kommissionstjänstemän (på hög nivå); och i sistnämnda fall har de endast rätt till ersättning för utgifter. Särskilda rådgivare till kommissionen är inte (eller inte längre) kommissionstjänstemän och utövar därför inte ledande befogenheter, varför de inte finns med i organisationsschemat. |
| --- | --- |

1.

I sin egenskap av utnämningsmyndighet kan kommissionen enligt tjänsteföreskrifterna och de praktiska regierna besluta att omplacera en tjänsteman från en ledande ställning till en icke-ledande funktion, om detta anses vara i tjänstens interesse. Direktörer kan därför omplaceras till en funktion som ”chefsrådgivare”. Den motsvarande icke-ledande funktionen för generaldirektörer och biträdande generaldirektörer är ”särskild rådgivare” (adviser hors classe).

Den andra typen av ”särskild rådgivare” (special adviser) är personer som på grund av sina sakkunskaper och kvalifikationer erbjuds ett kontrakt som särskild rådgivare och knyts till en av kommissionärerna. Det kan röra sig om externa experter eller pensionerade kommissionstjänstemän (på hög nivå); och i sistnämnda fall har de endast rätt till ersättning för utgifter. Särskilda rådgivare till kommissionen är inte (eller inte längre) kommissionstjänstemän och utövar därför inte ledande befogenheter, varför de inte finns med i organisationsschemat.

| 2. | Personer som har en tjänst som ”chefsrådgivare” eller ”särskild rådgivare” finns med i organisationsschemat. En utnämning till dessa tjänster kan vara för en kortare eller längre period, och deras uppgifter och ansvarsområden fastställs av den berörda utnämningsmyndigheten. |
| --- | --- |

2.

Personer som har en tjänst som ”chefsrådgivare” eller ”särskild rådgivare” finns med i organisationsschemat. En utnämning till dessa tjänster kan vara för en kortare eller längre period, och deras uppgifter och ansvarsområden fastställs av den berörda utnämningsmyndigheten.

| 3. | Kommissionen är enig med frågeställaren om att det är önskvärt att tjänstemän i denna kategori även i fortsättningen bör vara tillgängliga för institutionen, om inte något annat är lämpligt i tjänstens intresse. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen är enig med frågeställaren om att det är önskvärt att tjänstemän i denna kategori även i fortsättningen bör vara tillgängliga för institutionen, om inte något annat är lämpligt i tjänstens intresse.

| 4. | Marta Andreasen har inte tagits bort från organisationsschemat, som uteslutande har utarbetats i informationsändamål och som under inga omständigheter har någon rättslig status. Hennes namn finns med i den senaste versionen (av den 16 september 2003) av organisationsschemat för generaldirektoratet för personal och administration samt i den uppdaterade personalförteckning som nyligen offentliggjordes på kommissionens intranät ”IntraComm”. |
| --- | --- |

4.

Marta Andreasen har inte tagits bort från organisationsschemat, som uteslutande har utarbetats i informationsändamål och som under inga omständigheter har någon rättslig status. Hennes namn finns med i den senaste versionen (av den 16 september 2003) av organisationsschemat för generaldirektoratet för personal och administration samt i den uppdaterade personalförteckning som nyligen offentliggjordes på kommissionens intranät ”IntraComm”.

| 5. | ”Särskilda rådgivare” (special advisers) är inte tjänstemän, utan personal som omfattas av anställningsvillkoren för övriga anställda i gemenskaperna. Som påpekas under punkt 1 är de knutna till en kommissionär och utnämns på grund av sin lämplighet för att tjäna institutionen på denna basis. Kommissionen känner inte till några ”rykten eller påståenden om godtycke” eller några bevis på godtycke vid utnämnandet av dessa rådgivare. |
| --- | --- |

5.

”Särskilda rådgivare” (special advisers) är inte tjänstemän, utan personal som omfattas av anställningsvillkoren för övriga anställda i gemenskaperna. Som påpekas under punkt 1 är de knutna till en kommissionär och utnämns på grund av sin lämplighet för att tjäna institutionen på denna basis. Kommissionen känner inte till några ”rykten eller påståenden om godtycke” eller några bevis på godtycke vid utnämnandet av dessa rådgivare.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/39 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/39

---

(2004/C 84 E/0043)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2808/03

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2003)

Ämne:   Risker med hormonbehandling

I början av augusti offentliggjorde den brittiska tidskriften The Lancet en undersökning där det antyddes ett samband mellan bröstcancer och vissa slag av hormonbehandling. Det handlade då framför allt om hormonbehandling av klimakterieproblem eller benurkalkning. De hormoner som då användes var östrogener och det syntetiska hormonet tibolon och kombinationspreparat med östrogener och progestagener.

Dessutom framgår det av en undersökning som gjorts vid Rijksuniversiteit Groningen att det också kan öka risken för hjärt- och kärlsjukdomar om hormoner används efter klimakteriet. Hittills har man utgått från att hormonbehandling skall erbjuda just ett skydd mot hjärt- och kärlsjukdomar och benurkalkning.

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att skydda unionens medborgare och konsumenter mot sådana produkter samt för att informera om dessa risker som nyligen påvisats?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 oktober 2003)

Hormonersättande preparat har godkänts för behandling av klimakteriebesvär. Vissa produkter har också godkänts för förebyggande av osteoporos.

Den ökade risken för bröstcancer vid hormonbehandling har varit känd en tid. Under den senaste tiden har man lagt fram nya rön avseende risken för bröstcancer och belägg för att hormonbehandling ökar risken för hjärt- och kärlsjukdomar.

En arbetsgrupp för hormonbehandling bestående av experter från medlemsstaterna inom MRFG-gruppen (”Mutual Recognition Facilitation Group”) har under de senaste åren arbetat med att uppdatera en europeisk central produktresumé. En produktresumé har följande två funktioner: dels ingår den i produktens marknadsgodkännande, dels syftar den till att informera hälso- och sjukvårdspersonalen om en viss produkt och om hur den ska användas på ett säkert sätt. Eftersom de flesta hormonersättande preparat godkänns på nationell nivå, har en europeisk produktresumé utarbetats. Medlemsstaterna använder denna som en mall för de nationella produktresuméerna för hormonersättande preparat. Den europeiska produktresumén innehåller tydliga varningar om risken för bröstcancer och hjärt- och kärlsjukdomar. Dessa varningar återfinns därför i de nationella produktresuméerna. MRFG:s arbetsgrupp för hormonbehandling sammanträder vid Europeiska läkemedelsmyndigheten och inhämtar råd från arbetsgruppen för läkemedelsövervakning inom Kommittén för farmaceutiska specialiteter (CPMP).

Mot bakgrund av nya rön som framkommit om riskerna med hormonersättande preparat har de nationella behöriga myndigheterna i medlemsstaterna informerat hälso- och sjukvårdspersonalen och patienter som får hormonbehandling om de risker som hormonbehandling medför. På europeisk nivå har Europeiska läkemedelsmyndigheten tillhandahållit medel för den nya arbetsgruppen för hormonbehandling inom Kommittén för farmaceutiska specialiteter. Denna arbetsgrupp kommer att bygga vidare på det arbete som redan utförts av MRFG-arbetsgruppen och kommer att ge Kommittén för farmaceutiska specialiteter råd om vilka ytterligare åtgärder som eventuellt krävs för att skydda EU-medborgarna mot riskerna med hormonbehandling. Gemenskapen har dessutom inom ramen för sina successiva ”Europe mot cancer”-program bidragit till att införa ett system för övervakning av cancer genom Europeiska nätverket för registrering av cancer och ett omfattande europeiskt forskningsprojekt om cancer och kosthållning (EPIC), där man undersöker cirka 522 000 frivilliga deltagare (varav 320 000 är kvinnor), riskfaktorer för cancer som har anknytning till kosthållning, livsstil och fysisk aktivitet. Detta forskningsprojekt förväntas också ge evidens avseende de relativa riskerna för bröstcancer på grund av hormonbehandling.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/40 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/40

---

(2004/C 84 E/0044)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2902/03

från Miet Smet (PPE-DE) till rådet

(1 oktober 2003)

Ämne:   Hävning av samarbetsavtal och uppskjutet undertecknande av samarbetsavtal

I sitt svar på min fråga E-0520/03 (1) av den 13 februari 2003 om respekten för kvinnors rättigheter i Pakistan informerade rådet mig om att det hittills inte hävts något avtal med tredje land där en klausul om mänskliga rättigheter var en ”väsentlig del”.

EU har dock i ett antal fall hävt vissa bestämmelser i avtal där väsentliga delar av ett avtal överträtts. Detta var fallet för finansiella bestämmelser i Cotonouavtalet med Zimbabwe (2002), Komorerna (2000), Elfenbenskusten (2000), Fiji (2000), Haiti (2000) och Liberia (2001). Vilka överträdelser av västentliga delar ägde rum i dessa sex olika länder?

I fallet med Kroatien (1995), Pakistan (1999), Algeriet (1998) och Ryssland (1995) uppsköts underteck-nadet av samarbetsavtal på grund av betänkligheter när det gäller mänskliga rättigheter. Mänskliga rättigheter är ett vitt begrepp. Vilka överträdelser av mänskliga rättigheter handlade det om i dessa fyra länder?

Svar

(8 mars 2004)

| 1. | Rådet ber att få hänvisa den ärade parlamentsledamoten till de rådsbeslut där grunderna anges till att EU beslutat att tillfälligt upphäva vissa bestämmelser i Cotonouavtalet med Zimbabwe (2002), Komorerna (2000), Elfenbenskusten (2000), Fiji (2000), Haiti (2000) och Liberia (2001). Rådet har för vana att alltid officiellt och skriftligen informera Europaparlamentets ordförande om rådsbeslut om att inleda och avsluta samråd inom ramen för Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

1.

Rådet ber att få hänvisa den ärade parlamentsledamoten till de rådsbeslut där grunderna anges till att EU beslutat att tillfälligt upphäva vissa bestämmelser i Cotonouavtalet med Zimbabwe (2002), Komorerna (2000), Elfenbenskusten (2000), Fiji (2000), Haiti (2000) och Liberia (2001). Rådet har för vana att alltid officiellt och skriftligen informera Europaparlamentets ordförande om rådsbeslut om att inleda och avsluta samråd inom ramen för Cotonouavtalet.

| 2. | Den ärade parlamentsledamoten kan hitta den exakta texten till dessa beslut i följande handlingar:






  — | Rådets beslut av den 18 februari 2002 om avslutande av samrådet med Zimbabwe enligt artikel 96 i AVS-EG-partnerskapsavtalet. |
| --- | --- | --- |

2.

Den ärade parlamentsledamoten kan hitta den exakta texten till dessa beslut i följande handlingar:

—

Rådets beslut av den 18 februari 2002 om avslutande av samrådet med Zimbabwe enligt artikel 96 i AVS-EG-partnerskapsavtalet.

| — | Rådets beslut av den 14 februari 2000 om att avsluta det samråd med Komorerna som inletts i enlighet med artikel 366a i Lomékonventionen och om att vidta lämpliga åtgärder. |
| --- | --- |

—

Rådets beslut av den 14 februari 2000 om att avsluta det samråd med Komorerna som inletts i enlighet med artikel 366a i Lomékonventionen och om att vidta lämpliga åtgärder.

| — | Rådets beslut av den 25 juni 2001 om avslutande av samrådet med Elfenbenskusten enligt artikel 96 i AVS-EG-partnerskapsavtalet. |
| --- | --- |

—

Rådets beslut av den 25 juni 2001 om avslutande av samrådet med Elfenbenskusten enligt artikel 96 i AVS-EG-partnerskapsavtalet.

| — | Rådets beslut av den 9 april 2001 om avslutande av samrådet med Republiken Fijiöarna enligt artikel 96 i AVS-EG-partnerskapsavtalet. |
| --- | --- |

—

Rådets beslut av den 9 april 2001 om avslutande av samrådet med Republiken Fijiöarna enligt artikel 96 i AVS-EG-partnerskapsavtalet.

| — | Rådets beslut av den 29 januari 2001 om avslutande av samrådsförfarandet med Haiti i enlighet med artikel 9 6 i partnerskapsavtalet AVS-EG. |
| --- | --- |

—

Rådets beslut av den 29 januari 2001 om avslutande av samrådsförfarandet med Haiti i enlighet med artikel 9 6 i partnerskapsavtalet AVS-EG.

| — | Rådets beslut av den 25 mars 2002 om avslutande av samrådet med Liberia enligt artiklarna 96 och 97 i AVS-EG-partnerskapsavtalet. |
| --- | --- |

—

Rådets beslut av den 25 mars 2002 om avslutande av samrådet med Liberia enligt artiklarna 96 och 97 i AVS-EG-partnerskapsavtalet.

| 3. | För de övriga fall som den ärade parlamentsledamoten nämner erinrar rådet om att Europaparlamentet delade rådets oro över de mänskliga rättigheterna. Denna oro var orsaken till att undertecknandet av samarbetsavtalen försenades. |
| --- | --- |

3.

För de övriga fall som den ärade parlamentsledamoten nämner erinrar rådet om att Europaparlamentet delade rådets oro över de mänskliga rättigheterna. Denna oro var orsaken till att undertecknandet av samarbetsavtalen försenades.

| 4. | Rådet framhåller att unionen, när den talar om främjande och skydd av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, avser en tydligt fastställd uppsättning skyldigheter som möjliggör inte endast allmänna åtgärder utan även åtgärder avseende specifika eller enskilda fall när så begärs och är möjligt. |
| --- | --- |

4.

Rådet framhåller att unionen, när den talar om främjande och skydd av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, avser en tydligt fastställd uppsättning skyldigheter som möjliggör inte endast allmänna åtgärder utan även åtgärder avseende specifika eller enskilda fall när så begärs och är möjligt.

---

(1)  EGT C 280 E, 21.11.2003, s. 62.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/41 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/41

---

(2004/C 84 E/0045)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2942/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Fleråriga utvecklingsprogram (FUP) — Minskning av gemenskapsflottans storlek

För varje medlemsstat i gemenskapen finns det ett flerårigt utvecklingsprogram (FUP). I dessa program fastställs målen för minskningen av deras fiskeflottor i syfte att anpassa fiskeansträngningarna till de befintliga resurserna. I december 1997 godkändes den fjärde generationens fleråriga utvecklingsprogram där målen för perioden 1997-2001 är fastställda. Denna period har utsträckts till slutet av 2002. Från den 1 juli 2002 är stöd till konstruktion av fiskefartyg inte längre möjligt för att bygga fiskefartyg i de segment av FUP IV som inte uppfyller sina mål vid detta datum.

Kan kommissionen, så snart den nuvarande FUP-perioden har avslutats, redogöra för vilka medlemsstater som ännu inte har uppfyllt målen i programmen för alla flottsegment och precisera uppfyllandegraden för varje enskild medlemsstat?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 oktober 2003)

För att kontrollera genomförandet av de bestämmelser som från och med den 1 juli 2002 förbjuder statligt stöd till de segment som inte har uppnått sina mål, utarbetade kommissionen en rapport till rådet och Europaparlamentet om resultatet av de fleråriga utvecklingsprogrammen för fiskeflottorna den 30 juni 2002 (1). I denna rapport anges vilka segment som inte hade uppnått sina mål detta datum.

Efter det att fjärde generationens utvecklingsprogram slutförts utarbetade kommissionen även en årsrapport till rådet och Europaparlamentet om resultaten av de fleråriga utvecklingsprogrammen för fiskeflottorna vid utgången av 2002 (2). I denna rapport beskrivs resultaten i de olika medlemsstaterna när det gäller uppnåendet av de mål som fastställs i dessa program för alla flottsegment.

Dessa två rapporter kommer att skickas separat till parlamentsledamoten.

---

(1)  KOM(2002) 483 slutlig.

(2)  KOM(2003) 508 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/42 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/42

---

(2004/C 84 E/0046)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2945/03

från Dana Scallon (PPE-DE) till rådet

(8 oktober 2003)

Ämne:   Ett särskilt program för forskning

I motiveringen till förslaget till rådets beslut om ändring av beslut 2002/834/EG om antagande av ett särskilt program för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration: ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet” (2002-2006), (1), föreslås att man vid den etiska översynen skall bedöma huruvida donatorerna givit ett frivilligt, uttryckligt och informerat samtycke.

Med beaktande av att stamceller som skall användas för forskningsändamål skall hämtas från mänskliga embryon som befinner sig i ett tidigt utvecklingsstadium, ombeds rådet besvara följande frågor:

| — | Vilka kommer att donera stamcellerna, från vilka kommer de att tas ut? |
| --- | --- |

—

Vilka kommer att donera stamcellerna, från vilka kommer de att tas ut?

| — | Hur skall medgivande kunna inhämtas från dessa mänskliga varelser (embryon) som donerar sina stamceller, när de befinner sig i ett så tidigt utvecklingsstadium att de ännu inte har förmåga att uttala sig? |
| --- | --- |

—

Hur skall medgivande kunna inhämtas från dessa mänskliga varelser (embryon) som donerar sina stamceller, när de befinner sig i ett så tidigt utvecklingsstadium att de ännu inte har förmåga att uttala sig?

Svar

(8 mars 2004)

Rådet lägger stor vikt vid att grundläggande etiska principer respekteras vid genomförandet av de särskilda forskningsprogram som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till. I detta avseende fastställs det i rådets beslut 2002/834/EG av den 30 september 2002 (2) bland annat att ”I förekommande fall skall deltagarna i forskningsprojekten begära godkännande från relevanta nationella eller lokala etikkommittéer innan FoTUverksamheten inleds. För projektförslag som innehåller känsliga frågor kommer en etisk granskning att genomföras systematiskt av kommissionen. Särskilt när det gäller förslag som medför användning av mänskliga embryon och stamceller från mänskliga embryon”.

När det gäller kommissionens förslag till ändring av det i frågan nämnda särskilda programmet hänvisar rådet den ärade parlamentsledamoten till slutsatserna från rådets möte den 3 december 2003 där ordföranden efter avslutade diskussioner fastställde att enighet varken kunde nås om kommissionens förslag såsom det ändrats med hänsyn till Europaparlamentets yttrande eller om den text som ordförandeskapet lagt fram vid nämnda möte.

---

(1)  KOM(2003) 390.

(2)  EGT L 294, 29.10.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/43 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/43

---

(2004/C 84 E/0047)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2952/03

från Maurizio Turco (NI) och Marco Cappato (Nl) till rådet

(8 oktober 2003)

Ämne:   Dödsstraff genom stening i Nigeria

Jibrin Babaji, en tjugoårig nigeriansk medborgare, har förklarats skyldig till sexuella förbindelser med tre minderåriga pojkar och dömts till döden genom stening. Domen utfärdades tisdagen den 23 september 2003 av en islamisk domstol i delstaten Bauchi på grundval av sharialagarna.

Förfogar rådet över ytterligare information i ärendet? Vilka åtgärder tänker rådet vidta, i enlighet med EU:s politik som syftar till att främja ett moratorium för dödsstraff runt om i världen, för att undvika att dödsdomen verkställs?

Svar

(8 mars 2004)

| 1. | Rådet betonar att EU och dess medlemsstater i internationella forum såsom FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna ständigt försöker främja antagandet av rättsliga instrument som fördömer dödsstraff. |
| --- | --- |

1.

Rådet betonar att EU och dess medlemsstater i internationella forum såsom FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna ständigt försöker främja antagandet av rättsliga instrument som fördömer dödsstraff.

| 2. | När det gäller det särskilda problemet med avskaffandet av dödsstraff i allmänhet och dödsstraff genom stening i synnerhet, vilket tas upp i frågan, är det alltjämt ett ämne som diskuteras med Nigeria. EU:s beskickningschefer har uppmanats att företa demarcher mot det dödsstraff genom stening som man nyligen har fått veta att Jibril Babaji, Fatima Ousmane och Amadou Brahim har dömts till. |
| --- | --- |

2.

När det gäller det särskilda problemet med avskaffandet av dödsstraff i allmänhet och dödsstraff genom stening i synnerhet, vilket tas upp i frågan, är det alltjämt ett ämne som diskuteras med Nigeria. EU:s beskickningschefer har uppmanats att företa demarcher mot det dödsstraff genom stening som man nyligen har fått veta att Jibril Babaji, Fatima Ousmane och Amadou Brahim har dömts till.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/43 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/43

---

(2004/C 84 E/0048)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3014/03

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Den europeiska bilförsäkringsmarknaden

Det har sedan flera år tillbaka pågått en utveckling av en inre marknad. I vissa sektorer har denna marknad redan förverkligats. Det verkar dock som om det dröjer länge innan man upprättar en inre marknad för bilförsäkringar, särskilt när det gäller de obligatoriska ansvarsförsäkringarna. Hittills är det till exempel omöjligt att försäkra ett fordon i ett försäkringsbolag som har sitt säte utanför den medlemsstat där fordonsägaren är bosatt.

| 1. | Vilka initiativ har kommissionen tagit för att harmonisera den inre bilförsäkring smarknaden? |
| --- | --- |

1.

Vilka initiativ har kommissionen tagit för att harmonisera den inre bilförsäkring smarknaden?

| 2. | Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att lösa problemet med att det är omöjligt att försäkra ett fordon utanför den medlemsstat där fordonsägaren är bosatt? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att lösa problemet med att det är omöjligt att försäkra ett fordon utanför den medlemsstat där fordonsägaren är bosatt?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/44 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/44

---

(2004/C 84 E/0049)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3015/03

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Ansvarsförsäkringen för motorfordon och den nya trafikförordningen

I Italien har man nyligen infört nya straff i trafikförordningen. Detta har radikalt ändrat de italienska bilisternas trafikbeteende, vilket har lett till en kraftig minskning av antalet anmälda trafikolyckor.

Fyra italienska konsumentorganisationer (Aduc, Codacons, Adusbef och Federconsumatori) påpekar att den kraftiga minskningen av antalet trafikolyckor (som enligt försäkringsbolagen beror på prishöjningen för ansvarsförsäkringar) bör leda till en minskning av priserna på ansvarsförsäkringar för fordon. De nya bestämmelserna i trafikförordningen har nedbringat antalet trafikolyckor med 20 procent och antalet skadade med 40 procent. Detta har lett till avsevärt minskade kostnader för försäkringsbolagen.

I strid med all logik fortsätter emellertid priserna på ansvarsförsäkringarna att stiga i Italien. Priserna på ansvarsförsäkringarna i de övriga EU-länderna är i genomsnitt mer än 20 procent lägre.

Anser inte kommissionen, med hänsyn till ovannämnda uppgifter, att höjningen av priserna på de obligatoriska ansvarsförsäkringarna är omotiverad?

Tänker kommissionen vidta åtgärder mot den italienska regeringen för att förmå den att så snart som möjligt sänka de orimligt höga priserna på ansvarsförsäkringar för motorfordon?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3014/03 och E-3015/03

ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(11 november 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på de skriftliga frågorna P-0592/02 från Marianne Thyssen (1), E-l522/03 från ledamoten själv (2) samt E-2405/03, E-2406/03 och E-2407/03 från Bart Staes (3). Dessa svar gäller fortfarande.

---

(1)  EGT C 301 E, 5.12.2002, s. 47.

(2)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 128.

(3)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 405.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/44 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/44

---

(2004/C 84 E/0050)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3036/03

från Niall Andrews (UEN) till rådet

(8 oktober 2003)

Ämne:   Kampen mot hungersnöden i världen

Vilka frågor ämnar rådet prioritera under det italienska ordförandeskapet för att bekämpa den utbredda hungersnöden och fattigdomen i världen och för att utrota sjukdomar bland unga människor?

Svar

(8 mars 2004)

Rådet delar den ärade parlamentsledamotens oro när det gäller utvecklingssamarbete med huvudsyftet att minska fattigdomen och på sikt avskaffa den. Rådet bekräftar sitt åtagande att under de kommande månaderna och åren sträva mot detta mål, särskilt genom stöd till hållbar utveckling av ekonomi, samhälle och miljö samt gradvis integrering av utvecklingsländerna i världsekonomin. Rådet erinrar härvid om betydelsen av tryggad livsmedelsförsörjning och hållbar landsbygdsutveckling som ett av de sex prioriterade områdena för gemenskapens utvecklingsbistånd.

Kampen mot fattigdomen ingår bland de utvecklingsmål som satts upp i millenniedeklarationen, antagen av Förenta nationernas generalförsamling i september 2000, med syftet att fram till 2015 med hälften minska fattigdom, hunger och fattigdomsrelaterade sjukdomar som hiv/aids, malaria och tuberkulos. Gemenskapens politik för utvecklingssamarbete hänger alltså nära samman med de internationella åtagandena.

Rådet erinrar om att det godkänt slutsatserna från Förenta nationernas konferens i Monterrey. Vid Europeiska rådets möte i Barcelona i mars 2002 åtog sig medlemsstaterna kollektivt att öka sitt offentliga utvecklingsbistånd, som bör uppnå 0,39 % av deras BNI senast år 2006, vilket skulle innebära ett betydelsefullt första steg mot att uppnå Förenta nationernas målsättning 0,7 % av BNI till sådant bistånd. Man bör härvidlag komma ihåg att Europeiska unionen och dess medlemsstater redan finansierar mer än 50 % av det samlade utvecklingsstödet.

I rådets slutsatser från maj 2002 enades Europeiska unionen om att en betydande del av det offentliga utvecklingsbiståndets volymökning bör ägnas åt att stödja den sociala utvecklingen i utvecklingsländerna, med särskild tonvikt på bättre hälso- och sjukvård samt utbildning, bland annat i fråga om de tre svåraste överförbara sjukdomarna.

Slutligen har EU, i FN:s 58:e generalförsamlings tredje kommitté, som inledde sitt arbete den 6 oktober, föreslagit en resolution om barnets rättigheter där frågorna barnfattigdom och barnhälsa tas upp.

I det nuvarande utkastet till resolution erkänner EU att resurserna måste göras mer tillgängliga och fördelas effektivare för att alla mål i fråga om utveckling och minskning av fattigdomen, i enlighet med Förenta nationernas millenniedeklaration, skall kunna uppnås inom utsatt tid så att barnens rättigheter kan bli verklighet.

EU söker också i denna text uppnå högsta möjliga hälsoskyddsnivå bland annat genom att hållbara hälsovårdssystem utvecklas och sociala myndigheter ägnar särskild uppmärksamhet åt att förebygga sjukdomar, undernäring, funktionshinder samt spädbarnsdödlighet och barnadödlighet, åt hälsovård före och efter födelsen, åt ungdo mars särskilda behov, åt reproduktiv och sexuell hälsa samt åt risker som hör samman med missbruk och våld, med garanterad tillgång till sådana system och tjänster. Där nämns också behovet av fungerande skydd mot hivinfektioner, med stöd och rehabilitering för barn och familjer som drabbats av hiv/aids, och med skydd av hiv/aids-drabbade barn från alla former av diskriminering, stigmatisering, trakasserier och vanvård.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/45 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/45

---

(2004/C 84 E/0051)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3041/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Grekiska ambulanser med allvarliga brister

I det grekiska parlamentet har partiet Ny demokrati upprepade gånger påtalat problemen i anslutning till ambulanserna som det nationella centrumet för första hjälp (ΕΚΑΒ) tillhandahåller, om föreskrifter som måste följas, insyn i valet av de fordon som köps in och den nödvändiga utrustning som ambulanserna måste vara försedda med för att klara av sina svåra uppdrag.

De anställda vid ΕΚΑΒ har fler gånger påpekat att flera av ambulanserna till exempel inte är försedda med en bärbar andningsmaskin (avsedd för primär syretillförsel av skadade) och även saknar en annan oumbärlig teknisk apparat, en så kallad defibrillator, som avger en elektrochock för att omedelbart stanna hjärtrusningen hos infarktpatienter och som måste finnas i varje ambulans.

Partiet Ny demokrati har upprepade gånger påpekat (genom Nikitas Kaklamanis, ansvarig för samordningen av sociala frågor och före detta ledamot av Europaparlamentet) vikten av öppenhet i samband med val och inköp av ambulanser (inom ramen för gemenskapens andra och tredje stödram).

Kan Europeiska kommissionen upplysa mig om vilka exakta belopp som EU ställt till förfogande från och med 1994 fram till dags dato, och genom vilka operativa program (inom gemenskapens stödram eller via gemenskapsinitiativ), för införskaffande av ambulanser och andra rörliga enheter för larm- och räddningstjänster på hälsoområdet? Är kommissionen medveten om de brister beträffande ambulansernas utrustning som nämns ovan? Hur ställer sig kommissionen till klagomålen från de anställda vid ΕΚΑΒ om att det i en stad som Aten (med 5 miljoner invånare) endast finns 72 ambulanser, vilket ger en ambulans per 70 000 invånare och bland annat manifesterar sig som vid det tillfälle nyligen (den 30 september 2003) då en förolyckad motorcykelförare blev liggande som en hög på gatan i två timmar i väntan på ambulans?

Kompletterande svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Beträffande fjärde stycket i frågan:

| 1. | Enligt de grekiska myndigheterna har följande ambulanser och andra transportenheter för akutvård varit föremål för samfinansiering från EU mellan 1994 och 2003:






  — | Ram för gemenskapsstöd II (operativt program ”Hälsa och social omsorg”):






  — | 1997-1998: 60 mobila vårdenheter - ungefär 4 798 000 euro. |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Enligt de grekiska myndigheterna har följande ambulanser och andra transportenheter för akutvård varit föremål för samfinansiering från EU mellan 1994 och 2003:

—

Ram för gemenskapsstöd II (operativt program ”Hälsa och social omsorg”):

—

1997-1998: 60 mobila vårdenheter - ungefär 4 798 000 euro.

| — | 2001: 116 ambulanser — ungefär 4 672 000 euro. |
| --- | --- |

—

2001: 116 ambulanser — ungefär 4 672 000 euro.

| — | 1994-1999: 5 helikoptrar - ungefär 17 757 000 euro. |
| --- | --- |

—

1994-1999: 5 helikoptrar - ungefär 17 757 000 euro.

| — | Ram för gemenskapsstöd III (operativt program ”Hälsa och social omsorg”):






  — | 2004: 100 ambulanser — ungefär 5 391 000 euro. |
| --- | --- | --- |

—

Ram för gemenskapsstöd III (operativt program ”Hälsa och social omsorg”):

—

2004: 100 ambulanser — ungefär 5 391 000 euro.

| — | 2004: 25 mobila vårdenheter — ungefär 2 578 000 euro. |
| --- | --- |

—

2004: 25 mobila vårdenheter — ungefär 2 578 000 euro.

Upphandlingarna för ovanstående skall avslutas senast sommaren 2004.

Från 1999 till mitten av 2004 kommer EU att ha samfinansierat ambulanser och andra transportenheter för akutvård till en sammanlagd kostnad av 35 159 000 euro (EU:s bidrag: 26 397 000 euro).

| 2. | Enligt de grekiska myndigheterna råder följande situation beträffande utrustningen i ambulanser och mobila enheter:






  — | De två resterande upphandlingarna skall avslutas under mitten av 2004 och grundas på de europeiska specifikationernas CEN-standarder EN 1789:1999 och EN 1865:1999, typ B (ambulanser) och typ C (mobil utrustning). De kommer därför att utrustas till fullo. |
| --- | --- | --- |

2.

Enligt de grekiska myndigheterna råder följande situation beträffande utrustningen i ambulanser och mobila enheter:

—

De två resterande upphandlingarna skall avslutas under mitten av 2004 och grundas på de europeiska specifikationernas CEN-standarder EN 1789:1999 och EN 1865:1999, typ B (ambulanser) och typ C (mobil utrustning). De kommer därför att utrustas till fullo.

| — | De ambulanser och mobila enheter som samfinansierats inom ramen för gemenskapsstöd II bedöms vara lämpligt utrustade (bortsett från att det inte finns några defibrillatorer i ambulanserna). I bilagan finns en detaljerad beskrivning av utrustningen i varje ambulans respektive mobil enhet. Beträffande bristen på defibrillatorer i ambulanserna beslutade styrelsen för det nationella centret för akutvård (ΕΚΑΒ) vid sitt femtonde möte den 27 november 2003 att utrusta varje ambulans med en defibrillator före mitten av 2004. |
| --- | --- |

—

De ambulanser och mobila enheter som samfinansierats inom ramen för gemenskapsstöd II bedöms vara lämpligt utrustade (bortsett från att det inte finns några defibrillatorer i ambulanserna). I bilagan finns en detaljerad beskrivning av utrustningen i varje ambulans respektive mobil enhet. Beträffande bristen på defibrillatorer i ambulanserna beslutade styrelsen för det nationella centret för akutvård (ΕΚΑΒ) vid sitt femtonde möte den 27 november 2003 att utrusta varje ambulans med en defibrillator före mitten av 2004.

| 3. | Frågan om antalet tillgängliga ambulanser och mobila enheter, och huruvida dessa täcker behovet i Aten (eller andra delar av Grekland), ligger helt och hållet inom medlemsstatens ansvarsområde. |
| --- | --- |

3.

Frågan om antalet tillgängliga ambulanser och mobila enheter, och huruvida dessa täcker behovet i Aten (eller andra delar av Grekland), ligger helt och hållet inom medlemsstatens ansvarsområde.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/47 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/47

---

(2004/C 84 E/0052)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3050/03

från Koenraad Dillen (Nl) till rådet

(17 oktober 2003)

Ämne:   Turkiet dömd inför Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna

Den 31 juli i år blev Turkiet dömd för andra gången av Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna i Strasbourg för kränkning av de mänskliga rättigheterna på Cypern. Domen avsåg kränkning av rätten till hemfrid. Upphovet till klagan från Eugenia Michaelidou och Michael Tymvios, två grekcyprioter, var att de sedan Turkiets olagliga besättning av norra Cypern inte längre kunde bege sig till sin hemort. I detta fall är det enligt domstolen fråga om en uppenbar kränkning av artikel 1 i protokoll nr. 1 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna

Turkiet deltar som observatör och kandidatland vid regeringskonferensen som för närvarande äger rum i Rom.

Anser rådet att det är rimligt att ett kandidatland, som uppenbarligen upprepat kränker de mänskliga rättigheterna, tillåts delta som observatör vid regeringskonferensen? Gör regeringskonferensen, som för övrigt diskuterar införandet av medborgarnas grundläggande rättigheter i Europeiska konstitutionen, inte avkall på sin demokratiska legitimitet när en stat som kränker det mänskliga rättigheterna tillåts delta i egenskap av observatör?

Hur skall rådet kunna kontrollera att Turkiet under de kommande årens anslutningsförhandlingar inte enbart stöder frågan om respekt för de mänskliga rättigheterna i ord utan även i handling och att denna fråga kommer att utgöra ett riktmärke för landets politik?

Har rådet för avsikt att utöva tryck på Turkiet för att tillse att Ankara, med anledning av domarna från den Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, sörjer för att domarna kommer att leda till resultat?

Avser rådet följaktligen sätta press på Turkiet för att Eugenia Michaelidou och Michael Tymvios ska kunna utnyttja sin rätt?

Svar

(8 mars 2004)

| 1. | Turkiet har ett stort antal domar emot sig i Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (Europadomstolen), något som den ärade ledamoten påpekat och som också har noterats i kommissions återkommande rapport för 2003 om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning. I den återkommande rapporten för 2003 anges det att Europadomstolen sedan oktober 2002 avkunnat 92 domar som avser Turkiet och att domstolen i 43 mål funnit att Turkiet kränkt Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

1.

Turkiet har ett stort antal domar emot sig i Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (Europadomstolen), något som den ärade ledamoten påpekat och som också har noterats i kommissions återkommande rapport för 2003 om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning. I den återkommande rapporten för 2003 anges det att Europadomstolen sedan oktober 2002 avkunnat 92 domar som avser Turkiet och att domstolen i 43 mål funnit att Turkiet kränkt Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna.

| 2. | Rådet förväntar sig att alla länder som eftersträvar ett medlemskap i EU respekterar internationell rätt och sina fördrag senliga skyldigheter, särskilt när det gäller mänskliga rättigheter. Detta återspeglas i det reviderade partnerskap för anslutning som slutits med Turkiet genom den däri fastställda prioriteringen av att Turkiet skall iaktta Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna inklusive Europadomstolens domar. Rådet tar upp denna fråga med Turkiet vid varje lägligt tillfälle, i synnerhet i samband med den politiska dialogen. |
| --- | --- |

2.

Rådet förväntar sig att alla länder som eftersträvar ett medlemskap i EU respekterar internationell rätt och sina fördrag senliga skyldigheter, särskilt när det gäller mänskliga rättigheter. Detta återspeglas i det reviderade partnerskap för anslutning som slutits med Turkiet genom den däri fastställda prioriteringen av att Turkiet skall iaktta Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna inklusive Europadomstolens domar. Rådet tar upp denna fråga med Turkiet vid varje lägligt tillfälle, i synnerhet i samband med den politiska dialogen.

| 3. | För närvarande övervägs inga särskilda åtgärder avseende det domslut som den ärade ledamoten åsyftar. Det bör erinras om att i enlighet med vad som beslutades av Europeiska rådet i Köpenhamn kommer anslutningsförhandlingar med Turkiet att inledas under förutsättning att Europeiska rådet i slutet av 2004 finner att Turkiet uppfyller de politiska Köpenhamnskriteriena, vilka särskilt kräver att demokrati, rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter är garanterade i landet. |
| --- | --- |

3.

För närvarande övervägs inga särskilda åtgärder avseende det domslut som den ärade ledamoten åsyftar. Det bör erinras om att i enlighet med vad som beslutades av Europeiska rådet i Köpenhamn kommer anslutningsförhandlingar med Turkiet att inledas under förutsättning att Europeiska rådet i slutet av 2004 finner att Turkiet uppfyller de politiska Köpenhamnskriteriena, vilka särskilt kräver att demokrati, rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter är garanterade i landet.

| 4. | Slutligen ankommer det inte på rådet att kommentera det beslut som fattades vid Europeiska rådet i Thessaloniki om att låta Turkiet delta i regeringskonferensen i egenskap av observatör. |
| --- | --- |

4.

Slutligen ankommer det inte på rådet att kommentera det beslut som fattades vid Europeiska rådet i Thessaloniki om att låta Turkiet delta i regeringskonferensen i egenskap av observatör.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/48 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/48

---

(2004/C 84 E/0053)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3053/03

från María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(9 oktober 2003)

Ämne:   Hiv/aids i Kina

Den 8 september 2003 offentliggjorde Human Rights Watch rapporten ”Locked Doors: The Human Rights of People Living with HIV/AIDS in China” (Stängda dörrar — de mänskliga rättigheterna för människor som drabbats av hiv/aids i Kina), som beskriver hur diskriminering, bristfällig information, mörkläggning och avsaknad av behandling i många fall leder till att fallen av hiv/aids ökar.

Den 30 september 2003 publicerade den spanska dagstidningen El País den gripande historien om 11-åriga Zhang Xiaqing, som smittades av viruset genom en blodtransfusion 1995, då hon var nio år gammal. Hennes föräldrar har inte råd att betala behandlingen och hon får inte heller gå i skolan. Fallet är ett av över 250 000 enligt Peking (men över en miljon enligt de organisationer som bekämpar sjukdomen), som smittades på 90-talet genom den handel med blod som försiggick i Henanprovinsen.

Trots att Kina erkänt katastrofen med blodtransfusionerna och vidtagit vissa åtgärder tillåts fortfarande de regionala och lokala myndigheterna enligt Human Rights Watch att försöka dölja fakta genom att hindra icke-statliga organisationer och journalister att besöka byar som drabbats av hiv/aids. Enligt rapporten har hittills ingen ansvarig dömts för denna skandal, men vissa av de som har försökt påtala vad som skett har arresterats för avslöjande av statshemligheter.

FN har varnat för att det kommer att finnas upp till 10 miljoner hivsmittade 2010 om man inte vidtar brådskande åtgärder.

Har kommissionen för avsikt att föra upp respekten för de mänskliga rättigheterna när det gäller dessa sjuka och utelämnade människor på dagordningen för det femte toppmötet mellan EU och Kina, som äger rum i slutet av oktober, och försöka se till att det åtminstone genomförs rättegångar i syfte att fastställa ansvarsfrågan, så att det kan utbetalas ersättning till dessa människor, som i annat fall obönhörligen är dömda till svårt lidande och död i avsaknad av behandling?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 november 2003)

Kommissionen är, som den nyligen angav i sitt meddelande om förbindelserna mellan unionen och Kina, av den uppfattningen att utvecklingen i Kina när det gäller aids utgör ett allvarligt hot mot landets utveckling på lång sikt och att detta problem bör bli föremål för kraftfulla åtgärder. Kommissionen tar å sin sida också del i kampen mot epidemin, bla. genom att den (sedan 1997) finansierar ett program för utprovning av nya vacciner. Programmet samordnas av institutet för medicinsk mikrobiologi vid universitetet i Regensburg.

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över situationen i Kina för personer som drabbats av aids. Det sjätte toppmötet mellan unionen och Kina, som hölls i Peking den 30 oktober 2003, gav unionen tillfälle att på nytt ta upp de allmänna problemen när det gäller de mänskliga rättigheterna. Den bilaterala dialog om de mänskliga rättigheterna som unionen och Kina har fört sedan 1996 förefaller dock vara den lämpligaste ramen för att ta upp frågan om de aidsdrabbades situation. Nästa möte inom ramen för dialogen hålls i Peking den 25-26 november 2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/48 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/48

---

(2004/C 84 E/0054)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3060/03

från Philip Claeys (Nl) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Kostnaderna för Turkiets eventuella EU-anslutning

Östeuropa-institutet i München har beräknat att Turkiets eventuella anslutning till Europeiska unionen i början av medlemskapet kommer att kosta 5,2 miljarder euro per år. Detta belopp kommer att öka till 14 miljarder euro per år då Turkiet är fullständigt integrerat med unionen.

Har kommissionen kännedom om de (preliminära) resultaten av denna undersökning?

Har kommissionen gjort egna beräkningar av vad Turkiets eventuella anslutning till unionen kommer att kosta? Om så är fallet, vilka resultat har kommissionen kommit fram till? Hurudana är kostnaderna för Turkiets eventuella anslutning jämfört med kostnaderna för de tio framtida medlemsstaternas anslutning?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(7 november 2003)

Kommissionen känner till den undersökning som parlamentsledamoten hänvisar till men har inte tagit del av de närmare resultaten. Sådana beräkningar som det är fråga om är beroende av ett stort antal hypoteser, t.ex. i fråga om tiden för anslutningen, takten i den ekonomiska utvecklingen och resultatet av anslutningsförhandlingarna. Kommissionen anser att det inte är möjligt att noga definiera ett antal hypoteser som är nödvändiga för sådana beräkningar.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/49 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/49

---

(2004/C 84 E/0055)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3064/03

från Bernd Lange (PSE) och Wilhelm Piecyk (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Avgasutsläpp från fordon utanför provcykeln

Enligt tyska miljövårdsverkets utsläppsmätningar uppfyller bilar, som vanligtvis räknas som särskilt miljövänliga, endast EU:s stränga gränsvärden för utsläpp vid hastigheter på upp till 120 km/h. Därefter stiger värdena mångdubbelt, vilket leder till att den goda miljöprestandan går förlorad.

Känner kommissionen till detta?

Kommer kommissionen i sitt kommande förslag om ett framtida gränsvärde för avgasutsläpp, Euro V för personbilar, att beakta avgasutsläppen utanför provcykeln och införa en begränsning för överskridande av de tillåtna gränsvärdena?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

Kommissionen känner till att utsläppsnivåerna kan variera för vissa bilar under förhållanden som inte omfattas av nuvarande utsläppstest för typgodkännande.

Utsläpp utanför provcykeln är en av de frågor som kommer att behandlas av den arbetsgrupp för Euro 5-standarder som inrättats inom MVEG, kommissionens rådgivande grupp för avgaser från motorfordon.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/49 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/49

---

(2004/C 84 E/0056)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3104/03

från Marianne Eriksson (GUE/NGL), Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) och Joke Swiebel (PSE) till rådet

(22 oktober 2003)

Ämne:   Finansiering av Equal-projekt och temaområdet diskriminering på grund av sexuell läggning

I artikel 13 i EG-fördraget, artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och i artikel 1 i direktiv 2000/78/EG (1) om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, förbjuds diskriminering på grand av sexuell läggning. På gemenskapsnivå finns en övergripande strategi för att bekämpa diskriminering och social utslagning. Equal står för arbetsmarknadsdelen i denna strategi. Medlemsstaterna skall formulera sina Equal-strategier utifrån de tematiska områden som inordnats under de fyra pelarna för den europeiska sysselsättningsstrategin. Inom dessa områden skall medlemsstaterna se till att deras förslag i första hand gagnar personer som utsätts för de viktigaste formerna av diskriminering (på grand av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning) och ojämlikhet.

Vi har fått uppgift om att endast fyra partnerskap av 1 400 har anknytning till diskriminering på grand av sexuell läggning inom ramen för det nuvarande Equal-programmet. Kan rådet bekräfta dessa uppgifter?

Kan rådet redogöra för om alla medlemsstater har tagit med diskriminering på grand av sexuell läggning i sina nationella ansökningsomgångar inom ramen för det nuvarande Equal-programmet? Om så inte är fallet, kan rådet förklara varför de enskilda medlemsstaterna inte har gjort detta?

Nästa omgång inom ramen för Equal kommer att inledas våren 2004. Kan rådet redogöra för om alla medlemsstater, inbegripet de anslutande länderna, uttryckligen tänker nämna diskriminering på grand av sexuell läggning i sina nationella ansökningsomgångar? Om så inte är fallet, vilka åtgärder avser rådet att vidta för att öka antalet ansökningar med inriktning på sexuell läggning?

Svar

(8 mars 2004)

| 1. | Equalinitiativet genomförs inom ramen för förordningarna om strukturfonderna, närmare bestämt genom Europeiska socialfonden.
  Rådet önskar fästa de ärade parlamentsledamöternas uppmärksamhet på det faktum att enligt rådets förordning (EG) nr 1260/1999 (2) av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, är förvaltningen av dessa fonder och därmed av gemenskapsinitiativ ett delat ansvar mellan Europeiska kommissionen och medlemsstaternas regeringar i nära samarbete. |
| --- | --- |

1.

Equalinitiativet genomförs inom ramen för förordningarna om strukturfonderna, närmare bestämt genom Europeiska socialfonden.

Rådet önskar fästa de ärade parlamentsledamöternas uppmärksamhet på det faktum att enligt rådets förordning (EG) nr 1260/1999 (2) av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, är förvaltningen av dessa fonder och därmed av gemenskapsinitiativ ett delat ansvar mellan Europeiska kommissionen och medlemsstaternas regeringar i nära samarbete.

| 2. | I enlighet med riktlinjerna och rådets förordning (EG) nr 1260/1999 är det kommissionen och inte rådet som ansvarar för övervakning, genomförande och utvärdering av de åtgärder som omfattas av Equal. Rådet kan därför inte bekräfta huruvida den information som de ärade parlamentsledamöterna hänvisar till är korrekt och föreslår att de ställer frågan direkt till kommissionen. |
| --- | --- |

2.

I enlighet med riktlinjerna och rådets förordning (EG) nr 1260/1999 är det kommissionen och inte rådet som ansvarar för övervakning, genomförande och utvärdering av de åtgärder som omfattas av Equal. Rådet kan därför inte bekräfta huruvida den information som de ärade parlamentsledamöterna hänvisar till är korrekt och föreslår att de ställer frågan direkt till kommissionen.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

(2)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/50 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/50

---

(2004/C 84 E/0057)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3115/03

från Maurizio Turco (Nl) till kommissionen

(22 oktober 2003)

Ämne:   Ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten, sprider falska vetenskapliga påståenden om hur effektiva kondomer är i kampen mot aids

Med beaktande av:

| — | Den 10 oktober 2003 publicerades en artikeli brittiska dagstidningen The Guardian med titeln ”We have faith in condoms” enligt vilken ledarna för katolska kyrkan, även kallad Heliga stolen eller Vatikanstaten, avråder från användning av kondomer som skyddsmetod mot aids med motiveringen att det skulle finnas små hål i det finmaskiga gumminätet i kondomerna genom vilka hiv-viruset kan passera vilket skulle betyda att de inte duger som skydd. |
| --- | --- |

—

Den 10 oktober 2003 publicerades en artikeli brittiska dagstidningen The Guardian med titeln ”We have faith in condoms” enligt vilken ledarna för katolska kyrkan, även kallad Heliga stolen eller Vatikanstaten, avråder från användning av kondomer som skyddsmetod mot aids med motiveringen att det skulle finnas små hål i det finmaskiga gumminätet i kondomerna genom vilka hiv-viruset kan passera vilket skulle betyda att de inte duger som skydd.

| — | I samma artikel nämns det BBC-program, Panorama, som påföljande söndag visade en intervju med kardinal Alfonso Lopez Trujillo, ordförande för Vatikanens familjeråd, som förklarade för de engelska reportrarna att aidsviruset är ca 450 gånger mindre än spermierna och kan därför lättare tränga genom det finmaskiga nät som kondomerna utgörs av. Han menade att denna osäkerhetsmarginal borde förplikta hälsoministrar och andra organisationer som förespråkar användning av kondom att agera på samma sätt som i fråga om cigaretter, nämligen genom att utfärda en hälsovarning. |
| --- | --- |

—

I samma artikel nämns det BBC-program, Panorama, som påföljande söndag visade en intervju med kardinal Alfonso Lopez Trujillo, ordförande för Vatikanens familjeråd, som förklarade för de engelska reportrarna att aidsviruset är ca 450 gånger mindre än spermierna och kan därför lättare tränga genom det finmaskiga nät som kondomerna utgörs av. Han menade att denna osäkerhetsmarginal borde förplikta hälsoministrar och andra organisationer som förespråkar användning av kondom att agera på samma sätt som i fråga om cigaretter, nämligen genom att utfärda en hälsovarning.

| — | Världshälsoorganisationen har i sitt svar på dessa påståenden förklarat att dylika felaktiga påståenden om kondomer och hiv-viruset är mycket farliga i en tid då vi står inför en världsomfattande epidemi som redan har dödat omkring 20 miljoner människor och där de infekterade för närvarande uppgår till minst 42 miljoner personer. |
| --- | --- |

—

Världshälsoorganisationen har i sitt svar på dessa påståenden förklarat att dylika felaktiga påståenden om kondomer och hiv-viruset är mycket farliga i en tid då vi står inför en världsomfattande epidemi som redan har dödat omkring 20 miljoner människor och där de infekterade för närvarande uppgår till minst 42 miljoner personer.

| — | Den katolska kyrkans/Heliga stolens/Vatikanstatens kampanj mot kondomer förs främst i länderna i tredje världen där aids har skördat sina flesta offer, där den har stor makt över distributionen av läkemedel och hälsovårdsartiklar och där kampanjen riskerar att få katastrofala följder. |
| --- | --- |

—

Den katolska kyrkans/Heliga stolens/Vatikanstatens kampanj mot kondomer förs främst i länderna i tredje världen där aids har skördat sina flesta offer, där den har stor makt över distributionen av läkemedel och hälsovårdsartiklar och där kampanjen riskerar att få katastrofala följder.

Med beaktande av Europeiska unionens institutionella och diplomatiska förbindelser med Heliga stolen,

kan kommissionen besvara följande:

| — | Anser kommissionen att de påståenden som ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten gjort om kondomer är korrekta mot bakgrund av de vetenskapliga uppgifter kommissionen förfogar över? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att de påståenden som ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten gjort om kondomer är korrekta mot bakgrund av de vetenskapliga uppgifter kommissionen förfogar över?

| — | Vilka undersökande, preventiva eller diplomatiska åtgärder eller vilka sanktioner ämnar kommissionen vidta med hänseende till dessa påståenden och för att motverka den katolska kyrkans/Heliga stolens/Vatikanstatens oansvariga kampanj som riskerar att omintetgöra europeiska och internationella åtgärder för att bekämpa spridningen av aids, dödsfall förorsakade av aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar i Europa såväl som i världen? |
| --- | --- |

—

Vilka undersökande, preventiva eller diplomatiska åtgärder eller vilka sanktioner ämnar kommissionen vidta med hänseende till dessa påståenden och för att motverka den katolska kyrkans/Heliga stolens/Vatikanstatens oansvariga kampanj som riskerar att omintetgöra europeiska och internationella åtgärder för att bekämpa spridningen av aids, dödsfall förorsakade av aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar i Europa såväl som i världen?

| — | Anser kommissionen att det snarast krävs en översyn av artikel 51 i utkastet till konstitution för Europa för att se till att ”erkänna deras identitet och deras specifika bidrag” inte resulterar i att påståenden som grundar sig på fördomar måste godtas som ”vetenskapliga”. |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att det snarast krävs en översyn av artikel 51 i utkastet till konstitution för Europa för att se till att ”erkänna deras identitet och deras specifika bidrag” inte resulterar i att påståenden som grundar sig på fördomar måste godtas som ”vetenskapliga”.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 december 2003)

Mot bakgrund av de senaste 15 årens forskning, som delvis finansierats av gemenskapen, kan det hävdas att kondomer, när dessa används korrekt, ger ett nästan hundraprocentigt skydd mot HIV. Kommissionen har nyligen offentliggjort ett pressmeddelande om detta (1).

Dessa resultat överensstämmer med de slutsatser som ledande internationella hälsoorgan dragit, t.ex. Världshälsoorganisationen och Förenta staternas nationella hälsoinstitut (United States National Institutes of Health).

Som gensvar på dessa påståenden och för att informera och förebygga angav Generaldirektoratet för utveckling och Generaldirektoratet för forskning i nämnda pressmeddelande av den 20 oktober 2003 kommissionens ståndpunkt och farorna med de uttalanden tjänstemän vid den Heliga stolen gjort. Kommissionen är oroad över de negativa effekter dessa uttalanden kan ha.

Gemenskapen har sedan hiv/aids-epidemins begynnelse aktivt deltagit i arbetet med att ge ökad tillgång till effektiva metoder för att förebygga smittspridning. Under 2000 utvecklade gemenskapen ett bredare och mer strategiskt tillvägagångssätt för att bekämpa hiv/aids, malaria och tuberkulos. I september 2000 fördes rundabordssamtal på hög nivå, vilka ledde till att en bred och samanhållen åtgärd för perioden 2001-2006 infördes, med titeln ”Handlingsprogram: påskyndade insatser mot hiv/aids, malaria och tuberkulos som led i fattigdomsbekämpningen” (2). Den strategi som anges i handlingsprogrammet är banbrytande genom att den bygger på de erfarenheter som har uppnåtts genom ett samstämmigt och övergripande tillvägagångssätt, principen om att länderna själva bör styra utvecklingsprocessen (större medbestämmande) och det inbördes förhållandet mellan ohälsa och fattigdom och dess konsekvenser för den makroekonomiska politiken och utvecklingen. I strategin ingår de viktiga övergripande beståndsdelarna i partnerskapen inom utveckling, handel och forskning.

Kommissionen kan inte se något samband mellan konstitutionsutkastets tillämpningsområde och vidd och den personliga uppfattningen hos en medlem av en kyrka.

I artikel 51 i utkastet till Europeisk konstitution om kyrkors och konfessionslösa organisationers ställning står följande:

| 1. | Unionen skall respektera och inte ingripa i kyrkors och religiösa sammanslutningars och samfunds ställning i medlemsstaterna i enlighet med den nationella lagstiftningen. |
| --- | --- |

1.

Unionen skall respektera och inte ingripa i kyrkors och religiösa sammanslutningars och samfunds ställning i medlemsstaterna i enlighet med den nationella lagstiftningen.

| 2. | Unionen skall även respektera filosofiska och konfessionslösa organisationers ställning. |
| --- | --- |

2.

Unionen skall även respektera filosofiska och konfessionslösa organisationers ställning.

| 3. | Unionen skall erkänna deras identitet och deras specifika bidrag och upprätthålla en öppen, tydlig och regelbunden dialog med dessa kyrkor och organisationer. |
| --- | --- |

3.

Unionen skall erkänna deras identitet och deras specifika bidrag och upprätthålla en öppen, tydlig och regelbunden dialog med dessa kyrkor och organisationer.

---

(1)  http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/03/1410|0|RAPID&lg=EN&display=

(2)  KOM(2001) 96 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/52 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/52

---

(2004/C 84 E/0058)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3116/03

från Maurizio Turco (Nl) till rådet

(22 oktober 2003)

Ämne:   Illegal import av textilprodukter från Kina

Textilarbetarnas fackförening Associazione Tessili di Barletta (BA) organiserade den 10 oktober 2003 en protestaktion mot den illegala importen av textilprodukter från Kina och uppmanade Europeiska unionen att vidta konkreta åtgärder för att förhindra sådan import.

Kan rådet besvara följande:

| — | Vilka uppgifter har rådet om kontroller vid unionens gränser och på unionens territorium med hänsyn till alla olika typer av överträdelse (kringgående av lagen, skatteflykt, märkesförfalskning), om efterlevnad av internationella avtal om import från tredje land, i synnerhet Fjärran östern, och om betalning av tullar? Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att intensifiera kontrollerna? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har rådet om kontroller vid unionens gränser och på unionens territorium med hänsyn till alla olika typer av överträdelse (kringgående av lagen, skatteflykt, märkesförfalskning), om efterlevnad av internationella avtal om import från tredje land, i synnerhet Fjärran östern, och om betalning av tullar? Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att intensifiera kontrollerna?

| — | Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att se till att det införs kontroller länderna i Fjärran östern efterlevnaden av de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter, bland annat de som rör arbetstagarnas löner? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att se till att det införs kontroller länderna i Fjärran östern efterlevnaden av de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter, bland annat de som rör arbetstagarnas löner?

Svar

(8 mars 2004)

| 1. | För den import som den ärade ledamoten hänvisar till gäller samma regler som för annan import till EG. Vid toppmötet EUKina i Peking den 30 oktober 2003 uttryckte båda sidor sin förhoppning om att man snart skulle sluta ett avtal om tullsamarbete och såg fram emot att med det snaraste inleda förhandlingar i det gemensamma syftet att sluta avtal under första halvåret av 2004. De enades om att ett sådant avtal skulle omfatta ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor, särskilt i fråga om kampen mot handelsbedrägerier, inklusive varumärkesförfalskning. |
| --- | --- |

1.

För den import som den ärade ledamoten hänvisar till gäller samma regler som för annan import till EG. Vid toppmötet EUKina i Peking den 30 oktober 2003 uttryckte båda sidor sin förhoppning om att man snart skulle sluta ett avtal om tullsamarbete och såg fram emot att med det snaraste inleda förhandlingar i det gemensamma syftet att sluta avtal under första halvåret av 2004. De enades om att ett sådant avtal skulle omfatta ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor, särskilt i fråga om kampen mot handelsbedrägerier, inklusive varumärkesförfalskning.

| 2. | När det gäller den ärade ledamotens andra fråga, överväger rådet inte för närvarande några särskilda åtgärder för att främja respekten för internationella konventioner om mänskliga rättigheter i länderna i Fjärran östern. |
| --- | --- |

2.

När det gäller den ärade ledamotens andra fråga, överväger rådet inte för närvarande några särskilda åtgärder för att främja respekten för internationella konventioner om mänskliga rättigheter i länderna i Fjärran östern.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/53 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/53

---

(2004/C 84 E/0059)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3121/03

från Nelly Maes (Verts/ALE) till rådet

(22 oktober 2003)

Ämne:   Sänkt moms på ljudinspelningar

Vid rådets (Ekofin) möte i Luxemburg nyligen (den 7 oktober 2003) trädde kommissionsledamoten Bolkestein på rådets vägnar upp till försvar för att någon momssänkning på ljudinspelningar, framför allt cd-skivor, inte skulle tillåtas, eftersom detta skulle ha en störande effekt på marknaden. En minoritet inom rådet förespråkade en sådan sänkning.

Kan rådet, mot bakgrund av den aktuella diskussionen inom Unesco, där det talas om att skapa ett folkrättsligt instrument för att garantera den kulturella mångfalden, undersöka om det vore möjligt och önskvärt att sänka momsen på cd-skivor med artister i början av sin karriär och/eller med artister som sjunger på ett lokalt eller regionalt språk och/eller med musiker som har lokal bakgrund (antingen de sjunger på sitt eget språk eller inte) och/eller för vissa genrer inom musiken? Då Unescos sammankomst nyligen öppnades sade president Ciampi att Italien förespråkade att det skulle införas ett folkrättsligt instrument på den kulturella mångfaldens område, så att varje land skulle kunna skydda sin historiska identitet och den unika karaktären hos sitt naturliga och okränkbara kulturarv.

Är rådet berett att tillåta att det delvis införs sänkt moms på cd-skivor, i det uttalade syftet att bevara den kulturella mångfalden?

Om så är fallet: vilka åtgärder tänker rådet vidta för att detta snabbt skall bli verklighet?

Om inte: vilka åtgärder till skydd för den kulturella mångfalden anser rådet då att är mera angelägna?

Svar

(8 mars 2004)

Kommissionens förslag om reducerade mervärdesskattesatser behandlas för närvarande av rådet.

Så länge denna behandling pågår kan rådet inte yttra sig om de frågor som den ärade parlamentsledamoten ställer.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/53 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/53

---

(2004/C 84 E/0060)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3127/03

från Jean Lambert (Verts/ALE) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Bankkonton och fri rörlighet

Är kommissionen medveten om de konflikter som uppstår mellan förordningar om förebyggande av penningtvätt och fri rörlighet för EU:s medborgare?

Jag har fått uppgift om att det är mycket svårt — näst intill omöjligt — för EU-medborgare att öppna bankkonto i Förenade kungariket på grund av de identitetshandlingar som krävs. De kan ofta inte få ett brittiskt bankkonto eftersom de inte har någon fast adress och därmed inga fakturor från försörjningsföretagen (el, vatten, gas osv.), och har ingen möjlighet att få en fast adress eftersom de inte har något bankkonto. Dessa bestämmelser utgör ett dolt hinder för fri sysselsättning för EU-medborgare i Förenade kungariket.

Kan kommissionen rekommendera några åtgärder för att hjälpa dem som drabbas av detta?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Kommissionen känner till ett antal fall där unionsmedborgare har haft svårigheter med att öppna ett bankkonto.

Artikel 3.1 i penningtvättsdirektivet (1) föreskriver att bankerna bör kunna identifiera sina kunder med hjälp av styrkande handlingar.

Förenade kungariket är därför enligt direktivet tvunget att känna sin kund och tillämpa en riktig undersökningsförfarande när det gäller kunden. Bankerna är mer och mer formalistiska när det gäller att identifiera kunder, eftersom om man misslyckas med att utföra riktiga penningtvättkontroller, kan det medföra ytterst allvarliga konsekvenser för dem. Det föreligger dock inget krav i Förenade kungarikets lagstiftning som förhindrar en bank från att öppna ett konto för en kund som inte är bosatt i landet eller en kund som håller på att byta bosättningsland.

Bankerna i Förenade kungariket följer eller bör följa de instruktioner som utfärdats av Gemensamma styrgruppen för penningtvätt. I dessa föreskrivs de förfaranden som rekommenderas för att öppna olika konton. Det faktum att en person som kommer för att bosätta sig i Förenade kungariket ännu inte har någon permanent adress i Förenade kungariket bör inte förhindra henne eller honom från att öppna ett bankkonto. Kommissionen skulle vilja rekommendera att de personer som stöter på svårigheter när de ska öppna ett konto hänvisar till instruktionerna.

Man bör dock notera att avtalsfrihet tillämpas på detta område inom Förenade kungariket och en bank kan inte tvingas att upprätta avtalsrättsliga förbindelser med en kund om den inte önskar det.

---

(1)  Rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar, EGT L 166, 28.6.1991, senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/97/EG av den 4 december 2001, EGT L 344, 28.12.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/54 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/54

---

(2004/C 84 E/0061)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3146/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Kulturkryssningar Schweiz-Adriatiska havet

Kommissionen känner säkert till vattenvägsprojektet Locarno-Milano-Pavia-Venedig, som regionen Lombardiet inlett enligt avtal med regionen Piemonte och Schweiz. Interreg III A-programmet 2000-2006 (Italien och Schweiz), som omfattar planering av restaurationsarbetena för hydrauliska konstruktioner, har faktiskt redan undertecknats. Detta projekt inbegriper renovering av de hydrauliska anläggningarna och broarna över handelskanalerna Naviglio Grande och Naviglio di Pavia i Milano-området. Programmet, vars syfte är att både renovera flerfunktionella strukturer och bevara ett monument, hänför sig till Europas äldsta framkomliga vattenväg (Naviglio Grande) och den modernaste av de milanesiska kanalerna (Naviglio di Pavia). Den senare är den ur arkitektonisk synpunkt viktigaste hydrauliska konstruktion som uppförts i Europa i början av 1800-talet. Projektkostnaderna beräknas uppgå till omkring 40 miljoner euro.

| 1. | Kan kommissionen uppge hur stora anslag som öronmärkts i Interreg III A-programmet? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen uppge hur stora anslag som öronmärkts i Interreg III A-programmet?

| 2. | Rutten från Sesto Calende till Pavia skulle kunna återupptas via de vattenvägar som anges ovan, vilket har oerhört stor betydelse för turismen och kulturen. Anser kommissionen att saneringen av dessa infrastrukturer bör få högsta prioritet i syfte att skapa en framkomlig vattenväg mellan Locarno och Venedig? |
| --- | --- |

2.

Rutten från Sesto Calende till Pavia skulle kunna återupptas via de vattenvägar som anges ovan, vilket har oerhört stor betydelse för turismen och kulturen. Anser kommissionen att saneringen av dessa infrastrukturer bör få högsta prioritet i syfte att skapa en framkomlig vattenväg mellan Locarno och Venedig?

| 3. | Anser kommissionen inte att det med hänsyn till skyddet av miljön och landskapet är lika viktigt att bygga infrastruktur för vattenvägar som stora järnvägs- och vaginfrastrukturer? |
| --- | --- |

3.

Anser kommissionen inte att det med hänsyn till skyddet av miljön och landskapet är lika viktigt att bygga infrastruktur för vattenvägar som stora järnvägs- och vaginfrastrukturer?

| 4. | Skulle kommissionen vara beredd att finansiera detta restaureringsarbete på det sätt och med de resurser som fastställts för de olika pågående programmen? |
| --- | --- |

4.

Skulle kommissionen vara beredd att finansiera detta restaureringsarbete på det sätt och med de resurser som fastställts för de olika pågående programmen?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(2 december 2003)

Kommissionen anser att att investeringar i inre segelbara vattenvägar är fördelaktiga för att garantera strömmen av olika transportmedel (flod/landsväg, järnväg och hav) och för att garantera att dessa fungerar väl. Kommissionen har delfinansierat anläggningsarbeten rörande segelbara vattenvägar, framförallt inom ramen för transeuropeiska nätverk och strukturfonderna.

Kommissionen vill för övrigt informera parlamentsledamoten om att de totala anslagen i programmet Intereg III A ”Italien-Schweiz” uppgår till 74 442 644 miljoner euro, mot ett bidrag från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) om 25 560 000 miljoner euro.

Vad beträffar hänsyn till miljön och naturskydd utgör den segelbara vattenvägen Locarno-Milano (sträckan Sesto Calende-Lonate Pozzolo), som är viktig för turism och kultur, en del av programmet Interreg III A ”Italien-Schweiz” (prioritering 2: ”utveckling av samarbetsåtgärder för regional förvaltning och bevarandet av miljö- och kulturarvet”; åtgärd 2.3 ”integration och förbättring av infrastrukturer och transportsystem”). Ett av de främsta målen med denna prioritering och med denna åtgärd är att stödja alternativa transportmedel och att utveckla möjligheterna för turism i kollektiva former.

Kommissionen informerar parlamentsledamoten om att programkommittén för programmet Intereg III A ”Italien-Schweiz” har tillstyrkt två projekt avseende sjöfart mellan Locarno och Milano. Det första projektet gäller en studie av linjen Locarno-Milano medan den andra gäller det fysiska förverkligandet av sträckan Sesto Calende-Lonate Pozzolo som avser den stödberättigade delen av denna linje i de områden som berörs av programmet. Totalkostnaden för dessa två projekt uppgår till 1 250 000 euro och bidraget från ERUF till 346 500 euro.

Kommissionen tillämpar bestämmelserna för förvaltning av insatser enligt strukturfondsförordningarna. Alla förfaranden som gäller analys, utvärdering och val av konkreta projekt inom ramen för varje program faller under sådana nationella och regionala myndigheters kompetens som av medlemsstaterna utsetts till förvaltnings- myndigheter eller till medlemmar av uppföljningskommittéer eller styrkommittéer. Kommissionen medverkar endast när det gäller den allmänna programplaneringen och ingriper inte i kommittéerna annat än i en rådgivande funktion. Dessa projekt skall respektera urvalsförfarandet och följa de bedömningsgrunder för stöd som fastställts i programmet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/55 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/55

---

(2004/C 84 E/0062)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3191/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 oktober 2003)

Ämne:   Misstänkt överträdelse av gemenskapens bestämmelser på bolagsrättens område från Telecom Italias sida i samband med affären Telekom Serbia

Telecom Italias förvärv av 29 procent av aktierna i företaget Telekom Serbia verkar ha genomförts på ett sätt som strider mot gemenskapsrättens regler om styrelsens skyldigheter gentemot aktieägarna, förutom att det visat sig bli en ytterst skadlig affär för Italien. Den styrelse som var ansvarig vid tidpunkten för köpet är i själva verket skyldig till att ha ingått ett dåligt avtal, trots att den var fullt medveten om den allvarliga förlust som detta skulle leda till, och att ha underlåtit att genomföra nödvändiga analyser för att på ett korrekt sätt granska denna förlust. Andelen i företaget förvärvades till ett pris som var mycket högre än det faktiska värdet och utan hänsyn till riskerna i samband med att man investerade i ett land med mycket låg inkomst per person (1 900 euro), kraftig inflation och en ickekonvertibel valuta. Serbien var dessutom ett av de 21 länder som ansågs ”riskera instabilitet”. Man betalade böter på 16 procent på grund av att förhandlingarna försenades och en avgift på cirka 15 000 euro till en engelsk mellanhand. Andelen i företaget såldes två år senare till ett värde som låg 50 procent under det ursprungliga och med en beräknad förlust för den italienska statskassan som beräknats till 99,1 procent av inköpspriset, dvs. cirka 450 miljoner euro. Bland de många egendomligheterna i samband med denna affär återfinns till exempel den omständigheten att före detta styrelsens ordförande och vd:n i Stet (som ägs av Telecom Italia) kraftigt motsatte sig affären, att man föredrog privata förhandlingar i stället för en normal offentlig upphandling, att man inte genomförde den due diligence-prövning som krävs i en affär av denna storlek och att en särskild arbetsgrupp som upprättades internt inom Telecom Italia ersatte Stet International, det kontrollerande företaget, i förhandlingarnas slutskede.

Mot bakgrund av det som sagts ovan och med beaktande av de principer som är vägledande för de tolv direktiven på detta område, samt artikel 14 i förslaget till det femte direktivet (1), och kommissionens meddelande (2) om en uppdatering av bolagsrätten, uppmanas kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Anser den inte att den operation som beskrivits innebär en överträdelse av de principer och bestämmelser som avser styrelseledamöternas ansvar när det gäller insyn och skydd av aktieägarnas rättigheter? |
| --- | --- |

1.

Anser den inte att den operation som beskrivits innebär en överträdelse av de principer och bestämmelser som avser styrelseledamöternas ansvar när det gäller insyn och skydd av aktieägarnas rättigheter?

| 2. | Anser den inte att den dåvarande italienska regeringen har ett visst ansvar? |
| --- | --- |

2.

Anser den inte att den dåvarande italienska regeringen har ett visst ansvar?

| 3. | Har kommissionen genomfört, eller har den för avsikt att genomföra, en grundlig undersökning av ärendet vad gäller de delar som faller under kommissionens behörighetsområde? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen genomfört, eller har den för avsikt att genomföra, en grundlig undersökning av ärendet vad gäller de delar som faller under kommissionens behörighetsområde?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 december 2003)

Som svar på parlamentsledamotens tre frågor, vill kommissionen göra följande anmärkningar:

| — | De nuvarande bolagsrättsdirektiven som parlamentsledamoten hänvisar till innehåller mycket få bestämmelser om ansvar eller sanktioner. |
| --- | --- |

—

De nuvarande bolagsrättsdirektiven som parlamentsledamoten hänvisar till innehåller mycket få bestämmelser om ansvar eller sanktioner.

| — | De få bestämmelser som finns på området rör för det mesta frågor med anknytning till offentliggörandet av en rad upplysningar, särskilt finansiella upplysningar (årsbokslut och sammanställd redovisning). Ingen av de upplysningar som parlamentsledamoten lämnar i sin fråga verkar tyda på att den beskrivna transaktionen skulle stå i strid med bestämmelserna i bolagsrättsdirektiven om offentliggörandet av upplysningar. |
| --- | --- |

—

De få bestämmelser som finns på området rör för det mesta frågor med anknytning till offentliggörandet av en rad upplysningar, särskilt finansiella upplysningar (årsbokslut och sammanställd redovisning). Ingen av de upplysningar som parlamentsledamoten lämnar i sin fråga verkar tyda på att den beskrivna transaktionen skulle stå i strid med bestämmelserna i bolagsrättsdirektiven om offentliggörandet av upplysningar.

| — | Två direktiv inom bolagsrätt innehåller bestämmelser som kräver att medlemsstaterna åtminstone organiserar det civilrättsliga ansvaret för förvaltnings- eller ledningsorganen med anledning av fel som begåtts av dem vid förberedandet och genomförandet av vissa transaktioner, nämligen vid fusioner av aktiebolag (tredje direktivet (3)) och delning av aktiebolag (sjätte direktivet (4)). Eftersom den transaktion som parlamentsledamoten beskriver bara består av ett enkelt förvärv, kan inte något av de två direktiven tillämpas i detta fall. |
| --- | --- |

—

Två direktiv inom bolagsrätt innehåller bestämmelser som kräver att medlemsstaterna åtminstone organiserar det civilrättsliga ansvaret för förvaltnings- eller ledningsorganen med anledning av fel som begåtts av dem vid förberedandet och genomförandet av vissa transaktioner, nämligen vid fusioner av aktiebolag (tredje direktivet (3)) och delning av aktiebolag (sjätte direktivet (4)). Eftersom den transaktion som parlamentsledamoten beskriver bara består av ett enkelt förvärv, kan inte något av de två direktiven tillämpas i detta fall.

| — | Kommissionen lade 1972 fram ett förslag till ett femte bolagsrättsdirektiv om uppbyggnaden av aktiebolag och de befogenheter och skyldigheter som deras organ har. Detta förslag, som diskuterades under åtskilliga år och som ändrades flera gånger, fick aldrig den uppslutning som krävdes och drogs till sist tillbaka av kommissionen i december 2001. |
| --- | --- |

—

Kommissionen lade 1972 fram ett förslag till ett femte bolagsrättsdirektiv om uppbyggnaden av aktiebolag och de befogenheter och skyldigheter som deras organ har. Detta förslag, som diskuterades under åtskilliga år och som ändrades flera gånger, fick aldrig den uppslutning som krävdes och drogs till sist tillbaka av kommissionen i december 2001.

| — | Med ledning av uppgifterna ovan framgår det att de nuvarande bolagsrättsdirektiven inte innehåller några normer som gäller ansvar för de tjänstemän, vars handlande enligt parlamentsledamoten utgör en överträdelse. |
| --- | --- |

—

Med ledning av uppgifterna ovan framgår det att de nuvarande bolagsrättsdirektiven inte innehåller några normer som gäller ansvar för de tjänstemän, vars handlande enligt parlamentsledamoten utgör en överträdelse.

| — | När det sedan gäller den dåvarande italienska regeringens eventuella ansvar, kan kommissionen bara konstatera att det inte är dess uppgift att uttala sig om det eventuella politiska ansvar som en medlemsstats regering har i ett visst ärende. |
| --- | --- |

—

När det sedan gäller den dåvarande italienska regeringens eventuella ansvar, kan kommissionen bara konstatera att det inte är dess uppgift att uttala sig om det eventuella politiska ansvar som en medlemsstats regering har i ett visst ärende.

| — | Slutligen, när det gäller en eventuell närmare utredning av ärendet, kan kommissionen bekräfta att den inte har gjort eller har för avsikt att göra någon sådan utredning, eftersom de uppgifter som föreligger i detta ärende inte ger anledning att tro att det skulle kunna röra sig om en överträdelse av gemenskapens bestämmelser inom bolagsrätt. |
| --- | --- |

—

Slutligen, när det gäller en eventuell närmare utredning av ärendet, kan kommissionen bekräfta att den inte har gjort eller har för avsikt att göra någon sådan utredning, eftersom de uppgifter som föreligger i detta ärende inte ger anledning att tro att det skulle kunna röra sig om en överträdelse av gemenskapens bestämmelser inom bolagsrätt.

---

(1)  KOM(90)629, EGT C 7, 11.1.1991, s. 4.

(2)  KOM(2003)284.

(3)  Rådets tredje direktiv 78/855/EEG av den 9 oktober 1978 om fusioner av aktiebolag, EGT L 295, 20.10.1978.

(4)  Rådets sjätte direktiv 82/891/EEG av den 17 december 1982 om delning av aktiebolag, EGT L 378, 31.12.1982.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/57 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/57

---

(2004/C 84 E/0063)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3214/03

från Jillian Evans (Verts/ALE) till kommissionen

(30 oktober 2003)

Ämne:   Nordkoreanska flyktingar

Jag har fått kännedom om att man i Kina tvingar nordkoreanska flyktingar att återvända. En del av dem som skall sändas tillbaka löper stor risk att fängslas eller utsättas för tortyr i Nordkorea.

Enligt artikel 33 i FN:s flyktingkonvention från 1951 får en stat inte sända tillbaka en flykting om han eller hon riskerar att utsättas för allvarlig fara.

Vad har kommissionen för strategi när det gäller förbindelserna med Nordkorea? Vad kan kommissionen göra för att se till att nordkoreanska flyktingar i Kina inte tvingas återvända till Nordkorea om det kan vara farligt för dem?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/57 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/57

---

(2004/C 84 E/0064)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3333/03

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(6 november 2003)

Ämne:   Nordkoreanska flyktingar i Kina

Är kommissionen medveten om den aktuella situationen i Kina där nordkoreanska flyktingar deporteras tillbaka till Demokratiska folkrepubliken Korea?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att ta itu med denna situation? Har kommissionen tagit upp frågan med den kinesiska regeringen och påmint den om dess skyldigheter i enlighet med FN:s konvention från 1951 angående flyktingars rättsliga ställning?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3214/03 och P-3333/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(28 november 2003)

Nordkorea är för närvarande ett betydande problem för det internationella samfundet inklusive unionen. Kommissionen har olika möjligheter att träffa representanter för Nordkoreas regering och att framföra sin oro. Frågan om mänskliga rättigheter, inklusive situationen för nordkoreanska flyktingar vid gränsen till Kina, tas alltid upp vid dessa regelbundna politiska samtal. Kommissionen har för nordkoreanska myndigheter uttryckt sin oro över behandlingen av dessa människor som av Kina återsänts till Nordkorea. Kommisionen har uppmanat Nordkorea att respektera dessa medborgares grundläggande rättigheter.

Vid det nyligen avhållna sammanträdet med FN:s kommission för mänskliga rättigheter i Gèneve (UNCHR), lade unionen fram en resolution rörande mänskliga rättigheter i Nordkorea. Detta antogs av UNCHR den 16 april 2003 och inkluderade ett omnämnande av de nordkoreanska flyktingarna i Kina.

Unionen har konsekvent, inom ramen för den politiska dialogen med Kina, uttryckt sin oro över det med tvång genomförda återsändandet av nordkoreanska asylsökande till Nordkorea. Frågan har även tagits upp i dialogen rörande mänskliga rättigheter mellan unionen och Kina. Unionen kommer att ta upp frågan på nytt under kommande runda av dialogen den 27-28 november 2003 i Beijing.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/58 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/58

---

(2004/C 84 E/0065)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3234/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Export av lottsedlar från ett land till ett annat

Det faktum att vissa medlemsstater har för avsikt att sälja lottsedlar i de statliga lotterierna både till andra medlemsstater och till länder utanför EU väcker frågan om att få bort den olaglighetsstämpel som tidigare vidhäftade denna form av export.

Vissa av lotterierna är mycket attraktiva på grund av sina vinster, och medborgarna i andra medlemsstater vill kunna köpa lotter till dessa lotterier i sitt eget land.

Kan kommissionen upplysa om vilka gemenskapsbestämmelser som är tillämpliga när det gäller fri försäljning av lotter i statliga lotterier inom hela EU, och hur man skall få bort den olaglighetsstämpel som i dag vidhäftar försäljningen av lotter i statliga lotterier i en annan medlemsstat än den som ger ut dem?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 december 2003)

Enligt en dom i EG-domstolen ska saluföringen av statliga lotterier granskas utifrån artikel 49 i EG-fördraget (fri rörlighet för tjänster). I Schindler-målet (C-275/92) ansåg domstolen att spridning av lotterireklam och lottsedlar i en medlemsstat för ett lotteri som anordnas i en annan medlemsstat hänför sig till en ”tjänst” i den mening som avses i EG-fördraget.

Det är inte helt klart om det gäller ursprungslandets restriktioner mot export av nationella lottsedlar (i så fall kan det också vara av intresse att genom analogi hänvisa till domstolens dom i Alpine-målet, C-34/93, om finansiella tjänster) och/eller mottagarlandets restriktioner mot import av utländska lottsedlar (vilket var fallet i Schindler-målet).

En fullständig rättslig bedömning av frågan kan dock bara göras från fall till fall utifrån de specifika förutsättningarna i varje enskilt fall. Det kan dock noteras att sådan verksamhet enligt nuvarande rättspraxis inte nödvändigtvis skulle vara olaglig, vilket parlamentsledamoten antyder.

I Schindler-målet ansåg dock domstolen att de nationella myndigheterna skulle kunna ha vissa möjligheter att inskränka försäljningen av lottsedlar som utfärdats i ett annat land i syfte att skydda konsumenterna, och mer allmänt utifrån de specifika sociala och kulturella förhållandena i varje medlemsstat, i syfte att upprätthålla ordningen i samhället, när det gäller sättet att anordna lotterier, insatsernas storlek och användningen av de intäkter de genererar.

Det måste dock beaktas att den behöriga nationella myndigheten i detta fall inte anordnade något statligt lotteri och att den tillämpade detta förbud på alla sådana tjänster utan åtskillnad. Domstolen har vidare nyligen preciserat sin doktrin dels i Gambelli-målet (C-243/01), där man ansåg att restriktioner mot hasardspel måste ha till syfte att begränsa sådan verksamhet på ett enhetligt och systematiskt sätt, dels i Lindman-målet (C-42/02), där man klargjorde att en medlemsstat måste visa att sådana restriktiva åtgärder är lämpliga och proportionerliga.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/59 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/59

---

(2004/C 84 E/0066)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3359/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(14 november 2003)

Ämne:   Bifångst vid räkfiske

På basis av omfattande undersökningar har Environmental Justice Foundation (EJF) dragit slutsatsen att de stora bifångsterna vid räkfiske skadar ekologin i hela världen. Enligt FAO kommer en tredjedel av all fisk som dumpas i världen från räkfisket, trots att det står för mindre än två procent av skaldjursproduktionen. Även om bifångsterna vid räkfiske är exceptionellt stora förekommer bifångster även vid annat slag av fiske. Ett flertal olika fiskemetoder ger upphov till miljontals ton bifångst varje år. I det här sammanhanget är trålar, bottensatta garn och långrev de största bovarna i dramat. Om fisket inte kontrolleras kommer det oundvikligen att minska den biologiska mångfalden och produktiviteten, samt öka arbetslösheten och fattigdomen i kustområdena. Även om FN:s generalförsamling 1994 konstaterade att det internationella samfundet måste ta frågan om bifångster och dumpad fisk på allvar har näst intill inget gjorts för att råda bot på överexploateringen. EJF rekommenderar att en internationell handlingsplan för att minska bifångsterna antas under FAO:s beskydd för att frågan om bifångster skall kunna behandlas på en global nivå. EJF har uttryckt en önskan om att EU vid första bästa tillfälle skulle ta initiativ till en internationella handlingsplan. Med tanke på att EU nyligen sett över den gemensamma fiskeripolitiken och där prioriterat bevarandet och ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna skulle ett sådant förslag vara i linje med nuvarande EU-frågor. En internationell handlingsplan skulle inte enbart hjälpa EU att justera sina egna bifångstnivåer (inklusive nivåerna för fjärrflottan) men skulle också bidra till att främja den internationella politiken för att minska svinn vid fiske.

| 1. | Vilka EU-initiativ strävar för närvarande till att minska bifångsten (snarare än att minska fiskdumpningen) i EU-vatten samt till att minska fjärrflottornas bifångster i tredje länders vatten? |
| --- | --- |

1.

Vilka EU-initiativ strävar för närvarande till att minska bifångsten (snarare än att minska fiskdumpningen) i EU-vatten samt till att minska fjärrflottornas bifångster i tredje länders vatten?

| 2. | Hur övervakar EU bifångstnivåerna och effekten av bifångsterna på havens ekosystem? |
| --- | --- |

2.

Hur övervakar EU bifångstnivåerna och effekten av bifångsterna på havens ekosystem?

| 3. | Är EU redo att ta initiativet till FAO:s internationella handlingsplan för att minska bifångster? |
| --- | --- |

3.

Är EU redo att ta initiativet till FAO:s internationella handlingsplan för att minska bifångster?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 januari 2004)

Kommissionen är medveten om de allvarliga problem som har skapats genom stora bifångster vid vissa fisken och den därmed sammanhängande nedgången i den marina mångfalden och produktiviteten. Kommissionen delar parlamentsledamotens farhågor och instämmer i att det är nödvändigt att ta itu med problemet på global nivå.

Som parlamentsledamoten påpekar prioriteras i den ny gemensamma fiskeripolitiken bevarande och hållbar exploatering av fiskeresurserna. I kapitel II i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (1) förutses det i den reformerade GFP ”särskilda åtgärder för att minska fiskeverksamhetens inverkan på de marina ekosystemen och icke-målarter” samt att ”införa incitament, även ekonomiska, för att främja ett mer selektivt eller skonsamt fiske”.

Den gemensamma fiskeripolitiken inbegriper ett antal initiativ som har utformats för att minska de bifångster som den egna fiskeflottan tar upp. Dessa inbegriper

Gemenskapens handlingsplan för att minska mängden fisk som kastas över bord (2). Denna handlingsplan handlar om problemet med fisk som kastas överbord av gemenskapsflottan i alla fiskeområden.

| — | Syftet med handlingsplanen är att ge en allmän överblick över överbordkastandet, att ange de biologiska och ekonomiska konsekvenserna av detta samt att ange möjligheterna att minska de kvantiteter som kastas överbord genom att minska fiskeansträngningarna och utveckla mera selektiva fångstredskap. |
| --- | --- |

—

Syftet med handlingsplanen är att ge en allmän överblick över överbordkastandet, att ange de biologiska och ekonomiska konsekvenserna av detta samt att ange möjligheterna att minska de kvantiteter som kastas överbord genom att minska fiskeansträngningarna och utveckla mera selektiva fångstredskap.

| — | Främjande av selektiva fångsttekniker genom ekonomiska incitament att använda selektiva fångstredskap som erbjuds enligt rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn (3) och finansiering av studier av bifångster och möjligheterna till lindrande åtgärder. |
| --- | --- |

—

Främjande av selektiva fångsttekniker genom ekonomiska incitament att använda selektiva fångstredskap som erbjuds enligt rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn (3) och finansiering av studier av bifångster och möjligheterna till lindrande åtgärder.

Som exempel på det sistnämnda kan nämnas att ett specifikt treårigt forskningsprojekt som började 2003 håller på att avslutas inom ramen för Sjätte ramprogrammet med inriktning på att utveckla artselektiva fångstredskap med låg inverkan på andra arter och på att formulera alternativa fiskestrategier för att begränsa inverkan på icke-målarter. Gemenskapens potentiella insats uppgår till 3-4 miljoner euro.

| 1. | Införande av begränsningsåtgärder för fiskeansträngningen för att minska bifångsterna av allvarligt utarmade bestånd vid blandat fiske (t.ex. torsk i Nordsjön och väster om Skottland).
  I vissa fall innehåller fiskeriavtalen åtgärder för att minska mängden fisk som kastas överbord vid långdistansflottors fiske i tredjeländers vatten, t.ex. genom att kvoter har fastställts för bifångster. |
| --- | --- |

1.

Införande av begränsningsåtgärder för fiskeansträngningen för att minska bifångsterna av allvarligt utarmade bestånd vid blandat fiske (t.ex. torsk i Nordsjön och väster om Skottland).

I vissa fall innehåller fiskeriavtalen åtgärder för att minska mängden fisk som kastas överbord vid långdistansflottors fiske i tredjeländers vatten, t.ex. genom att kvoter har fastställts för bifångster.

| 2. | När det gäller övervakningen finns det i förordningen om datainsamling (4) en skyldighet att övervaka överbordkastningen av vissa arter; andra arter av sekundär betydelse skall omfattas av pilotstudier. Det finns övervakningsskyldighet när det gäller överbordkastning även av vissa skyddade arter i direktivet om livsmiljöer (5). |
| --- | --- |

2.

När det gäller övervakningen finns det i förordningen om datainsamling (4) en skyldighet att övervaka överbordkastningen av vissa arter; andra arter av sekundär betydelse skall omfattas av pilotstudier. Det finns övervakningsskyldighet när det gäller överbordkastning även av vissa skyddade arter i direktivet om livsmiljöer (5).

| 3. | När det gäller förslaget från Environmental Justice Foundation (EJF) att begära en internationell handlingsplan för att minska bifångsterna från FN:s livsmedels och jordbruksorganisation (FAO), anser kommissionen att det är en mycket värdefull idé och är beredd att stödja den. Mot bakgrund av den stora arbetsbörda som sammanhänger med kommissionens egen handlingsplan för att minska mängden fisk som kastas över bord enligt punkt 1 ovan, och för vilken ett antal initiativ kommer att tas nästa år, har kommissionen emellertid inte möjlighet att avsätta resurser för att ta ledningen när det gäller att utarbeta andra initiativ på internationell nivå. |
| --- | --- |

3.

När det gäller förslaget från Environmental Justice Foundation (EJF) att begära en internationell handlingsplan för att minska bifångsterna från FN:s livsmedels och jordbruksorganisation (FAO), anser kommissionen att det är en mycket värdefull idé och är beredd att stödja den. Mot bakgrund av den stora arbetsbörda som sammanhänger med kommissionens egen handlingsplan för att minska mängden fisk som kastas över bord enligt punkt 1 ovan, och för vilken ett antal initiativ kommer att tas nästa år, har kommissionen emellertid inte möjlighet att avsätta resurser för att ta ledningen när det gäller att utarbeta andra initiativ på internationell nivå.

---

(1)  EGT L 358, 31.12.2002.

(2)  KOM(2002) 656 slutlig.

(3)  EGT L 337, 30.12.1999.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 1543/2000 av den 29 juni 2000 om upprättande av en gemenskapsram för insamling och förvaltning av uppgifter av grundläggande betydelse för den gemensamma fiskeripolitiken, EGT L 176, 15.7.2000.

(5)  Rådets förordning (EEG) nr 43/92 av den 9 januari 1992 establishing a deadline for the presentation by the Member States of regionalization plans, EGT L 5, 10.1.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/60 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/60

---

(2004/C 84 E/0067)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3387/03

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(17 november 2003)

Ämne:   Höjda försäkringspremier för fordon och uppgiftskällor

Med hänvisning till min skriftliga fråga (E-1522/03 (1)) av den 23 april 2003 till kommissionen och kommissionsledamot Bolkesteins svar av den 15 juli 2003 skulle jag vilja fästa uppmärksamheten på vissa fakta i min framställning rörande höjningen av försäkringspremierna för fordon i Italien.

I sitt svar protesterar Bolkestein på kommissionens vägnar mot mina uppgifter, som visade att premiehöjningarna i Italien under de senaste tolv månaderna varit oskäliga, och lägger fram andra siffror. Han citerar som källa Europeiska försäkringskommittén (CEA — Comité Européen des Assurances). Denna kommitté är de fakto ett intresseorgan eftersom den företräder de privata europeiska försäkringsbolagens intressen (enligt den officiella beskrivningen). Jag vill också påminna kommissionen om att de uppgifter jag redovisade var hämtade direkt från den italienska konkurrensmyndigheten som står över alla särintressen.

| 1. | Hur motiverar kommissionen användningen av uppgifter från partsorgan för att vederlägga uppgifter som bevisligen inte påverkats av särintressen? |
| --- | --- |

1.

Hur motiverar kommissionen användningen av uppgifter från partsorgan för att vederlägga uppgifter som bevisligen inte påverkats av särintressen?

| 2. | Anser inte kommissionen att det moraliskt sett skulle vara mer korrekt att stödja sig på korrekta uppgifter? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen att det moraliskt sett skulle vara mer korrekt att stödja sig på korrekta uppgifter?

| 3. | Kan kommissionen mot bakgrund av det som sagts ovan på nytt behandla och besvara min skriftliga fråga (E-l522/03) om de oskäliga höjningarna av premierna för ansvarsförsäkringar för fordon? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen mot bakgrund av det som sagts ovan på nytt behandla och besvara min skriftliga fråga (E-l522/03) om de oskäliga höjningarna av premierna för ansvarsförsäkringar för fordon?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(29 januari 2004)

Kommissionen är medveten om situationen i Italien, där premierna för motorfordonsförsäkringar har ökat mycket kraftigt under senare tid.

Parlamentsledamoten påpekar mycket riktigt att uppgifterna från de italienska konkurrensmyndigheterna (Autorità Garante della concorrenza e del mercato), som överensstämmer med dem som utarbetats av Eurostat, visar större premiehöjningar i Italien än de uppgifter som utfärdats av Europeiska försäkringskommittén (European Insurance Association, CEA). Uppgifterna från Eurostat visar på en total höjning av premierna för motorfordonsförsäkringar på 135,3 % från januari 1995 till oktober 2003 i Italien — jämfört med ett genomsnitt i unionen på 29,3 %. Det skall dock påpekas att andra medlemsstater också haft stora höjningar under samma period, särskilt Irland (en höjning med 59,3 %) och Förenade kungariket (84,5 % sedan januari 1996).

Det skall emellertid understrykas att en sådan jämförelse av uppgifter från flera länder varken är lätt eller okomplicerad. I synnerhet, vilket också förklarades i den italienska konkurrensmyndighetens undersökning, är det mycket svårt att få fram tillförlitliga jämförbara uppgifter mellan medlemsstaterna, eftersom statistikens utformning skiljer sig från en medlemsstat till en annan på grund av lokala förhållanden (som olika typer av bilar, försäkringspremiernas skillnader i täckning, osv.). Dessutom baseras den italienska konkurrensmyndighetens undersökning (liksom andra offentliga eller privata institut, som Europeiska försäkringskommittén (CEA), som företräder den europeiska försäkringsindustrin) på stickprov som kan skilja sig åt när det gäller förarnas ålder eller de försäkrade personernas kön (till exempel tas bara män med i den italienska konkurrensmyndigheternas statistik). Dessutom kan andra kostnadsfaktorer, såsom olika kostnader för att reparera fordon och olika system för ersättning bland länderna påverka statistikens jämförbarhet.

För att bedöma premiehöjningarna i Italien måste också hänsyn tas till att premierna för motorfordonsförsäkringar fastställdes av den italienska regeringen innan marknaden avreglerades genom gemenskapsdirektiven under 1994. Enligt kommissionens tillgängliga upplysningar översteg, även efter liberaliseringen av försäkringspremierna, skaderegleringen med omkostnader premieinkomsterna under många år i de italienska försäkringsbolagens redovisning. Det bekräftas också i den italienska konkurrensmyndighetens analys, där det påpekas att först under 2000 översteg premierna för motorfordonförsäkringar skaderegleringen med omkostnader. Under 2000 och 2001 förefaller inkomsterna från motorfordonsförsäkringar fortfarande vara negativa för försäkringsbolagen framför allt på grund av höga förvaltningsutgifter.

I den italienska konkurrensmyndighetens analys belyses också den låga konkurrensen på den italienska marknaden på grund av att det förekommer avtal mellan försäkringsgivare samt mellan försäkringsbolag och skadereglerare beträffande skadeersättningen. I detta särskilda hänseende vill kommissionen precisera att den för sin del inte förfogar över några indikationer på möjliga konkurrenshämmande beteenden eller hemliga överenskommelser mellan försäkringsgivare på den italienska marknaden som strider mot gemenskapens konkurrenslagstiftning (artikel 81 i EG-fördraget).

Konkurrensmyndighetens analys visar också att andra externa faktorer bidrog till premiehöjningarna och att deras höga nivå, som de höga skaderegleringskostnader som beviljats de skadelidande och osäkerheten om vilka kriterier som gäller för att bevilja denna ersättning i Italien.

Först under 2002 nådde flertaler försäkringsbolag en situation där premieinkomsterna för motorfordonsförsäkringar översteg skaderegleringen med omkostnader. Under 2003 förefaller det som om premierna började minska för vissa förarkategorier, vilket bekräftas genom de italienska myndigheternas uppgifter från övervakningen av försäkringssektorn (Supervision of the insurance sector, Isvap).

I slutsatserna från ISVAP:s rapport från 2002 fastställdes att, vad gäller de italienska konkurrensmyndigheternas undersökning, det italienska systemet inte var helt jämförbart med det som finns i länder som Frankrike eller Förenade kungariket. Dessa medlemsstater hade fri prissättning unde många år och, i motsats till Italien, fanns ingen skyldighet för försäkringsgivarna att bevilja alla försäkringstagare ersättning.

Utöver vad som nämns ovan uppmanas parlamentsledamoten att också överväga relationen mellan den relativt höga kostnaden och olycksfrekvensen i Italien som kommissionen påpekade i sitt svar på den skriftliga frågan E-l522/03.

Enligt europeisk försäkringslagstiftning bör premierna för motorfordonsförsäkringar fastställas med hjälp av marknadskrafterna. Kommissionen anser att en mer konkurrenskraftig och effektiv europeisk försäkringsmarknad i framtiden kommer att leda till mer konkurrenskraftiga premier till förmån för konsumenterna i unionen.

---

(1)  EGT C 33 E, 6.2.2004, s. 128.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/62 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/62

---

(2004/C 84 E/0068)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3448/03

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(20 november 2003)

Ämne:   Stenbrott i skyddsområde

Biotopkomplexet Strofylia-Kotychi på västra Peloponnesos (länen Achaia och Ileia) skyddas genom Ramsarkonventionen och direktiv 79/409 (1) och ingår även i nätverket Natura 2000 (löpnummer 128, kod GR 2320001). I dess nordvästra hörn, i området ”Svarta bergen” (där biotopen förses med sötvatten och där det finns åtminstone 100 olika fågelarter, av vilka 27 skyddas genom gemenskapsdirektiv), finns sedan 1964 stenbrott med inerta material, vilkas verksamhet under de senaste åren dessutom intensifierats och vållat allvarliga skador på Svarta bergen och lagunen Kalogria. Detta skapar även outhärdliga levnadsförhållanden i det närliggande Araxo (flera hundratals lastbilar passerar förbi varje dag från klockan fyra på morgonen; dammoln bildas eftersom lastbilarna allt som oftast är öppna; intensivt buller; förstörelse av bebyggelsens grundläggande infrastruktur). Samtliga dessa förhållanden bryter på flera sätt såväl mot gemenskapsrätten som mot åtskilliga nationella bestämmelser.

Känner kommissionen till ovanstående förhållanden som påtalats av bland annat invånare, icke-statliga miljöorganisationer och lokala myndigheter? Tänker kommissionen kontrollera huruvida de ovannämnda direktiven efterlevs, om stenbrotten innehar tillstånd och godkännande av miljökrav samt om dessa uppfylls? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att lagligheten skall återupprättas fram till 2005, då det är tänkt att dessa stenbrott skall stängas definitivt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(20 januari 2004)

Grekland har klassificerat biotoperna Strofylia och Kotychi som särskilda skyddsområden (beteckningarna GR2320001 och GR2330009) i enlighet med rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (2) och föreslagit dem som områden av gemenskapsintresse (beteckningarna GR2320001 och GR2330006) i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (3).

Enligt artikel 7 och artikel 6.2 i direktiv 92/43/EEG skall de grekiska myndigheterna övervaka den verksamhet som bedrivs i det området så att den inte leder till en försämring av livsmiljöerna för arterna samt störningar av de arter för vilka områdena har utsetts. Dessutom måste medlemsstaterna enligt artikel 4.1 och 4.2 i direktiv 79/409/ge de särskilda skyddsområdena ett lämpligt rättsskydd.

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att den på grundval av den information som lämnades i fråga E-3204/01 av Mihail Papayannakis (4) inlett ärendet på eget initiativ för att undersöka om det fanns ett skyddssystem för nämnda platser. Dess efterforskningar visade att Grekland inte hade vidtagit de åtgärder som krävdes för att införa och genomföra en enhetlig, specifik och fullständig lagstiftning som garanterar en hållbar förvaltning samt ett effektivt bevarande och skydd av områdena med beaktande av bevarandemålen i direktiven 79/409/EEG och 92/43/EEG. Med beaktande av att Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.1 och 4.2 i direktiv 79/409/EEG och artikel 7 och artikel 6.2 i direktiv 92/43/EEG inledde kommissionen i oktober 2003 ett överträdelseförfarande i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget.

Mot bakgrund av det ovannämnda är det uppenbart att de grekiska myndigheterna måste inrätta att lämpligt system för att skydda och förvalta områdena. Detta system måste omfatta villkoren enligt vilka pågående och ny verksamhet får utföras på skyddsområdena med beaktande av bevarandemålen i direktiven 79/409/EEG och 92/43/EEG. Enligt grekisk lagstiftning måste ett sådant system omfatta en godkänd särskild miljöundersökning (förvaltningsplan), antagandet av ett gemensamt ministerbeslut i vilket skräddarsydda miljöskyddsåtgärder fastställs och genomförandet av dessa miljöskyddsåtgärder av ett förvaltningsorgan som inrättats särskilt för detta ändamål.

När kommissionen erhållit de grekiska myndigheternas kommentarer kommer den att undersöka huruvida de grekiska bestämmelserna överensstämmer med de ovannämnda gemenskapsbestämmelserna och vidta alla de åtgärder som krävs för att gemenskapslagstiftningen uppfylls.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2)  EGT L 103, 25.4.1979.

(3)  EGT L 206, 22.7.1992.

(4)  EGT C 160 E, 4.7.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/63 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/63

---

(2004/C 84 E/0069)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3491/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Förslag till samlat stöd i reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja

I kommissionens meddelande om genomförande av en hållbar jordbruksmodell för Europa genom den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken — sektorerna för tobak, olivolja, bomull och socker (1) står det att ”införandet av det samlade gårdsstödet”, i stället för dagens produktionsstöd i olivoljesektorn ”gör det möjligt för olivoljeproducerande regioner med lågt resursutnyttjande att bibehålla sin övergripande nivå för inkomststöd”. I meddelandet står det emellertid också att detta samlade stöd kan ”medföra problem för vissa traditionella producentregioner” och att ”det finns en betydande risk för att olivträden överges” i synnerhet i sådana områden som ”är mycket beroende av olivsektorn i sina lokala ekonomier”. Redan i samband med de tidigare försöken till reform försökte kommissionen avskaffa det nuvarande produktionsstödet mot producentländernas vilja trots att de protesterade och påpekade de höga riskerna för att produktionen överges. Det nuvarande förslaget, som ingår i den senaste reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, går ännu längre genom att frikoppla produktionsstödet.

Kan kommissionen mot bakgrand av detta besvara följande frågor:

| 1. | Vilka effekter får detta förslag för Portugal, i synnerhet när det gäller olivträdens avkastning i de traditionella odlingsområdena? Anser inte kommissionen att avskaffandet av produktionsstödet kommer att innebära en kraftig minskning och koncentration av olivoljeproduktionen, med återverkningar på såväl samhälle som miljö? |
| --- | --- |

1.

Vilka effekter får detta förslag för Portugal, i synnerhet när det gäller olivträdens avkastning i de traditionella odlingsområdena? Anser inte kommissionen att avskaffandet av produktionsstödet kommer att innebära en kraftig minskning och koncentration av olivoljeproduktionen, med återverkningar på såväl samhälle som miljö?

| 2. | Hur avser kommissionen att garantera, med tanke på den partiella frikopplingen av stödet per hektar eller per träd, att jordbrukarna även fortsättningsvis får samma ersättning som tidigare? |
| --- | --- |

2.

Hur avser kommissionen att garantera, med tanke på den partiella frikopplingen av stödet per hektar eller per träd, att jordbrukarna även fortsättningsvis får samma ersättning som tidigare?

| 3. | Hur tror kommissionen att de små producenterna kommer att påverkas av avskaffandet av det differentierade stödet i den föregående reformen? Vad anser kommissionen om införandet av ett kompensationsstöd till små producenter? |
| --- | --- |

3.

Hur tror kommissionen att de små producenterna kommer att påverkas av avskaffandet av det differentierade stödet i den föregående reformen? Vad anser kommissionen om införandet av ett kompensationsstöd till små producenter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 december 2003)

Redan i dag är försäljningen av oljan producenternas huvudsakliga inkomstkälla, medan gemenskapsstödet i snitt endast utgör en tredjedel av inkomsterna. Därför är det marknaden snarare än produktionsstödet som i första hand ger oljeproducenterna incitament att underhålla sina träd och skörda sina oliver. Reformförslaget ändrar inte detta faktum, och kommissionen förväntar sig inga nämnvärda produktionsminskningar. Dessutom har medlemsstaterna genom det nya stödet till bibehållande av olivlundar möjlighet att rikta in sitt stöd på områden där det som bäst behövs på grund av olivlundarnas samhällsoch miljöfunktion.

Slutligen fastställs det i förordning (EG) nr 1782/2003 (2) att ett villkor för direktbetalningar skall vara att god jordbrukssed och miljöpraxis respekteras. Medlemsstaterna kan därför som villkor för utbetalningen av direkta stöd fastställa att olivlundarna skall underhållas och behållas i gott skick, utan att för den skull behöva kräva att oliverna skall skördas.

I enlighet med principerna för reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken är det sammanlagda beloppet för stöd till olivoljesektorn i varje medlemsstat oförändrat i förhållande till referensperioden. På enskild nivå garanteras producenterna i förslaget en samlad utbetalning motsvarande minst 60 % av det stöd som de erhållit under referensperioden. Genom att detta stöd betalas ut på ett frikopplat sätt stabiliseras oljeproducenternas inkomster, eftersom det inte påverkas av växlande skörderesultat, som är ett fenomen med påtagliga följder, särskilt i områden med låg produktion. Däremot kommer stödet till olivlundarna inte att betalas ut utgående från historiska kriterier utan på grundval av arealens samhälleliga eller miljömässiga betydelse.

Genom att systemet med fasta belopp till småproducenterna ställdes in 1998 har man dessutom, så som kommissionen önskade, lyckats få slut på bedrägerierna med dubbla betalningar.

I kommissionens förslag föreskrivs det att producenter med mindre än 0,3 hektar skall få 100 % av det stöd som betalats under referensperioden, i form av en samlad betalning. Detta underlättar deras förvaltningsbörda och garanterar att deras inkomster håller sig kvar på dagens nivå. Därutöver kan dessa producenter för stöd för underhåll av olivlundarna på samma villkor som övriga olivoljeproducenter.

---

(1)  KOM(2003) 554 slutlig.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2019/93, (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001, (EG) nr 1454/2001, (EG) nr 1868/94, (EG) nr 1251/1999, (EG) nr 1254/1999, (EG) nr 1673/2000, (EEG) nr 2358/71 och (EG) nr 2529/2001, EGT L 270, 21.10.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/65 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/65

---

(2004/C 84 E/0070)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3504/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Uppgifter om hur mycket pengar Rheinland-Pfalz fått i stöd från EU från och med januari 1997 till och med december 2002

| 1. | För vilka åtgärder har det under åren 1997 till och med mitten av 2002 betalats ut pengar från EU till Rheinland-Pfalz och hur stora var bidragen från






  a) | Europeiska socialfonden, |
| --- | --- | --- |

1.

För vilka åtgärder har det under åren 1997 till och med mitten av 2002 betalats ut pengar från EU till Rheinland-Pfalz och hur stora var bidragen från

a)

Europeiska socialfonden,

| b) | femte ramprogrammet för forskning, |
| --- | --- |

b)

femte ramprogrammet för forskning,

| c) | Europeiska fonden för regional utveckling, |
| --- | --- |

c)

Europeiska fonden för regional utveckling,

| d) | Europeiska unionens program för miljö och energi, |
| --- | --- |

d)

Europeiska unionens program för miljö och energi,

| e) | Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket — utvecklingssektionen och garantisektionen, |
| --- | --- |

e)

Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket — utvecklingssektionen och garantisektionen,

| f) | EU:s övriga program? |
| --- | --- |

f)

EU:s övriga program?

| 2. | Hur mycket pengar har det ur de olika programmen och fonderna betalats ut till gränsöverskridande projekt mellan å ena sidan Rheinland-Pfalz och å andra sidan Luxemburg, Belgien, Lorraine och Alsace? Om vilka olika projekt har det då handlat? |
| --- | --- |

2.

Hur mycket pengar har det ur de olika programmen och fonderna betalats ut till gränsöverskridande projekt mellan å ena sidan Rheinland-Pfalz och å andra sidan Luxemburg, Belgien, Lorraine och Alsace? Om vilka olika projekt har det då handlat?

Kompletterande svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi

(29 mars 2004)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/65 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/65

---

(2004/C 84 E/0071)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3524/03

från Giacomo Santini (PPE-DE) till kommissionen

(28 november 2003)

Ämne:   Ekopunktsystemet i Österrike

Med hänsyn till problemet med de tunga transporterna genom Österrike och ekopunktsystemet och till att det senaste försöket till medling mellan Österrikes och de övriga medlemsstaternas intressen misslyckats har det beslutats att man den 25 november skall göra ett nytt försök att uppnå samförstånd.

Problemet med att uppnå samförstånd kan av allt att döma skyllas på att Tyskland och Frankrike i motsats till sin tidigare inställning numera verkar förespråka en förlängning av ekopunktsystemet som löper ut den 31 december detta år. Den italienska regeringen har i förlikningskommittén genom sin vice minister Paolo Uggè erinrat om den ståndpunkt Europaparlamentetet och kommissionen två gånger gett uttryck för, nämligen att ekopunktsystemet skall upphävas.

Italien ville ingå ett avtal med Österrike om att ännu ett år behålla 20 procent av ekopunkterna för motorfordon i klasserna EURO I och EURO II och att frita fordon i EURO III-klassen. Frankrike och Tyskland tog emellertid avstånd från detta avtal därför att deras transportfordonspark är av äldre datum och mera sliten, med ett större antal fordon som är starkt förorenande.

| 1. | Är kommissionen uppdaterad i fråga om problemen med att uppnå samförstånd, och vad är kommissionens uppfattning om de österrikiska myndigheternas inställning? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen uppdaterad i fråga om problemen med att uppnå samförstånd, och vad är kommissionens uppfattning om de österrikiska myndigheternas inställning?

| 2. | Vad ämnar kommissionen göra för att göra det lättare att uppnå ett avtal om ekopunktsystemet? |
| --- | --- |

2.

Vad ämnar kommissionen göra för att göra det lättare att uppnå ett avtal om ekopunktsystemet?

| 3. | Har kommissionen gjort en beräkning av de ekonomiska kostnader för de europeiska transportföretagen som det innebär att lösningen på detta europeiska problem försenas ännu ytterligare? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen gjort en beräkning av de ekonomiska kostnader för de europeiska transportföretagen som det innebär att lösningen på detta europeiska problem försenas ännu ytterligare?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 januari 2004)

I december 2001 lade kommissionen fram ett förslag om att förlänga systemet med miljöpoäng (ekopunktsystemet) för tunga lastbilar som reser genom Österrike. Sedan dess har kommissionen gjort allt för att hjälpa parterna att uppnå ett samförstånd. Vid mötet i förlikningskommittén den 25 november 2002 träffades en överenskommelse. Parlamentsledamoten känner säkert till att 14 medlemsstater och parlamentets delegation ställde sig positiva till det alternativ som hade presenterats av kommissionen. Förordningen antogs slutligen den 22 december 2003 (1).

---

(1)  Förordning (EG) nr 2327/2003, EGT L 345, 31.12.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/66 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/66

---

(2004/C 84 E/0072)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3539/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Vindkraftverk i särskilda skyddade områden i EU

Byggandet av elproducerande vindkraftverk kan leda till betydande och permanenta skador på känsliga livsmiljöer såsom bergiga hedlandskap. Man måste nämligen bygga bruksvägar och så mycket som 300 ton betong kan behöva läggas i djupa hål för att bära upp den nya generationens vindturbiner.

Man är också orolig för att vindturbiner på vissa platser kan komma att döda ett betydande antal sällsynta fåglar.

De flesta medlemsstater har en hel rad åtgärder till sitt förfogande för att minska energikonsumtionen och öka tillhandahållandet av energi från förnybara källor. Dessutom är de enskilda vindkraftverkens bidrag till den nationella energikonsumtionen vanligtvis mycket små. Med tanke på detta är det svårt för någon medlemsstat att motivera vindkraftverkens placering i särskilda skyddade områden med att de har stor nationell betydelse.

Vilka omständigheter krävs enligt kommissionen för att man skall kunna motsätta sig byggandet av ett eller flera vindkraftverk i särskilda skyddade områden i EU med motiveringen att de strider mot habitatdirektivet?

Vilka riktlinjer, om några alls, har kommissionen utarbetat i detta ärende?

Vilka åtgärder kan man, med tanke på att de flesta särskilda skyddade områden ännu inte deklarerats av kommissionen och med tanke på att många medlemsstater i snabb takt bygger vindkraftverk, vidta för att förhindra att oåterkalleliga skador uppstår innan de särskilda skyddade områdena deklareras?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 december 2003)

Det är inte möjligt för kommissionen att ange alla tänkbara omständigheter under vilka uppförandet av ett eller flera vindkraftverk inom ett särskilt bevarandeområde kan strida mot kraven i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (1).

Enligt artikel 6 i detta direktiv skall alla planer eller projekt som kan påverka de bevarandevärden som ligger till grund för områdets upptagande i Natura 2000 genomgå en lämplig bedömning. Om bedömningen visar att planen eller projektet kommer att leda till betydande skador på området får medlemsstaterna endast godkänna planen eller projektet om det saknas alternativa lösningar och om det kan visas att det finns ett väsentligt allmänintresse. I sådana fall är medlemsstaterna emellertid skyldiga att vidta kompensationsåtgärder för att säkerställa att Natura 2000 totalt sett förblir sammanhängande.

Kommissionen har inte utarbetat några sektorspecifika riktlinjer för tillämpningen av artikel 6. Den har emellertid utarbetat både rättsliga och tekniska vägledande dokument samt en separat metodisk vägledning om tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel. Dessa dokument är tillgängliga på kommissionens webbplats (2). Innehållet i dokumenten gäller även planer och projekt på vindenergiområdet.

Även om man fortfarande inte antagit en förteckning över områden av gemenskapsintresse i alla delar av EU, verkar medlemsstaterna i allmänhet villiga att tillämpa skyddsbestämmelserna i artikel 6 i direktivet på områden som de föreslår som särskilda bevarandeområden. I de fall där kommissionen har bevis för att dessa bestämmelser inte tillämpas är den beredd att utnyttja sina befogenheter enligt EG-fördraget för att pröva ärendet och se till att uppnåendet av direktivets naturskyddsmål inte äventyras.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992.

(2)  http://europa.eu.int/comm/environment/nature/natura_articles.htm.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/67 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/67

---

(2004/C 84 E/0073)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3563/03

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(25 november 2003)

Ämne:   Transportprotokollet till Alpkonventionen

Fredagen den 14 november 2003 antog den italienska senaten Alpkonventionen och strök på regeringens förslag konventionens transportprotokoll från förteckningen över antagna protokoll.

I rapporten från högnivågruppen om de transeuropeiska transportnäten konstateras det följande om bastunnlarna Brenner och Turin-Lyon: Tunnelns och dess anslutningslinjers ekonomi är beroende av en integrerad transportpolitik som gynnar intermodala lösningar i enlighet med transportprotokollet till Alpkonventionen. Det blir nödvändigt att begränsa utvecklingen av ny vägkapacitet på konkurrerande rutter och anpassa politiken för infrastrukturavgifter, så att vägavgifter från konkurrerande rutter kan bidra till att finansiera tunneln inom ramen för offentlig-privata partnerskap.

Den italienska senatens beslut, som gör det möjligt att bygga stora motorvägar genom Alperna, innebär att investeringarna och järnvägstunnlarna kommer att underutnyttjas och därigenom bli oekonomiska.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Äventyrar senatens beslut och därigenom regeringens strävan efter stora motorvägar genom Alperna, som går stick i stäv mot slutsatserna i Van Miert-dokumentet, inte de investeringar som den italienska regeringen begärt för järnvägarna? |
| --- | --- |

1.

Äventyrar senatens beslut och därigenom regeringens strävan efter stora motorvägar genom Alperna, som går stick i stäv mot slutsatserna i Van Miert-dokumentet, inte de investeringar som den italienska regeringen begärt för järnvägarna?

| 2. | Ämnar kommissionen på grundval av den italienska senatens beslut se över sina egna beslut om gemenskapsfinansiering av det italienska järnvägsnätet? |
| --- | --- |

2.

Ämnar kommissionen på grundval av den italienska senatens beslut se över sina egna beslut om gemenskapsfinansiering av det italienska järnvägsnätet?

Svar från Loyola de Palacio kommissionens vägnar

(7 januari 2004)

Kommissionens förslag till riktlinjer för de transeuropeiska näten, som i stort sätt följer rekommendationerna från högnivågruppen för det transeuropeiska transportnätet, syftar till att se till att den inre marknaden genomförs helt, att utvidgningen blir en framgång och att det sker en modal övergång till transportmedel som leder till mindre trafikstockningar och miljöproblem. Gränsöverskridande avsnitt och förbindelser över naturliga hinder identifierades som två centrala områden. Därför ges investeringar i järnvägsförbindelser över Alperna en framskjuten ställning i förslaget.

I ett nytt förslag om ändring av det så kallade Eurovignette-direktivet föreslås en harmoniserad metod för att låta tung godstrafik bära alla sina infrastrukturkostnader. Enligt detta förslag kan höjda vägavgifter tas ut i känsliga miljöområden som t.ex. Alperna för att korsfinansiera investeringar i alternativa transportsätt.

I Alperna, där transportkapaciteten är bristfällig, kommer förbättrade järnvägstjänster, som bygger på förbättringar av infrastrukturen, enligt färska studier att minska efterfrågan på vägtransporter. Samtidigt kommer vägavgifter att öka efterfrågan på järnvägen.

I kommissionens förslag från den 1 oktober 2003 identifieras prioriterade europeiska projekt, bland annat tunnlarna genom Brennerpasset och mellan Turin och Lyon. Detta förslag behandlas för närvarande av rådet och Europaparlamentet.

Kommissionen kan inte lägga sig i beslut som fattas på nationell nivå, som beslutet om att ratificera transportprotokollet till Alpkonventionen. Vid behandlingen av medlemsstaternas ansökningar om finansiering av projekt kommer man dock att bedöma både den ekonomiska genomförbarheten och de strategiska miljöeffekterna. Man kommer därför att ta hänsyn till parallella projekt som utvecklats på nationell nivå som kan påverka lönsamheten för järnvägstunnlar.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/68 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/68

---

(2004/C 84 E/0074)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3594/03

från Wolfgang Kreissl-Dörfler (PSE) till kommissionen

(1 december 2003)

Ämne:   Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel samt försäljning av noniprodukter i EU

Enligt artikel 1.2 e i förordning (EG) nr 258/97 (1) omfattas livsmedel och livsmedelsingredienser inte av förordningen om de består av eller har isolerats ur växter, framställts genom traditionell förökning eller förädling och tidigare utan risk använts som livsmedel. I artikel 3.4 i förordningen anges att ett förenklat anmälningsförfarande i enlighet med artikel 5 skall tillämpas om ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens i huvudsak kan anses motsvara ett livsmedel som är godkänt enligt förordningen. EU har godkänt företaget Morindas produkt nonijuice som ett nytt livsmedel. Andra produkter som framställs ur nonifrukten har emellertid hittills nekats den principiella möjligheten att erkännas som produkter som i huvudsak anses motsvara det godkända livsmedlet.

Genom förordningens kostsamma godkännandeförfarande hindras små och medelstora företag från att föra in naturprodukter i EU. Därigenom skapas i praktiken ett monopol för storkoncerner, eftersom det bara är stora företag som förfogar över de nödvändiga medlen för att kunna driva sådana förfaranden.

| 1. | Enligt vilka kriterier definieras i detta sammanhang begreppet ”tidigare utan risk”, och vilken institution avgör om ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens tidigare utan risk använts som livsmedel? |
| --- | --- |

1.

Enligt vilka kriterier definieras i detta sammanhang begreppet ”tidigare utan risk”, och vilken institution avgör om ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens tidigare utan risk använts som livsmedel?

| 2. | Vilka rättsmedel förfogar en distributör över som vill få klarlagt att ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens tidigare utan risk använts som livsmedel? |
| --- | --- |

2.

Vilka rättsmedel förfogar en distributör över som vill få klarlagt att ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens tidigare utan risk använts som livsmedel?

| 3. | Vilka krav ställer kommissionen på verifieringen att ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens tidigare utan risk använts som livsmedel? |
| --- | --- |

3.

Vilka krav ställer kommissionen på verifieringen att ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens tidigare utan risk använts som livsmedel?

| 4. | Vilka rättsmedel förfogar en distributör över om det nationella organ som i enlighet med förordningens artikel 4.3 är behörigt inte anser att ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens i huvudsak kan anses motsvara ett godkänt livsmedel? |
| --- | --- |

4.

Vilka rättsmedel förfogar en distributör över om det nationella organ som i enlighet med förordningens artikel 4.3 är behörigt inte anser att ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens i huvudsak kan anses motsvara ett godkänt livsmedel?

| 5. | På vad grundar sig utlåtandet från EU:s arbetsgrupp att det endast är annan juice som i huvudsak kan anses motsvara den godkända nonijuicen? |
| --- | --- |

5.

På vad grundar sig utlåtandet från EU:s arbetsgrupp att det endast är annan juice som i huvudsak kan anses motsvara den godkända nonijuicen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 januari 2004)

Alla medlemsstater och kommissionen är eniga om att noniprodukter (Morinda citrifolia) är nya livsmedel enligt definitionen i förordning (EG) nr 258/97 (2), eftersom de släppts ut på marknaden efter det att förordningen trädde i kraft. Därför är det olagligt att marknadsföra noniprodukter i medlemsstaterna utan föregående tillstånd. För att se till att noniprodukter behandlas på samma sätt i hela gemenskapen har medlemsstaterna kommit överens om att vidta lämpliga åtgärder för att hejda all pågående marknadsföring av noniprodukter på sina territorier (se även kommissionens svar på den skriftliga frågan E-0325/2002 från Rosemarie Müller (3)).

Det tillståndet som beviljats genom kommissionens beslut 2003/426/EG (4) omfattar endast användning av juice av frukten från Morinda citrifolia som ingrediens i pastöriserade fruktjuicer och inget annat. Därför är det inte tillåtet att använda andra delar av växten eller att använda juicen på något annat sätt.

Av omsorg om folkhälsan anges i förordning (EG) nr 258/97 ett gemenskapsförfarande för enhetlig säkerhetsbedömning före utsläppande på marknaden av nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser. Medlemsstaterna har ansvaret för tillämpning och tillsyn. Alltså är det de nationella myndigheterna, rimligtvis med hjälp av behöriga organ för bedömning av livsmedel, som skall avgöra om det föreligger tillräckliga bevis på att ett visst livsmedel tidigare har konsumerats utan risk av människor. Det anges inga kriterier i förordningen för vad som anses vara ”tidigare utan risk”. För att säkerhetsbedömningen av nya livsmedel och livsmedelsingredienser skall bli enhetlig använder dock medlemsstaterna kriterierna och kraven i kommissionens rekommendation 618/97/EG (5).

Bedömningen av huruvida en produkt tidigare har konsumerats utan risk är inte aktuell när det gäller Morinda citrifolia, eftersom det framgår av kommissionens beslut 2003/426/EG att det är ett nytt livsmedel. I andra fall kan man, om så är lämpligt och nödvändigt, fatta ett beslut huruvida ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens omfattas av förordning (EG) 258/97 i enlighet med artikel 1.3 i förordningen enligt förfarandet i artikel 13.

Medlemsstaterna och kommissionen är eniga om att en begäran om ett yttrande om huruvida livsmedlet är i huvudsak likvärdigt inte bör avvisas. Om en nationell myndighet mot förmodan ändå skulle avvisa en sådan begäran, avgörs det enligt den nationella förvaltningsrätten vilka rättsmedel som är tillämpliga.

Det bör dock framhållas att det förenklade förfarandet endast är tillämpligt på produkter som i huvudsak motsvarar befintliga livsmedel och livsmedelsingredienser, vilket innefattar livsmedel som tillåtits enligt förordningen om nya livsmedel. Naturligtvis måste omständigheterna i varje enskilt fall beaktas.

Slutligen vill kommissionen informera frågeställaren om att förordning (EG) 258/97 kommer att ses över under 2004 för att avhjälpa alla problem som uppstått under tillämpningen av den och för att trygga rättssäkerheten för de ekonomiska aktörerna och de offentliga myndigheterna.

---

(1)  EGT L 43, 14.2.1997, s. 1.

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 av den 27 januari 1997 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser, EGT L 43, 14.2.1997.

(3)  EGT C 160 E, 4.7.2002.

(4)  Kommissionens beslut av den 5 juni 2003 om tillstånd för utsläppande på marknaden av nonijuice (juice av frukten från Morinda citrifolia L.) som ny livsmedelsingrediens enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97, EGT L 144, 12.6.2003.

(5)  Kommissionens rekommendation av den 29 juli 1997 om de vetenskapliga aspekterna på och utformningen av information som skall lämnas som stöd för ansökningar om att släppa ut nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser på marknaden, samt utarbetandet av de första utvärderingsrapporterna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97, EGT L 253, 16.9.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/70 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/70

---

(2004/C 84 E/0075)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3597/03

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Anbudsförfaranden för utvecklingsbistånd och humanitärt bistånd

Kan kommissionen ange hur många medlemsstater som har mindre stränga kontroller av anbudsförfarandena, än de som EU genomför?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 februari 2004)

Alla offentliga kontrakt med ekonomiska villkor som ingås av en medlemsstat är föremål för EU:s direktiv om offentlig upphandling (1) förutsatt att deras värde överskrider tröskelvärdet i det relevanta direktivet. Detta gäller även för kontrakt som finansieras genom bilateralt utvecklingsbistånd som beviljas av de medlemsstater som de avtalsslutande myndigheterna tillhör och under vilkas ekonomiska ansvar upphandlingen organiseras.

Efter ett klagomål genomförde Europeiska kommissionen en omfattande undersökning av upphandlingsrutinerna i samtliga femton medlemsstater i fråga om inköp som finansieras genom utvecklingsbistånd, vilket ledde till att ett antal överträdelseförfaranden inleddes. Det visade sig mycket riktigt att en del medlemsstater endast beviljade bistånd till utvecklingsländer om vissa villkor om köp av varor, tjänster eller bygg- och anläggningsarbeten från givarlandet (s.k. bundet bistånd) uppfylldes. Enligt kommissionens undersökning arbetar endast fyra medlemsstater fortfarande med åtgärder för att komma till rätta med överträdelser av lagstiftningen om offentlig upphandling.

När det gäller utvecklingsbistånd som beviljas av kommissionen gäller särskilda bestämmelser i enlighet med budgetförordningen (2), genomförandebestämmelserna för budgetförordningen (3), de allmänna bestämmelserna för upphandling av tjänster, varor och bygg- och anläggningsarbeten som finansieras av Europeiska utvecklingsfonden (EUF) (4) och budgetförordningen för den Europeiska nionde utvecklingsfonden (5). Detaljregler för kontroller av offentlig upphandling tillämpas inom ramen för dessa bestämmelser.

Vad gäller humanitärt bistånd som beviljas av medlemsstaterna är kommissionen för närvarande inte medveten om några problem som har att göra med medlemsstaternas sätt att organisera upphandlingsförfaranden. I fråga om humanitärt bistånd från EU har kommissionen — i enlighet med artikel 238.3 i genomförandebestämmelserna för budgetförordningen — antagit särskilda upphandlingsförfaranden som anges i bilaga V till ramavtalet om partnerskap, vilket är tillämpligt på humanitära insatser. Målen för dessa förfaranden i fråga om ekonomi och effektivitet är samma som för andra externa insatser (bästa valuta för pengarna, förhållande mellan pris och kvalitet, avsaknad av intressekonflikter). Men i och med dessa förfaranden införs ett visst mått av flexibilitet som hänger ihop med det humanitära biståndets specifika art. Detta nya regelverk har fått ett positivt mottagande av de icke-statliga organisationerna eftersom de anser att de tidigare rutinerna i och med detta förbättras avsevärt.

---

(1)  Rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster, EGT L 209, 24.7.1992, rådets direktiv 93/36/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandet vid offentlig upphandling av varor, EGT L 199, 9.8.1993, och rådets direktiv 93/37/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av bygg- och anläggningsarbeten, EGT L 199, 9.8.1993.

(2)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002, EGT L 248, 16.9.2002.

(3)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 av den 23 december 2002, EGT L 357, 31.12.2002.

(4)  AVS-EG-Ministerrådets beslut nr 2/2002 av den 7 oktober 2002, EGT L 320, 23.11.2002.

(5)  Rådets förordning av den 27 mars 2003, EGT L 83, 1.4.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/71 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/71

---

(2004/C 84 E/0076)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3599/03

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Internet mot betalning

Den 11 november 2003 avgiftsbelade en av de viktigaste italienska operatörerna sina Internet-och e-posttjänster. Alla som utnyttjar företagets tjänster och vill göra det även i fortsättningen skall betala en avgift på omkring 30 euro per år.

Detta är ett oroväckande tecken på den policy som Internetföretagen nu går in för. Tendensen är att nätet privatiseras, vilket går stick i stäv mot det program som rådet aviserade i Lissabon. Dessutom har konsumenterna bara kunnat konstatera att det nya systemet införts i och med att de förvägras tillgång till information och måste betala för tjänsterna. Operatören har inte varslat klart om detta på förhand.

| 1. | Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att garantera de europeiska medborgarna fri tillgång till Internet? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att garantera de europeiska medborgarna fri tillgång till Internet?

| 2. | Anser kommissionen inte att den italienska operatörens ovan beskrivna agerande innebär att företaget utnyttjar personer som litat på det och anförtrott det förvaltningen av sin egen privata korrespondens? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen inte att den italienska operatörens ovan beskrivna agerande innebär att företaget utnyttjar personer som litat på det och anförtrott det förvaltningen av sin egen privata korrespondens?

| 3. | Anser kommissionen inte att detta går stick i stäv mot förslagen från Europeiska rådet i Lissabon om att skapa ett kunskapssamhälle? |
| --- | --- |

3.

Anser kommissionen inte att detta går stick i stäv mot förslagen från Europeiska rådet i Lissabon om att skapa ett kunskapssamhälle?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(21 januari 2004)

| 1. | Kommissionen anser att effektiv och obehindrad tillgång till nya elektroniska kommunikationstjänster, inbegripet Internettjänster, bäst kan åstadkommas i första hand genom en öppen och konkurrensutsatt marknad för sådana tjänster. Detta är en del av den grundläggande motiveringen bakom det gemensamma regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster som antogs förra året och nu genomförs i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen anser att effektiv och obehindrad tillgång till nya elektroniska kommunikationstjänster, inbegripet Internettjänster, bäst kan åstadkommas i första hand genom en öppen och konkurrensutsatt marknad för sådana tjänster. Detta är en del av den grundläggande motiveringen bakom det gemensamma regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster som antogs förra året och nu genomförs i medlemsstaterna.

| 2. | En stor del av Internet, och i synnerhet dess innehåll och tjänster, är ett resultat av privata investeringar. Det är inte orimligt att förvänta sig att privata företag försöker få avkastning på denna investering, på samma sätt som när det gäller andra investeringar. Tack vare Internet kan en mångfald kommersiella och icke-kommersiella modeller existera samtidigt. En del av dessa modeller bygger på direkt betalning från konsumenterna och vissa andra finansieras genom annonsering. Det är inte ovanligt att tjänsteleverantörer ändrar sina villkor, och dessa kan innefatta avgifter för en viss tjänst. Om detta görs på ett oegentligt sätt, till exempel utan tillräckligt varsel, kan emellertid ärendet anmälas till exempelvis de lokala konsumentskyddsmyndigheterna. |
| --- | --- |

2.

En stor del av Internet, och i synnerhet dess innehåll och tjänster, är ett resultat av privata investeringar. Det är inte orimligt att förvänta sig att privata företag försöker få avkastning på denna investering, på samma sätt som när det gäller andra investeringar. Tack vare Internet kan en mångfald kommersiella och icke-kommersiella modeller existera samtidigt. En del av dessa modeller bygger på direkt betalning från konsumenterna och vissa andra finansieras genom annonsering. Det är inte ovanligt att tjänsteleverantörer ändrar sina villkor, och dessa kan innefatta avgifter för en viss tjänst. Om detta görs på ett oegentligt sätt, till exempel utan tillräckligt varsel, kan emellertid ärendet anmälas till exempelvis de lokala konsumentskyddsmyndigheterna.

| 3. | I sitt bidrag till Europeiska rådets möte i Lissabon konstaterade kommissionen att den höga kostnaden för tillgång till Internet var en viktig faktor. Förhoppningen var emellertid att ökad konkurrens skulle bidra till att denna kostnad minskade. Även om målet var att Internet skulle vara tillgängligt för alla, var inte avsikten att all tillgång skulle vara kostnadsfri. |
| --- | --- |

3.

I sitt bidrag till Europeiska rådets möte i Lissabon konstaterade kommissionen att den höga kostnaden för tillgång till Internet var en viktig faktor. Förhoppningen var emellertid att ökad konkurrens skulle bidra till att denna kostnad minskade. Även om målet var att Internet skulle vara tillgängligt för alla, var inte avsikten att all tillgång skulle vara kostnadsfri.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/72 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/72

---

(2004/C 84 E/0077)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3619/03

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(1 december 2003)

Ämne:   Utbyggnad av flygplatsen Son Sant Joan i Palma de Mallorca (Balearerna)

Spaniens regering godkände 2001 genom sitt statsministerkansli en övergripande plan för flygplatsen Son Sant Joan i Palma de Mallorca (Balearerna). Därefter godkände kommunfullmäktige i Palma de Mallorca en ändring av stadsplanen, så att den planerade utbyggnaden av flygplatsen skulle ingå i detaljplanen. Utbyggnaden innebär flera byggnader och start- och landningsbanor, så att flygtrafiken till Balearerna kan öka. Enligt beräkningarna kommer antalet passagerare att uppgå till 38 miljoner personer år 2015.

Känner kommissionen till att flygplatsen skall byggas ut i denna omfattning?

Anser kommissionen att planerna strider mot de principer om hållbarhet och lämplig bedömning av ett projekts inverkan på människorna, kulturen, landskapet, naturen, kulturarvet och livskvaliteten som åberopas i Nicefördragets artiklar 2 och 6 om hållbar utveckling och mot Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan?

Tänker kommissionen vidta några åtgärder, och i så fall vilka?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 januari 2004)

Parlamentsledamoten hänvisar till en ändring av Palma de Mallorcas stadsplan, vilken innebär att den planen inbegriper den övergripande planen för flygplatsen Son Sant Joan i Palma de Mallorca. Kommissionen känner inte till detta program eller de godkända ändringarna.

I dagsläget kräver inte unionens lagstiftning att medlemsstaterna genomför strategiska miljöbedömningar när det gäller utkast till planer eller program, eller föreslagna ändringar. Detta förhållande kommer att förändras den 21 juli 2004, då medlemsstaterna måste ha genomfört direktiv 2001/42/EG, det s.k. SEA-direktivet (1). Därefter kommer medlemsstaterna att tvingas genomföra miljöbedömningar av planer och program som motsvarar definitionen i direktivet. Under vissa omständigheter kan det också komma att krävas en bedömning av planer och program som påbörjades före den 21 juli 2004, men som inte antas förrän efter den 21 juli 2006.

Rådets direktiv 85/337/EEG (EIA-direktivet), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997, avser bedömningen av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (2). Där fastställs att medlemsstaterna, innan tillstånd ges, måste se till att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering, blir föremål en bedömning av miljöpåverkan. Sådana projekt definieras i artikel 4, där det hänvisas till bilagorna I och II till direktivet. Alla förändringar eller utvidgningar av projekt som förtecknas i bilaga I eller bilaga II omfattas av punkt 13 i bilaga II till EIA-direktivet. Detta verkar gälla utbyggnaden av byggnader och start- och landningsbanor. De spanska myndigheterna måste, antingen genom en undersökning i det enskilda fallet eller med hänsyn till tröskelvärden eller kriterier, besluta om huruvida det skall göras en bedömning av projektet på grund av att det kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, med hänsyn till urvalskriterierna i bilaga III till det direktivet.

Av den information som lämnats framgår det inte om det har lämnats in tillståndsansökningar för de beskrivna projekten. De spanska myndigheterna måste i alla händelser följa ovannämnda bestämmelser i EIA-direktivet.

På grundval av den information som parlamentsledamoten lämnat har kommissionen inte några skäl att anta att unionens lagstiftning inte tillämpas på ett korrekt sätt. Om parlamentsledamoten inkommer med ytterligare information om denna plans framtida utveckling kommer kommissionen att undersöka frågan ytterligare.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan, EGT L 197, 21.7.2001.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/73 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/73

---

(2004/C 84 E/0078)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3628/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Höghastighetståg mellan Galicien och Portugal inom det europeiska tillväxtinitiativet

I initiativet för europeisk tillväxt, ingår bland de prioriterade projekt som skall startas snabbt, linjer för höghastighetståg mellan Galicien och Portugal. Delprojektet med en linje mellan Vigo och Porto finns med, men utan startdatum och med avslutningsdatum 2010. Linjen mellan La Coruña, Lissabon och Sines finns också med, men inget start- eller slutdatum står utsatt.

Hur realistiska är planerna för dessa projekt? Vilket startdatum och avslutningsdatum gäller för delprojekten mellan Sines, Lissabon och Porto respektive mellan Porto och Vigo och för det samlade projektet mellan Sines och La Coruña? Vilken inverkan på förverkligandet av planerna får den överenskommelse om projekten som gjordes vid toppmötet mellan den portugisiska och den spanska regeringen den åttonde och nionde november?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 februari 2004)

Kommissionens rapport till rådet av den 11 november 2003 om kommissionens ordförandes initiativ för tillväxt innehåller en åtgärdsplan för en snabbstart. Denna åtgärdsplan omfattar, vad det gäller transporter, gränsöverskridande sträckor från de prioriterade projekt som kommissionen lade fram den 1 oktober 2003 inom ramen för revideringen av beslutet om gemensamma riktlinjer för det transeuropeiska nätet.

Projekten inom åtgärdsplanen för snabbstart uppfyller fyra följande kriterier:

| 1. | de kan påbörjas omedelbart — eftersom målet är att betydande investeringar skall ha gjorts före slutet av 2006, |
| --- | --- |

1.

de kan påbörjas omedelbart — eftersom målet är att betydande investeringar skall ha gjorts före slutet av 2006,

| 2. | de har stor gränsöverskridande inverkan, |
| --- | --- |

2.

de har stor gränsöverskridande inverkan,

| 3. | de kommer att ge positiva resultat för tillväxt, arbetstillfällen och |
| --- | --- |

3.

de kommer att ge positiva resultat för tillväxt, arbetstillfällen och

| 4. | de ger fördelar för miljöskyddet. Åtgärdsplanen för snabbstart utgör ett arbetsverktyg och påverkar inte i något fall kommissionens förslag av den 1 oktober 2003 angående gemensamma riktlinjer om det transeuropeiska nätet(TEN), vilket kommer att antas genom medbeslutandeförfarande. |
| --- | --- |

4.

de ger fördelar för miljöskyddet. Åtgärdsplanen för snabbstart utgör ett arbetsverktyg och påverkar inte i något fall kommissionens förslag av den 1 oktober 2003 angående gemensamma riktlinjer om det transeuropeiska nätet(TEN), vilket kommer att antas genom medbeslutandeförfarande.

Projektet Vigo-Porto, vilket ingår i det prioriterade projektet nummer 19 ”Driftskompatibilitet för järnvägsnätet för höghastighetståg på Iberiska halvön” ingår faktiskt i detta program. Den överenskommelse som nåddes nyligen vid mötet mellan den portugisiska och den spanska regeringen den åttonde och nionde november 2003 anger att arbetena skall vara avslutade år 2009, vilket innebär ett tidigareläggande jämfört med de riktlinjer som tidigare meddelats kommissionen (2010).

Vad gäller hänvisningen till linjen Sines-Lissabon-Porto påpekar kommissionen att endast förbindelsen Lissabon/Porto-Madrid ingår i det program som nämnts ovan, inom ramen för det prioriterade projektet nr 3, Linjer för höghastighetståg i sydvästra Europa.

Den överenskommelse som nåddes nyligen vid mötet mellan den portugisiska och den spanska regeringen den åttonde och nionde november 2003 har gjort att man kan fastställa dragningen av linjen Lissabon/Porto-Madrid, vilket utgör ett viktigt steg mot upprättandet av ett transeuropeiskt transportnätverk. Överenskommelsen var dessutom ett nödvändigt villkor för att förbindelsen skulle ingå i åtgärdsplanen för snabbstart. Enligt den spansk-portugisiska överenskommelsen skall förbindelsen Lissabon-Madrid vara färdigställd före 2010 och förbindelsen Aveiro-Salamanca skall vara färdigställd år 2015.

Dessutom har kommissionen, förutom de projekt som ingår i initiativet för tillväxt, fått tillfälle att vid flera tillfällen försäkra parlamentsledamoten om att alla de projekt som rör Galicien omfattas av de riktlinjer för gemenskapen vilka antogs av kommissionen den 1 oktober 2003 och för närvarande behandlas i parlamentet och i rådet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/74 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/74

---

(2004/C 84 E/0079)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3629/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Möjlighet att resa med höghastighetståg från Galicien till övriga Spanien och till den franska gränsen

I initiativet för europeisk tillväxt, bland de prioriterade projekt som skall startas snabbt och som gäller höghastighetståg, ingår inte de järnvägslinjer som är planerade att binda samman Galicien med övriga Spanien och den franska gränsen, trots att både den spanska och den galiciska regeringen systematiskt bekräftar att linjerna skall vara färdigställda år 2010.

Av vilken anledning finns dessa linjer för höghastighetståg inte med bland de prioriterade snabbstarts-projekten för höghastighetståg? Vilka planer för linjerna har spanska staten meddelat Europeiska unionen? Vilken gemenskapsfinansiering planerar kommissionen, och med vilka tidsplaner?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 februari 2004)

Kommissionens rapport till rådet av den 11 november 2003 om initiativet för tillväxt innehåller en åtgärdsplan för en snabbstart. Denna åtgärdsplan omfattar, vad gäller transporter, gränsöverskridande sträckor från de prioriterade projekt som kommissionen lade fram den 1 oktober 2003 inom ramen för revideringen av beslutet om gemensamma riktlinjer för det transeuropeiska nätet (TEN).

Projekten inom åtgärdsplanen för snabbstart uppfyller fyra följande kriterier:

| 1. | de kan påbörjas omedelbart — eftersom målet är att betydande investeringar skall ha gjorts före slutet av 2006, |
| --- | --- |

1.

de kan påbörjas omedelbart — eftersom målet är att betydande investeringar skall ha gjorts före slutet av 2006,

| 2. | de har stor gränsöverskridande inverkan, |
| --- | --- |

2.

de har stor gränsöverskridande inverkan,

| 3. | de kommer att ge positiva resultat för tillväxt, arbetstillfällen och |
| --- | --- |

3.

de kommer att ge positiva resultat för tillväxt, arbetstillfällen och

| 4. | de ger fördelar för miljöskyddet. Åtgärdsplanen för snabbstart utgör ett arbetsverktyg och påverkar inte i något fall kommissionens förslag av den 1 oktober 2003 angående gemensamma riktlinjer för det transeuropeiska nätet, vilket kommer att antas genom medbeslutandeförfarande. |
| --- | --- |

4.

de ger fördelar för miljöskyddet. Åtgärdsplanen för snabbstart utgör ett arbetsverktyg och påverkar inte i något fall kommissionens förslag av den 1 oktober 2003 angående gemensamma riktlinjer för det transeuropeiska nätet, vilket kommer att antas genom medbeslutandeförfarande.

”Norra-nordvästra korridoren, inklusive Vigo-Porto” som är en del av det prioriterade projektet nr 19 ”Driftskompatibilitet för järnvägsnätet för höghastighetståg på Iberiska halvön” vilket lades fram den 1 oktober 2003, ingår faktiskt i detta program.

”Norra-nordvästra korridoren” omfattar järnvägsförbindelser mellan Galicien och resten av Spanien och ansluter sig till projektet Madrid-Vitoria-Dax. De uppgifter som samlats in inom det ovannämnda programmet har meddelats av medlemsstaterna. Vad gäller förbindelserna Spanien-Frankrike, kan ommissionen meddela parlamentsledamoten om att delsträckan Figueras-Perpignan, inom ramen för det prioriterade projektet nummer 3 ”Linjer för höghastighetståg i sydvästra Europa” även ingår i åtgärdsplanen för snabbstart.

Dessutom har kommissionen, förutom de projekt som ingår i initiativet för tillväxt, fått tillfälle att vid flera tillfällen försäkra parlamentsledamoten om att alla de TEN-projekt som rör Galicien omfattas av de riktlinjer för gemenskapen vilka antogs av kommissionen den 1 oktober 2003 och för närvarande behandlas i parlamentet och i rådet.

Gemenskapens finansiering kommer att följa gällande förordningar och budgetanslag. Kommissionens förslag rörande just detta av den 1 oktober 2003 innehöll ett förslag till förändring av det finansiella regelverket för det transnationella transportnätverket (TEN-T), där det till exempel föreslogs en ökning av det maximala bidraget från TEN-budgeten från 10 % till 30 % av arbetskostnaderna för gränsöverskridande projekt. Europeiska rådet (finans- och ekonomiministrar) som samlades den 25 november 2003 nådde en politisk överenskommelse och accepterade därmed en ökning upp till 20 %, varvid de på samma gång utvidgade tillämpningsområdet för detta maximala bidrag med 20 % till projekt inom naturliga arriärer. Dessa bestämmelser kommer att kunna tillämpas så snart de blivit definitivt antagna.

Dessutom stöds det europeiska initiativet för tillväxt av innovativa finansieringsformer. Kommissionen förbereder till exempel en ny garantimekanism som skall täcka de kommersiella risker som är specifika för TEN-projekt som befinner sig i skedet efter konstruktion.

Europeiska investeringsbanken (EIB) deltar också aktivt i initiativet för tillväxt genom sin investeringsmekanism i TEN-projekten. Dessutom har banken nu fattat nödvändiga beslut för att stärka sin strukturerade finansieringsmekanism, genom vilken den finansierar riskerna vid projekt som utan detta inte skulle ha täckts av bankens traditionella låneinstrument. EIB ökar även sin medverkan med riskkapital och tillhandahåller innovativa och tidigare okända instrument som till exempel ”strukturer för värdepapperisering”.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/75 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/75

---

(2004/C 84 E/0080)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3643/03

från Salvador Jové Peres (GUE/NGL) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Reform av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja

Rådet fastställde 1998 nationella garanterade kvantiteter för olivolja med hjälp av uppgifter som ifrågasattes av kommissionen och av revisionsrätten i dess särskilda rapport 2/98. Reformen 1998 av den gemensamma organisationen av marknaden hade bland annat som mål att erhålla tillförlitliga uppgifter om den faktiska produktionen. Om de nationella garanterade kvantiteterna överskreds skulle detta medföra straffåtgärder i förhållande till mottaget stöd under 2000-2002. I sitt nuvarande förslag föreslår kommissionen att denna period skall användas som referensperiod för beräkningen av framtida stöd.

Anser inte kommissionen att det skulle medföra snedvridningar av den framtida fördelningen av stöd om uppgifter som den själv ansett vara föga tillförlitliga används? Vilka arbeten har kommissionen utnyttjat för att kontrollera de uppgifter som användes för att fastställa nationella garanterade kvantiteterna 1998? Vilka resultat kom man fram till?

Vid Internationella olivoljerådets möte i november 1996 infördes små förändringar som i Greklands fall innebar genomsnittliga produktionsminskningar på 8 procent och lagerminskningar på 63 procent, för Italien lagerminskningar på 54 procent och en produktionsökning på 3 procent och en liten produktionsminskning för Spanien. Detta skulle innebära att konsumtionen av olivolja skulle vara mycket större, utan att detta påvisats. Hur förklarar kommissionen de förändringar som gjordes vid Internationella olivoljerådets möte i november 1996? Är det inte möjligt att det finns andra mer sannolika förklaringar grundade på den låga tillförlitligheten i de produktionsuppgifter som användes för att fastställa de nationella garanterade kvantiteterna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 januari 2004)

Den fördelning av nationella garanterade kvantiteter som rådet fastställde 1998 grundade sig på flera faktorer, däribland produktionen under den senaste femårsperioden med undantag för kraftigt avvikande år, men även till exempel situationen i sektorn i de olika medlemsstaterna.

Uppgifterna från Olistats och Oliareas oberoende undersökningar har bekräftat att fördelningen av de nationella garanterade kvantiteterna var förenlig med 1998 års produktionsstruktur.

Kommissionen föreslår att de nationella taken, precis som för övriga sektorer som omfattas av reformens första del, fastställs på grundval av producenternas genomsnittliga intäkter under referensperioden, som för olivolja motsvarar regleringsåren 2000/2001 till 2002/2003. Denna referensperiod är av central betydelse för reformen, eftersom den gör det möjligt att säkra att de olika sektorerna inom den gemensamma jordbrukspolitiken behandlas med logisk och budgetmässig konsekvens.

På kommissionens begäran har Internationella olivoljerådet på nytt sett över sina statistiska serier för medlemsstaterna i syfte att förbättra överensstämmelsen mellan olika uppgifter och i synnerhet marknadspriserna.

Analysen av de metoder som använts för att ta fram uppgifterna har visat att i vissa medlemsstater gällde siffrorna bara den olivolja som använts som livsmedel, medan de även borde ha omfattat industriell användning och spill. Dessutom konstaterades att saluföringsstrukturen i vissa medlemsstater gjorde att många siffror endast kunde fastställas med 12 procents noggrannhet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/76 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/76

---

(2004/C 84 E/0081)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3653/03

från Jean-Louis Bernié (EDD) till kommissionen

(2 december 2003)

Ämne:   Tolkningshandbok till fågeldirektivet

Via Margot Wallströms svar av den 22 maj 2003 på min skriftliga fråga P-1495/03 (1) har kommissionen utlovat att sända mig den franska versionen av tolkningshandboken till fågeldirektivet.

När kommer denna handbok att sändas till mig?

När kommer den att läggas fram för Europaparlamentets miljöutskott och tvärgruppen ”Jakt, fiske och miljö” inom Europaparlamentet?

När eller hur kommer denna handbok att tillämpas, med tanke på EG-domstolens senaste dom när det gäller undantag för jakt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 januari 2004)

Kommissionen är väl medveten om det åtagande som gjorts att till Europaparlamentet överlämna vägledningen så snart den är färdig. Detta arbete har dock försenats eftersom man måste ta med domstolens dom i mål C-l82/02 (förhandsavgörande i frågan om tolkning av artikel 9.1 c i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (2), som Conseil d'Etat (Frankrike) hänvisat till domstolen).

Det avsnitt i vägledningen som avser artikel 7 i direktiv 79/409/EEG finns redan på tre språk på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/environment/nature/sustainable_hunting.htm.

Nu när en dom har meddelats håller kommissionen på att färdigställa vägledningen. Detta arbete omfattar slutförandet av den tekniska och rättsliga granskningen av texten liksom översättningar av texten, till att börja med till franska och tyska. Kommissionen har för avsikt att i början av 2004 överlämna vägledningen till parlamentets miljöutskott, gruppen för jakt, fiske och bevarande, och de enskilda parlamentsledamöter som har begärt detta dokument.

Syftet med denna vägledning är att hjälpa medlemsstaterna och andra berörda parter när det gäller att genomföra bestämmelserna om jakt i direktivet. Denna vägledning kommer att återspegla all relevanta domar som avgivits av domstolen i denna fråga, bland annat den senaste domen avseende bestämmelserna i artikel 9.1. c i direktivet.

---

(1)  EGT C 58 E, 6.3.2004, s. 73.

(2)  EGT L 103, 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/77 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/77

---

(2004/C 84 E/0082)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3655/03

från Ioannis Marinos (PPE-DE) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Förfalskning av eurosedlar och -mynt

I offentligheten har det förekommit uppgifter om att förfalskade eurosedlar allt oftare påträffas i de länder som tillhör euroområdet. I Grekland har man till och med uppdagat förfalskade 2-eurosmynt. Enligt uppgifter från samma källa skall det finnas en fabrik för förfalskning av eurosedlar i Bulgarien, och en annan fabrik för förfalskning av euromynt i Turkiet. En gallup i euroområdet, publicerad i Eurobarometern nr 58, visar förövrigt att en stor del av befolkningen fortfarande har känslomässiga band till de gamla nationella pengarna och anser att euron lett till en avrundning av priserna uppåt. Europeiska centralbanken har meddelat att den tillsammans med de viktigaste myndigheterna för utställande av sedlar i valutor har bildat en gemensam grupp för centralbankernas bekämpning av falskprägling (CBCDG).

Anser kommissionen att förberedelserna för övergången till euro och de förebyggande åtgärderna för att bekämpa förfalskning varit och är tillräckliga?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(2 februari 2004)

Det faktum att euron infördes med så få svårigheter visar att förberedelserna i själva verket var tillräckliga, inte bara kommissionens utan alla aktörers. I meddelandet (1) från kommissionen till Europeiska rådet om hur införandet av sedlar och mynt i euro utföll anges följande: ”Denna stora framgång berodde på de mycket goda och minutiösa förberedelser som vidtagits av medlemsstaterna, de europeiska institutionerna (ECB och Europeiska kommissionen), de nationella centralbankerna, de finansiella instituten, detaljhandeln, ordningsmakten, penningtransportörerna samt på medborgarnas aktiva och entusiastiska medverkan, vilket var en förutsättning för att operationen skulle lyckas och för att euron skulle få snabb spridning” (2).

Kommissionen tar allmänhetens uppfattning av införandet av euron på allvar och den kommer att under 2004 öka antalet meddelanden om euron och den ekonomiska och monetära unionen. Denna insats kommer delvis att utformas för att skingra den felaktiga uppfattningen att euron har lett till prishöjningar och delvis inriktas på goda nyheter såsom minskade kostnader för gränsöverskridande betalningar.

Ett stort antal åtgärder, som syftar till att höja skyddsnivån för sedlar och mynt i euro mot förfalskning, har vidtagits av kommissionen, Europeiska centralbanken (ECB), Europol och medlemsstaterna.

Dessa inkluderar:

| — | Införandet av en rättslig ram och mekanismer för att öka samarbetet mellan alla myndigheter med behörighet i kampen mot förfalskning (brottsbekämpning, centralbanker inklusive dem i anslutande och tredje länder, finansministerier, osv.) på medlemsstatsnivå och i de europeiska institutionerna och organen. |
| --- | --- |

—

Införandet av en rättslig ram och mekanismer för att öka samarbetet mellan alla myndigheter med behörighet i kampen mot förfalskning (brottsbekämpning, centralbanker inklusive dem i anslutande och tredje länder, finansministerier, osv.) på medlemsstatsnivå och i de europeiska institutionerna och organen.

| — | Förstärkning av straffrättsliga åtgärder mot förfalskning. |
| --- | --- |

—

Förstärkning av straffrättsliga åtgärder mot förfalskning.

| — | Intensivutbildning av alla dem som berörs, allmänna och specialiserade, på nationell nivå, unionsnivå och internationell nivå, där det viktigaste hjälpmedlet är det särskilda handlingsprogrammet för utbyte, stöd och utbildning med avseende på skydd av euron mot förfalskning (Perikles-programmet), som förvaltas av kommissionen. |
| --- | --- |

—

Intensivutbildning av alla dem som berörs, allmänna och specialiserade, på nationell nivå, unionsnivå och internationell nivå, där det viktigaste hjälpmedlet är det särskilda handlingsprogrammet för utbyte, stöd och utbildning med avseende på skydd av euron mot förfalskning (Perikles-programmet), som förvaltas av kommissionen.

| — | Fortlöpande övervakning av medlemsstaternas genomförande av relevant lagstiftning, och när det är lämpligt, rapportering och förslag. |
| --- | --- |

—

Fortlöpande övervakning av medlemsstaternas genomförande av relevant lagstiftning, och när det är lämpligt, rapportering och förslag.

Generellt har de åtgärder som vidtagits på europeisk och nationell nivå för att förhindra och hålla tillbaka förfalskningar av euron höjt skyddsnivån och ökat medborgarnas säkerhet.

Dessa åtgärder vidtogs före det att sedlar och mynt i euro infördes. Europols mandat utvidgades till att omfatta penningförfalskning under 1999. Beslut om skärpta straffrättsliga åtgärder fattades i maj 2000 (3) avseende fastställandet av minimistraff och en utvidgning av tillämpningsområdet för straffbara handlingar. Vidare antogs i juni 2001 rådets förordning (EG) nr 1338/2001 av den 28 juni 2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning (4).

---

(1)  KOM(2002) 124 slutlig.

(2)  Europaper nr 44 — april 2002.

(3)  Rådets rambeslut av den 29 maj 2000 om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder, EGT L 140, 14.6.2000.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 1338/2001 av den 28 juni 2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning, EGT L 181, 4.7.2001. Rådets förordning (EG) nr 1339/2001 av den 28 juni 2001 om att låta verkningarna av förordning (EG) nr 1338/2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning även omfatta de medlemsstater som inte har antagit euron som gemensam valuta, EGT L 181, 4.7.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/78 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/78

---

(2004/C 84 E/0083)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3668/03

från María Sornosa Martínez (PSE) och María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Konsekvenser för flora och fauna till följd av utbyggnaden av hamnen i Altea

Flera universitet, miljö- och medborgarorganisationer samt undertecknade ledamöter har uppmärksammat kommissionen på de allvarliga konsekvenser som arbetena med att bygga ut Campomanes-hamnen i Altea kommer att medföra, i synnerhet för posidoniabankarna och delfinbestånden. Kommissionen, som har intervenerat direkt hos de spanska myndigheterna för att granska detta fall, känner till att den regionala regeringen avser att flytta de 40 hektar posidonia som hotas av arbetena. De flesta experter hävdar emellertid att detta alternativ är ogenomförbart på grund av svårigheterna med att plantera om posidonia och det faktum att det delfinbestånd som för närvarande bebor det område där posidoniabankarna finns är mycket beroende av dessa.

I sitt svar på skriftlig fråga P-l450/03 (1) av den 23 maj 2003 meddelade kommissionen att den fortsatte att granska fallet och att den inom kort skulle fatta ett beslut i frågan.

Kan kommissionen ange vilka slutsatser den har dragit av sin undersökning om miljökonsekvenserna av utbyggnadsarbetena i Alteas hamn?

Kan kommissionen ange vilka beslut den hittills har fattat i detta fall?

Delar kommissionens experter den åsikt som har uttryckts av universiteten i området om att den regionala regeringens lösning, som innebär att posidoniabankarna flyttas, är ogenomförbar?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Efter att ha studerat de uppgifter som finns tillgängliga har kommissionen dragit slutsatsen att de spanska myndigheterna har tillämpat gemenskapsrättens miljöbestämmelser på ett korrekt sätt i samband med den planerade utbyggnaden av hamnen i Altea. Kommissionen har nämligen konstaterat att detta projekt har varit föremål för en miljökonsekvensutredning. Resultaten av denna utredning visar inte någon betydande påverkan på det närliggande gemenskapsområde som de spanska myndigheterna föreslagit enligt inrättandet av nätverket Natura 2000. Projektet kommer för övrigt endast att påverka 1 procent (mellan 10 och 15 hektar) av den prioriterade livsmiljö av gemenskapsintresse (posidoniabankar) som finns inom detta område.

Med tanke på att projektet i fråga inte orsakar någon väsentlig påverkan på området, krävs det enligt EU:s lagstiftning inga kompensationsåtgärder. Trots att kommissionen är medveten om de tekniska svårigheterna med att flytta posidoniabankar, kan kommissionen heller inte uttala sig om en sådan åtgärd är genomförbar eller ta ställning till det giltiga i andra åtgärder som de spanska myndigheterna överväger för att minska projektets miljöpåverkan.

Såsom tidigare har förklarats har de spanska myndigheterna konstaterat att projektet inte får några väsentliga miljöeffekter inom området. Detta konstaterades efter en miljökonsekvensutredning där man särskilt beaktade artikel 6.3 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (2). Under dessa förhållanden och enligt ovan nämnda artikel 6.3 står det de spanska myndigheterna fritt att godkänna projektet utan att behöva vidta kompensationsåtgärder. Alla eventuella åtgärder som de spanska myndigheterna vidtar framöver för att skydda området ligger utanför gemenskapsrättens tillämpningsområde.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 716.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/79 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/79

---

(2004/C 84 E/0084)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3669/03

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Apfarm i Camarles

Företaget Centre de Recherches Primatologiques Ltd. har nyligen importerat 298 makakapor till en farm för uppfödning av apor för djurförsök i Camarles (Tarragona). Kommissionen informerades om problemen med denna farm genom fråga E-2259/02 (1). Dessa apor har beslagtagits av miljödepartementet i Kataloniens regionala regering tills det kan garanteras att de inte riskerar att smitta eller överföra några sjukdomar på befolkningen och tills det avgörs om verksamheten vid gården i Camarles är förenlig med regionens lagstiftning.

De spanska myndigheterna har tillfälligt dragit in gårdens verksamhetstillstånd och den regionala regeringen måste nu fastställa en slutgiltig lösning.

| — | Anser inte kommissionen emellertid, mot bakgrund av bestämmelserna i artikel 22 i direktiv 86/609/EEG (2) om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål, att den borde diskutera driftsplanen för de planerade anläggningarna med de spanska myndigheterna i syfte att garantera att gårdens verksamhet, om den genomförs, respekterar detta direktiv? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen emellertid, mot bakgrund av bestämmelserna i artikel 22 i direktiv 86/609/EEG (2) om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål, att den borde diskutera driftsplanen för de planerade anläggningarna med de spanska myndigheterna i syfte att garantera att gårdens verksamhet, om den genomförs, respekterar detta direktiv?

| — | Är kommissionen beredd att undersöka de åtgärder som både forskningsföretaget och de spanska myndigheterna har vidtagit för att garantera att artiklarna 5,14 och 15 i detta direktiv följs? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen beredd att undersöka de åtgärder som både forskningsföretaget och de spanska myndigheterna har vidtagit för att garantera att artiklarna 5,14 och 15 i detta direktiv följs?

| — | Känner kommissionen till att många av de importerade makakaporna är av arten ”macaca fascicularis” som ingår i CITES röda lista under beteckningen ”nästan hotad”? Vet kommissionen om att |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till att många av de importerade makakaporna är av arten ”macaca fascicularis” som ingår i CITES röda lista under beteckningen ”nästan hotad”? Vet kommissionen om att

ursprungsländerna (i huvudsak Malaysia och Filippinerna) har förbjudit exporten av denna art?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(26 januari 2004)

Kommissionen har inte fått några indikationer på bristande efterlevnad av bestämmelserna i artikel 22 i rådets direktiv 86/609/EEG av den 24 november 1986 om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål.

Tillämpningen av artiklarna 5,14 och 15 om uppstallning och skötsel av djuren, utbildning av personalen samt villkor för godkännande av uppfödnings- och leveransanläggningar är de nationella myndigheternas ansvarsområde. Kommissionen har hittills inte fått några indikationer på att bestämmelserna inte efterlevs och således saknas grund för en utredning från kommissionens sida.

Kommissionen känner till att arten i fråga, Macaca fascicularis, förtecknas i bilaga II i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter (CITES) och bilaga B i rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (3). Importen av denna art till gemenskapen är endast tillåten om ursprungslandet har utfärdat ett giltigt exporttillstånd (således tas hänsyn till vissa länders beslut om exportförbud) och om den berörda medlemsstaten, efter att i förekommande fall ha hört andra medlemsstater, anser att importen inte utgör något hot mot bevarandet av arten. I det aktuella fallet framgår av de upplysningar som kommissionen har tillgång till att aporna inte har hämtats från någon vild population i ursprungsländerna. Med hänsyn till bestämmelsen om exporttillstånd strider därför inte importen mot CITES eller förordning (EG) nr 338/97.

---

(1)  EGT C 309 E, 12.12.2002, s. 214.

(2)  EGT L 358, 18.12.1986, s. 1.

(3)  EGT L 61, 3.3.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/80 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/80

---

(2004/C 84 E/0085)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3673/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Gemenskapsstöd till det multinationella företaget Gerry Weber

Det multinationella företaget Gerry Weber med huvudsäte i Tyskland ägde ett konfektionsföretag i Figueiró dos Vinhos i Portugal som hade 150 anställda men som lades ned i början av detta år, trots att detta företag tydligen erhållit gemenskapsstöd för sin verksamhet.

Därefter har anläggningen förvärvats av ett annat företag och i september återupptogs verksamheten.

Därför uppmanas kommissionen att redogöra för följande:

| 1. | Har Gerry Weber fått gemenskapsstöd för sin konfektionsfabrik i Figueiró dos Vinhos i Portugal? |
| --- | --- |

1.

Har Gerry Weber fått gemenskapsstöd för sin konfektionsfabrik i Figueiró dos Vinhos i Portugal?

| 2. | Om så är fallet, vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer att vidta på grund av det ledningsbeslut som Gerry Weber Portugal Confecções Ltd fattat om att lägga ned denna anläggning? |
| --- | --- |

2.

Om så är fallet, vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer att vidta på grund av det ledningsbeslut som Gerry Weber Portugal Confecções Ltd fattat om att lägga ned denna anläggning?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(12 februari 2004)

| 1. | Kommissionen kan upplysa parlamentsledamoten om att företaget Gerry Weber har fått gemenskapsstöd under löptiden för den andra gemenskapsstödramen (1994-1999) inom ramen för programmet för yrkesutbildning och sysselsättning (1), däribland 226 525,26 euro ur Europeiska socialfonden (ESF).
  Dessutom vill kommissionen påpeka att det inte finns några krav på att företagen ska vara beständiga för att kunna beviljas medel ur ESF; däremot ska de uppfylla de kriterier för tillträde och berättigande till fonden som finns fastlagda i de då gällande reglerna för tilldelningen av stöd ur ESF.
  Företaget har även beviljats medel för samfinansiering ur Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) på 809 823,86 euro inom ramen för två projekt som godkänts i programmet PNICIAP (2) 1988 (gemenskapsstödram I) och i programmet för modernisering av näringslivsstrukturen 1994 (gemenskapsstödram II).
  Det var inte förrän den 10 mars 1998 som kommissionen antog de riktlinjer som anger att de finansierade tillgångarna skall upprätthållas under minst fem år från det att den stödbeviljade investeringen sker. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen kan upplysa parlamentsledamoten om att företaget Gerry Weber har fått gemenskapsstöd under löptiden för den andra gemenskapsstödramen (1994-1999) inom ramen för programmet för yrkesutbildning och sysselsättning (1), däribland 226 525,26 euro ur Europeiska socialfonden (ESF).

Dessutom vill kommissionen påpeka att det inte finns några krav på att företagen ska vara beständiga för att kunna beviljas medel ur ESF; däremot ska de uppfylla de kriterier för tillträde och berättigande till fonden som finns fastlagda i de då gällande reglerna för tilldelningen av stöd ur ESF.

Företaget har även beviljats medel för samfinansiering ur Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) på 809 823,86 euro inom ramen för två projekt som godkänts i programmet PNICIAP (2) 1988 (gemenskapsstödram I) och i programmet för modernisering av näringslivsstrukturen 1994 (gemenskapsstödram II).

Det var inte förrän den 10 mars 1998 som kommissionen antog de riktlinjer som anger att de finansierade tillgångarna skall upprätthållas under minst fem år från det att den stödbeviljade investeringen sker.

| 2. | Kommissionen skulle vilja påminna om att det i flera gemenskapsdirektiv finns fastlagt sådana informations- och samrådsförfaranden med företrädare för arbetstagarna som kan behöva tillämpas vid nedläggningen av ett företag. Detta gäller i synnerhet rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (3), rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (4) samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättandet av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (5). De två förstnämnda har införlivats i medlemsstaternas nationella lagstiftning. Det är alltså de berörda nationella myndigheternas, däribland domstolarnas, ansvar att från fall till fall avgöra hur dessa direktiv skall tillämpas i praktiken. När det gäller det sistnämnda direktivet behöver medlemsstaterna inte införliva det förrän senast den 23 mars 2005. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen skulle vilja påminna om att det i flera gemenskapsdirektiv finns fastlagt sådana informations- och samrådsförfaranden med företrädare för arbetstagarna som kan behöva tillämpas vid nedläggningen av ett företag. Detta gäller i synnerhet rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (3), rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (4) samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättandet av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (5). De två förstnämnda har införlivats i medlemsstaternas nationella lagstiftning. Det är alltså de berörda nationella myndigheternas, däribland domstolarnas, ansvar att från fall till fall avgöra hur dessa direktiv skall tillämpas i praktiken. När det gäller det sistnämnda direktivet behöver medlemsstaterna inte införliva det förrän senast den 23 mars 2005.

---

(1)  Kommissionens beslut K(1994) 379 av den 25 februari 1994.

(2)  Programa Nacional de Interesse Comunitário de Incentivo a Actividade Produtiva (Nationellt program av gemenskapsintresse för stöd till produktionen).

(3)  EGT L 225, 12.8.1998.

(4)  EGT L 254, 30.9.1994.

(5)  EGT L 80, 23.3.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/81 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/81

---

(2004/C 84 E/0086)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3677/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Prato

Som svar på min tidigare fråga E-1114/03 (1) om kommunen Prato lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att staden ansökt om medel men inte utvalts.

Kan kommissionen ange av vilken anledning projekten inte ansetts lämpliga?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/82 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/82

---

(2004/C 84 E/0087)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3678/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Terni

Som svar på min tidigare fråga E-1116/03 (1) om kommunen Terni lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att staden ansökt om medel men inte utvalts.

Kan kommissionen ange av vilken anledning projekten inte ansetts lämpliga?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/82 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/82

---

(2004/C 84 E/0088)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3679/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Pesaro

Som svar på min tidigare fråga E-1111/03 (1) om kommunen Pesaro lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att inget projekt valts ut för finansiering fram till 1999.

Kan kommissionen ange om denna kommun sedan dess har lagt fram projekt som erhållit finansiering och om man utnyttjat dessa eventuella medel under de budgetperioder som följt?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/82 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/82

---

(2004/C 84 E/0089)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3680/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Firenze

Som svar på min tidigare fråga E-l106/03 (1) om kommunen Firenze lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att staden ansökt om medel men inte blivit utvald.

Kan kommissionen ange av vilken anledning projekten inte ansetts lämpliga?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/83 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/83

---

(2004/C 84 E/0090)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3681/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Pisa

Som svar på min tidigare fråga E-1112/03 (1) om kommunen Pisa lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att inget projekt valts ut för finansiering fram till 1999.

Kan kommissionen ange om denna kommun sedan dess har lagt fram projekt som erhållit finansiering och om man utnyttjat dessa eventuella medel under de budgetperioder som följt?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/83 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/83

---

(2004/C 84 E/0091)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3682/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Ancona

Som svar på min tidigare fråga E-1104/03 (1) om kommunen Ancona lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att inget projekt valts ut för finansiering fram till 1999.

Kan kommissionen ange om denna kommun sedan dess har lagt fram projekt som erhållit finansiering och om man utnyttjat dessa eventuella medel under de budgetperioder som följt?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/83 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/83

---

(2004/C 84 E/0092)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3683/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Carrara

Som svar på min tidigare fråga E-l105/03 (1) om kommunen Carrara lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att inget projekt valts ut för finansiering fram till 1999.

Kan kommissionen ange om denna kommun sedan dess har lagt fram projekt som erhållit finansiering och om man utnyttjat dessa eventuella medel under de budgetperioder som följt?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/84 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/84

---

(2004/C 84 E/0093)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3684/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Livorno

Som svar på min tidigare fråga E-1107/03 (1) om kommunen Livorno lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att inget projekt valts ut för finansiering fram till 1999.

Kan kommissionen ange om denna kommun sedan dess har lagt fram projekt som erhållit finansiering och om man utnyttjat dessa eventuella medel under de budgetperioder som följt?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/84 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/84

---

(2004/C 84 E/0094)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3685/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Macerata

Som svar på min tidigare fråga E-1108/03 (1) om kommunen Macerata lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att inget projekt valts ut för finansiering fram till 1999.

Kan kommissionen ange om denna kommun sedan dess har lagt fram projekt som erhållit finansiering och om man utnyttjat dessa eventuella medel under de budgetperioder som följt?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/84 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/84

---

(2004/C 84 E/0095)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3686/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Massa

Som svar på min tidigare fråga E-l109/03 (1) om kommunen Massa lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att inget projekt valts ut för finansiering fram till 1999.

Kan kommissionen ange om denna kommun sedan dess har lagt fram projekt som erhållit finansiering och om man utnyttjat dessa eventuella medel under de budgetperioder som följt?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/85 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/85

---

(2004/C 84 E/0096)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3687/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Pistoia

Som svar på min tidigare fråga E-1113/03 (1) om kommunen Pistoia lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet svarade kommissionen att inget projekt valts ut för finansiering fram till 1999.

Kan kommissionen ange om denna kommun sedan dess har lagt fram projekt som erhållit finansiering och om man utnyttjat dessa eventuella medel under de budgetperioder som följt?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/85 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/85

---

(2004/C 84 E/0097)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3688/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Perugia

Som svar på min tidigare fråga E-l110/03 (1) om kommunen Perugia lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet bekräftade kommissionen att Perugia ansökt om medel två gånger, 1997 och 1998, men att inget av projekten valts ut för finansiering.

Kan kommissionen ange av vilken anledning dessa projekt inte ansetts vara lämpliga?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/85 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/85

---

(2004/C 84 E/0098)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3689/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från Ecos-Ouverture-programmet till kommunen Siena

Som svar på min tidigare fråga E-l115/03 (1) om kommunen Siena lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för Ecos-Ouverture-programmet bekräftade kommissionen att Siena 1999 lämnat in ansökan för två projekt men att inget av dessa valts ut för finansiering.

Kan kommissionen ange av vilken anledning dessa projekt inte ansetts vara lämpliga?

Har kommissionen slutfört granskningen av de slutrapporter som nämns i svaret, och kan kommissionen, om så är fallet, informera om resultatet?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3677/03, E-3678/03, E-3679/03,

E-3680/03, E-3681/03, E-3682/03, E-3683/03, E-3684/03,

E-3685/03, E-3686/03, E-3687/03, E-3688/03 och E-3689/03

ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(15 januari 2004)

När det gäller programmet Ecos-Ouverture har det vid två tillfällen offentliggjorts inbjudningar att lämna projektförslag, nämligen 1997 och 1998. Någon annan inbjudan har därefter inte offentliggjorts. Följaktligen har ingen av de åtta lokala myndigheter som nämns -Ancona, Carrara, Livorno, Macerata, Massa, Pesaro, Pisa och Pistoia — kunnat beviljas finansiering inom ramen för detta program efter 1999.

Kommissionen fick mer än 300 ansökningar vid dessa två förslag sinfordringar. Vid urvalsförfarandet tog man hänsyn till de kriterier som angavs i förslagsinfordringarna. På dessa grunder utvaldes de 63 bästa projekten (31 projekt år 1997 och 32 år 1998).

När det gäller de projekt som lämnades in av de lokala myndigheter som nämns i ovan angivna skriftliga frågor avslogs deras ansökningar av följande skäl:

| — | Florens kommun: Projektet Innocenters valdes inte ut på grund av bristfälligheter i beskrivningen av samarbetspartner, arbetsprogram och budget. |
| --- | --- |

—

Florens kommun: Projektet Innocenters valdes inte ut på grund av bristfälligheter i beskrivningen av samarbetspartner, arbetsprogram och budget.

| — | Pratos kommun: Projektet Ecotex valdes inte ut på grund av bristfälligheter i beskrivningen av arbetsprogram och budget. |
| --- | --- |

—

Pratos kommun: Projektet Ecotex valdes inte ut på grund av bristfälligheter i beskrivningen av arbetsprogram och budget.

| — | Sienas kommun: Projektet Femeco valdes inte ut på grund av bristfälligheter i beskrivningen av samarbetspartner, arbetsprogram och budget. |
| --- | --- |

—

Sienas kommun: Projektet Femeco valdes inte ut på grund av bristfälligheter i beskrivningen av samarbetspartner, arbetsprogram och budget.

| — | Provinsen Siena: Projektet Thermal Management uppfyllde inte minimikraven för stödberättigande i fråga om dess partners status och ekonomiska åtaganden. |
| --- | --- |

—

Provinsen Siena: Projektet Thermal Management uppfyllde inte minimikraven för stödberättigande i fråga om dess partners status och ekonomiska åtaganden.

| — | Provinserna Perugia och Terni (med regionen Umbrien): Projektet Womanenterprise kunde inte omfattas av finansiering på grund av att Medaprogrammet drog sig ur samfinansieringen av programmet vilket följaktligen omöjliggjorde samfinansiering av de projekt som lämnats in av ett partnerskap som bestod av både myndigheter i unionen och myndigheter i Medaländer. |
| --- | --- |

—

Provinserna Perugia och Terni (med regionen Umbrien): Projektet Womanenterprise kunde inte omfattas av finansiering på grund av att Medaprogrammet drog sig ur samfinansieringen av programmet vilket följaktligen omöjliggjorde samfinansiering av de projekt som lämnats in av ett partnerskap som bestod av både myndigheter i unionen och myndigheter i Medaländer.

| — | Regionen Umbrien: Projektet Record uppfyllde inte minimikraven för stödberättigande när det gäller den grad av samfinansiering som är tillåten enligt fonden Eruf och programmet Phare. |
| --- | --- |

—

Regionen Umbrien: Projektet Record uppfyllde inte minimikraven för stödberättigande när det gäller den grad av samfinansiering som är tillåten enligt fonden Eruf och programmet Phare.

| — | Det regionala organet Biorégionalisme i Perugia: Projektet Bioregional Sudira valdes inte ut på grund av bristfälligheter i beskrivningen av samarbetspartner, arbetsprogram och budget. |
| --- | --- |

—

Det regionala organet Biorégionalisme i Perugia: Projektet Bioregional Sudira valdes inte ut på grund av bristfälligheter i beskrivningen av samarbetspartner, arbetsprogram och budget.

Avslutandet av programmet Ecos-Ouverture bör egentligen ske under det första kvartalet 2004. För närvarande, och för hela perioden 2000-2006, sker finansieringen av det interregionala samarbetet genom gemenskapsinitiativet Interreg.

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 139.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/86 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/86

---

(2004/C 84 E/0099)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3704/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Terni

Som svar på min tidigare fråga E-0973/03 (1) om kommunen Terni lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/87 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/87

---

(2004/C 84 E/0100)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3705/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Ancona

Som svar på min tidigare fråga E-0961/03 (1) om kommunen Ancona lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/87 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/87

---

(2004/C 84 E/0101)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3706/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Carrara

Som svar på min tidigare fråga E-0962/03 (1) om kommunen Carrara lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/87 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/87

---

(2004/C 84 E/0102)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3707/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Florens

Som svar på min tidigare fråga E-0963/03 (1) om kommunen Firenze lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/88 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/88

---

(2004/C 84 E/0103)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3708/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Livorno

Som svar på min tidigare fråga E-0964/03 (1) om kommunen Livorno lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/88 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/88

---

(2004/C 84 E/0104)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3709/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Macerata

Som svar på min tidigare fråga E-0965/03 (1) om kommunen Macerata lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/88 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/88

---

(2004/C 84 E/0105)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3710/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Massa

Som svar på min tidigare fråga E-0966/03 (1) om kommunen Massa lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/89 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/89

---

(2004/C 84 E/0106)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3711/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Perugia

Som svar på min tidigare fråga E-0967/03 (1) om kommunen Perugia lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/89 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/89

---

(2004/C 84 E/0107)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3712/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Pesaro

Som svar på min tidigare fråga E-0968/03 (1) om kommunen Pesaro lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/89 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/89

---

(2004/C 84 E/0108)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3713/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Pisa

Som svar på min tidigare fråga E-0969/03 (1) om kommunen Pisa lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/90 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/90

---

(2004/C 84 E/0109)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3714/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Prato

Som svar på min tidigare fråga E-0971/03 (1) om kommunen Prato lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/90 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/90

---

(2004/C 84 E/0110)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3715/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Siena

Som svar på min tidigare fråga E-0972/03 (1) om kommunen Siena lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta svar (den 25 april 2003) lämnat in projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/90 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/90

---

(2004/C 84 E/0111)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3716/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Altener II till kommunen Pistoia

Som svar på min tidigare fråga E-0970/03 (1) om kommunen Pistoia lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Altener II svarade kommissionen att ett projektförslag inlämnats men att detta inte beviljats stöd.

Kan kommissionen ange skälen till att projektet inte godkändes och om kommunen sedan dess lämnat in andra projektförslag?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/91 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/91

---

(2004/C 84 E/0112)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3717/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Massa

Som svar på min tidigare fråga E-0966/03 (1) om kommunen Siena lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen sedan dess lämnat in projektförslag inom ramen för Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/91 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/91

---

(2004/C 84 E/0113)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3721/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Carrara

Som svar på min tidigare fråga E-0962/03 (1) om kommunen Carrara lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/91 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/91

---

(2004/C 84 E/0114)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3722/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Florens

Som svar på min tidigare fråga E-0963/03 (1) om kommunen Firenze lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/92 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/92

---

(2004/C 84 E/0115)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3723/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Livorno

Som svar på min tidigare fråga E-0964/03 (1) om kommunen Livorno lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/92 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/92

---

(2004/C 84 E/0116)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3724/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Macerata

Som svar på min tidigare fråga E-0965/03 (1) om kommunen Macerata lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/92 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/92

---

(2004/C 84 E/0117)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3725/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Ancona

Som svar på min tidigare fråga E-0961/03 (1) om kommunen Ancona lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/93 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/93

---

(2004/C 84 E/0118)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3726/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Pesaro

Som svar på min tidigare fråga E-0968/03 (1) om kommunen Pesaro lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/93 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/93

---

(2004/C 84 E/0119)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3727/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Pisa

Som svar på min tidigare fråga E-0969/03 (1) om kommunen Pisa lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/93 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/93

---

(2004/C 84 E/0120)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3728/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Pistoia

Som svar på min tidigare fråga E-0970/03 (1) om kommunen Pistoia lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/94 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/94

---

(2004/C 84 E/0121)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3729/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Prato

Som svar på min tidigare fråga E-0971/03 (1) om kommunen Prato lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/94 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/94

---

(2004/C 84 E/0122)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3730/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Siena

Som svar på min tidigare fråga E-0972/03 (1) om kommunen Siena lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/94 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/94

---

(2004/C 84 E/0123)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3731/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Save II till kommunen Terni

Som svar på min tidigare fråga E-0973/03 (1) om kommunen Terni lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Save II svarade kommissionen den 25 april 2003 att ingen ansökan inlämnats.

Kan kommissionen ange om kommunen efter detta datum lämnat in projektförslag till Save-programmet?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3704/03, E-3705/03, E-3706/03,

E-3707/03, E-3708/03, E-3709/03, E-3710/03, E-3711/03, E-3712/03,

E-3713/03, E-3714/03, E-3715/03, E-3716/03, E-3717/03, E-3721/03,

E-3722/03, E-3723/03, E-3724/03, E-3725/03, E-3726/03, E-3727/03,

E-3728/03, E-3729/03, E-3730/03 och E-3731/03

ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(28 januari 2004)

Med avseende på de 25 skriftliga frågorna om kommunerna Ancona, Carrara, Florens, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni, informerar kommissionen ledamoten om att programmen Altener II och Save II avslutades under 2002 och att inga förslag sinfordringar utlysts och inga projektförslag lämnats in sedan april 2003.

Beträffande den skriftliga frågan E-3716/03 lämnade staden Pistoia ett förslag till programmet Altener II i samband med förslagsinfordran 2001. Förslaget ”Resred” godkändes inte och erhöll inget stöd, eftersom de oberoende experterna ansåg att förslaget inte gav tillräckligt europeiskt mervärde och saknade möjlighet att mångfaldigas då betoningen låg på tidiga genomförbarhetsstudier huvudsakligen i kommuner i Italien och Grekland. Även andra problem som rörde den föreslagna metoden, projektteamet, budgeten etc. bidrog till att förslaget inte godkändes.

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 169.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/95 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/95

---

(2004/C 84 E/0124)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3719/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Riskbedömning för zink

De berörda produktionssektorerna väntar sedan många år på rapporten om riskbedömning för zink, i enlighet med förordning (EGG) nr 793/93 (1) och förordning (EG) nr 1488/94 (2) där principerna för en sådan bedömning är fastställda. Som svar på min tidigare fråga i samma ämne (av den 29 oktober 2001) angav kommissionen att man vid ett tekniskt samordningsmöte fastställt en tidsfrist på arton månader för att skaffa fram ytterligare information och/eller testning att införliva med den slutgiltiga rapporten om riskerna. Det har nu gått arton månader och en ytterligare försening kommer att få negativa effekter för den berörda industrin.

Kan kommissionen:

| — | ange skälen till att detta ärende fördröjs? |
| --- | --- |

—

ange skälen till att detta ärende fördröjs?

| — | ange ett datum för den slutgiltiga rapporten? |
| --- | --- |

—

ange ett datum för den slutgiltiga rapporten?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(26 januari 2004)

Zinkindustrin har slutfört sin kompletterande forskning i samband med riskbedömningen för zink i enlighet med den tidsplan som fastställdes vid det tekniska mötet med Europeiska kemikaliebyrån (ECB) om befintliga substanser (förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993) i september 2001. Resultatet av forskningen presenterades i mars 2003.

Både ”föredraganden” för zinkärendet, Nederländerna, och medlemsstaternas experter var nöjda med arbetet, men behövde mer tid på sig för att undersöka hela innehållet i samtliga rapporter. Därefter har flera diskussioner ägt rum vid de tekniska mötena om på vilket sätt resultaten om biotillgängligheten för zink skall tas med i och användas i den slutgiltiga rapporten om riskerna. Diskussionen slutfördes vid det senaste tekniska mötet i december 2003. ”Föredraganden” kommer i början av 2004 att utarbeta en komplett riskbedömningsrapport som är tänkt att diskuteras vid nästa tekniska möte i mars 2004. Kommissionen räknar med att medlemsstaternas experter deltar i mötet för att slutföra diskussionerna om zinkärendet.

---

(1)  EGT L 84, 5.4.1993, s. 1.

(2)  EGT L 161, 29.6.1994, s. 3.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/96 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/96

---

(2004/C 84 E/0125)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3778/03

från Jürgen Zimmerling (PPE-DE) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Skydd för rätten till privatliv

Omfattningen av skyddet för rätten till privatliv inom EU är mycket varierande. I några medlemsstater ligger exempelvis bevisbördan för kränkande uttalanden hos den juridiska eller fysiska person som sprider sådana uttalanden, medan situationen är helt annorlunda i andra medlemsstater. I vissa medlemsstater får exempelvis skyddet för offentliga personers privatliv nästan helt ge vika för pressfriheten. Ett sådant fall behandlas för närvarande av Europadomstolen för mänskliga rättigheter.

Anser kommissionen att det är nödvändigt och möjligt att lägga fram förslag om en tillräcklig skyddsnivå i alla medlemsstater? Anser kommissionen att det utifrån artikel 7 i förslaget till förordning om utomobligatoriska förpliktelser är motiverat att föreslå bestämmelser som föreskriver lämpliga böter vid kränkningar av rätten till privatliv?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(30 januari 2004)

Kommissionen instämmer i parlamentsledamotens analys av skillnaderna i medlemsstaternas materiella civilrätt när det gäller kränkning av rättigheter som rör personer och skydd för rätten till privatliv.

För närvarande har inte kommissionen några planer på att föreslå en harmonisering av medlemsstaternas civilrättsliga ansvar vad gäller rättigheter som rör personer, där framför allt immateriella skador dominerar och där domstolarnas bedömning är direkt kopplade till den samhällsekonomiska bakgrunden. Diskussionerna i rådet om kommissionens förslag till ett Rom Il-instrument om tillämplig lag för utomobligatoriska förpliktelser visar dessutom att alla gemenskapsinitiativ som rör området pressfrihet är mycket känsliga på grund av att det är nära kopplat till medlemsstaternas allmänna ordning och konstitutionella principer.

Även om initiativet Rom II inte syftar till någon tillnärmning av den materiella rätten, syftar den dock till att öka likabehandlingen mellan personer vilkas personliga rättigheter har kränkts, genom att den föreslår att samma lag skall tillämpas oberoende av vid vilken medlemsstats domstol talan väckts. Syftet med initiativet är därmed att förbättra den juridiska situationens förutsägbarhet för dem som utsätts för tvister som sträcker sig över nationsgränser.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/97 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/97

---

(2004/C 84 E/0126)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3779/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Ternis utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-l103/03 (1) om huruvida kommunen Terni lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/97 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/97

---

(2004/C 84 E/0127)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3780/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Carraras utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1092/03 (1) om huruvida kommunen Carrara lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/97 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/97

---

(2004/C 84 E/0128)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3781/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Florens utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1094/03 (1) om huruvida kommunen Florens lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/98 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/98

---

(2004/C 84 E/0129)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3782/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Livornos utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1093/03 (1) om huruvida kommunen Livorno lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/98 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/98

---

(2004/C 84 E/0130)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3783/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Maceratas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1095/03 (1) om huruvida kommunen Macerata lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/98 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/98

---

(2004/C 84 E/0131)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3784/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Massas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1096/03 (1) om huruvida kommunen Massa lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/99 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/99

---

(2004/C 84 E/0132)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3785/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Perugias utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1097/03 (1) om huruvida kommunen Perugia lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/99 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/99

---

(2004/C 84 E/0133)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3786/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pesaros utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1098/03 (1) om huruvida kommunen Pesaro lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/99 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/99

---

(2004/C 84 E/0134)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3787/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pisas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1099/03 (1) om huruvida kommunen Pisa lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/100 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/100

---

(2004/C 84 E/0135)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3788/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pistoias utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1100/03 (1) om huruvida kommunen Pistoia lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/100 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/100

---

(2004/C 84 E/0136)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3789/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Pratos utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-l101/03 (1) om huruvida kommunen Prato lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/100 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/100

---

(2004/C 84 E/0137)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3790/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Sienas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-l102/03 (1) om huruvida kommunen Siena lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/101 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/101

---

(2004/C 84 E/0138)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3791/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Uppdatering av situationen beträffande kommunen Anconas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

Med hänvisning till min tidigare fråga E-1091/03 (1) om huruvida kommunen Ancona lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst eller beviljats medel för dessa projekt, meddelar kommissionen i sitt svar av den 22 april 2003 att kommunen i fråga inte har lagt fram några projekt.

Kan kommissionen upplysa om kommunen i fråga har lagt fram något projekt sedan dess, och om man i så fall har anslagit medel åt detta?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3779/03, E-3780/03, E-3781/03,

E-3782/03, E-3783/03, E-3784/03, E-3785/03, E-3786/03,

E-3787/03, E-3788/03, E-3789/03, E-3790/03 och E-3791/03

ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(26 januari 2004)

Kommissionen hänvisar till sitt gemensamma svar på ledamotens skriftliga frågor E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03, E-1092/03, E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03, E-1098/03, E-1099/03, E-l100/03, E-l101/03, E-l102/03 och E-l103/03 av den 22 april 2003 (1).

Den 8 augusti 2003 utlystes en förslagsinfordran på området samarbete inom gemenskapen i fråga om räddningstjänst i Europeiska unionens officiella tidning (2). Av 25 förslag har fem valts ut, och av dessa lämnades ett in av Roms kommun. Ingen annan italiensk kommun har lämnat in förslag till kommissionen.

Nästa förslagsinfordran på området kommer att utlysas i slutet av februari 2004. Ledamoten uppmanas att titta på följande adress på Internet http://europa.eu.int/comm/environment/funding/intro_en.htm där den senaste infordran inom programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten kommer att offentliggöras.

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 144.

(2)  EGT C 188, 8.8.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/101 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/101

---

(2004/C 84 E/0139)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3817/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne:   Vägtullar vid Via Attika i Aten

Den grekiske premiärministern Simitis har (vid en partitillställning som organiserades den 30 november 2003) invigt den nästsista biten (åtminstone enligt vad som meddelades) av Via Attika. Denna väg har under det senaste ett och ett halvt årsperioden invigts i ”doser” och den tullavgift som uppbärs blir hela tiden allt högre. Den 1 december 2003 var den uppe i 2 euro för personbilar och det har meddelats om att avgiften kommer att överstiga 2,8 euro efter de olympiska spelen.

I grekisk press har Via Attika med rätta kallats för ”Europas dyraste väg”, eftersom det inte finns någon annan väg som är så dyr att använda. Påpekas bör att man inte ens gör någon skillnad i pris i relation till längden på den sträcka som körs. Det här betyder att en person som använder vägen och kör till exempel 40 kilometer längs Via Attika betalar exakt samma belopp som den som till exempel bara kör 3 kilometer längs samma väg.

Vad anser kommissionen om storleken på de vägtullar som uppbärs och om att ingen differentiering förekommer med avseende på användningen av vägen? Är ovan nämnda system förenligt med bestämmelserna i gemenskapens lagstiftning? Vem är det som inkasserar vägtullarna som betalas längs Via Attika? Hur såg den ursprungliga budgeten för projektet ut och vad har arbetena kostat i slutändan? Hur stort är det belopp som gemenskapen deltagit med (lån, resurser ur den tredje stödramen etc.) till förmån för projektets förverkligande?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Direktiv 1999/62/EC (1) omfattar uttag av skatter, tullar och användaravgifter för lastbilar med en vikt på eller över 12 ton. Medlemsstater som tar ut tullar för fordon som väger mindre än 12 ton, inklusive privatbilar, behöver inte uppfylla kraven i direktiv 1999/62/EG.

Direktivet gäller dessutom inte för införandet av särskilda avgifter för stadstrafik och inte heller för avgifter som är särskilt utformade för att förhindra tids- och platsreiaterad trafiköverbelastning. Attikavägen är en motorväg vars syfte är att förbinda de bebyggda områdena i Attika och bidra till en minskning av trafiköverbelastningen i huvudstadsområdet. Införandet av en enhetlig tull strider inte mot bestämmelserna i direktivet.

Enligt uppgifter som kommissionen erhållit från de grekiska myndigheterna är tullbeloppet relaterat till de konstruktions- och driftskostnader som den byggare som valts genom offentlig upphandling har för motorvägen. Det bör också noteras att den koncessionsperiod som byggaren tar ut tull är begränsad till 23 år och den maximala tullen för personbilar har bestämts till 1,56 euro enligt priserna i juli 1994. Efter inflationen innebär detta i dag en maximal tull på runt 3 euro (inklusive moms).

Europeiska investeringsbanken har godkänt ett lån på 645 miljoner euro till koncessionsinnehavaren för Attikavägen. Detta lån används av koncessionsinnehavaren som den privata sektorns bidrag till projektet så som det definierats i koncessionskontraktet.

Europeiska unionens budget för det transeuropeiska transportnätet har samfinansierat studier av Attikavägen med totalt 34 miljoner euro.

Det regionala operativa programmen 1989-1993 och 1994-1999 för Attika har bidragit med totalt 5 3 miljoner euro från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till Attikavägen. Det operativa programmet rörande huvudleder under perioden 1994-1999 har samfinansierat Attikavägen med 135 miljoner euro från ERUF.

En ansökan har mottagits av kommissionen från de grekiska myndigheterna som begär bekräftelse på att Attikavägen samfinansieras av ERUF under det operativa programmet rörande huvudleder, hamnar och stadsutveckling under perioden 2000-2006. Kommissionen prövar för närvarande denna ansökan.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, EGT L 187, 20.7.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/102 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/102

---

(2004/C 84 E/0140)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3822/03

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne:   Betydande negativa effekter på livsmiljöer och arter av gemenskapsintresse på Mallorca

Den nuvarande regionala regeringen på Mallorca (Conseil de Mallorca) har beslutat att ändra den övergripande sektorsplanen för vägnätet. Denna ändring innebär anläggande av en motortrafikled (Inca-Manacor), två motorvägar (Inca-Sa Pobla och Lluc major), breddning genom en tredje körfil av motorvägen Palma-Inca och ytterligare en ringled i Palma. Denna ändring har publicerats i Boletín Oficial de las Islas Baleares nr 141 av den 11 oktober 2003.

Vissa av dessa projekt kommer att få en mycket stor inverkan på livsmiljöer av gemenskapsintresse i enlighet med bilagorna I och II till direktiv 97/62/EG om anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen av direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (1), såsom lundar av vilda olivträd (Oleo ceratonion) (Natura 2000 — kod 9320), ekskogar (Quercion ilicis) (9340), djur- och växtarter av gemenskapsintresse som den grekiska landsköldpaddan (Testudo hermanni) och vissa insekter (Cerambyx cerdo). Det är viktigt att peka på, att vissa av dessa livsmiljöer skyddas av regionala bestämmelser. Även den stora biologiska mångfalden när det gäller dessa livsmiljöers växt- och djurarter, av vilka många är upptagna på den nationella förteckningen över utrotningshotade arter (Catálogo Nacional de Especies Amenazadas, kunglig förordning 439/90 av den 30 mars), bör framhållas. Vissa av de lundar med vilda olivträd och ekskogar som kommer att drabbas är de sista i sitt slag i de inre delarna av Mallorca.

I ändringen föreslås inte heller att det görs en adekvat miljökonsekvensbedömning, trots att man är väl medveten om de allvarliga territoriella, miljömässiga, sociala och ekonomiska konsekvenserna, däribland förstörelse av ett vidsträckt landsbygdsområde.

Känner kommissionen till hur detta projekt kommer att påverka livsmiljöer och arter av gemenskapsintresse?

Anser inte kommissionen att vissa av dessa livsmiljöer borde finnas upptagna på förteckningen över områden av gemenskapsintresse?

Vilka åtgärder har kommissionen i förekommande fall för avsikt att vidta?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 februari 2004)

Parlamentsledamoten pekar på de negativa miljöeffekterna av ändringarna i vägnätet på ön Mallorca vilka planeras av öns regering, Conseil de Mallorca, liksom på frånvaron av en miljökonsekvensbedömning angående detta.

Kommissionen skulle först vilja hänvisa till de nyligen givna svaren på fråga E-3346/03 från parlamentsledamoten (2), liksom till fråga E-3865/03 från Isler Béguin (3), vilka också rörde denna planerade ändring av vägnätet på Mallorca, inom den autonoma regionen Balearerna i Spanien.

I dessa svar förklarade kommissionen att parlamentet och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001, om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (4), inte kan tillämpas eftersom medlemsstaterna skall ha införlivat direktivet i sin lagstiftning senast den 21 juli 2004. Däremot är Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (5), tillämpbart men för de konkreta vägprojekt som kommer att planeras.

Parlamentsledamoten pekar i denna skriftliga fråga på att det ändrade vägnätet kommer att få negativa följder för olika livsmiljöer och arter av gemenskapsintresse på ön Mallorca. Rådets direktiv 92/43/EEG (6) av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter skulle kunna tillämpas i detta fall.

Kommissionen har vänt sig till de spanska myndigheterna för att be om deras iakttagelser angående tillämpningen av de direktiv som nämns ovan i detta fall och för att avgöra om denna plan kan få en betydande effekt på ett område av gemenskapsintresse med hänsyn till målen i direktiv 92/43/EEG, i vilket fall den procedur som beskrivs i direktivets artikel 6 skall tillämpas.

I vilket fall som helst kommer kommissionen, i sin roll som övervakare av fördragen, att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att gemenskapens rättsregler tillämpas i detta fall.

---

(1)  EGT L 305, 8.11.1997, s. 42.

(2)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s.804.

(3)  Se s. 107.

(4)  EGT L 197, 21.7.2001.

(5)  EGT L 175, 5.7.1985.

(6)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/104 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/104

---

(2004/C 84 E/0141)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3828/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne:   Skeppsvarvet Izar de Fene i Galicien och möjligheten att återfå tillstånd att bygga handelsfartyg

Europeiska kommissionen har nyligen vidtagit åtgärder för att anslå bestämda stöd till förmån för den europeiska skeppsbyggnadsindustrin och därmed bekämpa illojal konkurrens från skeppsvarv i Sydkorea. Europaparlamentet har för sin del antagit ett betänkande om Prestige-olyckan, inklusive en resolution till förmån för byggnad av tankfartyg i regioner som Galicien som allvarligt drabbats av katastrofer på havet.

Av vilken orsak åläggs i detta sammanhang varvet Izar de Fene i Galicien fortfarande förbud mot att bygga handelsfartyg? Har den spanska staten anhållit om att Izar de Fene (före detta Astano) åter skall kunna bygga denna typ av fartyg? Vilken ståndpunkt intar Europeiska kommissionen med hänsyn till att Ferrol-distriktet, där varvet Izar de Fene är beläget, har förlorat tusentals arbetstillfällen till följd av förbudet riktat mot detta skeppsvarv som måste begränsa verksamheten till offshoreplattformar?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Kommissionen godkände 1997 (1) ett omstruktureringsstöd på 1 377 miljoner euro till de statsägda spanska varven. I beslutet föreskrevs det att årsproduktionen vid de spanska varven bör hålla sig under 210 000 kbt (kompenserade bruttoton) under en tioårsperiod för att minimera en eventuell snedvridning av marknaden. Vidare föreskrevs det att skeppsbyggnadsverksamheten vid varvet Astano [numera Fene] inte bör återupptas. (Skeppsbyggnadsverksamheten vid varvet hade redan lagts ner på grund av ett tidigare godkänt stöd till den spanska varvsindustrin).

Beslutet att inte återuppta verksamheten vid Fene (f.d. Astano) skulle garantera en begränsning av varvsproduktionen i Spanien och utgjorde därmed en motvikt till det omstruktureringsstöd som godkändes 1997. Dessutom krävde rådet i förordning (EG) nr 1013/97 av den 2 juni 1997 om stöd till vissa skeppsvarv som är under omstrukturering (2) (som låg till grund för det ovannämnda kommissionsbeslutet) att Fene inte återupptar skeppsbyggnadsverksamheten.

Kommissionen kan inte säga på förhand vilken ståndpunkt den skulle inta i frågan om att låta Fene återuppta skeppsbyggnadsverksamheten.

---

(1)  EGT C 354, 21.11.1997.

(2)  EGT L 148, 6.6.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/105 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/105

---

(2004/C 84 E/0142)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3831/03

från André Brie (GUE/NGL) till kommissionen

(8 december 2003)

Ämne:   Pågående förhandlingar mellan EU och Förenta staterna om Galileosystemets användbarhet

Enligt pressuppgifter (se bl.a. Frankfurter Rundschau av den 3 december 2003) skall den amerikanska militären tillåtas att stänga av det satellitbaserede systemet Galileo i kris- och konfliktsituationer. Dessutom skall den ha rätt att försvaga Galileosignalen och försämra dess kvalitet. Kan kommissionen uppge huruvida dessa uppgifter är sanna?

Jag vill även påminna kommissionen om Europaparlamentets resolution om Europeiska rymdorganisationens ministermöte (av den 15 maj 2003), där man bland annat framhåller vikten av att Europa har självständig tillgång till rymden och betonar det gemensamma europeiska intresset i denna fråga.

De omfattande kostnaderna för utvecklingen av detta satellitnavigeringssystem, som åtminstone till hälften skall täckas av skattebetalarna, motiverades inte minst med att Europa inte längre skulle vara beroende av Förenta staterna.

Kan kommissionen ange huruvida (och i så fall på vilket sätt) den kommer att säkra att de europeiska intressena inte offras för den amerikanska militärens eller vissa amerikanska industrisektorers intressen vid nästa förhandlingsrunda i Washington (i januari 2004)?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 januari 2004)

Det avtal som håller på att förhandlas fram med USA syftar till att garantera att det globala positioneringssystemet (GPS) och Galileo förblir kompatibla, till alla användares ömsesidiga fördel, eftersom det medför större precision och tillförlitlighet för alla.

Därför är det bland annat viktigt att utarbeta strukturer för de signaler som Galileosystemet sänder, som gör det möjligt att efterleva de nationella säkerhetskraven både i USA och i Europa.

En överenskommelse har nu nåtts vad gäller Galileos skyddade och krypterade offentliga signal (som allmänt går under benämningen Public Regulated Service (PRS)) utan att detta ifrågasätter tjänstens kvalitet eller Europas behörighet i fråga om tjänstens kontinuitet.

För närvarande diskuteras andra tjänster för vilka den europeiska parten också strävar efter att behålla full kontroll och bästa möjliga funktion.

Det bör noteras att européerna har vägrat att ge USA vetorätt för eventuella förbättringar av Galileos signalstruktur.

Kommissionen och medlemsstaterna vill självklart bevara Europas autonomi, och samtidigt ge användarna de fördelar som driftskompatibilitet mellan GPS och Galileo skulle innebära.

Sett mot denna bakgrund är kostnaderna för Galileo — som motsvarar priset för 150 km motorväg i en tätort — långt ifrån orimliga, särskilt om man tänker på de ekonomiska, samhälleliga och sociala fördelar som systemet medför.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/106 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/106

---

(2004/C 84 E/0143)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3842/03

från Marco Pannella (NI), Maurizio Turco (NI), Marco Cappato (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI), Benedetto Della Vedova (NI) och Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne:   Kränkningar av demokratin i Mauritanien

I beaktande av:

| — | Den 7 november 2003 hölls presidentval i Mauritanien. |
| --- | --- |

—

Den 7 november 2003 hölls presidentval i Mauritanien.

| — | Efter att ha avvisat varje form av oberoende valövervakning fastställde de mauretanska myndigheterna ensidigt och utan minsta insyn datum för valet, i strid med landets lagar och på ett repressivt sätt. |
| --- | --- |

—

Efter att ha avvisat varje form av oberoende valövervakning fastställde de mauretanska myndigheterna ensidigt och utan minsta insyn datum för valet, i strid med landets lagar och på ett repressivt sätt.

| — | Enligt det officiella valresultatet fick den sedan 19 år sittande presidenten, Maaouyia Ould Taya, två tredjedel av de avlagda rösterna. |
| --- | --- |

—

Enligt det officiella valresultatet fick den sedan 19 år sittande presidenten, Maaouyia Ould Taya, två tredjedel av de avlagda rösterna.

| — | De tre ledande oppositionspartierna har krävt att valet annuleras och görs om. De beskriver den gångna valprocessen som ogiltig på grund av det ”omfattande valfusk” som förekommit och det ”rättsliga våld” som riktats mot Mohamed Khouna Ould Haidallah (den sittande presidentens företrädare och främsta rival), som dagen innan valet arresterades tillsammans med direktören för sitt bolag tillika parlamentsledamoten Ismael Ould Amar. Den senare har av de mauretanska myndigheterna berövats sin parlamentariska immunitet, i strid mot landets författning och parlamentets arbetsordning. |
| --- | --- |

—

De tre ledande oppositionspartierna har krävt att valet annuleras och görs om. De beskriver den gångna valprocessen som ogiltig på grund av det ”omfattande valfusk” som förekommit och det ”rättsliga våld” som riktats mot Mohamed Khouna Ould Haidallah (den sittande presidentens företrädare och främsta rival), som dagen innan valet arresterades tillsammans med direktören för sitt bolag tillika parlamentsledamoten Ismael Ould Amar. Den senare har av de mauretanska myndigheterna berövats sin parlamentariska immunitet, i strid mot landets författning och parlamentets arbetsordning.

| — | Tillsammans med Mohamed Khouna Ould Haidalla arresterades samma månad följande personer: |
| --- | --- |

—

Tillsammans med Mohamed Khouna Ould Haidalla arresterades samma månad följande personer:

| — | Hans släktingar Sidi Ahmed Ould Haidalla (Bazra kallad), Sidi Mohamed Ould Haidalla, Abdoulaye Barro (Wazir kallad) och Yakoub Ould Haidalla arresterades den 3, 4, 8 respektive 9 november. Hans medarbetare Ely Ould Sneiba, Mohamed El-Hafedh Ould Mohamed Vall (Haba kallad), Mohamed Yedhih Ould Breideleil och Devaly Ould Cheïne arresterades den 6 november. Ismael Ould Seigua, Mohamed El-Hacen Ould Lebatt och SidAhmed Ould Ahmed Kerkoub arresterades den 9 november, Cheikh El Mokhtar Ould Horma Ould Bebana den 16 november, Saïd Ould Elarby Ould Zergane och Cheikh Diko den 17 november, och aktivisterna Mohamed Vadel Ould Radhi, Abdel Khader Ould Mohamed och Mohamed Lemine Ould Bellamech arresterades den 13 november. Mohamed Ould Baba togs som gisslan i sin efterlysta bror Did'Ahmen Ould Babas ställe. |
| --- | --- |

—

Hans släktingar Sidi Ahmed Ould Haidalla (Bazra kallad), Sidi Mohamed Ould Haidalla, Abdoulaye Barro (Wazir kallad) och Yakoub Ould Haidalla arresterades den 3, 4, 8 respektive 9 november. Hans medarbetare Ely Ould Sneiba, Mohamed El-Hafedh Ould Mohamed Vall (Haba kallad), Mohamed Yedhih Ould Breideleil och Devaly Ould Cheïne arresterades den 6 november. Ismael Ould Seigua, Mohamed El-Hacen Ould Lebatt och SidAhmed Ould Ahmed Kerkoub arresterades den 9 november, Cheikh El Mokhtar Ould Horma Ould Bebana den 16 november, Saïd Ould Elarby Ould Zergane och Cheikh Diko den 17 november, och aktivisterna Mohamed Vadel Ould Radhi, Abdel Khader Ould Mohamed och Mohamed Lemine Ould Bellamech arresterades den 13 november. Mohamed Ould Baba togs som gisslan i sin efterlysta bror Did'Ahmen Ould Babas ställe.

| — | Dessa personer är fortfarande häktade och sitter fängslade i hemlighet i Beïlafängelset utanför Nouakchott. De hålls isolerade och har varken rätt att ta emot besökare eller träffa sina advokater. |
| --- | --- |

—

Dessa personer är fortfarande häktade och sitter fängslade i hemlighet i Beïlafängelset utanför Nouakchott. De hålls isolerade och har varken rätt att ta emot besökare eller träffa sina advokater.

| — | Den 1 december inleddes i all hast en rättssak mot dessa arresterade personer som står anklagade för att undergräva statens säkerhet och samarbeta med främmande makt och därmed för att ha utsatt Mauritanien för krigsrisk och undergrävt dess författningsmässiga ordning. |
| --- | --- |

—

Den 1 december inleddes i all hast en rättssak mot dessa arresterade personer som står anklagade för att undergräva statens säkerhet och samarbeta med främmande makt och därmed för att ha utsatt Mauritanien för krigsrisk och undergrävt dess författningsmässiga ordning.

Med tanke på EU:s förbindelser med Mauritanien, varigenom landet mottar ekonomiskt gemenskapsstöd till ett värde av 104 miljoner euro under perioden 2001-2007 (utan någon som helst motprestation i form av respekt för de grundläggande mänskliga rättigheterna, rättsstaten eller demokratin), kan kommissionen ge besked om huruvida den är medveten om de här ovan beskrivna omständigheterna? Vilka åtgärder tänker den vidta härvidlag?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(19 februari 2004)

Kommissionen är i likhet med parlamentsledamöterna oroad över den politiska utvecklingen i Mauretanien. Den är till fullo underrättad om de händelser som parlamentsledamöterna redogör för och följer utvecklingen mycket noga. Kommissionen har hela tiden varit för att förstärka den politiska dialogen med de mauretanska myndigheterna i syfte att göra dessa mer medvetna om den vikt som Europeiska unionen fäster vid frågor som har med respekten för rättsstatsprincipen att göra. Den kommer på grundval av artikel 8 i Cotonouavtalet och tillsammans med medlemsstaterna att föra en strukturerad politisk dialog med den mauretanska regeringen i syfte att ta upp sådana frågor.

Den andra målsektorn för stödet inom ramen för landsstrategin för Mauretanien för perioden 2002-2007 rör för övrigt kapacitetsuppbyggnad — särskilt förstärkning av rättsstaten och av demokratin — samt strukturering av det civila samhället, vars uttrycksmedel ibland är begränsade.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/107 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/107

---

(2004/C 84 E/0144)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3865/03

från Marie Isler Béguin (Verts/ALE) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Sektoriell generalplan för Balearerna

Genom den enskilda ändring av den sektoriella generalplanen för vägarna på Balearerna som antogs genom förordning nr 87/1998 av den 16 oktober har örådet på Mallorca för avsikt att ta fram en ny vägplan.

Enligt detta förslag till ändring som kommer att godkännas den 1 december 2003 av Mallorcas öråd skall en motorväg byggas mellan Inca och Manacor.

Miljökonsekvenserna av detta projekt är mycket omfattande. På sträckan Inca-Manacor invaderar motorvägen ställvis områden som betecknas som skyddade naturområden.

Detta förslag till ändring grundar sig dessutom inte på tillräckligt uttömmande rapporter som skulle motivera bygget ur samhällets synpunkt, och förslaget har utarbetats endast på grundval av rapporter om trafiktäthet och hastigheter, utan att andra frågor beaktats (undersökningar om rörlighet eller om alternativa lösningar). Inga undersökningar har heller gjorts om hur trafiken kommer att påverkas av att järnvägsnätet Palma-Manacor tas i bruk, dvs. ett nät som kommer att absorbera en del av trafiken i denna korridor. Bristen på sådana undersökningar är allvarlig eftersom behovet av projektet inte har kunnat påvisas. Längs motorvägen kommer sträckan Inca-Manacor i själva verket att bli både längre och dyrare än om den nuvarande vägsträckan rätades ut, vilket skulle kunna vara ett gott alternativ.

Den nya vägplanen som örådet har för avsikt att godkänna har väckt stark kritik bland befolkningen och 23 000 anmärkningar har lämnats in mot projektet. Dessa anmärkningar avslogs utan att man tog någon hänsyn till eventuella alternativ. Vi oroar oss nu för att man inom ramen för den miljökonsekvensbedömning av projektet som kommer att genomföras efter att den nya vägplanen godkänts inte heller kommer att analysera andra alternativ.

Anser inte kommissionen att den sträckning av motorvägen mellan Inca och Manacor som fastställs i den enskilda ändringen av den sektoriella generalplanen för vägarna borde omfattas av en miljökonsekvensbedömning i vilken samtliga alternativ undersöks, inbegripet möjligheten att räta ut den nuvarande vägen och främja mer hållbara transportsätt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 februari 2004)

Ledamotens fråga rör den ändring av den sektoriella generalplanen för vägarna på Balearerna, (antagen genom förordning 87/1998 av den 16 oktober 2003) som kommer att antas av Conseil Insular de Mallorca den 1 december 2003 och som innehåller ett förslag till ny vägplan. Bygget av motorvägen Inca-Manacor omfattas av den föreslagna ändringen. Detta ämne har redan behandlats i Miquel Mayol i Raynals skriftliga fråga E-3346/03 (1).

I dag finns det inga bestämmelser i gemenskapens lagstiftning om miljökonsekvensbedömning som ålägger medlemsstaterna att göra en strategisk miljökonsekvensbedömning av sina planer, program eller ändringsförslag. Detta kommer att ändras den 21 juli 2004 när medlemsstaterna skall ha införlivat direktiv 2001/42/EG om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (2), som inte är tillämpligt på planer och program som medfinansieras under de nuvarande programperioderna för rådets förordning (EG) nr. 1260/1999 (3) respektive (EG) nr. 1257/1999 (4). Därefter måste medlemsstaterna utföra en bedömning av miljöpåverkan av de planer och program som motsvarar definitionen i direktivet. Den miljörapport som ingår i förfarandet för bedömning av miljöpåverkan skall innehålla de uppgifter som anges i artikel 5 och bilaga I. Dessutom skall den omfatta rimliga alternativ och en beskrivning av motiven för att välja de alternativ som behandlas. Under vissa omständigheter kan det vara obligatoriskt att utföra en bedömning av planer och program som påbörjats före den 21 juli 2004 men som inte antagits förrän efter den 21 juli 2006.

När en ansökning inlämnats för ett visst projekt skall dock rådets direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat genom direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (5), tillämpas. I detta direktiv föreskrivs att medlemsstaterna skall se till att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för en bedömning av denna påverkan innan tillstånd ges. Sådana projekt definieras i artikel 4, som innehåller en hänvisning till bilagorna I och II till direktivet. Motorvägsbyggen omfattas av punkt 7 b i bilaga I, vilket innebär att det är obligatoriskt med en bedömning av inverkan på miljön. Andra typer av projekt, som ändringar av en existerande motorväg, omfattas av bilaga II. I detta fall måste de nationella myndigheterna fastställa, antingen genom en granskning från fall till fall eller utifrån tröskelvärden eller kriterier, om det berörda projektet skall vara föremål för en bedömning på grund av att det kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, med beaktande av de tillämpliga urvalskriterier som anges i bilaga III till direktivet.

EU:s lagstiftning om naturskyddsfrågor omfattar både rådets direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (6) (”livsmiljödirektivet”) och direktiv 79/409/EEG om bevarande av vilda fåglar (7) (”fågeldirektivet”). Båda direktiven syftar till att inrätta ett sammanhängande europeiskt ekologiskt nät, Natura 2000, för särskilda bevarandeområden.

Det är inte möjligt att på grundval av ledamotens uppgifter göra en närmare bedömning av den inverkan som den planerade motorvägen Inca-Manacor kommer att ha på de föreslagna Natura 2000-områdena på Balearerna, eftersom detta förutsätter tillgång till kartor med detaljerad information om den sträckning som valts. De kartuppgifter som kommissionen för närvarande har tillgång till innehåller endast mycket allmän information om de tänkbara effekterna på några föreslagna områden av gemenskapsintresse enligt rådets direktiv 92/43/EEC. Om så är fallet måste de spanska myndigheterna visa att de har handlat i enlighet med artikel 6 i livsmiljödirektivet.

Mot bakgrund av att ytterligare upplysningar krävs har kommissionen i en skrivelse efterfrågat de spanska myndigheternas synpunkter på denna fråga och den eventuella tillämpningen av ovannämnda gemenskapsdirektiv. Kommissionen kommer inte att tveka att vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att denna lagstiftning följs.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 804.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan, EGT L 197, 21.7.2001 (artikel 3.9).

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.

(5)  EGT L 73, 14.3.1997.

(6)  EGT L 206, 22.7.1992.

(7)  EGT L 103, 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/108 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/108

---

(2004/C 84 E/0145)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3869/03

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Konsekvenser av vissa urbaniseringsprojekt för skyddsområdet ES 5223037

I sitt svar E-3156/03 (1) om urbaniseringen i Serra de la Renegà och dess effekter för området Oropesa-Benicàssim, som är klassat som område av gemenskapsintresse, hävdade kommissionen att man hade kontaktat de spanska myndigheterna för att försäkra sig om att kraven i artikel 3 i direktiv 92/43/EEG (2)om bedömning av projekts indirekta effekter för skyddade områden och målen för bevarande var uppfyllda.

Kan kommissionen ange om de spanska myndigheterna, i enlighet med kraven i direktivet, har bevisat att det inte finns några alternativ till detta projekt? Kan kommissionen bekräfta att de spanska myndigheterna anser att uppförandet av de tusen fritidshusen och de två hotellen i fråga är en absolut nödvändighet, eftersom det är ett projekt av allmänt intresse? Har kommissionen informerats om vilka kompensationsåtgärder de spanska myndigheterna har för avsikt att vidta för att garantera att projektet i detta fall inte får några negativa effekter för Natura 2000-nätet?

Kommissionen besvarade för övrigt inte min fråga beträffande de arter som är skyddade genom fågeldirektivet (79/409/EEG (3)) och som lever i detta område.

Anser inte kommissionen att uppförandet av de planerade fritidsbostäderna och turistanläggningarna klart går emot bestämmelserna i fågeldirektivet på grund av de negativa effekterna som dessa urbaniseringar kommer att få för vissa skyddade arter?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 januari 2004)

De spanska myndigheterna har ännu inte besvarat kommissionens begäran om information om urbaniserings- och turistanläggningsprojektet i Renegà Range. Därför har kommissionen inte kommit fram till några slutsatser i utredningen av de frågor som ställts.

Kommissionen anser emellertid inte att rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (4) gäller i denna fråga, eftersom de spanska myndigheterna inte har klassificerat detta område som ett särskilt skyddsområde och eftersom forskarvälden inte har listat det i förteckningen över viktiga fågelområden.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 477.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(3)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(4)  EGT L 103, 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/109 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/109

---

(2004/C 84 E/0146)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3887/03

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Kamp mot legionärssjukan

Den 22 oktober i år besvarade kommissionsledamoten med ansvar för hälsa och konsumentskydd, Byrne, på kommissionens vägnar en skriftlig fråga som jag ställt angående kamp mot legionärssjukan (E-2797/03 (1)). Jag har nödgats fastställa att hans svar egentligen inte innebar något svar alls på de fyra delfrågorna jag framfört.

| 1. | Är kommissionen beredd att än en gång grundligt genomläsa skriftliga frågan E-2797/03 med tillhörande svar och ge ett exakt svar på nämnda fråga? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen beredd att än en gång grundligt genomläsa skriftliga frågan E-2797/03 med tillhörande svar och ge ett exakt svar på nämnda fråga?

| 2. | Kan kommissionen begripa att inte bara frågeställaren utan också de som har blivit eller kommer att bli smittade med legionärssjukan inte så gärna vill bli avspisade med bara tomma ord? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen begripa att inte bara frågeställaren utan också de som har blivit eller kommer att bli smittade med legionärssjukan inte så gärna vill bli avspisade med bara tomma ord?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(2 februari 2004)

Kommissionen skulle vilja bekräfta följande:

| 1. | Det finns inga obligatoriska riktlinjer i den aktuella frågan. De styrande riktlinjer som nätverket inom EWGLI (The European Working Group for Legionella Infections) satt upp är helt och hållet frivilliga och det finns inga bindande regler i denna fråga varken för medlemsstaterna eller för andra organisationer inom EU. |
| --- | --- |

1.

Det finns inga obligatoriska riktlinjer i den aktuella frågan. De styrande riktlinjer som nätverket inom EWGLI (The European Working Group for Legionella Infections) satt upp är helt och hållet frivilliga och det finns inga bindande regler i denna fråga varken för medlemsstaterna eller för andra organisationer inom EU.

| 2. | Det är naturligtvis önskvärt att researrangörerna tillhandahåller så mycket information som möjligt som kan vara av intresse för dem som köper tjänster av dem. |
| --- | --- |

2.

Det är naturligtvis önskvärt att researrangörerna tillhandahåller så mycket information som möjligt som kan vara av intresse för dem som köper tjänster av dem.

När det gäller frågorna om kommissionens inlämnande av förslag i detta ärende, rör dessa kommissionens initiativrätt och har tidigare utförligt behandlats i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2797/03.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 756.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/110 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/110

---

(2004/C 84 E/0147)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3895/03

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Målkonflikter mellan ramdirektivet om vatten, direktivet om förnybara energikällor, direktivet om handel med utsläppsrätter och målen för försörjningssäkerhet till exempel i Österrike

Andelen förnybara energikällor kommer att stiga från 70 procent till 78,1 procent före 2010, vilket understöds av den belastning som läggs på den termiska produktionen enligt det nya direktivet om handel med utsläppsrätter. Samtidigt kommer den nuvarande vattenkraftproduktionen enligt de österrikiska tillsynsmyndigheterna för el- och gasmarknaden, E-Control, att minska 5-15 procent då man genomför ramdirektivet om vatten. På detta sätt minskar de förnybara energikällornas andel av den österrikiska elproduktionen ca 1,5-4,5 TWh/år, vilket endast delvis kan kompenseras genom att man bygger ut produktionen av ekologisk energi genom massiva subventioneringar.

Om man räknar med en moderat årlig ökning på 1,7-3 procent av elkonsumtionen kommer den reducerade termiska produktionen till följd av koldioxidkvoterna dessutom att medföra ett underskott på 16-25 TWh/år. Detta måste kompenseras genom import, vilket gör det mycket svårt att bibehålla en hög försörjningssäkerhet, eftersom bristerna i 380-kV-högspänningsnätet i Steiermark och Salzburg fortfarande inte har åtgärdats. Detta framgick klart då elnätet nästan kollapsade i augusti. De förnybara energikällornas andel av den österrikiska elkonsumtionen skulle därigenom sjunka betydligt.

Vad anser kommissionen att man bör prioritera då de enskilda medlemsstaterna genomför ovannämnda direktiv och uppfyller målen i slutrapporten om grönboken ”Mot en europeisk strategi för trygg elförsörjning”? Hur kan ett konsekvent och enhetligt tillvägagångssätt säkerställas i samband med dessa målkonflikter?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Kommissionen håller med om att en hållbar inställning till energiförsörjningssäkerheten innebär att energimålen måste överensstämma med åtaganden på andra politiska områden, till exempel miljö- och konkurrenspolitiken. Detta var en av huvudfrågorna i kommissionens grönbok om trygg elförsörjning (1). Som anges i slutrapporten om grönboken (2) anser kommissionen att det effektivaste sättet att ta itu med dessa utmaningar är att stärka samordningen av de åtgärder som påverkar försörjningssäkerheten.

Kommissionen är medveten om att Österrike engagerar sig starkt för förnybara energikällor. En hög andel förnybara energikällor och de positiva effekter som dessa för med sig i form av minskade koldioxidutsläpp är viktiga miljömässiga mål. Samtidigt finns det emellertid även andra miljömässiga aspekter som måste beaktas. Ramdirektivet om vatten (3) håller för närvarande på att genomföras (miljömässig och ekonomisk analys, upprättande av förvaltningsplaner för avrinningsområden) och det är därför för tidigt att i nuläget avgöra hur mycket vattenkraftsproduktionen kommer att minska. I sin senaste rapport om genomförandet av direktivet om främjande av el från förnybara energikällor (4) riktade de österrikiska myndigheterna kommissionens uppmärksamhet mot de effekter som ramdirektivet om vatten har haft på landets produktion av förnybar el. Kommissionen följer noggrant frågan och kommer att stärka dialogen med medlemsstaterna ytterligare för att garantera att miljömålen för båda direktiven uppnås utan att en av de två miljöaspekterna får stå åt sidan för den andra.

När det gäller infrastrukturen är syftet med kommissionens nyligen antagna förslag om infrastrukturinvesteringar (5) att tillgodose behovet av starkare sammankoppling på den växande internationella elmarknaden. Sådana investeringar kommer dels att öka möjligheten till verklig konkurrens på marknaden och dels att bidra till försörjningssäkerhet. Utbyggnaden av det österrikiska kraftledningsnätet är ett av nyckelprojekten i detta hänseende. I förslagen uppmanas också medlemsstaterna att utveckla en klart definierad metod för att skapa jämvikt mellan utbud och efterfrågan.

---

(1)  KOM(2000) 769 slutlig.

(2)  KOM(2002) 321 slutlig.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el, EGT L 283, 27.10.2001.

(5)  KOM(2003) 739 slutlig och KOM(2003) 740 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/111 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/111

---

(2004/C 84 E/0148)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3898/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Utterstammen ökar i Förenade kungariket

För första gången på årtionden sägs uttern ha återvänt till många floder i Förenade kungariket. Detta beror framför allt på att vattenkvalitén förbättrats och att utterjakten upphört.

Skulle kommissionen kunna ange vilka EU-bestämmelser som kan ha bidragit till denna positiva utveckling?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(29 januari 2004)

För uttern Lutra lutra gäller såväl bestämmelserna om områdesskydd som artskydd i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992, om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (1). Eftersom arten finns med i förteckningen i bilaga II av direktivet är medlemsstaterna skyldiga att utse särskilda skyddsområden för dess bevarande. Det är också troligt att den haft fördel av att våtmarker bevarats för andra arter och typer av livsmiljöer av gemenskapsintresse i enlighet med Natura 2000. Att den förtecknats i bilaga IV till direktivet innebär att medlemsstaterna har skyldighet att upprätta ett noggrant skyddssystem för den, som bland annat innebär att det är förbjudet att avsiktligt infånga eller avliva exemplar av denna art, liksom även att skada eller förstöra parningsplatser eller rastplatser.

Gemenskapen stöder också bevarande av uttrar i Förenade kungariket genom demonstrationsprojektet ”LIFE in UK rivers” (2) inom ramen för Life-förordningen (3). Förbättring av vattenkvaliteten omfattas också av ett brett spektrum av gemenskapslagstiftning om vatten. Den första uppsättningen direktiv var alla inriktade på särskild vattenanvändning som exempelvis fiskevatten (direktiv 78/659/EEG (4)), skaldjursvatten (direktiv 79/923/EEG (5)) och vatten för framställning av dricksvatten (direktiv 75/440/EEG (6)) eller vissa farliga ämnen (direktiv 76/464/EEG (7)). Därefter inriktades gemenskapens vattenpolitik på reglering av stora föroreningskällor som rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (direktiv 91/271/EEG (8)), nitrater från jordbruket (direktiv 91/676/EEG (9)) och industriutsläpp (IPPC-direktivet 96/61/EG (10)). Kombinationen av dessa och andra åtgärder som delvis har påverkat vattenkvaliteten har bidragit till den avsevärda förbättring av vattnet som vi sett i hela Europa under de senaste 30 åren. Men det finns dock fortfarande några områden där vattenkvaliteten inte har nått upp till en nivå som säkerställer hållbar användning av ekosystemen. Europeiska miljöbyrån har nyligen offentliggjort en översyn av utvecklingen och var vi står idag (11).

Det nya ramdirektivet för vatten 2000/60/EG (12) kommer att ytterligare förbättra denna positiva utveckling genom att kräva samordnad förvaltning av avrinningsområden, i syfte att uppnå högt ställda miljömål beträffande ekologisk och kemisk kvalitet för ytvatten.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992.

(2)  http://www.english-nature.org.uk/lifeinukrivers/index.html.

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/2000 av den 17 juli 2000 om det finansiella instrumentet för miljön (Life), EGT L 192, 28.7.2000.

(4)  Rådets direktiv 78/659/EEG av den 18 juli 1978 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden, EGT L 222, 14.8.1978.

(5)  Rådets direktiv 79/923/EEG av den 30 oktober 1979 om kvalitetskrav för skaldjursvatten, EGT L 281, 10.11.1979.

(6)  Rådets direktiv 75/440/EEG av den 16 juni 1975 om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna, EGT L 194, 25.7.1975.

(7)  Rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö, EGT L 129, 18.5.1976.

(8)  Rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, EGT L 135, 30.5.1991.

(9)  Rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket, EGT L 375, 31.12.1991.

(10)  Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar, EGT L 257, 10.10.1996.

(11)  Europe's water: An indicator-based assessment, Topic report No 1/2003:

(http://reports.eea.eu.int/topic_report_2003_l/en).

(12)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/112 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/112

---

(2004/C 84 E/0149)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3904/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Europeisk satellitbyrå — Galileoprogrammet

Som svar på två tidigare frågor om den europeiska satellitbyrån uppgav kommissionen den 23 juli 2002 (P-l940/02 (1)) att förvaltningen av Galileoprogrammets installations- och driftsfaser skall, efter anbuds-infordran, uppdras åt ett privat företag (koncession). Dessförinnan förvaltas den preliminära utvecklings- fasen av ett gemensamt företag. Då svaret gavs hade det inte fattats något beslut beträffande ett eventuellt inrättande av en europeisk byrå för multimodal satellitnavigation, och därför visste man ingenting om en sådan byrås placering, resurser eller antalet anställda vid den. Den 25 februari 2003 besvarade kommissionen min andra fråga (E-3919/02 (2)). Den konstaterade att det privata företag som innehar Galileokoncessionen kommer att ta över ansvaret för systemets installations- och driftsfas. Enligt kommissionen ankommer det på det företaget att, med hänsyn till egna kriterier (effektivitet, kostnad etc.), besluta om var företagets huvudkontor och driftscentrum skall ligga. Kommissionen bekräftade även att den under det andra halvåret 2003 skulle lägga fram ett förslag för rådet och Europaparlamentet om upprättande av en offentlig struktur. Dess säte skulle fastställas senare.

Nu kommer frågan om byråns säte sannolikt snart att avgöras, och intresset har vaknat på nytt i Italien för möjligheten att förlägga byrån till Rom. För att främja Roms möjligheter har den offentliga förvaltningen i regionen Lazio samt i provinsen och staden Rom tillsammans med intresserade företag och forskare undertecknat en resolution i vilken man stödjer Rom som kandidatstad.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har den redan lagt fram ett förslag för rådet och parlamentet om inrättande av den offentliga strukturen? När skall anbudsinfordran offentliggöras? |
| --- | --- |

1.

Har den redan lagt fram ett förslag för rådet och parlamentet om inrättande av den offentliga strukturen? När skall anbudsinfordran offentliggöras?

| 2. | Instämmer kommissionen i att Rom uppfyller allt det som krävs för att delta i anbudsinfordran? Vilka andra europeiska städer har ställt upp som kandidater? |
| --- | --- |

2.

Instämmer kommissionen i att Rom uppfyller allt det som krävs för att delta i anbudsinfordran? Vilka andra europeiska städer har ställt upp som kandidater?

| 3. | När skall beslutet om säte för den europeiska satellitbyrån fattas? |
| --- | --- |

3.

När skall beslutet om säte för den europeiska satellitbyrån fattas?

| 4. | Hurdana resurser har anslagits för projektet? |
| --- | --- |

4.

Hurdana resurser har anslagits för projektet?

| 5. | Hur kommer projektet att påverka sysselsättningen? |
| --- | --- |

5.

Hur kommer projektet att påverka sysselsättningen?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

Den 31 juli 2003 överlämnade kommissionen till rådet och parlamentet ett förslag till förordning om inrättandet av organ för förvaltning av det europeiska projektet för satellitbaserad radionavigation (3) som för närvarande diskuteras inom dessa båda institutioner. Enligt detta förslag skall en övervakningsmyndighet inrättas som skall fungera som koncessionsgivande myndighet för detta system.

Det gemensamma företaget Galileo, som inledde sin verksamhet i mitten av 2003, gick ut med en anbudsinfordran i november 2003 i syfte att välja den privata koncessionshavare som skall ta över ansvaret för systemets installations- och driftsfas.

Kommissionen föreslår att kontrollmyndighetens säte skall förläggas till Bryssel, men något slutgiltigt beslut har ännu inte fattats. Eftersom den privata koncessionshavaren ännu inte har valts kan inga upplysningar lämnas om var dess säte kommer att ligga.

Kommissionen hoppas att förslaget till förordning om framtida förvaltningsorgan kommer att antas under det irländska ordförandeskapet, så att övervakningsmyndigheten därefter kan upprättas så snart som möjligt.

Finansieringen av Galileos installations- och driftsfas har inte slutgiltigt fastställts, eftersom den bland annat beror på hur stor del av kostnaderna som skall finansieras av den privata sektorn respektive av den framtida koncessionshavaren.

Övervakningsmyndigheten kommer förmodligen att ha ett begränsat antal anställda (högst femtio). När det gäller koncessionshavaren är det i dagsläget för tidigt att lämna några uppgifter.

---

(1)  EGT C 301 E, 5.12.2002, s. 249.

(2)  EUT C 192 E, 14.8.2003, s. 146.

(3)  KOM(2003)471 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/114 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/114

---

(2004/C 84 E/0150)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3906/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Den gemensamma valutan och höga levnadskostnader

Införandet av den gemensamma europeiska valutan har inte enbart stärkt EU:s ekonomiska och finansiella samspel betydligt. Euron har dessutom medfört kännbara prishöjningar. I Italien bekräftas detta för övrigt av ett flertal undersökningar genomförda av tillförlitliga statistikcentraler (bland annat Italiens statistiska kontor ISTAT) och noggranna kontroller utförda av polisens ekorotel (Guardia di Finanza). Det råder ingen tvekan om att situationen upprepas i samtliga EU-länder, fastän i olika omfattning. För att kompensera för de höga levnadskostnaderna har den italienska regeringen vidtagit viktiga åtgärder, däribland (artikel 23 i lagdekret nr 269/2003) inrättat en särskild fond på 5 miljoner euro för 2003 och 20 miljoner euro för 2004 i syfte att finansiera gemensamma initiativ från kommuner och handelskammare för att främja införandet av förteckningar över dagligvaror och information till allmänheten, bland annat i elektronisk form, med listor över affärer där dessa varor finns helt eller delvis tillgängliga samt affärer som förtjänar att nämnas med hänsyn till sin prissättning. Ekofinrådets sittande ordförande minister Tremonti har föreslagit att sedlar på 1 och 2 euro skall tas i bruk i stället för de nuvarande mynten av samma valör. Man bör minnas att många länder, bland andra Frankrike, stödjer detta förslag. Trots det har Europeiska centralbanken varit mycket försiktig och dämpat entusiasmen genom att erinra om att de nya eurosedlarna inte kan införas före den andra produktionsfasen — det vill säga inte förrän om tre år, även om viljan finns.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Finns det för närvarande gemenskapspolitik som syftar till att stävja inflationen som visat sig avancera snabbare än prognoserna? |
| --- | --- |

1.

Finns det för närvarande gemenskapspolitik som syftar till att stävja inflationen som visat sig avancera snabbare än prognoserna?

| 2. | Finns det exempel på bästa praxis på detta område? |
| --- | --- |

2.

Finns det exempel på bästa praxis på detta område?

| 3. | Finns det — eller finns det planer på — program och gemenskapsfinansiering för att bistå offentliga institutioner, lokala myndigheter samt konsumentorganisationer att motverka de höga levnadskostnaderna? |
| --- | --- |

3.

Finns det — eller finns det planer på — program och gemenskapsfinansiering för att bistå offentliga institutioner, lokala myndigheter samt konsumentorganisationer att motverka de höga levnadskostnaderna?

| 4. | Vad gör kommissionen för att informera och instruera gemenskapsmedborgarna om detta problem? |
| --- | --- |

4.

Vad gör kommissionen för att informera och instruera gemenskapsmedborgarna om detta problem?

| 5. | Många undersökningar har visat att en klar majoritet av gemenskapsmedborgarna skulle vilja att vissa mynt ersattes med sedlar av samma valör. Är kommissionen beredd att dra en lans för denna fråga inför ECB och de behöriga gemenskapsinstitutionerna? |
| --- | --- |

5.

Många undersökningar har visat att en klar majoritet av gemenskapsmedborgarna skulle vilja att vissa mynt ersattes med sedlar av samma valör. Är kommissionen beredd att dra en lans för denna fråga inför ECB och de behöriga gemenskapsinstitutionerna?

| 6. | Finns det ett tidsschema för när 1- och 2-eurosedlar kommer att införas? |
| --- | --- |

6.

Finns det ett tidsschema för när 1- och 2-eurosedlar kommer att införas?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(30 januari 2004)

| l. | och 2. Kommissionen vill erinra om att Europeiska centralbanken (ECB) har ansvaret för att upprätthålla prisstabilitet inom euroområdet som helhet, medan det åligger medlemsstaterna att ingripa på nationell nivå om inflationen anses orimligt hög.
  De senaste tillgängliga siffrorna visar att konsumentprisinflationen, mätt enligt det harmoniserade konsumentprisindexet (HKPI), var 2,2 % i euroområdet som helhet mellan november 2002 och november 2003. I Italien uppgick HKPI-inflationen på årsnivå till 2,8 % i november 2003, vilket är den tredje högsta inflationstakten inom EU. Dessa siffror är visserligen något högre än vad som väntades för några månader sedan, men kommissionens senaste ekonomiska prognos visar att inflationen kommer att minska gradvis under 2004. Man bör också komma ihåg att skillnaderna är avsevärda mellan upplevd och faktisk inflation i flera medlemsstater efter övergången till euron när man behandlar inflationsfrågan och de eventuella effekterna av övergången till euron. |
| --- | --- |

l.

och 2. Kommissionen vill erinra om att Europeiska centralbanken (ECB) har ansvaret för att upprätthålla prisstabilitet inom euroområdet som helhet, medan det åligger medlemsstaterna att ingripa på nationell nivå om inflationen anses orimligt hög.

De senaste tillgängliga siffrorna visar att konsumentprisinflationen, mätt enligt det harmoniserade konsumentprisindexet (HKPI), var 2,2 % i euroområdet som helhet mellan november 2002 och november 2003. I Italien uppgick HKPI-inflationen på årsnivå till 2,8 % i november 2003, vilket är den tredje högsta inflationstakten inom EU. Dessa siffror är visserligen något högre än vad som väntades för några månader sedan, men kommissionens senaste ekonomiska prognos visar att inflationen kommer att minska gradvis under 2004. Man bör också komma ihåg att skillnaderna är avsevärda mellan upplevd och faktisk inflation i flera medlemsstater efter övergången till euron när man behandlar inflationsfrågan och de eventuella effekterna av övergången till euron.

| 3. | Kommissionen bidrar på de villkor som anges i artikel 153 i EG-fördraget till att skydda konsumenternas intressen och främja en effektiv tillämpning av konsumentskyddsreglerna. De åtgärder som vidtas för att uppnå dessa mål kan dock inte betraktas ur synvinkeln att upprätthålla prisstabilitet, även om de kan påverka priserna på varor och tjänster. Såsom nämns ovan är det ECB:s uppgift att upprätthålla prisstabiliteten.
  När sedlar och mynt i euro infördes stödde kommissionen flera initiativ som skulle förbereda konsumenterna för att bättre klara övergången till den nya valutan. Man tog särskild hänsyn till mindre gynnade personer (äldre, handikappade, människor som bor i perifera regioner osv.). Inom programmet ”Euron utan problem” finansierades särskilda ordningar för att hjälpa myndigheter och konsumentorganisationer att förutse eventuella problem i samband med införandet av de nya sedlarna och mynten. Initiativen bidrog till att övergången till den nya valutan blev en framgång. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen bidrar på de villkor som anges i artikel 153 i EG-fördraget till att skydda konsumenternas intressen och främja en effektiv tillämpning av konsumentskyddsreglerna. De åtgärder som vidtas för att uppnå dessa mål kan dock inte betraktas ur synvinkeln att upprätthålla prisstabilitet, även om de kan påverka priserna på varor och tjänster. Såsom nämns ovan är det ECB:s uppgift att upprätthålla prisstabiliteten.

När sedlar och mynt i euro infördes stödde kommissionen flera initiativ som skulle förbereda konsumenterna för att bättre klara övergången till den nya valutan. Man tog särskild hänsyn till mindre gynnade personer (äldre, handikappade, människor som bor i perifera regioner osv.). Inom programmet ”Euron utan problem” finansierades särskilda ordningar för att hjälpa myndigheter och konsumentorganisationer att förutse eventuella problem i samband med införandet av de nya sedlarna och mynten. Initiativen bidrog till att övergången till den nya valutan blev en framgång.

| 4. | Både kommissionen och ECB granskar fortlöpande den ekonomiska situationen i euroområdet. Utöver standardundersökningar av reala och nominella aspekter av ekonomin omfattar detta också mer fördjupade studier av speciella frågor för att belysa aktuella områden av särskilt intresse, t.ex. inflationen och uppfattningar om inflationen i euroområdet. |
| --- | --- |

4.

Både kommissionen och ECB granskar fortlöpande den ekonomiska situationen i euroområdet. Utöver standardundersökningar av reala och nominella aspekter av ekonomin omfattar detta också mer fördjupade studier av speciella frågor för att belysa aktuella områden av särskilt intresse, t.ex. inflationen och uppfattningar om inflationen i euroområdet.

| 5. | Den senaste Eurobarometer-undersökningen (som offentliggjordes den 15 december 2003) visar att bara en minoritet (31 %) av medborgarna inom euroområdet vill ha sedlar i valören 1 euro. Stödet för en sådan sedel kommer främst från två medlemsstater, Grekland och Italien, där 70 % respektive 76 % välkomnar sedlar på 1 euro. I de tio övriga medlemsstaterna inom euroområdet finns det däremot en klar majoritet (minst 60 % och upp till nästan 90 % i vissa medlemsstater) mot att en sedel i den valören införs. |
| --- | --- |

5.

Den senaste Eurobarometer-undersökningen (som offentliggjordes den 15 december 2003) visar att bara en minoritet (31 %) av medborgarna inom euroområdet vill ha sedlar i valören 1 euro. Stödet för en sådan sedel kommer främst från två medlemsstater, Grekland och Italien, där 70 % respektive 76 % välkomnar sedlar på 1 euro. I de tio övriga medlemsstaterna inom euroområdet finns det däremot en klar majoritet (minst 60 % och upp till nästan 90 % i vissa medlemsstater) mot att en sedel i den valören införs.

| 6. | Enligt EG-fördraget skall alla beslut om sedelvalörer fattas av Europeiska centralbanken (ECB), som har ensamrätt att tillåta utgivningen av eurosedlar. ECB har beslutat att ta upp frågan om utgivning av sedlar i mycket låga valörer på nytt hösten 2004 när man hunnit få längre erfarenhet av användningen av sedlar och mynt i euro både inom och utanför euroområdet. Om man beslutar sig för att ge ut en sedel i en mycket låg valör så blir det i så fall i samband med den andra serien eurosedlar som introduceras mot slutet av årtiondet. |
| --- | --- |

6.

Enligt EG-fördraget skall alla beslut om sedelvalörer fattas av Europeiska centralbanken (ECB), som har ensamrätt att tillåta utgivningen av eurosedlar. ECB har beslutat att ta upp frågan om utgivning av sedlar i mycket låga valörer på nytt hösten 2004 när man hunnit få längre erfarenhet av användningen av sedlar och mynt i euro både inom och utanför euroområdet. Om man beslutar sig för att ge ut en sedel i en mycket låg valör så blir det i så fall i samband med den andra serien eurosedlar som introduceras mot slutet av årtiondet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/115 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/115

---

(2004/C 84 E/0151)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3909/03

från Francesco Fiori (PPE-DE) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Ramdirektivet

Vilka åtgärder för att garantera insyn i berörda myndigheters verksamhet har vidtagits, med beaktande av artikel 7 samt skälen 36 och 37 i ramdirektivet (2002/21/EG (1)), i syfte att möjliggöra en samverkan med industrin och en tydlig definition av behörighet i frågor som rör harmonisering?

I de nya rambestämmelserna föreskrivs att den europeiska regleringsgruppen enbart skall ha rådgivande befogenheter medan kommissionen, i enlighet med de befogenheter som den har genom fördraget, bör bevara sin centrala roll när det gäller att garantera en konsekvent tillämpning av de nya rambestämmelserna. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit inom ramen för den europeiska regleringsgruppen för att vidmakthålla sin rätt att övervaka att de nya rambestämmelserna tillämpas konsekvent i enlighet med de utsatta målen i gemenskapens riktlinjer?

Svar från Erkii Liikanen på kommissionens vägnar

(28 januari 2004)

Artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektivet) rör medlemsstaternas nationella regleringsmyndigheter och uppfyllandet av deras skyldigheter avseende förhandsreglering i enlighet med regelverket för elektroniska kommunikationer. Enligt artikel 7 måste de nationella regleringsmyndigheterna samarbeta med varandra ”på ett öppet sätt för att säkerställa konsekvent tilllämpning i alla medlemsstaterna” av bestämmelserna i det nya regelverket. Som ledamoten har konstaterat kräver gemenskapslagstiftarna öppenhet i lagstiftningen.

Beträffande samarbetet med branschen anges tydligt i ramdirektivet att de berörda parterna måste involveras i de föreslagna åtgärder som skall antas av de nationella regleringsmyndigheterna. Innan åtgärder vidtas som har betydande inverkan på den relevanta marknaden, exempelvis att anlita ett företag som har betydande inflytande på marknaden, måste en nationell regleringsmyndighet höra allmänheten under en rimlig period i enlighet med artikel 6 i ramdirektivet. Under den här perioden kan branschen och andra berörda parter yttra sig om förslaget. Medlemsstaterna skall se till att det inrättas ett gemensamt informationsställe så att utomstående parter lätt får tillträde till alla pågående samrådsförfaranden.

I enlighet med skäl 36 och 37 har kommissionen inrättat en europeisk regleringsgrupp som förenar de nationella regleringsmyndigheterna i medlemsstaterna. Den europeiska regleringsgruppen är en mekanism för att få till stånd en konsekvent och harmoniserad tillämpning av gemenskapens regelverk. Samtidigt bör påpekas att medlemmarna i den europeiska regleringsgruppen är oberoende regleringsmyndigheter med egna rättigheter och med ansvar för den löpande tillämpningen av det nya regelverket i enlighet med de befogenheter som de har att agera enligt den nationella lagstiftning som grundar sig på gemenskapslagstiftningen.

I enlighet med artikel 211 i EU-fördraget och EG-fördraget är kommissionen skyldig att se till att bestämmelserna i fördragen och de bestämmelser som institutionerna inför i enlighet med dessa [t.ex. de direktiv som antas] tillämpas. Beträffande gemenskapslagstiftningen är därför kommissionens roll att se till att bestämmelserna tillämpas korrekt — inte att ersätta de nationella regleringsmyndigheterna.

Den europeiska regleringsgruppen ingår i den institutionella infrastruktur som införs genom det nya regelverket för elektroniska kommunikationer i syfte att se till att relevanta bestämmelser tillämpas på samma sätt i alla medlemsstater. Kommissionen inrättade gruppen för att genom den få råd och hjälp; den skall bland annat utgöra en koppling mellan de nationella myndigheterna och kommissionen för att främja utvecklingen av den inre marknaden, vilket är ett av de viktigaste målen i EG-fördraget, och på ett öppet sätt underlätta samarbetet mellan kommissionen och de nationella regleringsmyndigheterna för att få till stånd en konsekvent tillämpning av regelverket. Den europeiska regleringsgruppen är ett organ för ”utredningar, diskussioner och rådgivning” inom området elektronisk kommunikation (2). Det är alltså helt klart att den europeiska regleringsgruppen är en rådgivande grupp till kommissionen och inte ett genomförandeorgan med egna rättigheter. Gruppens främsta uppgifter är att ge råd till kommissionen och medverka till att regelverket tillämpas konsekvent. Med detta avses att den europeiska regleringsgruppen aktivt skall bidra till att utarbeta kompletterande åtgärder, exempelvis rekommendationer, i enlighet med det nya regelverket genom att ge expertråd till kommissionen, samtidigt som ansvaret för att genomföra gemenskapslagstiftningen ligger kvar hos kommissionen i enlighet med EG-fördraget.

Möjligheten för den europeiska regleringsgruppen att agera i eget namn, exempelvis genom att publicera samrådshandlingar och arbetsprogram, ifrågasätter inte på något sätt de respektive arbetsfördelningarna eller den institutionella balansen. Den sistnämnda verksamheten är endast ett resultat av att den europeiska regleringsgruppen utför det arbete som den bildades för. Den europeiska regleringsgruppen inrättades genom ett beslut av kommissionen och agerar inom ramen för detta beslut.

Inrättandet av den europeiska regleringsgruppen ifrågasätter inte kommissionens kontroll och övervakning av tillämpningen av det nya regelverket, inte heller den initiativrätt som kommissionen ges i EG-fördraget.

Den makt och de uppgifter som kommissionen har enligt gemenskapsrätten härrör från de bestämmelser i EG-fördraget enligt vilka kommissionen är skyldig att se till att gemenskapsrätten tillämpas och genomförs korrekt. Den europeiska regleringsgruppens arbete omfattar inte någon delegering av den makt som kommissionen ges enligt fördraget när det gäller genomdrivande och övervakning av gemenskapslagstiftningen. Kommissionen anser därför att dess roll som gemenskapslagstiftningens väktare inte äventyras av den europeiska regleringsgriippens arbete och kommissionens deltagande i det. Kommissionen kommer dessutom att fullfölja sin uppgift att se till att gemenskapslagstiftningen, och framför allt det nya regelverket, tillämpas konsekvent i enlighet med de mål som fastställs i gemenskapslagstiftningen.

---

(1)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.

(2)  Kommissionens beslut 2002/627/EG av den 29 juli 2002 om att bilda Europeiska gruppen av regleringsmyndigheter för nät och tjänster inom området elektronisk kommunikation, skäl 7, EGT L 200, 30.7.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/117 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/117

---

(2004/C 84 E/0152)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3912/03

från Ole Krarup (GUE/NGL) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Utvinning av olja i Nordsjön

Den danska regeringen har ingått ett avtal med A.P. Møller och Dansk Underground Consortium om villkoren för utvinning av olja i Nordsjön under de nästa 40 åren. Kan kommissionen tala om huruvida den avtalsklausul som skyddar koncessionshavarna mot ytterligare beskattning har anmälts som statligt stöd i enlighet med artikel 88.3 i fördraget? Kan kommissionen, om avtalet inte har anmälts, tala om huruvida avtal mellan regeringar och privata koncessionshavare, som skattemässigt gynnar koncessionshavarna under en längre tid, bör betraktas som statligt stöd?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Kommissionen vill för det första påpeka att det avtal som ledamoten avser inte har omfattats av någon förhandsanmälan i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget. Emellertid har de danska myndigheterna nyligen översänt detaljerad dokumentation om avtalet till kommissionen. Denna dokumentation granskas för närvarande av kommissionen som därför i detta läge inte kan yttra sig om hur åtgärden skall betraktas.

Allmänt sett vill kommissionen påminna om att skattebefrielser som endast gäller för viss verksamhet eller vissa företag kan utgöra statligt stöd.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/117 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/117

---

(2004/C 84 E/0153)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3928/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2003)

Ämne:   Skogar och byggkooperativ i Grekland

I sitt svar på min fråga E-3196/03 sade kommissionsledamot Wallström att hon inte förfogade över vare sig statistik eller upplysningar om illegalt byggande i medlemsstaterna och därför heller inte kan bedöma omfattningen av den illegala byggverksamheten i Grekland. Hon sade också att kommissionen aldrig erhållit någon information från de grekiska myndigheterna om standarden på de byggnader som uppförts illegalt i landet. I samma svar påpekade hon också att den nya förordningen ”Forest Focus” innehåller definitioner av begreppet ”skog” och ”annan trädbevuxen mark” som skall tillämpas i samband med åtgärder som förordningen förordar. Slutligen konstaterade hon, beträffande frågan om medlemmar i byggkooperativ som fortfarande inte fått tillgång till någon tomtmark, trots att de betalt avgifter till dessa byggkooperativ, att kommissionen önskar understryka att detta är något som faller inom de nationella myndigheternas behörighetsområde och alltså regleras av nationell lagstiftning.

Jag är ledsen att behöva konstatera att (den så handlingskraftiga) kommissionsledamotens svar inte är tillfredsställande. Detta, i synnerhet vad gäller den olagliga byggverksamheten, eftersom jag i en grekisk tidningsartikel (den 5 december 2003) läste att dessa byggen är så bristfälligt konstruerade att de kommer att ”fylla Aten med likkistor ifall en jordbävning uppmätande 6 grader på Richterskalan skulle inträffa”. Samma dag uppehöll sig nästan alla massmedier i Grekland vid regeringens godkännande av en lag som hotar de få grekiska skogar som finns kvar idag. Det är också högst förvånande att kommissionen inte verkar bry sig om att tusentals greker under decennier har betalat avgifter till byggkooperativ utan att få det minsta lilla för sina pengar.

Är det — eller är det inte — förenligt med gemenskapens lagstiftning att ha tusentals gemenskapsmedborgare att betala in penningbelopp som de inte får något i gengäld för? De grekiska myndigheterna har alltså inte försett kommissionen med några uppgifter om den illegala byggverksamheten, men varför begär då inte kommissionen själv närmare uppgifter om hur dessa är konstruerade? Och kan kommissionsledamot Wallström slutligen upplysa mig om vilka av förordningens definitioner av ”skog” och ”skogsmark” som hon avsåg och hänvisade till i sitt föregående svar?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 februari 2004)

Kommissionen önskar meddela frågeställaren att den inte känner till innehållet i de rapporter i massmedia om illegal byggverksamhet i Grekland som offentliggjordes i den grekiska pressen den 5 december 2003. Som angavs i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3196/03 (1) av den 4 december 2003, har kommissionen vare sig statistik eller upplysningar om illegalt byggande i olika medlemsstater. Eftersom det inte föreligger någon bindande gemenskapslagstiftning om byggnadsverksamhet och standarder, så regleras alla förfaranden med avseende på beviljande av byggnadstillstånd uteslutande genom nationell lagstiftning och frågan faller därmed inom de grekiska myndigheternas lagstiftande behörighet. Kommissionen har därför inte för avsikt att begära närmare information om utförandestandard beträffande illegal (obehörig) byggverksamhet i Grekland.

När det gäller definitionerna av skog och annan trädbevuxen mark angav kommissionen i sitt första svar att unionens skogsvårdsstrategi inte omfattar en unionsövergripande definition av skog och annan trädbevuxen mark. De nationella definitionerna av skog och trädbevuxen mark tillämpas för gemenskapslagstiftning och finansiella instrument. Kommissionen vill understryka att i artikel 3 av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2152/2003, av den 17 november 2003, om övervakning av skogar och miljösamspel i gemenskapen (Forest Focus) (2) anges hur man definierar ”skog”, ”annan trädbevuxen mark” och ”annan mark”. Medlemsstaterna måste ta hänsyn till och genomföra dessa definitioner vid tillämpningen av denna förordning och de övervakningsinsatser som förordas i den, men tillämpningen av dem gäller enbart i denna förordning.

I frågan om gemenskapsmedborgare som betalar till byggkooperativ utan att de får något i gengäld vidhåller kommissionen sin ståndpunkt att ärendet inte tillhör gemenskapens behörighetsområde, utan regleras genom nationell lagstiftning.

---

(1)  EGT C 78 E, 27.3.2004, s 788.

(2)  EUT L 324, 11.12.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/118 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/118

---

(2004/C 84 E/0154)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3930/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Bibehållande av privilegier för banken Agrotiki Trapeza i Grekland

Enligt artikel26.4 i lag nr 1914/1990 skall alla de särskilda bestämmelser som rör den grekiska jordbruksbanken (ATE) bibehållas och gälla som hittills, även efter det att banken ombildas till ett aktiebolag. Detta gäller i synnerhet alla de bestämmelser som avser bankens privilegier, såväl reella som processrättsliga, skatte- och andra befrielser, fordringsdokument, tryggande av fordringar samt bankens allmänna status som juridisk person, med rättigheter och skyldigheter. På basis av denna bestämmelse använder sig banken i sina kundtransaktioner av privilegier som den åtnjuter genom artiklarna 8-15 och 34.8 i lag nr 4332/1929. Dessa privilegier innebär att alla rättsliga, processrättsliga och reella garantier åsidosätts för personer som gör transaktioner med ATE, och det här gäller inte minst bankens debitorer. Europeiska kommissionen har från aktiebolaget Tipopiitiria Thivas mottagit ett klagomål om just detta. (Svar från generaldirektoratet för jordbruksfrågor, protokoll nr 31427/24.11.2003).

Genom att bibehålla och utnyttja sina privilegier, som strider mot gemenskapsrätten, tyranniserar ATE personer som gör transaktioner med banken och fråntar dem möjligheten att hävda sin rätt. Jag vill därför fråga kommissionen om följande: Vad ämnar kommissionen göra för att sätta stopp för dessa kränkningar av rättigheterna för personer som genomför transaktioner med banken, och för att rätta till den skevhet som råder beträffande konkurrensvillkoren i förhållande till andra finansinstitut?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 januari 2004)

Kommissionen bekräftar att den nyligen har fått ett klagomål om den grekiska jordbruksbanken och därför är i färd med att ingående undersöka det problem som parlamentsledamoten tar upp. Kommissionen kommer att underrätta parlamentsledamoten om resultatet så snart som möjligt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/119 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/119

---

(2004/C 84 E/0155)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3931/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Återuppbyggnad av områden som förstördes av skogsbränderna sommaren 2003

Vid skogsbränderna i Portugal sommaren 2003 förstördes 410 000 hektar, det vill säga fem procent av Portugals totala landområde och tolv procent av landets skogar. Flera områden som ingår i Natura 2000-nätet förstördes, liksom stora korkek-, stenek- och ekskogar. Människor och djur dödades, hus raserades och odlingar förstördes i några av de fattigaste och minst utvecklade områdena i Portugal.

Det stöd som givits genom solidaritetsfonden har gjort stor nytta, men räcker inte på långa vägar för att klara av den utmaning det innebär att återställa de enormt stora naturområden av oräkneligt värde som förstörts, och en landsbygdsekonomi som riskerar att helt försvinna.

Vid sammanträdet i budgetutskottet då solidaritetsfondens bidrag till Portugal diskuterades, sades det att totalt 180 miljoner euro skulle omfördelas från de portugisiska strukturfonderna för att klara utmaningen.

Kan kommissionen förklara följande:

| 1. | Varför kan man för detta syfte inte använda belopp som planerats för strukturfonderna 2000-2003 och som ännu inte utnyttjats? |
| --- | --- |

1.

Varför kan man för detta syfte inte använda belopp som planerats för strukturfonderna 2000-2003 och som ännu inte utnyttjats?

| 2. | Har de portugisiska myndigheterna redan lagt fram konkreta förslag för att omfördela dessa 180 miljoner euro? Är den summan öronmärkt för att återställa naturen och landsbygdsekonomin i de katastrofdrabbade områdena? |
| --- | --- |

2.

Har de portugisiska myndigheterna redan lagt fram konkreta förslag för att omfördela dessa 180 miljoner euro? Är den summan öronmärkt för att återställa naturen och landsbygdsekonomin i de katastrofdrabbade områdena?

| 3. | På vilka andra sätt anser kommissionen att man skulle kunna stödja återuppbyggnaden, som ju direkt berör Portugal men naturligtvis i lika hög grad EU i stort? |
| --- | --- |

3.

På vilka andra sätt anser kommissionen att man skulle kunna stödja återuppbyggnaden, som ju direkt berör Portugal men naturligtvis i lika hög grad EU i stort?

Kompletterande svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Återställande av infrastruktur — utöver de allra mest brådskande insatserna, som finansierats med ett bidrag på 48,5 miljoner euro från Solidaritetsfonden — och av skogs- och jordbruksområden som förstördes vid bränderna under sommaren 2003 i Portugal kan medfinansieras via justering av programplaneringen inom ramen för strukturfonderna eller via Sammanhållningsfonden. Det åligger de myndigheter som som har ansvaret för förvaltningen av programmen i de berörda områdena att lägga fram förslag om detta. De portugisiska myndigheterna har i samband med halvtidsöversynen av gemenskapsstödramen för Portugal bekräftat att de har för avsikt att anslå ca 180 miljoner euro från resultatreserven för att bestrida kostnader för reparationer av skador som vållats av bränderna och för att förstärka de förebyggande åtgärderna.

Förhandlingarna med de portugisiska myndigheterna om detta pågår. Kommissionen kan därför på detta stadium inte tillhandahålla några fullständiga upplysningar om de berörda programmen och åtgärderna.

Kommissionen fäster i detta sammanhang stor vikt vid åtgärder för att förebygga naturkatastrofer. Vad beträffar förebyggande av bränder kan ett flertal åtgärder komma att understödjas, t.ex. förstärkning av brandinsatskapaciteten, inrättande av system för att upptäcka och förebygga bränder, bekämpning av erosion samt återplantering av skog i enlighet med normerna för förebyggande av bränder.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/120 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/120

---

(2004/C 84 E/0156)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3934/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(19 december 2003)

Ämne:   Amerikanska viseringsbestämmelser som leder till att européer som är fast bosatta och har fast arbete i Förenta staterna inte kan återvända dit

| 1. | Känner kommissionen till att personer som är medborgare i någon av EU:s medlemsstater visserligen som besökare får resa in i Amerikas förenta stater utan visering, men att detta sedan 2003 inte längre gäller för européer som bor och arbetar i Förenta staterna, eftersom de, när de återvänder från utlandet, måste inneha visering för affärsresa och dessutom, till skillnad från andra besökare, måste avstå från rätten till bistånd av advokat i händelse av rättstvister med myndigheterna? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att personer som är medborgare i någon av EU:s medlemsstater visserligen som besökare får resa in i Amerikas förenta stater utan visering, men att detta sedan 2003 inte längre gäller för européer som bor och arbetar i Förenta staterna, eftersom de, när de återvänder från utlandet, måste inneha visering för affärsresa och dessutom, till skillnad från andra besökare, måste avstå från rätten till bistånd av advokat i händelse av rättstvister med myndigheterna?

| 2. | Känner kommissionen också till att det kan hända, att personer som redan en längre tid varit bosatta i Förenta staterna eller som har en äkta make eller maka med amerikanskt medborgarskap, av Förenta staternas tullväsen i samband med att de återvänder till landet vägras inresa som besökare, med den motiveringen att de under falska förespeglingar illegalt försöker ta sig in i landet, och att de sedan mot sin vilja kan utvisas, på sådana villkor att de inte får komma tillbaka på fem år? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att det kan hända, att personer som redan en längre tid varit bosatta i Förenta staterna eller som har en äkta make eller maka med amerikanskt medborgarskap, av Förenta staternas tullväsen i samband med att de återvänder till landet vägras inresa som besökare, med den motiveringen att de under falska förespeglingar illegalt försöker ta sig in i landet, och att de sedan mot sin vilja kan utvisas, på sådana villkor att de inte får komma tillbaka på fem år?

| 3. | Har kommissionen redan några antydningar om att detta tillvägagångssätt med att vägra återinresa är eller kommer att bli ett sätt att tvinga européer i Förenta staterna att sälja sina bostäder och företag så billigt som möjligt och säga upp sig från sina arbeten, allt för att gynna personer med amerikanskt medborgarskap? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen redan några antydningar om att detta tillvägagångssätt med att vägra återinresa är eller kommer att bli ett sätt att tvinga européer i Förenta staterna att sälja sina bostäder och företag så billigt som möjligt och säga upp sig från sina arbeten, allt för att gynna personer med amerikanskt medborgarskap?

| 4. | Har EU:s medlemsstater motsvarande sätt att frånkänna personer med amerikanskt medborgarskap rätten till bosättning, återinresa eller arbete? Görs det också i praktiken bruk av denna rättighet och händer det sig att amerikaner, utan att de gjort sig skyldiga till någon brottslig verksamhet, utvisas från Europa och inte får resa in dit under en lång tid därefter? |
| --- | --- |

4.

Har EU:s medlemsstater motsvarande sätt att frånkänna personer med amerikanskt medborgarskap rätten till bosättning, återinresa eller arbete? Görs det också i praktiken bruk av denna rättighet och händer det sig att amerikaner, utan att de gjort sig skyldiga till någon brottslig verksamhet, utvisas från Europa och inte får resa in dit under en lång tid därefter?

| 5. | Hur åstadkoms det på basis av ömsesidighet lika rättigheter och skyldigheter samt jämlikhet i frågor som gäller utvisning mellan européer i Förenta staterna och amerikaner i Europa? När kommer så att ske? |
| --- | --- |

5.

Hur åstadkoms det på basis av ömsesidighet lika rättigheter och skyldigheter samt jämlikhet i frågor som gäller utvisning mellan européer i Förenta staterna och amerikaner i Europa? När kommer så att ske?

Källa: TV Nederland 2, programmet ”Twee Vandaag” den 9 december 2003.

Svar från Antonio Vitorino på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Det har inte kommit till kommissionens kännedom att Förenta staterna vägrar EU-medborgare återinresa om dessa är i besittning av giltigt uppehållstillstånd för Förenta staterna och uppfyller kraven för laglig inresa och vistelse i landet. Kommissionen har heller ingen som helst information om att de amerikanska myndigheterna har försökt införa sådana metoder som parlamentsledamoten antyder.

Mot bakgrund av vissa händelser som inträffat under senare tid och som fått en del uppmärksamhet i media, vill kommissionen dock påpeka att de flesta EU-medborgare som är i besittning av ett maskinläsbart pass är undantagna från viseringstvång vid resa till Förenta staterna om ändamålet med deras korta uppehåll i landet är turism eller en kortare tjänsteresor. För alla andra skäl, exempelvis återförening mellan familjemedlemmar, krävs det visering, som man i princip måste ansöka om i förväg vid det behöriga amerikanska konsulatet utomlands eller också kan den familjemedlem som har amerikanskt medborgarskap ansöka. Personer som har beviljats visering av en amerikansk beskickning har rätt att väcka talan inför en immigrationsdomstol om det uppstår problem i samband med inreseförfarandet vid inreseorten.

Det är annorlunda för personer som ännu inte har fått sina visering sansökningar beviljade eller som inte har ansökt om visering i förväg, t.ex. för att de trodde att de skulle ha varit undantagna från viseringstvånget. De amerikanska myndigheterna kan vägra dessa personer inresa om de försöker skaffa sig tillstånd att vistas i landet på grundval av vilseledande information eller om de tidigare har brutit mot invandringsreglerna. De kan skickas tillbaka omedelbart av inresemyndigheterna från inreseorten utan möjlighet till rättsligt överklagande vid det tillfället, även om ett annat inreseförfarande eller en visumansökan pågår. Eventuella tvister måste lösas från utlandet med hjälp av de konsulära tjänsterna.

I princip tillämpar medlemsstaterna liknande system för att se till att ansökningar om inresa och vistelse handläggs utomlands och beviljas av de konsulära tjänsterna före inresan. Vid gränskontrollerna utfärdas endast i yttersta undantags fall inresevisering. Medlemsstaterna har möjlighet att vägra vilken tredjelandsmedborgare som helst inresa och uppehållstillstånd om de regler som gäller för inresa och vistelse inte är uppfyllda. Detta berör även personer från sådana tredjeländer vilkas medborgare är undantagna från kravet att inneha ett korttidsvisering när de överskrider EU:s yttre gränser. Om myndigheterna t.ex. uppdagar att ändamålet med inresan inte är förenligt med undantaget från visumtvång, kan personen vägras inresa. Möjligheterna till rättslig prövning varierar mellan medlemsländerna.

För personer som stannar kvar längre än den tidsfrist på tre månader som gäller för vistelse utan visering (s.k. overstayers), kan ett återsändandeförfarande inledas. Personer som har brutit mot invandringslagarna kan även nekas laglig återinresa enligt nationell lagstiftning. Hur länge inreseförbudet ska gälla varierar också beroende på nationell lagstiftning.

Kommissionen har inga konkreta uppgifter om hur många amerikanska medborgare som har varit föremål för återsändandeförfaranden i medlemsstaterna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/121 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/121

---

(2004/C 84 E/0157)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3939/03

från Elisabeth Jeggle (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2003)

Ämne:   Förare av fordon för sophämtning och halkbekämpning bryter mot bestämmelserna om kör- och vilotid i samband med statliga uppdrag

Förare av fordon för sophämtning och halkbekämpning som under jul- och vinterperioden utför vissa statliga uppdrag i Tyskland bryter mot de bestämmelser om kör- och vilotid som gäller för lastbilschaufförer.

Till den offentliga arbetsgivaren och de berörda uppdragstagarna ställs följande frågor:

| — | Kan lastbilschaufförer som utför statliga uppdrag beviljas undantag från bestämmelserna om kör- och vilotid? |
| --- | --- |

—

Kan lastbilschaufförer som utför statliga uppdrag beviljas undantag från bestämmelserna om kör- och vilotid?

| — | Om undantag kan beviljas, med hur många timmar får den maximala körtiden överskridas? |
| --- | --- |

—

Om undantag kan beviljas, med hur många timmar får den maximala körtiden överskridas?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 februari 2004)

I den lagstiftning som reglerar kör- och vilotiden för förare (rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter (1)) anges ett antal undantag i artikel 4. Enligt artikel 4.6 är fordon som används för underhåll och kontroll av allmänna vägar samt för avfallshantering undantagna från bestämmelserna i förordningen. Under de perioder då dessa fordon används för uppdrag av denna typ är de därför undantagna från bestämmelserna i förordningen. Därför omfattas förarna av de två nämnda fordonskategorierna — sophämtningsbilar och sandbilar — inte av bestämmelserna i förordningen.

Det betyder att endast vissa bestämmelser i det allmänna arbetstidsdirektivet (rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden (2), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG av den 22 juni 2000 (3)) kan tillämpas på dessa rörliga arbetstagare. Till de bestämmelser som gäller hör bland annat kraven på att dessa arbetstagare skall få tillräcklig vila och att deras arbetstid skall vara i genomsnitt 48 timmar per vecka inom en referensperiod på fyra månader som medlemsstaten kan förlänga till högst 12 månader.

Medlemsstaterna kan dessutom införa nationella bestämmelser som omfattar dessa förare.

---

(1)  EGT L 370, 31.12.1985.

(2)  EGT L 307, 13.12.1993.

(3)  EGT L 195, 1.8.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/122 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/122

---

(2004/C 84 E/0158)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3952/03

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(22 december 2003)

Ämne:   Normer för nedläggning av gasledningar

Kan kommissionen upplysa om vilka EU-normer som gäller för nedläggning av gasledningar genom privat egendom?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

Kommissionen har ingen behörighet när det gäller beviljandet av rättigheter att nedlägga gasledningar genom privat egendom. Denna fråga faller helt och hållet under medlemsstaternas behörighet. Kommissionen har därför ingen information om vilka normer som i denna fråga är i kraft i Europa.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/122 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/122

---

(2004/C 84 E/0159)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3963/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   ”Geroi Sevastopolya” — sjösäkerhet

Oljetankern ”Geroi Sevastapolya”, enkelskrovigt fartyg som varit i bruk i 24 år, fraktar 50 000 ton råolja och har liknande rutt som ”Prestige” som för ett år sedan förorsakade en ekologisk katastrof på spanskt vatten. Fartyget kommer inom kort att befinna sig på internationellt vatten nära Danmark, Tyskland, Nederländerna, Belgien, Storbritannien, Frankrike, Spanien och Portugal.

Det kaliforniska bolaget Westport Petroleum anlitade detta ryska fartyg för att hämta upp last i Lettland, passera Gibraltar sund över Medelhavet och via Suezkanalen anlända till Singapore inom loppet av tre eller fyra veckor.

Efter en inspektion som genomfördes av inspektörer som kommissionen anlitat ansåg dessa att det inte fanns någon anledning att förbjuda avfärd.

Portugisiska och spanska örlogsfartyg meddelade att de inte gav tillstånd till oljetankern ”Geroi Sevastopolya” att färdas genom deras exklusiva ekonomiska zoner.

Kommissionen visade vilja att på nära håll följa oljetankern, även om den skulle gå på internationella vatten, och uppmanade under det senaste transportministerrådet de tio anslutningsländerna att omedelbart tillämpa förbudet mot enkelskroviga fartyg före den 1 maj 2004.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om ”Geroi Sevastopolyas” nuvarande rutt? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om ”Geroi Sevastopolyas” nuvarande rutt?

| — | Är kommissionen fortfarande övertygad om att fartyget uppfyller minimikraven för sjöfart? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen fortfarande övertygad om att fartyget uppfyller minimikraven för sjöfart?

| — | Vilka tilläggs- eller katastrofåtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar att vidta? |
| --- | --- |

—

Vilka tilläggs- eller katastrofåtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar att vidta?

| — | Vilka svar erhölls på den uppmaning som den riktade till anslutningsländerna? |
| --- | --- |

—

Vilka svar erhölls på den uppmaning som den riktade till anslutningsländerna?

| — | Hur har kommissionen på senare tid förhandlat med medlemsstaterna och med internationella partners för att sammanställa och införa strängare och effektivare sjösäkerhetsregler? |
| --- | --- |

—

Hur har kommissionen på senare tid förhandlat med medlemsstaterna och med internationella partners för att sammanställa och införa strängare och effektivare sjösäkerhetsregler?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Kommissionen har noga följt den enkelskroviga oljetankern ”Geroi Sevastopolya” som lämnade hamnen i Ventspils i Lettland för avfärd mot Singapore. Fartyget var lastat med ungefär 50 000 ton tunga oljor och skulle passera längs Europas kust.

Den 6 december 2003 lämnade fartyget Ventspils hamn för att passera danskt vatten där en djuphavslots steg ombord och en patrullbåt från den danska marinen eskorterade fartyget ända till den 9 december 2003 då det passerade Skagen vid Danmarks norra spets. Därefter gav det sig ut på Nordsjön där det passerade tyskt och nederländskt vatten. Den 11 december 2003 passerade fartyget Pas-de-Calais och gick in i Engelska kanalen och den brittiska zonen. Fartyget lämnade Engelska kanalen på kvällen den 12 december 2003 och passerade in på franska Préfecture maritime de l'Atlantiques behörighetsområde i höjd med trafiksepareringssystemet utanför Ouessant. Därefter valde ”Geroi Sevastopolya” att ta södra vägen mot Asien, via Godahopp sudden i stället för att passera Gibraltar sund och Suezkanalen. Den 18 december 2003 lämnade ”Geroi Sevastopolya” europeiskt vatten.

En grupp inspektörer från flera EU-länder under samordning av Europeiska sjösäkerhetsbyrån besökte fartyget före avresan från Ventspils. Inspektörerna kunde då konstatera att det inte fanns några skäl för de lettiska myndigheterna att hålla kvar fartyget.

Kommissionen och Europeiska sjösäkerhetsbyrån inrättade en krisenhet vilket gjorde det möjligt att följa fartyget från avfärden från Ventspils till dess att det lämnade europeiskt vatten. Sjösäkerhetsbyrån fortsatte att hålla kontakt med sjöfartsmyndigheterna i de länder vars vatten fartyget passerade. Dessa myndigheter gav löpande information till sjösäkerhetsbyrån om läget och om fartygets exakta position.

När det gäller frågan om de anslutningsländer som berörs av fallet med ”Geroi Sevastopolya” — särskilt de baltiska länderna och framför allt Lettland — kan det meddelas att de lettiska myndigheterna helt och hållet ställde upp och samarbetade för att underlätta arbetet för Europeiska sjösäkerhetsbyråns inspektörer. De var mycket hjälpsamma och under lettiska inspektörers ansvar besökte de fartyget under en statlig kontroll av hamnen. Utöver detta har miljöministrarna i de tre baltiska republikerna utifrån ett förslag från Estland antagit ett förslag om att i förväg tillämpa förordningen (EG) nr 1726/03 (1) som trädde i kraft i EU den 21 oktober 2003 och som förbjuder transport av tunga oljor med enkelskroviga fartyg.

Kommissionen vill införa en ännu strängare lagstiftning när det gäller sjösäkerhet, dels genom att anta åtgärder till följd av Prestigeolyckan, dels genom att under det första halvåret 2004 utarbeta nya åtgärder för att förbättra sjösäkerheten. Dessutom kommer EU att fortsätta sitt arbete inom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) för att förbättra sjösäkerheten även i övriga världen. Efter ett förslag från EU, som enhälligt stöddes av anslutningsländerna, antog IMO i december 2003 ett ändringsförslag till Marpol-konventionen som innehöll internationella bestämmelser som liknade dem i förordningen (EG) nr 1726/03 som omnämns ovan.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2003 av den 22 juli 2003 om ändring av förordning (EG) nr 417/2002 om ett påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov, EGT L 249, 1.10.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/124 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/124

---

(2004/C 84 E/0160)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3969/03

från Maurizio Turco (Nl) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Förundersökning av åklagarmyndigheten i Catania rörande ett bedrägeri omfattande 5 miljoner euro till skada för Europeiska unionen

Den 12 december 2003 publicerade dagstidningen ”La Sicilia” en artikel med rubriken ”Catania, EU-bedrägeri för 5 miljoner euro” av vilken det framgår att

| — | militärerna vid provinsenheten av polismyndigheten för bekämpning av skattebrott inom finanspolisen i Catania har upptäckt ett bedrägeri som iscensatts av ett företag i Catania för att olagligen tillskansa sig gemenskapsbidrag till ett belopp av 5 miljoner euro, |
| --- | --- |

—

militärerna vid provinsenheten av polismyndigheten för bekämpning av skattebrott inom finanspolisen i Catania har upptäckt ett bedrägeri som iscensatts av ett företag i Catania för att olagligen tillskansa sig gemenskapsbidrag till ett belopp av 5 miljoner euro,

| — | företaget hade utkvitterat ett bidrag enligt lag 488/92 för att inom industriområdet i Catania skapa och utveckla ett nytt företag inom sektorn för framställning av medicinsk och kirurgisk materiel, |
| --- | --- |

—

företaget hade utkvitterat ett bidrag enligt lag 488/92 för att inom industriområdet i Catania skapa och utveckla ett nytt företag inom sektorn för framställning av medicinsk och kirurgisk materiel,

| — | företaget emellertid omvandlade den organisatoriska ramen flera gånger under senare år utan att bedriva någon verksamhet, och när de italienska bolagsmännen väl mottagit finansieringen lämnade de scenen och ägandet övergick till två företag med säte i Liechtenstein och Luxemburg, |
| --- | --- |

—

företaget emellertid omvandlade den organisatoriska ramen flera gånger under senare år utan att bedriva någon verksamhet, och när de italienska bolagsmännen väl mottagit finansieringen lämnade de scenen och ägandet övergick till två företag med säte i Liechtenstein och Luxemburg,

| — | man för projektet räknade med en investeringskostnad av vilken cirka 90 procent gick till inköp av en speciell maskinutrustning som enligt ägarna endast kunde levereras av ett konstruktionsföretag i Liechtenstein för tillverkning av ett spanskt företag; båda dessa senare företag visade sig vara knutna till de företag som ägde aktiekapitalet i bolaget i Catania |
| --- | --- |

—

man för projektet räknade med en investeringskostnad av vilken cirka 90 procent gick till inköp av en speciell maskinutrustning som enligt ägarna endast kunde levereras av ett konstruktionsföretag i Liechtenstein för tillverkning av ett spanskt företag; båda dessa senare företag visade sig vara knutna till de företag som ägde aktiekapitalet i bolaget i Catania

| — | den senare finförgrenade rekonstruktionen av varornas rörelse klarlade en mycket annorlunda verklighet än den som presenterats, nämligen att maskinutrustningen som förklarats ha ett värde på cirka 9 miljoner euro i verkligheten var värd cirka 1,5 miljoner euro och att den hade köpts direkt från tillverkare i Modena och Varese, |
| --- | --- |

—

den senare finförgrenade rekonstruktionen av varornas rörelse klarlade en mycket annorlunda verklighet än den som presenterats, nämligen att maskinutrustningen som förklarats ha ett värde på cirka 9 miljoner euro i verkligheten var värd cirka 1,5 miljoner euro och att den hade köpts direkt från tillverkare i Modena och Varese,

| — | maskinutrustningen för att sopa igen spåren till ursprunget hade transporterats till Barcelonas hamn, varefter den efter en kort liggtid hade transporterats till Catania; på så sätt skulle den på grund av utelämnandet av tidigare faser enligt papperen ha framställts i och importerats från Spanien, |
| --- | --- |

—

maskinutrustningen för att sopa igen spåren till ursprunget hade transporterats till Barcelonas hamn, varefter den efter en kort liggtid hade transporterats till Catania; på så sätt skulle den på grund av utelämnandet av tidigare faser enligt papperen ha framställts i och importerats från Spanien,

| — | de som verifikation av de i verkligheten obefintliga kostnaderna upprättade fakturor för obefintliga verksamheter till ett värde motsvarande cirka 9,5 miljoner euro. |
| --- | --- |

—

de som verifikation av de i verkligheten obefintliga kostnaderna upprättade fakturor för obefintliga verksamheter till ett värde motsvarande cirka 9,5 miljoner euro.

Skulle kommissionen kunna meddela om den är medveten om de beskrivna omständigheterna, eller vilka åtgärder den har vidtagit eller avser att vidta i detta avseende, och om OLAF inte har informerats, eller har inlett eller avser att inleda en undersökning?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(10 februari 2004)

Kommissionen meddelar härmed frågeställaren att Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) är medveten om att italienska myndigheter har inlett en undersökning som omfattar ett företag, där åtalspunkten rör ett bedrägeri riktat mot EU.

Eftersom det rättsliga förfarandet redan har inletts i Italien hos åklagarmyndigheten i Catania har OLAF ställt sig till de rättsliga myndigheternas förfogande för varje form av hjälp, om de så önskar.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/125 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/125

---

(2004/C 84 E/0161)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3983/03

från Maurizio Turco (Nl) till kommissionen

(6 januari 2004)

Ämne:   Slutförande av det multiregionala operativa programmet ”vattenresurser” som avser mål 1-regioner i Italien inom gemenskapsstödramen för 1994-1999

Med beaktande av:

| — | I skrivelser av den 31 mars, 29 april och 25 november riktade till generaldirektoratet för regionalpolitik begärde undertecknad — med hänvisning till förordning (EG) nr 1049/2001 (1) om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar — att få tillgång till den slutliga utvärderingsrapporten om det multiregionala operativa programmet ”vattenresurser” i regioner som omfattas av mål 1, förordning (EEG) nr 2081/93 — GSR 1994/99. |
| --- | --- |

—

I skrivelser av den 31 mars, 29 april och 25 november riktade till generaldirektoratet för regionalpolitik begärde undertecknad — med hänvisning till förordning (EG) nr 1049/2001 (1) om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar — att få tillgång till den slutliga utvärderingsrapporten om det multiregionala operativa programmet ”vattenresurser” i regioner som omfattas av mål 1, förordning (EEG) nr 2081/93 — GSR 1994/99.

| — | Kommissionen har hittills svarat att handlingarna inte är tillgängliga innan programmet är slutfört och att det är nödvändigt att vänta ännu några månader. Senast angavs januari 2004 som slutdatum. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har hittills svarat att handlingarna inte är tillgängliga innan programmet är slutfört och att det är nödvändigt att vänta ännu några månader. Senast angavs januari 2004 som slutdatum.

| — | Den 19 november 2002 hänvisades i pressmeddelandet 47/2002 beträffande den särskilda rapporten 1/2002 om det multiregionala programmet ”vattenresurser” inom gemenskapsstödramen för 1994-1999 till den revisionsrättens bedömning. Revisionsrätten framhåller att i avvaktan på den planerade utgiftsredovisningen, som skall färdigställas under 2002, är förverkligandet av två mål väsentliga: det fulla utnyttjandet av gemenskapsfonderna och genomförandet av de planerade åtgärderna. |
| --- | --- |

—

Den 19 november 2002 hänvisades i pressmeddelandet 47/2002 beträffande den särskilda rapporten 1/2002 om det multiregionala programmet ”vattenresurser” inom gemenskapsstödramen för 1994-1999 till den revisionsrättens bedömning. Revisionsrätten framhåller att i avvaktan på den planerade utgiftsredovisningen, som skall färdigställas under 2002, är förverkligandet av två mål väsentliga: det fulla utnyttjandet av gemenskapsfonderna och genomförandet av de planerade åtgärderna.

Kan kommissionen ange:

| — | när Italien översände den slutliga utvärderingsrapporten eller när programmet planerades vara helt slutfört? |
| --- | --- |

—

när Italien översände den slutliga utvärderingsrapporten eller när programmet planerades vara helt slutfört?

| — | om kommissionen har begärt förklaringar och rättelser avseende slutrapporten och i så fall hur många gånger? |
| --- | --- |

—

om kommissionen har begärt förklaringar och rättelser avseende slutrapporten och i så fall hur många gånger?

| — | om det är normalt att ett program som skulle ha genomförts 1999 avslutas fyra år senare och att slutrapporten ett år före det faktiska slutförandet fortfarande inte är tillgänglig? |
| --- | --- |

—

om det är normalt att ett program som skulle ha genomförts 1999 avslutas fyra år senare och att slutrapporten ett år före det faktiska slutförandet fortfarande inte är tillgänglig?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att den slutliga utvärderingsrapporten från de italienska myndigheterna inkom till kommissionen den 24 november 2003.

I sin andra fråga hänför sig parlamentsledamoten till ”slutrapporten” i stället för till ”den slutliga utvärderingsrapporten”. Det rör sig här om två olika typer av dokument.

För att ett program skall kunna avslutas måste det föreligga en slutrapport. De italienska myndigheterna översände slutrapporten den 7 mars 2003, inom den tidsfrist som anges i artikel 52.5 andra stycket i förordning (EG) nr 1260/1999 (2).

Kommissionen begärde genom en not av den 12 maj 2003 kompletterande upplysningar rörande slutrapporten. Italien gav i en not som inkom till kommissionen den 24 november 2003 ett uttömmande svar på kommissionens skrivelse.

Kommissionen skickade den 4 december 2003 ett förslag till Italien om avslutning av programmet. De italienska myndigheterna meddelade den 16 januari 2004 att de godtog detta förslag.

Vad beträffar parlamentsledamotens sista fråga kan kommissionen meddela att programmet avslutats i enlighet med förfarandena i förordning (EG) nr 1260/1999.

---

(1)  EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (EGT L 161, 26.6.1999).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/126 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/126

---

(2004/C 84 E/0162)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3985/03

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(6 januari 2004)

Ämne:   Leverans av virke avsett för renovering av kommissionens fastigheter

Vilket virke används vid renoveringen av Berlaymont-byggnaden?

Vilka företag har levererat detta virke, vilka belägg begärde kommissionen och vilka belägg lämnades av leverantörerna för att styrka att allt det virke som användes kom från lagliga och hållbara källor?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

I enlighet med kommissionens politik om miljövänlig förvaltning fastställs i kommissionens byggnadstekniska bestämmelser att virke som används till renovering av byggnader som ägs av kommissionen skall komma från skogar som sköts på ett sätt som är hållbart ur miljösynpunkt. Bevis på detta kan man få genom skogscertifieringssystem som t.ex. märkning enligt PEFC (aileuropeiskt skogscertifieringsprojekt) eller FSC (Forest Stewardship Council).

I samband med renoveringen av Berlaymont-byggnaden krävde kommissionen uttryckligen att Berlaymont 2000 SA (förvaltningsbolaget, vilket ägs av den belgiska staten) köpte in virke av det slag som beskrivs ovan.

Eftersom Berlaymont 2000 SA är den myndighet som ansvarar för att tilldela kontrakt för renoveringen har kommissionen för närvarande inte tillgång till namnen på de företag som levererat virket.

Det kanske är av intresse för ledamoten att en undersökning om huruvida kraven på hållbarhet för virket uppfyllts kommer att genomföras av kommissionen under förfarandet för godkännande av byggnaden. Det kommer då att krävas att skriftliga bevis uppvisas på överensstämmelse med krav i lagstiftningen och kontrakten.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/127 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/127

---

(2004/C 84 E/0163)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3986/03

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(6 januari 2004)

Ämne:   Depåer för radioaktivt avfall på Sicilien

På Sicilien, närmare bestämt i gruvorna Pasquasia (Enna) och Realmonte (Agrigento), befarar man att det finns depåer för radioaktivt avfall.

Dessa platser, som ingår i en specialförteckning som Europeiska unionen utarbetat, skall av ENEA ha betraktats som lämpliga.

Förutom att ligga i ett jordskalvsområde besitter områdena ifråga stora värden för jordbruk och turism, vilket gör dem helt olämpliga som depåer för giftigt avfall.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| 1. | Vilka vetenskapliga studier har föregått kartläggningen av de platser som skall fungera som avfallsdepåer? |
| --- | --- |

1.

Vilka vetenskapliga studier har föregått kartläggningen av de platser som skall fungera som avfallsdepåer?

| 2. | Anser den emellertid inte att Sicilien, som är värdefullt på många andra sätt, är olämpligt som depå för radioaktivt avfall, i synnerhet som ön redan har betalat ett mycket högt miljöpris genom att härbärgera Europas största petrokemiska anläggning? |
| --- | --- |

2.

Anser den emellertid inte att Sicilien, som är värdefullt på många andra sätt, är olämpligt som depå för radioaktivt avfall, i synnerhet som ön redan har betalat ett mycket högt miljöpris genom att härbärgera Europas största petrokemiska anläggning?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 februari 2004)

Kommissionen vill påminna om att varje medlemsstat har ansvaret för förvaltningen av använt bränsle och radioaktivt avfall under dess jurisdiktion.

Beträffande identifieringen av en plats för deponering av radioaktivt avfall i Italien noterar kommissionen att den italienska regeringen har gett en expertkommission i uppdrag att identifiera och utvärdera tänkbara platser.

Kommissionen har inte deltagit i utarbetandet av någon specialförteckning med platser för deponering av radioaktivt avfall i Italien. Kommissionen kan därför inte uttala sig om vilken vetenskaplig forskning som gjorts i samband med de platser som parlamentsledamoten nämner.

Kommissionen vill också hänvisa parlamentsledamoten till kommissionens svar på de skriftliga frågorna P-3519/03 från Maurizio Turco (1) och P-3657/03 från Giovanni Procacci (2).

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 570.

(2)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 846.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/127 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/127

---

(2004/C 84 E/0164)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3987/03

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Galileo-programmet

I tysk media (bl.a. i den tyska TV-kanalen ARD:s nyhetsprogram av den 29 november 2003) meddelades att satellitnavigationssystemet Galileo kommer att fungera på en frekvens som med lätthet när som helst kan störas av den amerikanska militären. Amerikanska försvaret skulle i kris- och konfliktsituationer kunna sätta det europeiska satellitnavigationssystemet Galileo ur funktion utan att informera Europa. Enligt samma källa lär amerikanerna ha krävt att den öppna Galileo-signalen ska göras svagare och att dess kvalitet ska försämras.

Kan kommissionen i detta sammanhang svara på följande frågor:

| 1. | Är dessa uppgifter riktiga? |
| --- | --- |

1.

Är dessa uppgifter riktiga?

| 2. | Om uppgifterna är riktiga vad anser kommissionen i så fall om detta och vilka åtgärder avser man vidta? |
| --- | --- |

2.

Om uppgifterna är riktiga vad anser kommissionen i så fall om detta och vilka åtgärder avser man vidta?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 februari 2004)

| 1. | Det är inte korrekt att myndigheter utanför Europa kan störa signalöverföringarna från Galileosys-temet eller försämra kvaliteten. |
| --- | --- |

1.

Det är inte korrekt att myndigheter utanför Europa kan störa signalöverföringarna från Galileosys-temet eller försämra kvaliteten.

| 2. | Satellitnavigationssystem överför öppna signaler till alla användare (den så kallade ”öppna tjänsten” i Galileo) och säkra signaler (den så kallade ”offentliga reglerade tjänsten” i Galileo). Det är tekniskt möjligt att störa alla navigationssignaler oavsett frekvens, och även att endast störa de öppna signalerna och behålla tillträdet till säkra signaler, eftersom dessa har en annan frekvens.
  Vad gäller prestandan för de öppna signalerna i Galileo pågår för närvarande diskussioner med Förenta staterna om att fastställa vilken som är den kraftfullaste standarden för de öppna signalerna i Galileo och det framtida GPS III i syfte att garantera användarna de bästa tjänsterna. Syftet med dessa diskussioner är att uppnå full kompatibilitet mellan de båda systemen, och detta kommer att leda till en världsomfattande standard för satellitnavigering. Det är glädjande att Förenta staterna varit villiga att använda samma frekvenser för de öppna och kommersiella signalerna som Galileo, vilket ger det europeiska programmet en avgörande fördel när det gäller användningen runt om i världen. |
| --- | --- |

2.

Satellitnavigationssystem överför öppna signaler till alla användare (den så kallade ”öppna tjänsten” i Galileo) och säkra signaler (den så kallade ”offentliga reglerade tjänsten” i Galileo). Det är tekniskt möjligt att störa alla navigationssignaler oavsett frekvens, och även att endast störa de öppna signalerna och behålla tillträdet till säkra signaler, eftersom dessa har en annan frekvens.

Vad gäller prestandan för de öppna signalerna i Galileo pågår för närvarande diskussioner med Förenta staterna om att fastställa vilken som är den kraftfullaste standarden för de öppna signalerna i Galileo och det framtida GPS III i syfte att garantera användarna de bästa tjänsterna. Syftet med dessa diskussioner är att uppnå full kompatibilitet mellan de båda systemen, och detta kommer att leda till en världsomfattande standard för satellitnavigering. Det är glädjande att Förenta staterna varit villiga att använda samma frekvenser för de öppna och kommersiella signalerna som Galileo, vilket ger det europeiska programmet en avgörande fördel när det gäller användningen runt om i världen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/128 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/128

---

(2004/C 84 E/0165)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3990/03

från Diana Wallis (ELDR) till kommissionen

(18 december 2003)

Ämne:   Att posta och leverera anbudshandlingar

Vet kommissionen om att upphandlingssystemet, t.ex. när det gäller översättningsarbete, diskriminerar anbudsgivare som har verksamhet i ett land där det inte finns ett nationellt system för rekommenderad post? För anbud som skickas in i rekommenderad försändelse räknas datumet då försändelsen lämnas in till posten. Om ett sådant system saknas, som i t.ex. Storbritannien, räknas endast det datum då försändelsen når adressaten. Detta leder till olika behandling och olika möjligheter för anbudsgivarna beroende på om de har tillgång till ett system för rekommenderad post. Om de inte har det är det enda helt säkra alternativet att personligen leverera anbudet. Har kommissionen några förslag för att åtgärda denna orättvisa?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

Kommissionen vill påpeka att alla kontrakt som helt eller delvis finansieras genom budgeten skall omfattas av principerna om insyn och öppenhet, proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering i enlighet med artikel 89.1 i budgetförordningen (1).

Kommunikationsmetoderna i kommissionens upphandlingsförfaranden anges i artikel 143 i genomförandebestämmelserna till budgetförordningen och ger anbudsgivaren möjlighet att välja att lämna sitt anbud

| a) | antingen per post, varvid det i upphandlingsdokumenten skall anges att det datum som räknas är det som återfinns i den rekommenderade försändelsens poststämpel, eller |
| --- | --- |

a)

antingen per post, varvid det i upphandlingsdokumenten skall anges att det datum som räknas är det som återfinns i den rekommenderade försändelsens poststämpel, eller

| b) | direkt till institutionen av anbudsgivaren själv eller av ett ombud, inbegripet budföretag. I upphandlingsdokumenten skall, förutom de upplysningar som avses i artikel 130.2 a, anges till vilken avdelning anbuden skall avlämnas mot ett daterat och undertecknat mottagningsbevis. |
| --- | --- |

b)

direkt till institutionen av anbudsgivaren själv eller av ett ombud, inbegripet budföretag. I upphandlingsdokumenten skall, förutom de upplysningar som avses i artikel 130.2 a, anges till vilken avdelning anbuden skall avlämnas mot ett daterat och undertecknat mottagningsbevis.

Det faktum att anbudsgivaren har denna valmöjlighet garanterar att ovannämnda principer respekteras. Möjligheten att skicka rekommenderade försändelser är dessutom en del av de sammhällsomfattande posttjänster som enligt direktivet om posttjänster (2) skall vara tillgängliga för kunder i alla medlemsstaterna.

Det statsägda publika aktiebolaget Royal Mail är enligt sitt tillstånd skyldigt att tillhandahålla en tjänst som motsvarar rekommenderad post, en så kallad ”rekommenderad (kvitterad för) leverans” med avsändningsbevis. Tjänsten skall finnas tillgänglig på alla postkontor i Storbritannien för leverans i Storbritannien och utomlands.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 357, 31.12.2002.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002 om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen, EGT L 176, 5.7.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/129 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/129

---

(2004/C 84 E/0166)

SKRIFTLIG FRÅGA P-4002/03

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(19 december 2003)

Ämne:   Kränkning av den personliga integriteten vid internationellt toppmöte om informationssamhället

Ett internationellt toppmöte om informationssamhället anordnades den 10 till 12 december 2003 i Palaexpo i Genève.

Tre forskare — Alberto Escudero-Pascual (Kungliga tekniska högskolan i Stockholm), Stephane Koch (ordförande för Internet Society i Genève) och George Danezis (forskare vid universitetet i Cambridge) — uppger att det på baksidan av de passerkort som delades ut till alla ackrediterade deltagare fanns databärare för radiosändning (RFID-teknik) som gjorde det möjligt att följa hur varje enskild deltagare rörde sig inom mässområdet.

Användningen av dessa databärare och det faktum att toppmötet saknade en policy om personlig integritet strider mot EU:s direktiv om skydd av personuppgifter, FN:s riktlinjer om användning av personuppgifter och den schweiziska lagstiftningen om skydd av personuppgifter.

Kände kommissionen till att passerkorten var utrustade med databärare?

Kommer kommissionen att kräva en formell förklaring av organisatörerna och den schweiziska regeringen? Kommer kommissionen att kräva att man omedelbart raderar alla personuppgifter som lagrats på detta olagliga sätt?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(28 januari 2004)

Vid det internationella toppmötet om informationssamhället som anordnades i Genève den 10-12 december 2003 användes enligt uppgift passerkort med RFID-teknik för att kontrollera inträdet till vissa avgränsade områden vid platsen för toppmötet.

Även om kommissionen i princip uppmuntrar till användning av ny och innovativ teknik som RFID, skall alla tillämpningar som baseras på sådan teknik respektera de principer som gäller för behandling av gemenskapens medborgares personuppgifter som överförs från EU till tredjeland.

Det föreföll som om RFID-systemet delvis användes för personuppgifter för de deltagare som före toppmötet hade registrerat sig från sina hemländer via Internet.

Kommissionen kommer att undersöka närmare huruvida och på vilket sätt de RFID-baserade till-lämpningarna användes i samband med personuppgifter som överfördes från EU för att avgöra om användningen överensstämmer med gemenskapslagstiftningen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/130 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/130

---

(2004/C 84 E/0167)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4006/03

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(8 januari 2004)

Ämne:   Uppehållstillstånd och svårigheten att erhålla ett sådant

Känner kommissionen till att EU-medborgare som bor i en annan medlemsstat än deras egen måste registrera sig hos myndigheterna för att ansöka om uppehållstillstånd, och att förfarandet för att erhålla ett sådant dessutom är långt ifrån okomplicerat.

Ett exempel på detta är en brittisk kvinna som bor i Melilla i Spanien och som saknar uppehållstillstånd. För att skaffa ett sådant måste hon som en del i förfarandet, som hittills tagit sex månader, uppge anställning, adress och även lämna fingeravtryck.

Vi förmodas uppmuntra fri rörlighet inom EU. Det förefaller därför absurt att en EU-medborgare i realiteten måste ansöka om att bo i en annan medlemsstat vilket uppenbart strider mot fördragens bestämmelser om fri rörlighet.

Kan kommissionen ta upp denna fråga med de berörda spanska myndigheterna?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

Enligt gemenskapsrätten om fri rörlighet och bosättning skall varje medlemsstat bevilja rätt till bosättning inom sitt territorium för unionsmedborgare som har för avsikt att bosätta sig där under en period på mer än tre månader, enligt vissa villkor. Dessa villkor gäller i princip att personerna i fråga skall kunna visa att de har en anställning eller är egenföretagare eller att de är täckta av ett sjukförsäkringssystem för alla risker, och att de har tillräckliga resurser för att inte bli en börda för socialförsäkringssystemet i värdmedlemsstaten under bosättningen. Det är därför helt i sin ordning att medlemsstaterna kräver att unionsmedborgare skaffar sig ett uppehållskort som bevis på att de uppfyller dessa villkor.

I gemenskapsrätten föreskrivs också att beslutet att bevilja uppehållstillstånd skall fattas så snabbt som möjligt, senast sex månader efter ansökan. Kommissionen har tidigare tagit kontakt med de spanska myndigheterna i fråga om förseningar i utfärdande eller förnyelse av uppehållskort, som en följd av individuella klagomål.

Dessutom vill kommissionen uppmärksamma ledamoten på att det nu har föreslagits att uppehållskorten skall avskaffas för unionsmedborgare. Detta sker i enlighet med förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om unionsmedborgares och deras familjemedlem mars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (1), om vilket rådet antog en gemensam ståndpunkt den 5 december 2003, och som har översänts till Europaparlamentet. Enligt förslaget kan värdmedlemsstaten fortfarande kräva att unionsmedborgare skall registrera sig, men formaliteterna skall förenklas och ett registreringsbevis skall utfärdas omedelbart. Dessutom får unionsmedborgare som har varit bosatta lagligen i fem år i en medlemsstat, permanent uppehållsrätt och får ansöka om ett permanent uppehållstillstånd.

I den spanska lagstiftning, genom vilken den gällande gemenskapsrätten om uppehållsrätt för unionsmedborgare införlivas (2) har skyldigheten att inneha ett uppehållskort avskaffats för unionsmedborgare som är anställda, egenföretagare, studenter eller personer som har uppehållsrätt. Enligt ytterligare information, som har tillhandahållits av ledamoten, är den brittiska klagande som ledamoten hänvisar till i sin fråga en kvinna som är anställd hos det spanska utbildningsministeriet. På grund av sin anställning är hon undantagen från skyldigheten att skaffa sig ett uppehållskort, men om hon ansöker om ett sådant, skall det utfärdas.

Den klagande har meddelat kommissionen att hon fick ett femårigt uppehållskort den 8 januari 2004, men kommissionen har för avsikt att kontakta de spanska myndigheterna angående den försening som drabbade henne vid förnyandet av uppehållskortet.

---

(1)  KOM(2003) 199 slutlig.

(2)  Kungligt dekret 178/2003 av den 14 februari, om inresa och bosättning i Spanien för medborgare i Europeiska unionens medlemsstater och övriga stater som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. B.O.E. (Boletín Oficial del Estado) nr 46 av den 22 februari 2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/131 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/131

---

(2004/C 84 E/0168)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4015/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Förgiftad mark

Kan kommissionen tala om för oss huruvida det finns någon giltig europeisk lagstiftning om sanering av förgiftad mark?

Kan kommissionen tala om för oss huruvida någon kommande europeisk rättsakt kommer att resultera i ett förbud (eller i att restriktioner införs) mot röjning och nybyggen på förgiftad mark?

Kan kommissionen i så fall tala om för oss varför den tror att det är nödvändigt med ett sådant här förbud (eller dylika restriktioner)?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

För närvarande finns det ingen gemenskapslagstiftning som specifikt skulle gälla sanering av förorenade områden. Det finns dock i avfallslagstiftningen vissa bestämmelser rörande återställning och bortskaffning av förorenade jordar, särskilt i ramdirektivet om avfall 75/442/EEG, i sin ändrade lydelse (1). Kommissionen håller dessutom på att utarbeta en tematisk strategi om hållbar användning och skyddet av jordar. I strategin ingår även föroreningen av jordar. Denna strategi kommer att innehålla förslag rörande förebyggande och sanering av förorenade områden.

Åtgärder som rör markanvändning och markplanering är i huvudsak medlemsstaternas behörighetsområde och subsidiaritetsprincipen gäller. Det är osannolikt att en omfattande, standardiserad och EU-omfattande strategi utarbetas, eftersom varje land och varje område är unikt och de lösningar som krävs för att nå en hållbar markanvändning måste vara specifikt anpassade till området i fråga. Det är dock uppenbart att vissa strategier är ohållbara och sådana att man bör avråda från dem. EU strävar efter att genom sina finansieringsprogram främja hållbara strategier för förvaltningen av förorenade områden. I riktlinjerna för strukturfondsprogrammen för perioden 2000-2006 (2) talas till exempel om behovet av hållbar utveckling av stadsområden och att ”rehabilitering av förfallna industriområden bör prioriteras framför exploatering av orörda platser”. Genom Urban Il-initiativet stöds ”diversifierad utveckling och miljövänligt återutnyttjande av bebyggd mark [...] som medför [...] minskat tryck på nybyggnation och bebyggeisespridning”. Interreg har erbjudit liknande möjligheter. Den framtida tematiska strategin om stadsområden kan också komma att innehålla rekommendationer till medlemsstaterna om att främja rehabilitering av förfallna industriområden, vilket kan inbegripa sanering av förorenade områden innan de återutnyttjas.

---

(1)  Rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, EGT L 194, 25.7.1975, ändrat genom rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 om ändring i direktiv 75/442/EEG om avfall, EGT L 78, 26.3.1991.

(2)  Meddelande från kommissionen om strukturfonderna och samordningen med Sammanhållningsfonden. Riktlinjer för programmen för perioden 2000-2006, EGT C 267, 22.9.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/132 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/132

---

(2004/C 84 E/0169)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4021/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Forskningsstöd till Portugal

Verksamhetsplanen för vetenskap, teknik och innovation är den viktigaste finansieringskällan för forsknings- och utvecklingsprojekt i Portugal. Nästan hälften av anslagen härrör från gemenskapen.

I själva verket är det emellertid så att de portugisiska institutioner och centrum som är beroende av en regelbunden tillförsel av medel för FoU-projektverksamhet som godkänts av stiftelsen för vetenskap och teknik för närvarande brottas med stora svårigheter på grund av att inga gemenskapsmedel har tillförts.

Mot bakgrund av denna allvarliga situation och den stora bristen på forskningsprojekt i Portugal uppmanar jag kommissionen att informera mig om följande frågor:

| 1. | Vilka stöd till forskning och utveckling har tilldelats Portugal genom gemenskapens tredje stödram och de befintliga gemenskapsprogrammen? |
| --- | --- |

1.

Vilka stöd till forskning och utveckling har tilldelats Portugal genom gemenskapens tredje stödram och de befintliga gemenskapsprogrammen?

| 2. | Har medelöverföringen fördröjts? Om så är fallet, av vilken orsak? |
| --- | --- |

2.

Har medelöverföringen fördröjts? Om så är fallet, av vilken orsak?

| 3. | Vilka åtgärder beaktas för närvarande för att stödja forsknings- och investeringsprojekt inom detta område i Portugal? |
| --- | --- |

3.

Vilka åtgärder beaktas för närvarande för att stödja forsknings- och investeringsprojekt inom detta område i Portugal?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

Inom ramen för den tredje gemenskapsstödramen för Portugal beviljas stöd till forskning och utveckling huvudsakligen via det operativa programmet för vetenskap, teknik och innovation (POCTI), i någon mån även via det operativa programmet för informationssamhället (POSI).

Efter det att det i samband med nationella revisioner och gemenskapsrevisioner hade fastställts vissa oegentligheter i förvaltningen av det operativa programmet för vetenskap, teknik och innovation beslutade de portugisiska myndigheterna att till dess att lämpliga korrigerande åtgärder vidtagits upphöra med att göra de intyganden om utgifterna inom ramen för programmet som skall läggas fram för kommissionen.

Med tanke på forskningens betydelse för den regionala utvecklingen håller de portugisiska myndigheterna och kommissionen inom ramen för halvtidsöversynen av gemenskapsstödramen för Portugal på att diskutera vilka ändringar som kan göras för att förstärka innovationsaspekterna i stödramen.

Forskning och utveckling kan vid sidan om gemenskapsstödramarna även finansieras via ramprogrammen för forskning och teknisk utveckling. De finansiella medlen för ramprogrammen fördelas inte bland de enskilda medlemsstaterna, utan anslås på grundval av resultatet av anbudsförfaranden.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/133 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/133

---

(2004/C 84 E/0170)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4026/03

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Direktivet om ädelmetaller

Kommer kommissionen mot bakgrund av att ministerrådet inte lyckades enas om direktivet om ädelmetaller under Italiens ordförandeskap att dra tillbaka sitt förslag om ädelmetallarbeten (KOM(1993) 322 (1))? Om så inte är fallet, varför inte då?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

I Ständiga representanternas kommitté den 19 november 2003 ansåg man inte att frågan skulle tas upp till diskussion i ministerrådet.

Eftersom det i rådet fortfarande finns skilda åsikter om förslaget till direktiv, kommer kommissionen att överväga sin ståndpunkt och informera parlamentsledamoten om sina vidare åtgärder.

---

(1)  EGT C 318, 25.11.1993, s. 5.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/133 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/133

---

(2004/C 84 E/0171)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4028/03

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Medborgarnas åsikt om euron

I januari 2004 är det två år sedan euron infördes.

Enligt den senaste Eurobarometern som offentliggjordes den 15 december 2003 är 59 procent av medborgarna i EU och 67 procent av medborgarna i euroområdet positiva till den gemensamma valutan. Detta innebär en försämring med 7 respektive 8 procentenheter jämfört med det första halvåret 2003.

Anser kommissionen att den ekonomiska tillbakagången i några av medlemsstaterna i euroområdet kan påverka medborgarna i dessa länder då de bildar sig en uppfattning av den gemensamma valutans fördelar och nackdelar?

Förutspår kommissionen att den negativa utvecklingen av den allmänna opinionen kommer att förvärras ytterligare? Och vilka åtgärder tänker kommissionen vidta i detta hänseende?

Anser kommissionen att Ekofinrådets beslut av den 25 november 2003 om stabilitetspakten kan komma att inverka på eurons trovärdighet?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(12 februari 2004)

Det stämmer att siffrorna i Eurobarometern (Standard Eurobarometer 60, offentliggjord den 15 december 2003) som parlamentsledamoten hänvisar till visar att stödet för euron har minskat till 67 % i euroområdet och till 59 % i EU som helhet. Logiskt sett vore det att förvänta sig att den ekonomiska situationen i euroområdet påverkar allmänhetens inställning till euron och till fördelarna med den monetära unionen som sådan. Samtidigt finns det många andra faktorer som inverkar. Stödet för euron var till exempel som störst mellan våren 2002 och våren 2003 (se sidan 9 i undersökningen), som var en period med relativt låg tillväxt. En mer omfattande analys av perioden 1998-2003 visar dessutom att stödet för euron traditionellt ligger ganska stabilt och varierar mellan 60 % och 75 % i såväl euroområdet som i hela EU. Det är därför för tidigt att dra några klara slutsatser av det minskande stöd som noterades under hösten 2003.

Undersökningen som det hänvisas till i frågan genomfördes mellan den 1 oktober och den 7 november 2003. Det är därför mycket möjligt att den offentliga debatt om stabilitets- och tillväxtpakten som föregick Ekofinrådets beslut av den 25 november 2003 kan ha påverkat de resultat som offentliggjordes den 15 december 2003. Resultaten från Flash Eurobarometer 153 (som också offentliggjordes den 15 december 2003) om stabilitets- och tillväxtpakten antyder ett möjligt samband mellan debatten om pakten och uppfattningen av euron, eftersom en klar majoritet (71 %) av medborgarna i euroområdet svarat att de tycker att stabilitets- och tillväxtpakten är ett användbart instrument, och att euron tack vare den är en stark och stabil valuta.

Kommissionen tror alltjämt att sunda offentliga finanser och budgetdisciplin i enlighet med EG-fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten är av yttersta vikt. Den kommer därför att fortsätta att till fullo utöva sin roll i budgetövervakningen inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten. Men det som skedde den 25 november 2003 visar även att det är dags att ta ytterligare ett steg framåt. Kommissionen håller nu på att förbereda ett nytt initiativ i syfte att förstärka ramen för ekonomisk styrning inom unionen. Förbättringar i genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten kommer att vara en del av detta initiativ.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/134 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/134

---

(2004/C 84 E/0172)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4029/03

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Växlingskursen mellan euron och dollarn

Eurons utveckling gentemot dollarn har nått en sådan nivå att den hotar den ekonomiska tillväxten svaga återhämtning inom EU. Den tyska exporten sjönk med mer än sex procent i oktober jämfört med september, vilket analytikerna ansåg vara en uppenbar följd av eurons växelkurs.

Några experter anser att ECB kan komma att bli tvungen att sänka räntorna om den europeiska valutan fortsätter att stiga i värde. Kommissionen har å sin sida i sina senaste uppskattningar under hösten 2003 sett sig tvungen att revidera tillväxtförväntningarna för gemenskapsekonomin till 0,8 procent för 2003 och till 2 procent för 2004.

Anser kommissionen att euron kommer att stärkas ytterligare under de kommande månaderna? Finns det någon typ av växelkurs mellan euron och dollarn, som kommissionen anser motsvarar de gällande principerna för den europeiska respektive nordamerikanska ekonomin? Gäller fortfarande kommissionens senaste uppskattningar i fråga om den ekonomiska tillväxten för de kommande två åren?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

Enligt kommissionens uppfattning ligger en stabil växelkurs definitivt i Europas intresse. Kommissionen delar också den uppfattning om riskerna med alltför kraftiga växelkursrörelser som uttrycktes av euroområdets finansministrar i eurogruppens uttalande av den 19 januari 2004.

Euron har apprecierais gentemot dollarn med ca 25 % sedan början av 2003. Det bör dock noteras att den reala effektiva växelkursen, vilket är det mest rättvisande måttet på konkurrenskraft, endast har stigit med 8 % sedan samma tidpunkt (denna procentsats har beräknats efter inflationsjustering av den nominella enhetsarbetskostnaden). Grunden för en beräkning av real effektiv växelkurs baseras på eurons utveckling gentemot en valutakorg, där varje valutas andel vägs utifrån dess betydelse för euroområdets utrikeshandel. Dessutom beaktas inflationstakten i de områden där de olika valutorna används.

Både undersökningar och primärdata bekräftar att kommissionens höstprognos fortfarande håller. Sedan prognosen publicerades har eurons reala effektiva växelkurs endast stigit med ca 4 1/2 %. Det kan också noteras att den senaste undersökningen från det privata institutet Consensus (från januari 2004) bekräftar den tillväxtprognos som angavs i kommissionens höstprognos, dvs. 1,8 %.

Kommissionen antar ingen officiell ståndpunkt i frågan om huruvida euron kommer att fortsätta apprecieras under de kommande månaderna, eller om vilken växelkurs gentemot dollarn som bäst skulle återspegla de grundläggande ekonomiska förutsättningarna inom euroområdet och i Förenta staterna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/135 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/135

---

(2004/C 84 E/0173)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4032/03

från Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Förenade kungarikets bidrag till EU:s budget

Hur stort har Förenade kungarikets bruttobidrag varit till EU:s budget sedan det blev medlem 1973?

Hur stora summor har Förenade kungariket erhållit från EU:s budget sedan det blev medlem 1973?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(30 januari 2004)

En tabell sänds direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat. I tabellen framgår följande:

| — | Förenade kungarikets bruttobidrag (sammanlagda betalningar från Förenade kungariket, efter avdrag av Förenade kungarikets budgetkompensation) till gemenskapens budget under perioden 1973-2002. |
| --- | --- |

—

Förenade kungarikets bruttobidrag (sammanlagda betalningar från Förenade kungariket, efter avdrag av Förenade kungarikets budgetkompensation) till gemenskapens budget under perioden 1973-2002.

| — | De sammanlagda medel som Förenade kungariket mottagit från gemenskapens budget under perioden 1985-2002. |
| --- | --- |

—

De sammanlagda medel som Förenade kungariket mottagit från gemenskapens budget under perioden 1985-2002.

| — | Beloppet vad gäller korrigeringen till förmån för Förenade kungariket för vart och ett av åren 1985-2002. |
| --- | --- |

—

Beloppet vad gäller korrigeringen till förmån för Förenade kungariket för vart och ett av åren 1985-2002.

Beloppen för de sammanlagda medel som Förenade kungariket mottagit från gemenskapens budget finns bara tillgängliga från och med 1985, dvs. sedan nuvarande korrigeringsmekanism till förmån för Förenade kungariket började gälla.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/135 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/135

---

(2004/C 84 E/0174)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4033/03

från Maurizio Turco (Nl) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Censur av ordet ”kondom” i kommissionens officiella pressmeddelande inför världsaidsdagen på uppmaning av kommissionens ordförande Prodis kansli

I utgåvan av den 11-17 december 2003 av tidskriften ”European Voice” fanns en artikel med titeln ”Prodi förbjuder kondomer”, enligt vilken kommissionens presstjänst just var på väg att offentliggöra ett pressmeddelande inför världsaidsdagen då det kom ett telefonsamtal från ordförande Prodis kansli med order om att ordet ”kondom” skulle strykas ur meddelandet.

I sitt svar av den 10 december 2003 på fråga E-3115/03 (1) bekräftar kommissionsledamot Christopher Patten att forskning som bedrivits under de senaste 15 åren och som delvis finansierats av gemenskapen visar att kondomer, om de används på rätt sätt, utgör en bra skyddsmetod för att förebygga överföringen av hiv, med en effektivitet som närmar sig 100 procent.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Är uppgifterna i ”European Voice” med sanningen överensstämmande? |
| --- | --- |

—

Är uppgifterna i ”European Voice” med sanningen överensstämmande?

| — | Om så är fallet, vad har i så fall fått Romano Prodis kabinett att stryka ordet ”kondom” ur meddelandet? |
| --- | --- |

—

Om så är fallet, vad har i så fall fått Romano Prodis kabinett att stryka ordet ”kondom” ur meddelandet?

| — | Om nu inte Prodis kabinett förfogar över vetenskapliga rön som bestrider kommissionens uppgifter, vilka är då de politiska motiven för att stryka ordet kondom ur ett pressmeddelande inför världsaidsdagen? |
| --- | --- |

—

Om nu inte Prodis kabinett förfogar över vetenskapliga rön som bestrider kommissionens uppgifter, vilka är då de politiska motiven för att stryka ordet kondom ur ett pressmeddelande inför världsaidsdagen?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

Kommissionen har inte ansett det nödvändigt att dementera innehållet i den tidskrift som nämns, då kommissionens hållning i denna fråga är klar sedan länge.

Den påminner därför om sitt svar på den skriftliga frågan E-3115/03 från Maurizio Turco (2) samt sitt pressmeddelande av den 20 oktober 2003 kallad Hiv/Aids: Europeisk forskning visar tydligt att HIV-viruset inte passerar igenom kondomer (3). Detta dokument, som sänds direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat, innehåller resultaten från de forskningsprojekt som generaldirektoratet för forskning finansierar sedan 15 år. Alla tillgängliga uppgifter bekräftar att kondomer är ett ytterst effektivt medel för att förhindra överföring av Hiv-viruset.

---

(1)  Se s. 50.

(2)  Se s. 50.

(3)  http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/03/1410/0/RAPID&lg=EN&display=.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/136 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/136

---

(2004/C 84 E/0175)

SKRIFTLIG FRÅGA P-4034/03

från Kyösti Virrankoski (ELDR) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Skydd av människor och boskap mot vargar och björnar

Vargar och björnar skyddas ytterst strängt i EU. I Finland förekommer dessa rovdjur dock i avsevärda mängder i vissa områden, och de medför en verklig fara för människor — i synnerhet barn. Även boskapen är i fara, eftersom det inte finns tillräckliga metoder att hålla rovdjuren på avstånd.

Särskilt farliga är rovdjur som vant sig vid människor. I landskapet Norra Karelen i Finland finns det t.ex. vargflockar vilkas beteende har förändrats. De skyr inte människor utan letar efter byte i närheten av bostadsområden. I år har vargar t.ex. redan sargat tiotals kor, får och hundar. I vissa områden vågar barnen inte promenera till skolan, utan antingen måste föräldrarna köra dem eller så blir kommunen tvungen att anordna skolskjuts.

De stora rovdjuren i Norra Karelen är ovanligt många, eftersom det hela tiden kommer nya rovdjur från ödemarkerna i ryska Karelen på andra sidan om Finlands östra gräns. Visserligen hindrar de stora insjöarna rovdjuren att spridas mot väster, men ändå har de stora rovdjuren under senaste år ökat klart i antal i hela Finland.

Det beviljas ytterst få jaktlicenser för varg och björn. Antalet licenser bestäms enligt den genomsnittliga djurstammen i landet som helhet, och djuren på den ryska sidan om gränsen påverkar inte dessa tal överhuvudtaget. Därför har polisen för den allmänna säkerhetens skull varit tvungen att fälla rovdjur mitt i bostadsområden, då de berörda myndigheterna inte har kunnat bevilja de licenser som behövs. Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Vilka åtgärder ämnar den vidta för att man skall kunna garantera säkerheten för människor och boskap i områden där det finns alltför många vargar och björnar? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder ämnar den vidta för att man skall kunna garantera säkerheten för människor och boskap i områden där det finns alltför många vargar och björnar?

| 2. | Hur kan antalet jaktlicenser utökas så det motsvarar rovdjursstammen i området? |
| --- | --- |

2.

Hur kan antalet jaktlicenser utökas så det motsvarar rovdjursstammen i området?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Flera stora rovdjur, t.ex. varg, brunbjörn och lodjur, skyddas av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (1), bilaga IV a). Dessa arter är därför underkastade ett noggrant skyddssystem som bl.a. kräver förbud mot att de avsiktligt avlivas. Direktivet erkänner dock att det i vissa situationer kan föreligga behov av undantag mot denna allmänna regel om noggrant skydd. Dessa undantag, som bland annat inbegriper allmän säkerhet och att undvika allvarlig skada på boskap, finns förtecknade i artikel 16 av direktivet. Medlemsstaterna kan tillämpa sådana undantag förutsatt att det inte finns någon annan lämplig lösning och att undantaget inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos bestånden av de berörda arterna i deras naturliga utbredningsområde.

Antalet björnar i Finland (830 under 2002) ökar inte utan ligger enligt myndigheterna kvar på samma nivå. Jaktkvoten för björn i Finland låg för 2003 på 90 individer, vilket inte kan anses vara ett litet antal. Antalet vargar är 130, vilket betyder att deras bevarandestatus fortfarande är ogynnsam. När man definierade nationellt bevarandestatus för dessa arter beaktades det ryska inflytandet och graden nedgraderades i enlighet därmed, vilket för björn innebar från nuvarande ”sårbar” (vaarantunut) till ”i farozonen” (silmälläpidettävä) och för varg på samma sätt från ”allvarligt utrotningshotad” (äärimmäisen uhanalainen) till ”hotad” (erittäin uhanalainen).

Kommissionen är medveten om att de finska myndigheterna anpassar de regionala kvoterna till bestånden i berörda områden när de ger tillstånd till jakt av björn. När det gäller varg medges särskilda tillstånd för att avliva individer som har blivit ett problem enligt de kriterier som anges i direktivet.

Kommissionen är därför av den åsikten att direktivet ger utrymme för lämplig skötsel och förvaltning av arterna, i syfte att undvika problem med den allmänna säkerheten och skador för jordbruket. I sina diskussioner med de finska myndigheterna har kommissionen begärt att dessa åtgärder ska struktureras i form av en förvaltningsplan som behandlar målen för förvaltning och bevarande av arterna jämsides med frågan om populationskontroll, och vilket tillvägagångssätt som ska användas i syfte att främja samexistens mellan stora rovdjur och människor. Det är uppenbart att det finns mycket erfarenhet av detta i medlemsstaterna. Nyligen hölls en konferens på temat vargar, ”Living with the Wolf”, som organiserats av kommissionen i samarbete med de spanska myndigheterna, med deltagare från alla medlemsstater med vargpopulationer. Denna konferens var den första i en rad åtgärder som kommissionen föreslår för att främja sådant positivt samarbete mellan medlemsstaterna.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/137 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/137

---

(2004/C 84 E/0176)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4036/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel, Noni-produkter

För två år sedan förbjöds företaget Pharmos Naturkosmetik und Heilmittel GmbH att sälja kapslar fyllda med rent Noni-pulver. Den behöriga tyska kretsförvaltningen motiverar förbudet med att Noni-produkter omfattas av förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser (1). Därefter har kommissionen beviljat det amerikanska företaget Morindas ansökan att saluföra Noni-produkter.

| 1. | Varför kan inte företaget Morindas godkännande av Noni-saft överföras till Noni-produkter som tillverkats av pulver av torkad Noni-frukt, som är analytiskt sett identiska? |
| --- | --- |

1.

Varför kan inte företaget Morindas godkännande av Noni-saft överföras till Noni-produkter som tillverkats av pulver av torkad Noni-frukt, som är analytiskt sett identiska?

| 2. | Känner kommissionen till fall där en torkad livsmedelsprodukt, som exempelvis den torkade Noni-frukten, kan skada konsumenters hälsa, i motsats till en saft som är analytiskt sett identisk? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till fall där en torkad livsmedelsprodukt, som exempelvis den torkade Noni-frukten, kan skada konsumenters hälsa, i motsats till en saft som är analytiskt sett identisk?

| 3. | Efter det att förordning (EG) nr 1829/2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder (2) trätt i kraft har förordningen om nya livsmedel blivit onödig, eftersom denna uteslutande antogs med tanke på genetiskt modifierade livsmedel. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att åter häva denna förordning? |
| --- | --- |

3.

Efter det att förordning (EG) nr 1829/2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder (2) trätt i kraft har förordningen om nya livsmedel blivit onödig, eftersom denna uteslutande antogs med tanke på genetiskt modifierade livsmedel. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att åter häva denna förordning?

| 4. | Små och medelstora företag har inte råd med sådana kostnader för ett godkännande enligt förordningen om nya livsmedel som uppstod för företaget Morinda. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att hjälpa små och medelstora företag och exporterande utvecklingsländer att erhålla godkännanden för livsmedel av växter som enligt förordningen klassificeras som ”nya livsmedel”? |
| --- | --- |

4.

Små och medelstora företag har inte råd med sådana kostnader för ett godkännande enligt förordningen om nya livsmedel som uppstod för företaget Morinda. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att hjälpa små och medelstora företag och exporterande utvecklingsländer att erhålla godkännanden för livsmedel av växter som enligt förordningen klassificeras som ”nya livsmedel”?

| 5. | Varför måste ekologiskt certifierade livsmedel av växter som intas med gott resultat för att förebygga sjukdomar över hela världen testas i Europa med toxiska djurförsök, trots att miljoner människor bevisat att de är ofarliga? |
| --- | --- |

5.

Varför måste ekologiskt certifierade livsmedel av växter som intas med gott resultat för att förebygga sjukdomar över hela världen testas i Europa med toxiska djurförsök, trots att miljoner människor bevisat att de är ofarliga?

| 6. | När kommer djurförsök i sådana undersökningar att förbjudas? |
| --- | --- |

6.

När kommer djurförsök i sådana undersökningar att förbjudas?

| 7. | Känner kommissionen till att kommissionens godkännanden enligt den hittillsvarande tolkningen av förordningen om nya livsmedel helt står i strid med EU:s lagstiftning mot monopol? Blir kommissionen straffskyldig genom att sådana monopol bildas? |
| --- | --- |

7.

Känner kommissionen till att kommissionens godkännanden enligt den hittillsvarande tolkningen av förordningen om nya livsmedel helt står i strid med EU:s lagstiftning mot monopol? Blir kommissionen straffskyldig genom att sådana monopol bildas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Ett viktigt mål för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 (3) om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser är att öka livsmedelssäkerheten genom att garantera säkerhetsbedömning av nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser före deras utsläppande på marknaden i EU. Denna förordning begränsades inte till att endast omfatta livsmedel eller livsmedelsingredienser som består av, innehåller eller härrör från genetiskt modifierade organismer. Senare har genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 (4) om genetiskt modifierade livsmedel och foder ett särskilt gemenskapsförfarande införts för godkännande av livsmedel som består av, innehåller eller tillverkas av genetiskt modifierade organismer. Från och med den 18 april 2004 kommer alltså förordning (EG) nr 258/97 därefter endast att gälla nya livsmedel som inte består av, innehåller eller tillverkas av genetiskt modifierade organismer.

Då det inte fanns några Noni-produkter på marknaden i EU när förordning (EG) nr 258/97 trädde ikraft (15 maj 1997) krävs det enligt förordningen tillstånd för sådana.

Enligt tillståndet (kommissionens beslut 2003/426/EG) för juice av Morinda Citrifolia skall denna nya livsmedelsingrediens endast användas i pastöriserade fruktdrycker. För annan användning krävs en ny bedömning.

I enlighet med förordning (EG) nr 258/97 utförs säkerhetsbedömning av nya livsmedel endast av medlemsstaternas behöriga myndigheter och enligt tillämpliga standarder. Kommissionen håller med om att vid en sådan bedömning bör antalet djurförsök hållas på en så låg nivå som möjligt.

I förordning (EG) nr 258/97 föreskrivs ett förenklat förfarande enligt vilket det räcker med en anmälan till kommissionen för utsläppande på marknaden om produkten i huvudsak motsvarar en redan befintlig produkt. Detta förfarande lämpar sig särskilt för små och medelstora företag. Kommissionen har redan mottagit fem sådana anmälningar från ett lika stort antal företag som nu får släppa ut sina ”Noni-juicer” på EU:s marknad och underrättat medlemsstaterna om dem. Det kan därför inte hävdas att förordning (EG) nr 258/97 skapar monopol till förmån för vissa företag.

Parlementsledamoten uppmanas också att studera kommissionens svar på den skriftliga frågan P-3594/03 från Wolfgang Kreissl-Dörfler (5).

---

(1)  EGT L 43, 14.2.1997, s. 1.

(2)  EUT L 268, 18.10.2003, s. 1.

(3)  EGT L 43, 14.2.1997.

(4)  EUT L 268, 18.10.2003.

(5)  Se s. 69.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/139 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/139

---

(2004/C 84 E/0177)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4037/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Hälsovårdsreformen och naturläkemedel i Tyskland

Tyskland har i praktiken inom ramen för hälsovårdsreformen genom lagstiftning hindrat konkurrens mellan konventionella läkemedel och naturläkemedel. Trots att experter arbetat i åratal med en positivlista för läkemedel som även omfattar örtmedicin, homeopati och antroposofisk medicin, har nu den tyska regeringens så kallade hälsovårdsreform uteslutit samtliga naturläkemedel från att ersättas av sjukförsäkringskassorna. Därmed skapas en snedvridning av konkurrensen med hjälp av hälsovårdsreformen som gynnar läkemedelsindustrins läkemedel. Många patienter använder naturliga behandlingar och läkemedel, i många fall med bättre resultat än vid konventionella behandlingar. Man får inte bortse från dessa resultat på grund av konkurrensen på marknaden mellan de konventionella läkemedelsprodukterna och naturläkemedlen till fördel för de förstnämnda. Förutom att naturmedicinens patienter hotas av sämre behandling hotas även framför allt små naturläkemedelstillverkare av konkurs.

Hur bedömer kommissionen denna reglering i konkurrensrättsligt avseende?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(10 februari 2004)

Enligt domstolarnas rättspraxis innebär gemenskapsrätten inte någon begränsning av medlemsstaternas behörighet att själv utforma sina sociala trygghetssystem eller att, i syfte att uppnå ekonomisk stabilitet i sina sjukförsäkringssystem, anta bestämmelser som reglerar konsumtionen av farmaceutiska produkter (1). Med utgångspunkt i frågeställarens beskrivning har kommissionen inte anledning att tro att de rättsliga bestämmelser som Tyskland har antagit i syfte att neka försäkrade rätten att få receptfria medicinska preparat på de lagstadgade sjukförsäkringskassornas bekostnad skulle strida mot EU:s konkurrenslagstiftning.

---

(1)  Se till exempel domstolens dom av den 7 februari 1984 i mål 238/82, Duphar BV m.fl. mot Nederländska staten, Rec. 1984, s. 523.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/139 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/139

---

(2004/C 84 E/0178)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4057/03

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne:   Transeuropeiska telekommunikationsnät

Hur stor del av landsbygdsbefolkningen inom EU har internetåtkomst via bredband? Hur är situationen jämfört med i städerna? Vilken blir den sannolika effekten för den ekonomiska tillväxten av att utöka bredbandsanslutningen på landsbygden?

Vilken roll har politiken för transeuropeiska telekommunikationsnät spelat för dragningen av bredband på landsbygden? Hur skulle man kunna utöka denna roll i framtiden? Planerar kommissionen att utarbeta och ta några andra politiska initiativ som särskilt syftar till att förbättra villkoren för internetåtkomst via bredband på landsbygden, i synnerhet mot bakgrund av arbetsprogrammets åtaganden att investera mer i nätverk och kunskap? Planerar kommissionen i detta sammanhang att använda sig av någon ny teknik, t.ex. Galileo?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Under en period då användningen av bredbandsanslutning till Internet ökar kraftigt i unionen sker den största ökningen av antalet abonnenter i tätortsområdena. Även om mer än 90 % av stadsbefolkningen i nästan samtliga 15 medlemsstater har tillgång till bredband via Digital Subscriber Line (DSL) är EU:s genomsnitt på landsbygden ändå mindre än 50 %.

Denna situation kommer sannolikt snabbt att förändras. Det utbyte av bra metoder som föreslogs på EU-nivå (vid en sammankomst som hölls den 15 december 2003 om lokala och regionala initiativ på bredbandsområdet) visar på ett ökat offentligt intresse på lokal nivå för att främja infrastrukturer för elektronisk kommunikation, i synnerhet i de områden som marknadens aktörer inte söker upp spontant. Medlemsstaterna har för övrigt åtagit sig att lägga fram ett förslag till nationella strategier för att upprätta snabba länkar i slutet av 2003. Kommissionen kommer att rapportera till rådet och Europaparlamentet om dessa nationella strategier, inklusive rekommendationerna att de skall genomföras i maj 2004.

Kommissionen noterar att bredbandsnätverk i allt högre grad betraktas som en bidragande faktor vid bedömningen av hur attraktivt ett område är. Flera undersökningar som genomförts vid små- och medelstora företag visar till exempel att i vissa områden som för närvarande saknar bredbandsanslutning planerar mer än 30 % av företagen att flytta om ingen Internetuppkoppling finns tillgänglig inom tre år (undersökningen gjordes av det regionala observatoriet för telekommunikationer i Frankrike). Informationsoch kommunikationsteknik bedöms ha betydelse för konkurrenskraften och kan ha betydelse både för underhåll och utveckling av företag och arbetstillfällen, liksom möjligheterna att införa nya tjänster och (eRegering, eHälsa, eUtbildning, eTjänster etcetera).

I det tillväxtinitiativ för uppbyggnaden av transeuropeiska nätverk som antogs i december 2003 ägnas ett av snabbstartsprogrammen åt att överbrygga den digitala klyftan genom att upprätta bredbandsförbindelser i avlägset belägna områden och landsbygdsområden. Den översyn av programdokumenten för gemenskapens strukturfonder som skall göra i år bör också leda till ökade offentliga investeringar i infrastrukturer, särskilt med beaktande av de riktlinjer för kriterier och förfaranden för användning av strukturfonderna inom sektorn för elektronisk kommunikation som kommissionen antog i juli 2003. I strukturfonderna har 4,7 miljarder euro avsatts för att främja informationssamhället, inklusive infrastruktur för telekommunikationer, i mindre gynnade områden (mål 1) under perioden 2000-2006. Ytterligare en miljard euro har under samma period avsatts för samma ändamål till områden som inte tillhör mål 1. Dessutom medfinansierar Europeiska regionala utvecklingsfonden regionala program för innovationer i samarbete med mer än 70 regionala styrelser för att utforska nya metoder för att främja ett effektivt utnyttjande av informations- och kommunikationsteknik till förmån för regional utveckling. I det sammanhanget är exempelvis programmet i Andalusien, ”Guadalinfo”, utformat för avlägset belägna orter på landsbygden med mindre än 20 000 (1).

De sammanlagda investeringarna kommer att fastställas i ljuset av åtagandena från de medlemsstater som har samtyckt till att utforma en nationell strategi för att utveckla snabba elektroniska kommunikationer, och på grundval av dessa strategier skall kommissionen lägga fram en rapport vid mötet i Europeiska rådet (telekommunikationer) i juni 2004. I mars 2004 öppnar kommissionen vidare ett forum om den digitala klyftan (Digital Divide Forum) där samtliga berörda aktörer inbjuds att framföra sina synpunkter på dessa frågor om tillgång och sammanhållning.

Samtliga dessa upplysningar och planer finns i meddelandet ”Bredbandsuppkoppling av Europa: den senaste utvecklingen inom sektorn för elektronisk kommunikation” som antogs av kommissionen den 3 februari 2004.

Även om Galileoprogrammet för satellitbaserede navigationstjänster inte huvudsakligen är avsett för telekommunikationstillämpningar kommer det att innebära en rad fördelar på det området, i synnerhet genom att bredbandssändningarna blir effektivare. Vidare kan Galileos mottagare fungera som plattform för en rad framtida tillämpningar, exempelvis för mobiltelefoner med navigeringsprogram eller lägesbestämning sutrustning (exempelvis i fordon), och ett system för ett gemensamt iarmnummer, som i Europa är 112.

---

(1)  http://www.guadalinfo.net/.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/141 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/141

---

(2004/C 84 E/0179)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4061/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne:   Flygplansbuller på Eleutheros Venizelos-flygplatsen

Bullret från flygplan som startar och landar på Atens internationella flygplats Eleutheros Venizelos medför svåra olägenheter för de 400 000 invånarna i området.

Kommunfullmäktige i Varis kommun har med synpunkter som fått stöd av den grekiske ombudsmannen enhälligt anklagat de ansvariga aktörerna (den civila luftfartsmyndigheten och flygplatsförvaltningen) för att de tillåter att flygplanen, i syfte att förlora minimalt med tid och bränsle och i strid mot rekommendationer från behöriga luftfartsorganisationer, flyger över tättbefolkade områden i stället för att svänga ut över havet som ligger 5-10 kilometer längre bort och för att flygplatsen är i drift under hela natten, samtidigt som bullersamma flygplan ibland tillåts passera i strid mot direktiv 2002/30/EG (1).

Jag skulle vilja veta vilka åtgärder kommissionen kan vidta för att följande skall bli verklighet:

| 1. | Lämpliga grundläggande start- och landningsprocedurer skall väljas, flygplansbullret minska och sådana flygkorridorer tas fram som minimerar olägenheterna till följd av förbipasserande flygplan. |
| --- | --- |

1.

Lämpliga grundläggande start- och landningsprocedurer skall väljas, flygplansbullret minska och sådana flygkorridorer tas fram som minimerar olägenheterna till följd av förbipasserande flygplan.

| 2. | På grundval av principen om att förorenaren betalar skall flygledartornet göra bruk av bullerövervakningssystem (noise monitoring systems) för att bolag med bullersamma flygplan som närmar sig flygplatsen skall åläggas böter. |
| --- | --- |

2.

På grundval av principen om att förorenaren betalar skall flygledartornet göra bruk av bullerövervakningssystem (noise monitoring systems) för att bolag med bullersamma flygplan som närmar sig flygplatsen skall åläggas böter.

| 3. | Nattetid skall flygningarna begränsas till sådana som är absolut nödvändiga, så som är fallet vid många andra storflygplatser i Europa. |
| --- | --- |

3.

Nattetid skall flygningarna begränsas till sådana som är absolut nödvändiga, så som är fallet vid många andra storflygplatser i Europa.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Direktiv 2002/30/EG (2) innehåller ingen bestämmelse om ett tak för buller från passerande trafikflygplan

Syftet med direktivet är att man vill fastställa obligatoriska villkor och förfaranden som skall vara uppfyllda innan man inför operativa begränsningar för buller.

I direktivets tillämpningsområde ingår det att fastställa regler för att upphöra med flygningar med de bullrigaste flygplanstyperna enligt kapitel 3 i bilaga 16 till konventionen om internationell civil luftfart, liksom att införa begränsningar för användning som tidvis begränsar flygningar med civila underljudsplan.

Även om det genom direktivet införs referensramar som skall respekteras vid införandet av begränsningar innebär detta på intet vis att det införs bestämmelser för flygplanens bullernivå.

Kommissionen anser att start- och landningssträckorna bör fastställas med hänsyn till de lokala villkoren vid varje flygplats. I det perspektivet, och med tanke på de stora lokala variationerna, bör sådana beslut fattas på lokal eller nationell nivå.

Med tanke på svaret på föregående fråga är det alltså de lokala/nationella organens sak att fastställa det optimala antalet turer och deras placering med avseende på buller

Som också framgår i början av detta svar har medlemsstaterna genom direktiv 2002/30/EG de instrument som krävs för att, om de så beslutar, genomföra begränsningar av nattliga flygningar, givetvis med iakttagande av harmoniserade bestämmelser.

Eftersom bullernivåerna varierar mellan flygplatserna bör man vid en utvärdering av de ekonomiska och sociala konsekvenserna av en sådan åtgärd beakta det antal personer som störs och göra en kostnads- och inkomstanalys.

Mer allmänt kommer EU:s lagstiftning i framtiden att göra det möjligt att behandla bullerproblem inom vidare ramar enligt direktiv 2002/49/EG om bedömning och hantering av omgivningsbuller (3). Enligt det direktivet skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna lägga fram bullerkartor kring större flygplatser (4) (senast den 30 juni 2007), informera allmänheten om bullerexponering och dess effekter och att upprätta handlingsplaner (senast den 18 juli 2008) för att minska bullret där det behövs och bibehålla bullernivån där den är bra.

---

(1)  EGT L 85, 28.3.2002, s. 40.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/30/EG av den 26 mars 2002 om regler och förfaranden för att av bullerskäl införa driftsrestriktioner vid flygplatser i gemenskapen.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG av den 25 juni 2002 om bedömning och hantering av, EGT L 189, 18.7.2002.

(4)  Civila flygplatser med en trafiktäthet på mer än 50 000 starter eller landningar per år, med undantag av starter och landningar som utförs enbart för övningsändamål med lätta flygplan.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/142 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/142

---

(2004/C 84 E/0180)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4067/03

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Samfinansiering av vattenledningen Júcar-Vinalopó och miljövillkor

Europeiska kommissionen gav sitt slutliga godkännande till samfinansieringen av överföringen mellan Júcar och Vinalopó den 18 december 2003. De spanska myndigheterna måste uppfylla ett antal villkor för beviljas medel. Myndigheterna är skyldiga att utarbeta studier för att kunna fastställa Júcars ekologiska genomströmningsmängd innan vattenresurser överförs till Vinalopó. De skall också fastställa en ekologisk genomströmningsmängd för de våta områdena längs kusten, såsom Albufera, samt garantera att vatten från den valencianska floden inte blandas med Ebroflodens vatten och att Ebroflodens vatten inte används för att kompensera för eventuella underskott orsakade av överföringen till Alicante. Dessutom skall ramdirektivet om vatten uppfyllas (inbegripet en fullständig internalisering av utgifterna i vattenpriset).

Statssekreteraren med ansvar för vattenfrågor, Pascual Fernández, förklarade samma dag i Zaragoza (Heraldo de Aragón, 18.12.2003) att det enda som förbjuds är att utnyttja vattenledningen mellan Júcar och Vinalopó till att föra över vatten till Ebro. Vidare tillade han att det i Jucarområdet finns många andra floder, och att dokumentet endast talar om floden Júcar och inte själva avrinningsområdet.

Företrädaren för det spanska miljöministeriet undvek att förtydliga om man har för avsikt att överföra vatten till Júcar genom att citera artikel 17 i lagen om den nationella vattenplanen i vilken varje överföring från Ebro till varje mottagande område fastställs (315 kubikhektometer för Jucars avrinningsområde). Han tillade att fördelningen av dessa vattenmängder inom varje avrinningsområde kommer att göras när överföringen är genomförd.

| 1. | Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att garantera att de fastställda villkoren som nämns ovan för tilldelning av medel tillämpas fullt ut? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att garantera att de fastställda villkoren som nämns ovan för tilldelning av medel tillämpas fullt ut?

| 2. | Kan kommissionen garantera att medlen konkret tilldelas först när de spanska myndigheterna i laga ordning och i praktiken har uppfyllt dessa villkor? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen garantera att medlen konkret tilldelas först när de spanska myndigheterna i laga ordning och i praktiken har uppfyllt dessa villkor?

| 3. | Vad anser kommissionen om Fernández förklaringar om möjligheten att överföra vatten från Ebro till Júcars avrinningsområde utan att utnyttja ledningen mellan Júcar och Vinalopó? |
| --- | --- |

3.

Vad anser kommissionen om Fernández förklaringar om möjligheten att överföra vatten från Ebro till Júcars avrinningsområde utan att utnyttja ledningen mellan Júcar och Vinalopó?

| 4. | Är kommissionen beredd att stoppa finansieringen så länge som den spanska regeringen inte på ett klart och tydligt sätt uppger sina avsikter i frågan? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen beredd att stoppa finansieringen så länge som den spanska regeringen inte på ett klart och tydligt sätt uppger sina avsikter i frågan?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

När det gäller ansökningar om ekonomiskt stöd för överföringen av vatten från Ebro kommer kommissionen att se till att tillämpliga regler och förfaranden för hur projekt bedöms, tilldelas stöd och kontrolleras följs.

Sambandet mellan överföringen från Ebro och överföringen mellan de båda floderna Júcar och Vinalopó behandlas i kommissionens svar på Juan Ferrandez Lezauns skriftliga fråga P-0019/04 (1).

---

(1)  Ses. 151.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/143 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/143

---

(2004/C 84 E/0181)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4070/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Kostnader för stadgan, konstitutionen och konventen

Förslaget till en nytt fördrag kallat ”En konstitution för Europa” innebar mycket aktivitet på EU-nivå. Det samma kan sägas om det tidigare utarbetandet av stadgan om de grundläggande rättigheterna, som ingår i konstitutionen som del II.

Här avses särskilt:

| — | de två konventen |
| --- | --- |

—

de två konventen

| — | informationsåtgärder inom Europeiska unionen, inbegripet olika versioner av de båda dokumenten. |
| --- | --- |

—

informationsåtgärder inom Europeiska unionen, inbegripet olika versioner av de båda dokumenten.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

| — | Kan kommissionen tillhandahålla upplysningar som är fullständiga och uppdelade på sektorer om de kostnaderna i samband med att utarbeta och presentera stadgan och konstitutionen som uppstod i gemenskapsbudgeten under budgetåren 2000, 2001, 2002 och 2003? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen tillhandahålla upplysningar som är fullständiga och uppdelade på sektorer om de kostnaderna i samband med att utarbeta och presentera stadgan och konstitutionen som uppstod i gemenskapsbudgeten under budgetåren 2000, 2001, 2002 och 2003?

| — | Skulle kommissionen kunna tillhandahålla en analys av dessa kostnader uppdelade per år med åtskillnad mellan å ena sidan de direkta kostnaderna för de båda konventen och å andra sidan alla andra kostnader som uppstått inom EU:s organ, särskilt för informationsåtgärder och annat? |
| --- | --- |

—

Skulle kommissionen kunna tillhandahålla en analys av dessa kostnader uppdelade per år med åtskillnad mellan å ena sidan de direkta kostnaderna för de båda konventen och å andra sidan alla andra kostnader som uppstått inom EU:s organ, särskilt för informationsåtgärder och annat?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/144 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/144

---

(2004/C 84 E/0182)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0074/04

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne:   Europeiska konventet

Skulle kommissionen vilja svara på hur mycket det Europeiska konventet, med personalkostnader, reseutgifter, översättningar, kontorsmateriel, administration, den kalkylmässiga kostnaden för kontorsutrymmen samt övriga utgifter kostar unionens skattebetalare?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-4070/03 och P-0074/04

ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(20 februari 2004)

Kostnaderna för förvaltningen av det första konventet för utarbetandet av stadgan för grundläggande rättigheter och som huvudsakligen bestod av kostnader för tolkning under mötena, delades mellan de tre institutioner som deltog i utarbetandet av stadgan. Kostnaderna för kost och logi för de nationella företrädarna belastade inte gemenskapsbudgeten.

När det gäller konventet om Europas framtid som arbetade fram utkastet till en konstitution för EU, upprättades en fond för dess finansiering genom beslut av företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet (1). Därutöver slöt Europaparlamentet, rådet och kommissionen ett interinstitutionellt avtal om finansieringen av detta konvent (2).

Kommissionen erinrar om att befogenheten som utanordnare enligt artikel 13 i det ovannämnda beslutet utövades av konventets generalsekreterare, som var knuten till rådets generalsekretariat.

Vid förhandlingarna inom ramen för beviljandet av ansvarsfrihet för konventets räkenskaper noterade kommissionen att utgifterna för 2002 fördelades på följande sätt i euro:

| (i euro) |
| --- |
| Resekostnader för ledamöter i presidiet | 2180,52 |
| Traktamenten | 108 100,100 |
| Arvoden | 194478,22 |
| Tjänsteresor | 92806,17 |
| Representation | 30 538,07 |
| Undersökningar, hearings och forum | 41 943,00 |
| Infrastruktur och diverse | 24 294,07 |
| Resultat av korrektur | 6 052,03 |
| Totalt | 500 392,08 |

(i euro)

Resekostnader för ledamöter i presidiet

2180,52

Traktamenten

108 100,100

Arvoden

194478,22

Tjänsteresor

92806,17

Representation

30 538,07

Undersökningar, hearings och forum

41 943,00

Infrastruktur och diverse

24 294,07

Resultat av korrektur

6 052,03

Totalt

500 392,08

Det bör även påpekas att Europaparlamentets företrädare i enlighet med artikel 7 i det interinstitutionella avtalet om finansieringen av konventet (3) regelbundet informerades om de utgifter som åtogs av konventets generalsekretariat.

I enlighet med artikel 20 i beslutet av företrädarna för medlemsstaternas regeringar av den 21 februari 2002 (4) översändes även förvaltningsberättelsen och balansräkningen till parlamentet, som skall ge sitt samtycke till beviljandet av ansvarsfrihet för konventets generalsekreterare för budgetens genomförande.

För parlamentsledamotens kännedom finns närmare upplysningar tillgängliga hos rådets generalsekretariat, som fungerade som sekretariat för de två konventen.

---

(1)  Beslut nr 2002/176/EU av den 21 februari 2002, EGT L 60, 1.3.2002.

(2)  Interinstitutionellt avtal av den 28 februari 2002, EGT C 54, 1.3.2002.

(3)  EGT C 54, 1.3.2002.

(4)  EGT L 60, 1.3.2002, s. 56.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/145 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/145

---

(2004/C 84 E/0183)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4075/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Kontrakt för läkare som arbetar vid DEI

Nyligen mottog kommissionen ett klagomål från läkare som arbetar vid det statliga grekiska elverket (DEI) angående de villkor som dessa tvingas acceptera för att kunna arbeta vid DEI. Läkarna, som har olika inriktning, var under flera år anställda på kontrakt för ”oberoende tjänsteutövare”, men efter domstolsbeslut har deras arbetsförhållande ändrats till ”tillsvidareanställning för deltidsarbete”. Enligt villkoren i det nya kontraktet som DEI tillkännagivit omfattas de emellertid inte av samma bestämmelser inom företaget som fast och tillfälligt anställd personal, och de är undantagna från löneökningar vid befordran liksom från bonus och gåvor vid jul och andra förmåner som föreskrivs av kollektivavtal och av lagen.

Kan kommissionen upplysa mig om följande: Strider inte ovanstående villkor som DEI tillkännagivit inom ramen för det nya arbetskontraktet mot direktiv 97/81/EG (1), närmare bestämt mot principen om ickediskriminering enligt klausul 4, som stipulerar att ”när det gäller anställningsvillkoren får deltidsarbetande inte behandlas mindre förmånligt än jämförbara heltidsarbetande”?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

Den skriftliga frågan handlar om huruvida särskilda anställningskontrakt utan de extra förmåner som anställda vanligtvis får strider mot direktivet om deltidsarbete (2).

Grekland har på ett korrekt sätt införlivat direktivet om deltidsarbete genom artikel 2 i lag nr 2369 av den 1 september 1998. Den grekiska lagstiftningen är tillämplig på hela den privata sektorn och på anställningsförhållanden inom offentliga företag och andra offentliga organ.

Kommissionen har inte mottagit några liknande uppgifter om överträdelse av principen om ickediskriminering i direktivet om deltidsarbete i Grekland.

Anmälan om misstänkt överträdelse av ovan nämnda grekiska lagstiftning bör i första hand riktas till de behöriga grekiska myndigheterna. Kommissionen känner till att denna fråga har tagits upp i grekiska domstolar.

---

(1)  EGT L 14, 20.1.1998, s. 9.

(2)  Rådets direktiv 97/81/EG av den 15 december 1997 om ramavtalet om deltidsarbete undertecknat av UNICE, EGT L 14, 20.1.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/145 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/145

---

(2004/C 84 E/0184)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4085/03

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(14 januari 2004)

Äkmne:   Praktiska problem med tillämpningen av direktiv 1999/44/EG

Med direktiv 1999/44/EG (1) av den 25 maj 1999 om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier åsyftas en tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier. Enligt direktivet är säljaren av en produkt ansvarig för alla brister som visar sig i varan, från och med leveranstillfället till och med två år därefter. Köparen kan åberopa vissa garantier, såsom rätten att kräva att säljaren utan kostnad reparerar varan eller byter ut den, eller också påyrka skäligt prisavdrag eller hävning av köpeavtalet. Om en bristande avtalsenlighet visar sig inom sex månader från leveransen av varan skall, enligt artikel 5.3, varan presumeras ha varit bristfällig redan när den levererats, om inte motsatsen bevisas, utom när denna presumtion är oförenlig med varans eller den bristande avtalsenlighetens art.

De nya garantiföreskrifterna gäller för alla lösa saker, vilket innebär att de i princip också kan tillämpas på blommor, plantor och matvaror, i fråga om vilka det ligger i sakens natur att de har en begränsad hållbarhetstid. Om någon som köpt en sådan vara går tillbaka med den till säljaren inom sex månader efter köpet (exempelvis med den motiveringen att varan inte (längre) är färsk), då kommer säljaren att ställas inför den i praktiken hart när omöjliga uppgiften att bevisa att varan förvisso varit färsk då den levererats, om han vill kunna undgå konsekvenserna av garantiföreskrifterna i direktivet.

Är kommissionen medveten om vilka problem som tillämpningen av direktivet kan förorsaka i fråga om blommor, plantor och matvaror och har kommissionen fått ta emot några klagomål i anledning av detta? Kan kommissionen redogöra för hur de medlemsstater som införlivat direktivet med sin lagstiftning hanterat detta problem samt om de ovannämnda produkterna omfattas av undantagen i artikel 5.3 i direktivet? Tycker inte kommissionen att den brist på rättssäkerhet som detta medför gör det påkallat med undantag från eller inskränkningar i garantiföreskrifterna för dessa varor och, om så är fallet, när avser kommissionen lägga fram lämpliga förslag om detta?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/44/EG av den 25 maj 1999 om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier omfattar ”konsumentvaror” enligt definitionen i artikel 1.2 b. I stort sett omfattar konsumentvaror alla lösa saker. Vissa lösa saker som inte är relevanta i det aktuella fallet omfattas dock inte av direktivet. Parlamentsledamoten har i detta avseende rätt när hon hävdar att lösa saker med begränsad hållbarhet som blommor, plantor och matvaror omfattas av direktivet.

Parlamentsledamoten har också rätt när hon uppger att i enlighet med artikel 5.3 skall en bristande avtalsenlighet som visar sig inom sex månader från varans leverans antas ha funnits vid tidpunkten för leveransen om inte motsatsen kan bevisas. Denna presumtion, som kan motbevisas, innebär en omvänd bevisbörda till förmån för konsumenten. Denna omvända bevisbörda är en av direktivets stora fördelar för europeiska konsumenter. Skälen att tillämpa omvänd bevisbörda är att det är betydligt lättare för säljaren att mot bakgrund av sin kunskap om varorna och sin tillgång till information om varorna bevisa om de är avtalsenliga. Konsumenterna har däremot inte alltid tillräcklig sakkunskap eller tillgång till relevant information för att bevisa sitt påstående. Det finns emellertid ett undantag från tillämpningen av denna presumtion om den är oförenlig med varans art. Undantaget infördes med tanke på förgängliga varor av det slag som ledamoten nämner. Denna fråga diskuterades i parlamentet och rådet under medbeslutande-förfarandet. Kommissionen finner därför inte rättsläget oklart när det gäller blommor, plantor och matvaror, och har inte fått några klagomål rörande sådana varor.

För närvarande är det inte möjligt för kommissionen att ge en fullständig bild av genomförandet i medlemsstaterna, då Belgien, Frankrike och Luxemburg ännu inte meddelat sina genomförandeåtgärder. Först 2006 kommer en fullständig översyn av direktivets tillämpning att genomföras.

---

(1)  EGT L 171, 7.7.1999, s. 12.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/147 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/147

---

(2004/C 84 E/0185)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0009/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Nederländernas export av detektorer som varnar för hastighetskontroller skyddas genom att dessa apparater undantas från ett inhemskt förbud

| 1. | Känner kommissionen till att det i Nederländerna sedan den 1 januari 2004 råder förbud mot innehav, försäljning, lagring och tillverkning av radardetektorer, med vilkas hjälp bilister i trafiken tidigt kan fastställa om polisen med hjälp av stationära eller mobila radaranläggningar registrerar deras överträdelser av fartgränserna? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det i Nederländerna sedan den 1 januari 2004 råder förbud mot innehav, försäljning, lagring och tillverkning av radardetektorer, med vilkas hjälp bilister i trafiken tidigt kan fastställa om polisen med hjälp av stationära eller mobila radaranläggningar registrerar deras överträdelser av fartgränserna?

| 2. | Känner kommissionen också till att det gjorts ett undantag från det förbud som avses i delfråga 1, nämligen för apparater i fråga om vilka det kan göras gällande att de är avsedda för handel med andra EU-medlemsstater? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att det gjorts ett undantag från det förbud som avses i delfråga 1, nämligen för apparater i fråga om vilka det kan göras gällande att de är avsedda för handel med andra EU-medlemsstater?

| 3. | Hör det till vanligheterna att EU-medlemsstater på ett sådant sätt skyddar export till andra EU-medlemsstater av sådana produkter som de i eget land förbjuder och anser som icke önskvärda? |
| --- | --- |

3.

Hör det till vanligheterna att EU-medlemsstater på ett sådant sätt skyddar export till andra EU-medlemsstater av sådana produkter som de i eget land förbjuder och anser som icke önskvärda?

| 4. | Tycker inte andra EU-medlemsstater, där det finns bestämmelser om maximal hastighet, att innehav och användning av radardetektorer är ett problem? Har inte de andra EU-medlemsstaterna än Nederländerna några lagar mot radardetektorer eller förbereder de inga sådana lagar? |
| --- | --- |

4.

Tycker inte andra EU-medlemsstater, där det finns bestämmelser om maximal hastighet, att innehav och användning av radardetektorer är ett problem? Har inte de andra EU-medlemsstaterna än Nederländerna några lagar mot radardetektorer eller förbereder de inga sådana lagar?

| 5. | Kan det här problemet komma att uppträda på nytt om radardetektorerna följs upp av en möjlighet att gratis ladda ner platserna för radaranläggningar via Internet och sedan använda en GPS-positionsbestämmare, så att bilisterna varnas när de kommer på 500 m avstånd från en radarkontroll? |
| --- | --- |

5.

Kan det här problemet komma att uppträda på nytt om radardetektorerna följs upp av en möjlighet att gratis ladda ner platserna för radaranläggningar via Internet och sedan använda en GPS-positionsbestämmare, så att bilisterna varnas när de kommer på 500 m avstånd från en radarkontroll?

| 6. | Ger det här kommissionen anledning till att i samråd med medlemsstaterna försöka nå fram till en bättre inbördes avstämning av möjligheterna att kontrollera efterlevnaden av fartgränser inom EU? |
| --- | --- |

6.

Ger det här kommissionen anledning till att i samråd med medlemsstaterna försöka nå fram till en bättre inbördes avstämning av möjligheterna att kontrollera efterlevnaden av fartgränser inom EU?

Källa: den nederländska dagstidningen ”de Volkskrant” av den 27 december 2003.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Nederländerna informerade kommissionen om det lagförslag som skulle förbjuda innehav av vissa radardetektorer som används för att avslöja hastighetskontroller. I Nederländerna, liksom i flera andra medlemsstater, riskerar de som använder dessa apparater stränga straff som kan innebära att deras fordon beslagtas. I detta fall anser kommissionen att förbudet är motiverat av trafiksäkerhetsskäl. Det är ett faktum att hastighetsöverträdelser fortfarande är en av de vanligaste orsakerna till trafikolyckor och nästan hälften av alla dödsolyckor i trafiken beror på att hastigheten varit för hög.

Enligt kommissionens uppgifter har inte alla medlemsstater antagit en lag som förbjuder radardetektorer. Eftersom det inte finns några gemensamma harmoniserade regler är det därför begripligt att en medlemsstat i sin lagstiftning tillåter tillverkning av utrustning som är avsedd att användas utanför de egna gränserna.

Att en stat förbjuder användning men inte tillverkning av radardetektorer eller andra produkter är inte unikt. Det finns ingenting som hindrar de medlemsstater som förbjuder användning av dessa apparater på det egna territoriet från att tillåta tillverkning av samma produkter för handel i länder där det är tillåtet att använda dem.

De medlemsstater som har antagit lagar som förbjuder eller inskränker användningen av radardetektorer är bland annat Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Luxemburg, Finland och Sverige. Straffen för lagöverträdelser är emellertid väldigt olika.

Det dyker ständigt upp nya metoder på marknaden för att sätta utrustningen för hastighetsmätning ur spel. Dessa går ofta att få tag på genom återförsäljare på Internet från tredjeländer som vet hur man kringgår den nationella lagstiftningen, t.ex. genom att rekommendera andra användning s syften för produkten än att avslöja poliskontroller. Men kontrollutrustningen blir dessutom allt mer avancerad och straffen för fuskare blir strängare. När det gäller innehav av radardetektorer är påföljderna så pass hårda att de på sikt borde ha en avskräckande effekt.

Hur som helst antog kommissionen den 21 oktober 2003 rekommendationen C/2003/3861 om till-lämpningen av reglerna inom området för trafiksäkerhet. I rekommendationen uppmanas medlemsstaterna bland annat att bestraffa överträdelser på ett effektivt, proportionerligt och avskräckande sätt och att bestraffa handlingar där avsikten är att hindra eller kringgå tillämpningen av trafikregler. Kommissionen åtar sig att vartannat år sammanställa en rapport om verkställandet av rekommendationen och, om inte tillräckliga framsteg görs, att lägga fram ett förslag till direktiv.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/148 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/148

---

(2004/C 84 E/0186)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0010/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   EU tillämpar en lägre nivå i fråga om skydd mot BSE på nötkött från Amerika än på nötkött från Japan, Ryssland och andra stater

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att 800 ton av de 500 000 ton nötkött som årligen importeras till EU kommer från Förenta staterna och Kanada samt att denna import begränsar sig till djur som inte kontaminerats med tillväxthormoner? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att 800 ton av de 500 000 ton nötkött som årligen importeras till EU kommer från Förenta staterna och Kanada samt att denna import begränsar sig till djur som inte kontaminerats med tillväxthormoner?

| 2. | Förväntar sig kommissionen att importen av nötkött från Förenta staterna och Kanada kraftigt kommer att öka från och med den tidpunkt då det garanterats att köttet skall vara fritt från tillväxthormoner eller framstår detta också under sådana betingelser som mindre sannolikt, av omständigheter som har med pris och kvalitet att göra? |
| --- | --- |

2.

Förväntar sig kommissionen att importen av nötkött från Förenta staterna och Kanada kraftigt kommer att öka från och med den tidpunkt då det garanterats att köttet skall vara fritt från tillväxthormoner eller framstår detta också under sådana betingelser som mindre sannolikt, av omständigheter som har med pris och kvalitet att göra?

| 3. | Känner kommissionen till att utbrottet av galna kosjukan (BSE) i den amerikanska delstaten Washington redan föranlett Japan, Ryssland, Kina, Sydkorea, Mexiko, Argentina och andra stater att totalförbjuda import av vissa amerikanska nötkreatur? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att utbrottet av galna kosjukan (BSE) i den amerikanska delstaten Washington redan föranlett Japan, Ryssland, Kina, Sydkorea, Mexiko, Argentina och andra stater att totalförbjuda import av vissa amerikanska nötkreatur?

| 4. | Varför inskränker EU sig till att nu som förr förbjuda endast import av hjärtan och ryggrader från nötkreatur som slaktats i Amerika, något som det beslutats om redan 1999 som försiktighetsåtgärd mot risken för ett utbrott av BSE, och varför har EU ännu inte tagit efter de långtgående skyddsåtgärder som införts av andra stater? |
| --- | --- |

4.

Varför inskränker EU sig till att nu som förr förbjuda endast import av hjärtan och ryggrader från nötkreatur som slaktats i Amerika, något som det beslutats om redan 1999 som försiktighetsåtgärd mot risken för ett utbrott av BSE, och varför har EU ännu inte tagit efter de långtgående skyddsåtgärder som införts av andra stater?

| 5. | Har EU någon särskild orsak att i dagens läge vara Förenta staterna till lags av orsaker som har med exporten att göra, exempelvis att EU på nytt skulle kunna börja exportera stål till Förenta staterna? Kan det tänkas att det av ekonomiska skäl accepteras större risker för livsmedelssäkerheten än vad som eljest hade blivit fallet? |
| --- | --- |

5.

Har EU någon särskild orsak att i dagens läge vara Förenta staterna till lags av orsaker som har med exporten att göra, exempelvis att EU på nytt skulle kunna börja exportera stål till Förenta staterna? Kan det tänkas att det av ekonomiska skäl accepteras större risker för livsmedelssäkerheten än vad som eljest hade blivit fallet?

| 6. | Under vilka omständigheter och/eller vid vilken tidpunkt kommer EU att skärpa sitt importförbud så att det når upp till samma nivå som i ett antal stater utanför EU, vilka anser att det behövs strängare åtgärder? |
| --- | --- |

6.

Under vilka omständigheter och/eller vid vilken tidpunkt kommer EU att skärpa sitt importförbud så att det når upp till samma nivå som i ett antal stater utanför EU, vilka anser att det behövs strängare åtgärder?

Källa: den nederländska dagstidningen ”de Volkskrant” av den 27 december 2003.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

| l.och | 2. Enligt den information som kommissionen förfogar över importerades 250 ton nötkött från Förenta staterna och 350 ton från Kanada år 2002.
  Den största delen av nötköttet i dessa länder produceras med hjälp av tillväxthormoner och får därför inte importeras till gemenskapen.
  Import från Förenta staterna är dock tillåten enligt programmet för icke-hormonbehandlad boskap (NHTC). Inom ramen för detta program levereras boskap från särskilt godkända jordbruksanläggningar/uppfödningsanläggningar till slakterierna med ett intyg från uppfödaren om att djuren inte har behandlats med tillväxthormoner. I slakteriet hålls djuren eller köttet åtskilda från annan boskap eller annat kött och hanteras på ett sätt som garanterar att de inte blandas. Dessutom tar man vävnadsprover vid slakten och analyserar dem i ett godkänt laboratorium, innan Förenta staternas regering beviljar exportlicens för produkten.
  Mot bakgrund av detta och trots den kvot för förmånsimport av 11 500 ton nötkött av hög kvalitet som beviljats Förenta staterna och Kanada inom ramen för Världshandelsorganisationens (WTO) förteckning, förväntar sig kommissionen inte att importen av nötkött från dessa två länder kommer att öka kraftigt i framtiden. Men detta är naturligtvis också avhängigt av valutafaktorer och andra kommersiella överväganden, som snabbt kan förändras. |
| --- | --- |

l.och

2. Enligt den information som kommissionen förfogar över importerades 250 ton nötkött från Förenta staterna och 350 ton från Kanada år 2002.

Den största delen av nötköttet i dessa länder produceras med hjälp av tillväxthormoner och får därför inte importeras till gemenskapen.

Import från Förenta staterna är dock tillåten enligt programmet för icke-hormonbehandlad boskap (NHTC). Inom ramen för detta program levereras boskap från särskilt godkända jordbruksanläggningar/uppfödningsanläggningar till slakterierna med ett intyg från uppfödaren om att djuren inte har behandlats med tillväxthormoner. I slakteriet hålls djuren eller köttet åtskilda från annan boskap eller annat kött och hanteras på ett sätt som garanterar att de inte blandas. Dessutom tar man vävnadsprover vid slakten och analyserar dem i ett godkänt laboratorium, innan Förenta staternas regering beviljar exportlicens för produkten.

Mot bakgrund av detta och trots den kvot för förmånsimport av 11 500 ton nötkött av hög kvalitet som beviljats Förenta staterna och Kanada inom ramen för Världshandelsorganisationens (WTO) förteckning, förväntar sig kommissionen inte att importen av nötkött från dessa två länder kommer att öka kraftigt i framtiden. Men detta är naturligtvis också avhängigt av valutafaktorer och andra kommersiella överväganden, som snabbt kan förändras.

| 3. | Kommissionen reagerade omgående på upptäckten av ett fall av bovin spongiform encefalopati (BSE) i Förenta staterna, och har snabbt startat och upprätthållit ett regelbundet informationsutbyte med myndigheterna i Förenta staterna i nära samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter. Detta innefattade medvetenhet om de åtgärder som vidtagits av andra handelspartner. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen reagerade omgående på upptäckten av ett fall av bovin spongiform encefalopati (BSE) i Förenta staterna, och har snabbt startat och upprätthållit ett regelbundet informationsutbyte med myndigheterna i Förenta staterna i nära samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter. Detta innefattade medvetenhet om de åtgärder som vidtagits av andra handelspartner.

| 4. | Sedan april 2001 tillämpar EU ett antal skyddsåtgärder för att se till att nötkreatursmaterial som kan innehålla BSE inte importeras från Förenta staterna. Dessa åtgärder är resultatet av en vetenskaplig riskbedömning där Förenta staterna, tillsammans med många andra länder, ansågs vara ett land som riskerade utbrott av BSE. Sådana riskbedömningar har utförts på flera stora exportföretag och har visat sig vara korrekta när det gäller att förutsäga BSE-utbrott i länder som tidigare inte har haft några inhemska fall, exempelvis Kanada och Japan.
  För närvarande anges importvillkoren med avseende på BSE i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (1). I stort sett samma villkor gäller för de länder som riskerar att drabbas av BSE och dem som redan har tillkännagivit utbrott av BSE. Det finns därför inget behov av ytterligare importvillkor med avseende på hygien efter tillkännagivandet av det första BSE-fallet i Förenta staterna.
  Enligt importvillkoren får importerade produkter inte innehålla eller härstamma från visst nötköttsmaterial som anses kunna utgöra en BSE-risk. Förteckningen är inte begränsad till hjärna och ryggrad utan omfattar en rad andra delar av nötkreatur.
  Dessa åtgärder överensstämmer med principerna i WTO:s avtal om sanitära och fytosanitära åtgärder. |
| --- | --- |

4.

Sedan april 2001 tillämpar EU ett antal skyddsåtgärder för att se till att nötkreatursmaterial som kan innehålla BSE inte importeras från Förenta staterna. Dessa åtgärder är resultatet av en vetenskaplig riskbedömning där Förenta staterna, tillsammans med många andra länder, ansågs vara ett land som riskerade utbrott av BSE. Sådana riskbedömningar har utförts på flera stora exportföretag och har visat sig vara korrekta när det gäller att förutsäga BSE-utbrott i länder som tidigare inte har haft några inhemska fall, exempelvis Kanada och Japan.

För närvarande anges importvillkoren med avseende på BSE i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (1). I stort sett samma villkor gäller för de länder som riskerar att drabbas av BSE och dem som redan har tillkännagivit utbrott av BSE. Det finns därför inget behov av ytterligare importvillkor med avseende på hygien efter tillkännagivandet av det första BSE-fallet i Förenta staterna.

Enligt importvillkoren får importerade produkter inte innehålla eller härstamma från visst nötköttsmaterial som anses kunna utgöra en BSE-risk. Förteckningen är inte begränsad till hjärna och ryggrad utan omfattar en rad andra delar av nötkreatur.

Dessa åtgärder överensstämmer med principerna i WTO:s avtal om sanitära och fytosanitära åtgärder.

| 5. | De BSE-relaterade importvillkor som tillämpas på Förenta staterna är identiska med de importvillkor som tillämpas på andra tredje länder med BSE-fall eller med BSE-risk. De tredje länder där BSE-risken anses vara försumbar enligt vetenskapliga bedömningar är undantagna från dessa importvillkor. Andra handelsfrågor inverkar inte på åtgärderna för konsumentskydd eller människors och/eller djurs hälsa. |
| --- | --- |

5.

De BSE-relaterade importvillkor som tillämpas på Förenta staterna är identiska med de importvillkor som tillämpas på andra tredje länder med BSE-fall eller med BSE-risk. De tredje länder där BSE-risken anses vara försumbar enligt vetenskapliga bedömningar är undantagna från dessa importvillkor. Andra handelsfrågor inverkar inte på åtgärderna för konsumentskydd eller människors och/eller djurs hälsa.

| 6. | Kommissionen övervakar regelbundet BSE-situationen i Nordamerika och i alla andra delar av världen och vidtar snabbt skyddsåtgärder vid behov. |
| --- | --- |

6.

Kommissionen övervakar regelbundet BSE-situationen i Nordamerika och i alla andra delar av världen och vidtar snabbt skyddsåtgärder vid behov.

---

(1)  EGT L 147, 31.5.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/150 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/150

---

(2004/C 84 E/0187)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0017/04

frånBartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Anpassning av direktiv 92/58/EEG om varselmärkning och signaler för hälsa och säkerhet

Direktiv 92/58/EEG (1) handlar om minimikrav beträffande varselmärkning och signaler för hälsa och säkerhet i arbetet. Det system för signaler som föreskrivs i direktivet har emellertid blivit föråldrat. Sedan direktivet infördes har medlemsstaterna börjat använda ett antal nya signaler. Resultatet är att det inte längre råder någon enhetlighet i fråga om signalerna och kvaliteten på dem har försämrats.

I artikel 9 i direktivet står det att bilagorna med tekniska specifikationer för signalerna skall anpassas i enlighet med att utvecklingen går framåt.

| 1. | Tycker kommissionen som jag att det av ovannämnda skäl bör företas anpassningar i direktivet om varselmärkning och signaler? Om så är fallet: har kommissionen för avsikt att komma med några förslag om detta? Om inte: varför inte? |
| --- | --- |

1.

Tycker kommissionen som jag att det av ovannämnda skäl bör företas anpassningar i direktivet om varselmärkning och signaler? Om så är fallet: har kommissionen för avsikt att komma med några förslag om detta? Om inte: varför inte?

| 2. | Ställer det sig inte ännu mer angeläget att direktivet anpassas nu, när tio nya medlemsstater står i begrepp att gå med i EU? |
| --- | --- |

2.

Ställer det sig inte ännu mer angeläget att direktivet anpassas nu, när tio nya medlemsstater står i begrepp att gå med i EU?

| 3. | Är inte kommissionen orolig över situationen, i och med att syftet med direktivet inte längre kan uppnås till följd av brist på ”underhåll”? |
| --- | --- |

3.

Är inte kommissionen orolig över situationen, i och med att syftet med direktivet inte längre kan uppnås till följd av brist på ”underhåll”?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

| 1. | Kommissionen har alltid lagt stor vikt vid att uppdatera och anpassa bestämmelserna i direktiven om hälsoskydd och arbetstagarnas säkerhet till de tekniska framstegen. Detta gäller särskilt rådets direktiv 92/58/EEG av den 24 juni 1992 om minimikrav beträffande varselmärkning och signaler för hälsa och säkerhet i arbetet (2).
  Frågan om behovet av att anpassa direktiv 92/58/EEG har därför ställts till den rådgivande kommittén för arbetsmiljöfrågor (3).
  Vid det 61:a plenarsammanträdet den 19 december 2000 uppmanade kommissionen den rådgivande kommittén att uttala sig om huruvida de olika medlemsstaterna har problem med att tillämpa direktiv 92/58/EEG och om det eventuellt finns ett behov av ändringar.
  Kommittén angav att arbetet med att samla in uppgifter om problem med att tyda och/eller förstå signalerna behövde systematiseras, men den ansåg inte att man kunde prioritera en översyn av direktiv 92/58/EEG. I yttrandet medgav de tre intressegrupperna (företrädare för regeringar, arbetsgivare och arbetstagare) att det fanns vissa problem med förståelsen av utrymningssignaler vid brand eller annan olycka, men de ansåg inte en ändring av direktivet brådskade. Däremot ansåg de att mer information borde samlas in. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har alltid lagt stor vikt vid att uppdatera och anpassa bestämmelserna i direktiven om hälsoskydd och arbetstagarnas säkerhet till de tekniska framstegen. Detta gäller särskilt rådets direktiv 92/58/EEG av den 24 juni 1992 om minimikrav beträffande varselmärkning och signaler för hälsa och säkerhet i arbetet (2).

Frågan om behovet av att anpassa direktiv 92/58/EEG har därför ställts till den rådgivande kommittén för arbetsmiljöfrågor (3).

Vid det 61:a plenarsammanträdet den 19 december 2000 uppmanade kommissionen den rådgivande kommittén att uttala sig om huruvida de olika medlemsstaterna har problem med att tillämpa direktiv 92/58/EEG och om det eventuellt finns ett behov av ändringar.

Kommittén angav att arbetet med att samla in uppgifter om problem med att tyda och/eller förstå signalerna behövde systematiseras, men den ansåg inte att man kunde prioritera en översyn av direktiv 92/58/EEG. I yttrandet medgav de tre intressegrupperna (företrädare för regeringar, arbetsgivare och arbetstagare) att det fanns vissa problem med förståelsen av utrymningssignaler vid brand eller annan olycka, men de ansåg inte en ändring av direktivet brådskade. Däremot ansåg de att mer information borde samlas in.

| 2. | Nej. De tio nya medlemsstaterna skall införliva och tillämpa det nuvarande direktivet. |
| --- | --- |

2.

Nej. De tio nya medlemsstaterna skall införliva och tillämpa det nuvarande direktivet.

| 3. | Kommissionen anser att målet med direktivet fortfarande uppnås, nämligen att förbättra informationen till arbetstagarna om vilka hälso- och säkerhetsrisker de utsätts för, oavsett vilka språkliga och kulturella skillnader som finns mellan arbetstagarna. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen anser att målet med direktivet fortfarande uppnås, nämligen att förbättra informationen till arbetstagarna om vilka hälso- och säkerhetsrisker de utsätts för, oavsett vilka språkliga och kulturella skillnader som finns mellan arbetstagarna.

---

(1)  EGT L 245, 26.8.1992, s. 23.

(2)  EGT L 245, 26.8.1992.

(3)  Rådets beslut av den 27 juni 1974, EGT L 185, 9.7.1974, s. 15, upphävt genom rådets beslut av den 22 juli 2003 om inrättande av en rådgivande kommitté för arbetsmiljöfrågor, EGT C 218, 13.9.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/151 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/151

---

(2004/C 84 E/0188)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0019/04

från Juan Ferrández Lezaun (Verts/ALE) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Vattenöverföring mellan Júcaríloden och Vinalopófloden

Den 16 december 2003 meddelade kommissionsledamöterna Michel Barnier och Margot Wallström inför Europaparlamentet att kommissionen godkänt ett projekt som går ut på att leda över vatten från Júcaríloden till Vinalopófloden, på villkoret att projektet inte inbegriper någon överföring av vatten från Ebrofloden och att det uppfyller kraven i ramdirektivet om vatten.

Vid en presskonferens den 18 december 2003 sade Pascual Fernández, vattenansvarig minister i den spanska regeringen, att det enda som var förbjudet var att använda kanalen mellan Jùcar- och Vinalopófloden för att leda vatten från Ebrofloden och att det i vilket fall som helst fanns många andra vattendrag inom Júcars avrinningsområde och att man i kommissionens dokument enbart nämnde Júcaríloden, inte avrinningsområdet.

Hur ser kommissionen på den spanska regeringens uttalanden? Kan kommissionen bekräfta att man kan få använda gemenskapsmedel för att leda över vatten från Ebroflodens avrinningsområde till Júcarflodens avrinning sområde?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Kommissionen har hos de spanska myndigheterna gjort en förnyad kontroll av detta påstående och kan bekräfta att inget vatten från Ebrofloden kommer att ledas till Júcarflodens upptagningsområde/avrinningssystem. Júcarflodens avrinningsdistrikt, som består av många floder förutom Júcaríloden, ska enligt planen dock fortfarande ta emot vatten från Ebro. Begreppsförvirringen i den här frågan har uppstått på grund av att man har förväxlat termen ”Júcarflodens avrinningsområde/upptagningssystem”, som omfattar Júcaríloden och dess bifloder, med termen ”Júcarflodens avrinningsdistrikt”, vilket är en grupp avrinningsområden som sammanförts av administrativa orsaker.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/151 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/151

---

(2004/C 84 E/0189)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0020/04

från Fiorella Ghilardotti (PSE), Massimo Carraro (PSE) och Giovanni Fava (PSE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Bron över sundet

I en intervju i tidningen ”Il sole 24 ore” den 17 december 2003 har den italienske ministern för infrastruktur Pietro Lunardi avslöjat att den europeiska kommissionsledamoten Loyola de Palacio har framfört kommissionens beredvillighet att bidra till finansieringen av bron över Messinasundet.

Om detta påstående skulle vara sant, är Europeiska kommissionen säker på att bron över sundet uppfyller samtliga krav för att vara berättigad till stöd från gemenskapen?

Anser framför allt inte Europeiska kommissionen att det skulle vara bättre, även om man ser till den ekonomiska och miljömässiga lönsamheten, att främja en alternativ lösning till bron över sundet, till exempel en ”motorväg på havet” för att ansluta Sicilien till kontinenten?

Anser inte Europeiska kommissionen att det projektet, i strid med vad regeringen Berlusconi hävdar, är alltför kostsamt för att kunna dra till sig privata investerare och att det i slutänden enbart skulle belasta italienska statens statsfinanser?

Anser Europeiska kommissionen verkligen att bron kan beskrivas som ett ”transeuropeiskt” projekt, i enlighet med vad som avses i kommissionens och Van Miert-kommitténs förslag?

Har Italiens regering redan gett Europeiska kommissionen alla tänkbara garantier om projektets miljömässiga hållbarhet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

Broprojektet över Messinasundet är ett av 29 prioriterade projekt i kommissionens förslag till ändring av gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (TEN-T) (1). Broprojektets prioritering inom ramen för projekt nr 1 — ”järnväg längs linjen Berlin-Verona/Milano-Bologna-Nea-pel-Messina-Palermo” ligger i linje med rekommendationen från högnivågruppen under Karel Van Mierts ledning. För själva genomförandet av projektet svarar emellertid Italien.

Inom ramen för planeringen av strukturfonderna för 2000-2006 är det tänkt att Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) skall medfinansiera höghastighetslinjen Rom-Neapel-Salerno, den tekniska moderniseringen av sträckorna Salerno-Reggio Calabria och Messina-Palermo och byggandet av ett andra spår på sträckan Messina-Palermo. De italienska myndigheterna har ännu inte krävt någon finansiering av höghastighetslinjen på sträckorna Salerno-Reggio Calabria och Messina-Palermo.

Motorvägar på havet är en ny idé som skall bidra till utvecklingen av internationella havsförbindelser mellan medlemsstater. I den meningen kan motorvägar på havet inte betraktas som alternativ till bron över Messinasundet, som kan användas som infrastruktur för en utökning av trafikflödena på järnväg och väg mellan det italienska fastlandet och Sicilien.

Frågan om hur projektet skall finansieras skulle delvis kunna lösas med privata medel. Kommissionen kan dock för närvarande inte bedöma hur mycket offentliga medel det kommer att krävas.

Kommissionen vill påminna om att bron över Messinasundet inte är något privat initiativ utan utgör en viktig förbindelse mellan Medelhavets största och mest tätbefolkade ö och fastlandet.

När rådet och parlamentet väl har godkänt kommissionens förslag, måste en eventuell begäran från den italienska regeringen om finansiering av bron över Messinasundet via budgeten för transeuropeiska transportnätet först ingående granskas av kommissionen, bland annat med hänsyn till gällande miljöbestämmelser i enlighet med vad som sägs i artikel 8 i TEN-T-riktlinjerna, och med hänsyn till andra kriterier specificerade i rådets förordning (EG) nr 2236/95 av den 18 september 1995 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät (2), inte minst ekonomisk bärkraft.

Broprojektet över Messinasundet omfattas av bestämmelserna i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 (3), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (4). Dessutom kommer det att krävas en lämplig bedömning när det gäller bevarandet av naturområden i enlighet med bestämmelserna i artikel 6 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (5). Den bedömningen kan göras inom ramen för ovannämnda miljökonsekvensbedömning eller som fristående bedömning.

Kommissionen har mottagit ett klagomål beträffande tillämpningen av ovannämnda direktiv på projektet i fråga och kommer att förvissa sig om att gällande gemenskapslagstiftning verkligen efterlevs.

---

(1)  KOM(2003) 564.

(2)  EGT L 228, 23.9.1995.

(3)  EGT L 175, 5.7.1985.

(4)  EGT L 73, 14.3.1997.

(5)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/153 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/153

---

(2004/C 84 E/0190)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0021/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Skyndsamt antagande av ett direktiv om säkerhet på flygplan via stränga och enhetliga kontroller

Sedan 1997 finns det ett förslag till direktiv som tvingar samtliga medlemsstater att meddela resultaten från sina nationella kontroller av skadade flygplan, vilken även föreskriver obligatoriska inspektioner vid den minsta misstanke om flygplanets säkerhet, och det direktivet har ännu inte antagits.

Kan kommissionen meddela skälen till detta uteblivna antagande?

Anser inte kommissionen dessutom att den borde kräva att kontrollernas kvalitet i samtliga medlemsstater uppfyller samma kriterier när det gäller noggrannhet och stränghet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

Europaparlamentets och rådets direktiv om säkerheten i fråga om luftfartyg från tredje land som använder flygplatser i gemenskapen kommer att antas inom kort.

Kommissionens inledande förslag från 1997 kunde inte antas inom de tidsfrister som anges i EG-fördraget med anledning av åsiktsskillnader i rådet. När dessa problem hade lösts lade kommissionen fram ett nytt förslag i januari 2002. Ovanstående direktiv kommer att antas på grundval av denna text.

I bestämmelserna i direktivet anges möjlighet att vidta åtgärder för att särskilt anpassa inspektionsförfarandena vilket ger möjlighet att säkra kontrollernas kvalitet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/153 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/153

---

(2004/C 84 E/0191)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0038/04

från Juan Izquierdo Collado (PSE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Illegal import av delfiner

Med tillämpning av rådets förordning (EG) nr 338/97 (1) (CITES) förbjöd den portugisiska regeringen 2001 importen av delfiner (Tursiops Truncatus) som fångats i sin naturliga livsmiljö. Spanien är för närvarande det enda land som tillåter import av delfiner från Kuba, och så snart delfinerna har importerats till Spanien kan de flyttas fritt i resten av Europeiska unionen. Det finns uppgifter om att djurparken i Lissabon har ansökt om tillstånd hos de portugisiska myndigheterna för att få köpa delfiner från Oceanográfico de Valencia. Dessa delfiner kommer från Kuba och får alltså inte direktimporteras till Portugal.

Kan kommissionen ange när det kommer att införas en samordnad politik mellan Europeiska unionens medlemsstater på detta område för att förhindra att Spanien blir inkörsporten till EU för sådan handel med djur som är förbjuden i resten av EU?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Kommissionen godtar inte att det finns brister i samordningen av politiken med avseende på handeln med vilda djur eller att Spanien är en inkörspost för arter som avvisats av övriga medlemsstater. Bestämmelserna i Spanien är lika rigorösa som i andra medlemsstater. När det gäller handel med hotade växt- och djurarter är alla medlemsstater underkastade bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1997, om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (2). Syftet med denna förordning är att säkerställa gemensamt genomförande av CITES i medlemsstaterna och det förbiseende som skett i detta fall beror inte på brister i bestämmelserna.

Flasknosdelfinerna (Tursiops truncatus) finns upptagna i bilaga A till förordningen. Detta betyder att import av vilda delfiner endast är tillåten om det primära syftet är icke-kommersiellt, t.ex. uppfödning, utbildning eller forskning. Även i dessa fall måste det fastställas att importen inte kommer att vara till skada för artens bevarandestatus, och, när det gäller levande djur, att den planerade inkvarteringen är lämplig. Att flytta djuret till en annan medlemsstat är enbart tillåtet när denna medlemsstat också har verifierat att djuret ska användas i icke-kommersiellt syfte och att inkvarteringen är lämplig.

Om Portugal i det här fallet har avvisat importansökningen beroende på att djuret var avsett att användas i kommersiellt syfte eller att den planerade inkvarteringen inte var lämplig för arten, då gäller dessa villkor även om djuret överförs från Spanien. Om Portugal hade velat förhindra överföringen på dessa grunder, så låg det i deras makt inom ramen för systemet.

Då en medlemsstat förbjuder import på grund av att den kommer att vara skadlig för artens bevarande, så är denna medlemsstat skyldig att informera kommissionen, som i sin tur informerar den vetenskapliga utvärderingsgruppen som upprättats i enlighet med artikel 17 i förordningen, och gruppen kommer att antingen bekräfta detta beslut eller upphäva det, genom att basera sig på medlemsstaternas samlade expertutlåtanden. I det här fallet var kommissionen inte informerad om att Portugal tagit ett beslut om att avvisa ansökningen om import av flasknosdelfiner från Kuba på dessa grunder. Resultatet blev att Spanien kunde göra sin egen bedömning av ärendet.

---

(1)  EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.

(2)  Senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1497/2003 av den 18 augusti 2003, EGT L 215, 27.8.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/154 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/154

---

(2004/C 84 E/0192)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0042/04

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Återtagna strukturfondsanslag till Skottland

I kommissionens svar på den skriftliga frågan P-2263/03 (1) om strukturfondsstöd konstaterades det att kommissionen inte kommer att kunna fastställa vilka belopp som kan återtas inom Highlands & Islands Special Transitional Programme (det särskilda övergångsprogrammet för högländerna och öarna) som omfattas av N+2-regeln förrän efter den 31 december 2003. Är det möjligt för kommissionen att nu lämna dessa uppgifter?

Skulle det också vara möjligt för kommissionen att redan nu lämna uppgifter om återtagande av medel från strukturfondsprogrammen i Skottland under perioden 1994-1999?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Enligt artikel 31.2 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (2) skall kommissionen återta den del av ett åtagande för år ”n” som inte har omfattats av någon förskottsbetalning eller för vilken det inte har kommit in någon godtagbar ansökan om utbetalning till kommissionen senast vid utgången av år ”n+2”.

När det gäller det särskilda övergångsprogrammet för högländerna och öarna, Highlands and Islands Special Transitional Programme, uppfyllde alla strukturfonder vid slutet av 2002 ”n+2-regeln” med undantag för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), vars förskottsbetalningar eller godtagbara ansökningar om utbetalning var lägre än de åtagna beloppen 2000. Den del av åtagandet som inte hade använts skulle därför återtas.

Efter att ha rådgjort med Förenade kungarikets myndigheter har kommissionen fastställt att det aktuella beloppet 2000 avseende EUGFJ är 2 026 960,77 euro.

Finansieringsöversikterna i det samlade programdokumentet ändrades därför genom beslut K(2003) 5280 av den 19 december 2003 för att beakta ett sådant återtagande av stödet från EUGFJ.

Vad beträffar åtagandena 2001 av det särskilda övergångsprogrammet för högländerna och öarna förutses inget återtagande för någon av strukturfonderna med stöd av ”n+2-regeln”.

Vad avser programperioden 1994-1999 skrev kommissionen till de skotska myndigheterna den 22 augusti 2003 samt den 24 oktober 2003 och föreslog återtagande av ett belopp från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) på 82 882 223,64 euro, vilket, enligt provisoriska beräkningar på grundval av de slutliga betalningsanspråk som ingivits, motsvarar den oanvända delen av de anslag som de skotska programmen har beviljats. De skotska myndigheterna delar uppfattningen att detta belopp är korrekt. Ovan nämnda belopp har därför återtagits.

De aktuella återtagandena fördelar sig på följande program:

| (I euro) |
| --- |
| ERUF nr. | Namn | Återtagande |
| 970913004 | DOCUP WESTERN SCOTLAND STRATHCLYDE MÅL 2 97-99 | 34 131 448,00 |
| 970913003 | DOCUP EASTERN SCOTLAND MÅL 2 97-99 | 16 742 618,00 |
| 940913009 | GRAMPIAN (MÅL 5B) | 206 849,00 |
| 940913018 | DOCUP WESTERN SCOTLAND STRATHCLYDE MÅL 2 | 31 801 308,64 |
| Totalt | 82 882 223,64 |

(I euro)

ERUF nr.

Namn

Återtagande

970913004

DOCUP WESTERN SCOTLAND STRATHCLYDE MÅL 2 97-99

34 131 448,00

970913003

DOCUP EASTERN SCOTLAND MÅL 2 97-99

16 742 618,00

940913009

GRAMPIAN (MÅL 5B)

206 849,00

940913018

DOCUP WESTERN SCOTLAND STRATHCLYDE MÅL 2

31 801 308,64

Totalt

82 882 223,64

Utöver ovannämnda belopp har 1 040 915,25 euro i stöd från ERUF till mål-2 programmet Eastern Scotland återtagits för perioden 1994-1996 eftersom programmet avslutats.

Vad beträffar övriga skotska program har inga andra program avslutats sedan kommissionen svarade på den skriftliga parlamentsfrågan P-2263/03. Därför är det först när alla handlingar har granskats — bl.a. revisionsberättelserna — och avslutningsprocessen är slutförd som kommissionen kommer att kunna fastställa det totala belopp som skall återtas av de medel som anslagits till Skottland.

En sådan avslutning skulle emellertid inte hindra att det eventuellt senare kan beslutas om att dra in eller minska stöd eller att medel som på ett oriktigt sätt utbetalats skall återbetalas. Sådana beslut kan bli nödvändiga i enlighet med artikel 24 i förordning (EG) nr 4253/1988 (3), i dess ändrade lydelse, eller på grand av förfaranden om överträdelser i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget, förfaranden om statligt stöd och korrigeringar som kan visa sig vara nödvändiga vid framtida revisioner av de uppgivna utgifterna.

---

(1)  EGT C 33 E, 6.2.2004, s. 240.

(2)  EGT L 161, 26.6.1999. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1105/2003 av den 26 maj 2003, EGT L 158, 27.6.2003.

(3)  Rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet, EGT L 374, 31.12.1988.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/156 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/156

---

(2004/C 84 E/0193)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0062/04

från Giorgio Calò (ELDR) och Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Diskriminering av doktorander från gemenskapen i Tyskland

I Tyskland har utländska doktorander, i enlighet med Max Plancksällskapets interna regler, inte som sina tyska kolleger tillgång till det reguljära arbetsavtalet BAT IIa/2, utan betalas genom ett stipendium som är befriat från skatt och sociala avgifter.

Denna diskriminering berör hundratals utländska studenter, varav en stor del kommer från gemenskapen, och får naturligtvis allvarliga konsekvenser för deras sociala trygghet och rättigheter, inte minst när det gäller hälso- och sjukvård.

Eftersom Max-Plancksällskapet till 80 procent finansieras av allmänna medel måste det respektera fördragets grundläggande principer om icke-diskriminering, rätten för unionsmedborgare att fritt röra sig och uppehålla sig inom EU, etableringsfrihet och lika möjligheter.

Kan kommissionen med tanke på det grava åsidosättandet av dessa principer ingripa och snarast vidta åtgärder för att avlägsna denna uppenbara diskriminering av doktorander från gemenskapen i Tyskland?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Medborgare i EU:s medlemsstater har rätt att arbeta i andra medlemsstater (artikel 39 i EG-fördraget). Rätten till fri rörlighet för arbetstagare innefattar rätten till likvärdig tillgång till arbete och likvärdig behandling med avseende på arbetsvillkor i jämförelse med medborgarna i värdmedlemsstaten.

På grundval av artikel 39 måste medborgare i andra medlemsstater därför kunna söka utlysta forskartjänster (exempelvis de platser inom ramen för BAT IIa/2 som nämns i den skriftliga frågan) vid tyska Max Plancksällskapet på samma sätt som tyska medborgare.

Enligt den information som kommissionen förfogar över har medborgare i andra medlemsstater samma rätt som tyska medborgare att söka forskartjänster (exempelvis ”Doktorandenstellen”). I de platsannonser med ”Doktorandenstellen” som för närvarande finns utlagda på Max Plancksällskapets webbplats (23 januari 2004) anges inga villkor med avseende på medborgarskap.

För att ytterligare kunna utvärdera om de fakta som anges i den skriftliga frågan utgör en överträdelse av gemenskapens lagstiftning ombeds parlamentsledamöterna att förse kommissionen (Generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik) med mer information, framför allt information om fallen med de icke-tyska EU-medborgarna som inte fick söka en sådan ”Doktorandenstelle” på grund av sitt medborgarskap, eller som har fått en sådan tjänst utan de arbetsvillkor som gäller för anställda inom ramen för BAT IIa/2.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/157 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/157

---

(2004/C 84 E/0194)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0070/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Installation av en förkromningsfabrik i Tabaçô, Arcos de Valdevez

Efter den fråga (E-2437/03 (1)) jag ställde den 11 juli 2003 och det svar jag fick den 23 september 2003 om en möjlig installation av en förorenande fabrik i Tabaçô, Arcos de Valdevez, Portugal, enligt information från Associação dos Defensores da Natureza das Terras de Valdevez (Naturskyddsförening i Valdevez), finns det risk för att Serralibers förkromningsfabrik inleder sin verksamhet inom kort, under januari månad.

Vi vet att det pågår en rättsprocess (nr Co./000830/03) om brott mot bestämmelserna i lagdekret nr 69/2000 av den 3 maj 2000, till följd av att fabriken har byggts utan att en miljökonsekvensutredning genomförts.

Därför ber jag kommissionen att upplysa mig om de åtgärder som är möjliga att vidta efter ert svar i september förra året.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Efter kommissionens svar av den 23 september 2003 på parlamentsledamotens fråga E-2437/03 (2) som rör samma ämne kan kommissionen upplysa om att de portugisiska myndigheterna sedan dess har svarat på det brev i vilket kommissionen bad dem redogöra för genomförandet av det aktuella fabriksprojektet.

Kommissionen granskar för närvarade svaret från de portugisiska myndigheterna. Därefter kommer situationen att analyseras vid ett möte mellan landets myndigheter och kommissionen i syfte att få till stånd en ståndpunkt om de klagomål som nämns i frågan.

Under mötet kommer kommissionen att be de portugisiska myndigheterna redogöra för om man har gjort en konsekvensbedömning för projektet samt framför allt för den situation som parlamentsledamoten tar upp i sin fråga.

---

(1)  EGT C 65 E, 13.3.2004.

(2)  EUT C 65 E, 13.3.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/157 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/157

---

(2004/C 84 E/0195)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0075/04

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne:   Kontroll av flygsäkerheten

EU har genom parlamentet, kommissionen och rådet på olika sätt uppmanat medlemsstaterna att uppmärksamma kontrollen av flygsäkerheten, en fråga som är mycket viktig inte bara på grund av den tragiska olycka som nyligen inträffade. Anser inte kommissionen att EU därför borde följa upp de kontroller som gjorts i medlemsstaterna? Hur många, och vilka, kontroller av de olika reguljär- och charterflygbolagen har genomförts utan förvarning? Borde man inte undersöka om medlemsstaterna tagit itu med det inte alltid tydliga sambandet mellan å ena sidan rabatterade biljettpriser och å andra sidan driftskostnader och kostnader för rutinmässigt och särskilt underhåll.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Medlemsstaterna utför kontroller på de utländska flygplan som landar på deras territorium och deltar även i det så kallade SAFA-programmet (säkerhetskontroll av utländska flygplan), ett samordningsprogram som inrättats under Europeiska civila luftfartskonferensens (ECAC) överinseende. Det skrevs mycket om dessa kontroller och om SAFA-programmet i tidningarna efter olyckan med en Boeing 737 från flygbolaget Flash Airline i Sharm-El-Sheikh den 3 januari 2004. Omständigheterna i samband med kontrollen av detta flygplan visade på brister i programmet.

Syftet med förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om säkerheten i fråga om luftfartyg från tredje land som använder flygplatser i gemenskapen (1) var att göra det möjligt att rätta till bristerna i SAFA-programmet, bland annat genom obligatoriska kontroller, gemensamma åtgärder gentemot de flygbolag och länder som brister i säkerheten samt genom offentliggörande av en årlig rapport över kontrollerna. När direktivet antas av medlemsstaterna kommer kommissionen att få tillgång till utförlig information om alla kontroller som utförs på gemenskapens flygplatser.

I nuläget har kommissionen följande information: Under 2002 utförde de medlemsstater som deltar i SAFA 3 234 kontroller av luftfartyg som tillhörde 529 flygbolag från 127 olika länder.

Kommissionen vill upplysa om att certifieringen av flygbolag och av varje enskild maskin utfärdas av den nationella civila luftfartsmyndigheten i det land där bolaget har sitt säte eller där maskinen är registrerad i enlighet med Internationella civila luftfartsorganisationens (ICAO) gällande regler. Det är den nationella myndighetens skyldighet att kontrollera att de internationella säkerhetsföreskrifterna respekteras, oberoende av sambandet mellan priser, kostnader och underhåll av maskinerna. Alla flygbolag är skyldiga att genomgå de ansvariga myndigheternas kontroller. De nationella kontrollmyndigheterna lyder under ICAO:s revisioner.

---

(1)  EGT C 103 E, 30.4.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/158 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/158

---

(2004/C 84 E/0196)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0078/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Schengens informationssystem och saknade personer

Vid den europeiska konferensen om förebyggande och bekämpande av människohandel som hölls i Bryssel i september 2002 rekommenderades att en genomförbarhetsstudie utförs om upprättandet av en europeisk databas över saknade personer, en rekommendation som Europaparlamentet upprepade i sin resolution om Daphne Il-programmet (P5_TA(2003)0366 — A5-0280/2003). Med anledning av ovanstående konstaterar kommissionen i sitt svar på min skriftliga fråga E-3222/03 (1) att en möjlighet att söka efter saknade personer, och barn i synnerhet, redan erbjuds av Schengens informationssystem (SIS) och att denna möjlighet kommer att kvarstå även i andra generationens SIS som är under uppbyggnad.

Kan kommissionen uppge vilka medlemsstater som utnyttjar detta system och i stora drag redogöra för de slutsatser som man har kunnat dra om dess effektivitet?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(20 februari 2004)

Artikel 97 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 (2) föreskriver följande: ”Vad avser försvunna personer eller personer som med hänsyn till sin egen säkerhet eller i syfte att förebygga hot tillfälligt bör omhändertas på begäran av en behörig myndighet eller en behörig rättslig myndighet hos den rapporterande parten, skall deras personuppgifter registreras för att de polisiära myndigheterna skall kunna underrätta den rapporterande parten om uppehållsort eller omhänderta personen för förhindrande av fortsatt resa, om det inte strider mot nationell lag. Detta gäller särskilt minderåriga och personer som enligt beslut av en behörig myndighet bör ges sluten vård. Meddelande får inte lämnas utan den försvunnes samtycke, om han är myndig.”

Enligt artikel 101 i samma konvention är det endast myndigheter som har behörighet för gränskontroller och andra undersökningar inom landet som verkställs av polis och tullmyndigheter samt samordning av sådana undersökningar som har tillgång till sådana uppgifter.

Eftersom det är konventionsstaterna som är ansvariga för skötseln av Schengens informationssystem (SIS) är det också de som har lättast att avgöra om systemet är effektivt. Kommissionen känner emellertid till att ungefär 33 000 personer fanns registrerade i SIS enligt artikel 97 i konventionen i slutet av 2003. Ungefär hälften var underåriga. Möjligheten att skicka runt uppgifter om försvunna personer enligt artikel 97 användes av alla Schengenstater, men särskilt Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien och Portugal.

Rådet tog upp frågan om en europeisk databas över försvunna personer i slutsatserna av den 8 maj 2003 (3), apropå Brysseldeklarationen om förebyggande åtgärder och kamp mot människohandel, med beaktande av utvecklingen av SIS II. Kommissionen kan bekräfta att SIS II kommer att kunna innehålla uppgifter om försvunna personer.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s 493.

(2)  EGT L 239, 22.9.2000.

(3)  EUT C 137, 12.6.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/159 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/159

---

(2004/C 84 E/0197)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0082/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Direktivet om kliniska prövningar

Med anledning av kommissionens svar på frågorna E-3209/03 och E-3215/03 (1) om genomförandet av direktiv 2001/20/EG (2) undrar jag vilka synpunkter som framfördes av företrädare för den irländska regeringen under mötet i Farmaceutiska kommittén den 15 maj 2003? Vilka framsteg har gjorts när det gäller utarbetandet av riktlinjer för genomförandet av detta direktiv i medlemsstaterna?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Kommissionen arbetar för närvarande tillsammans med medlemsstaterna med att utforma riktlinjer för genomförandet av detta direktiv. I samband med detta meddelade Irlands behöriga myndighet kommissionen att en särskild vägledning för genomförande av kliniska prövningar snart kommer att utarbetas och offentliggöras.

Kommissionen diskuterade ett första utkast till riktlinjerna för genomförande med medlemsstaterna vid Ständiga kommitténs möte den 23 juli 2003. Någon överenskommelse kunde dock inte nås vid det mötet. Det nya utkastet till riktlinjer för genomförande diskuteras fortfarande inom kommissionen.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004.

(2)  EGT L 121, 1.5.2001, s. 34.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/160 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/160

---

(2004/C 84 E/0198)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0084/04

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Förbud mot transport av olja i enkelskrovfartyg och mot segling under bekvämlighetsflagg.

Fartyg som seglar under så kallad bekvämlighetsflagg är varje år anledning till att liv går förlorade och till att havsmiljön skadas. I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2003 (1) av den 22 juli 2003, som ändrar förordning (EG) nr 417/2002 (2) om ett påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov, uttalas en avsikt om att förbjuda transport av tunga oljor till eller från medlemsstaternas hamnar i oljetankfartyg med enkelskrov.

Kan kommissionen, med beaktande av ovanstående, tala om för oss

| — | vilka åtgärder som införts i syfte att begränsa, reglera eller avskaffa bruket med fartyg som seglar under ”bekvämlighetsflagg” och för att ställa dessa fartygs ägare till svars? samt |
| --- | --- |

—

vilka åtgärder som införts i syfte att begränsa, reglera eller avskaffa bruket med fartyg som seglar under ”bekvämlighetsflagg” och för att ställa dessa fartygs ägare till svars? samt

| — | när ett fullständigt förbud mot enkelskrovfartyg som transporterar olja i europeiska kustvatten kan förväntas träda i kraft och vilka åtgärder i denna riktning som vidtagits fram till dags dato? |
| --- | --- |

—

när ett fullständigt förbud mot enkelskrovfartyg som transporterar olja i europeiska kustvatten kan förväntas träda i kraft och vilka åtgärder i denna riktning som vidtagits fram till dags dato?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Antagandet av åtgärderna i Erika I- och Erika Il-paketen och framstegen med de åtgärder som föreslogs som en reaktion på olyckan med Prestige innebär en avgörande etapp i införandet av effektiva regler för att öka sjösäkerheten och bekämpa bruket av bekvämlighetsflagg. Tack vare dessa åtgärder bör EU:s vatten inte längre ge plats åt fartyg som inte uppfyller normerna, eller åt skrotfartyg.

På internationell nivå har kommissionen hela tiden efterlyst och stöttat de ansträngningar som Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) har gjort för att upprätta en uppförandekod för flaggstater och en modell med ett obligatoriskt kontrollsystem som garanterar att flaggstaterna uppfyller de skyldigheter de åläggs genom internationella konventioner. Tack vare kommissionens och medlemsstaternas beslutsamhet har IMO kunnat göra väsentliga framsteg vad gäller ramen och villkoren för att inrätta modellen med ett obligatoriskt kontrollsystem i november 2003.

Villkoren för att tillämpa IMO:s kontrollsystem för flaggstaterna inom EU kommer att undersökas i anslutning till de nya sjösäkerhetsåtgärder som kommissionen nyligen aviserade för parlamentet (Erika III-paketet).

Förordning (EG) nr 1726/2003 trädde i kraft den 21 oktober förra året. Från och med detta datum förbjuds oljetankfartyg med enkelskrov att transportera tunga oljor i hamnar och vatten under medlemsstaternas jurisdiktion. Enligt förordningen skall dessutom denna typ av fartyg helt försvinna till 2015 med hjälp av en påskyndad tidtabell för utfasning.

Förordningen är dock inte tillämplig på oljetankfartyg med enkelskrov som passerar i närheten av unionens kuster men som inte går in i de områden som faller under medlemsstaternas jurisdiktion. På kommissionens och medlemsstaternas begäran ändrade IMO i december 2003 den internationella Marpolkonventionen och införde på internationell nivå de bestämmelser om dubbelskrov som föreskrivs i förordning (EG) nr 1726/03. Enligt IMO:s förfaranden kommer de nya reglerna om fartyg med dubbelskrov att träda i kraft först i april 2005.

Kommissionen undersöker tillsammans med unionens grannländer, bland annat Ryssland och Medelhavsländerna, möjligheterna att påskynda tillämpningen av IMO:s nya regler för att omedelbart förhindra riskerna i samband med att oljetankfartyg med enkelskrov passerar i närheten av EU:s kuster.

---

(1)  EUT L 249, 1.10.2003, s. 1.

(2)  EGT L 64, 7.3.2002, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/161 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/161

---

(2004/C 84 E/0199)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0088/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(21 januari 2004)

Ämne:   Nederländska sjukförsäkringsgivare tar ut avsevärt högre premier av försäkringstagare i grannländerna, för att på så sätt kompensera underskott i Förenta staterna

| 1. | Känner kommissionen till att nederländska sjukförsäkringsgivare alltmer börjar ta ut högre premier av försäkringstagare som är bosatta utanför Nederländerna? Som exempel på detta kan nämnas att försäkringsbolaget VGZ från och med den 1 januari 2004 infört ett utlandstillägg på 35 euro mer för varje försäkrad vuxen och 17,5 euro mer för varje försäkrat barn. |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att nederländska sjukförsäkringsgivare alltmer börjar ta ut högre premier av försäkringstagare som är bosatta utanför Nederländerna? Som exempel på detta kan nämnas att försäkringsbolaget VGZ från och med den 1 januari 2004 infört ett utlandstillägg på 35 euro mer för varje försäkrad vuxen och 17,5 euro mer för varje försäkrat barn.

| 2. | Känner kommissionen till att det i fråga om sådana utlandstillägg inte görs någon skillnad på personer som är bosatta alldeles invid gränsen till Nederländerna, personer som är bosatta i andra EU-iänder och personer som är bosatta i andra delar av världen? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att det i fråga om sådana utlandstillägg inte görs någon skillnad på personer som är bosatta alldeles invid gränsen till Nederländerna, personer som är bosatta i andra EU-iänder och personer som är bosatta i andra delar av världen?

| 3. | Hur ser kommissionen på att detta system leder till att nederländare som bor i Belgien, där vårdkostnaderna kan jämföras med dem i Nederländerna, måste vara med och betala för nederländska försäkrade som bor i Förenta staterna, där vårdkostnaderna är fem gånger högre? |
| --- | --- |

3.

Hur ser kommissionen på att detta system leder till att nederländare som bor i Belgien, där vårdkostnaderna kan jämföras med dem i Nederländerna, måste vara med och betala för nederländska försäkrade som bor i Förenta staterna, där vårdkostnaderna är fem gånger högre?

| 4. | Har sjukförsäkringsgivare rätt att ta ut sådana tillägg inom EU och göra skillnad mellan inhemska och utländska försäkringstagare, för att på det sättet täcka sina kostnader utanför EU? |
| --- | --- |

4.

Har sjukförsäkringsgivare rätt att ta ut sådana tillägg inom EU och göra skillnad mellan inhemska och utländska försäkringstagare, för att på det sättet täcka sina kostnader utanför EU?

| 5. | Om svaret på fråga 4 är jakande: har kommissionen då för avsikt att få till stånd en förändring härvidlag, genom att föreskriva att sjukförsäkringsgivare i princip bör tillämpa samma premier inom EU och att tillägg får förekomma endast om det kan påvisas att det kostar avsevärt mer att anlita sjukvården i den EU-stat som tillägget hänför sig till? |
| --- | --- |

5.

Om svaret på fråga 4 är jakande: har kommissionen då för avsikt att få till stånd en förändring härvidlag, genom att föreskriva att sjukförsäkringsgivare i princip bör tillämpa samma premier inom EU och att tillägg får förekomma endast om det kan påvisas att det kostar avsevärt mer att anlita sjukvården i den EU-stat som tillägget hänför sig till?

Källa: Den nederländska dagstidningen ”BN-De Stem” den 7 januari 2004.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Kommissionen vill informera frågeställaren om att det genom den lagstiftning som antagits av unionen på försäkringsområdet i syfte att upprätta den inre marknaden har skapats en ordning som bygger på friheten att fastställa försäkring s villkor och premietariffer. Domstolen fastslog i mål C-59/01, kommissionen mot Italien (1), att principen om frihet att fastställa priser är tillämplig inom skadeförsäkringssektorn. Den förtydligade att principen skall tillämpas bl.a. på området för obligatorisk försäkring, t.ex. ansvarsförsäkring för motorfordon. Vidare framhöll den att det allmänna bästa inte kan åberopas som motiv för inskränkningar i denna frihet att fastställa priser.

Vad gäller de premiehöjningar som vissa nederländska försäkringsföretag uppges tillämpa på kunder som är bosatta utanför Nederländerna, skall det påpekas att försäkringspremien måste stå i relation till den risk som täcks genom försäkringen. Det är möjligt att nederländska försäkringsföretag som har kunder som är bosatta i utlandet betraktar detta förhållande som en faktor som förvärrar den försäkrade risken, eftersom de vårdkostnader som täcks enligt försäkringsavtalet kan vara högre än de som faktureras i Nederländerna. Administrationskostnaderna för försäkringsavtal som berör mer än ett land är nämligen i allmänhet högre än för nationella avtal. Det finns olika faktorer, t.ex. avtal som ingåtts mellan sjukförsäkringsföretag och vårdinrättningar och läkarorganisationer i Nederländerna, som kan förklara denna skillnad i kostnaderna för utländska försäkringsgivare. Sådana avtal gör det möjligt för de nederländska försäkringsgivarna att hålla kostnaderna för avtal som avser risker belägna i Nederländerna på en nivå som medger att de kan erbjuda försäkringspremier som är lägre än de som de kan erbjuda för avtal som täcker risker i utlandet, för vilka det inte finns några sådana avtal med vårdgivarna. Med andra ord förefaller det godtagbart att sådana skillnader i premietarifferna består om de bygger på objektiva överväganden.

Om vårdkostnaderna skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna bör detta påverka försäkringspremierna så att de är väl anpassade till den situation som skall täckas genom försäkringsavtalet. A andra sidan skall det också påpekas att även om försäkringspremien kan vara högre på grund av att den försäkrade inte är bosatt i Nederländerna är denne inte skyldig att betala vissa extra avgifter som står för en betydande del av det sammanlagda priset (premie plus skatter). Sådana extra kostnader belastar försäkringsavtal för försäkrade som är bosatta i Nederländerna.

Eftersom kommissionen inte är behörig att utöva tillsyn över försäkringsföretag har den ingen möjlighet att ge något svar till frågeställaren om huruvida denna premiehöjning för de kunder som är bosatta i utlandet uteslutande syftar till att kompensera vårdkostnaderna för de kunder som är bosatta i Förenta staterna. De myndigheter i medlemsstaterna som är behöriga att utöva tillsyn över försäkringsföretag kan lämna uppgift om huruvida dessa premiehöjningar syftar till att låta samtliga utlandsbosatta försäkrade stå för kostnaderna för de försäkrade som är bosatta i Förenta staterna.

Kommissionen kan inte ingripa och kräva att sjukförsäkringspremier skall uppgå till samma belopp inom unionen och att premiehöjningar endast skall tillåtas om det förekommer faktorer i den berörda medlemsstaten som leder till en kraftig höjning av vårdkostnaderna.

---

(1)  REG 2003

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/162 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/162

---

(2004/C 84 E/0200)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0098/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Utlämningen av Sok Yoeun

Den 28 november i fjol avkunnade en thailändsk appellationsdomstol, efter förfaranden som hade mycket litet gemensamt med gällande internationella normer, ett utslag om att den 72-årige Sok Yoeun skulle utlämnas till Kambodja ”efter en frist på mer än 15 dygn, men mindre än tre månader”. Begäran om utlämning av Sok Yoeun hade framställts av kretsar som ville visa att det fanns en sammansvärjning för att fysiskt utplåna Hun Sen, och att den kambodjanske oppositionsledaren Sam Rainsy vore inblandad i den.

FN:s kommissariat för de mänskliga rättigheterna har för övrigt tillerkänt Yoeun ställning som politisk flykting och myndigheterna i Finland har förklarat sig beredda att bevilja honom politisk asyl. Det thailändska rättsväsendets beslut är synnerligen graverande, eftersom det öppet bryter mot folkrätten och skapar ett ytterst farligt prejudikat för alla personer som lever under FN:s flyktingkommissariats beskydd i Thailand. Dessutom innebär beslutet ett bidrag till att godkänna det uppenbara politiska mygel som satts i gång av Hun Sens parti och kommer således i sista hand att bidra till att rubba stabiliteten i kungariket Kambodja.

Känner kommissionen till situationen för Sok Yoeun? Om så är fallet, har kommissionen då reagerat officiellt och på vilket sätt? Vilka framställningar har kommissionen gjort eller ämnar kommissionen göra, eventuellt i samverkan med myndigheterna i Finland, för att hindra att Yoeun utlämnas från Thailand till Phnom Penh? Utöver detta: vilka initiativ ämnar kommissionen vidta för att förmå de thailändska myndigheterna att återgå till sin tidigare praxis, nämligen att rätta sig efter de internationella konventioner som Thailand biträtt och framför allt de konventioner som berör politiska flyktingars ställning? Hur ser kommissionen överlag på detta fall av politiskt mygel, som är ett bland otaliga andra och kokats ihop av vissa välkända kretsar i Phnom Penh för att förstöra den demokratiska oppositionen och med den utsikterna till att demokratin och rättsstaten skulle befästas i Kambodja?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(19 februari 2004)

Kommissionen har, via sina delegationer i Kambodja och Thailand, tillsammans med medlemsstaternas företrädare och FN:s flyktingkommissariat (UNHCR), följt utvecklingen i fallet Sok Yoeun med de ansvariga statliga myndigheterna.

Kommissionen har i synnerhet mycket noga följt den thailändska appellationsdomstolens avvisande, av den 28 november 2003, av Sok Yoeuns överklagande av beslutet att utlämna honom till Kambodja.

Av de senaste uppgifter som kommissionen har fått framgår det att de kambodjanska myndigheterna i princip har gått med på att inte gå vidare med sin begäran om utlämning av Sok Yoeun. Den thailändska regeringen skulle vidta nödvändiga åtgärder för att Sok Yoeun skall kunna återförenas med sin familj i Finland, i enlighet med thailändska rättsliga förfaranden och rättssäkerhet.

När det gäller frågan om den politiska situationen i Kambodja rent generellt kan kommissionen försäkra parlamentsledamoten att den kommer att fortsätta att uppmana alla politiska krafter i Kambodja att göra sitt yttersta för att lösa det nuvarande politiska dödläget på fredlig väg, vilket gör det möjligt att bilda en ny, demokratiskt vald, regering. En av de viktigaste uppgifterna för den nya regeringen, när den väl har bildats, är att reformera rättsväsendet och rättssystemet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/163 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/163

---

(2004/C 84 E/0201)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0100/04

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Språken på webbplatsen Europa

Webbplatsen Europa (http://europa.eu.int) är ett medium för kommunikation med de europeiska medborgarna och kommer i framtiden, i beaktande av hur de elektroniska medierna utvecklas, att vara förhärskande inom kommunikationerna. Tyvärr förekommer det allt oftare att endast tre språk används inom detta medium, nämligen franska, engelska och tyska. Man kan visserligen gå in på webbplatsen på vilket som helst av de elva officiella språken, men så fort man vill ha tag på intressanta sidor med aktuella uppgifter om något särskilt ämne, då förändras utbudet av språk. Och det sker så konsekvent att det verkar handla om en ”politik” för språkanvändningen.

Jag känner inte till att det skulle ha fattats något beslut om att begränsa webbplatsen till tre språk och inte heller att det vore frågan om en praktisk åtgärd som vidtagits i rätt tid. Såvitt jag kan se strider dessutom denna politik mot förordning nr 17 från 1958 (1) om vilka språk som skall användas av institutionerna, samt mot fördraget. I vardera av dessa rättsakter föreskrivs det ju att de europeiska medborgarna kan hänvända sig till institutionerna på EU:s officiella språk och skall få svar på samma språk. I min egenskap av att vara ledamot av Europaparlamentet har jag med tiden fått ta emot alltflera kommentarer och negativa reaktioner från medborgarna på grund av denna situation. Detta är anledningen till min fråga.

Tycker inte kommissionen, mot bakgrund av att elektronisk kommunikation används alltmer, att det är viktigt att den i sina kontakter med de europeiska medborgarna via webbplatsen Europa fungerar på unionens alla språk? När tänker kommissionen se till att den i sina kontakter med de europeiska medborgarna via webbplatsen Europa fungerar på unionens alla språk?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Kommissionen vill först meddela frågeställaren att webbplatsen Europa följer fördragen och förordning nr 1 från 1958 när det gäller både deras anda och deras bokstav. Alla rättsakter finns därför tillgängliga på webbplatsen, och detta på alla unionens officiella språk. Detsamma gäller för allmänna upplysningar som i första hand riktar sig till en bredare allmänhet. Detta kräver betydande insatser, utan motstycke i resten av världen, som kommissionen kommer att fullfölja efter utvidgningen av unionen den 1 maj 2004 när antalet officiella språk nästan kommer att fördubblas.

Frågeställaren har ändå rätt när hon konstaterar att webbplatsen Europa i andra fall än de som angetts ovan inte är tillgänglig i sin helhet på alla unionens officiella språk. Detta förhållande är dock inte nytt, och det innebär inte i något avseende en förändring av språkpolitiken när det gäller spridningen av information till medborgarna utan hänger helt enkelt samman med ett rationellt utnyttjande av de begränsade resurser som finns att tillgå. Det är särskilt texter som snarast riktar sig till specialister eller aktualiteter som måste göras tillgängliga mycket snabbt som ofta inte offentliggörs mer än på ett begränsat antal språk. Dessa offentliggörs snarast möjligt på de tillgängliga språken så att den berörda målgruppen kan bli informerad i tid.

---

(1)  EGT 17, 6.10.1958, s. 385.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/164 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/164

---

(2004/C 84 E/0202)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0122/04

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Den europeiska proffsfotbollens skulder

En undersökning som utförts av den nederländska fotbollstidningen Kicker har givit vid handen att den europeiska proffsfotbollssektorn dignar under en skuldbörda på, hör och häpna, 7 miljarder euro.

Enligt sifferuppgifterna råder det stora skillnader mellan olika länder. Så har till exempel proffsfotbolls-organisationer i Italien och Spanien vardera skulder på dryga 2 miljarder euro, medan de totala skulderna för den högsta divisionen i Nederländerna uppgick till 80 miljoner euro 2002. Detta ger en bild av effektiviteten i det nederländska systemet med licenser, vilket varit i kraft sedan flera år tillbaka. Därför är det värt att hälsa med glädje att det under påtryckningar från Europeiska kommissionen inom Europa införts ett system med licenser för proffsfotbollsorganisationer.

Den väldiga skuldbördan som proffsfotbollsorganisationer dras med kan å andra sidan föranleda olovliga former av statligt stöd, som ofta måste betalas ut till följd av trycket från den allmänna opinionen på det lokala planet.

En möjlighet att åtgärda problemen inom sektorn vore att inrätta en EU-serie, där inga andra än fotbollsklubbar från EU:s medlemsstater skulle delta. Detta skulle dels bidra till att den inre marknaden blev än mera fullständig, eftersom ju proffsfotboll kan betraktas som en tjänst. Dels skulle det också erbjuda en möjlighet till ändamålsenliga och enhetliga anpassningar av den gemenskapslagstiftning som gäller för proffsfotbollen. En rättslig ram för hela den europeiska proffsfotbollssektorn leder ju till ökad rättssäkerhet för alla berörda parter. Den årliga finalen i EU-serien kan sedan gå av stapeln till exempel i Bryssel och på det sättet kommer EU-serien också att ge ett positivt bidrag till EU:s image.

| 1. | Känner kommissionen till skuldsituationen för den europeiska proffsfotbollssektorn? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till skuldsituationen för den europeiska proffsfotbollssektorn?

| 2. | Håller kommissionen med mig om att den försämrade solvensen bland proffsfotbollsorganisationerna som detta leder till kan föranleda gemenskapsstöd av ett sådant slag som strider mot gemenskapslagstiftningen? Om inte: varför inte? |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen med mig om att den försämrade solvensen bland proffsfotbollsorganisationerna som detta leder till kan föranleda gemenskapsstöd av ett sådant slag som strider mot gemenskapslagstiftningen? Om inte: varför inte?

| 3. | Är kommissionen beredd att åtgärda den ovannämnda problematiken för den europeiska proffsfotbollssektorn? Om så är fallet: på vilket sätt då? Om inte: varför inte? |
| --- | --- |

3.

Är kommissionen beredd att åtgärda den ovannämnda problematiken för den europeiska proffsfotbollssektorn? Om så är fallet: på vilket sätt då? Om inte: varför inte?

| 4. | Är kommissionen beredd att undersöka möjligheterna att inrätta en EU-serie av det slag som angivits ovan? Om inte: varför inte? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen beredd att undersöka möjligheterna att inrätta en EU-serie av det slag som angivits ovan? Om inte: varför inte?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen är medveten om att vissa professionella fotbollsklubbar står inför ekonomiska svårigheter som kan variera högst avsevärt från land till land, vilket parlamentsledamoten också framhåller.

Det är möjligt att det kan förekomma ökande krav på offentligt stöd till klubbar i ekonomiska svårigheter. Professionella fotbollsklubbar bedriver emellertid ekonomisk verksamhet och skall därför betraktas som företag i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. (Man kan emellertid fråga sig om och i vilken omfattning stöd till fotbollsklubbar kan påverka handeln mellan medlemsstaterna, särskilt om den berörda klubben är en lokal klubb som troligen inte kommer att konkurrera med klubbar från andra medlemsstater.) I den mån som handeln mellan medlemsstaterna påverkas, skall fotbollsklubbar betraktas som andra företag vilka omfattas av reglerna för statligt stöd. Det finns väletablerade regler för beviljande av statligt stöd, t.ex. riktlinjerna för undsättnings- och omstruktureringsstöd som skulle kunna vara tilllämpliga. Medlemsstaterna måste meddela allt stöd till kommissionen innan något stöd kan beviljas. Varje stöd som som anses oförenligt med den gemensamma marknaden skall återbetalas med ränta.

Kommissionen har faktiskt nyligen inlett ett formellt undersökningförfarande med avseende på ett inskridande från italienska staten till förmån för professionella fotbollsklubbar.

Kommissionen övervakar med intresse de professionella fotbollsklubbarnas situation och kommer i nödvändiga fall att vidta åtgärder på de områden som faller inom dess ansvarsområde. Det finns olika sätt att försöka ta sig an de ekonomiska svårigheter som några fotbollsklubbar står inför. De nationella och internationella idrottsorganisationerna har också ett särskilt ansvar för att se till att fotbollen utvecklas i en sund miljö. Kommissionen är medveten om att exempelvis UEFA (Union of the European Football Associations) planerar att införa licenssystem för klubbar i avsikt att förbättra redovisningen inom sektorn.

Kommissionen planerar inte att inrätta någon EU-serie.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/165 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/165

---

(2004/C 84 E/0203)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0128/04

från Alexandres Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Åldersgräns för rekrytering av redan anställda med fleråriga visstidskontrakt inom den offentliga förvaltningen i Grekland

Enligt direktiv 2000/78/EG (1) får åldersdiskriminering inte förekomma vid rekrytering. Ett avvikande förfarande kan dock motiveras om det tjänar målet med sysselsättningen i fråga, eller av andra objektiva orsaker som har att göra med arbetets natur. Inom den offentliga förvaltningen i Grekland finns det personer som i tiotals år arbetat inom en och samma befattning, för samma arbetsgivare. De här arbetstagarna, som redan uppnått en viss ålder, har inte rätt att ansöka om fast anställning eller tillsvidareanställning hos den arbetsgivare de redan tjänat under många år. Orsaken till detta är att de är för gamla enligt bestämmelserna för ansökningsförfarandet.

Ett typiskt exempel är de kontraktsanställda läkare, specialiserade inom olika områden, som under mer än tio år har arbetat för det statliga elverket DEI. Dessa läkare får inte ansöka om de fasta tjänster för specialiserad personal som DEI nu utlyst, eftersom de passerat den åldersgräns som anges i rekryteringsannonsen.

Är den praxis som tillämpas förenlig med direktiv 2000/78/EG och direktiv 1999/70/EG (2), det vill säga detta att man fråntar personer som under många år varit anställda genom visstidskontrakt, som löpt över flera år, möjlighet att delta i uttagningsförfaranden för fasta tjänster — med argument om åldersgränser?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

Genom rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling införs allmänna bestämmelser för likabehandling i arbetslivet, och förbud mot diskriminering på grund av ålder, funktionshinder, religion eller övertygelse eller sexuell läggning. Direktivet omfattar tillträde till anställning, lön, arbetsvillkor, avskedande, utbildning osv. och omfattar både direkt och indirekt diskriminering. Medlemsstaterna var tvungna att införliva direktivet senast den 2 december 2003, och när detta skett är det de nationella domstolarna som ska pröva ärenden av detta slag under nationell lagstiftning.

Enligt artikel 6 i direktivet tillåts befogad särbehandling på grund av ålder under vissa omständigheter, så länge den på ett objektiv sätt kan motiveras av ett berättigat mål, och sätten att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga. Detta skulle kunna innefatta fastställande av särskilda villkor för tillträde till anställning och yrkesutbildning för ungdomar och äldre arbetstagare, minimivillkor avseende ålder, yrkeserfarenhet eller anställningstid för tillträde till anställning eller för vissa förmåner förknippade med anställningen, samt en övre åldersgräns för rekrytering som grundar sig på erforderlig utbildning.

Parlamentsledamoten anger inte den övre åldersgräns som det grekiska elverket använder vid sin rekrytering. Det framgår inte av den tillhandahållna informationen om den särbehandling på grund av ålder som parlamentsledamoten beskriver kan tillåtas enligt artikel 6 i direktiv 2000/78/EG.

Enligt rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP ska arbetsgivare informera sina visstidsanställda om lediga tjänster för att garantera att dessa arbetstagare har samma möjlighet som andra arbetstagare att få en tillsvidareanställning. Införandet av en åldersgräns för tillsättning av de lediga tjänsterna strider dock inte mot direktiv 1999/70/EG. En annan fråga är att detta direktiv inte skulle medge på varandra följande visstidsanställningskontrakt som gäller under flera år. Kommissionen har kontaktat de grekiska myndigheterna för att lösa problemen i samband med på varandra följande visstidsanställningskontrakt.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

(2)  EGT L 175, 10.7.1999, s. 43.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/166 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/166

---

(2004/C 84 E/0204)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0138/04

från Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Användning av passageraruppgifter för test av CAPPS II

Den 16 december 2003 framlade kommissionsledamoten Bolkestein för Europaparlamentet ett förslag till överenskommelse om överlämnande av PNR-uppgifter till de amerikanska myndigheterna. Enligt förslaget skulle det bli tillåtet att använda personuppgifter om europeiska medborgare för testning av det kontroversiella systemet CAPPS II. Amerikanerna lär ha åtagit sig att inte använda uppgifterna i sin verksamhet, radera dem omedelbart efter testfasen och inte föra dem vidare till tredje part.

Den 12 januari stod det i Washington Post att de amerikanska myndigheterna inte lyckats få tag på något inhemskt flygbolag som frivilligt ville medverka med att testa CAPPS II. Tidigare i fjol inställde två amerikanska flygbolag sin medverkan efter protester från medborgarrättskämpar och en hotande konsumentbojkott.

| 1. | Stämmer det att förslaget till överenskommelse tillåter att personuppgifter om europeiska medborgare används för testning av CAPPS II? Hur kan kommissionen garantera att de amerikanska myndigheterna faktiskt inte använder uppgifterna i sin verksamhet, raderar dem omedelbart efter testfasen och inte för dem vidare till tredje part? |
| --- | --- |

1.

Stämmer det att förslaget till överenskommelse tillåter att personuppgifter om europeiska medborgare används för testning av CAPPS II? Hur kan kommissionen garantera att de amerikanska myndigheterna faktiskt inte använder uppgifterna i sin verksamhet, raderar dem omedelbart efter testfasen och inte för dem vidare till tredje part?

| 2. | Håller kommissionen med om att det är en allvarlig sak att gå med på att medverka vid testning av ett system vars överensstämmelse med europeiska principer och regler för skydd av privatlivet kan betvivlas och som i princip hade kunnat lämnas helt utanför överenskommelsen? |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen med om att det är en allvarlig sak att gå med på att medverka vid testning av ett system vars överensstämmelse med europeiska principer och regler för skydd av privatlivet kan betvivlas och som i princip hade kunnat lämnas helt utanför överenskommelsen?

| 3. | Av rapporten i Washington Post framgår det att amerikanerna med ljus och lykta sökte efter passageraruppgifter för att testa CAPPS II. Var Europeiska kommissionens samarbetsvilja på denna punkt ett villkor för de blygsamma eftergifter amerikanerna gjort inom andra avsnitt av överenskommelsen och som möjliggjort uppnåendet av denna överenskommelse? |
| --- | --- |

3.

Av rapporten i Washington Post framgår det att amerikanerna med ljus och lykta sökte efter passageraruppgifter för att testa CAPPS II. Var Europeiska kommissionens samarbetsvilja på denna punkt ett villkor för de blygsamma eftergifter amerikanerna gjort inom andra avsnitt av överenskommelsen och som möjliggjort uppnåendet av denna överenskommelse?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

| 1. | Inom ramen för kommissionens förhandlingar med de amerikanska myndigheterna om överlämnande av PNR-uppgifter har kommissionen godkänt att sådana uppgifter från EU får användas för att testa CAPPS II, men endast på mycket stränga och begränsade villkor. Utöver de villkor som ledamoten redan nämnt måste alla kategorier av känsliga uppgifter ha raderats innan testerna inleds. Av den skrivelse av den 18 december 2003 som kommissionsledamoten med ansvar för den inre marknaden har skickat till Tom Ridge, chefen för det amerikanska departementet för inre säkerhet, Homeland Security Department, i denna fråga och som finns på kommissionens webbplats (1), framgår tydligt att kommissionen i princip är beredd att samarbeta med Department of Homeland Security i fråga om CAPPS II, men endast om CAPPS Il-systemet först får de amerikanska tillstånd som krävs. De amerikanska myndigheterna har försäkrat oss om att inga tester med passageraruppgifter pågår nu. Kommissionen anser att den politiska försäkran den fått om att de överenskomna villkoren kommer att respekteras är trovärdiga. |
| --- | --- |

1.

Inom ramen för kommissionens förhandlingar med de amerikanska myndigheterna om överlämnande av PNR-uppgifter har kommissionen godkänt att sådana uppgifter från EU får användas för att testa CAPPS II, men endast på mycket stränga och begränsade villkor. Utöver de villkor som ledamoten redan nämnt måste alla kategorier av känsliga uppgifter ha raderats innan testerna inleds. Av den skrivelse av den 18 december 2003 som kommissionsledamoten med ansvar för den inre marknaden har skickat till Tom Ridge, chefen för det amerikanska departementet för inre säkerhet, Homeland Security Department, i denna fråga och som finns på kommissionens webbplats (1), framgår tydligt att kommissionen i princip är beredd att samarbeta med Department of Homeland Security i fråga om CAPPS II, men endast om CAPPS Il-systemet först får de amerikanska tillstånd som krävs. De amerikanska myndigheterna har försäkrat oss om att inga tester med passageraruppgifter pågår nu. Kommissionen anser att den politiska försäkran den fått om att de överenskomna villkoren kommer att respekteras är trovärdiga.

| 2. | CAPPS Il-programmet kommer att innebära datoriserad säkerhetskontroll av flygpassagerare före avgång i syfte att koncentrera kontrollen vid ombordstigning till de passagerare som kan utgöra en säkerhetsrisk. Det amerikanska departementet för inre säkerhet anser att detta är ett viktigt led i deras arbete med att garantera säkerheten i samband med den civila luftfarten och med att undvika att händelserna den 11 september upprepas. Kommissionen vill påpeka att det är förhastat att säga att detta programs ”överensstämmelse med europeiska principer och regler för skydd av privatlivet kan betvivlas”, för det första för att CAPPS II fortfarande befinner sig i utvecklingsfasen i USA och för det andra för att kommissionen skulle börja undersöka dessa frågor först då systemet har fått alla nationella amerikanska tillstånd. Beskrivningar av CAPPS II som de amerikanska myndigheterna bland annat offentliggjorde den 15 januari 2003 och den 31 juli 2003 har emellertid gett upphov till flera specifika frågor, och en eventuell möjlig användning av uppgifterna från EU i detta system måste uppenbarligen omfattas av krav på lämpliga garantier. Kommissionen är även medveten om att amerikanska GAO (General Accounting Office), i dess undersökning från februari 2004 på uppdrag av den amerikanska kongressen, fann att det fortfarande finns flera frågetecken rörande uppgiftsskyddet i CAPPS II. |
| --- | --- |

2.

CAPPS Il-programmet kommer att innebära datoriserad säkerhetskontroll av flygpassagerare före avgång i syfte att koncentrera kontrollen vid ombordstigning till de passagerare som kan utgöra en säkerhetsrisk. Det amerikanska departementet för inre säkerhet anser att detta är ett viktigt led i deras arbete med att garantera säkerheten i samband med den civila luftfarten och med att undvika att händelserna den 11 september upprepas. Kommissionen vill påpeka att det är förhastat att säga att detta programs ”överensstämmelse med europeiska principer och regler för skydd av privatlivet kan betvivlas”, för det första för att CAPPS II fortfarande befinner sig i utvecklingsfasen i USA och för det andra för att kommissionen skulle börja undersöka dessa frågor först då systemet har fått alla nationella amerikanska tillstånd. Beskrivningar av CAPPS II som de amerikanska myndigheterna bland annat offentliggjorde den 15 januari 2003 och den 31 juli 2003 har emellertid gett upphov till flera specifika frågor, och en eventuell möjlig användning av uppgifterna från EU i detta system måste uppenbarligen omfattas av krav på lämpliga garantier. Kommissionen är även medveten om att amerikanska GAO (General Accounting Office), i dess undersökning från februari 2004 på uppdrag av den amerikanska kongressen, fann att det fortfarande finns flera frågetecken rörande uppgiftsskyddet i CAPPS II.

| 3. | Kommissionen har inga synpunkter på artikeln i Washington Post annat än att flera olika hinder fortfarande måste undanröjas innan passageraruppgifter från amerikanska flygbolag och efterföljande passageraruppgifter från EU kan användas för att testa CAPPS II.
  När det gäller testningen anser kommissionen att det finns ett intresse av att TSA (Transportation Security Administration) testar CAPPS II både med icke-amerikanska och amerikanska uppgifter, eftersom en av EU:s främsta målsättningar är att se till att systemet fungerar rättvist och inte på något sätt diskriminerar icke-amerikanska medborgare. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har inga synpunkter på artikeln i Washington Post annat än att flera olika hinder fortfarande måste undanröjas innan passageraruppgifter från amerikanska flygbolag och efterföljande passageraruppgifter från EU kan användas för att testa CAPPS II.

När det gäller testningen anser kommissionen att det finns ett intresse av att TSA (Transportation Security Administration) testar CAPPS II både med icke-amerikanska och amerikanska uppgifter, eftersom en av EU:s främsta målsättningar är att se till att systemet fungerar rättvist och inte på något sätt diskriminerar icke-amerikanska medborgare.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/internal_market/privacy/docs/adequacy/pnr/2003-12-18-letter-bolkestein_en.pdf.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/167 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/167

---

(2004/C 84 E/0205)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0139/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Ekonomiskt stöd till att lägga en fiberoptikkabel under vattnet till öarna Flores och Corvo

En fiberoptikkabel under vattnet som samfinansierats med gemenskapsmedel förbinder för närvarande alla Portugals regioner, med undantag för öarna Flores och Corvo i den autonoma regionen Azorerna, något som utgör en allvarlig diskriminering för invånarna på dessa öar i det yttersta randområdet Azorerna.

Därför uppmanas kommissionen att redogöra för möjligheterna till gemenskapsstöd, framför allt i form av pengar, för att förbinda Flores och Corvo med en fiberoptikkabel under vattnet.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Den fiberoptikkabel som under vattnet förbinder Azorerna med kontintenten och den kabel som under vattnet förbinder öarna (utom öarna Flores och Corvo) har delfinansierats genom gemenskapsprogrammet Regis II. Kostnaden för det första projektet uppgår till omkring 16,6 miljoner euro och för det andra projektet till ungefär 12,5 miljoner euro. Dessa projekt har delfinansierats genom Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) med 12,5 respektive 9,35 miljoner euro. Programmet Regis II utgjorde ett gemenskapsinitiativ för perioden 1994-1999.

Framläggandet av ansökningarna och beslutet om medelsanvändningen faller under de regionala myndigheternas ansvarsområde, myndigheterna har strävat efter att utveckla så många projekt som möjligt på effektivast möjliga sätt. De båda öarna Flores och Corvo har en sammanlagd befolkning om 4 400 invånare och befinner sig på ett avstånd av 40 sjömil (ungefär 200 kilometer) från den närmaste ön Faial och ungefär 500 kilometer från den mest befolkade ön (São Miguel). På grund av kostnaden för att täcka dessa båda öar genom fiberoptikkabel har man beslutat att betjäna dem med hjälp av andra tekniska medel (radiolänksystem och satellit).

Det operativa programmet Posi skulle kunna rymma detta slags projekt, men vid godkännandet av projekt skall bör även lönsamheten hos den befintliga och beräknade trafiken beaktas och hänsyn tas till existerande alternativa lösningar. Godkännandet av de framlagda projekten faller på den programansvarige och på förvaltningsenheten (på den nationella nivån), med särskilt beaktande av angivna prioriteter, fastställda urvalskriterier, projektets ekonomiska livskraft och sättet att maximera programmets operationella effektivitet med beaktande av gällande bestämmelser, särskilt de som gäller konkurrensfrågor.

I syfte att besvara den skrivelse till kommissionen som i juni 2003 översänts från Portugal, Frankrike och Spanien undersöker kommissionen just nu frågan om förbindelserna mellan de yttersta randområdena och den övriga unionen och hur bristen på tillgänglighet med dessa regioner kan begränsas.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/168 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/168

---

(2004/C 84 E/0206)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0151/04

från Alexandres Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(27 januari 2004)

Ämne:   Brist på enheter för intensiwård i Grekland

I Grekland råder en konstaterad och stor brist på enheter för intensivvård. Under åtgärd 1.1 i delprogrammet Hälsa som sorterar under programmet Hälsa och social omsorg inom den andra gemenskapsstödramen har man anslagit särskilda medel för att modernisera och utöka enheterna för intensivvård.

| 1. | Hur många enheter var det planerat att skulle skapas när programmet Hälsa och social omsorg inom gemenskapens stödram lades fram, hur många enheter har inrättats och hur många av dessa inrättade enheter bedriver verksamhet i dag? |
| --- | --- |

1.

Hur många enheter var det planerat att skulle skapas när programmet Hälsa och social omsorg inom gemenskapens stödram lades fram, hur många enheter har inrättats och hur många av dessa inrättade enheter bedriver verksamhet i dag?

| 2. | Vilka av de enheter som planerats inom ramen för den andra gemenskapsstödramen är inte färdiga? |
| --- | --- |

2.

Vilka av de enheter som planerats inom ramen för den andra gemenskapsstödramen är inte färdiga?

| 3. | Hur många av de enheter som inrättats bedriver inte någon verksamhet? Varför? |
| --- | --- |

3.

Hur många av de enheter som inrättats bedriver inte någon verksamhet? Varför?

Kompletterande svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att inga åtgärder i programmet Hälsa och välfärd inom den andra gemenskapsstödramen ger särskilda anslag för modernisering av intensivvårdsavdelningar och upprättande av nya avdelningar.

Åtgärd 1.1 i detta operativa program ger anslag till

| — | upprättande av infrastrukturer och inköp av relaterad utrustning för att fylla behoven av forskarstudier och yrkesutbildning inom sjukhus, |
| --- | --- |

—

upprättande av infrastrukturer och inköp av relaterad utrustning för att fylla behoven av forskarstudier och yrkesutbildning inom sjukhus,

| — | inköp av sjukhusutrustning och annan vetenskaplig utrustning till sjukhusen vars (nya eller uppgraderade) infrastruktur finansierats under de regionala operativa programmen, |
| --- | --- |

—

inköp av sjukhusutrustning och annan vetenskaplig utrustning till sjukhusen vars (nya eller uppgraderade) infrastruktur finansierats under de regionala operativa programmen,

| — | inköp av utrustning till de psykiatriska avdelningarna på nya sjukhus vars infrastruktur finansierats av de regionala operativa programmen och de psykiatriska avdelningar som utvecklats i befintliga primärvårdscentraler. |
| --- | --- |

—

inköp av utrustning till de psykiatriska avdelningarna på nya sjukhus vars infrastruktur finansierats av de regionala operativa programmen och de psykiatriska avdelningar som utvecklats i befintliga primärvårdscentraler.

Enligt information från de grekiska myndigheterna är följande uppgifter de mest exakta som finns om antalet intensivvårdsavdelningar i Grekland. I slutet av 1993 hade intensivvårdsavdelningarna på alla sjukhusen i Grekland 789 sängar. I dag har intensivvårdsavdelningarna på alla sjukhusen i Grekland 1360 sängar. Alla sängar, förutom ett fåtal undantag, är i bruk. I slutet av juni 2004 kommer intensivvårdsavdelningarna på alla sjukhusen i Grekland att ha 1466 sängar.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/169 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/169

---

(2004/C 84 E/0207)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0159/04

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Kvinnor åtalade för olaglig abort i Portugal

I den portugisiska staden Aveiro har ett antal kvinnor ställts inför rätta sedan de avbrutit sin graviditet. Trots appeller och resolutioner från Europaparlamentet, som uppmanar medlemsstaternas regeringar att konsekvent avstå från processer mot kvinnor som genomgått olaglig abort, fortsätter Portugal att tillämpa sin lagstiftning som förbjuder aborter och som står i strid med kvinnors grundläggande friheter.

Med tanke på de rådande skillnaderna vad gäller sexuell och reproduktiv hälsa och liknande rättigheter i EU och i de enskilda medlemsstaterna, i synnerhet de enorma olikheterna européer emellan i fråga om tillgång till reproduktīva hälso- och sjukvårdstjänster, preventivmedel och abortmöjligheter, och med tanke på att det måste stå kvinnor och män fritt att fatta egna och ansvarsfulla beslut om sin sexuella och reproduktīva hälsa och sina sexuella och reproduktīva rättigheter, undrar jag följande: Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att abort skall avkriminaliseras inom EU och för att kvinnor inte skall dras inför rätta i frågor som rör deras fysiska och psykiska integritet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Ledamoten bör erinra sig om att det av rekommendation 13 i Van Lancker-rapporten om rätt till sexuell och reproduktiv hälsa, vilken antogs av parlamentet i juli 2002, framgår att strafflagstiftningen om de olagliga aborter som görs av medborgare i medlemsstaterna helt och hållet faller under medlemsstaternas behörighet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/169 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/169

---

(2004/C 84 E/0208)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0160/04

från Uma Aaltonen (Verts/ALE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   EU-institutionernas användning av hundar som är utbildade i att söka sprängämnen

På den senaste tiden har säkerhetsmekanismerna vid EU-institutionerna kringgåtts genom att man skickat post med sprängämnen till högt uppsatta aktörer.

Hittills har dessa försändelser lyckligtvis inte skadat någon allvarligt. Detta föranleder frågan om man även i framtiden måste förlita sig på den goda turen då denna typ av post når fram till mottagaren. Kan de personer som öppnar post lugnt fortsätta med sina uppgifter?

Det är häpnadsväckande att dessa postförsändelser tillåts nå arbetsbord utan att man låtit en verklig expert på området försöka stoppa dem, nämligen en hund som utbildats i att söka sprängämnen. Ingen genomlysningsapparat eller teknisk anordning är effektivare eller exaktare än en utbildad hund. Bomb- och minhundar är utmärkta exempel på detta.

Ingen genomlysningsapparat eller teknisk anordning är effektivare eller exaktare än en utbildad hund. Bomb- och minhundar är utmärkta exempel på detta.

Jag har grundligt satt mig in i ämnet och fått äran att ge ett hem till en pensionerad labrador retriever, Amanda, som har arbetat som minhund i Bosnien och Hercegovina.

Därför vill jag fråga kommissionen:

| — | Vem ansvarar för säkerhetssystemen och deras genomförande i EU-institutionerna? |
| --- | --- |

—

Vem ansvarar för säkerhetssystemen och deras genomförande i EU-institutionerna?

| — | Ingår användningen av hundar som utbildats i att söka sprängämnen i säkerhetskedjan? |
| --- | --- |

—

Ingår användningen av hundar som utbildats i att söka sprängämnen i säkerhetskedjan?

| — | Avser kommissionen att använda denna metod för att öka kontrollerna, särskilt i samband med granskning av post? |
| --- | --- |

—

Avser kommissionen att använda denna metod för att öka kontrollerna, särskilt i samband med granskning av post?

| — | Kan jag lita på att mitt arbetsrum på parlamentet är lika säkert som mitt hem? |
| --- | --- |

—

Kan jag lita på att mitt arbetsrum på parlamentet är lika säkert som mitt hem?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

Varje institution ansvarar för sina egna säkerhetssystem och för driften av dem. En interinstitutionell arbetsgrupp för säkerhet har hand om utbytet av relevant information.

Kommissionen vill inte uttala sig om de andra institutionernas säkerhetsrutiner. Parlamentsledamoten bör ta upp frågan om sin personliga säkerhet med de ansvariga inom parlamentet om han tror att han har anledning till oro.

Inom kommissionen bygger säkerhetsåtgärderna vid posthantering i princip på tekniska detektionssystem, eftersom de har visat sig vara mer effektiva för denna typ av kontroll. Kommissionen använder sig i allmänhet inte av hundar när den kontrollerar post. Specialtränade hundar kan dock vara till hjälp vid andra kontroller, exempelvis detektion av sprängämnen, som en del av säkerhetsarbetet i byggnader och kontor. Denna arbetsmetod har då och då använts av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/170 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/170

---

(2004/C 84 E/0209)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0179/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Nationella migrationsprojekt

Som ett led i ansträngningarna att genomföra besluten från Europeiska rådet i Tammerfors 1999 om ”en gemensam asyl- och migrationspolitik” har kommissionen uppmanat medlemsstaterna att ta fram och presentera nationella migrationsprojekt.

Kan kommissionen upplysa mig om följande:

| 1. | Har medlemsstaterna presenterat sina nationella migrationsprojekt? |
| --- | --- |

1.

Har medlemsstaterna presenterat sina nationella migrationsprojekt?

| 2. | Har den grekiska regeringen presenterat det grekiska migrationsprojektet? Om så är fallet, har kommissionen några kommentarer till detta? |
| --- | --- |

2.

Har den grekiska regeringen presenterat det grekiska migrationsprojektet? Om så är fallet, har kommissionen några kommentarer till detta?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

I sitt meddelande till rådet och Europaparlamentet om en öppen samordningsmetod för gemenskapens invandringspolitik (1) beskrev kommissionen sina förslag till hur den öppna samordningsmetoden på invandringområdet kan anpassas.

Ledamoten nämner helt riktigt att de instrument och metoder som föreslås i meddelandet (avsnitt 4) innebär att nationella handlingsplaner för invandringen skall utarbetas och ses över årligen.

Eftersom rådet ännu inte godkänt kommissionens förslag om att skapa en öppen samordningsmetod för gemenskapens invandringspolitik har metodens operativa fas ännu inte satt igång och medlemsstaterna har ännu inte ombetts lämna in några nationella handlingsplaner för invandringen.

Inom ramen för ett utökat utbyte av information om nationell integrationspolitik, som kommissionen inledde år 2003, har Grekland lämnat en nationell rapport om integrationen av invandrare. Denna information togs upp och kommenterades i kommissionens nyliga meddelande om invandring, integration och sysselsättning (2).

---

(1)  KOM(2001) 387 slutlig.

(2)  KOM(2003) 336 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/171 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/171

---

(2004/C 84 E/0210)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0180/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Genomförandet av direktiv 2000/78 i Grekland

Enligt artikel 18 i direktiv 2000/78 (1) om inrättande av en allmän ram för likabehandling skall medlemsstaterna genomföra detta direktiv senast den 2 december 2003, men de ”får om så behövs ta ytterligare tre år på sig från och med den 2 december 2003, eller sammanlagt högst sex år, för att genomföra bestämmelserna i detta direktiv om diskriminering på grund av ålder och funktionshinder för att på så sätt beakta särskilda omständigheter.”

Kan kommissionen förklara vad ”särskilda omständigheter” och ”om så behövs” innebär med avseende på en förlängd tidsfrist för direktivets genomförande? Vilka medlemsstater har begärt att få förlängd tidsfrist? När skall övriga bestämmelser i direktivet, som inte avser diskriminering på grund av ålder och funktionshinder, ha genomförts av medlemsstaterna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Enligt artikel 18 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling får medlemsstaterna om så behövs ta ytterligare tre år på sig för att genomföra bestämmelserna i direktivet om diskriminering på grund av ålder och funktionshinder för att på så sätt beakta särskilda omständigheter. Av direktivet framgår inte vad som menas med ”särskilda omständigheter” och ”om så behövs”.

Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrike, Nederländerna, Sverige och Storbritannien har meddelat kommissionen att de vill utnyttja möjligheten. De anledningar länderna angett varierar, men det kan t.ex. vara att begreppet ”rimliga anpassningsåtgärder” idag inte har något stöd i den nationella lagstiftningen eller att det kan få effekter på pensionsålder och tjänstepensioner. Alla medlemsstater som utnyttjar den extra tidsfristen måste årligen informera kommissionen om vilka åtgärder man vidtagit för att komma tillrätta med diskrimineringen och hur arbetet med att införliva direktivet fullt ut framskridit.

Alla andra bestämmelser i direktivet skulle ha införlivats i den nationella lagstiftningen senast den 2 december 2003. Kommissionen har redan inlett överträdelseförfaranden mot de medlemsstater som ännu inte har meddelat sin nationella lagstiftning eller som inte har antagit den lagstiftning som krävs (Belgien, Danmark, Tyskland, Grekland, Irland, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Finland och Storbritannien).

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/172 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/172

---

(2004/C 84 E/0211)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0192/04

från Philip Bradbourn (PPE-DE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Återbetalningar enligt N+2-regeln

Kan Europeiska kommissionen vara vänlig och tillhandahålla en så exakt uppskattning som möjligt av vad Förenade kungariket, enligt N+2-reglen, kommer att behöva betala tillbaka per region för budgetåret 2003?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Enligt artikel 31.2 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1) skall kommissionen automatiskt återta den del av ett åtagande som inte har omfattats av förskottsbetalningen eller för vilken det inte har kommit in någon godtagbar ansökan om utbetalning till kommissionen senast vid utgången av andra året efter det år då åtagandet ingicks. Vissa undantag gäller vid ett rättsligt förfarande eller administrativt överklagande.

För närvarande har kommissionen inte avslutat behandlingen av betalningsdeklarationerna för 2001 och kan därför inte på detta stadium lämna de upplysningar som parlamentsledamoten begär. Kommissionen har förbundit sig att inom februari 2004 informera medlemsstaterna om eventuella automatiska återtaganden av åtaganden till följd av tillämpningen av n+2-regeln för perioden till och med den 31 december 2003.

---

(1)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/172 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/172

---

(2004/C 84 E/0212)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0195/04

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Tillgång till medicinsk behandling i medlemsstaterna

Kan kommissionen bekräfta att enligt ett avgörande i EG-domstolen har patienter som inte kan få viktig medicinsk behandling inom rimlig tid i sitt eget land rätt att få sådan behandling i en annan medlemsstat, och att deras hemland skall betala kostnaderna för denna behandling?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen kan bekräfta vad EG-domstolen har slagit fast i sina domar i målen Smits och Peerbooms (1) samt Müller-Fauré/Van Riet (2), nämligen att en patient inte får vägras tillstånd för sjukhusvård i en annan medlemsstat om samma eller en för patienten lika effektiv behandling inte kan ges i rimlig tid i den egna medlemsstaten enligt artikel 49 i EG-fördraget.

EG-domstolen gjorde följande klargörande: ”Vid bedömningen av om en behandling som är lika effektiv för patienten kan erhållas i tid vid en inrättning som har ingått ett avtal med den sjukkassa som den försäkrade personen tillhör, är de nationella myndigheterna skyldiga att ta hänsyn till samtliga omständigheter i det enskilda fallet och därvid vederbörligen beakta inte enbart patientens hälsotillstånd, och i förekommande fall hur svåra smärtor patienten har eller hur gravt handikappad denne är — vilket till exempel skulle kunna omöjliggöra utövande av yrkesverksamhet eller göra detta oerhört svårt — vid tidpunkten när tillstånd söks, utan också dennes sjukdomshistoria” (dom i målet Müller-Fauré/Van Riet, punkt 90).

Domstolen klargjorde också att ett sådant tillstånd inte får vägras med hänvisning till att det finns nationella väntelistor för att få tillgång till sjukhusvården i fråga, utan att de konkreta omständigheter som kännetecknar patientens medicinska tillstånd skall beaktas.

Enligt artikel 22 i förordning (EEG) nr 1408/71 (3) skall vårdkostnader som uppkommit i en annan medlemsstat för patienter med tillstånd betalas av den behöriga institutionen i den medlemsstat där patienten är försäkrad. Utbetalningen skall ske enligt principerna i förordningen (tillämpning av de villkor som gäller i det land som betalar ut förmånerna). I artikel 36 i samma förordning anges de praktiska villkoren för ansvarsfördelningen mellan försäkringskassorna. Det bör påpekas att domstolen i domen Vanbraekel (4) påminner om att denna förordning ”inte har till syfte att reglera medlemsstaternas återbetalning av kostnader som har uppkommit i samband med vård som har utförts i en annan medlemsstat och därför inte heller på något sätt hindrar att medlemsstaterna ersätter kostnaderna enligt gällande taxor i den medlemsstat där personen är försäkrad (se dom av den 28 april 1998 i mål C-l 58/96, Kohll, REG 1998, s. I-1931, punkt 27), när det i lagstiftningen i den medlemsstat där personen är försäkrad föreskrivs en sådan återbetalning och de taxor som skall tillämpas med stöd av denna lagstiftning visar sig vara förmånligare än de taxor som används i den medlemsstat där vården har utförts.”.

---

(1)  Domstolens dom av den 12 juli 2001 i mål C-l57/99, B.S.M. Smits, gift Geraets, mot Stichting Ziekenfonds VGZ och H.T.M. Peerbooms mot Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen, REG 2001, s. I-5473.

(2)  Domstolens dom av den 13 maj 2003 i mål C-385/99, V.G. Müller-Fauré mot Onderlinge Waarborgmaatschappij OZ Zorgverzekeringen UA och E.E.M, van Riet mot Onderlinge Waarborgmaatschappij ZAO Zorgverzekeringen, REG 2003, s. I-4509.

(3)  Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen, EGT L 149, 5.7.1971, uppdaterad genom förordning nr 118/97, EGT L 28, 30.1.1997.

(4)  Domstolens dom av den 12 juli 2001 i mål C-368/98, Abdon Vanbraekel m.fl. mot Alliance nationale des mutualités chrétiennes (ANMC), REG 2001, s. I-5363.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/173 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/173

---

(2004/C 84 E/0213)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0196/04

från Ward Beysen (NI) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Direktivet om arbetsvillkor för personal som hyrs ut av bemanningsföretag

Innefattar inte definitionen av ”lön” pensioner, andra ekonomiska förmåner och övertidsersättning? Om så är fallet, har kommissionen för avsikt att inte ta med dessa punkter i förslaget till direktiv?

Om ovannämnda punkter inte avsiktligen utelämnats i förslaget till direktiv, är då tanken att frågan om de ingår eller ej skall avgöras av de enskilda medlemsstaterna eller genom kollektivavtal? Om så är fallet, kommer kommissionen uttryckligen att ange detta i förslaget till direktiv?

Är det kommissionens avsikt att grandläggande arbets- och anställningsvillkor skall jämföras på ett mera övergripande sätt snarare än genom en detaljerad jämförelse?

Ämnar kommissionen klargöra i förslaget till direktiv att inhyrd personal bör avlönas med hänsyn till sina kvalifikationer, sin sakkunskap och arbetets beskaffenhet, vilket betyder att denna personal under vissa förhållanden kan få lägre lön än de fast anställda?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Parlamentsledamotens fråga rör vissa bestämmelser i förslaget till direktiv om arbetsvillkor för personal som hyrs ut av bemanningsföretag.

När det gäller definitionen av lön konstaterade kommissionen att medlemsstaterna i sina förhandlingar i rådet ansåg det vara bra att klargöra att principen om icke-diskriminering inte gäller för företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet, till exempel pensionssystem, sjukförsäkringssystem och ekonomiska andelssystem. Däremot har det hela tiden varit väldigt klart att övertidsersättning skall ingå i definitionen lön. Något annat har det aldrig varit tal om.

När det gäller de grundläggande arbets- och anställningsvillkoren är hänvisas det till kommissionens ändrade förslag. Principen om icke-diskriminering har nämligen formulerats om så att det inte längre går att göra en jämförelse. Man bör tillämpa samma arbets- och anställningsvillkor för en inhyrd arbetstagare som man skulle tillämpa för samma tjänst om arbetstagaren hade anställts direkt av företaget. Referenspunkten kommer hädanefter att vara den tjänst som den inhyrda arbetstagaren har. Det handlar inte längre om att jämföra den inhyrda arbetstagarens situation med en eventuell jämförbar arbetstagare som är anställd av det anlitande företaget. Däremot bör det fastställas vilka väsentliga arbets- och anställningsvillkor som det anlitande företaget skulle behövt tillämpa om man, i stället för att hyra in personal, hade anställt en arbetstagare till samma tjänst och med samma varaktighet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/174 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/174

---

(2004/C 84 E/0214)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0197/04

från Ward Beysen (NI) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Att utnyttja statliga medel för att sänka elpriserna för industrikunder

De senaste uppgifterna från Eurostat visar att den nedåtgående trenden för elkostnaderna för industrikunder går mot sitt slut. Med detta i åtanke noterar jag uttalanden från Förenade kungariket med förslag om att elpriserna för industrikunder skall subventioneras med medel från statskassan med så mycket som 10 procent.

Enligt de uppgifter jag har tillgång till skall detta uttalande ha gjorts i samförstånd med Europeiska kommissionen.

Med tanke på att elpriser är av mycket stor betydelse för att dra till sig investeringar på den inre marknaden skulle jag gärna vilja höra kommissionens uppfattning om detta tillvägagångssätt. Dessutom skulle jag vilja veta om det finns planer på att möjliggöra detta för alla medlemsstater.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Kommissionen känner inte till något brittiskt förslag om att elpriserna för industrikunder skall subventioneras med statliga medel på tio procent som parlamentsledamoten hänvisar till i sin skriftliga fråga.

Kommissionen övervakar noggrant utvecklingen på energimarknaden. Den kommer att begära uppgifter från den brittiska myndigheterna för att kunna undersöka de påstådda subventionerna. Kommissionen kommer inte att underlåta att vidta lämpliga åtgärder om några överträdelser av berörd gemenskapslagstiftning upptäcks.

All nödvändig uppmärksamhet kommer att riktas mot alla mer detaljerade uppgifter om sådana förslag som parlamentsledamoten kan lämna till kommissionen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/175 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/175

---

(2004/C 84 E/0215)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0200/04

från Ioannis Marinos (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   ”Bobprogrammet” och trafikolyckor

Enligt gemenskapens finansrapport för 2002, där den budgetansvariga kommissionsledamoten Michaele Schreyer författat inledningen, omkom 40 000 människor och 1,7 miljoner skadades i EU-trafiken under år 2000 (sidorna 57 och 58). Kommissionen stöder det så kallade Bobprogrammet, där målet är att bilanvändare som under en utekväll ingår i ett sällskap skall uppmuntras att utse en person i sällskapet till förare som inte skall dricka alkohol, så att man kan komma hem i säkerhet när kvällen är slut. På sidan 58 i dokumentet står det att detta program för första gången genomfördes i Belgien 1995 och att det därefter kopierats av andra medlemsstater under olika benämningar (exempelvis ”Lince” i Spanien och ”Joker” i Portugal). I Grekland och Nederländerna har programmet gått under namnet ”Bob”.

Vilka uppgifter har kommissionen om resultaten av programmet i Grekland? Har trafikolyckorna minskat, och i så fall med hur många procent, i Grekland, som är det land i unionen som i förhållande till sin folkmängd har flest trafikolyckor med dödlig utgång? Med vilka anslag har de grekiska myndigheterna fått hjälp att genomföra programmet, och hur har dessa anslag använts?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Under perioden 2001-2003 stödde kommissionen trafiksäkerhetskampanjer med temat att utse en förare, eller ”den som kör dricker inte”, i såväl Grekland som flera andra medlemsstater.

De maximala bidragsbelopp som Grekland beviljades uppgick till 174 000 euro, 163 000 euro respektive 72 000 euro, vilket motsvarade mellan 22 och 7 procent av de totala bidragen.

Anslagen användes till att anpassa det belgiska Bobprogrammet till de kulturella förhållandena i Grekland. I praktiken tog detta sig uttryck i affischer, reklaminslag i tv och radio, reklambilagor i tidningar, inspelning av en pedagogisk videofilm, en webbplats på Internet samt inspelning av ett utbildningsprogram för unga förare i samarbete med körskolorna.

Ett av målen med programmet i Grekland var att minska antalet trafikolyckor till följd av alkoholintag med 15 procent under tre år. Enligt statistiken (siffrorna för 2003 är fortfarande preliminära) minskade det totala antalet döda i trafikolyckor med 22 procent mellan 2000 och 2003.

Den 27 maj 2003 organiserade kommissionen en offentlig konferens i Bryssel i syfte att tillsammans med alla organisatörer utvärdera effekten av programmen. Uppgifter om de presentationer som gjordes, till exempel presentationen av programmet i Grekland, finns på generaldirektoratet för energi och transports webbplats (1).

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/transport/road/roadsafety/behaviour/alcohol/conf_designated_drivers_en.htm.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/176 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/176

---

(2004/C 84 E/0216)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0219/04

från Dominique Souchet (NI) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Maltas anslutning och maritim säkerhet

Den maltesiska handelsflottan, den tredje största i världen, består av ett stort antal oljefartyg. Erika var registrerat på Malta. Inför Maltas anslutning till EU ingår dock den maltesiska flaggan fortfarande på Paris samförståndsavtals svartlista.

Det är således inte överraskande att det i den allmänna uppföljningsrapporten av den 5 november 2003 (1) om de förberedande åtgärder Malta vidtagit inför sin anslutning erkänns att det finns en risk för att Malta inte vid tidpunkten för sin anslutning uppfyller de villkor medlemsstaterna påförs inom området för transporter till sjöss.

Är de maltesiska maritima myndigheterna i stånd att säkerställa, trots de ansträngningar de gjort, kontrollen av fartyg som registreras hos dem och sålunda tillämpa rådets direktiv 94/57, samtidigt som dessa fartyg till största delen ägs av rederier i tredje land?

Är de maltesiska maritima myndigheterna dessutom i stånd att granska att de organ till vilka de ger i uppgift att utföra inspektion, besiktning och certifiering av fartyg i verkligheten uppfyller villkoren för godkännande?

Om Malta inte på ett tillfredsställande sätt iakttar skyldigheterna i fråga om inspektioner och säkerhet, leder inte detta till att denna uppgift och betydande och oproportionerligt ansvar tillkommer hamnstater som är EU-medlemmar? Anser kommissionen att dessa stater har lagstiftningsmässiga och ekonomiska medel för att klara av en sådan situation?

Med beaktande av att antalet stillastående fartyg under maltesisk flagg i gemenskapens hamnar är oroväckande stort, hur avser kommissionen handha situationen där fartyg upprepade gånger varit stillastående under en tid på några månader?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt om vikten av att de framtida unionsmedlemmarna respekterar gemenskapens normer för säkerhet till sjöss. Kommissionen underlät inte att i Malta i sin globala rapport om uppföljningen av förberedelserna inför anslutningen som offentliggjordes den 5 november 2003 påminna om att kommissionen särskilt hyste farhågor om flaggstatens kontroll och att en brådskande förändring var nödvändig. Kommissionen noterade att dessa problem var bestående och påpekade samtidigt de framsteg som Malta hade gjort sedan offentliggörandet av uppföljningsrapporten, särskilt beträffande anpassningen av lagstiftningen till gemenskapens regelverk i fråga om säkerhet till sjöss. Kommissionen fortsätter att följa lägesutvecklingen med stor uppmärksamhet.

Kommissionen kommer därför att se till att de maltesiska myndigheterna som de åtagits sig fortsätter sina ansträngningar att rekrytera tillräckligt kvalificerad personal för att uppfylla kraven för flaggstatskontroll.

När det gäller tillämpningen av direktiv 94/57/EG (2), har äganderätten till båtarna ingen avgörande inverkan eftersom det väsentligen handlar om att säkerställa ett inspektions- och tillsynssystem som är förenligt med bestämmelserna i de åsyftade internationella konventionerna — vilket tar sig uttryck i ett eventuellt utfärdande av tillhörande intyg.

Vid tidpunkten för anslutningen kommer den maltesiska förvaltningen att bara kunna utnyttja organ för dessa uppgifter som är godkända på europeisk nivå i enlighet med bestämmelserna i direktivet och tillämpliga standarder för konstruktion och underhåll av handelsflottan skall i fortsättningen uppfylla de krav som fastställs av ett av dessa organ. Genom anslutningen kommer följaktligen den maltesiska flottans säkerhet att öka eftersom de gemenskapsmekanismer som säkerställer en hög prestandanivå av klassificeringsorganen kommer att tillämpas fullt ut för landet. Kommissionen avser att säkerställa att de maltesiska myndigheterna, liksom andra förordnande stater, fullgör sina skyldigheter när det gäller att två gånger om året kontrollera utsedda organ.

Kommissionen fäster vidare särskild vikt vid att Malta fortfarande står kvar på Paris samförståndsavtals svartlista — även om man har konstaterat en jämn och tydlig minskning av innehavet av maltesiska fartyg under de senaste åren. Kommissionen vill i alla händelser påpeka att konsekvenserna av kvarhållna fartyg under maltesisk flagg inte kommer att ändras genom Maltas anslutning till EU. Fartyg under maltesisk flagg som ”kvarhållits mer än två gånger under de senaste 24 månaderna i en hamn i en stat som undertecknat MOU” vägras tillträde till hamnar i medlemsstaterna enligt bestämmelserna i direktiv 2001/106/EG (3) om ändring av ordningen för hamnstatskontroll.

Kommissionen fäster mycket stor vikt vid att flaggstatens skyldigheter fullgörs och påminner parlamentsledamoten om att ett lagstiftningsförslag om flaggstaters genomförande av internationella instrument inom gemenskapen håller på att utarbetas inom ramen för det nya lagstiftningspaket som kommissionen skall föreslå.

---

(1)  SEK(2003) 1206.

(2)  Rådets direktiv 94/57/EG av den 22 november 1994 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed. EGT L 319, 12.12.1994.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/106/EG av den 19 december 2001 om ändring av rådets direktiv 95/21/EG om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende-och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll). EGT L 19, 22.1.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/177 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/177

---

(2004/C 84 E/0217)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0225/04

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Livsmedelssäkerheten och utvecklingsländerna

På min tidigare parlamentariska fråga (E-3176/03 (1)) fick jag av kommissionen ett svar som i sin otillräcklighet var en besvikelse.

Kan kommissionen redogöra för om utvecklingsländerna kommer att få det lättare eller svårare att sälja sina produkter på EU:s marknad till följd av de nya bestämmelserna om livsmedelssäkerhet?

Har kommissionen mottagit några reaktioner från tredje land? I så fall: hurdana då?

Görs det några försök att uppskatta konsekvenserna för utvecklingsländerna? Om inte: varför inte?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen beklagar att parlamentsledamoten fann att svaret på den skriftliga frågan E-3176/03 var otillräckligt och därmed en besvikelse. Kommissionen försökte ge en så fullständig bild som möjligt av av den nya lagstiftningen om säkra livsmedel och dess konsekvenser för handeln med utvecklingsländerna. Kommissionen anförde att bilden inte kan bli fullständig eftersom kapitlet om import och export i den allmänna livsmedelslagstiftningen ännu inte är tillämpligt och förslagen om livsmedelshygien och en förordning om foder- och livsmedelskontroll ännu är under diskussion. Kommissionens ståndpunkt var att produktions- och kontrollsystemen i exporterande tredjeländer kan behöva anpassas som ett resultat av den nya lagstiftningen och att det till följd av denna anpassning förmodligen blir svårare för utvecklings- länder att exportera på kort sikt. Kommissionen uttryckte emellertid även förväntningen att dessa svårigheter kan bemästras genom EU-stöd relaterat till handel och kapacitetsuppbyggnad. Vad som konkret skall göras bör vara föremål för diskussion i dialogen mellan gemenskapen och dess utvecklingspartner.

Kommissionen har underrättat Världshandelsorganisationen (WTO) om förslagen till den nya lagstiftningen om säkra livsmedel. Av utvecklingsländerna har endast Brasilien kommenterat den del av lagstiftningen som rör livsmedelshygien. Brasilien hade inga principiella invändningar mot strategin i detta förslag men uttryckte tekniska och förfarandemässiga synpunkter och meddelade begränsningar i tid och finansiering för genomförandet av vissa aspekter. Inga kommentarer noterades från utvecklingsländerna vid mötena i Världshandelsorganisationens SPS-kommitté (sanitära och fytosanitära frågor).

Under tiden fortsatte diskussioner i rådet och parlamentet. En del av diskussionerna gällde konsekvenserna för utvecklingsländerna av förslaget till förordning om offentlig foder- och livsmedelskontroll (2). Som ett resultat föreslog medlemsstaterna att kommissionen genom artikel 50 i förslaget skulle få i uppdrag att genom EU:s utvecklings- och samarbetspolitik bistå utvecklingsländerna i deras allmänna politik för säkra livsmedel och i uppbyggnaden av deras institutionella kapacitet att uppfylla gemenskapskraven. Medlemsstaterna föreslog också att kravet på en kontrollplan i exporterande tredjeländer som ett villkor för EU:s import skulle tas bort. Kommissionen skulle i stället få rätt att begära information från tredjeländer om deras kontrollsystem och vidta specifika åtgärder på denna grund. Dessa diskussioner avslöjade också att vissa utvecklingsländer ännu inte byggt upp kontrollsystem i vissa sektorer såsom hortikultur. Dessa frågor utgör en del av dialogen mellan institutionerna med målsättningen att förslaget snabbt skall kunna antas. Med de verktyg som den slutgiltiga texten bör erbjuda, inklusive införandet av övergångsperioder, förväntas den befintliga handeln kunna fortsätta även om det inte finns någon behörig kontrollmyndighet för en specifik sektor i ett tredjeland. Samtidigt kan ansträngningar göras för att öka den institutionella kapaciteten i dessa länder.

Kommissionen är i slutfasen av sina interna förfaranden för att lägga fram en undersökning för att bedöma de möjliga konsekvenserna av den föreslagna förordningen om foder- och livsmedelskontroll för handeln med länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) och få rekommendationer om hur handelsrelateret stöd kan hjälpa utvecklingsländerna att anpassa sina system. Kommissionen har nära kontakter med AVS-länderna i samband med ovan nämnda undersökning.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004.

(2)  KOM(2003) 52.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/178 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/178

---

(2004/C 84 E/0218)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0238/04

från Joachim Wuermeling (PPE-DE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Genomförande av direktivet om linbaneanläggningar och deras säkerhet

Europeiska unionen antog nyligen ett direktiv om säkerheten hos linbaneanläggningar. Medlemsstaterna håller för närvarande på att införliva direktivet i den nationella lagstiftningen.

I Förbundsrepubliken Tyskland ansvarar förbundsländerna för regleringen av de krav som gäller för linbanor. Till de tyska förbundsländerna hör också stater som består av städer såsom Hamburg, Bremen och Berlin samt platta kustområden som Mecklenburg-Vorpommern och Schleswig-Holstein.

Stämmer de pressmeddelanden enligt vilka EU-kommissionen med hot om ekonomiska sanktioner vill tvinga även dessa länder att genomföra direktivet genom att införa en rättsakt om linbanor, även om linbanor av topografiska skäl aldrig kommer att byggas i dessa länder?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

I artikel 21 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/9/EG av den 20 mars 2000 om linbaneanläggningar för persontransport (1) fastställs att medlemsstaterna i lagar och andra författningar skulle ha antagit de bestämmelser som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 3 maj 2002.

Tyskland var alltså skyldigt att vidta nödvändiga åtgärder för att införliva direktivet i den nationella lagstiftningen inom fastställd tid. Enligt kommissionens uppgifter har landet inte gjort detta fullt ut: endast delstaterna Baden-Württemberg, Bayern, Brandenburg, Nordrhein-Westfalen, Saarland, Sachsen-Anhalt och Thüringen har införlivat bestämmelserna.

Följaktligen bad kommissionen i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget Tyskland att inkomma med sina synpunkter (i en skrivelse av den 16 september 2002). Sedan avgav kommissionen ett motiverat yttrande i ärendet (den 19 december 2002) och väckte därefter talan vid EG-domstolen den 16 oktober 2003 med anledning av att Tyskland inte har uppfyllt åtagandena i direktivet om att vidta nödvändiga åtgärder för att införliva det i den nationella lagstiftningen.

Det bör nämnas att direktivet inte gäller för själva driften av anläggningarna. Syftet med direktivet är att fastställa nödvändiga säkerhetskrav när linbaneanläggningar konstrueras, tillverkas och tas i drift. Direktivet, som grundar sig på artikel 95 i EG-fördraget, syftar också till att från och med den 3 maj 2004 avlägsna hinder för fri rörlighet för delsystem och säkerhetskomponenter i linbaneanläggningar som släpps ut på den inre marknaden av tillverkare som kan vara etablerade var som helst inom gemenskapen, inklusive i regioner där det inte finns några linbaneanläggningar.

Enligt domstolens rättspraxis får en medlemsstat inte heller ange avsaknad av fall där ett visst direktiv hade kunnat tillämpas som skäl för att den inte har införlivat direktivet inom den föreskrivna tidsfristen (2).

Slutligen kan det inte i någon delstat uteslutas att linbaneanläggningar kan komma att byggas, eftersom denna typ av anläggning inte bara används på turistorter i bergstrakter utan även i stadstrafiksystem, vilket också anges i det första skälet i direktivet.

---

(1)  EGT L 106, 3.5.2000.

(2)  Se domstolens domar av den 15 mars 1990 i mål C-339/87, kommissionen mot Nederländerna, REG 1990, s. I-851, punkt 22, och av den 16 november 2000 i mål C-214/98, kommissionen mot Grekland, REG 2000, s. I-9601, punkt 22.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/179 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/179

---

(2004/C 84 E/0219)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0242/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Det aktuella läget för sjukdomen Parkinson

Enligt Världshälsoorganisationen finns det uppskattningsvis fyra miljoner människor i världen som drabbats av sjukdomen Parkinson. Den allmänna förekomsten i Europa beräknas vara 1,6 fall per 100 personer över 65 år. En person av 500 utvecklar sjukdomen vilket betyder att den redan idag är den fjärde mest spridda störningen av det centrala nervsystemet efter epilepsi, cerebrovasculära sjukdomar och Alzheimer. I och med den åldrande befolkningen förvärras situationen. I Europa år 2020 kommer det att, i förhållande till 1990, finnas 40 procent fler personer över 75 år, vilket kommer att göra Parkinson till en prioriterad fråga för folkhälsan med märkbart ökade sjukvårdskostnader. En av de effektivaste kirurgiska behandlingsmetoder som finns i dagens läge är stimulans av hjärnan. En liten apparat som liknar en pacemaker implanteras och används för elektrisk stimulans av ett specifikt område längst inne i hjärnan och på detta sätt behandlas sjukdomens invalidiserande symptom. Graden av stimulans är reglerbar och effekterna kan upphävas. Den procentandel av patienterna som har tillgång till denna innovativa behandlingsmetod är tyvärr mycket liten. Medan 29,4 procent av Parkinsonpatienterna i Schweiz till exempel får behandlingen, är denna procentandel i Frankrike 9,8 procent, i Spanien 8,4 procent, i Tyskland 5,2 procent och i Förenade kungariket 4,6 procent. I Italien behandlas 5 procent av patienterna på detta sätt.

| 1. | Känner kommissionen till dessa siffror som återspeglar en nödsituation för hälsovården i Europa? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till dessa siffror som återspeglar en nödsituation för hälsovården i Europa?

| 2. | Har kommissionen vidtagit åtgärder i samarbete med medlemsstaternas hälsovårdsinstanser för att övervaka förekomsten av sjukdomen Parkinson hos den europeiska befolkningen? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen vidtagit åtgärder i samarbete med medlemsstaternas hälsovårdsinstanser för att övervaka förekomsten av sjukdomen Parkinson hos den europeiska befolkningen?

| 3. | Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att inleda en informationskampanj om Parkinson-sjukdomen med hänsyn till att tidig behandling rekommenderas för att sjukdomen skall utvecklas långsammare? |
| --- | --- |

3.

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att inleda en informationskampanj om Parkinson-sjukdomen med hänsyn till att tidig behandling rekommenderas för att sjukdomen skall utvecklas långsammare?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

| 1. | Den allmänna förekomsten av Parkinsons sjukdom ökar från 0,6 fall per 100 personer vid 65 år till 3,5 fall per 100 personer i åldern 85 år och uppåt, och situationen är ungefär densamma för män och kvinnor. Parkinson är en av de vanligaste neurodegenerativa sjukdomarna bland äldre. Det verkar inte finnas några större skillnader mellan olika länder (enligt tillgängliga uppgifter för Spanien, Frankrike, Italien och Nederländerna från 1997). (Källa: Hälsosituationen i Europeiska unionen, Sanco C, 2003.)
  Det finns inga klara belägg för skillnader mellan EU-länderna när gäller förekomsten av sjukdomen. Uppskattningar visar att ungefär 400 000 män och 540 000 kvinnor i åldern 65 år och uppåt lider av Parkinson i EU. Ändå finns det många oupptäckta fall av sjukdomen bland befolkningen.
  Kommissionen finansierade en undersökning 1998 som grundade sig på uppgifter från ett antal EU-länder (som dock avser olika perioder) om sjukhusvård för alzheimer och andra neurodegenerativa sjukdomar (t.ex. parkinson). Resultaten visar att det är väldigt få parkinsonpatienter som läggs in på sjukhus.
  Parkinsons sjukdom innebär precis som alla andra åldersrelaterade invalidiserande sjukdomar ett allvarligt problem för hälso- och sjukvården. ”Åldrande och hälsa” är därför en av de frågor som prioriteras i arbetsplanen för 2004 för genomförandet av gemenskapens program på folkhälsoområdet, inom ramen för område 1 — Information om hälsa. |
| --- | --- |

1.

Den allmänna förekomsten av Parkinsons sjukdom ökar från 0,6 fall per 100 personer vid 65 år till 3,5 fall per 100 personer i åldern 85 år och uppåt, och situationen är ungefär densamma för män och kvinnor. Parkinson är en av de vanligaste neurodegenerativa sjukdomarna bland äldre. Det verkar inte finnas några större skillnader mellan olika länder (enligt tillgängliga uppgifter för Spanien, Frankrike, Italien och Nederländerna från 1997). (Källa: Hälsosituationen i Europeiska unionen, Sanco C, 2003.)

Det finns inga klara belägg för skillnader mellan EU-länderna när gäller förekomsten av sjukdomen. Uppskattningar visar att ungefär 400 000 män och 540 000 kvinnor i åldern 65 år och uppåt lider av Parkinson i EU. Ändå finns det många oupptäckta fall av sjukdomen bland befolkningen.

Kommissionen finansierade en undersökning 1998 som grundade sig på uppgifter från ett antal EU-länder (som dock avser olika perioder) om sjukhusvård för alzheimer och andra neurodegenerativa sjukdomar (t.ex. parkinson). Resultaten visar att det är väldigt få parkinsonpatienter som läggs in på sjukhus.

Parkinsons sjukdom innebär precis som alla andra åldersrelaterade invalidiserande sjukdomar ett allvarligt problem för hälso- och sjukvården. ”Åldrande och hälsa” är därför en av de frågor som prioriteras i arbetsplanen för 2004 för genomförandet av gemenskapens program på folkhälsoområdet, inom ramen för område 1 — Information om hälsa.

| 2. | Förutom de initiativ som nämns ovan är just neurodegenerativa sjukdomar (t.ex. parkinson) en av de frågor som inte behandlades — eller som behandlades i mycket begränsad utsträckning — i det föregående programmet för hälsoövervakning (alzheimer undantaget).
  I det nya programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet 2003-2008 anges att ett system för hälsoinformation och hälsoövervakning skall genomföras. För detta ändamål har en särskild arbetsgrupp för de vanligaste kroniska sjukdomarna inrättats. Arbetsgruppens arbete skall bland annat inriktas på neurodegenerativa sjukdomar. |
| --- | --- |

2.

Förutom de initiativ som nämns ovan är just neurodegenerativa sjukdomar (t.ex. parkinson) en av de frågor som inte behandlades — eller som behandlades i mycket begränsad utsträckning — i det föregående programmet för hälsoövervakning (alzheimer undantaget).

I det nya programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet 2003-2008 anges att ett system för hälsoinformation och hälsoövervakning skall genomföras. För detta ändamål har en särskild arbetsgrupp för de vanligaste kroniska sjukdomarna inrättats. Arbetsgruppens arbete skall bland annat inriktas på neurodegenerativa sjukdomar.

| 3. | Med programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet blir det möjligt att finansiera åtgärder för att nå dessa mål. En förslagsinfordran kommer att offentliggöras inom kort. |
| --- | --- |

3.

Med programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet blir det möjligt att finansiera åtgärder för att nå dessa mål. En förslagsinfordran kommer att offentliggöras inom kort.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/180 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/180

---

(2004/C 84 E/0220)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0244/04

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(27 januari 2004)

Ämne:   Spaniens nationella vattenplan — kostnader och pris på vatten

I lag 10/2001 om den nationella vattenplanen, som godkändes den 5 juli 2001, fastställs en vattenkostnad som skiljer sig avsevärt från den genomsnittliga kostnad som beräknats genom oberoende undersökningar, såsom den som genomfördes av institutet för ny vattenkultur (Fundación Nueva Cultura del Agua). Institutets undersökning visar att det genomsnittliga priset för konsumenterna kommer att ligga på 0,45 euro per kubikmeter vatten, medan den spanska regeringen, som försvarar vattenplanen är ekonomiskt och miljömässigt hållbar, räknar med ett pris på 0,205 euro.

Mot bakgrand av de rådande oklarheterna och skillnaderna mellan de ekonomiska undersökningar som gjorts av den spanska regeringen och de som gjorts av experter inom andra organisationer, har kommissionen bett den spanska regeringen om ytterligare uppgifter om kostnaderna och priset på vatten som tagits från Ebro.

Anser kommissionen att den spanska regeringen har motiverat varför priset för en kubikmeter vatten som tagits från Ebro är lägre i Murcia eller Almería, som ligger hundratals kilometer från Ebro och kräver ett flertal pumpningar, än i Barcelona? Anser kommissionen att de priser och kostnader som anges i vattenplanens ekonomiska analys är korrekta, eller att de utgör ett statligt stöd i vissa EU-regioner, som innebär konkurrensfördelar gentemot andra regioner?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

När det gäller de beräknade kostnaderna för vatten som skall levereras via den föreslagna avledningen från floden Ebro är kommissionen medveten om skillnaderna mellan de kostnadsberäkningar som den spanska regeringen respektive organisationer som institutet för ny vattenkultur (Fundación Nueva Cultura del Agua) har gjort.

Kommissionen är också medveten om att det beräknade vattenpriset för privata användare i Barcelona kan vara avsevärt högre än priset på det vatten som levereras till jordbrukare i Almería och Murcia. Traditionellt sett har de priser som de enskilda vattenkonsumenterna i EU betalat legat betydligt högre än priserna för jordbrukarna.

Enligt artikel 9 i ramdirektivet för vatten (Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EEG av den 23 oktober 2000 om upprättandet av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (1)) är medlemsstaterna skyldiga att beakta principen om kostnadstäckning för vattentjänster, att använda prisincitament för att främja effektiv användning av vatten och att uppnå en rättvis balans när det gäller kostnadsbördan för olika vattenanvändare. När medlemsstaterna fattar beslut om prissättning kan de dock beakta sociala och ekonomiska effekter liksom geografiska och klimatiska förhållanden.

I december 2003 inkom fyra separata men liknande ansökningar om gemenskapsmedel för att stödja byggandet av infrastrukturen för avledningen från Ebro till kommissionen. Kommissionen håller för närvarnade på att utvärdera dessa ansökningar mot bakgrund av de regler och förfaranden som gäller för strukturfonderna och Sammanhållningsfonden. En del av denna utvärdering omfattar en bedömning av den ekonomiska motiveringen för projekten.

---

(1)  EGT L 327, 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/181 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/181

---

(2004/C 84 E/0221)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0245/04

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(27 januari 2004)

Ämne:   Bedömningsrapporter i anslutning till beslut i OPTA

För närvarande håller man i Nederländerna på att införliva EU:s telekompaket i en ny telekomlag. I denna nya lag får OPTA, den nederländska tillsynsmyndigheten över telekomsektorn, mer makt.

I november 2003 antog andra kammaren en ändring, vilket medför en förhandskontroll av OPTA:s beslut. OPTA måste till alla viktiga bifoga en omfattande bedömningsrapport, där det skall anges vilka följderna av en åtgärd blir för ett företag och vilka alternativen är.

Efterhandskontroller av OPTA:s beslut finns redan, eftersom företagen har rätt att pröva OPTA:s beslut i domstol. Dessutom måste OPTA presentera sina beslut för övriga tillsynsmyndigheter över telekomsektorer inom EU.

| 1. | Anser kommissionen att detta, med tanke på att OPTA redan kontrolleras, utgör en onödig bevisbörda, som kommer att fördröja OPTA:s beslut och inskränka dess möjligheter? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att detta, med tanke på att OPTA redan kontrolleras, utgör en onödig bevisbörda, som kommer att fördröja OPTA:s beslut och inskränka dess möjligheter?

| 2. | Anser kommissionen att dessa förseningar försvårar ett resolut uppträdande från OPTA:s sida och på så sätt gynnar dominerande företag och leder till att monopol kan överleva längre? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att dessa förseningar försvårar ett resolut uppträdande från OPTA:s sida och på så sätt gynnar dominerande företag och leder till att monopol kan överleva längre?

| 3. | Strider denna bestämmelse enligt kommissionen mot någon bestämmelse i telekomp åket et och mot syftet i de direktiv som medlemsstaterna måste införa i sin nationella lagstiftning? |
| --- | --- |

3.

Strider denna bestämmelse enligt kommissionen mot någon bestämmelse i telekomp åket et och mot syftet i de direktiv som medlemsstaterna måste införa i sin nationella lagstiftning?

| 4. | Om så är fallet, vilka åtgärder avser kommissionen att vidta? |
| --- | --- |

4.

Om så är fallet, vilka åtgärder avser kommissionen att vidta?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

Precis som när kommissionen gav sitt svar på parlamentsledamotens tidigare fråga i ett näraliggande ämne (P-2753/03 (1)), har kommissionen ännu inte mottagit någon anmälan från de nederländska myndigheterna av lagstiftning som införlivar den nya rättsliga ramen.

Utöver informationen i svaret på den ovan nämnda skriftliga frågan inleddes den andra etappen av överträdelseförfarandena enligt artikel226 i EG-fördraget den 17 december 2003, mot bland annat Nederländerna, för underlåtenhet att anmäla nationella genomförandebestämmelser (2). Eftersom kommissionen inte har mottagit någon anmälan om genomförandebestämmelser från de nederländska myndigheterna, är det därför för tidigt att avgöra om den lagstiftning som införlivar den nya rättsliga ramen i Nederländerna är förenlig med denna, och detta gäller även den nationella regleringsmyndighetens befogenheter.

När Nederländerna har anmält de bestämmelser som införlivar den nya rättsliga ramen kommer kommissionen att granska dem och om de inte genomför direktivet korrekt kan kommissionen föreslå att ett överträdelseförfarande inleds. Om bristen på överensstämmelse med direktivets föreskrifter kvarstår kan kommissionen komma att besluta om att vända sig till domstolen efter att ha avgett ett motiverat yttrande. Som ledamoten säkert erinrar sig överlämnas den slutliga analysen till EG-domstolen som är ensam behörig att avgöra om genomförandebestämmelser är lagenliga eller inte.

---

(1)  EGT C 78 E, 27.3.2004, s. 755.

(2)  IP/03/1750 av den 17 december 2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/182 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/182

---

(2004/C 84 E/0222)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0250/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Pensionsålder för fotbollsdomare

Pierluigi Collina är världens bäste fotbollsdomare, vilket han även har valts till sex gånger. År 2005 kommer han dock inte att kunna utöva sitt yrke, eftersom 45 år är den officiella pensionsåldern för hans yrkesgrupp i Italien. 45 år är likaså pensionsåldern för fotbollsdomare i de övriga medlemsstaterna.

Instämmer kommissionen i att denna bestämmelse innebär åldersdiskriminering enligt gemenskapslagstiftningen?

Instämmer kommissionen även i att denna bestämmelse utgör ett brott mot EU:s lagar om sysselsättning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Utifrån den information som parlamentsledamoten har lämnat kan kommissionen inte yttra sig i just detta fall. Detta beror på följande:

| — | Bestämmelsen förefaller gälla alla kategorier av domare och det är nödvändigt att veta om den är en ren idrottsbestämmelse. För att motivera tillämpningen av gemenskapslagstiftningen (1) krävs denna ekonomiska inverkan. |
| --- | --- |

—

Bestämmelsen förefaller gälla alla kategorier av domare och det är nödvändigt att veta om den är en ren idrottsbestämmelse. För att motivera tillämpningen av gemenskapslagstiftningen (1) krävs denna ekonomiska inverkan.

| — | Det finns inga belägg för eventuella skäl som idrottsorganisationer lagt fram för att motivera införandet av en sådan här åldersgräns. |
| --- | --- |

—

Det finns inga belägg för eventuella skäl som idrottsorganisationer lagt fram för att motivera införandet av en sådan här åldersgräns.

Kommissionen kan därför endast påminna om att rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling (2) förbjuder diskriminering i arbetslivet på grund av bland annat ålder, och att direktivet skulle ha införlivats i den nationella lagstiftningen senast den 2 december 2003. Medlemsstaterna kan dessutom, om nödvändigt, få ytterligare tre år på sig att från och med den 2 december 2003 införliva direktivets bestämmelser om diskriminering på grund av ålder och funktionshinder. Belgien, Tyskland, Nederländerna, Sverige och Förenade kungariket har informerat kommissionen om att de kommer att utnyttja rättigheten till dessa tre ytterligare år och Danmark kommer att utnyttja ett extra år. Italien har införlivat direktiv 2000/78/EG genom förordning nr 216 av den 13 augusti 2003 som trädde i kraft den 28 augusti 2003. Eftersom Italien har införlivat direktivet skall enskilda klagomål om diskriminering lämnas till de nationella domstolarna enligt den nationella lagstiftningen.

Vidare påminner kommissionen om att viss särbehandling på grund av ålder enligt artikel 6 i direktivet kan vara befogad under vissa omständigheter, om särbehandlingen på ett objektivt sätt kan motiveras av ett berättigat mål och sätten för att genomföra detta mål är lämpliga och nödvändiga. Fasta åldersgränser får endast tillämpas om de på ett objektivt och rimligt sätt kan motiveras av ett berättigat mål.

---

(1)  De förenade målen C-51/96 och C-191/97, Deliège.

(2)  EGT L 303, 2.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/183 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/183

---

(2004/C 84 E/0223)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0251/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Etiketter på bröd

De italienska bagarna har nyligen gått samman för att kämpa för skyddet av sin yrkeskategori. De har de facto gjort ett utkast till lagförslag om användningen av begreppet ”färskt bröd”. Detta bör få användas endast om bröd som har tillverkats på traditionellt sätt och som måste säljas samma dag som det bakats. Följaktligen får endast sådana företag kallas bagerier som följer produktionsprocessen från A till Ö, och endast de får märka brödet med texten ”färskt bröd”. Ett problem som inte endast de italienska bagarna utan även bagare i andra europeiska länder har konfronterats med under flera år är konkurrensen från bröd som säljs på stormarknaderna. I de flesta fall är det fråga om en produkt som gräddas delvis på produktionsföretaget, sedan kyls ned och transporteras till försäljningsstället, där det gräddas vidare i elektriska ugnar som ger det en färg, ett utseende och en smak som motsvarar nygräddat bröd. På så sätt kan stormarknaderna vara extremt konkurrenskraftiga på marknaden tack vare att produktionskostnaderna rasar. En bagare som utövar sitt yrke på traditionsenligt sätt måste, för att brödets natur så kräver, arbeta under natten och betala högre lönekostnader för sina anställda, vilket gör att priset på färskt bröd stiger betydligt. Som det framgår av aktuella undersökningar blir konsumenterna av ekonomiska skäl allt mer benägna att köpa bröd på stormarknaderna. Ofta gör de dock sitt val mot bakgrund av ett grundläggande missförstånd: de är övertygade om att den produkt som de köpt är likadan som — och inte enbart påminner om — de traditionella bagarnas produkter.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Kan man införa ett gemenskapsomfattande märke som bekräftar brödets kvalitet och färskhet? |
| --- | --- |

1.

Kan man införa ett gemenskapsomfattande märke som bekräftar brödets kvalitet och färskhet?

| 2. | Vilken policy följer kommissionen i denna fråga? |
| --- | --- |

2.

Vilken policy följer kommissionen i denna fråga?

| 3. | Vilka åtgärder vore enligt kommissionens mening effektivast för att främja de traditionella bagarnas yrke? Man bör t.ex. tänka på att drygt 2 000 tyska bagerier var tvungna att lägga ned sin verksamhet under 2003, och att det i Sydfrankrike nästan uteslutande säljs bröd på stormarknaderna. |
| --- | --- |

3.

Vilka åtgärder vore enligt kommissionens mening effektivast för att främja de traditionella bagarnas yrke? Man bör t.ex. tänka på att drygt 2 000 tyska bagerier var tvungna att lägga ned sin verksamhet under 2003, och att det i Sydfrankrike nästan uteslutande säljs bröd på stormarknaderna.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

Begreppet bageriprodukter omfattar väldigt många olika produkter inom EU och återspeglar mångfalden av lokala och regionala seder och bruk på detta område.

Dessutom framställs dessa produkter, som parlamentsledamoten påpekar, oftast helt eller delvis på samma ställe som de säljs och är således inte varor som är viktiga för handeln mellan medlemsstaterna.

Det skulle följaktligen vara svårt att införa lagstiftning med harmoniserade kvalitetsnormer för bageri-produkter på EU-nivå. En sådan lagstiftning skulle inte heller tillgodose något objektivt behov.

Medlemsstaterna kan emellertid, inom ramen för subsidiaritetsprincipen, planera sådana åtgärder på nationell nivå, förutsatt att man följer bestämmelserna i artiklarna 28-30 i EG-fördraget.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/184 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/184

---

(2004/C 84 E/0224)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0256/04

från María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Förslagsinfordran VP/2002/6 till gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005)

I förslagsinfordran till gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005) fastställs i avsnitt 4 under rubriken ”Vem kan lämna in projektförslag?” dels vilken typ av organisationer som kan lämna in förslag i egenskap av initiativtagare, dels vilken typ av organisationer som kan delta som partner i ett projekt.

När det gäller icke-statliga organisationers deltagande som initiativtagare framgår det av texten i avsnitt 4 att den icke-statliga organisationen måste tillhöra en av följande två kategorier:

| — | I punkt 1 anges att organisationen måste vara en icke-statlig organisation ”på EU-nivå”, men eftersom det inte finns någon särskild gemenskapslagstiftning för sammanslutningar har den icke-statliga organisationen bara en möjlighet att visa sin ”europeiska dimension”, nämligen att öppna säten i tre eller flera medlemsstater. |
| --- | --- |

—

I punkt 1 anges att organisationen måste vara en icke-statlig organisation ”på EU-nivå”, men eftersom det inte finns någon särskild gemenskapslagstiftning för sammanslutningar har den icke-statliga organisationen bara en möjlighet att visa sin ”europeiska dimension”, nämligen att öppna säten i tre eller flera medlemsstater.

| — | I punkt 2 fastställs att initiativtagaren kan vara ett transnationellt nätverk av organisationer som måste ha rättslig eller motsvarande status. Detta krav skapar rättslig osäkerhet eftersom begreppet ”transnationellt nätverk” varken existerar i nationell lagstiftning eller i EU-lagstiftning en och ett sådant nätverk följaktligen inte kan ha rättslig eller motsvarande status. |
| --- | --- |

—

I punkt 2 fastställs att initiativtagaren kan vara ett transnationellt nätverk av organisationer som måste ha rättslig eller motsvarande status. Detta krav skapar rättslig osäkerhet eftersom begreppet ”transnationellt nätverk” varken existerar i nationell lagstiftning eller i EU-lagstiftning en och ett sådant nätverk följaktligen inte kan ha rättslig eller motsvarande status.

Anser inte kommissionen att en sådan inskränkning när det gäller en organisations storlek och denna oklara definition kan bli ett verkligt hinder för kvinnoorganisationerna och bidra till att de inte kan delta som initiativtagare till projekt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

I enlighet med gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005) (1), har gemenskapsåtgärder vidtagits för att nå målen i programmet i ett transnationellt sammanhang. De typer av åtgärder som skall vidtas inom ramen för programmet är indelade i tre programdelar. I den tredje delen, ”Förstärkt kapacitet”, fastställs åtgärder för transnationellt utbyte som omfattar en rad aktörer från minst tre medlemsstater. Denna verksamhet ”kan utföras av ickestatliga organisationer eller arbetsmarknadens parter på europeisk nivå och transnationella nätverk av regionala eller lokala myndigheter samt organisationer som arbetar med att främja jämställdhet mellan kvinnor och män”.

Detta är bakgrunden till den förslagsinfordran (VP/2002/6) som parlamentsledamoten tar upp. Kommissionen har beslutat att lägga vikten på den transnationella aspekten i de åtgärder den finansierar genom att fastställa kriterier för bidragsberättigande, urval och tilldelning. Syftet med detta är att förmå icke-statliga organisationer, offentliga förvaltningar och kvinnoorganisationer, även små sådana, att eftersträva organisationsformer som ökar det europeiska mervärdet i projekten.

---

(1)  Rådets beslut 2001/51/EG av den 20 december 2000 om inrättande av gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män, EGT L 17, 19.1.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/185 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/185

---

(2004/C 84 E/0225)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0257/04

från María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Förslagsinfordran VP/2002/6 till gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001-2005)

Kan kommissionen för att ge information om hur avsnitt 4 skall tolkas och följderna av denna tolkning för olika kvinnoorganisationers medverkan översända en förteckning över vilka organisationer som har lagt fram projektförslag samt en förteckning över de organisationer vars förslag godkänts i samband med förslagsinfordran 2003?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Förteckningen över de projekt som inkommit inom ramen för den öppna inbjudan att lämna projektförslag VP/2002/6, och över de projekt som godkänts för stöd, har skickats till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets sekretariat. Förteckningen över de godkända projekten kommer så snart som möjligt att offentliggöras på EU-institutionernas, i enlighet med artikel 169.1 i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (1).

Förteckningen har fastställts utifrån de uteslutnings-, urvals- och tilldelningskriterier som fastställs i inbjudan att lämna projektförslag.

---

(1)  EGT L 357, 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/186 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/186

---

(2004/C 84 E/0226)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0258/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Kambodja: mord på oppositionsledare

Den 22 januari i år mördades den kambodjanske fackföreningsledaren Chea Vichea mitt på ljusa dagen i centrum av Phnom Penh. Den trettio sexårig e Chea Vichea var ordförande för den oberoende fackföreningen för arbetare i kungariket Kambodja, en rörelse som han själv grundat 1996 tillsammans med oppositionsledaren för Sam Rainsy. Med sina över 38 000 medlemmar var denna fackförening avgjort den aktivaste och den viktigaste. I juli i fjol hade Chea Vichea på sin mobiltelefon fått ta emot mordhotelser — textmeddelanden om att han skulle dö. Polisen lyckades få reda på avsändaren, men eftersom vederbörande var en mycket viktig person fick Chea Vichea besked av polisen att polisen inte kunde skydda honom samt råddes lämna landet. Chea Vichea gjorde likaså anmälan om denna händelse till FN:s kontor för de mänskliga rättigheterna. Förenta staternas utrikesministerium har omedelbart skarpt fördömt detta mord, som är det senaste i en lång rad mord och mordförsök som under de senaste månaderna och veckorna riktat sig mot partiet Sam Rainsy, som tillsammans med FUNSINPEC bildar den demokratiska alliansen. Den 10 januari i år mördades således Lay Kong och den 15 januari delade Chhin La och Keo Chan hans öde. Den 16 januari undkom Chhoeum Chhoeung som genom ett under ett mordförsök genom att ta sin tillflykt till PSR:s (Parti Sam Rainsys) högkvarter i regionen. Ett flertal politiska kommentatorer anser att det är premiärminister Hun Sen och kretsar kring honom som bär ansvaret för detta klimat av spänning och terror, vilket tillskapats för att göra oppositionen underdånig inför premiärministern i samband med att det skall bildas en ny regering.

Har kommissionen reagerat officiellt på att personer och aktivister inom politiken blivit mördade under de senaste veckorna i Kambodja? Vilka initiativ har kommissionen tagit eller ämnar kommissionen ta för att göra det klart för premiärminister Hun Sen att sådana metoder är fullkomligt oacceptabla? Anser inte kommissionen att en situation av detta slag ställer krav på kraftfullt och enhetligt agerande från det internationella samfundets sida? Anser inte kommissionen att den lämpligen kunde föreslå för rådet att rådet tillsammans med Förenta staterna, Japan och Australien kunde ta ett initiativ för att samfällt skrida till verket med kraft för att nå fram till en politisk lösning på den allvarliga kris som skakar Kambodja i dag?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Kommissionen delar helt den oro som parlamentsledamoten ger uttryck för beträffande de senaste våldsdåden och det klimat präglat av hot och straffrihet som fortfarande råder i Kambodja.

Kommission hoppas uppriktigt att de kambodjanska myndigheterna kommer att vidta alla nödvändiga åtgärder i enlighet med gällande lagstiftning för att ta itu med de senaste våldsdåden. Den stödjer också uppmaningar till alla politiska partier i Kambodja att på ett konstruktivt och fredligt sätt fortsätta förhandlingar som skulle kunna leda till att det snart bildas en ny regering.

Kommissionen och medlemsstaternas representanter i Phnom Penh kommer att fortsätta att noggrant följa läget i Kambodja och vara beredda att överväga ytterligare åtgärder som kan leda till en lösning av det politiska dödläget.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/186 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/186

---

(2004/C 84 E/0227)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0260/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Bluetongue, skydd av djuruppfödarna i Latium

Efter utbrotten av bluetongue år 2000 i fyra medlemsstater (Italien, Spanien, Grekland och Frankrike) vidtogs åtgärder för bekämpning och utrotning av denna sjukdom.

Idag finns det inga säkra smittfall som skulle påvisa virusets närvaro och spridning i vårt land och som skulle motivera att man fortsätter med den årliga vaccineringen. Regionen Latium har nämligen under de senaste åren lagt ner ansenliga resurser på att uppfylla gemenskapskraven i rätt tid. Djuruppfödarna i regionen Latium har emellertid uttryckt farhågor om nyttan av att fortsätta vaccinera sin boskap, eftersom det inte ännu finns vetenskapliga bevis för att vaccinet är ofarligt. Skyldigheten att genomföra vaccineringar under dessa år har de facto visat sig vara uppenbart skadlig för djuren. Dessa har i synnerhet mist sin produktionsförmåga och fått försämrad mjölkproduktion, och deras välmående i anläggningarna har försämrats.

Dessutom föreligger det en konkret risk för att de över tjugo tusen jordbruksföretagen i Latium får uppleva en drastisk nedgång i sin produktivitet med allvarliga socioekonomiska återverkningar, eftersom uppfödarna förbjudits att saluföra alla vaccinerade djur oberoende av djurhälsoläget i ursprungsområdet.

Kommissionen ombeds att besvara följande frågor:

| 1. | Har några vetenskapliga undersökningar gjorts om biverkningarna på lång sikt? |
| --- | --- |

1.

Har några vetenskapliga undersökningar gjorts om biverkningarna på lång sikt?

| 2. | Är kommissionen medveten om vaccinets oönskade verkningar? |
| --- | --- |

2.

Är kommissionen medveten om vaccinets oönskade verkningar?

| 3. | Anser inte kommissionen att det med beaktande av de skadliga effekter som påvisats vore önskvärt att genomföra en översyn av den gällande lagstiftningen, särskilt direktiv 2000/75/EG (1) och kommissionens beslut 2001/783/EG (2)? |
| --- | --- |

3.

Anser inte kommissionen att det med beaktande av de skadliga effekter som påvisats vore önskvärt att genomföra en översyn av den gällande lagstiftningen, särskilt direktiv 2000/75/EG (1) och kommissionens beslut 2001/783/EG (2)?

| 4. | Vilka finansieringsinstrument finns till förfogande till skydd för djuruppfödarna? |
| --- | --- |

4.

Vilka finansieringsinstrument finns till förfogande till skydd för djuruppfödarna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

Beslutet om vaccinering för att bekämpa den bluetongue-epidemi som under de senaste åren har härjat i Medelhavsområdet fattades först sedan nödvändiga försiktighetsåtgärder hade vidtagits.

Vetenskapliga kommittén rådfrågades, kontroller utfördes för att se om vaccinet var oskadligt och beslutet att vaccinera fattades först efter noggrant övervägande i nära samarbete med myndigheterna i de berörda länderna.

Vaccinationskampanjerna gav anmärkningsvärda resultat när de genomfördes med tillräcklig vaccinations-täckning av boskapen i drabbade områden.

Tack vare vaccinationskampanjerna kunde sjukdomen snabbt utrotas på Balearerna, och antalet smittfall minskade kraftigt i regioner som Sardinien, som drabbats särskilt hårt av epidemin.

De italienska myndigheterna har regelbundet informerat kommissionen om resultaten och en fullständig rapport gavs i samband med konferensen i Taormina i oktober 2003, som anordnades på initiativ av OIE (Internationella byrån för epizootiska sjukdomar).

De italienska myndigheterna har visserligen noterat oönskade effekter av vaccinet men dessa har inte ansetts vara av tillräckligt stor betydelse för att motverka fördelarna med vaccination.

I övrigt har restriktionerna mot transport av levande djur från infekterade regioner, som antogs genom beslut 2001/783/EG, ändrats vid ett flertal tillfällen. De mildrades senast genom kommissionens beslut 2004/34/EG (3) av hänsyn till den minskade virusspridningen till följd av vaccinationen.

I fråga om vilka finansieringsinstrument som kommissionen förfogar över för att kompensera förlusterna för de djuruppfödare vars boskap har drabbats av bluetongue, har rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet (4) inneburit att gemenskapen kan ingripa på ett betydande sätt. När det gäller budgetåret 2000, som inte avslutats förrän nu, uppgick gemenskapens finansiella stöd till 11 miljoner euro.

Medlemsstaterna kan också bevilja statligt stöd för att kompensera djuruppfödarna för deras förluster till följd av epizootiska sjukdomar, förutsatt att det har antagits program på EU-nivå eller nationell eller regional nivå för att förebygga, kontrollera eller utrota den aktuella sjukdomen. I enlighet med artikel 11.4 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn (5) kan till exempel stöd beviljas med upp till 100 procent av de kostnader som uppstår för de drabbade djuruppfödarna. Kommissionen skall underrättas om dessa stöd i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget. Vissa regioner i Italien har anmält stöd för att kompensera för förluster till följd av bluetongue.

---

(1)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 74.

(2)  EGT L 293, 10.11.2001, s. 42.

(3)  2004/34/EG: Kommissionens beslut av den 6 januari 2004 om ändring av beslut 2003/828/EG när det gäller förflyttningar av vaccinerade djur från skyddszoner (Text av betydelse för EES) (delgivet med nr K(2003) 5306), EGT L 7, 13.1.2004.

(4)  EGT L 224, 18.8.1990.

(5)  EGT C 28, 1.2.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/188 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/188

---

(2004/C 84 E/0228)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0261/04

frånBaroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Spanskt förbud mot motorcyklar som drar släpvagn/påhängsvagn

Kan kommissionen bekräfta att det i Spanien finns ett förbud mot att motorcyklar drar släpvagn/påhängsvagn? Strider ett sådant förbud mot EU-lagstiftning, vad avser bl.a. transport och fri rörlighet? Vilka åtgärder avser kommissionen vidta om så är fallet?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att Europaparlamentets och rådets direktiv 97/24/EG av den 17 juni 1997 om vissa komponenter och egenskaper hos två- eller treh juliga motorfordon (1) införlivades med spansk lagstiftning under 1997 och 1998. I denna medlemsstat blev det då möjligt att ta in och registrera två- eller treh juliga motorfordon (motorcyklar) med anordning för släpvagn eller påhängsvagn. Men enligt den allmänna fordonsförordningen var det fortfarande förbjudet att köra motorcykel med släp.

Eftersom totalförbudet mot att köra motorcykel med släp kunde utgöra ett hinder mot den fria rörligheten inledde kommissionen 1998 ett överträdelseförfarande mot Spanien på grundval av artikel 226 i EG-fördraget för brott mot artiklarna 18, 28 och 49 om fri rörlighet för personer och varor och fritt tillhandahållande av tjänster. Förfarandet har nu kommit till Europeiska gemenskapernas domstol (mål C-197/02).

Helt nyligen, den 21 november 2003, antog de spanska myndigheterna det kungliga dekretet 1428/2003, om godkännande av den allmänna trafikförordningen som är en tillämpning och utveckling av hela texten i lagen av den 2 mars 1990 om trafik, framförande av motorfordon och vägtrafiksäkerhet. Denna nya allmänna trafikförordning trädde i kraft den 23 januari 2004 och upphävde totalförbudet mot att köra motorcyklar med släp i Spanien.

Kommissionen vill påpeka att artikel 12 i den nya förordningen tillåter motorcyklar med släpvagn eller påhängsvagn om släpet inte överstiger 50 procent av dragfordonets vikt. Dessutom gäller vissa villkor för att få köra med släp: det måste ske under dagtid och under förhållanden som garanterar god sikt, den tillåtna hastigheten måste sänkas med 10 procent och släpen får under inga omständigheter transportera personer.

Men också detta förbud kommer att hävas i och med den pågående ändringen av den allmänna fordonsförordningen.

---

(1)  EGT L 226, 18.8.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/189 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/189

---

(2004/C 84 E/0229)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0262/04

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Avloppsreningsverk

Företag som önskar sälja utrustning till avloppsreningsverk i republiken Irland måste få sina produkter godkända av Irish Board of Agreement. Anser kommissionen att kostnaderna för att erhålla ett sådant godkännande utgör ett handelshinder?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

Parlamentsledamoten angav inte vilket slags utrustning för avloppsrening som måste godkännas av Irish Board of Agreement. Det är därför svårt att avgöra om utrustningen omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/37/EG av den 22 juni 1998 om maskiner (1) eller av något annat gemenskapsdirektiv om fri rörlighet för sådan utrustning. Det är också svårt att avgöra om utrustningen omfattas av artikel 4.2 i rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 om byggprodukter (2). Om så är fallet skall kraven för godkännande bedömas utifrån det direktiv som är tillämpligt. Irish Board of Agreement får inte godkänna produkter som redan omfattas av krav som fastställts på gemenskapsnivå.

Om utrustningen däremot inte omfattas av gällande direktiv eller om de aktuella kraven inte fastställts i dessa direktiv bör kravet att produkterna skall godkännas av Irish Board of Agreement bedömas utifrån artiklarna 28-30 i EG-fördraget. Enligt artikel 28 i EG-fördraget är kvantitativa importrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan förbjudna. Artikeln omfattar alla handelsregler som medlemsstaterna utfärdat och som direkt eller indirekt, reellt eller potentiellt kan påverka handeln inom gemenskapen. Dessa handelshinder kan dock vara befogade enligt artikel 30 i EG-fördraget eller enligt de obligatoriska krav som EG-domstolen godtagit, om restriktionerna är nödvändiga och i enlighet med de berättigade målen att de ligger i allmänhetens intresse enligt vad som anges i artikel 30 i fördraget eller enligt EG-domstolens rättspraxis.

---

(1)  EGT L 207, 23.7.1998.

(2)  EGT L 40, 11.2.1989.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/189 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/189

---

(2004/C 84 E/0230)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0263/04

från Matti Wuori (Verts/ALE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Säkerheten vid kärnkraftverket Sosnovyi Bor

Kärnkraftverket Sosnovyi Bor är beläget vid Finska vikens södra kust, cirka 200 km från Helsingfors. De fyra reaktorerna vid kraftverket som är byggt 1973 är av samma RBMK-typ som olycksreaktorn i Tjernobyl.

Driftstillståndet för den äldsta reaktorn vid kärnkraftverket upphörde att gälla 2003. Det ryska atomenergiministeriet Minatom strävar efter att kraftverket skall få en tilläggstid på hela 15 år. Den äldsta reaktorn vid kraftverket har uppenbarligen beviljats en tilläggstid på fem år av de ryska strålsäkerhets-myndigheterna.

Den norska miljöorganisationen Bellona rapporterade nyligen om säkerhetsrelaterade och ekonomiska problem vid Sosnovyi Bor. Ur rapporten framgår att kärnkraftverkets lager för utbränt bränsle redan fylldes för flera år sedan, att radioaktiva utsläpp i Finska viken är vardag, att finansiella oegentligheter och stöld av utrustning har förekommit vid kraftverket, att säkerhetsföreskrifterna systematiskt har nonchalerats och att kraftverkets brandsäkerhet är mycket bristfällig. Enligt Bellona har de finska strålsäkerhetsmyndigheterna förskönat säkerhetssituationen vid Sosnovyi Bor. Sedan kraftverkets ledning med hänvisning till terroristhot förhindrade tillträde till området har det blivit ännu svårare att få tillförlitlig information om säkerheten vid Sosnovyi Bor.

Kärnkraftverket Sosnovyi Bor är en tickande bomb. En grupp icke-statliga organisationer i Ryssland och Östersjöområdet har startat en kampanj för en stängning av kraftverket.

Kärnsäkerheten är ett av de prioriterade områdena för relationerna mellan EU och Ryssland. Hur ser kommissionen på säkerheten vid kärnkraftverket Sosnovyi Bor? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att eliminera de enorma säkerhetsriskerna vid Sosnovyi Bor? Har Tacis-medel avsatts för Sosnovyi Bor? Har säkerhetssituationen vid Sosnovyi Bor diskuterats inom ramen för energidialogen mellan EU och Ryssland? Har kommissionen i enlighet med parlamentets uppmaning utrett möjligheterna för att grunda en internationell miljömyndighet med uppgift att övervaka icke-spridningen av kärnmaterial, vilken skulle samordna hjälp för hanteringen av radioaktivt avfall och de miljöproblem som detta medför?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på den muntliga frågan H-39/04 från Ulla Maija Aaltonen (1) vid Europaparlamentets plenarsammanträde i februari 2004.

---

(1)  Skriftligt svar den 10 februari 2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/190 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/190

---

(2004/C 84 E/0231)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0269/04

frånBrice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Konsumtionskrediter

Det sammanlagda beloppet för konsumtionskrediter i alla deras olika former (lån till privatpersoner, krediter för särskilda ändamål, automatiskt förlängda krediter, kreditkort etc.) uppgick 2003 till över 510 miljarder euro, alltså 13 procent av vad hushållen inom euroområdet konsumerar.

Det här är en sektor som, alltsedan sin tillkomst 1987, expanderat dramatiskt och utökats med nya tjänster som föranlett en alltmer brokig lagstiftning hos olika länder, så att det uppstått ett behov av en uppdatering av den juridiska ramen. I en sådan situation är det så mycket mera tacknämligt att kommissionen försökt harmonisera medlemsstaternas lagar och andra författningar inom detta område.

Sådana här krediter kan visserligen sporra till konsumtion, men om krediterna inte sköts ordentligt finns det en risk för överskuldsättning hos många krisdrabbade hushåll. Detta kan sedan rentav få konsekvenser för konjunkturutvecklingen, genom att den ekonomiska aktiviteten går än mer tillbaka och konsumtionen bromsas upp, just vid orätt tidpunkt.

Kommissionens text erbjuder inte konsumenterna ett tillräckligt skydd. Därför godkändes texten inte vid plenarsammanträdet, utan återförvisades till utskottet, i och med att parlamentet ansåg att den inte motsvarade dagens verklighet.

Avser kommissionen mot bakgrund av denna proteststorm ändra sin ståndpunkt?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen gläder sig åt att parlamentsledamoten välkomnar harmoniseringen på området konsument-krediter. Denna insats har gjorts inom ramen för kommissionens politik för konsumentskydd, i linje med strategin för perioden 2002-2006 (1).

Kommissionen instämmer i att parlamentsledamotens första punkt, överskuldsättningen i medlemsstaterna, är ett bekymmer. Förslaget till direktiv är inte i första hand inriktat på överskuldsättning men innehåller bestämmelser som kan motverka sådan. Syftet är att fastställa höga standarder för information till konsumenterna före, under och efter det att ett kreditavtal sluts, vilket kommer att hjälpa konsumenterna att undvika överskuldsättning, liksom att fastställa bestämmelser för beviljande av lån (till exempel en skyldighet för långivaren att försäkra sig om kundens betalningsförmåga).

När det gäller ledamotens kommentar om Europaparlamentets förfarande välkomnar kommissionen parlamentets beslut vid plenarsammanträdet om att låta utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden granska och lämna ett yttrande om förslaget.

Kommissionen gläder sig åt de grundliga diskussionerna i parlamentet och inväntar debatten och omröstningen i plenum, som för närvarande planeras till den andra sammanträdesperioden i mars 2004. Så snart parlamentet har antagit sina ändringar vid första behandlingen kommer kommissionen att lägga fram ett ändrat förslag.

---

(1)  KOM(2002) 208 slutlig — Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén — Strategi för konsumentpolitik 2002-2006.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/191 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/191

---

(2004/C 84 E/0232)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0278/04

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Problem vid förhandlingar om avtal i samband med sjätte ramprogrammet

Förhandlingar om avtal i samband med första etappen av det sjätte ramprogrammet för forskning pågår nu för fullt. Förhandlingarna går mycket trögt och de första rapporterna från samordnarna av projekten är hållna i ytterst kritiska ordalag. Tjänstemännen med ansvar för vetenskapsfrågor följer vid förhandlingarna helt andra regler än dem som de tillkännagivit vid informationsdagarna i samband med att ramprogrammet inleddes. Följden är en allt större osäkerhet om syftet med de nya instrumenten, vilket också är en konsekvens av att det redan vid starten rådde en stor osäkerhet i detta hänseende. Många parter överväger nu att lämna ramprogrammet åt sitt öde och inrikta sig uteslutande på de nationella programmen.

| 1. | Känner kommissionen till problemen vid förhandlingarna om avtal i samband med första etappen av det sjätte ramprogrammet för forskning? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till problemen vid förhandlingarna om avtal i samband med första etappen av det sjätte ramprogrammet för forskning?

| 2. | Kan kommissionen ge besked om vilka regler som nu gäller för ingåendet av avtal och varför dessa avviker från de ursprungliga reglerna? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen ge besked om vilka regler som nu gäller för ingåendet av avtal och varför dessa avviker från de ursprungliga reglerna?

| 3. | Stämmer de regler som nu tillämpas överens med de regler som rådet och parlamentet sinsemellan överenskommit och som sedan fastställts i det sjätte ramprogrammet? |
| --- | --- |

3.

Stämmer de regler som nu tillämpas överens med de regler som rådet och parlamentet sinsemellan överenskommit och som sedan fastställts i det sjätte ramprogrammet?

| 4. | Vad har kommissionen gjort eller vad ämnar kommissionen göra för att lösa ovannämnda problem? |
| --- | --- |

4.

Vad har kommissionen gjort eller vad ämnar kommissionen göra för att lösa ovannämnda problem?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(8 mars 2004)

| 1. | Det stämmer att det vid några tillfällen har uppstått missförstånd om vad de nya instrument som inrättats genom det sjätte ramprogrammet för forskning (RP6) innebär och deras syfte. Detta kan ha medfört att vissa förväntningar hos dem som deltagit i dessa projekt (befogat eller obefogat) inte har infriats fullt ut vid förhandlingarna om projekten med kommissionen. Kommissionen har en skyldighet att garantera att gemenskapens ekonomiska bidrag tillhandahålls i enlighet med bestämmelserna och kraven i budgetförordningen (1) samt att gemenskapens rättsliga och finansiella intressen garanteras vid ingåendet av avtal med tredje part.
  Det bör emellertid påpekas att vägledning och information om de nya instrumenten och om de avtalsmässiga aspekterna av förhandlingarna om projekten har tillhandahållits till såväl potentiella avtalsparter som till kommissionen. En stor del av denna information finns tillgänglig på Cordis webbplats och på webbplatsen för standardavtal på http://europa.eu.int/comm/research/fp6/working-groups/model-contract/indexen.html. |
| --- | --- |

1.

Det stämmer att det vid några tillfällen har uppstått missförstånd om vad de nya instrument som inrättats genom det sjätte ramprogrammet för forskning (RP6) innebär och deras syfte. Detta kan ha medfört att vissa förväntningar hos dem som deltagit i dessa projekt (befogat eller obefogat) inte har infriats fullt ut vid förhandlingarna om projekten med kommissionen. Kommissionen har en skyldighet att garantera att gemenskapens ekonomiska bidrag tillhandahålls i enlighet med bestämmelserna och kraven i budgetförordningen (1) samt att gemenskapens rättsliga och finansiella intressen garanteras vid ingåendet av avtal med tredje part.

Det bör emellertid påpekas att vägledning och information om de nya instrumenten och om de avtalsmässiga aspekterna av förhandlingarna om projekten har tillhandahållits till såväl potentiella avtalsparter som till kommissionen. En stor del av denna information finns tillgänglig på Cordis webbplats och på webbplatsen för standardavtal på http://europa.eu.int/comm/research/fp6/working-groups/model-contract/indexen.html.

| 2. | Såväl reglerna för deltagande som standardavtalet som bygger på dessa regler och bestämmelserna i budgetförordningen tillämpas vid förhandlingen om avtal med konsortier som beviljats stöd. Dessa principer bör inte skilja sig från dem som ursprungligen har angivits. |
| --- | --- |

2.

Såväl reglerna för deltagande som standardavtalet som bygger på dessa regler och bestämmelserna i budgetförordningen tillämpas vid förhandlingen om avtal med konsortier som beviljats stöd. Dessa principer bör inte skilja sig från dem som ursprungligen har angivits.

| 3. | Ja. |
| --- | --- |

3.

Ja.

| 4. | Såsom nämnts i punkt 1 har kommissionen sammanställt en hel del information för att förklara de rättsliga, ekonomiska och avtalsmässiga aspekter som gäller RP6 för både potentiella avtalsparter och tjänstemän inom kommissionen. Om det förekommer specifika fall av avvikelser mellan de fastställda reglerna och den praktiska tillämpningen av dem bör de ansvariga inom kommissionen underrättas om detta. |
| --- | --- |

4.

Såsom nämnts i punkt 1 har kommissionen sammanställt en hel del information för att förklara de rättsliga, ekonomiska och avtalsmässiga aspekter som gäller RP6 för både potentiella avtalsparter och tjänstemän inom kommissionen. Om det förekommer specifika fall av avvikelser mellan de fastställda reglerna och den praktiska tillämpningen av dem bör de ansvariga inom kommissionen underrättas om detta.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 357, 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/192 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/192

---

(2004/C 84 E/0233)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0281/04

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Wärtsilä och italienskt statligt stöd

Motortillverkaren Wärtsilä håller på att lägga ned tillverkningen av dieselmotorer i Åbo i Finland och flytta produktionen till Trieste i Italien. I sitt svar på parlamentsledamot Theodoras Bouwmans fråga (P-3451/01 (1)) meddelade kommissionsledamot Mario Monti att kommissionen utreder misstankarna om missbruk av statligt stöd i samband med nedläggningen av fabriken i Zwolle. Eftersom Wärtsilä nu igen vidtar åtgärder för att lägga ned en lönsam produktionsanläggning i ett land och flytta verksamheten till ett annat, förstärks misstankarna om att den tidigare statsägda italienska produktionsanläggningen gynnas på felaktiga grunder. Jag riktar min fråga till den italienske kommissionsledamoten med ansvar för konkurrensfrågor: Har de utredningar som avses i svaret till parlamentsledamot Bouwman slutförts och vilket är resultatet av utredningarna med avseende på en eventuell snedvridning av konkurrensen, och har den italienska staten beviljat eller avser den att bevilja Wärtsilä ogrundat statligt stöd?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Utredningarna som kommissionen hänvisade till i sitt svar på skriftliga frågan P-3451/01 från Theodoras J.J. Bouwman har avslutats. De italienska myndigheterna bekräftade att, förutom stödet från Europeiska socialfonden som en del av det samlade programdokumentet 1997-1998 för yrkesutbildning, som svaret på Bouwmans skriftliga fråga också tar upp, har Wärtsilä inte beviljats något statligt stöd och ingen överenskommelse hade ingåtts med företaget angående dess förvärv av företaget Grandi Motori di Trieste.

---

(1)  EGT C 147 E, 20.6.2002, s. 180.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/193 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/193

---

(2004/C 84 E/0234)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0287/04

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Oriktig märkning av sälolja inom EU

Är kommissionen medveten om att många medlemsstater i dagens läge släpper ut på marknaden inom EU produkter som innehåller olja från grönlandssäl och klappmyts från Kanada och att denna olja åsätts oriktiga etiketter där den kallas för ”marin olja”, ”fiskolja” eller ”fettolja”?

Är kommissionen medveten om att sälolja från grönlandssäl och klappmyts från Kanada för närvarande används av vissa industrier inom EU i ett flertal produkter som ofta konsumeras, såsom läkemedel, kosttillskott samt foder för husdjur och sällskapsdjur och att de ovannämnda missvisande beteckningarna då används på etiketterna?

Tänker kommissionen, mot bakgrund av hur sträng gemenskapslagstiftningen är i fråga om märkningen av produkter, i synnerhet kosttillskott, liksom också i fråga om konsument- och hälsoskyddet, se till att dessa produkter inte kommer att finnas kvar på marknaden inom EU med sådana missvisande etiketter? Med tanke på att många europeiska medborgare hyser etiska betänkligheter mot säljakten i Kanada: tänker kommissionen se till att säloljan märks som ”kanadensisk sälolja”, så att konsumenterna kan ha kvar sitt fria val?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 mars 2004)

I den allmänna lagstiftningen om märkning av livsmedel (1) fastställs krav på märkningen som ska garantera att konsumenterna får information om produkternas objektiva egenskaper, t.ex. försäljnings-namn, ingredienser, kvantitet och hållbarhet.

Enligt direktiv 2000/13/EG ska ingredienserna i märkningen anges med sina specifika namn. Raffinerade oljor får dock förekomma i ingrediensförteckningen under kategoribeteckningen olja kompletterad med antingen en bestämning, vegetabilisk eller animalisk, eller också med en uppgift om det särskilda animaliska eller vegetabiliska ursprunget.

Med tillämpning av dessa bestämmelser bör sälolja betecknas antingen som animalisk olja eller som sälolja.

De beteckningar som parlamentsledamoten nämner är således inte förenliga med dessa bestämmelser. Det är de nationella kontrollmyndigheternas uppgift att vidta åtgärder för att rätta till situationen. Medlemsstaterna har blivit informerade om detta.

Bortsett från undantag måste livsmedlens ursprung anges bara i det fall då konsumenten annars skulle kunna vilseledas om produktens verkliga ursprung.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel, EGT L 109, 6.5.2000. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/89/EG, EGT L 301, 25.11.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/194 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/194

---

(2004/C 84 E/0235)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0294/04

från Herman Vermeer (ELDR) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Genomskinlig avgiftsstruktur inom det centraleuropeiska pipelinesystemet

Känner kommissionen till att det finns ett centraleuropeiskt pipelinesystem, CEPS (Central European Pipeline System)? Detta system inrättades under det kalla kriget mellan 1950 och 1989 av Natoländerna för att transportera bränsle i krigstider. Detta militära infrastruktursystem används nu kommersiellt för att bidra till att täcka kostnaderna för löpande underhåll av systemet. De avgifter som Nato tar ut från olika kunder är emellertid långt ifrån genomskinliga. Anser kommissionen att kostnaderna för löpande underhåll av CEPS bör offentliggöras och kopplas till en genomskinlig transportavgiftsstruktur? Det är ju ändå så att detta system innebär att en tjänst tillhandahålls på den inre marknaden för transport. Konkurrenterna skulle gärna vilja få insyn i de avgifter som detta statsfinansierade transportsystem tillämpar på den inre marknaden för transport. Kommer kommissionen på kort sikt att träffa avtal med Natos logistikenhet för att åstadkomma ett genomskinligt avgiftssystem? Själv skulle jag vilja förorda ett system med årlig rapportering om kostnaderna för löpande underhåll av CEPS och en minimi- och en maximiavgift som man tillämpar för att på bästa sätt bidra till att finansiera dessa kostnader. Vidare är inte alla delar av detta system lika intressanta för kommersiell exploatering som andra. Räknas ändå underhållskostnaderna för dessa delar av systemet in? Jag ser fram emot svaren på mina frågor.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Kommissionen är medveten om att Natos pipelinesystem finns. Det består av nio separata militära förråds-och distributionssystem för bränslen och smörjmedel. Det största av dessa nätverk, det centraleuropeiska pipelinesystemet, omfattar Belgien, Tyskland, Frankrike, Luxemburg och Nederländerna. Systemet länkar samman förråd, flygbaser, civila flygplatser, pumpstationer och införselpunkter. Det är utformat för att se till att Natos behov av oljeprodukter och distributionen av dessa alltid kan tillgodoses. Enligt Natos siffror svarar det centraleuropeiska pipelinesystemet för mellan två och tre procent av de oljeprodukter som transporteras i dessa medlemsstater.

Systemet används i första hand för militära ändamål men är även delvis öppet för handelstransaktioner. Avgifterna offentliggörs som i Frankrike eller förhandlas enskilt från fall till fall under tillsyn av en kommitté där alla systemets medlemmar finns representerade.

Det finns ingen specifik gemenskapslagstiftning angående avgifter och tillträde för tredje part till oljepipeliner. Kommissionen har därför inte för avsikt att inleda förhandlingar med Nato i egenskap av internationell organisation för att fastställa sådana bestämmelser i detta specifika fall.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/194 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/194

---

(2004/C 84 E/0236)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0295/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Aldersdiskriminering vid tillhandahållande av varor och tjänster

I direktiv 2000/78/EG (1) om inrättande av en allmän ram för likabehandling (som skulle vara genomförd i medlemsstaternas lagstiftning den 2 december 2003) fastslås att EU åtagit sig att bekämpa ålders- diskriminering i arbetslivet. Kommissionen har dock inte hittills bemödat sig om att behandla frågan om åldersdiskriminering utöver sysselsättningsområdet.

Anekdotiska bevis av äldre medborgare som förvägrats bilförsäkring på grund av sin ålder framhäver behovet av lagstiftning om icke-diskriminering inom området för tillhandahållande av varor och tjänster. Har kommissionen för avsikt att föreslå lagstiftning om icke-diskriminering inom andra områden än sysselsättningsområdet? Om så är fallet, när, och om så inte är fallet, varför inte?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen avser för närvarande inte att föreslå någon lagstiftning om särskilda orsaker till diskriminering på andra områden än sysselsättningsområdet. Kommissionen anser att det vore för tidigt att lägga fram ett sådant förslag, då datumet för införlivande av rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet ligger så nära tillbaka i tiden (december 2003), att direktivets konsekvenser för medlemsstaternas rättssystem blir avsevärda och att en utvärdering av de framsteg som gjorts på området kommer att behövas.

Kommissionen anser dock att det är nödvändigt med en bred diskussion om de olika instrument på EU-nivå som syftar till att åstadkomma likabehandling i praktiken. Kommissionen avser därför att inleda ett offentligt samråd (grönbok) under våren 2004 om en framtida strategi för att bekämpa diskriminering. I denna grönbok kommer man att utvärdera de framsteg som gjorts inom EU:s politik mot diskriminering och väcka frågor om politikens framtida utveckling. Den kommer också att behandla de nya utmaningar som EU:s utvidgning för med sig och bidra till staka ut vägen för EU:s politik för likabehandling de kommande fem åren eller längre fram i tiden.

Därutöver kommer kommissionen 2006 att lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om genomförandet av direktiv 2000/78/EG.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/195 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/195

---

(2004/C 84 E/0237)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0299/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Priserna på CD-skivor inom EU

Det har kommit till min kännedom att CD-skivor som beställts för leverans i Förenade kungariket och Irland kommer att drabbas av en tilläggskostnad eftersom företagen enbart kommer att kunna tillhandahålla CD-skivor som tillverkats inom EU, vilket innebär att produktionskostnaderna kommer att öka.

Kan kommissionen bekräfta huruvida det stämmer att alla CD-skivor som säljs och levereras till Förenade kungariket och Irland måste vara tillverkade inom EU? Vilka bestämmelser har i så fall lett till denna ändring i EU-lagstiftningen?

Medger kommissionen, ifall detta påstående stämmer, att detta strider mot EU:s konkurrenslagar?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen känner inte till någon bestämmelse om att alla cd-skivor som säljs och levereras i Förenade kungariket och Irland måste vara tillverkade i Europa. Det behövs mer information för att en ståndpunkt skall kunna intas om huruvida EU:s konkurrenslagstiftning är tillämplig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/196 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/196

---

(2004/C 84 E/0238)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0303/04

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Bokning av biljetter för resa i annat land

Är kommissionen medveten om att det för det mesta är omöjligt att reservera en biljett i en EU-medlemsstat om den resa man vill göra inleds i ett annat land än det där biljetten bokas? Till exempel tillåter Air France inte medborgare att boka biljett för en resa från Strasbourg till London om man önskar få sin biljett sänd till London. Biljetten kan endast sändas till en adress i Frankrike.

I Belgien är det ofta svårt att lösa ut biljetter med brittiska kreditkort. Trots många nättjänster kan man endast betala sin biljett med ett kreditkort som är utfärdat i det land där resan börjar.

Kan kommissionen bekräfta att de här svårigheterna inte strider mot de principer för fri rörlighet som EU strävar mot?

Om kommissionen anser att de strider mot dessa principer, skulle den då kunna tala om för oss vad som görs för att bekämpa detta och för att garantera att en sådan här diskriminerande praxis inte tillåts fortgå?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

Kommissionen har fått uppgifter om att vissa distributionskanaler inte accepterar försäljning av flygbiljetter till personer boende i andra medlemsstater. Medborgare som bor i andra medlemsstater kan i dessa fall visserligen köpa en biljett men endast via en annan distributionskanal och till ett annat, ofta högre, pris. Detta problem gäller främst vid försäljning via Internet.

Med anledning av dessa uppgifter skickade kommissionen i slutet av 2003 brev till 18 flygbolag i EU och bad dem redogöra för sina rutiner. Svaren väntas komma under mars 2004. Kommissionen kommer därefter att analysera uppgifterna för att vid behov vidta lämpliga åtgärder.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/196 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/196

---

(2004/C 84 E/0239)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0304/04

från Pietro-Paolo Mennea (NI) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Kriminalvård

Genom nyhetsartiklar och antydningar från den berörda poliskåren har vi förstått att den italienska kriminalvården befinner sig i en svår situation.

I överensstämmelse med ett ministerdekret av den 8 februari 2001, utfärdat av den förre justitieministern Fassino, har kriminalvården 45 000 anställda utspridda på 200 anstalter. 12 av dessa anstalter, motsvarande 2850 enheter, finns i Apulien som har en underbemanning motsvarande 500 kriminalvår- dare. Detta trots att det bland de 3 800 internerna finns såväl terrorister som medlemmar i den napolitanska maffian Camorran och annan organiserad brottslighet.

Trots den redan kritiska situationen avser justitieminister Roberto Castelli enligt en omstruktureringsplan att tillfälligt flytta 300 enheter, varav 77 från Puglia, från Syd- till Norditalien, utan annat traktamente än ett bidrag på 12 euro om dagen.

Det är välkänt att den internationella organiserade brottsligheten och den albanska maffian fortsätter att växa i Syditalien. Omorganisationen av kriminalvården är därför mycket förvånande, något som fackföreningen O.S.A.P.P. redan betonat.

Mot bakgrund av ovan nämnda fakta undrar jag: avser kommissionen att undersöka om omorganisationen kan få en negativ effekt på säkerheten i de italienska fängelserna såväl som på den allmänna ordningen och livskvalitén för de anställda inom kriminalvården och deras familjer?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(20 februari 2004)

Omplaceringen av kriminalvårdsanställda i Italien, som parlamentsledamotens fråga gäller, måste anses vara en fråga om upprätthållande av lag, ordning och inre säkerhet i Italien. Kommissionen kan inte ingripa i detta fall, eftersom det är medlemsstaterna själva som enligt artikel 33 i EU-fördraget är ansvariga för åtgärder för att upprätthålla lag, ordning och inre säkerhet. Omplaceringen av kriminalvårdsanställda i Italien är alltså en fråga som varken berör polissamarbetet eller det straffrättsliga samarbetet enligt EU-fördraget.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/197 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/197

---

(2004/C 84 E/0240)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0315/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Språkprogram för minoritetsspråk

I juli 2003 offentliggjorde kommissionen en inbjudan att lämna projektförslag (GD EAC/45/03) för att förbereda för genomförandet av handlingsplanen för språkinlärning och språklig mångfald (1).

Bland de syften som explicit angavs i inbjudan återfinns bland annat att utarbeta information och upplysa om möjligheter att främja regionala språk och minoritetsspråk genom nuvarande program och insatser. Efter utgången av tidsfristen för inlämnande av projektförslag i slutet av september (!) antogs 7 av de 33 projektförslag som inkommit.

Anser kommissionen att projekttilldelningen gör rättvisa åt målen i handlingsplanen?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

Som svar på parlamentsledamotens fråga, som rör handlingsplanen för språkinlärning och språklig mångfald, vill kommissionen meddela att i samband med inbjudan att lämna projektförslag EAC 45/03 valdes de sju bästa projekten ut, vilka uppfyllde de två mål som nämns under punkt 2:

| 1. | Sprida information och upplysa om möjligheter att främja regionala språk och minoritetsspråk genom nuvarande program och insatser. |
| --- | --- |

1.

Sprida information och upplysa om möjligheter att främja regionala språk och minoritetsspråk genom nuvarande program och insatser.

| 2. | Upprätta nätverk som förberedelse för genomförandet av den framtida handlingsplanen för språkinlärning och språklig mångfald. |
| --- | --- |

2.

Upprätta nätverk som förberedelse för genomförandet av den framtida handlingsplanen för språkinlärning och språklig mångfald.

Kommissionen anser att de utvalda projekten uppfyller målen i handlingsplanen och kommer att stödja genomförandet av den. Som kommissionen redogjorde för i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-4031/03 (2) är tre av de sju projekten direkt inriktade på regionala språk och minoritetsspråk.

---

(1)  EUT C 180, 31.7.2003, s. 34.

(2)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 681.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/198 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/198

---

(2004/C 84 E/0241)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0316/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Europeisk volontär- och solidaritetstjänst

Det är allmänt bekant att man i de olika europeiska länderna gradvis håller på att avskaffa värnplikten. Tyvärr har många stater i samband med denna rationalisering börjat avskaffa även den därmed förbundna civila tjänstgöringen. Många välgörenhetsorganisationer får genom denna tidvis tillgång till extra personal som är till stor hjälp i de många dagliga verksamheterna.

Det vore förnuftigt att på europeisk nivå erbjuda både unga män och kvinnor en tre till fyra månader lång grundutbildning i första hjälpen, social verksamhet och miljövård så att de skulle vara väl förberedda i alla situationer och kunna stå till förfogande för insatser i nödsituationer.

Kommissionsledamot Reding yttrade sig redan i denna fråga i en gemensam debatt med parlamentets utskott för ungdomsfrågor och kultur den 2 december 2003 och lovade i detta sammanhang att en särskild del av det kommande programmet för ungdomar kommer att avsättas för volontärtjänsten.

Kan kommissionen bekräfta dessa framtidsplaner och meddela vilka ytterligare åtgärder den tänker vidta i detta avseende?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

Kommissionen är övertygad om att deltagande i volontärverksamhet och i synnerhet i organiserade nationella eller internationella volontärtjänster kan erbjuda ungdomar en synnerligen betydelsefull informell utbildningserfarenhet och gynna deras aktiva deltagande i samhället. Dessutom är nyttan för sammanhållningen i samhället obestridlig.

Med utgångspunkt i denna insikt fasthåller kommissionen vid den år 1996 inrättade och som åtgärd 2 i EU:s programverksamhet för unga (2000-2006) fortfarande bestående Europeiska volontärtjänsten och är angelägen om att vidareutveckla den kvalitativt och kvantitativt. Av den deltidsutvärdering av EU:s programverksamhet för unga som inom kort offentliggörs framgår det intresse som Europeiska volontär-tjänsten tilldrar sig.

Inom Europiska volontärtjänsten är det möjligt för ungdomar mellan 18 och 25 år att arbeta upp till 12 månader i ett lokalt projekt inom de mest skilda områden utomlands. Att anordna utbildning och pedagogisk uppföljning ingår i Europeiska volontärtjänsten, som för år 2004 förfogar över en budget om 33 miljoner euro, något som gör det möjligt för ca 4 000 ungdomar att delta. Geografiskt omfattar programmet för unga 30 europeiska stater och några områden i tredjeländer.

Som kommissionsledamoten med ansvar för utbildning och kultur fastslog den 2 december 2003 planeras det att från och med år 2007 göra även Europeiska volontärtjänsten till en fast beståndsdel i den nya programgenerationen. Det ligger därför i gemenskapens intresse att komplettera Europeiska volontärtjäns-tens individuella karaktär med nya mer kollektiva inslag för att ytterligare öka Europeiska volontärtjänstens verksamhet och synlighet. Motsvarande förslag till rättslig grund bör bli framlagt under år 2004 och kommissionen avser att redan i mars 2004 utfärda ett meddelande om de nya programmen inom områdena för ungdom, kultur och audiovisuella hjälpmedel.

Avslutningsvis bör omnämnas att kommissionen i vitboken ”Nya insatser för Europas ungdom” prioriterar ungdo mars volontärverksamhet och för närvarande utarbetar förslag till gemensamma mål för alla medlemsstater inom detta område.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/199 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/199

---

(2004/C 84 E/0242)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0317/04

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Biprodukter av svin

Är det riktigt att EU planerar att förbjuda försäljning av alla former av okokta biprodukter av svin? Är kommissionen medveten om att råa svinprodukter innehåller matsmältningsenzym som ger lindring åt djur som har brist på enzymer och som annars skulle plågas? Vilka garantier kan kommissionen ge för att råa svinprodukter kommer att kunna användas i djurfoder för medicinska ändamål?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Artikel 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel (1) innehåller krav på att allt protein, förutom vissa produkter såsom mjölk eller råmjölk, skall värmebehandlas innan det ges till produktionsdjur.

Vidare förbjuds i artikel 22 i samma förordning utfodring av djur med produkter som kommer från djur av samma art. Enligt denna artikel är utfodring av ett djurslag med animaliskt protein som härrör från djur av samma art, inklusive svin, förbjudet.

Men utan att det påverkar tillämpningen av ovan nämnda förordning kan enzymer och mikroorganismer vara tillåtna enligt rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser (2).

Syftet med dessa bestämmelser är att minimera de risker för folk- och djurhälsan som kan vara förknippade med material som härrör från djur.

---

(1)  EGT L 273, 10.10.2002.

(2)  EGT L 270, 14.12.1970.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/199 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/199

---

(2004/C 84 E/0243)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0338/04

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   Livsmedelssäkerhet

Stämmer det att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) godkänt användningen av genmodifierad majs (NK 603)? Har EFSA gjort nya och opartiska undersökningar om livsmedelssäkerhet? Hur stor del av de uppgifter som krävdes för att en noggrann utredning skulle kunna göras lämnades av företag som hade ett eget intresse i produkten?

Hur kan EFSA garantera att livsmedlen är säkra om den baserar sig på experiment som gjorts av företag som har ett eget intresse i produkten?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

På begäran av kommissionen avgav Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA), som är ett oberoende organ för riskbedömningar, ett vetenskapligt yttrande om genmodifierad majs (GM) NI 603. Myndigheten drog slutsatsen att genmodifierad majs är lika säker som vanlig majs och att import av sådan majs för bearbetning för användning i livsmedel och foder sannolikt inte har några skadliga effekter på människors eller djurs hälsa. Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 av den 27 januari 1997 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser (1) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön (2) faller godkännande av majs inom kommissionens ansvarsområde.

I förordningen föreskrivs att den sökande skall lämna nödvändig information så att en säkerhetsbedömning kan göras. Detta är ett standardförfarande för godkännande av produkter. När den vetenskapliga gruppen för genetiskt modifierade organismer, som består av mycket kvalificerade oberoende experter, förberedde sitt yttrande av den 25 november 2003 (3) hade den förutom dokumentationen från den sökande även tillgång till oberoende fackgranskade studier vilka beaktades då slutsatserna drogs och till vilka det hänvisas i yttrandet.

---

(1)  EGT L 43, 14.2.1997.

(2)  EGT L 106, 17.4.2001.

(3)  http://www.efsa.eu.int/pdf/gmo/opinion_gmo_02_final_en.pdf.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/200 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/200

---

(2004/C 84 E/0244)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0340/04

frånBenedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   Den italienska lagen nr 69 av den 3 februari 1963 och den fria rörligheten för arbetstagare inom EG

Den 4 december 2002 ställde jag en fråga till kommissionen (P-3549/02 (1)) om Claude Marie Jeancolas, fransk medborgare och journalist som nekats rätten att arbeta som chefredaktör för några tidskrifter i Italien på grundval av den italienska lagstiftning som reglerar utövandet av journalistyrket.

I min fråga undrade jag om inte kommissionen ansåg att artikel46 i lag nr 69 av den 3 februari 1963 (lag om inrättande av ett journalistsamfund) stred mot artikel 39 i EG-fördraget, där arbetstagare garanteras fri rörlighet inom gemenskapen.

Den 9 april 2003 översände kommissionsledamot Anna Diamantopoulou, efter att först ha besvarat frågan muntligen, ett kompletterande svar. Hon angav att hon begärt förtydlig anden av de italienska myndigheterna om hur regelverket i fråga tillämpas och, framför allt, att hon registrerat ärendet i fråga som en tänkbar överträdelse av gemenskapsrätten.

Kan kommissionen nu när det gått en tid redogöra för vilka åtgärder som vidtagits med anledning av denna eventuella överträdelse av gemenskapsrätten?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

I uppföljningen av den misstänkta överträdelsen av gemenskapsrätten (nr 2003/2004) har kommissionen vid ett flertal tillfällen skrivit och begärt att de italienska myndigheterna skall förklara hur regelverket i fråga tillämpas, särskilt när det gäller kravet att journalister måste vara inskrivna i ett yrkesregister och de villkor som gäller för journalister från EU-länder vid denna inskrivning.

Kommissionen har dock fortfarande inte fått något svar från de italienska myndigheterna. En sista skrivelse kommer att skickas inom kort.

---

(1)  EUT C 192 E, 14.8.2003, s. 122.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/201 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/201

---

(2004/C 84 E/0245)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0342/04

från Dirk Sterckx (ELDR) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Begränsad avreglering av järnvägsmarknaden i Belgien

Det ryktas att Belgiens statliga järnvägsbolag gör det svårt för lokförare att byta till andra järnvägsbolag som också trafikerar de belgiska järnvägarna. Man drar ut på tiden med att skicka över lokförarnas förarbevis till den nye arbetsgivaren vilket resulterar i att förarbevisen blir ogiltiga och lokförarna tvingas avlägga nya prov. Dessutom förefaller det som om det enligt belgisk lag inte är möjligt att bilda och registrera ett bolag som inte är ett järnvägsbolag men som tillhandahåller personal med säkerhetsansvar (lokförare, tågklarerare m.fl.) till andra järnvägsbolag.

Är kommissionen medveten om dessa inskränkningar när det gäller avregleringen av järnvägsmarknaden i Belgien? Anser kommissionen att inskränkningarna är förenliga med EU:s lagstiftning?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Kommissionen känner till denna typ av inskränkningar i den gällande nationella lagstiftningen som kan ta sig olika uttryck i olika länder. I vissa fall kan det handla om brott mot gemenskapslagstiftningen och det är de kontrollorgan som anges i första järnvägspaketet (1) — främst i artikel 7.3 i direktiv 2001/12/EG, som skulle ha införlivats i alla medlemsstaters nationella lagstiftning senast den 15 mars 2003 — som är skyldiga att ingripa vid klagomål från parter som anser sig bli felaktigt behandlade.

Frågan om lokförarnas förarbevis behandlas mer allmänt i andra järnvägspaketet (2) och i synnerhet i direktivet om järnvägssäkerhet som parlamentsledamoten är föredragande för. Hur som helst faller ett gemensamt regelverk för utfärdande av förarbevis till lokförare utanför säkerhetsaspekterna. Det är snarare andra aspekter som måste behandlas som till exempel driftskompatibilitet, arbetsrätt, möjligheten för anställda vid ett järnvägsbolag att byta till ett annat samt erkännande av utbildning och yrkeserfarenhet. Kommissionen har med anledning av denna invecklade situation, som uppkom vid diskussionen om andra järnvägspaketet, som den angav vid den politiska överenskommelsen i rådet i mars 2003, utarbetat ett ramdirektiv för utfärdande av intyg till såväl lokförare som all annan personal med säkerhetsansvar inom ramen för järnvägssäkerheten. Detta förslag hör till det tredje järnvägspaketet (3) och kommer att lämnas in till Europaparlamentet och rådet under det första halvåret 2004.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/12/EG av den 26 februari 2001 om ändring av rådets direktiv 91/440/EEG om utvecklingen av gemenskapens järnvägar, EGT L 75, 15.3.2001. Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/13/EG av den 26 februari 2001 om ändring av rådets direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag, EGT L 75, 15.3.2001. Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/14/EG av den 26 februari 2001 om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg, EGT L 75, 15.3.2001.

(2)  http://europa.eu.int/comm/transport/rail/package/new_fr.htm.

(3)  Man planerar att lämna in förslag till tredje järnvägspaketet under första halvåret 2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/202 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/202

---

(2004/C 84 E/0246)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0359/04

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Bristen på normer inom hälsovården försvårar arbetstagarnas och medborgarnas fria rörlighet

EU har inga enhetliga normer för vad patienter i viss funktionsduglighetsklass (t. ex. intensiwårdspatienter eller sjukhusinlagda patienter som genomgått en höftledsprotesoperation) skall anses behöva i fråga om god vård och inte heller för vad som skall anses som ett minimum i fråga om adekvat tilldelning av vårdpersonal i olika kategorier för var och en sådan patient. Givetvis har en patient rätt att vänta sig att hans säkerhet inte sätts på spel inom sjukvården någonstans inom EU. Likaså är det av väsentligt intresse för dem som arbetar inom sjukvården att arbetsuppgifterna lämnar tillräckligt med utrymme för att de som utför dem skall få en rimlig möjlighet att axla det stora ansvar som arbetet innebär.

Den föreliggande frågan hänger väsentligen samman med frågan om arbetstagarnas och medborgarnas fria rörlighet. Det är ju av vikt för en EU-medborgares säkerhet att han vid behov får sakkunnig vård var han än rör sig inom unionen. På samma sätt är det av vikt med tanke på arbetstagarnas fria rörlighet att till exempel en sjuksköterska vid överflyttning till arbete i ett annat medlemsland inte behöver ta på sig en läkares ansvar eller överlag ta hand om uppgifter som är övermäktiga. Det går lätt att hitta paralleller inom t. ex. den del av gemenskapens arbetarskyddslagstiftning som berör trafiksäkerheten. Dessutom torde det inte vara särskilt svårt att skapa enhetlighet av ovan angivna slag inom en bransch där det i ett direktiv föreskrivits om erkännande av yrkeskvalifikationer runtom i EU.

Känner kommissionen till att sådana normer för vårdpersonalen som direkt sammanhänger med arbetarskyddet och patienternas säkerhet varierar mellan olika EU-länder och rentav inom länderna själva? Hur ser kommissionen på denna situation ur synvinkel av arbetstagarnas och medborgarnas fria rörlighet på det praktiska planet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Miniminormer för yrkeskvalifikationer för sjukvårdspersonal anges i följande särdirektiv: 93/16/EEG (1) (läkare), 77/453/EEG (2) (sjuksköterskor), 78/686/EEG (3) (tandläkare), 80/155/EEG (4) (barnmorskor) och 85/432/EEG (5) (apotekare).

Det finns dock betydande skillnader i praxis och resultat inom sjukvården i EU. Även om medlemsstaterna har ansvar för att organisera och tillhandahålla hälso- och sjukvård visar skillnaderna att ett utbyte av bästa praxis på EU-nivå i praktiken skulle ge såväl patienter som vårdpersonal fördelar. De diskussioner på hög nivå om rörlighet för patienter och utvecklingen av hälso- och sjukvården i Europeiska unionen som kommissionen tagit initiativ till och där hälso- och sjukvårdsministrarna och andra huvudaktörer inom hälso- och sjukvårdssektorn deltagit, har resulterat i rekommendationer för att förbättra situationen på ett flertal områden. Det gäller bland annat att utveckla nätverkssamarbete och samarbete mellan europeiska referenscentrum, förstärka utvärderingen av medicinsk teknik, utarbeta en EU-ram för hälso- och sjukvårdsinformation och analysera gemenskapens insatser i allmänhet för att ta reda på hur dessa på ett bättre sätt kan bidra till hälso- och sjukvårdens tillgänglighet och kvalitet. Kommissionen har för avsikt att lämna förslag som ett svar på rekommendationerna i ett meddelande under våren 2004.

---

(1)  Rådets direktiv 93/16/EEG av den 5 april 1993 om underlättande av läkares fria rörlighet och ömsesidigt erkännande av deras utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis, EGT L 165, 7.7.1993.

(2)  Rådets direktiv 77/453/EEG av den 27 juni 1977 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om verksamhet som sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, EGT L 176, 15.7.1977.

(3)  Rådets direktiv 78/686/EEG av den 25 juli 1978 om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för tandläkare inklusive åtgärder för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster, EGT L 233, 24.8.1978.

(4)  Rådets direktiv 80/155/EEG av den 21 januari 1980 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om rätten att påbörja och utöva verksamhet som barnmorska, EGT L 33, 11.2.1980.

(5)  Rådets direktiv 85/432/EEG av den 16 september 1985 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om viss farmaceutisk verksamhet, EGT L 253, 24.9.1985.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/203 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/203

---

(2004/C 84 E/0247)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0366/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Konsumenträttigheter i Irland inom EU-lagstiftningen

Vad har kommissionen fått för svar från den irländska regeringen på det motiverade yttrande den skickade till Irland i januari 2003, enligt kommissionens pressmeddelande IP/03/3, avseende Irlands införlivande av garantidirektivet (direktiv 1999/44/EG (1)), direktivet om försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller tänker man vidta i denna fråga?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Den 19 december 2002 sände kommissionen ett motiverat yttrande till Irland om dess underlåtenhet att införliva direktiv 1999/44/EG (2).

Som svar på det motiverade yttrandet informerade den irländska regeringen den 10 februari 2003 kommissionen om de nationella föreskrifterna ”European Communities (Certain Aspects of the Sale of Consumer Goods and Associated Guarantees) Regulations 2003 — (S.I. No 11 of 2003)”, varigenom garantidirektivet införlivats.

Till följd av detta avslutade kommissionen överträdelseförfarandet mot Irland den 9 juli 2003.

---

(1)  EGT L 171, 7.7.1999, s. 12.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/44/EG av den 25 maj 1999 om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier, EGT L 171, 7.7.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/204 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/204

---

(2004/C 84 E/0248)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0370/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Utvidgning av arbetstidsdirektivet för att täcka sektorer och verksamheter som inte omfattas av det direktivet

Direktiv 2000/34/EG (1) om utvidgningen av 1993 års arbetstidsdirektiv (rådets direktiv 93/104/EG (2)) skulle ha varit införlivat av alla medlemsstater den 1 augusti 2003 (bortsett från bestämmelser för praktiserande läkare där datum för införlivandet är 1 augusti 2004).

Hur många arbetstagare i Irland skulle, enligt kommissionens uppskattningar, täckas av detta direktiv om det skulle genomföras fullt ut av den irländska regeringen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Som framgår av vitboken om sektorer och verksamheter som inte omfattas av direktivet om arbetstid (3) uppskattade kommissionen att samtliga sektorer och verksamheter som inte omfattades av direktiv 93/104/EG, däribland oavlönat arbete, motsvarade 5,6 miljoner arbetstillfällen (cirka 4 procent av det totala antalet arbetstillfällen i EU), varav 3,5 miljoner (cirka 2,5 procent av det totala antalet arbetstillfällen i EU) inom vägtransportsektorn. Dessa siffror gäller för hela unionen. Kommissionen har inga uppgifter om hur siffrorna är fördelade i de enskilda medlemsstaterna.

---

(1)  EGT L 195, 1.8.2000, s. 41.

(2)  EGT L 307, 13.12.1993, s. 18.

(3)  KOM(1997) 334 slutlig, punkt 18.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/204 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/204

---

(2004/C 84 E/0249)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0376/04

från Luciana Sbarbati (ELDR) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Kris i stålsektorn i Terni

Med beaktande av:

| — | De strategiska mål som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000 förutsade till 2010 en kunskapsbaserad ekonomi som skulle vara världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska och som skulle medge en hållbar ekonomisk tillväxt åtföljd av en kvantitativ och kvalitativ förbättring av sysselsättningen och en större social sammanhållning. |
| --- | --- |

—

De strategiska mål som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000 förutsade till 2010 en kunskapsbaserad ekonomi som skulle vara världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska och som skulle medge en hållbar ekonomisk tillväxt åtföljd av en kvantitativ och kvalitativ förbättring av sysselsättningen och en större social sammanhållning.

| — | Kommissionens grönbok (2001) om företagens sociala ansvar bekräftade unionens intresse på detta område. |
| --- | --- |

—

Kommissionens grönbok (2001) om företagens sociala ansvar bekräftade unionens intresse på detta område.

| — | I sitt meddelande från 2002 antog kommissionen en strategi avsedd att skapa ett partnerskap för utvecklingen av en europeisk ram för att främja företagens sociala ansvar som skyddar sysselsättningen genom ett stärkande av konkurrenskraften, den sociala sammanhållningen och miljöskyddet. |
| --- | --- |

—

I sitt meddelande från 2002 antog kommissionen en strategi avsedd att skapa ett partnerskap för utvecklingen av en europeisk ram för att främja företagens sociala ansvar som skyddar sysselsättningen genom ett stärkande av konkurrenskraften, den sociala sammanhållningen och miljöskyddet.

| — | Kommissionen har dessutom hävdat att företagens sociala ansvar är ett instrument som kan bidra till att nå Europeiska unionens politiska mål, främja utvecklingen och förbättra den övergripande styrningen genom att integrera politiska instrument såsom lagstiftning och social dialog. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har dessutom hävdat att företagens sociala ansvar är ett instrument som kan bidra till att nå Europeiska unionens politiska mål, främja utvecklingen och förbättra den övergripande styrningen genom att integrera politiska instrument såsom lagstiftning och social dialog.

| — | Företaget Thyssen Krupp, ägare av Ast i Terni, hade åtagit sig att göra Terni till europeiskt centrum framför andra för magnetiskt orienterat stål. |
| --- | --- |

—

Företaget Thyssen Krupp, ägare av Ast i Terni, hade åtagit sig att göra Terni till europeiskt centrum framför andra för magnetiskt orienterat stål.

| — | Anläggningen i Terni är en av de anläggningar i Europa som har lägst kostnader per producerad enhet. |
| --- | --- |

—

Anläggningen i Terni är en av de anläggningar i Europa som har lägst kostnader per producerad enhet.

| — | Anläggningen har erhållit avsevärda offentliga investeringar, bl.a. strukturfonderna inom målområde 2 och Europeiska socialfonden (utveckling av det lokala systemet, infrastruktur och yrkesutbildning), vilka Ast har kunnat utnyttja direkt och indirekt. |
| --- | --- |

—

Anläggningen har erhållit avsevärda offentliga investeringar, bl.a. strukturfonderna inom målområde 2 och Europeiska socialfonden (utveckling av det lokala systemet, infrastruktur och yrkesutbildning), vilka Ast har kunnat utnyttja direkt och indirekt.

Mot bakgrund av detta, kan kommissionen i överensstämmelse med ovan anförda uppgifter förklara om den avser att ingripa och i så fall medelst vilka initiativ för att undvika nedläggningen av magnetavdel-ningen vid Ast i Terni (Italien)? Detta skulle innebära att 900 arbetstillfällen försvann inom berört område samt få negativa konsekvenser för regionen. Har kommissionen en strategi för att bemöta de negativa effekter som omstruktureringarna av industrin medför?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/205 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/205

---

(2004/C 84 E/0250)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0388/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Stålverk i Terni: nedläggning av Thyssen-Krupp-anläggningen

Det tyska multinationella företaget Thyssen-Krupp Electrical Steel, som producerar magnetiskt stål, har meddelat att det tänker lägga ner produktionen av magnetiskt stål vid anläggningen Ast di Terni.

För cirka tre år sedan övertog företaget denna anläggning, som idag även producerar rostfritt stål tack vare möjligheten att dela kostnaderna för smältutrustningen med den del av produktionen som avser magnetiskt stål. Övertaget ägde rum efter privatiseringen av det statliga företaget ILVA, som redan hade lett till avsevärda personalnedskärningar där personalstyrkan minskades från 7 000 till 3 000.

Idag skulle nedläggningen av denna verksamhet innebära att 900 personer förlorar sina arbeten, både bland företagets anställda och bland underleverantörernas anställda. Dessutom skulle omsättningen minska med 140 miljoner och produktionen minska med 90 ton elektrostål med ”orienterade korn”, som är ett material av högsta kvalitet. Nedläggningen skulle inte bara innebära att det största industriföretaget i Terni och i hela regionen skulle upphöra, utan dessutom skulle en industri upphöra som, bland annat på grund av den höga kunskapsnivån bland dess anställda, har en stor strategisk betydelse på nationell nivå.

En förlust av några marknadsandelar, vilket i huvudsak beror på uppenbara fel i produktionen och marknadsföringen, har fått Thyssen-Krupp att, på grundval av en marknadsstudie som inte verkar vara särskilt välgrundad, besluta att överföra denna del av produktionen till Frankrike eller Tyskland. Man vägrar att sälja anläggningen eftersom det skulle ge konkurrenterna möjlighet att ta marknadsandelar i Italien, som redan förvärvar 60 procent av allt det europeiska magnetiska stålet och som skulle bli tvunget att köpa det från utlandet.

Nedläggningen kommer att få allvarliga följder både för sysselsättningen och ekonomin i regionen och i landet. Thyssen-Krupps beslut att lägga ner denna del av verksamheten i Italien skulle kunna innebära ett allvarligt hot mot den balans i konkurrensen som idag råder på den europeiska marknaden. Dessutom har denna umbriska anläggning en mycket framskjuten position i Europa.

Mot denna bakgrund tillfrågas kommissionen följande:

| 1. | Hur skulle EU kunna ingripa för att rädda sysselsättningen för de anställda i Terni och ekonomin i regionen? |
| --- | --- |

1.

Hur skulle EU kunna ingripa för att rädda sysselsättningen för de anställda i Terni och ekonomin i regionen?

| 2. | Är den nedläggning som planeras av Thyssen-Krupp förenlig med gemenskapslagstiftningen i fråga om de sociala följderna av industriella omstruktureringar, bland annat direktiv 98/59/EG (1) om kollektiva uppsägningar, direktiv 2001/23/EG (2) om överlåtelse av företag, direktiv 94/45/EG (3) och direktiv 2002/14/EG (4) om information till och samråd med arbetstagare? |
| --- | --- |

2.

Är den nedläggning som planeras av Thyssen-Krupp förenlig med gemenskapslagstiftningen i fråga om de sociala följderna av industriella omstruktureringar, bland annat direktiv 98/59/EG (1) om kollektiva uppsägningar, direktiv 2001/23/EG (2) om överlåtelse av företag, direktiv 94/45/EG (3) och direktiv 2002/14/EG (4) om information till och samråd med arbetstagare?

| 3. | Är nedläggningen förenlig med konkurrenslagstiftningen, i synnerhet i fråga om företagskoncentrationer och missbruk av en dominerande ställning, enligt rådets förordning (EEG) nr. 4064/89 (5) om kontroll av företagskoncentrationer och artikel 82 i fördraget, samt EG-domstolens praxis (C 85/76 och C 70/89)? |
| --- | --- |

3.

Är nedläggningen förenlig med konkurrenslagstiftningen, i synnerhet i fråga om företagskoncentrationer och missbruk av en dominerande ställning, enligt rådets förordning (EEG) nr. 4064/89 (5) om kontroll av företagskoncentrationer och artikel 82 i fördraget, samt EG-domstolens praxis (C 85/76 och C 70/89)?

---

(1)  EGT L 225, 12.8.1998, s. 16.

(2)  EGT L 82, 22.3.2001, s. 16.

(3)  EGT L 254, 30.9.1994, s. 64.

(4)  EGT L 80, 23.3.2002, s. 29.

(5)  EGT L 395, 30.12.1989, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/206 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/206

---

(2004/C 84 E/0251)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0445/04

från Mario Mastella (PPE-DE) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Kris vid Ast-anläggningen i Terni

Den tyska gruppen Thyssen-Krupp, ledande bolag inom stålsektorn och ägare till Ast-anläggningen i Terni i Italien, tillkännagav nyligen att anläggningens magnetfabrik skulle läggas ned.

Detta beslut kommer att beröra åtminstone 900 arbetare. Nedläggningen verkar totalt omotiverad och har orsakat stort missnöje och kraftfulla protester av de berörda arbetstagarna och fackföreningarna inom företaget. Stängningen av fabriken betyder att man lägger ned en industri som är väletablerad i området och ligger långt framme vad gäller strukturer, utrustning och specialiserad personal. Det kommer att få stora återverkningar på det sociala planet, genom de höga arbetslöshetssiffror som råder i området, främst bland ungdomar.

Skulle kommissionen därför kunna:

| — | kontrollera om beslutet ifråga fattats i överensstämmelse med EU:s direktiv om skydd för arbetstagare, och framför allt om bestämmelserna om bevarande av arbetstillfällen i förordning EG 2204/2002 (1) av den 12 december har åsidosatts, |
| --- | --- |

—

kontrollera om beslutet ifråga fattats i överensstämmelse med EU:s direktiv om skydd för arbetstagare, och framför allt om bestämmelserna om bevarande av arbetstillfällen i förordning EG 2204/2002 (1) av den 12 december har åsidosatts,

| — | försäkra sig om att överläggningar verkligen har inletts i god tid mellan företagets ledning och representanter för de anställda, i enlighet med bestämmelserna i artikel 2 i rådets direktiv 98/59/EG (2), |
| --- | --- |

—

försäkra sig om att överläggningar verkligen har inletts i god tid mellan företagets ledning och representanter för de anställda, i enlighet med bestämmelserna i artikel 2 i rådets direktiv 98/59/EG (2),

| — | uppge vilka åtgärder kommissionen tänker vidta för att rädda dessa 900 arbetstagares framtid, mot bakgrund av att arbetslösheten i Italien fortsätter att ligga på en av de högsta nivåerna i Europeiska unionen? |
| --- | --- |

—

uppge vilka åtgärder kommissionen tänker vidta för att rädda dessa 900 arbetstagares framtid, mot bakgrund av att arbetslösheten i Italien fortsätter att ligga på en av de högsta nivåerna i Europeiska unionen?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-0376/04, P-0388/04 och P-0445/04

ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(5 mars 2004)

Kommissionen har inte behörighet att förhindra eller skjuta upp nedläggningen av ett företag eller en del av ett företag. Det är arbetsmarknadens parters och andra tredje parters uppgift att förhandla med företaget om ett möjligt alternativ. Kommissionen hoppas emellertid att man skall finna en godtagbar lösning för att lindra de långtgående konsekvenser denna omstrukturering medför för regionen.

Beträffande möjligheterna till interventioner med hjälp av strukturfonderna bekräftar kommissionen att Terni är ett område som är berättigat till stöd ur Europeiska regionala utvecklingsfonden. De regionala myndigheterna kan därför ansöka om stöd för finansiering av omställningsåtgärder i Terni i syfte att motverka konsekvenserna av nedläggningen. Detta kan t.ex. göras inom ramen för halvtidsutvärderingen av det samlade programdokumentet för Umbrien under 2004.

På samma sätt vill kommissionen i fråga om interventioner med medel ur Europeiska socialfonden informera parlamentsledamöterna om att det operativa programmet för regionen Umbrien har en budget ur Europeiska socialfonden på över 97 miljoner euro, vilket motsvarar 45 procent av det totala programmet. Resten är nationella medel. Regionen Umbrien publicerade den 26 januari 2003 en interregional förslagsinfordran för järn- och stålsektorn: Förordnande om inlämning av projektförslag enligt det regionala operativa programmets mål 3, 2000-2006. Förslagsinfordran finansieras under åtgärd A2, A3 och D1 inom det regionala operativa programmets mål 3.

De insatser som har finansierats eller finansieras har följande syften:

| — | inträde/återinträde för unga och vuxna på arbetsmarknaden enligt en förebyggande strategi (åtgärd A2, finansiering: 350 000 euro), |
| --- | --- |

—

inträde/återinträde för unga och vuxna på arbetsmarknaden enligt en förebyggande strategi (åtgärd A2, finansiering: 350 000 euro),

| — | inträde/återinträde på arbetsmarknaden för både män och kvinnor som varit arbetslösa i mer än sex eller tolv månader (åtgärd A3, finansiering: 350 000 euro), |
| --- | --- |

—

inträde/återinträde på arbetsmarknaden för både män och kvinnor som varit arbetslösa i mer än sex eller tolv månader (åtgärd A3, finansiering: 350 000 euro),

| — | utvecklande av livslångt lärande, flexibilitet på arbetsmarknaden och konkurrenskraft i både privata och offentliga företag (åtgärd D1, finansiering: 500 000 euro). |
| --- | --- |

—

utvecklande av livslångt lärande, flexibilitet på arbetsmarknaden och konkurrenskraft i både privata och offentliga företag (åtgärd D1, finansiering: 500 000 euro).

Flera gemenskapsdirektiv fastställer förfaranden för information och samråd med arbetstagarrepresentanter. Dessa direktiv kan vara tillämpliga vid nedläggning av företag, i synnerhet rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om kollektiva uppsägningar och rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om ett europeiskt företagsråd. Ytterligare ett direktiv antogs den 11 mars 2002 av Europaparlamentet och rådet som syftar till att komplettera gemenskapsmekanismen i fråga (direktiv 2002/14/EG om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen). De första två direktiven har införlivats i medlemsstaternas nationella lagstiftning (det tredje skall ha införlivats först den 23 mars 2005). Det är de behöriga nationella myndigheternas (främst domstolarnas) uppgift att bedöma om direktiven tillämpas korrekt och effektivt i varje enskilt fall.

Det är viktigt att komma ihåg att direktiv 98/59/EG om kollektiva uppsägningar föreskriver att när en arbetsgivare överväger att göra kollektiva uppsägningar skall han i god tid inleda överläggningar med arbetstagarrepresentanterna i syfte att söka nå en överenskommelse. Dessa överläggningar skall i varje fall omfatta möjligheter att undvika kollektiva uppsägningar eller att minska antalet berörda arbetstagare och möjligheter att lindra konsekvenserna av uppsägningarna genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder i synnerhet i syfte att bistå med omplacering eller omskolning av övertaliga arbetstagare.

På grund av den allmänt utbredda oron för omstruktureringar och deras sociala återverkningar har kommissionen försökt att bredda och fördjupa debatten om det bidrag som kan ges på EU-nivå för att se till att omstruktureringar genomförs med vederbörlig hänsyn till de sociala återverkningarna. Kommissionen gick 2002 in i den första samrådsfasen med arbetsmarknadens parter genom dokumentet Föregripa och hantera förändringar — en dynamisk strategi för de sociala aspekterna av omstrukturering av företag (Anticipating and managing change: a dynamic approach to the social aspects of corporate restructuring). I dokumentet förespråkas en positiv metod vid omstrukturering av företag med en avvägning mellan företagens intressen när de ställs inför förändringar av villkoren för deras verksamhet och de anställdas intressen när de ställs inför hotet att förlora sina arbeten.

Som svar på dokumentet enades arbetsmarknadens parter om att undersöka möjligheterna till en social dialog i frågan och tog upp det som en huvudfaktor i det gemensamma arbetsprogram som antogs i november 2002. Efter ett antal seminarier under vilka man analyserade de praktiska erfarenheterna av omstruktureringar lade arbetsmarknadens parter fram gemensamma riktlinjer för hanteringen av förändringar och deras sociala följder för kommissionen i oktober 2003 (Orientations for reference in managing change and its social consequences). Kommissionen välkomnar i allra högsta grad att arbetsmarknadens parter har angivit att de avser fortsätta arbetet i frågor som är relevanta i deras arbetsprogram för perioden 2003-2005.

Ett antal andra initiativ som drivs av kommissionen är också relevanta när det gäller omstrukturering av företag:

| — | Uppföljning av grönboken om företagens sociala ansvar och det efterföljande meddelandet från kommissionen (3). Begreppet företagens sociala ansvar avser näringslivets engagemang för ett rättvist och ansvarsfullt företagande och näringslivets bidrag till ekonomisk utveckling genom att förbättra livskvaliteten för arbetstagarna och deras familjer både i lokalsamhället och i samhället i stort, även vid omstruktureringar och förändringar. |
| --- | --- |

—

Uppföljning av grönboken om företagens sociala ansvar och det efterföljande meddelandet från kommissionen (3). Begreppet företagens sociala ansvar avser näringslivets engagemang för ett rättvist och ansvarsfullt företagande och näringslivets bidrag till ekonomisk utveckling genom att förbättra livskvaliteten för arbetstagarna och deras familjer både i lokalsamhället och i samhället i stort, även vid omstruktureringar och förändringar.

| — | Meddelandet från kommissionen om den sociala dialogen i EU — en drivkraft för modernisering och förändringar (4). Kommissionen understryker i meddelandet att huruvida de strategiska mål som fastställdes i Lissabon, dvs. full sysselsättning och en stärkt social sammanhållning, skall kunna uppnås i stor utsträckning beror på insatserna från arbetsmarknadens parter på alla nivåer. Den sociala dialogen på EU-nivå ses därför som en nyckelfaktor för en positiv hantering av förändringar för att förena den flexibilitet som är oundgänglig för företagen med den trygghet som arbetstagarna behöver, särskilt vid stora omstruktureringar. |
| --- | --- |

—

Meddelandet från kommissionen om den sociala dialogen i EU — en drivkraft för modernisering och förändringar (4). Kommissionen understryker i meddelandet att huruvida de strategiska mål som fastställdes i Lissabon, dvs. full sysselsättning och en stärkt social sammanhållning, skall kunna uppnås i stor utsträckning beror på insatserna från arbetsmarknadens parter på alla nivåer. Den sociala dialogen på EU-nivå ses därför som en nyckelfaktor för en positiv hantering av förändringar för att förena den flexibilitet som är oundgänglig för företagen med den trygghet som arbetstagarna behöver, särskilt vid stora omstruktureringar.

| — | Europeiska centrumet för övervakning av förändringar (EMCC) har inrättats för att tillhandahålla information av hög kvalitet och möjligheter att utbyta åsikter, idéer och praxis för att förbättra förmågan att förstå, förutse och hantera förändringar. EMCC:s uppgift är att ge huvudaktörerna inom EU:s socialpolitik de verktyg de behöver för att fatta välgrundade beslut om hur de hanterar förändringsprocesser. |
| --- | --- |

—

Europeiska centrumet för övervakning av förändringar (EMCC) har inrättats för att tillhandahålla information av hög kvalitet och möjligheter att utbyta åsikter, idéer och praxis för att förbättra förmågan att förstå, förutse och hantera förändringar. EMCC:s uppgift är att ge huvudaktörerna inom EU:s socialpolitik de verktyg de behöver för att fatta välgrundade beslut om hur de hanterar förändringsprocesser.

När det gäller huruvida en överträdelse av kommissionens förordning (EG) nr 2204/2002 (5) har skett så har kommissionen inte någon information om att stöd har beviljats Acciai Speciali Terni enligt denna förordning.

Utifrån den information som parlamentsledamoten lämnat går det inte att dra slutsatsen att det skett en överträdelse av kommissionens konkurrensregler, i synnerhet av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 (6) och artikel 82 i EG-fördraget.

---

(1)  EGT L 337, 13.12.2002, s. 3.

(2)  EGT L 225, 12.8.1998, s. 16.

(3)  KOM(2002) 347 slutlig.

(4)  KOM(2002) 341 slutlig.

(5)  Kommissionens förordning (EG) nr 2204/2002 av den 12 december 2002 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt sysselsättningsstöd.

(6)  Rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/208 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/208

---

(2004/C 84 E/0252)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0381/04

från Alexandres Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Förberedelseklassernas verksamhet — det andra handlingsprogrammet ”Utbildning och grundläggande yrkesutbildning”

I syfte att förebygga utslagning föreskrivs i Greklands andra handlingsprogram ”Utbildning och grundläggande yrkesutbildning”, delprogram 1, åtgärd 1.a med rubriken ”Stöd till integration i utbildningssystemet för barn med särskiljande egenskaper ifråga om kulturell och språklig bakgrund”, en förbättring av integrationsförhållandena i utbildningssystemet för elever från befolkningsgrupper som hotas av bristen på jämställdhet inom utbildningen.

Förberedelseklasserna inom den obligatoriska undervisningen finansieras genom nämnda åtgärd och bidrar till att invandrareleverna integreras i utbildningssystemet utan problem. Under det pågående skolåret 2003-2004 har inte utbildningsministeriet och utbildningsväsendets regionala förvaltning anställt nödvändig personal för att förberedelseklasserna skall kunna fungera och i flera fall där det har funnits undervisningspersonal har förberedelseklasserna dragits in och lärarna har i stället täckt upp otillsatta tjänster i de vanliga skolklasserna. I enlighet med uppgifter som utbildningsministeriet lämnade till barnombudsmannen fungerade således bara 295 av de 558 förberedelsklasserna. I ett cirkulär från inrikesdepartementet framförs samtidigt ett förbud mot inskrivning i primärskolan för barn till invandrare som inte har uppehållstillstånd. Dessa åtgärder leder till att invandrarnas barn berövas rätten till utbildning vilken är en de grundläggande rättigheterna för barn.

| 1. | Hur fortskrider ovan nämnda åtgärd inom det andra handlingsprogrammet ”Utbildning och grundläggande yrkesutbildning”? |
| --- | --- |

1.

Hur fortskrider ovan nämnda åtgärd inom det andra handlingsprogrammet ”Utbildning och grundläggande yrkesutbildning”?

| 2. | Vilka åtgärder skall kommissionen vidta för att skydda invandrarnas barns rätt till utbildning med utgångspunkt från artikel II.14 i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder skall kommissionen vidta för att skydda invandrarnas barns rätt till utbildning med utgångspunkt från artikel II.14 i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Enligt den information kommissionen har fått bidrar delprogram 1, åtgärd 1.1 inom det operativa programmet ”Utbildning och grundläggande yrkesutbildning” mycket riktigt till att ”stödja integration i utbildningssystemet för barn med särskiljande egenskaper i fråga om kulturell och språklig bakgrund”.

Det nämnda operativa programmet finansierar inte klasser eller rekrytering av personal utan utbildningsmaterial och tekniskt material, lärarutbildning, rådgivning till familjer och information till nationella och lokala utbildningsinstitutioner.

Åtgärden har tilldelats en budget på 57,7 miljoner euro varav 30 miljoner euro redan är under genomförande. Hittills har dessa åtgärder omfattat 2 300 invandrarbarn i primärskolan och 2 700 i sekundärskolan, 6 260 muslimska elever, främst i primärskolan, och 6 780 romska elever i primärskolan och 120 i sekundärskolan.

Kommissionen känner inte till att barn till invandrare utan uppehållstillstånd har vägrats inskrivning i primärskolor. Enligt den information kommissionen har fått innehåller lag 2910/2001 ett undantag som innebär att tillgång till obligatorisk utbildning även beviljas dessa barn. Kommissionen kommer emellertid att kontakta de grekiska myndigheterna för att få ytterligare information om dekretet från inrikesministeriet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/209 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/209

---

(2004/C 84 E/0253)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0383/04

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Porton

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att garantera att portot för brev som sänds mellan medlemsstaterna — i synnnerhet ”e-frimärket” — är likvärdigt och kostar lika mycket i de olika medlemsstaterna med hänsyn till variationerna i växelkursen?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

I frågan undrar parlamentsledamoten hur likvärdiga portona för gränsöverskridande försändelser, och framför allt ”e-frimärket”, är i EU:s länder.

Gemenskapens regelverk för posttjänster fastställdes genom postdirektivet 97/67/EG (1), senast ändrat genom direktiv 2202/39/EG (2). Direktivet innebar en harmonisering av regelverket utifrån allmänna principer och medlemsstaterna lämnades i enlighet med subsidiaritetsprincipen stort handlingsutrymme i det.

De allmänna avgiftsprinciperna regleras i artikel 12 och 13 i direktiv 97/67/EG.

I artikel 12 fastställs allmänna principer om att avgifterna för samhällsomfattande tjänster skall vara rimliga, grunda sig på kostnaderna samt vara klara och tydliga och icke-diskriminerande. I artikel 13 fastställs dessutom att medlemsstaterna skall uppmuntra dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster i den egna staten att sätta terminalavgifterna för gränsöverskridande post inom gemenskapen utifrån följande principer: terminalavgifterna skall bestämmas i förhållande till kostnaderna för behandling och överlämnande av gränsöverskridande post, ersättningens storlek skall stå i förhållande till den uppnådda kvaliteten på tjänsten och terminalavgifterna skall vara klara och tydliga och icke-diskrimine-rande.

Ovanstående principer gäller samtliga avgifter för samhällsomfattande tjänster, även sådana som tas ut för elektroniska frimärken.

På grund av skillnader i kostnaderna för utdelningen mellan medlemsstaterna kan emellertid avgifterna för gränsöverskridande tjänster och terminalavgifterna variera (och därmed priset på elektroniska frimärken för gränsöverskridande tjänster).

Slutligen, när det gäller hur avgifterna i praktiken organiseras och tas ut, till exempel för e-frimärket, framgår det av artikel 8 i nämnda direktiv att medlemsstaterna har rätt att organisera frimärksutgivningen i enlighet med den nationella lagstiftningen.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna, EGT L 15, 21.1.1998.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002 om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen, EGT L 176, 5.7.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/210 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/210

---

(2004/C 84 E/0254)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0393/04

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Förordningen om animala biprodukter

Ovannämnda förordning har nyligen genomförts i Skottland, och fått otaliga tolkningar till följd. Ingen är emot lagstiftningen i sig, men genomförandet av den orsakar bekymmer i Skottland. Många små enmansföretag står inför oacceptabla avgiftsnivåer, som till slut kommer att tvinga dem att gå i konkurs.

Jag vill fråga kommissionen om man, när man sammanställde denna lagstiftning, tänkte sig en brytpunkt, under vilken små företag inte skulle omfattas av förordningen, eller om detta kan behandlas på medlemsstatsnivå?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 (1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 808/2003 av den 12 maj 2003 (2), fastställs hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel. Förordningen antogs den 3 oktober 2002, offentliggjordes den 10 oktober 2002 och började tillämpas den 1 maj 2003.

Förordningen omfattar små företag vad gäller insamling, transport, lagring, hantering, bearbetning, användning eller bortskaffande, import, export och transitering av animaliska biprodukter för att förhindra att dessa produkter utgör en risk för djur och människor. Det finns ingen särskild brytpunkt där små företag inte skulle omfattas av förordningen och medlemsstaterna kan inte göra undantag från bestämmelserna.

En fullständig översyn av gemenskapsbestämmelserna om animaliska biprodukter var nödvändig mot bakgrund av de senaste livsmedelsburna kriserna (bovin spongiform encefalopati (BSE), dioxin, mul- och klövsjuka m.m.) och det stora antal strategier som tillämpades i medlemsstaterna när det gäller ekonomiskt stöd för bearbetning, insamling, lagring och bortskaffande av animaliska biprodukter.

Medlemsstaterna har i förhållande till sina nationella bestämmelser och på grundval av artikel 35 i förordningen ombetts meddela kommissionen vilka åtgärder som vidtagits för att se till att förordningen efterlevs och rapportera eventuella svårigheter. Kommissionen kommer att före slutet av 2004 lägga fram en rapport till Europaparlamentet och rådet, om nödvändigt tillsammans med lagstiftningsförslag, där man beaktar de svårigheter som medlemsstaterna har påtalat.

Om särskilda problem har uppstått för mindre aktörer kan man förvänta sig att medlemsstaternas reaktioner på artikel 35 ger kommissionen möjlighet att föreslå lösningar på dessa problem före slutet av 2004.

---

(1)  EGT L 273, 10.10.2002.

(2)  EGT L 117, 13.5.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/211 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/211

---

(2004/C 84 E/0255)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0514/04

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Följdfråga (på skriftlig fråga E-2133/02) om åldersdiskriminering av internationella fotbollsdomare

Den 17 juli 2002 ställde jag en skriftlig fråga (E-2133/02 (1)) med avseende på åldersdiskriminering av internationella fotbollsdomare. Kommissionen hävdade då i sitt svar att generellt fastställda åldersgränser inte var en måttstock för kroppslig kondition eller lämplighet och att om det krävs en visst mått av fysisk kondition för att utföra en viss uppgift, så kan man utföra lämpliga tester vid valet av kandidater. Vidare angav kommissionen att direktiv 2000/78/EG (2) måste vara genomfört i nationell lagstiftning före den 2 december 2003, om inte ett undantag på maximalt 3 år har begärts. Nyligen framgick av en tidningsartikel att den kände italienske domaren P. Collina på grund av att han fyllde 45 år, måste sluta döma eftersom föreskrifterna är sådana. Av detta framgår att UEFA på denna punkt (artikel 4 i FIFA) alltså ännu inte har anpassat sina föreskrifter.

| 1. | Anser Europeiska kommissionen att den italienske domaren Collina måste upphöra med utövandet av sitt yrke, eftersom han har fyllt 45 år, trots att han uppfyller de fysiska proven, i strid med bestämmelserna i direktiv 2000/78/EG? |
| --- | --- |

1.

Anser Europeiska kommissionen att den italienske domaren Collina måste upphöra med utövandet av sitt yrke, eftersom han har fyllt 45 år, trots att han uppfyller de fysiska proven, i strid med bestämmelserna i direktiv 2000/78/EG?

| 2. | Om svaret är ja, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta mot FIFA som har en regel som strider med bestämmelserna i detta direktiv? |
| --- | --- |

2.

Om svaret är ja, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta mot FIFA som har en regel som strider med bestämmelserna i detta direktiv?

| 3. | Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta mot medlemsstater som låter sina medborgare arbeta för organisationer som i sina avtal har ställt upp bestämmelser som strider mot europeisk lagstiftning, och därmed även nationell lagstiftning i Italien, med särskild hänsyn till att Italien inte har ansökt om anstånd med datum för ikraftträdande av direktiv 2000/78/EG? |
| --- | --- |

3.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta mot medlemsstater som låter sina medborgare arbeta för organisationer som i sina avtal har ställt upp bestämmelser som strider mot europeisk lagstiftning, och därmed även nationell lagstiftning i Italien, med särskild hänsyn till att Italien inte har ansökt om anstånd med datum för ikraftträdande av direktiv 2000/78/EG?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen erinrar om att rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling, som förbjuder diskriminering på grund av bl.a. ålder i samband med anställning, skulle ha införlivats i medlemsstaternas lagstiftning den 2 december 2003. Medlemsstaterna kan även vid behov få ytterligare tre år från den 2 december 2003 för att genomföra bestämmelserna i direktivet om diskriminering på grund av ålder och funktionshinder. Tyskland, Belgien, Storbritannien, Nederländerna och Sverige har informerat kommissionen om att de kommer att utnyttja dessa tre extra år, och Danmark kommer att utnyttja ett extra år.

Italien införlivade direktiv 2000/78/EG genom dekret nr 216 av den 13 augusti 2003, som trädde i kraft den 28 augusti 2003. Eftersom Italien har införlivat direktivet, skall enskilda klagomål gällande diskriminering riktas till de nationella domstolarna enligt nationell lagstiftning.

Kommissionen erinrar också om att artikel 6 i direktivet ger möjlighet att tillåta särbehandling på grund av ålder i vissa fall, om detta på ett objektivt och rimligt sätt kan motiveras av ett berättigat mål och sätten att genomföra detta mål är lämpliga och nödvändiga. Att fastställa åldersgränser kan endast komma i fråga om dessa på ett objektivt och rimligt sätt kan motiveras av ett berättigat mål.

Kommissionen kan inte uttala sig i detta fall, eftersom parlamentsledamoten inte tillhandahållit information om vilka argument Internationella fotbollsförbundet använt för att motivera fastställandet av en sådan åldersgräns.

Vidare vill kommissionen understryka att kommissionen enligt EG-fördraget endast kan vidta åtgärder mot en medlemsstat.

---

(1)  EGT C 110 E, 8.5.2003, s. 32.

(2)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/212 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/212

---

(2004/C 84 E/0256)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0580/04

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Förordning (EG) nr 1774/2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel

Europaparlamentets och rådet förordning (EG) nr 1774/2002 (1) av den 3 oktober 2002 har nyligen genomförts i Skottland, vilket har lett till ett stort antal olika tolkningar. Även om ingen motsätter sig andemeningen i lagstiftningen medför dess genomförande oro i Skottland. Många enmansföretag ställs inför orimliga svårigheter vilka kommer att driva dem i konkurs.

Syftet med min fråga är att utreda huruvida kommission, i samband med att lagen utarbetades, övervägde att fastställa en gräns för små företag som inte ska omfattas av förordningen? Kan denna fråga eventuellt lösas på medlemsstatsnivå?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Byrne

(1 april 2004)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans skriftliga fråga E-0393/04 (2).

---

(1)  EGT L 273, 10.10.2002, s. 1.

(2)  Se s. 210.

---

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 2)

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/213 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/213

---

(2004/C 84 E/0257)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0225/03

från Guido Podestà (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2003)

Ämne:   Aids i Östeuropa

I slutet av 2001 hade en miljon barn och vuxna i Östeuropa fått diagnosen aids. Östeuropa är tillsammans med Centralasien den region där aids ökar mest i hela världen. På bara ett år har antalet aidssjuka ökat med 42 procent i regionen, och det finns inga tecken på att ökningstakten skulle minska. En rad faktorer ligger bakom detta: en växande men instabil ekonomi i kombination med hög arbetslöshet, uppluckrade sociala och kulturella normer och en dåligt anpassad hälso- och sjukvård.

Detta leder till en rad problem som har stor betydelse för aidsepidemins spridning:

| — | Ett stort antal ungdomar slutför aldrig sina studier. Bristen på jobb innebär en stor risk att många ungdomar hamnar i en utsatt situation, med missbruk eller prostitution. |
| --- | --- |

—

Ett stort antal ungdomar slutför aldrig sina studier. Bristen på jobb innebär en stor risk att många ungdomar hamnar i en utsatt situation, med missbruk eller prostitution.

| — | Människo- och sexhandeln har ökat efter Berlinmurens fall, liksom narkotikamissbruket bland ungdomar. |
| --- | --- |

—

Människo- och sexhandeln har ökat efter Berlinmurens fall, liksom narkotikamissbruket bland ungdomar.

| — | Den knapphändiga informationen om sexualitet och fortplantning skapar en total omedvetenhet om infektionsrisken: sexualupplysningskampanjer behövs för att informera allmänheten om sexuellt överförbara sjukdomar och aids. Dessutom krävs ett större engagemang bland de politiska makthavarna för att få ett slut på diskrimineringen av smittade. Aidsförebyggande verksamhet måste ingå som en del av hälso- och sjukvårdens program för sexualitet och fortplantning. |
| --- | --- |

—

Den knapphändiga informationen om sexualitet och fortplantning skapar en total omedvetenhet om infektionsrisken: sexualupplysningskampanjer behövs för att informera allmänheten om sexuellt överförbara sjukdomar och aids. Dessutom krävs ett större engagemang bland de politiska makthavarna för att få ett slut på diskrimineringen av smittade. Aidsförebyggande verksamhet måste ingå som en del av hälso- och sjukvårdens program för sexualitet och fortplantning.

Regeringarna i Östeuropa saknar ofta ekonomiska resurser och den kunskap som krävs för att vidta förebyggande åtgärder. Bidragsbehovet är stort på detta område.

Hur tänker kommissionen göra för att utforma en särskild politik i syfte att ge större vikt åt aidsförebyggande verksamhet i de östeuropeiska länderna?

Vad tänker kommissionen göra för att hjälpa regeringarna i Östeuropa att inleda program för att förebygga och bekämpa aids?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 mars 2003)

Kommissionen har gett uttryck för sin oro i ett antal policydokument, bla. landstrategidokumenten för 2002-2006. Det framgår av de vägledande programmen inom Tacisprogrammet för 2002-2003 och 2004-2006 vilka åtgärder kommissionen har för avsikt att vidta för att bistå partnerländernas regeringar med att förebygga och bekämpa hiv/aids.

Förebyggande och kontroll av hiv/aids har särskilt hög prioritet i vårt samarbete med Ukraina och Ryssland, inklusive Kaliningrad. I Ukraina har EU och Förenta staterna sedan december 2000 genomfört ett program för förebyggande av och information om hiv/aids, och det kommer att följas upp under 2003 genom ett nytt projekt för förebyggande av hiv/aids hos ungdomar. I Ryssland kommer ett nytt projekt för förebyggande och bekämpande av hiv/aids att finansieras genom det nationella Tacisprogrammet 2002. Programmet inkluderar en kampanj i syfte att informera och medvetandegöra den stora allmänheten, och särskild hänsyn kommer att tas till sådana befolkningsgrupper som fungerar som ”broar” vid spridningen av hiv/aids från riskgrupper till befolkningen i allmänhet. Dessutom inleds ett särskilt projekt i Kaliningrad för förebyggande av hiv/aids och tuberkulos. I de andra länderna i regionen omfattar projekt i hälso- och sjukvård samt den sociala sektorn normalt även åtgärder på hiv/aids-området. På grund av hiv/aids-problemets enorma omfattning är kommissionens projekt nära samordnade med andra biståndsgivares aktiviteter, i synnerhet de program som finansieras av Förenta nationernas globala fond för bekämpande av aids, liksom av Världsbanken. Utom dessa storskaliga projekt samfinansierar kommissionen mindre projekt i hälso- och socialsektorerna som genomförs av europeiska och lokala icke-statliga organisationer.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/214 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/214

---

(2004/C 84 E/0258)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2374/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Entreprenader och underentreprenader i samband med Europeiska kommissionens tjänster

OLAF har nyligen gjort en undersökning om det förmodade missbruket av medel för ett belopp på ungefär 900 000 euro, som begåtts av höga tjänstemän vid Eurostat. Kommissionen har inlett en reform av bokföringssystemet, som ansågs vara otillfredsställande. Eurostat har lagt ut tjänster på underentreprenad till Eurogramme, Eurocost och Planistat. Kan kommissionen uppge vilka tjänster som lagts ut på entreprenad eller underentreprenad, kostnaderna i samband med dessa under de senaste fem åren, hur de tilldelas och hur man väljer ut anbudsgivarna?

Kompletterande svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

| 1. | OLAF utreder påståendena om att Eurostat haft ett separat bokföringssystem vid sidan av det officiella redovisningssystemet. |
| --- | --- |

1.

OLAF utreder påståendena om att Eurostat haft ett separat bokföringssystem vid sidan av det officiella redovisningssystemet.

| 2. | Reformen av redovisningssystemet — i enlighet med den nya budgetförordningen — går helt enligt tidtabellen. Den har starkt stöd från revisionsrätten, och kommer att göra att kommissionen får ett av de allra modernaste redovisningssystemen i den offentliga sektorn. |
| --- | --- |

2.

Reformen av redovisningssystemet — i enlighet med den nya budgetförordningen — går helt enligt tidtabellen. Den har starkt stöd från revisionsrätten, och kommer att göra att kommissionen får ett av de allra modernaste redovisningssystemen i den offentliga sektorn.

| 3. | I budgetförordningen finns regler om utläggning av tjänster på entreprenad. Internrevisiontjänsten har gjort en förnyad granskning av avtalen. Beträffande antalet avtal hänvisar kommissionen till svaren på skriftliga frågorna P-3457/02 från Christopher Heaton-Harris (1), P-1705/03 från Gabriele Stauner (2), P-1724/03 från Freddy Blak (3), P-1807/03 från Herbert Bösch (2), P-1890/03 från Christopher Heaton-Harris (4), P-1978/03 från Gabriele Stauner (2) och P-2453/03 från Erik Meijer (5) samt till uppgifter som överlämnades direkt till parlamentet under 2003. |
| --- | --- |

3.

I budgetförordningen finns regler om utläggning av tjänster på entreprenad. Internrevisiontjänsten har gjort en förnyad granskning av avtalen. Beträffande antalet avtal hänvisar kommissionen till svaren på skriftliga frågorna P-3457/02 från Christopher Heaton-Harris (1), P-1705/03 från Gabriele Stauner (2), P-1724/03 från Freddy Blak (3), P-1807/03 från Herbert Bösch (2), P-1890/03 från Christopher Heaton-Harris (4), P-1978/03 från Gabriele Stauner (2) och P-2453/03 från Erik Meijer (5) samt till uppgifter som överlämnades direkt till parlamentet under 2003.

---

(1)  EUT C 137 E, 12.6.2003.

(2)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 58.

(3)  EUT C 58 E, 6.3.2004, s. 89.

(4)  EUT C 51 E, 26.2.2004, s. 153.

(5)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 156.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/214 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/214

---

(2004/C 84 E/0259)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2454/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(23 juli 2003)

Ämne:   Eurostat: Ändring av kommissionens ståndpunkt med erkännande av att bedrägerier förekommit och måste åtgärdas samt om följderna av den oberoende undersökningen genom försorg av OLAF

| 1. | Vad är anledningen till att kommissionen i den fråga som gäller att Eurostat haft kontakter med tvivelaktiga företag och hemliga konton hittills intagit en sådan ståndpunkt att kommissionen inte kan göra något åt detta och inte heller ta ställning till själva sakfrågan innan OLAF:s undersökning inom kort kommer att ha offentliggjorts och varför har kommissionen i sitt svar på min fråga H-0343/03 (1) eftertrycklig en erinrat om att var och en som misstänks för något i princip skall betraktas som oskyldig till dess att motsatsen bevisats? |
| --- | --- |

1.

Vad är anledningen till att kommissionen i den fråga som gäller att Eurostat haft kontakter med tvivelaktiga företag och hemliga konton hittills intagit en sådan ståndpunkt att kommissionen inte kan göra något åt detta och inte heller ta ställning till själva sakfrågan innan OLAF:s undersökning inom kort kommer att ha offentliggjorts och varför har kommissionen i sitt svar på min fråga H-0343/03 (1) eftertrycklig en erinrat om att var och en som misstänks för något i princip skall betraktas som oskyldig till dess att motsatsen bevisats?

| 2. | Vad har kommissionen haft för orsak till att från och med den 7 juli 2003 trots allt låta den interna revisionstjänsten sköta undersökningen av fallet, innan resultaten av OLAF:s undersökning föreligger? Vad har kommissionen haft för orsak till att just precis vid ett tillfälle då ingen väntat sig det trots allt erkänna att det förekommit bedrägerier i stor skala vid Eurostat? Vad är anledningen till att kommissionen nu, till skillnad från vad kommissionen brukat göra i liknande fall av misstänkta bedrägerier, låtit beslagta bokföringshandlingar? |
| --- | --- |

2.

Vad har kommissionen haft för orsak till att från och med den 7 juli 2003 trots allt låta den interna revisionstjänsten sköta undersökningen av fallet, innan resultaten av OLAF:s undersökning föreligger? Vad har kommissionen haft för orsak till att just precis vid ett tillfälle då ingen väntat sig det trots allt erkänna att det förekommit bedrägerier i stor skala vid Eurostat? Vad är anledningen till att kommissionen nu, till skillnad från vad kommissionen brukat göra i liknande fall av misstänkta bedrägerier, låtit beslagta bokföringshandlingar?

| 3. | Tycker kommissionen det kommer som en överraskning att Europaparlamentet i kommissionens sätt att agera hittills, med de tvära lappkast kommissionen på sista tiden gjort, skulle se sig föranlåten att besluta att denna affär bör slutföras genom att det tillsätts en parlamentarisk undersökningskommitté med uppgift att undersöka hur de uppgifter, som i rask följd kommit ut till kännedom och handlar om eventuella oegentligheter, under årens lopp hanterats samt om huruvida åtgärderna till förebyggande av upprepningar vidtagits i rätt tid och varit tillräckliga och likaså undersöka hur det informerats om händelseförloppet under olika stadier? |
| --- | --- |

3.

Tycker kommissionen det kommer som en överraskning att Europaparlamentet i kommissionens sätt att agera hittills, med de tvära lappkast kommissionen på sista tiden gjort, skulle se sig föranlåten att besluta att denna affär bör slutföras genom att det tillsätts en parlamentarisk undersökningskommitté med uppgift att undersöka hur de uppgifter, som i rask följd kommit ut till kännedom och handlar om eventuella oegentligheter, under årens lopp hanterats samt om huruvida åtgärderna till förebyggande av upprepningar vidtagits i rätt tid och varit tillräckliga och likaså undersöka hur det informerats om händelseförloppet under olika stadier?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(10 oktober 2003)

Kommissionen har vid flera tillfällen betonat att den respekterar OLAF:s (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning) oberoende ställning och inte tänker ingripa i de pågående undersökningarna för att inte riskera att påverka resultatet av dem. Detta innebär dock inte att kommissionen inte får göra någonting.

Som ett led i uppföljningen av 2001 års beslut om ansvarsfrihet och efter en uppmaning från parlamentet gav kommissionen den 11 juni 2003 Internrevisionstjänsten i uppdrag att granska Eurostats avtal. Den 7 juli 2003 fick kommissionen en första interimsrapport från Internrevisionstjänsten och en analys som Generaldirektoratet för budget gjort av de revisionsrapporter som internrevisionsorganet utarbetat. Analysen visar att det åtminstone under 1990-talet skett ett visst antal överträdelser av finansförordningen och att uppföljningen av flera viktiga aspekter av internrevisionens rapporter inte varit tillräckligt omfattande och ingående. Internrevisionstjänstens arbete pågår alltjämt.

En särskild arbetsgrupp har inrättats för att förse kommissionen med den information som behövs för att den, i förekommande fall stegvis men på kort sikt, och huvudsakligen i förebyggande syfte, ska kunna vidta de åtgärder i fråga om ledning och organisation som behövs för att finansförordningen och bestämmelserna om god förvaltningssed ska iakttas.

Att åberopa principen om att man är oskyldig tills motsatsen har bevisats är en självklarhet i en union som bygger på rättstatsprincipen. De rapporter och uppgifter som kommissionen förfogar över ger inte några indikationer om den analys och bedömning av enskilda personers ansvar som kommer att göras i enlighet med föreskrivna förfaranden. Kommissionen hänvisar också till fråga E-2515/03 från Herbert Bösch (2).

Som svar på den sista delen av parlamentsledamotens fråga påpekar kommissionen att den inte vill spekulera i om parlamentet kommer att utnyttja sin rätt att tillsätta en tillfällig undersökningskommitté.

---

(1)  Skriftligt svar av den 3 juni 2003.

(2)  Se s. 30.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/215 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/215

---

(2004/C 84 E/0260)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2573/03

från Maurizio Turco (NI) till rådet

(7 augusti 2003)

Ämne:   Kränkningar av OSSE: bindande krav avseende tanke-, samvets- och religionsfrihet i Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Kazakstan, Ryssland, Turkmenistan och Uzbekistan

I beaktande av:

| — | OSSE:s medlemsstater har åtagit sig att respektera rätten till tanke-, samvets- och religionsfrihet. |
| --- | --- |

—

OSSE:s medlemsstater har åtagit sig att respektera rätten till tanke-, samvets- och religionsfrihet.

| — | Trots att dessa åtaganden är bindande stympas och fängslas trosanhängare ännu i vissa länder på grand av att de fredligt praktiserar sin tro, kultplatser och religiösa föremål beslagtas och förstörs, religiös litteratur censureras och registreringen av religiösa samfund försvåras eller omöjliggörs helt. |
| --- | --- |

—

Trots att dessa åtaganden är bindande stympas och fängslas trosanhängare ännu i vissa länder på grand av att de fredligt praktiserar sin tro, kultplatser och religiösa föremål beslagtas och förstörs, religiös litteratur censureras och registreringen av religiösa samfund försvåras eller omöjliggörs helt.

| — | I Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Kazakstan, Ryssland, Turkmenistan och Uzbekistan är kränkningarna av det bindande och grundläggande åtagandet att garantera tanke-, samvets- och religionsfrihet särskilt allvarliga och ihärdiga. |
| --- | --- |

—

I Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Kazakstan, Ryssland, Turkmenistan och Uzbekistan är kränkningarna av det bindande och grundläggande åtagandet att garantera tanke-, samvets- och religionsfrihet särskilt allvarliga och ihärdiga.

OSSE:s förfaranden föreskriver att besluten skall fattas i samförstånd mellan medlemsstaterna. EU:s medlemsstater är även medlemmar i OSSE. Europeiska unionen samarbetar med OSSE.

Kommissionen har när rätten till tanke-, samvets- och religionsfrihet kränks av tredje länder med vilka den ingått avtal aldrig hävt eller hotat att häva dessa avtal, även om den öppet erkänner att dessa länder kränker de grundläggande mänskliga rättigheterna och i synnerhet rätten till tanke-, samvets- och religionsfrihet.

Kan rådet samt de enskilda länder som ingår i rådet ange om de avser att kräva respekt för OSSE och dess avtal och att utnyttja möjligheten att skarpt kritisera de allvarliga och ihållande kränkningarna av de grundläggande mänskliga rättigheterna och i synnerhet rätten till tanke-, samvets- och religionsfrihet i Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Kazakstan, Ryssland, Turkmenistan och Uzbekistan?

Svar

(9 mars 2004)

Råder erinrar den ärade parlamentsledamoten om att EU:s medlemsstater har anslutit sig till bestämmelserna i kapitel VII i Helsingforsavtalets slutakt från 1975, med dess krav på respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, däribland tanke-, samvets-, religions- och trosfrihet. Dessa principer har regelbudet bekräftats av OSSE i samband med upprepade uttalanden, särskilt i Madrid 1983, i Wien 1989, i Köpenhamn 1990, i Budapest 1994 och i Istanbul 1999.

Därutöver föreskrivs följande i EU:s partnerskaps- och samarbetsavtal:

| | Parterna skall samarbeta om alla frågor som har betydelse för att upprätta eller förstärka demokratiska institutioner, inbegripet dem som krävs för att stärka rättssäkerheten och skyddet för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna enligt den internationella rätten och OSSE-principerna. |
| --- | --- |

Parterna skall samarbeta om alla frågor som har betydelse för att upprätta eller förstärka demokratiska institutioner, inbegripet dem som krävs för att stärka rättssäkerheten och skyddet för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna enligt den internationella rätten och OSSE-principerna.

Av de stater som nämns i frågan har EU partnerskaps- och samarbetsavtal med Armenien (1), Azerbajdzjan (2), Georgien (3), Kazakstan (4), Ryssland (5) och Uzbekistan (6).

De senaste mötena i samarbetsråden med Armenien, Azerbajdzjan och Georgien ägde rum den 30 september 2003 (pressmeddelande 13071/03), med Kazakstan den 22 juli 2003 (pressmeddelande 11440/03), med Ryssland den 15 april 2003 (pressmeddelande 7933/03) och med Uzbekistan den 27 januari 2003 (pressmeddelande 5399/03). Vid alla dessa möten väckte EU frågan om respekt för OSSE:s regler.

Beträffande Vitryssland antog rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) den 14 april 2003 slutsatser med ett uttalande om situationen när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter i landet. I april 2003 stödde EU också en resolution om Vitryssland från FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna, vilken uttrycker djup oro över rapporter om eventuellt ökade restriktioner mot religiösa organisationers verksamheter.

Under det senaste året har EU också uttalat sig och påtalat fall av kränkningar mot religionsfriheten, särskilt när det gäller antagandet av lagen om tankefrihet och religiösa organisationer.

Beträffande Turkmenistan gjorde EU den 20 januari 2003 ett uttalande (5462/03) med uppmaning till Turkmenistans president och landets regering att samarbeta fullt ut om den process som inleddes inom OSSE:s ram enligt den mekanism som fastställdes under mötet i Moskva 1991 inom ramen för konferensen om den mänskliga dimensionen.

Samtliga dokument som det hänvisas till ovan är tillgängliga för allmänheten på Internet.

---

(1)  EGT L 239, 9.9.1999.

(2)  EGT L 246, 17.9.1999

(3)  EGT L 205, 4.8.1999.

(4)  EGT L 196, 28.7.1999.

(5)  EGT L 327, 28.11.1997.

(6)  EGT L 229, 31.8.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/217 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/217

---

(2004/C 84 E/0261)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2688/03

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Sänkning av momssatsen för arbetsintensiva branscher

Under perioden 1 januari 2000-31 december 2003 har Europeiska kommissionen som experiment sänkt momsen till 6 procent i vissa branscher. I Nederländerna gäller detta frisörer, målningsarbeten i bostäder som är äldre än 15 år, cykelreparationer samt lagning av skor och kläder. Målet med momssänkningen är att öka sysselsättningen.

Experimentet med en lägre momssats för arbetsintensiva tjänster har blivit en framgång. En studie som centrala planeringsbyrån i Nederländerna (CPB) utfört på grundval av nederländska uppgifter visar att sänkningen av momsen på arbete faktiskt har haft en riktigt stor positiv effekt på sysselsättningen och man talar om ”betydande sysselsättningseffekter”. Till exempel så har sysselsättningen räknat i manår inom frisörbranschen ökat med 14,5 procent under perioden 1999-2002. Den totala genomsnittliga sysselsättningsökningen i Nederländerna uppgick till endast 4 procent under samma period.

Trots detta tillkännagav kommissionen den 16 juli i år att experimentet med lägre moms på arbetsintensiva tjänster inte skall fortsätta.

| 1. | Erkänner kommissionen vikten av de ovannämnda arbetsintensiva sektorerna för den nederländska sysselsättningen och ekonomin? |
| --- | --- |

1.

Erkänner kommissionen vikten av de ovannämnda arbetsintensiva sektorerna för den nederländska sysselsättningen och ekonomin?

| 2. | Känner kommissionen till de positiva effekter på sysselsättningen som sänkningen av momssatsen inneburit för dessa arbetsintensiva tjänster i Nederländerna? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till de positiva effekter på sysselsättningen som sänkningen av momssatsen inneburit för dessa arbetsintensiva tjänster i Nederländerna?

| 3. | Håller kommissionen med mig om att kommissionen har grundat sin slutsats på en eventuellt ofullständig eller ensidig analys av effekterna av de experiment som hittills förekommit? Om så inte är fallet, varför det? |
| --- | --- |

3.

Håller kommissionen med mig om att kommissionen har grundat sin slutsats på en eventuellt ofullständig eller ensidig analys av effekterna av de experiment som hittills förekommit? Om så inte är fallet, varför det?

| 4. | Har kommissionen mot bakgrund av det nuvarande ekonomiska läget för avsikt att ompröva sitt beslut om att avsluta experimentet med en lägre momssats för arbetsintensiva tjänster? Om så inte är fallet, varför det? |
| --- | --- |

4.

Har kommissionen mot bakgrund av det nuvarande ekonomiska läget för avsikt att ompröva sitt beslut om att avsluta experimentet med en lägre momssats för arbetsintensiva tjänster? Om så inte är fallet, varför det?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 oktober 2003)

| 1. | Kommissionen antog den 23 juli 2003 ett förslag till direktiv om reducerade mervärdesskatter (1). Eftersom kommissionens mål är att förbättra den inre markandens sätt att fungera, är det viktigt att säkerställa att alla medlemsstater har samma möjligheter att anta eller inte anta de reducerade mervärdesskatterna inom samma sektorer.
  I förslaget till direktiv föreskrivs ingen reducerad mervärdesskatt för arbetsintensiva tjänster som sådana. I sin utvärdering av resultaten av försöket med att tillämpa en reducerad mervärdesskatt (2) för dessa tjänster, kom kommissionen fram till att det med hänsyn till ”de uppgifter som lämnats av medlemsstaterna och begränsningarna i de undersökningsmetoder som använts inte är möjligt att med säkerhet fastställa att denna reducering har haft en gynnsam effekt på sysselsättningen. Detsamma gäller med avseende på verkningarna för den svarta ekonomin.”
  I samband med denna utvärdering har kommissionen med hjälp av sin makroekonomiska modell Quest genomfört en komparativ analys av effekterna av en momssänkning och effekterna av sänkta avgifter på arbete. Denna utvärdering visar, även om man arbetar utifrån den mest gynnsamma hypotesen att momssänkningen slår igenom fullt ut på de inhemska priserna, att minskade avgifter på arbete på unionsnivå, för samma budgetkostnad, skapar 52 % fler arbetstillfällen än en momssänkning.
  Det bör emellertid noteras att om några av de sektorer som för närvarande omfattas av försöket (arbete på privata bostäder och tjänster i hemmet) har införts i bilaga H, är så fallet för att flera medlemsstater, mot bakgrund av de särskilda undantag som de omfattas av, redan tillämpar reducerad mervärdesskatt eller undantag för dessa tjänster. Detta gäller inte för småreparationer och frisörstjänster, eftersom endast en minoritet av medlemsstaterna för närvarande tillämpar en reducerad mervärdesskatt för dessa. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen antog den 23 juli 2003 ett förslag till direktiv om reducerade mervärdesskatter (1). Eftersom kommissionens mål är att förbättra den inre markandens sätt att fungera, är det viktigt att säkerställa att alla medlemsstater har samma möjligheter att anta eller inte anta de reducerade mervärdesskatterna inom samma sektorer.

I förslaget till direktiv föreskrivs ingen reducerad mervärdesskatt för arbetsintensiva tjänster som sådana. I sin utvärdering av resultaten av försöket med att tillämpa en reducerad mervärdesskatt (2) för dessa tjänster, kom kommissionen fram till att det med hänsyn till ”de uppgifter som lämnats av medlemsstaterna och begränsningarna i de undersökningsmetoder som använts inte är möjligt att med säkerhet fastställa att denna reducering har haft en gynnsam effekt på sysselsättningen. Detsamma gäller med avseende på verkningarna för den svarta ekonomin.”

I samband med denna utvärdering har kommissionen med hjälp av sin makroekonomiska modell Quest genomfört en komparativ analys av effekterna av en momssänkning och effekterna av sänkta avgifter på arbete. Denna utvärdering visar, även om man arbetar utifrån den mest gynnsamma hypotesen att momssänkningen slår igenom fullt ut på de inhemska priserna, att minskade avgifter på arbete på unionsnivå, för samma budgetkostnad, skapar 52 % fler arbetstillfällen än en momssänkning.

Det bör emellertid noteras att om några av de sektorer som för närvarande omfattas av försöket (arbete på privata bostäder och tjänster i hemmet) har införts i bilaga H, är så fallet för att flera medlemsstater, mot bakgrund av de särskilda undantag som de omfattas av, redan tillämpar reducerad mervärdesskatt eller undantag för dessa tjänster. Detta gäller inte för småreparationer och frisörstjänster, eftersom endast en minoritet av medlemsstaterna för närvarande tillämpar en reducerad mervärdesskatt för dessa.

| 2. | och 3. Kommissionen har tagit del av den studie som den centrala planeringsbyrån i Nederländerna genomfört och som har skickats till kommissionen av den nederländska regeringen. Även om kommissionen inte mottog denna studie förrän utvärderingsrapporten var klar så hade den inte ändrat den allmänna tendens som framgick av rapporterna från de medlemsstater som deltog i försöket och av de samlade uppgifter som kommissionen förfogade över när den utarbetade sin rapport. |
| --- | --- |

2.

och 3. Kommissionen har tagit del av den studie som den centrala planeringsbyrån i Nederländerna genomfört och som har skickats till kommissionen av den nederländska regeringen. Även om kommissionen inte mottog denna studie förrän utvärderingsrapporten var klar så hade den inte ändrat den allmänna tendens som framgick av rapporterna från de medlemsstater som deltog i försöket och av de samlade uppgifter som kommissionen förfogade över när den utarbetade sin rapport.

| 4. | Kommissionens förslag av den 23 juli 2003 granskas för närvarande av rådet. Det är rådet som enhälligt och mot bakgrund av parlamentets yttrande skall besluta hur den framtida tillämpningen av reducerad mervärdesskatt skall se ut. |
| --- | --- |

4.

Kommissionens förslag av den 23 juli 2003 granskas för närvarande av rådet. Det är rådet som enhälligt och mot bakgrund av parlamentets yttrande skall besluta hur den framtida tillämpningen av reducerad mervärdesskatt skall se ut.

---

(1)  KOM(2003) 379 slutlig.

(2)  KOM(2003) 309 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/218 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/218

---

(2004/C 84 E/0262)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2837/03

från Alexandres Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(25 september 2003)

Ämne:   Nytt flygbolag bildat genom Olympic Airways

Genom en lag som nyligen röstades igenom i det grekiska parlamentet regleras form och funktion för det nya flygbolaget Olympic Airlines, sprunget ur Olympic Airways.

Genom artikel 11 i den nya lagen upphör giltigheten i kollektivavtal och samförståndspraxis med fackföreningar, efter klagomål från styrelserna i Olympic Airways och Olympic Aviation, och likaså upphävs bestämmelserna i artiklarna 9.4 och 9.5 i lag nr 1876/1990, vilka reglerar kollektivavtalens giltighetstid.

Med tanke på att detta innebär en förändring av arbetsavtalen till skada för arbetstagarna i samband med företagsöverlåtelsen undrar jag följande:

| 1. | Är upphävandet av artiklarnai lag nr 1876/1990, som reglerar efterlevnaden av kollektivavtalen och samförståndspraxisen (artikeli den nya lagen), förenligt med artiklarna 3 och 4 i direktiv 98/50/EG (1) angående skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag? |
| --- | --- |

1.

Är upphävandet av artiklarnai lag nr 1876/1990, som reglerar efterlevnaden av kollektivavtalen och samförståndspraxisen (artikeli den nya lagen), förenligt med artiklarna 3 och 4 i direktiv 98/50/EG (1) angående skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag?

| 2. | Om artiklarnai direktiv 98/50/EG inte efterlevs, tänker då kommissionen ingripa och i så fall på vilket sätt för att rättigheterna för de arbetstagare som överförs till det nya företaget, liksom för dem som stannar i det gamla, inte skall undergrävas? |
| --- | --- |

2.

Om artiklarnai direktiv 98/50/EG inte efterlevs, tänker då kommissionen ingripa och i så fall på vilket sätt för att rättigheterna för de arbetstagare som överförs till det nya företaget, liksom för dem som stannar i det gamla, inte skall undergrävas?

Kompletterande svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Med en skrivelse av den 30 oktober 2003 bad kommissionen de grekiska myndigheterna att lämna ytterligare information i de frågor som parlamentsledamoten tar upp, dvs. angående de sociala aspekterna på bildandet av detta nya flygbolag. Eftersom det inte kom någon reaktion på denna skrivelse skickade kommissionen en påminnelse den 17 februari 2004 och bad de grekiska myndigheterna svara inom två veckor. Denna tidsfrist har gått ut, men kommissionen har ännu inte fått något svar.

Eftersom inget svar har kommit undersöker kommissionen vilka åtgärder som skall vidtas och kommer givetvis att hålla parlamentsledamoten underrättad om detta.

Den 17 mars 2004 fattade kommissionen dessutom beslutet att ingående granska bildandet av det nya bolaget i september 2003 i förhållande till EG-fördragets bestämmelser om statligt stöd.

---

(1)  EGT L 201, 17.7.1998, s. 88.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/219 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/219

---

(2004/C 84 E/0263)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3075/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Frihet och pluralism i informationen

Den 21 maj 2003 antog kommissionen grönboken om tjänster i allmänhetens intresse (1). I grönboken behandlas bland annat frågan om skydd av pluralismen, huruvida möjligheten att vidta konkreta åtgärder till skydd för pluralismen borde tas upp till ny behandling i gemenskapen och vilka åtgärder som kan fastställas. Samtliga berörda parter har uppmanats inkomma med sina kommentarer senast den 15 september 2003.

Kan kommissionen tala om vilka kommentarer den mottagit och hur den ämnar gå vidare när det gäller skyddet av pluralismen?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

Kommissionen har hittills tagit emot närmare 260 bidrag inom ramen för det offentliga samrådet om grönboken. Kommentarer har bland annat kommit in från medlemsstaternas regeringar, ett nationellt parlament, regionala och lokala myndigheter, nationella tillsynsmyndigheter, lokala tjänsteleverantörer, tillhandahållare av social- och sjukvårdstjänster, aktörer i nätindustrierna, organisationer i mediesektorn, fackföreningar, konsumentorganisationer och branschorganisationer. Även politiska partier, akademiska institutioner och enskilda medborgare har sänt in kommentarer.

Kommissionen är för närvarande fortfarande i färd med att analysera de bidrag som erhållits. De kommentarer för vilka ett uttryckligt publiceringstillstånd gavs har redan gjorts tillgängliga på kommissionens webbplats på Internet (2).

Kommissionen avser att presentera sina slutsatser från samrådet om grönboken under första halvåret 2004.

---

(1)  KOM(2003)270.

(2)  http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/services_general_interest/.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/220 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/220

---

(2004/C 84 E/0264)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3114/03

från Maurizio Turco (NI) till rådet

(22 oktober 2003)

Ämne:   Ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten, sprider falska vetenskapliga påståenden om hur effektiva kondomer är i kampen mot aids

I beaktande av:

| — | Den 10 oktober 2003 publicerades en artikeli brittiska dagstidningen The Guardian med titeln ”We have faith in condoms” enligt vilken ledarna för katolska kyrkan, även kallad Heliga stolen eller Vatikanstaten, avråder från användning av kondomer som skyddsmetod mot aids med motiveringen att det skulle finnas små hål i det finmaskiga gumminätet i kondomerna genom vilka hiv-viruset kan passera vilket skulle betyda att de inte duger som skydd. |
| --- | --- |

—

Den 10 oktober 2003 publicerades en artikeli brittiska dagstidningen The Guardian med titeln ”We have faith in condoms” enligt vilken ledarna för katolska kyrkan, även kallad Heliga stolen eller Vatikanstaten, avråder från användning av kondomer som skyddsmetod mot aids med motiveringen att det skulle finnas små hål i det finmaskiga gumminätet i kondomerna genom vilka hiv-viruset kan passera vilket skulle betyda att de inte duger som skydd.

| — | I samma artikel nämns det BBC-program, Panorama, som påföljande söndag visade en intervju med kardinal Alfonso Lopez Trujillo, ordförande för Vatikanens familjeråd, som förklarade för de engelska reportrarna att aidsviruset är ca 450 gånger mindre än spermierna och kan därför lättare tränga genom det finmaskiga nät som kondomerna utgörs av. Han menade att denna osäkerhetsmarginal borde förplikta hälsoministrar och andra organisationer som förespråkar användning av kondom att agera på samma sätt som i fråga om cigaretter, nämligen genom att utfärda en hälsovarning. |
| --- | --- |

—

I samma artikel nämns det BBC-program, Panorama, som påföljande söndag visade en intervju med kardinal Alfonso Lopez Trujillo, ordförande för Vatikanens familjeråd, som förklarade för de engelska reportrarna att aidsviruset är ca 450 gånger mindre än spermierna och kan därför lättare tränga genom det finmaskiga nät som kondomerna utgörs av. Han menade att denna osäkerhetsmarginal borde förplikta hälsoministrar och andra organisationer som förespråkar användning av kondom att agera på samma sätt som i fråga om cigaretter, nämligen genom att utfärda en hälsovarning.

| — | Världshälsoorganisationen har i sitt svar på dessa påståenden förklarat att dylika felaktiga påståenden om kondomer och hiv-viruset är mycket farliga i en tid då vi står inför en världsomfattande epidemi som redan har dödat omkring 20 miljoner människor och där de infekterade för närvarande uppgår till minst 42 miljoner personer. |
| --- | --- |

—

Världshälsoorganisationen har i sitt svar på dessa påståenden förklarat att dylika felaktiga påståenden om kondomer och hiv-viruset är mycket farliga i en tid då vi står inför en världsomfattande epidemi som redan har dödat omkring 20 miljoner människor och där de infekterade för närvarande uppgår till minst 42 miljoner personer.

| — | Den katolska kyrkans/Heliga stolens/Vatikanstatens kampanj mot kondomer förs främst i länderna i tredje världen där aids har skördat sina flesta offer, där den har stor makt över distributionen av läkemedel och hälsovårdsartiklar och där kampanjen riskerar att få katastrofala följder. |
| --- | --- |

—

Den katolska kyrkans/Heliga stolens/Vatikanstatens kampanj mot kondomer förs främst i länderna i tredje världen där aids har skördat sina flesta offer, där den har stor makt över distributionen av läkemedel och hälsovårdsartiklar och där kampanjen riskerar att få katastrofala följder.

Med beaktande av Europeiska unionens institutionella och diplomatiska förbindelser med Heliga stolen,

kan rådet besvara följande:

| — | Anser rådet att de påståenden som ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten gjort om kondomer är korrekta mot bakgrund av de vetenskapliga uppgifter rådet förfogar över? |
| --- | --- |

—

Anser rådet att de påståenden som ledarna för katolska kyrkan/Heliga stolen/Vatikanstaten gjort om kondomer är korrekta mot bakgrund av de vetenskapliga uppgifter rådet förfogar över?

| — | Vilka undersökande, preventiva eller diplomatiska åtgärder eller vilka sanktioner ämnar rådet vidta med hänseende till dessa påståenden och för att motverka den katolska kyrkans/Heliga stolens/Vatikanstatens oansvariga kampanj som riskerar att omintetgöra europeiska och internationella åtgärder för att bekämpa spridningen av aids, dödsfall förorsakade av aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar i Europa såväl som i världen? |
| --- | --- |

—

Vilka undersökande, preventiva eller diplomatiska åtgärder eller vilka sanktioner ämnar rådet vidta med hänseende till dessa påståenden och för att motverka den katolska kyrkans/Heliga stolens/Vatikanstatens oansvariga kampanj som riskerar att omintetgöra europeiska och internationella åtgärder för att bekämpa spridningen av aids, dödsfall förorsakade av aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar i Europa såväl som i världen?

| — | Anser rådet att det snarast krävs en översyn av artikel 51 i utkastet till konstitution för Europa för att se till att ”erkänna deras identitet och deras specifika bidrag” inte resulterar i att påståenden som grundar sig på fördomar måste godtas som ”vetenskapliga”. |
| --- | --- |

—

Anser rådet att det snarast krävs en översyn av artikel 51 i utkastet till konstitution för Europa för att se till att ”erkänna deras identitet och deras specifika bidrag” inte resulterar i att påståenden som grundar sig på fördomar måste godtas som ”vetenskapliga”.

Svar

(9 mars 2004)

Det åligger inte rådet att uttala sig om uttalanden i pressen. Unionen fäster inom ramen för sin behörighet stor vikt vid kampen mot sjukdomar som aids, i synnerhet avseende sin utvecklingspolitik.

När det gäller översynen av artikel 51 i utkastet till konstitution anmodar rådet den ärade parlamentsledamoten att ställa frågan direkt till behöriga instanser.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/221 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/221

---

(2004/C 84 E/0265)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3122/03

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(22 oktober 2003)

Ämne:   Sänkt moms på ljudinspelningar

Vid rådets (Ekofin) möte i Luxemburg nyligen (den 7 oktober 2003) trädde kommissionsledamoten Bolkestein på kommissionens vägnar upp till försvar för att någon momssänkning på ljudinspelningar, framför allt cd-skivor, inte skulle tillåtas, eftersom detta skulle ha en störande effekt på marknaden.

Kan kommissionen, mot bakgrund av den aktuella diskussionen inom Unesco, där det talas om att skapa ett folkrättsligt instrument för att garantera den kulturella mångfalden, undersöka om det vore möjligt och önskvärt att sänka momsen på cd-skivor med artister i början av sin karriär och/eller med artister som sjunger på ett lokalt eller regionalt språk och/eller med musiker som har lokal bakgrund (antingen de sjunger på sitt eget språk eller inte) och/eller för vissa genrer inom musiken?

Är kommissionen beredd att tillåta att det delvis införs sänkt moms på cd-skivor, i det uttalade syftet att bevara den kulturella mångfalden?

Om så är fallet: vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att detta snabbt skall bli verklighet?

Om inte: vilka åtgärder till skydd för den kulturella mångfalden anser kommissionen då att är mera angelägna?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Kommissionen antog den 23 juli 2003 ett förslag till direktiv om reducerade mervärdesskattesatser (1). Detta förslag innehåller inte några nedsatta skattesatser för skivor och andra ljud- eller bildinspelningar. Syftet med förslaget är att förbättra den inre marknaden, bl.a. genom att fortsätta att förenkla mervärdesskatten och tillämpa den mera enhetligt.

För närvarande beskattas ljudinspelningar till normal skattesats i de 15 medlemsstaterna (varierande mellan 15 och 25 %). Kommissionen kom efter en ingående granskning fram till att tillämpningen av nedsatta skattesatser på dessa varor, med hänsyn till de skillnader som råder mellan medlemsstaterna, oundvikligen skulle leda till att EU:s inre marknad minskade i en bransch inom vilken riskerna för snedvridningar av konkurrensen i samband med en frivillig tillämpning av nedsatta mervärdesskattesatser är långt ifrån ringa.

Mervärdesskattesatserna bör dessutom bestämmas objektivt och får därför inte vara olika beroende på vilket slags musik det gäller, vilka artister som berörs, vilket språk som används, osv. Sådana metoder skulle nämligen vara diskriminerande och riskera att äventyra några av mervärdesskattens grundläggande särdrag, nämligen att den är neutral och objektiv. Mervärdesskatten är följaktligen inte något redskap som går att använda för att främja vissa slag av musik, och kommissionen har inte för avsikt att föreslå att nedsatta mervärdesskattesatser tillåts för cd-skivor eller kassetter.

När det gäller utarbetandet inom Unesco av ett internationellt instrument om kulturell mångfald välkomnar kommissionen det beslut som Unesco:s generalkonferens enhälligt fattade den 17 oktober 2003 om att inleda arbetet med sikte på en konvention.

Kommissionen tog i sitt meddelande (2) av den 27 augusti 2003”Ett internationellt instrument för kulturell mångfald” ställning för inrättandet av ett rättsligt instrument av det slaget inom Unesco.

Direktivet om television utan gränser (rådets direktiv av den 3 oktober 1989 89/552/EEG (3), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997 (4)) innehåller flera bestämmelser om främjande av kulturell mångfald. Det krävs i synnerhet att programföretagen, där så är praktiskt möjligt, reserverar merparten av sin sändningstid för europeiska produktioner och minst 10 % av sin sändningstid eller 10 % av sin programbudget för europeiska produktioner, skapade av producenter som är oberoende av programföretagen.

---

(1)  KOM(2003) 397 slutlig.

(2)  KOM(2003) 520 slutlig.

(3)  EGT L 298, 17.10.1989.

(4)  EGT L 202, 30.7.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/222 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/222

---

(2004/C 84 E/0266)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3123/03

från Olivier Dupuis (NI) till rådet

(22 oktober 2003)

Ämne:   Utvisning av tjetjener

En tjetjensk mor och hennes två barn, 6 och 7 år gamla, som anlände till flygfältet Roissy den 2 oktober, har utvisats till Moskva den 12 oktober. Enligt tidningen Libération föredrog denna kvinna, vars man kidnappats av maskerade män, att fly från Groznyj efter att hon blivit hotad när hon letade efter sin man. Enligt de franska myndigheternas bedömning var begäran om asyl obefogad, eftersom modern inte kunnat identifiera de män som kidnappat hennes man. I Bryssel vägrade de belgiska myndigheterna att bevilja asyl till Said-Magomed Khachukaev, biträdande chefredaktör vid tidningen ”The Chechen Times”, och han utvisades måndagen den 13 oktober, enligt vissa källor till Tyskland, enligt andra till Moskva.

Känner rådet till utvisningar av tjetjenska medborgare, och särskilt fallen Khachukaev samt modern och de två barnen vilka omnämns i Libération? Har rådet ens en vag uppfattning om vilka risker dessa tjetjener som utvisas till Ryssland utsätts för? Har rådet för avsikt att anta en gemensam ståndpunkt enligt vilken medlemsstaterna förbinder sig att inte utvisa tjetjener så länge som de ryska myndigheterna inte kan ge minimigarantier för att de grundläggande rättigheterna respekteras i Tjetjenien? Vilka initiativ har rådet för avsikt att lägga fram för att erhålla nödvändiga medel för att inhämta detaljerade upplysningar om kidnappningar av civila (se rådets svar på fråga E-0748/03 (1))? Anser inte rådet att de 15 medlemsstaternas och de 10 anslutningsländernas ambassader, kommissionens delegation i Moskva samt sådana organisationer som Amnesty International, Memorial, Human Rights Watch och Läkare i världen kunde ge rådet uttömmande information om kidnappningar av civila, och mera generellt, om de allvarliga brott mot mänskliga rättigheter som begås i Tjetjenien?

Svar

(9 mars 2004)

Rådet ber att få informera den ärade parlamentsledamoten om att rådet inte är behörigt att ingripa i enskilda asylansökningar i medlemsstaterna.

När det gäller antagandet av en gemensam ståndpunkt som det hänvisas till i frågan ber rådet att få informera den ärade parlamentsledamoten om att detta inte har planerats av rådet i detta skede.

Slutligen uppmanar rådet den ärade parlamentsledamoten att rikta sin sista fråga om uttömmande information om kidnappningar av civila direkt till de berörda myndigheterna.

---

(1)  EUT C 51 E, 26.2.2004, s. 48.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/223 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/223

---

(2004/C 84 E/0267)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3139/03

från Peter Liese (PPE-DE) till rådet

(23 oktober 2003)

Ämne:   EU:s beredskap i händelse av biologiska attacker

Den 2 juni 2003 antog kommissionen ett meddelande om samarbete inom Europeiska unionen om beredskap och kapacitet att hantera biologiska och kemiska attacker (KOM(2003) 320).

Kommissionen rekommenderar i sitt meddelande ett beredskapslager på EU-nivå, men medlemsstaterna föredrar att enbart bygga upp nationella beredskapslager. I meddelandet konstateras att storleken på de nationella lagren varierar ”i förhållande till befolkningen från en dos för varje medborgare till en dos för var trettionde medborgare” (1).

Kan rådet förklara varför man inte har tagit hänsyn till kommissionens rekommendation om att skapa ett samordnat gemenskapslager av smittkoppsvacciner?

Hur har rådet mot bakgrund av sin strategi tänkt garantera lika tillgång och distribution av vacciner för alla EU-medborgare, även medborgarna i de anslutande länderna, i händelse av en bioterroristattack?

Svar

(9 mars 2004)

I artikel 152.5 i fördraget anges det att gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet fullt ut skall respektera medlemsstaternas ansvar för att organisera och ge hälso- och sjukvård.

Som nämns i kommissionens meddelande som rådet mottog den 5 juni 2003 har medlemsstaterna genom Farmaceutiska kommitténs nätverk och Hälsoskyddskommittén diskuterat behovet av att skapa ett gemenskapslager av bland annat smittkoppsvaccin med en gemensam arbetsgrupp för kommissionen och läkemedelsindustrin. Som nämns i samma meddelande från kommissionen visade diskussionerna om alternativ som gemenskapslager, virtuellt lager eller strategiskt samutnyttjande av nationella lager att de flesta medlemsstaterna inte skulle stödja vare sig uppbyggnaden av ett gemenskapslager av smittkoppsvaccin eller formella överenskommelser om att dela nationella lager. Av olika skäl har olika medlemsstater hittills ansett att ett gemenskapslager inte skulle ge något mervärde jämfört med nuvarande och planerade nationella lager.

Eftersom detta samråd gäller ett område med strikt behörighet för medlemsstaterna och med tanke på att det ägde rum under kommissionens och inte rådets överinseende kanske den ärade parlamentsledamoten skulle vilja ta upp frågan med kommissionen och/eller de enskilda medlemsstaterna.

---

(1)  KOM (2003) 320.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/223 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/223

---

(2004/C 84 E/0268)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3148/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Stöd till institutioner som arbetar med kvinnor och unga som fallit offer för prostitution

I Portugal finns det institutioner som arbetar med att förebygga prostitution samt med att på nytt integrera kvinnor och unga som fallit offer för prostitution i samhället. De kämpar med många svårigheter, i synnerhet som de lider brist på ekonomiska medel.

Jag skulle därför vilja att kommissionen svarade på följande frågor:

| 1. | Hur mycket stöd har Portugal beviljats inom ramen för Daphne-programmet? Vilka institutioner erhöll stöd? |
| --- | --- |

1.

Hur mycket stöd har Portugal beviljats inom ramen för Daphne-programmet? Vilka institutioner erhöll stöd?

| 2. | Vilka övriga program, gemenskapsmedel eller budgetposter kan användas för institutioner som arbetar med att förebygga prostitution och med att på nytt integrera kvinnor som fallit offer för prostitution i samhället? Vilka stöd har Portugal fått? |
| --- | --- |

2.

Vilka övriga program, gemenskapsmedel eller budgetposter kan användas för institutioner som arbetar med att förebygga prostitution och med att på nytt integrera kvinnor som fallit offer för prostitution i samhället? Vilka stöd har Portugal fått?

| 3. | Vilka stöd har Portugal fått för att bekämpa sexuellt överförbara sjukdomar? |
| --- | --- |

3.

Vilka stöd har Portugal fått för att bekämpa sexuellt överförbara sjukdomar?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(12 december 2003)

Till den första frågan, som gäller Daphne-programmet, kan följande upplysningar lämnas.

Sedan 1997 har nio projekt som genomförts under förvaltning av portugisiska organisationer fått bidrag på totalt 680 000 euro från Daphne-programmet. En presentation av samtliga dessa projekt översänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

Dessutom har 59 organisationer och lokala myndigheter i Portugal deltagit som samarbetspartner i 32 Daphne-projekt.

Stöd från gemenskapen till institutioner som arbetar för att förebygga prostitution och återintegrera prostituerade i yrkeslivet kan lämnas av Europeiska socialfonden inom ramen för gemenskapens stödram III (GSR III), som är avsedd för bidrag till missgynnade grupper i allmänhet. Här bör man särskilt nämna åtgärdsprogrammet för sysselsättning, utbildning och social utveckling, vars femte delmål gäller social utveckling och syftar till stöd till åtgärder för att främja integreringen i samhälls- och yrkeslivet för särskilt sårbara samhällsgrupper.

Det viktigaste verktyget för finansiering av EU-stöd för att bekämpa sexuellt överförbara sjukdomar är idag åtgärdsprogrammet för folkhälsan (2003-2008). Kommissionen har ännu inte fattat det slutliga beslutet om vilka projekt som godkänns för bidrag i den första ansökningsomgången och kan alltså inte uttala sig om Portugals deltagande än. I tidigare program, som till exempel programmet för förebyggande av aids, har det normalt genomförts projekt med stöd från EU i så gott som alla medlemsstater. Eftersom EU-stödet beviljas samordnaren av projektet, som sedan i sin tur fördelar medlen vidare till alla samarbetspartner, kan kommissionen inte beräkna vilka belopp som har gått till portugisiska samarbetspartner inom ramen för det programmet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/224 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/224

---

(2004/C 84 E/0269)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3206/03

från Antonio Tajani (PPE-DE) till rådet

(30 oktober 2003)

Ämne:   Genomsökning av tidningen ”Il Giornales” Romkontor: kränkning av pressfriheten i Italien

Genom beslut från domarämbetet i Perugia genomsöktes fredagen den 17 oktober 2003”Il Giornales” kontor. Detta är den betydelsefulla italienska dagstidning som håller på att undersöka Telecom Italias uppköp av Telekom Serbia. Polisens husundersökning tog 13 timmar och innan den var slutförd hade ett omfattande material tillhörande journalisten Gian Marco Chiocci beslagtagits. Det förmodade brott som journalisten anklagas för är enbart att via tidningsartiklar ha förtalat en domare från Rom.

Anser rådet att detta beslut utgör en uppenbar kränkning av pressfriheten och yttrandefriheten?

Anser rådet att detta beslut utgör en kränkning av ministerrådets rekommendation av den 8 mars 2000 till medlemsstaterna om att metoder som avlyssning, övervakning, husundersökning och beslagtagning inte bör användas om de syftar till att kringgå journalistens rätt att inte avslöja sina egna källor?

Anser inte rådet att det beslut som fattades av domarämbetet i Perugia strider mot det berömda Goodwinmålet i Europadomstolen som legitimerade journalisters rätt till yrkeshemligheter?

Anser inte rådet dessutom att detta beslut strider mot Europadomstolens mål 33400/96 av den 15 juli 2003 som fastställer att genomsökningar av tidningars lokaler för att avslöja journalisters källor utgör en allvarlig kränkning av yttrandefriheten?

Svar

(9 mars 2004)

Rådet kommenterar inte fall under pågående jurisdiktionsförfarande och tolkar inte heller avgöranden från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna med avseende på individuella fall.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/225 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/225

---

(2004/C 84 E/0270)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3242/03

från Jan Wiersma (PSE) till rådet

(3 november 2003)

Ämne:   ”Buy American Aet” i Förenta staternas försvarsbudget

Känner rådet till att Förenta staternas försvarsbudget som lagts fram av representanthuset innehåller en lag som till stora delar tvingar Pentagon att köpa amerikanskt försvarsmaterial, den s.k. Buy American Act?

Vilken är rådets inställning till ”Buy American Act” som ingår i den amerikanska Defence Authorization Bill FY 2004?

Vad har rådet gjort för att försöka hindra att denna lag antas?

I vilken utsträckning är denna lag ett brott mot internationella handelsöverenskommelser?

Vilka följder får antagandet av denna lag för Europas vapenindustri och för samarbetet mellan EU och USA beträffande vapentillverkning?

Vilka motåtgärder överväger rådet om denna lag slutligt antas?

Avser rådet, vid ett eventuellt antagande av denna lag, att råda EU-medlemsstaterna till samma sak som den planerade lagen tvingar Pentagon till?

Anser rådet att ett antagande av ”Buy American Act” skulle sätta ytterligare press på de redan kärva relationerna med Förenta staterna?

Svar

(9 mars 2004)

Rådet känner till ett lagförslag som antagits av Förenta staternas representanthus och som innehåller ändringar av befintliga upphandlingslagar, med krav på att Pentagon gynnar tillverkare i USA.

EU har följt utvecklingen mycket noga och har vid upprepade tillfällen framfört sina betänkligheter i detta ärende till USA:s administration, framför allt under de möten med politisk dialog som hållits inom ramen för den nya transatlantiska agendan. USA:s administration har vid ett flertal tillfällen försäkrat EU att den inte stöder det lagförslag som lagts fram av representanthuset.

Rådet har fått uppfattningen att den lagstiftning som slutgiltigt godkändes av kongressen den 12 november 2003 inte innehåller de bestämmelser som skulle ha riskerat att skada EU:s industri.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/226 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/226

---

(2004/C 84 E/0271)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3246/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till rådet

(27 oktober 2003)

Ämne:   Somalia: situationen i landet, flyktingar och terrorism

Flera somaliska flyktingar, de flesta från Mogadishu, har påträffats döda längs de italienska kusterna, sedan de drunknat eller avlidit till följd av svält och utmattning. Dessa händelser påminner oss om de tusentals somalier som sedan 1991 funnit döden i Indiska oceanen, Adengulfen eller Röda havet. Alla har desperat flytt från ett diktatoriskt system kopplat till den islamistiska fundamentalism som bär ansvaret för morden på den icke-religiösa missionären Tonelli och på två brittiska SOS-arbetare och som representeras av terroristorganisationer såsom al-Ittihad och al-Islah.

I beaktande av:

| — | Interimspresident Salad Hassan, vars mandattid löpte ut för flera månader sedan och som enligt förteckningen över internationella terroristorganisationer är ledare för al-Islah, har lämnat Nairobi-konferensen som påbörjade sitt arbete för mer än ett år sedan. Han vill upphäva alla överenskommelser som gjorts i Nairobi av de somaliska staterna, under internationella observatörers medverkan, och föreslår i stället en ny försoningskonferens i Mogadishu, den stad som somalierna flyr från med risk för sina liv. |
| --- | --- |

—

Interimspresident Salad Hassan, vars mandattid löpte ut för flera månader sedan och som enligt förteckningen över internationella terroristorganisationer är ledare för al-Islah, har lämnat Nairobi-konferensen som påbörjade sitt arbete för mer än ett år sedan. Han vill upphäva alla överenskommelser som gjorts i Nairobi av de somaliska staterna, under internationella observatörers medverkan, och föreslår i stället en ny försoningskonferens i Mogadishu, den stad som somalierna flyr från med risk för sina liv.

| — | Övergångsregeringens ledare har utfärdat ett upprop mot somaliska ledare som anmäler ”de muslimska bröder” som anklagas för terrorism till kenyanerna och amerikanerna, och krävt att de 8,5 miljoner dollar som finns inom finansnätverket ai-Barakat inte längre skall hållas frysta, med motiveringen att det rör sig om privata pengar som tillhör bland annat regeringsledarna sjäiva. |
| --- | --- |

—

Övergångsregeringens ledare har utfärdat ett upprop mot somaliska ledare som anmäler ”de muslimska bröder” som anklagas för terrorism till kenyanerna och amerikanerna, och krävt att de 8,5 miljoner dollar som finns inom finansnätverket ai-Barakat inte längre skall hållas frysta, med motiveringen att det rör sig om privata pengar som tillhör bland annat regeringsledarna sjäiva.

| — | I Somalia fortsätter mord och avrättningar av dem som kämpar mot fundamentalismen och terrorismen. I Mogadishus ”nya koalition” lär al-Barakats högste ledare Jumale ingå, som tidigare utvisats ur Förenade Arabemiraten. |
| --- | --- |

—

I Somalia fortsätter mord och avrättningar av dem som kämpar mot fundamentalismen och terrorismen. I Mogadishus ”nya koalition” lär al-Barakats högste ledare Jumale ingå, som tidigare utvisats ur Förenade Arabemiraten.

Kan rådet besvara följande frågor:

| 1. | Kan rådet ingripa med en kraftfull diplomatisk insats för att Nairobikonferensen skall kunna slutföras, och för att Somalia skall få en federal regering som inleder de åtgärder som är nödvändiga för att organisera demokratiska val? |
| --- | --- |

1.

Kan rådet ingripa med en kraftfull diplomatisk insats för att Nairobikonferensen skall kunna slutföras, och för att Somalia skall få en federal regering som inleder de åtgärder som är nödvändiga för att organisera demokratiska val?

| 2. | Kan rådet arbeta aktivt för att terrorismen skall upphöra och för att isolera dem som under dessa år mer eller mindre officiellt accepterat och skyddat de terroristgrupper som är kopplade till al-Qa'ida och som är ansvariga för attentaten i Nairobi, Dar-es-Salaam och Mombasa? |
| --- | --- |

2.

Kan rådet arbeta aktivt för att terrorismen skall upphöra och för att isolera dem som under dessa år mer eller mindre officiellt accepterat och skyddat de terroristgrupper som är kopplade till al-Qa'ida och som är ansvariga för attentaten i Nairobi, Dar-es-Salaam och Mombasa?

| 3. | Kan rådet själv eller i samarbete med Förenta nationerna försöka få till stånd en plan för humanitär hjälp till befolkningen? |
| --- | --- |

3.

Kan rådet själv eller i samarbete med Förenta nationerna försöka få till stånd en plan för humanitär hjälp till befolkningen?

Svar

(9 mars 2004)

| 1. | Rådet anser att ett övergripande fredsavtal med bred förankring hos de olika fraktionerna i Somalia är det mest effektiva sättet för att nå en hållbar fred och inrätta en federal regering. EU har aktivt stött den regionala samarbetsorganisationen IGAD och bidragit till freds- och försoningsprocessen genom att klargöra sin ståndpunkt i offentliga slutsatser och uttalanden och genom diplomatiska kontakter med de viktigaste aktörerna. Som en del av den internationella grupp observatörer som deltar i konferensen är EU fast beslutet att se till att Nairobikonferensen blir framgångsrik. Trots ofta återkommande bakslag i samtalen kommer EU att fortsätta sina ansträngningar att utöva påtryckningar på Somalias ledare så att de uppehåller takten i fredsprocessen och avstår från varje åtgärd som kan störa konferensen. EU har lämnat ett betydande ekonomiskt stöd, utöver medlemsstaternas bilaterala bidrag har kommissionen bidragit med 5,6 miljoner euro till fredsprocessen. |
| --- | --- |

1.

Rådet anser att ett övergripande fredsavtal med bred förankring hos de olika fraktionerna i Somalia är det mest effektiva sättet för att nå en hållbar fred och inrätta en federal regering. EU har aktivt stött den regionala samarbetsorganisationen IGAD och bidragit till freds- och försoningsprocessen genom att klargöra sin ståndpunkt i offentliga slutsatser och uttalanden och genom diplomatiska kontakter med de viktigaste aktörerna. Som en del av den internationella grupp observatörer som deltar i konferensen är EU fast beslutet att se till att Nairobikonferensen blir framgångsrik. Trots ofta återkommande bakslag i samtalen kommer EU att fortsätta sina ansträngningar att utöva påtryckningar på Somalias ledare så att de uppehåller takten i fredsprocessen och avstår från varje åtgärd som kan störa konferensen. EU har lämnat ett betydande ekonomiskt stöd, utöver medlemsstaternas bilaterala bidrag har kommissionen bidragit med 5,6 miljoner euro till fredsprocessen.

| 2. | När det gäller kampen mot terrorism följer EU nära utvecklingen i Somalia. EU verkar för att underlätta polissamarbetet och det rättsliga samarbetet inom EU, däribland en europeisk arresteringsorder och en gemensam definition av terrorism som även kommer att göra det lättare att bekämpa terrorism med anknytning till Somalia.
  EU har därutöver spelat en aktiv roll i kampen mot finansieringen av terrorism, särskilt i fråga om genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1 373 (2001) om frysning av tillgångar. Rådet erinrar om att EU strikt följer säkerhetsrådets bestämmelser om förteckningen som upprättats enligt resolutionerna 1267 (1999) och 1333 (2000) och som hänvisar till individer eller organisationer som tillhör eller står talibanerna eller al-Qaida nära även i Somalia. |
| --- | --- |

2.

När det gäller kampen mot terrorism följer EU nära utvecklingen i Somalia. EU verkar för att underlätta polissamarbetet och det rättsliga samarbetet inom EU, däribland en europeisk arresteringsorder och en gemensam definition av terrorism som även kommer att göra det lättare att bekämpa terrorism med anknytning till Somalia.

EU har därutöver spelat en aktiv roll i kampen mot finansieringen av terrorism, särskilt i fråga om genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1 373 (2001) om frysning av tillgångar. Rådet erinrar om att EU strikt följer säkerhetsrådets bestämmelser om förteckningen som upprättats enligt resolutionerna 1267 (1999) och 1333 (2000) och som hänvisar till individer eller organisationer som tillhör eller står talibanerna eller al-Qaida nära även i Somalia.

| 3. | Trots den svåra situationen i Somalia, har EU varit aktiv när det gäller att bistå det somaliska folket med humanitär hjälp. Särskilt har Europeiska kommission varit ständigt närvarande i landet och spelar en betydande roll i gruppen av givare. För 2003 förväntas summan utbetalningar uppgå till 25 miljoner euro. Det särskilda biståndspaketet som uppgår till 199 miljoner euro och som beslutats för perioden 2002-2007 kommer att sörja för att upprätthålla den nivån under kommande år. |
| --- | --- |

3.

Trots den svåra situationen i Somalia, har EU varit aktiv när det gäller att bistå det somaliska folket med humanitär hjälp. Särskilt har Europeiska kommission varit ständigt närvarande i landet och spelar en betydande roll i gruppen av givare. För 2003 förväntas summan utbetalningar uppgå till 25 miljoner euro. Det särskilda biståndspaketet som uppgår till 199 miljoner euro och som beslutats för perioden 2002-2007 kommer att sörja för att upprätthålla den nivån under kommande år.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/227 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/227

---

(2004/C 84 E/0272)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3248/03

från Anna Karamanou (PSE) till rådet

(3 november 2003)

Ämne:   Möjlighet att spåra användare av mobiltelefoner

Enligt en färsk nyhet har man i kommersiellt syfte börjat utnyttja den möjlighet som näten för mobiltelefoni ger att exakt lokalisera en person med mobiltelefon. Detta har redan satts i system av sex företag i Förenade kungariket. Det kostar inte mycket att spåra personer på det här sättet (7,5 euro i månaden). Att det här öppnar möjligheter för utnyttjande av mycket känsliga personuppgifter är ju uppenbart. Till exempel kan arbetsgivare hålla reda på var deras arbetstagare befinner sig. Det har i sammanhanget också skrivits en del om utformandet av en etisk kod för företag som sysslar med detta. En sådan skulle åtminstone teoretiskt sett skydda de mobiltelefonägare som inte önskar att deras uppgifter lämnas ut. Argumenten är ändå inte särskilt övertygande, eftersom risken är överhängande att det här leder till att en kultur uppstår där man spionerar på medborgarna. Detta kan få oöverskådliga följder.

Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att skydda de europeiska medborgarna från att uppgifterna i deras mobiltelefoner används för att lokalisera dem och spåra deras rörelser?

Svar

(9 mars 2004)

| 1. | Avtal mellan nätoperatörer, tjänsteleverantörer och kunder när det gäller mobiltelefonkommunikation skall förhandlas mellan dessa med hänsyn till befintliga bestämmelser och särskilt med hänsyn till bestämmelserna om dataskydd. |
| --- | --- |

1.

Avtal mellan nätoperatörer, tjänsteleverantörer och kunder när det gäller mobiltelefonkommunikation skall förhandlas mellan dessa med hänsyn till befintliga bestämmelser och särskilt med hänsyn till bestämmelserna om dataskydd.

| 2. | När det gäller laglig avlyssning av telekommunikationer har rådet antagit en resolution som bekräftar nödvändigheten av att beakta fysiska personers rätt till privatliv (1). |
| --- | --- |

2.

När det gäller laglig avlyssning av telekommunikationer har rådet antagit en resolution som bekräftar nödvändigheten av att beakta fysiska personers rätt till privatliv (1).

---

(1)  EGT C 329, 4.11.1996, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/228 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/228

---

(2004/C 84 E/0273)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3251/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till rådet

(3 november 2003)

Ämne:   Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY)

Den 13 oktober uttryckte rådet (utrikesministrarna) sin djupa oro över att vissa länder på västra Balkan fortfarande inte samarbetar i tillräcklig mån med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien (ICTY) och återupprepade det nödvändiga i att intensifiera ansträngningarna för att föra Radovan Karadzic, general Mladic och general Gotovina inför ICTY.

I sin gemensamma ståndpunkt 2003/280/CFSP (1) av den 16 april 2003 införde rådet ett reseförbud inom EU för vissa personer som hindrar ICTY från att utföra sitt uppdrag. Detta har haft positiva verkningar, i synnerhet i Bosnien och Hercegovina.

Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att utvidga den förteckning över personer som nämns i den gemensamma ståndpunkten till att även omfatta personer som hjälper dem som ICTY anklagar på andra håll i regionen att komma undan rättvisan?

Jag undrar särskilt om huruvida de som hjälper Karadzic, Mladic och Gotovina, och vars stödnätverk i Kroatien, Serbien och Montenegro enligt ICTY är betydande, nu kommer att omfattas av reseförbudet?

Svar

(9 mars 2004)

| 1. | Rådets gemensamma ståndpunkt 2003/280/GUSP av den 16 april 2003 har uppdaterats genom rådets beslut 2003/484/GUSP av den 27 juni 2003, då ytterligare tolv namn på rekommendation av den höge representantens kansli i Bosnien och Hercegovina lades till i den förteckning över personer som återfinns i bilagan till gemensam ståndpunkt 2003/280/GUSP. |
| --- | --- |

1.

Rådets gemensamma ståndpunkt 2003/280/GUSP av den 16 april 2003 har uppdaterats genom rådets beslut 2003/484/GUSP av den 27 juni 2003, då ytterligare tolv namn på rekommendation av den höge representantens kansli i Bosnien och Hercegovina lades till i den förteckning över personer som återfinns i bilagan till gemensam ståndpunkt 2003/280/GUSP.

| 2. | Den gemensamma ståndpunkten ses regelbundet över, och vid behov kan rådet göra ändringar av förteckningen i bilagan för att bistå Internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma ståndpunkten ses regelbundet över, och vid behov kan rådet göra ändringar av förteckningen i bilagan för att bistå Internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien.

---

(1)  EUT L 101, 23.4.2003, s. 22.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/228 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/228

---

(2004/C 84 E/0274)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3267/03

från Christopher Huhne (ELDR) till rådet

(4 november 2003)

Ämne:   Omröstning med kvalificerad majoritet

Kan rådet för vart och ett av de fem senaste åren uppge vid hur många tillfällen varje medlemsstat har blivit nedröstad i rådet när ett beslut om ett lagstiftningsförslag (direktiv, förordning, beslut) har fattats genom omröstning med kvalificerad majoritet?

Svar

(9 mars 2004)

Rådet ber att få hänvisa den ärade parlamentsledamoten till det svar som rådet gav honom på fråga E-3938/00 om samma ämne avseende åren 1995-2000.

Rådet vill fästa den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på att rådets generalsekretariat sedan januari 2001 på rådets webbplats (http://ue.eu.int) offentliggör månatliga förteckningar över rådets verksamhet som innehåller eventuella resultat och röstmotiveringarna.

Rådet anmodar den ärade parlamentsledamoten att ta del av tabellerna i bilagan till detta svar.

BILAGA

| | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Totalt antal slutliga rättsakter | 219 | 199 | 191 | 187 | 195 |
| Nedlagda röster vid antagandet av en slutlig rättsakt | 56 | 31 | 21 | 31 | 37 |
| Röster mot | 60 | 30 | 22 | 27 | 26 |
| Nedlagda röster | 34 | 9 | 12 | 25 | 31 |

1998

1999

2000

2001

2002

Totalt antal slutliga rättsakter

219

199

191

187

195

Nedlagda röster vid antagandet av en slutlig rättsakt

56

31

21

31

37

Röster mot

60

30

22

27

26

Nedlagda röster

34

9

12

25

31

A.   RÖSTER MOT PER MEDLEMSSTAT

Röster mot vid antagandet av en slutlig rättsakt 1998

| | AU | BË | DE | DA | Ë1 | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | FT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | | | | | | | | | | | | | | |
| Februari | | | 1 | 1 | | | | | | | | 1 | | 1 | 1 |
| Mars | | 1 | 1 | 1 | | | | | | | | | | | |
| April | | 1 | 2 | | | | | | | | | | | | |
| Maj | 1 | | 2 | 1 | | | | | 2 | 1 | | 1 | | 2 | 1 |
| Juni | 1 | 1 | 2 | | 1 | | 1 | | 1 | 1 | | 2 | 1 | | |
| Juli | | | 1 | 2 | 1 | | 1 | | | | | 7 | | | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | 1 | | | 1 | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | 2 | | | | | | | | | | | | |
| November | | | | | | | | | 2 | | | | | | |
| December | | 1 | | 1 | | 1 | 1 | | 3 | | | 1 | 1 | | |
| TOTALT | 3 | 4 | 11 | 7 | 2 | 1 | 3 | 0 | 8 | 2 | 0 | 12 | 2 | 3 | 2 |

AU

BË

DE

DA

Ë1

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

FT

SV

UK

Januari

Februari

1

1

1

1

1

Mars

1

1

1

April

1

2

Maj

1

2

1

2

1

1

2

1

Juni

1

1

2

1

1

1

1

2

1

Juli

1

2

1

1

7

Augusti

September

1

1

Oktober

2

November

2

December

1

1

1

1

3

1

1

TOTALT

3

4

11

7

2

1

3

0

8

2

0

12

2

3

2

Röster mot vid antagandet av en slutlig rättsakt 1999

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | FT | SV | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | | 1 | | | | | | 1 | | | 1 | | | |
| Februari | | | | | | | | | | | | | | | |
| Mars | | | | 1 | 1 | | | | 1 | 1 | | | | | |
| April | | | | | | | | | | | | 1 | | | |
| Maj | | | | 1 | | | | | 1 | | | | | | |
| Juni | | | | | | | 1 | | 1 | | | | | | |
| Juli | 1 | 1 | 1 | 1 | | | | | 2 | | 1 | 1 | | | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | | | | 1 | | | 1 | | 1 | | | | |
| November | | | | | | | | | | | | | | | |
| December | | 1 | | 1 | | | 2 | | 1 | | | 1 | 1 | | |
| TOTALT | 1 | 2 | 2 | 4 | 1 | 1 | 3 | 0 | 8 | 1 | 2 | 4 | 1 | 0 | 0 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

FT

SV

UK

Januari

1

1

1

Februari

Mars

1

1

1

1

April

1

Maj

1

1

Juni

1

1

Juli

1

1

1

1

2

1

1

Augusti

September

Oktober

1

1

1

November

December

1

1

2

1

1

1

TOTALT

1

2

2

4

1

1

3

0

8

1

2

4

1

0

0

Röster mot vid antagandet av en slutlig rättsakt 2000

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | ΓΓ | IR | LU | NL | PT | sv | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | | | 1 | | | | | | | | | | | |
| Februari | | | | | | | | | | | | | | | |
| Mars | 1 | | 2 | | | | | | | | | | | | |
| April | | | | 1 | | | | | | | | 1 | | | |
| Maj | | 1 | | | | | | | | | | | | | |
| Juni | | | | | 1 | | | | | | | | | 1 | 1 |
| Juli | | | | | | | | | 1 | | | | | | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | 1 | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | | | | | | | | | | | | | |
| November | | | | | | | 1 | | | | | | | | |
| December | | | 2 | 1 | 2 | | | 1 | | | | 1 | | 1 | 1 |
| TOTALT | 2 | 1 | 4 | 3 | 3 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | 2 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

ΓΓ

IR

LU

NL

PT

sv

UK

Januari

1

Februari

Mars

1

2

April

1

1

Maj

1

Juni

1

1

1

Juli

1

Augusti

September

1

Oktober

November

1

December

2

1

2

1

1

1

1

TOTALT

2

1

4

3

3

0

1

1

1

0

0

2

0

2

2

Röster mot vid antagandet av en slutlig rättsakt 2001

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | IT | IR | LU | NL | FT | sv | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | | | | | | | | | | | | | | 1 |
| Februari | | | | | | | | | | | | 1 | | | |
| Mars | | | | | | | 1 | | | | | | | | |
| April | | | | | | 1 | 1 | | | | | | | | |
| Maj | | | 1 | | | | 1 | | | | | | | | |
| Juni | | | | 1 | | | | 1 | 1 | | | | | 1 | |
| Juli | | | | | | | | | | | | | | 1 | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | 1 | | | 1 | | | | | | | | | |
| November | | | 1 | 2 | | | | | | | | | | 1 | |
| December | 1 | 2 | | | 1 | 1 | | | 1 | 1 | | | | 1 | 1 |
| TOTALT | 1 | 2 | 3 | 3 | 1 | 3 | 3 | 1 | 2 | 1 | 0 | 1 | 0 | 4 | 2 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

IT

IR

LU

NL

FT

sv

UK

Januari

1

Februari

1

Mars

1

April

1

1

Maj

1

1

Juni

1

1

1

1

Juli

1

Augusti

September

Oktober

1

1

November

1

2

1

December

1

2

1

1

1

1

1

1

TOTALT

1

2

3

3

1

3

3

1

2

1

0

1

0

4

2

Röster mot vid antagandet av en slutlig rättsakt 2002

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | ΓΓ | IR | LU | NL | PT | sv | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | | | | | | | | | | | 1 | | 1 | |
| Februari | | | | | 1 | 1 | | 1 | | | | | | | |
| Mars | | | | 1 | | | | | | | | | | 1 | |
| April | | | | | | | | | | | | | | | |
| Maj | | | | | | | | | | | | 2 | | | |
| Juni | 1 | | | 1 | | | | 1 | | | 1 | 1 | | 1 | 1 |
| Juli | | | | | | | | | | | | | | | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | 1 | | | | 1 | | | 1 | | 1 | |
| Oktober | | | | | | | | | 1 | | | | | | |
| November | | | | | | | | | | | | | 1 | | |
| December | | | 2 | | | | | | | | | | | 2 | |
| TOTALT | 1 | 0 | 2 | 2 | 2 | 1 | 0 | 2 | 2 | 0 | 1 | 5 | 1 | 6 | 1 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

ΓΓ

IR

LU

NL

PT

sv

UK

Januari

1

1

Februari

1

1

1

Mars

1

1

April

Maj

2

Juni

1

1

1

1

1

1

1

Juli

Augusti

September

1

1

1

1

Oktober

1

November

1

December

2

2

TOTALT

1

0

2

2

2

1

0

2

2

0

1

5

1

6

1

B.   NEDLAGDA RÖSTER PER MEDLEMSSTAT

Nedlagda röster vid antagandet av en slutlig rättsakt 1998

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | LT | IR | LU | NL | PT | sv | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | | | | | | | | | | | | | | |
| Februari | | | 1 | | | | | | | | | | | | |
| Mars | | | | | | 2 | | | | | 1 | | | | |
| April | | | | | | | | | 1 | | | | | | |
| Maj | | | 1 | | | | | | | | | | | | |
| Juni | | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | | | 2 | | | 1 | | | |
| Juli | | | | | | 1 | 1 | | | | | | 1 | | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | 1 | 1 | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | 1 | | | 1 | | | | | 1 | | 1 | | |
| November | | | | | | | | | | | | | | | |
| December | | 1 | 2 | | 1 | 1 | 1 | | 2 | | | | 2 | | |
| TOTALT | 0 | 3 | 7 | 1 | 2 | 7 | 2 | 0 | 5 | 0 | 2 | 1 | 4 | 0 | 0 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

LT

IR

LU

NL

PT

sv

UK

Januari

Februari

1

Mars

2

1

April

1

Maj

1

Juni

1

1

1

1

2

2

1

Juli

1

1

1

Augusti

September

1

1

Oktober

1

1

1

1

November

December

1

2

1

1

1

2

2

TOTALT

0

3

7

1

2

7

2

0

5

0

2

1

4

0

0

Nedlagda röster vid antagandet av en slutlig rättsakt 1999

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | LT | IR | LU | NL | PT | sv | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | | | | | 1 | | | | | | | | | |
| Februari | | | | | | | | | | | | | | | |
| Mars | | | | | | | | | | | | | | | |
| April | | | | | | | | | | | | | | | 1 |
| Maj | | | | | | | | | | | | 1 | | | |
| Juni | | | | | | | | | 1 | | | | | | |
| Juli | | | | | | 1 | | | | | | | | | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | | | | | | | | | | | | | |
| November | | | | | | | | | | | | | | | |
| December | | | 1 | | | | | | | | | | 1 | | 2 |
| TOTALT | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 3 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

LT

IR

LU

NL

PT

sv

UK

Januari

1

Februari

Mars

April

1

Maj

1

Juni

1

Juli

1

Augusti

September

Oktober

November

December

1

1

2

TOTALT

0

0

1

0

0

2

0

0

1

0

0

1

1

0

3

Nedlagda röster vid antagandet av en slutlig rättsakt 2000

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | LT | IR | LU | NL | PT | sv | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | 1 | | | | | | | 1 | | | | | | |
| Februari | | | | | | | | | | | | | | | |
| Mars | | | | 1 | | | | 1 | | | | 1 | | | |
| Aprii | | 1 | | 1 | | | | | | | | | | | 1 |
| Maj | | | | | | | | | | | | | | | |
| Juni | | | | | | | | | | | | | | | |
| Juli | | 1 | | | | | | | | | | | | | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | 1 | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | | | | | | | | | | | | | |
| November | | | | | | | | | | | | | | | |
| December | | 1 | | | | | | | 1 | | | | | | |
| TOTALT | 0 | 5 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

LT

IR

LU

NL

PT

sv

UK

Januari

1

1

Februari

Mars

1

1

1

Aprii

1

1

1

Maj

Juni

Juli

1

Augusti

September

1

Oktober

November

December

1

1

TOTALT

0

5

0

2

0

0

0

1

2

0

0

1

0

0

1

Nedlagda röster vid antagandet av en slutlig rättsakt 2001

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | LT | IR | LU | NL | PT | sv | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | | | | | | 1 | | | | 1 | | | | |
| Februari | | | | | | | 1 | | 1 | | | | | | |
| Mars | | | | | | 1 | | | | | | | | | |
| April | | | | | | | | | | | | | | | |
| Maj | 1 | | 1 | | | | | | 1 | | 1 | | | | |
| Juni | 1 | | 1 | | | 1 | | | | | | | | | |
| Juli | | | | | | | | | | | | | | | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | 1 | | 1 | | | | | | |
| Oktober | 1 | | 1 | | | | | | | | | | 1 | | 1 |
| November | | | 2 | | | | | | | | | | | | |
| December | 1 | 1 | | 1 | | | | | | | | 1 | | | 1 |
| TOTALT | 4 | 1 | 5 | 1 | 0 | 2 | 3 | 0 | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 0 | 2 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

LT

IR

LU

NL

PT

sv

UK

Januari

1

1

Februari

1

1

Mars

1

April

Maj

1

1

1

1

Juni

1

1

1

Juli

Augusti

September

1

1

Oktober

1

1

1

1

November

2

December

1

1

1

1

1

TOTALT

4

1

5

1

0

2

3

0

3

0

2

1

1

0

2

Nedlagda röster vid antagandet av en slutlig rättsakt 2002

| | AU | BE | DE | DA | EL | ES | FR | FI | LT | IR | LU | NL | PT | sv | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Januari | | | | | | | 2 | | | | | | | | |
| Februari | | | | 1 | | 1 | | | | | | 1 | 1 | 1 | 1 |
| Mars | | 1 | | | | | | | | | | | | 1 | 1 |
| April | | | | | | | | | | | | | 1 | | |
| Maj | | | | 1 | | | | 1 | | | | | | | |
| Juni | | | 1 | | | | 3 | | | | 1 | | | | 1 |
| Juli | | | | 1 | | | | | | | | | | 1 | |
| Augusti | | | | | | | | | | | | | | | |
| September | | | | | | | | | | | | | | | |
| Oktober | | | 1 | | | | | | | | | | | 1 | |
| November | | | 1 | 1 | | | | | | | | | 1 | 1 | |
| December | | | | | | | 1 | 1 | | | | | | | 1 |
| TOTALT | 0 | 1 | 3 | 4 | 0 | 1 | 6 | 2 | 0 | 0 | 1 | 1 | 3 | 5 | 4 |

AU

BE

DE

DA

EL

ES

FR

FI

LT

IR

LU

NL

PT

sv

UK

Januari

2

Februari

1

1

1

1

1

1

Mars

1

1

1

April

1

Maj

1

1

Juni

1

3

1

1

Juli

1

1

Augusti

September

Oktober

1

1

November

1

1

1

1

December

1

1

1

TOTALT

0

1

3

4

0

1

6

2

0

0

1

1

3

5

4

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/233 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/233

---

(2004/C 84 E/0275)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3282/03

från Anne André-Léonard (ELDR) till rådet

(30 oktober 2003)

Ämne:   Harmonisering av gemenskapslagstiftningen i fråga om förarbevis för fritidsbåtar

Europaparlamentet och Europeiska unionens råd har nyligen ändrat direktiv 94/25/EG (1) om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar.

Detta direktiv inriktar sig på miljö- och säkerhetskrav gällande byggandet av dessa båtar.

Det finns dock en annan viktig aspekt som gäller behovet av en harmonisering på gemenskapsnivå av förarbevis för fritidsbåtar.

Har rådet övervägt att införa ett europeiskt förarbevis? Om så är fallet, vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att garantera att det införs effektiva bestämmelser på detta område?

Svar

(9 mars 2004)

Rådet fäster stor vikt vid lagar och andra författningar som utformats i syfte att bidra till att höja säkerhetsnivån på alla de områden som faller under gemenskapens delade eller exklusiva behörighet. Det direktiv om fritidsbåtar som nyligen ändrades av Europaparlamentet och rådet bör också ses i detta detta sammanhang.

När det gäller eventuella åtgärder för att harmonisera ett europeiskt förarbevis för fritidsbåtar påpekar rådet att sådana förslag faller under kommissionens intiativrätt. Inget sådant förslag har hittills lagts fram för rådet.

---

(1)  EGT L 164, 30.6.1994, s. 15.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/233 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/233

---

(2004/C 84 E/0276)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3313/03

från Hans-Peter Martin (PSE) till rådet

(3 november 2003)

Ämne:   Förhandlingar om EU:s konstitutionsfördrag

Den 25 oktober 2003 blev det känt att finansministrarna vid det informella Ekofinmötet i Stresa strävar efter att göra omfattande ändringar till EU:s konstitutionsfördrag som europeiska konventet utarbetat. Dessa ändringar sammanställdes i dokumentet ”Drafting suggestions on Articles of interest to Ecofin ministers, reflecting a high degree of consensus reached at the Informal Ecofin in Stresa”.

Varför betecknas dessa förslag som sekretessbelagda? Varför offentliggörs de inte? När blir de allmänt tillgängliga?

Anser den tjänstgörande ordföranden i rådet att det är rimligt att Ekofin tar ställning i denna fråga?

Kan rådet meddela vilka finansministrar som stödde förslagen vid Ekofinmötet i Stresa?

Svar

(9 mars 2004)

Rådet har inte intagit någon formell ståndpunkt beträffande utkastet till konstitutionellt fördrag eller beträffande några som helst frågor som diskuteras i regeringskonferensen, i vilken rådet som institution inte har någon roll. Dokumentet som ledamoten nämner hänför sig till ett informellt möte för ekonomi-och finansministrarna.

Efter diskussionerna vid detta informella möte överlämnade ordförandeskapet resultatet av ministrarnas diskussioner till regeringskonferensens ordförande.

Vid utarbetandet av dokumentationen till diskussionerna i regeringskonferensen framhävde konferensens ordförande de punkter som diskuterades av finansministrarna, och detta anges i ett allmänt tillgängligt dokument, CIG 37/03 PRESID 3 av den 24 oktober 2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/234 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/234

---

(2004/C 84 E/0277)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3349/03

från Koenraad Dillen (NI) till rådet

(13 november 2003)

Ämne:   Opinionsundersökning Eurobarometer

Opinionsundersökningen Eurobarometer i oktober, vilken utfördes på begäran av Europeiska kommissionen och handlade om ”Irak och världsfreden”, vill låta påskina att 59 procent av invånarna i Europa upplever staten Israel som ett hot mot världsfreden. Opinionsundersökningen utfördes av institutet EOS Gallup Europe. Då resultaten blev kända tog Europeiska unionens råd avstånd från denna opinionsundersökning genom förmedling av Italiens utrikesminister Frattini (Le Figaro, tisdagen den 4 november).

Handlar det nu om oenighet mellan rådet och kommissionen? Varför säger rådet på tal om denna undersökning att kommissionen sänder ut en ”oriktig signal”? Har frågan tagits upp till diskussion mellan rådet och kommissionen?

Hur ställer sig rådet självt konkret till denna fråga, i den form den ställts i undersökningen, alltså om ”Israel utgör ett hot mot världsfreden”?

Är det här första gången som rådet tagit avstånd från en opinionsundersökning som utförts på kommissionens uppdrag? Om inte: när har detta också skett?

Håller rådet med Israels Italienambassadör, som anser att sådana ansvarslösa opinionsundersökningar gör det svårt för Europa att spela en roll i fredsprocessen i Mellanöstern?

Vilka åtgärder ämnar rådet vidta hos de israeliska myndigheterna för att vederlägga den eventuella negativa bild av Europa som denna undersökning kan ge upphov till bland den israeliska befolkningen?

Svar

(9 mars 2004)

| 1. | Opinionsundersökningen Eurobarometer, som Europaparlamentets ärade ledamot hänvisar till, har gjorts på bemyndigande av Europeiska kommissionen, som redan förklarat sin ståndpunkt sedan resultatet blivit känt. Rådet har inte särskilt kommenterat denna opinionsundersökning. |
| --- | --- |

1.

Opinionsundersökningen Eurobarometer, som Europaparlamentets ärade ledamot hänvisar till, har gjorts på bemyndigande av Europeiska kommissionen, som redan förklarat sin ståndpunkt sedan resultatet blivit känt. Rådet har inte särskilt kommenterat denna opinionsundersökning.

| 2. | Rådet är emellertid bekymrat över Israels agerande i fredsprocessen i Mellanöstern. EU:s särskilda förväntningar på Israel i detta sammanhang och det bakomliggande resonemanget togs upp vid mötet i associeringsrådet mellan EU och Israel den 18 november 2003. Dessa förväntningar på Israel lades fram i klartext i EU:s uttalande, som hade förberetts för detta tillfälle, i syfte att ge en heltäckande och klar bild av EU:s ståndpunkt, också till den israeliska befolkningen. |
| --- | --- |

2.

Rådet är emellertid bekymrat över Israels agerande i fredsprocessen i Mellanöstern. EU:s särskilda förväntningar på Israel i detta sammanhang och det bakomliggande resonemanget togs upp vid mötet i associeringsrådet mellan EU och Israel den 18 november 2003. Dessa förväntningar på Israel lades fram i klartext i EU:s uttalande, som hade förberetts för detta tillfälle, i syfte att ge en heltäckande och klar bild av EU:s ståndpunkt, också till den israeliska befolkningen.

| 3. | Rådet ser inga direkta konsekvenser som följd av denna undersökning när det gäller EU:s roll i fredsprocessen i Mellanöstern. Rådet kommer att fortsätta sin balanserade politik för att främja fred i Mellanöstern på grundval av kvartettens färdplan och förlitar sig på att denna politik också kommer att röna erkännande hos den israeliska allmänheten. |
| --- | --- |

3.

Rådet ser inga direkta konsekvenser som följd av denna undersökning när det gäller EU:s roll i fredsprocessen i Mellanöstern. Rådet kommer att fortsätta sin balanserade politik för att främja fred i Mellanöstern på grundval av kvartettens färdplan och förlitar sig på att denna politik också kommer att röna erkännande hos den israeliska allmänheten.

| 4. | Rådet har väckt denna fråga och diskuterat den med sina israeliska partner inom ramen för den regelbundna dialogen med Israel. |
| --- | --- |

4.

Rådet har väckt denna fråga och diskuterat den med sina israeliska partner inom ramen för den regelbundna dialogen med Israel.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/235 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/235

---

(2004/C 84 E/0278)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3354/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till rådet

(13 november 2003)

Ämne:   Språkminoriteter i Grekland och officiell statistik

Kommissionsledamoten Viviane Reding fullgör på ett oklanderligt sätt sina åligganden, och hennes bidrag till uppvärderingen av generaldirektoratet för utbildning och kultur är uppenbart. Emellertid tycks det som om en del av personalen i detta generaldirektorat inte ger henne tillräckliga upplysningar, och genom sina otillräckliga svar skapar man, helt i onödan, ett ganska nedslående intryck av kommissionen.

I min fråga nr E-2777/03 (1) hänvisade jag till att det i Euromosaic-studien (på sidan 41 i den engelska texten) står att ”man räknar med att vart och ett av dessa språk [i Grekland] talas av mellan 50 000 och 80 000 personer”, och jag frågade vidare vem som samlat in dessa uppgifter och huruvida de är tillförlitliga och officiella. Viviane Reding svarade att de tre ansvariga för rapporten samarbetat med en vetenskaplig kommitté bestående av tio medlemmar från EU, Förenta staterna och Kanada.

Instämmer rådet i ovanstående statistiska uppgifter? Vilka officiella uppgifter har de grekiska myndigheterna gett om de människor som talar arumänska, albanska och makedonska (slavisk)? Är det etiskt försvarbart att inte använda den officiella statistiken från en EU-medlemsstat vid uppskattningen av vissa språkgruppers storlek? Anser inte rådet att det finns tillräckligt med forskare i EU som kan sammanställa rapporter om språkgrupper i unionen? Vad anser rådet om att man i frågor som uteslutande rör EU (och som är ytterst känsliga) blandar in forskare från tredje land som skall uttala sig om den eventuella förekomsten av språkminoriteter i EU? Vilka konkreta åtgärder har rådet vidtagit under de senaste tio åren när det gäller den (stora och internationellt erkända) grekiska minoriteten i norra Epirus, som genom ihärdiga försök från den albanska regimens sida under närmare 50 år riskerade att bli berövade sitt språk och sin religion? Vilka synbarliga resultat har dessa eventuella åtgärder gett?

Svar

(9 mars 2004)

När det gäller statistiken i Euromosaic-studien från 1996 vill rådet betona att det inte är rådets uppgift och inte heller ligger inom dess behörighet att lämna ett omdöme om arbete som utförts av tredje part efter en anbudsinfordran från Europeiska kommissionen.

När det gäller den grekiskspråkiga minoritetens situation i Albanien bör det erinras om att det i de pågående förhandlingarna mellan EU och Albanien i samband med stabiliserings- och associerings-processen ägnas särskild uppmärksamhet åt frågor rörande demokratisering och skydd av minoriteter. Europeiska kommissionen, som erhöll mandatet för förhandlingar i oktober 2002, kan lämna mer detaljerad information i detta sammanhang.

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 215.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/236 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/236

---

(2004/C 84 E/0279)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3358/03

från Chris Davies (ELDR) till rådet

(14 november 2003)

Ämne:   Bifångst vid räkfiske

På basis av omfattande undersökningar har Environmental Justice Foundation (EJF) dragit slutsatsen att de stora bifångsterna vid räkfiske skadar ekologin i hela världen. Enligt FAO kommer en tredjedel av all fisk som dumpas i världen från räkfisket, trots att det står för mindre än två procent av skaldjursproduktionen. Även om bifångsterna vid räkfiske är exceptionellt stora förekommer bifångster även vid annat slag av fiske. Ett flertal olika fiskemetoder ger upphov till miljontals ton bifångst varje år. I det här sammanhanget är trålar, bottensatta garn och långrev de största bovarna i dramat. Om fisket inte kontrolleras kommer det oundvikligen att minska den biologiska mångfalden och produktiviteten, samt öka arbetslösheten och fattigdomen i kustområdena. Även om FN:s generalförsamling 1994 konstaterade att det internationella samfundet måste ta frågan om bifångster och dumpad fisk på allvar har näst intill inget gjorts för att råda bot på överexploateringen. EJF rekommenderar att en internationell handlingsplan för att minska bifångsterna antas under FAO:s beskydd för att frågan om bifångster skall kunna behandlas på en global nivå. EJF har uttryckt en önskan om att EU vid första bästa tillfälle skulle ta initiativ till en internationella handlingsplan. Med tanke på att EU nyligen sett över den gemensamma fiskeripolitiken och där prioriterat bevarandet och ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna skulle ett sådant förslag vara i linje med nuvarande EU-frågor. En internationell handlingsplan skulle inte enbart hjälpa EU att justera sina egna bifångstnivåer (inklusive nivåerna för fjärrflottan) men skulle också bidra till att främja den internationella politiken för att minska svinn vid fiske.

| 1. | Vilka EU-initiativ strävar för närvarande till att minska bifångsten (snarare än att minska fiskdumpningen) i EU-vatten samt till att minska fjärrflottornas bifångster i tredje länders vatten? |
| --- | --- |

1.

Vilka EU-initiativ strävar för närvarande till att minska bifångsten (snarare än att minska fiskdumpningen) i EU-vatten samt till att minska fjärrflottornas bifångster i tredje länders vatten?

| 2. | Hur övervakar EU bifångstnivåerna och effekten av bifångsterna på havens ekosystem? |
| --- | --- |

2.

Hur övervakar EU bifångstnivåerna och effekten av bifångsterna på havens ekosystem?

| 3. | Är EU redo att ta initiativet till FAO:s internationella handlingsplan för att minska bifångster? |
| --- | --- |

3.

Är EU redo att ta initiativet till FAO:s internationella handlingsplan för att minska bifångster?

Svar

(9 mars 2004)

| 1. | För att förbättra räkfiskets selektivitet innehåller rådets förordning nr 850/98 bestämmelser om obligatorisk användning av selektionstrål med sorteringsgaller för räkfiske. Syftet med dessa åtgärder är att minska bifångsterna. |
| --- | --- |

1.

För att förbättra räkfiskets selektivitet innehåller rådets förordning nr 850/98 bestämmelser om obligatorisk användning av selektionstrål med sorteringsgaller för räkfiske. Syftet med dessa åtgärder är att minska bifångsterna.

| 2. | Det finns inga allmänna regler för bifångstkvoter. I de tekniska bevarandeföreskrifterna anges minimiprocent för målarter ombord i förhållande till typ av fiskeredskap och maskstorlek. Dessa regler övervakas till havs och i hamn av behöriga kontrollmyndigheter. |
| --- | --- |

2.

Det finns inga allmänna regler för bifångstkvoter. I de tekniska bevarandeföreskrifterna anges minimiprocent för målarter ombord i förhållande till typ av fiskeredskap och maskstorlek. Dessa regler övervakas till havs och i hamn av behöriga kontrollmyndigheter.

| 3. | Rådet genomför för närvarande en översyn av den nuvarande förordningen om tekniska bevarande-åtgärder, även reglerna för fångstsammansättning, bifångster och fisk som kastas överbord. |
| --- | --- |

3.

Rådet genomför för närvarande en översyn av den nuvarande förordningen om tekniska bevarande-åtgärder, även reglerna för fångstsammansättning, bifångster och fisk som kastas överbord.

| 4. | Den 8 april 2003 antog rådet slutsatser om minskning av de fiskmängder som kastas överbord, på grundval av kommissionens handlingsplan. Framför allt uppmanade rådet kommissionen att initiera pilotprojekt under 2003 för att bedöma möjligheterna att minska den mängd fisk som kastas överbord genom införande av olika åtgärder, inklusive nya fiskeredskap, frivilligt utträde ur fiskeområden, realtidsstängning och även den åtgärd som nämns av den ärande parlamentsledamoten, alltså införandet av bifångstkvoter. |
| --- | --- |

4.

Den 8 april 2003 antog rådet slutsatser om minskning av de fiskmängder som kastas överbord, på grundval av kommissionens handlingsplan. Framför allt uppmanade rådet kommissionen att initiera pilotprojekt under 2003 för att bedöma möjligheterna att minska den mängd fisk som kastas överbord genom införande av olika åtgärder, inklusive nya fiskeredskap, frivilligt utträde ur fiskeområden, realtidsstängning och även den åtgärd som nämns av den ärande parlamentsledamoten, alltså införandet av bifångstkvoter.

| 5. | Sådana åtgärder bör ses i anslutning till den pågående granskningen av flerårig fiskeförvaltning och upprättandet av återhämtningsplaner för hotade bestånd enligt vad som anges i reformen av den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

5.

Sådana åtgärder bör ses i anslutning till den pågående granskningen av flerårig fiskeförvaltning och upprättandet av återhämtningsplaner för hotade bestånd enligt vad som anges i reformen av den gemensamma fiskeripolitiken.

| 6. | Kommissionen förbereder för närvarande en uppskattning av fiskeresurserna i tredje lands vatten. |
| --- | --- |

6.

Kommissionen förbereder för närvarande en uppskattning av fiskeresurserna i tredje lands vatten.

| 7. | Gemenskapen har tagit initiativet i den internationella handlingsplanen för att utplåna olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (”IUU-fiske”). Ingen handlingsplan för bifångster har efterfrågats särskilt. |
| --- | --- |

7.

Gemenskapen har tagit initiativet i den internationella handlingsplanen för att utplåna olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (”IUU-fiske”). Ingen handlingsplan för bifångster har efterfrågats särskilt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/237 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/237

---

(2004/C 84 E/0280)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3414/03

från Marianne Eriksson (GUE/NGL) till rådet

(12 november 2003)

Ämne:   Estland och jämställdhetsdirektiven

Det har kommit till min kännedom att Estland ännu inte har implementerat EU:s jämställdhetsdirektiv i sin nationella lagstiftning. Jag tycker att det är anmärkningsvärt, särskilt med tanke på att utvidgningsländerna den 6 november fick offentlig kritik av kommissionen för att inte uppfylla kraven inför en EU-anslutning. Estland och deras brist på jämställdhetslagstiftning nämndes då inte alls. Min fråga är således:

Om rådet kan bekräfta att Estland inte har implementerat jämställdhetsdirektivet?

Hur det kan komma sig att det inte har ställts som krav för ett inträde i EU?

Vad kommer rådet att vidta för åtgärder?

Svar

(9 mars 2004)

Estland har uppnått en hög grad av anpassning till regelverket inom flertalet politikområden, men rådet kan bekräfta att Estland ännu inte införlivat lagstiftningen rörande lika behandling av kvinnor och män. I detta sammanhang bör det noteras att kommissionen i sin heltäckande övervakningsrapport av den 5 november 2003 om Estlands förberedelser för medlemskap klart anger att detta är en fråga som ger upphov till allvarlig oro och att Estland omedelbart måste vidta beslutsamma åtgärder om landet skall uppfylla kraven senast vid anslutningsdagen. Rådet delar kommissionens analys i detta avseende. Det bör även noteras att anpassning till regelverket inom området jämställdhet förvisso är ett krav inför anslutningen (liksom anpassningen till gemenskapens regelverk i sin helhet), och att Estland kommer att uppnå detta genom antagandet av lagen om jämställdhet och lika behandling och lagen om anställningsavtal. Estland måste nu omedelbart ta itu med de kraftiga förseningarna i förhållande till den ursprungliga tidsplanen för lagstiftningen, när det gäller antagandet av dessa båda lagar.

Rent generellt bör det erinras om att rådet har betonat vikten av övervakningen av hur långt de tio anslutande staterna nått i förberedelserna för EU-medlemsskap. Övervakningen är ett kontinuerligt arbete som kommer att fortsätta till anslutningsdagen. Rådet noterade i detta avseende vid mötet den 17 november 2003 att kommissionen med fullt utnyttjande av medlemsstaternas sakkunskap, kommer att fortsätta att nära följa de anslutande staternas framsteg, med användning av alla tillgängliga medel för att säkerställa ett korrekt genomförande av unionens regler och politik. Med tanke på att det är kommissionens uppgift att se till att alla EU:s politikområden fungerar smidigt vid och efter anslutningen noterade rådet även kommissionens beslutsamhet att när så behövs vidta alla nödvändiga åtgärder i detta syfte. Rådet noterade dessutom kommissionens avsikt att hålla rådet fullständigt och regelbundet informerat om eventuella kvarstående farhågor och om de lämpliga åtgärder som kommissionen kommer att vidta med anledning av dessa.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/238 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/238

---

(2004/C 84 E/0281)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3415/03

från Francesco Rutelli (ELDR) till rådet

(12 november 2003)

Ämne:   Ordförandeskapets uttalanden i samband med toppmötet mellan EU och Ryssland den 7 november 2003

EU och Ryssland gjorde den 31 maj 2003 ett gemensamt uttalande i samband med toppmötet i Sankt Petersburg. I detta uttalande framförs önskemål om att den nyligen inledda politiska processen och den ekonomiska och sociala återuppbyggnaden skall leda till att rättsstatsprincipen återinförs, att de mänskliga rättigheterna främjas och att en verklig försoning uppnås.

Den 8 oktober 2003 uttalade sig det italienska ordförandeskapet på EU:s vägnar om presidentvalet i Tjetjenien. I detta uttalande konstateras att EU redan tidigare har pekat på vissa negativa inslag, bl.a. bristen på en verklig pluralism i presidentkandidaturerna och frånvaron av oberoende medier. Dessutom betonas att EU är mycket besviket över genomförandet av valet.

Ordförandeskapet påpekar i samma uttalande att EU hoppas att de åtaganden som ingåtts kommer att genomföras i praktiken och att en omedelbar och betydande förbättring av situationen för de mänskliga rättigheterna i Tjetjenien kommer att överbrygga klyftan mellan myndigheterna och folket. EU uppmanar de ryska myndigheterna att göra sitt yttersta för att driva igenom en verklig politisk process och för att öka sitt samarbete med de internationella organisationerna, särskilt OSSE, i överensstämmelse med EU:s och Rysslands gemensamma uttalande i Sankt Petersburg.

Har ordförandeskapet tillgång till nya uppgifter som har gjort det möjligt för ordförande Berlusconi att hävda att problemen i samband med Tjetjenien kan betraktas som ”myter” som sprids av den internationella pressen? Vilka är i så fall dessa uppgifter?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/238 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/238

---

(2004/C 84 E/0282)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3473/03

från Daniel Cohn-Bendit (Verts/ALE) till rådet

(17 november 2003)

Ämne:   Ordförandeskapets uttalanden i samband med toppmötet mellan EU och Ryssland den 7 november 2003

EU och Ryssland gjorde den 31 maj 2003 ett gemensamt uttalande i samband med toppmötet i Sankt Petersburg. I detta uttalande framförs önskemål om att den nyligen inledda politiska processen och den ekonomiska och sociala återuppbyggnaden skall leda till att rättsstatsprincipen återinförs, att de mänskliga rättigheterna främjas och att en verklig försoning uppnås.

Den 8 oktober 2003 uttalade sig det italienska ordförandeskapet på EU:s vägnar om presidentvalet i Tjetjenien. I detta uttalande konstateras att EU redan tidigare har pekat på vissa negativa inslag, bl.a. bristen på en verklig pluralism i presidentkandidaturerna och frånvaron av oberoende medier. Dessutom betonas att EU är mycket besviket över genomförandet av valet.

Ordförandeskapet påpekar i samma uttalande att EU hoppas att de åtaganden som ingåtts kommer att genomföras i praktiken och att en omedelbar och betydande förbättring av situationen för de mänskliga rättigheterna i Tjetjenien kommer att överbrygga klyftan mellan myndigheterna och folket. EU uppmanar de ryska myndigheterna att göra sitt yttersta för att driva igenom en verklig politisk process och för att öka sitt samarbete med de internationella organisationerna, särskilt OSSE, i överensstämmelse med EU:s och Rysslands gemensamma uttalande i Sankt Petersburg.

Har ordförandeskapet tillgång till nya uppgifter som har gjort det möjligt för ordförande Berlusconi att hävda att problemen i samband med Tjetjenien kan betraktas som ”myter” som sprids av den internationella pressen? Vilka är i så fall dessa uppgifter?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3415/03 och P-3473/03

(9 mars 2004)

Rådet understryker att det inte har anledning att kommentera det i slutet av frågan citerade uttalandet.

Beträffande situationen i Tjetjenien diskuterades den ingående under toppmötet EU-Ryssland i Rom den 6 november 2003. Avsaknaden av hänvisning till Tjetjenien i toppmötets gemensamma uttalande återspeglade den kvarstående oenigheten mellan EU och Ryssland om situationen där. EU beklagade särskilt, och avvisade, den koppling som Ryssland gjorde mellan situationen i Tjetjenien och situationen för de ryska minoriteterna i de baltiska staterna. Den ståndpunkt rådet enats om, sådan den återges i frågan, har därför inte ändrats till följd av toppmötet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/239 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/239

---

(2004/C 84 E/0283)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3440/03

från Koenraad Dillen (NI) till rådet

(20 november 2003)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Kina

I samband med toppmötet mellan den italienska premiärministern Silvio Berlusconi och dennes kinesiska kollega Hu Jintao diskuterades bl.a. ett handelsavtal om samarbete mellan Kina och Europa vad gäller satellitnavigering. Det var Europeiska kommissionen som lanserade Galileo-programmet på detta område.

En ny rapport från Amnesty International redogör dock för upprepade och omfattande kränkningar av mänskliga rättigheter i Kina. Tortyr, avrättningar och förtryck hör till vardagen. Enligt uppgift lär mer än 300 000 politiska fångar hållas fångna i särskilda läger i Kina.

Enligt ett flertal tidningsartiklar sades ingenting i samband med toppmötet mellan Berlusconi och Hu Jintao om situationen i Kina vad gäller mänskliga rättigheter. Stämmer detta?

Anser rådet i så fall, att det ur etiskt synpunkt är försvarbart att föra handelsöverläggningar med Kina utan att denna fråga tas upp? Anser rådet inte att framsteg vad gäller mänskliga rättigheter utgör en viktig förutsättning för framsteg i överläggningarna mellan EU och Kina?

Vad har rådet hitintills gjort för att på diplomatisk väg förbättra situationen vad gäller mänskliga rättigheter i Kina?

Svar

(11 mars 2004)

| 1. | Rådet hänvisar rent generellt den ärade parlamentsledamoten till rådets uttalande om Kina som presenterades under Europaparlamentets sammanträdesperiod i december 2003. |
| --- | --- |

1.

Rådet hänvisar rent generellt den ärade parlamentsledamoten till rådets uttalande om Kina som presenterades under Europaparlamentets sammanträdesperiod i december 2003.

| 2. | I motsats till vad som uppges från de källor som den ärade parlamentsledamoten citerar kan rådet upplysa ledamoten om att människorättsfrågor stod på dagordningen för toppmötet. Människorättsfrågor tas regelbundet upp på alla nivåer med Kina, även på högsta nivå. Vid toppmötet som ägde rum den 30 oktober i Peking tog EU bland annat upp Kinas anslutning till Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen, yttrandefrihet, religionsfrihet och dödsstraff. Båda parter hade också behandlat människorättsfrågor i policydokument som offentliggjordes kort före toppmötet. |
| --- | --- |

2.

I motsats till vad som uppges från de källor som den ärade parlamentsledamoten citerar kan rådet upplysa ledamoten om att människorättsfrågor stod på dagordningen för toppmötet. Människorättsfrågor tas regelbundet upp på alla nivåer med Kina, även på högsta nivå. Vid toppmötet som ägde rum den 30 oktober i Peking tog EU bland annat upp Kinas anslutning till Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen, yttrandefrihet, religionsfrihet och dödsstraff. Båda parter hade också behandlat människorättsfrågor i policydokument som offentliggjordes kort före toppmötet.

| 3. | Sedan 1995 har EU fört en människorättsdialog med Kina i princip en gång per ordförandeskaps-period och anordnat seminarier om människorättsfrågor med icke-statliga organisationer. Dialogerna förs på grundval av detaljerade rapporter om människorättssituationen i landet som utarbetats av EU:s delegationschefer i Peking, i vilka man återger olika trovärdiga källor liksom även rapporter från ickestatliga människorättsorganisationer. Delegationscheferna ingår i uppföljningen av dessa möten och utför démarcher i samband med enskilda oroande fall. |
| --- | --- |

3.

Sedan 1995 har EU fört en människorättsdialog med Kina i princip en gång per ordförandeskaps-period och anordnat seminarier om människorättsfrågor med icke-statliga organisationer. Dialogerna förs på grundval av detaljerade rapporter om människorättssituationen i landet som utarbetats av EU:s delegationschefer i Peking, i vilka man återger olika trovärdiga källor liksom även rapporter från ickestatliga människorättsorganisationer. Delegationscheferna ingår i uppföljningen av dessa möten och utför démarcher i samband med enskilda oroande fall.

| 4. | Under den senaste omgången av människorättsdialogen mellan Kina och EU som ägde rum i Peking den 2728 november 2003 bekräftade båda sidor än en gång att mänskliga rättigheter är ett viktigt inslag i deras förbindelser rent generellt och att det är viktigt att bevara dynamiken från toppmötet. Under detta möte tog EU, utöver de ovan nämnda frågorna, upp bland annat frågan om minoriteters rättigheter, samarbetet med FN:s särskilda mekanismer, tortyr och administrativt frihetsberövande, diskriminering av hiv-smittade och aidssjuka samt samarbetsprojekt för att stärka människorättsskyddet i Kina. |
| --- | --- |

4.

Under den senaste omgången av människorättsdialogen mellan Kina och EU som ägde rum i Peking den 2728 november 2003 bekräftade båda sidor än en gång att mänskliga rättigheter är ett viktigt inslag i deras förbindelser rent generellt och att det är viktigt att bevara dynamiken från toppmötet. Under detta möte tog EU, utöver de ovan nämnda frågorna, upp bland annat frågan om minoriteters rättigheter, samarbetet med FN:s särskilda mekanismer, tortyr och administrativt frihetsberövande, diskriminering av hiv-smittade och aidssjuka samt samarbetsprojekt för att stärka människorättsskyddet i Kina.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/240 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/240

---

(2004/C 84 E/0284)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3441/03

från Koenraad Dillen (NI) till rådet

(20 november 2003)

Ämne:   EU-åtgärder avseende Guantánamo-fångarna

Europaparlamentet har uppmanat rådets sittande ordförande, Italiens premiärminister Silvio Berlusconi, att framföra protester till Washington om att EU-medborgare hålls fångna på den amerikanska marinbasen Guantánamo på Kuba. Tjugosex EU-medborgare är fängslade på Camp X-ray. Dessa personer greps efter händelserna den 11 september som ett led i kampen mot terrorismen.

Känner rådet till exakt vad dessa tjugosex personer anklagas för?

Anser rådet inte att det är de nationella regeringarnas uppgift att bidra till att säkerställa medborgarnas rättssäkerhet i utländska fängelser?

Kan rådet ge en översikt av andra EU-medborgare som, av politiska eller straffrättsliga skäl, hålls fångna i andra icke-europeiska länder? Följer rådet upp dessa ärenden? Vilka konkreta åtgärder vidtar rådet i dessa fall? Vilka resultat har man uppnått hitintills?

Svar

(11 mars 2004)

Rådet har inte möjlighet att lämna någon närmare information om vad de personer som hålls fängslade i Guantánamo Bay anklagas för.

Såsom rådet tidigare meddelat i sina svar på de skriftliga frågorna E-1420/03 och E-2444/03 är det de enskilda berörda medlemsstaternas ansvar att skydda sina medborgares rättigheter och intressen i utlandet enligt Wienkonventionen om konsulära förbindelser, oavsett om de personer det gäller hålls fängslade i Guantánamo Bay eller någon annanstans.

Rådet för därför inte någon förteckning av det slag som nämns i frågan. Om en medlemsstat väljer att göra de övriga medlemsstaterna uppmärksamma på att en av dess medborgare hålls fängslad utomlands och ber om EU:s hjälp med att utöva påtryckningar för att han eller hon skall släppas fri kan den relevanta rådsarbetsgruppen samtycka till att ordförandeskapet ger EU-medlemsstaternas beskickningschefer i det berörda tredjelandet i uppdrag att genomföra en lämplig förtrolig eller offentlig de marsch, eller till att EU-trojkan tar upp frågan i samband med den politiska dialogen med det berörda tredjelandet, om EU för en sådan dialog med landet i fråga. I sådana fall håller ordförandeskapet vanligtvis medlemsstaterna underrättade om resultatet av de marschen eller diskussionen och den eventuella uppföljningen av dessa. I vissa fall har man uppnått önskat resultat med dessa tillvägagångssätt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/241 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/241

---

(2004/C 84 E/0285)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3451/03

från Ioannis Marinos (PPE-DE) till rådet

(20 november 2003)

Ämne:   Uppgifter från Eurobarometer om euron och inflationen

I Eurobarometer nr 58, som hänför sig till perioden oktober-november 2002 och som publicerades i maj 2003, finns mycket intressanta uppgifter om hur euron mottagits av medborgarna inom eurozonen. På sidan B.80 redovisas de statistiska resultaten av frågan om man anser att priserna avrundats uppåt eller nedåt med euron. Här framgår det att 77 procent av medborgarna i eurozonen anser att priserna avrundats uppåt, och i vissa länder är andelen ännu högre, exempelvis i Grekland (88 procent), Spanien (89 procent) och Nederländerna (91 procent). På frågan om medborgarna känner sig fästa vid euron svarar 56 procent av de tillfrågade i eurozonen att de känner sig lite (34 procent) eller inte alls (22 procent) fästa vid den gemensamma valutan, medan 61 procent av de tillfrågade känner sig ganska (36 procent) eller mycket (25 procent) fästa vid den gamla nationella valutan (sidan B.84). Denna andel är väl att märka ännu högre i Grekland (67 procent) och Italien (71 procent) (sidan B.83).

Oroas rådet av de uppgifter som framkommer i Eurobarometer och som bekräftar misstanken att införandet av den gemensamma valutan inte bara inneburit att priserna avrundats uppåt utan även att otillbörligt kraftiga prishöjningar genomförts med euron som förevändning, något som får djupgående konsekvenser för konsumenternas inkomster, i synnerhet de konsumenter (exempelvis greker) som tillhör de lägre inkomstskikten i eurozonen? Hår rådet utfärdat rekommendationer till regeringarna i de länder där inflationen påtagligt ökat sedan införandet av den nya gemensamma valutan, något som leder till konsumentprotester och säkerligen till ett undergrävande av den psykologiska acceptansen av euron och mer allmänt av hela EU, i synnerhet med tanke på utvidgningen och Europavalen 2004? Hur har dessa regeringar i så fall reagerat på detta?

Svar

(11 mars 2004)

Varken kommissionens ekonomiska prognoser hösten 2003 eller ECB:s årsrapport för 2002 stöder påståendet att övergången till euro har lett till hög konsumentprisinflation i euroområdet.

Enligt de ekonomiska prognoserna hösten 2003 varierar emellertid inflationsskillnaderna i hög grad mellan euromedlems staterna och tendensen förväntas hålla i sig under 2004.

I de tre största ekonomierna i euroområdet förväntas inflationen för 2004 ligga mellan 1,6 % i Tyskland och 1,8 % i Frankrike och 2,3 % i Italien. Den förväntade inflationen i andra medlemsstater är högre: 2,8 % i Spanien och 3,7 % i Grekland till exempel, delvis beroende på kraftigare nuvarande och tidigare tillväxttakt.

Den genomsnittliga konsumentprisinflationen i euroområdet uppgick år 2000 till 2,1 %, 2001 till 2,4 % och 2002 till 2,2 % (se tabell 6 på sidan 39 i ECB:s årsrapport för 2002).

ECB bestrider dock även, av skäl som anges i rapporten (se sidan 42 och framåt), att större konsumentprisökningar verkligen har skett.

Rådet kan därför inte dela den ärade parlamentsledamotens åsikt att övergången till euro har lett till hög konsumentprisinflation, särskilt i Grekland.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/242 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/242

---

(2004/C 84 E/0286)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3468/03

från Bart Staes (Verts/ALE), Phillip Whitehead (PSE), Catherine Stihier (PSE) och Margrietus van den Berg (PSE) till rådet

(21 november 2003)

Ämne:   Postpoliosyndrom

Under två möten i Europeiska unionens råd, nr 2384 (hälsa, 15 november 2001, Bryssel) och nr 2470 (sysselsättning, socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor, 2-3 december 2002) noterade rådet två uttalanden från det belgiska ordförandeskapet och den irländska delegationen om behovet av insatser på EU-nivå för att finna ett lämpligt sätt att hjälpa dem som lider av postpoliosyndrom.

Kan rådet redogöra för vilka åtgärder som redan har vidtagits i den här frågan, särskilt när det gäller:

| 1. | information om förekomsten av postpoliosyndrom inom EU, dess orsaker och tillgången till aktuell forskning, |
| --- | --- |

1.

information om förekomsten av postpoliosyndrom inom EU, dess orsaker och tillgången till aktuell forskning,

| 2. | tillgänglig behandling i medlemsstaterna för dem som lider av postpoliosyndrom, både vad gäller rehabilitering och behandling av deras tillstånd? |
| --- | --- |

2.

tillgänglig behandling i medlemsstaterna för dem som lider av postpoliosyndrom, både vad gäller rehabilitering och behandling av deras tillstånd?

| 3. | Vilka medel för forskning och behandling har anslagits inom ramen för gemenskapens budget? |
| --- | --- |

3.

Vilka medel för forskning och behandling har anslagits inom ramen för gemenskapens budget?

Vad är motiveringen till att det inte gjorts någon uppföljning om det ännu inte har vidtagits några sådana åtgärder?

Svar

(11 mars 2004)

Den ärade parlamentsledamoten uppmärksammas på att det är medlemsstaternas ansvar att organisera och tillhandahålla hälso- och sjukvård och att rådet därför inte är behörigt att kommentera eventuella åtgärder som vidtagits i fråga om postpoliosyndrom på nationell eller regional nivå.

När det gäller information om förekomsten av postpoliosyndrom och medel för forskning på europeisk nivå ombeds den ärade parlamentsledamoten att rikta sina specifika frågor i detta ärende direkt till kommissionen, som är ansvarig för bland annat genomförandet av programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2003-2008). Detta program omfattar bland annat verksamheter och stödåtgärder för att förbättra informationen och kunskaperna om hälsovård.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/242 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/242

---

(2004/C 84 E/0287)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3495/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till rådet

(24 november 2003)

Ämne:   Colombia — Gisslan tagen av Ejército de Liberación Nacional (ELN)

På en videoupptagning som publicerats av nyhetsbyrån Reuters visade den colombianska gerillarörelsen ELN att de sju turister som togs som gisslan den 12 september i år, då de besökte några indianruiner, fortfarande är vid liv.

Av de sju gisslanmedlemmarna är tre unionsmedborgare (en spanjor, en britt och en tyska) och fyra kommer från Israel.

Gerillan har gått med på att stegvis släppa gisslan, efter ett besök av en humanitär kommission som bekräftar de svåra levnadsförhållandena för invånarna i Sierra Nevada, men hotade med att döda dem om den colombianska regeringen försöker ingripa för att rädda dem.

Kan rådet mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Kan rådet bekräfta att gisslanmedlemmarna lever och är vid god hälsa? |
| --- | --- |

—

Kan rådet bekräfta att gisslanmedlemmarna lever och är vid god hälsa?

| — | Vilka åtgärder har rådet vidtagit eller kommer det att vidta gentemot ELN eller humanitära organisationer i syfte att bidra till gisslans frisläppande? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har rådet vidtagit eller kommer det att vidta gentemot ELN eller humanitära organisationer i syfte att bidra till gisslans frisläppande?

| — | Vilka åtgärder har rådet vidtagit visavi den colombianska regeringen för att göra den medveten om gisslans situation och i avsikt att skydda deras liv och få dem frisläppta? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har rådet vidtagit visavi den colombianska regeringen för att göra den medveten om gisslans situation och i avsikt att skydda deras liv och få dem frisläppta?

Svar

(11 mars 2004)

Rådet ber att få informera den ärade parlamentsledamoten om att samtliga personer i gisslan utom en nu är frisläppta.

EU förväntar sig att den brittiska medborgaren som är den enda kvarvarande i gisslan frisläpps så snart som möjligt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/243 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/243

---

(2004/C 84 E/0288)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3499/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till rådet

(24 november 2003)

Ämne:   Romano Prodi — manifest

Kommissionens ordförande har utarbetat ett dokument med titeln ”Europa: il sogno, le scelte” som uttryckligen är riktat till den italienska center-vänsterrörelsen, som uppmanas förena sig på en enda lista inför det kommande valet till Europaparlamentet och att agera unisont under efterföljande valperiod.

Detta initiativ föranledde en omedelbar reaktion från de italienska oppositionspartierna och även förståelig kritik från de partier som har majoriteten i regeringen. Det har också avvisats av företrädare för europeiska politiska grupper. Italienska politiska kommentatorer gick till och med så långt att de hävdade att kommissionens ordförande på detta sätt positionerat sig som möjlig ledare för den italienska vänstern inför valen i juni nästa år.

Kan rådet mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Hur betecknar rådet initiativet från kommissionens ordförande? Anser den initiativet vara förenligt med ordförandens uppgifter, mot bakgrund av vad som anges i artikel 211 och följande artiklar i EG-fördraget? Anser rådet att Romano Prodis handlande äventyrar opartiskheten och oberoendet i kommissionens politiska ledning och handlande, vilket juridiskt sett åligger ordföranden? Anser rådet att detta försätter tillämpningen av principerna om maktfördelning, oberoende och gemenskapens allmänna väl i gungning? |
| --- | --- |

—

Hur betecknar rådet initiativet från kommissionens ordförande? Anser den initiativet vara förenligt med ordförandens uppgifter, mot bakgrund av vad som anges i artikel 211 och följande artiklar i EG-fördraget? Anser rådet att Romano Prodis handlande äventyrar opartiskheten och oberoendet i kommissionens politiska ledning och handlande, vilket juridiskt sett åligger ordföranden? Anser rådet att detta försätter tillämpningen av principerna om maktfördelning, oberoende och gemenskapens allmänna väl i gungning?

| — | Anser inte rådet att de europeiska institutionernas trovärdighet och aktningsvärdhet direkt äventyrades till följd av detta? Avser rådet att agera mot bakgrund av detta och i förhållande till kommissionens ordförande som handlat på ett sätt som utan svårighet kan betraktas som ”inblandning i en medlemsstats inre angelägenheter”? |
| --- | --- |

—

Anser inte rådet att de europeiska institutionernas trovärdighet och aktningsvärdhet direkt äventyrades till följd av detta? Avser rådet att agera mot bakgrund av detta och i förhållande till kommissionens ordförande som handlat på ett sätt som utan svårighet kan betraktas som ”inblandning i en medlemsstats inre angelägenheter”?

Svar

(9 mars 2004)

Rådet har inte diskuterat de frågor som den ärade parlamentsledamoten tar upp och inte heller yttrat sig om dem. Det kan därför inte ge den ärade parlamentsledamotens ett svar.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/244 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/244

---

(2004/C 84 E/0289)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3525/03

från Giacomo Santini (PPE-DE) till kommissionen

(28 november 2003)

Ämne:   Storleken på äpplen

Kommittén för frukt- och grönsaksförvaltning har beslutat att det skall vara möjligt att saluföra äpplen med en diameter på 5 cm på den europeiska marknaden från och med den 1 maj 2004. Flera företag i sektorn har redan gett uttryck för sin oro för att detta kommer att få en skadlig inverkan på kvalitetsproduktionen.

Mot bakgrund av att förslaget ännu inte har trätt i kraft eftersom det måste godkännas av kommissionen undrar jag följande:

| 1. | Håller kommissionen inte med om att ett sådant beslut skulle stå i strid med de kvalitetsstrategier som hittills stötts av kommissionen och EU, inte minst genom GJP och den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker? |
| --- | --- |

1.

Håller kommissionen inte med om att ett sådant beslut skulle stå i strid med de kvalitetsstrategier som hittills stötts av kommissionen och EU, inte minst genom GJP och den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker?

| 2. | Hur avser kommissionen reagera på förslaget från kommittén för frukt- och grönsaksförvaltning? |
| --- | --- |

2.

Hur avser kommissionen reagera på förslaget från kommittén för frukt- och grönsaksförvaltning?

| 3. | Anser inte kommissionen att det vore bättre att uppmuntra odlarna av små äpplen att förbättra sin produktkvalitet i stället för att utfärda bestämmelser som innebär ett steg bakåt i fråga om kvalitet? Befarar kommissionen inte att EU:s konsumenter kommer att reagera negativt på detta? |
| --- | --- |

3.

Anser inte kommissionen att det vore bättre att uppmuntra odlarna av små äpplen att förbättra sin produktkvalitet i stället för att utfärda bestämmelser som innebär ett steg bakåt i fråga om kvalitet? Befarar kommissionen inte att EU:s konsumenter kommer att reagera negativt på detta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 januari 2004)

Det förslag till förordning som parlamentsledamoten hänvisar till, har redan lagts fram av kommissionen för Kommittén för frukt- och grönsakssförvaltning, som nyligen behandlat det.

Kommissionen föreslår en harmonisering av gemenskapens minimistorlek för äpplen med den minimistorlek för frukten som gäller enligt internationella normer. Minimistorleken för äpplen i gemenskapen kommer alltså att sänkas med 5 millimeter (mm) från och med den 1 augusti 2005. För sorter med små frukter (20 % av gemenskapens produktion) kommer minimistorleken faktiskt att sjunka till 50 mm, som parlamentsledamoten framhåller, men endast i klass II (den lägsta kvalitetsklassen). När det gäller de kvalitetsklasser som utgör huvuddelen av marknaden kommer minimistorleken för dessa sorter att vara oförändrad. För övriga sorter (80 % av marknaden) kommer minimistorleken att vara 60 mm i klass I och II.

Förslaget måste ses mot bakgrund av det samtidiga införandet av nya mognadskriterier i handelsnormerna för äpplen.

Kvaliteten på äpplen avgörs av många faktorer. Historiskt har två typer av kriterier använts: fruktens röda färg (för de sorter som åtminstone delvis blir röda när de mognar) och storleken. Men andra kriterier tycks lämpligare för att på bästa sätt avgöra kvaliteten på äpplen, till exempel sockerhalt, fasthet eller surhetsgrad. De tre sistnämnda kriterierna passar bättre för att beskriva fruktens smak än färg och storlek som beskriver fruktens utseende och inte smaken (även om det finns ett visst samband mellan de två typerna av kriterier).

Kommissionen föreslår därför att dessa nya kriterier antas som viktigaste kvalitetskriterier i stället för minimistorleken. Detta kommer att göra det möjligt att garantera att alla saluförda äpplen, även de stora sorterna, håller en hög kvalitet, och att små äpplen som är av acceptabel kvalitet (som det finns en ökande marknad för) inte längre utestängs från marknaden, liksom, när det gäller storleken, att gemenskapslag- stiftningen överensstämmer med gemenskapens internationella åtaganden, särskilt med avseende på Världshandelsorganisationens avtal om tekniska handelshinder.

Kommissionen anser att förslaget kommer att förbättra smakkvaliteten på de saluförda äpplena, vilket ligger helt i linje med unionens kvalitetspolitik. Kommissionen anser för övrigt att detta inte innebär ett steg tillbaka för kvalitetsmedvetna producenter, utan tvärtom en uppmuntran genom att kvalitetsindikatorer som gäller alla äppelproducenter införs. Därför förväntar sig också kommissionen en positiv reaktion från konsumenterna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/245 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/245

---

(2004/C 84 E/0290)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3526/03

från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet

(20 november 2003)

Ämne:   Skillnaden mellan enhällig omröstning och konsensus

Enligt Europeiska konventets utkast till fördrag om upprättande av en konstitution för Europa skall Europeiska rådet besluta med konsensus om inte annat föreskrivs i konstitutionen (del I, artikel 20.4). Skulle rådet kunna ange huruvida ett enskilt land kan blockera ett beslut som Europeiska rådet antagit med konsensus, samt redogöra för den exakta definitionen av att ”besluta med konsensus”?

Svar

(11 mars 2004)

Rådet påminner den ärade parlamentsledamoten att det inte är rådets sak att uttala sig om frågor som rör regeringskonferensen.

Eftersom frågan även rör de nuvarande fördragen och särskilt hur Europeiska rådet fungerar kan dock följande svar ges.

I de nuvarande fördragen (liksom i utkastet till fördrag om upprättande av en konstitution för Europa) finns det endast tre rättsligt fastställda omröstningsbestämmelser för antagandet av en rättsakt eller ett beslut som kräver omröstning i rådet (eller i Europeiska rådet i utkastet till fördrag om upprättande av en konstitution): enkel majoritet, kvalificerad majoritet och enhällighet.

Konsensus är ingen omröstningsregel och för den finns det ingen rättslig definition. Det är Europeiska rådets sätt att, redan nu, enas om slutsatser eller andra texter av politisk art som inte är en rättsakt med bindande rättslig verkan gentemot tredje part.

Vanligtvis innebär konsensus för närvarande att texten är allmänt godtagbar, utan formella invändningar från någon delegation även om det kan finnas reservationer från vissa delegationer i sak eller mot vissa delar av texten utan att dessa delegationer lägger hinder i vägen för konsensus.

För övrigt hänvisas den ärade parlamentsledamoten till resultatet av förhandlingarna inom IGC-gruppen med juridiska experter (1). Gruppen föreslår ändring av det utkast som konventet har utarbetat för att uttryckligen fastställa vilken omröstningsregel som är tillämplig i alla de fall där Europeiska rådet, enligt texten till utkastet till fördrag om upprättande av en konstitution för Europa, anförtros befogenheten att anta bindande rättsakter.

---

(1)  Se dokument CIG 50/03 och rapporten från IGC-gruppens ordförande, dokument 51/03, som finns på regeringskonferensens webbplats.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/246 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/246

---

(2004/C 84 E/0291)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3531/03

från Rijk van Dam (EDD) till rådet

(28 november 2003)

Ämne:   Uttalande av ordföranden för ministerrådet för transportfrågor efter ett informellt rådsmöte

Efter kommunikationsministrarnas informella möte i Verona, där man behandlade frågan om trafiksäkerheten på motorvägarna, föreslog rådsordförande Lunardi att man på försök skulle höja hastighetsgränsen på ett antal motorvägar i Italien till 150 km/timme. Med anledning av detta undrar jag följande:

| 1. | Känner transportrådsordföranden till kommissionens trafiksäkerhetsarbete som finns publicerat i vitboken om Europas trafikpolitik fram till 2010? |
| --- | --- |

1.

Känner transportrådsordföranden till kommissionens trafiksäkerhetsarbete som finns publicerat i vitboken om Europas trafikpolitik fram till 2010?

| 2. | Instämmer rådets ordförande med målsättningarna i vitboken när det gäller antalet offer för trafiken, dvs att man skall halvera antalet offer från 40 000 till 20 000 fram till 2010? |
| --- | --- |

2.

Instämmer rådets ordförande med målsättningarna i vitboken när det gäller antalet offer för trafiken, dvs att man skall halvera antalet offer från 40 000 till 20 000 fram till 2010?

| 3. | Anser ordföranden i rådet att det föreslagna experimentet bidrar till att uppnå vitbokens mål när det gäller antalet dödsoffer i trafiken? Om ja, på vilket sätt? |
| --- | --- |

3.

Anser ordföranden i rådet att det föreslagna experimentet bidrar till att uppnå vitbokens mål när det gäller antalet dödsoffer i trafiken? Om ja, på vilket sätt?

Svar

(9 mars 2004)

Rådet påminner den ärade parlamentsledamoten om att det inte är rådets sak att kommentera sådana offentliga uttalanden som nämns i frågan.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/246 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/246

---

(2004/C 84 E/0292)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3533/03

från Christine De Veyrac (PPE-DE) till rådet

(28 november 2003)

Ämne:   Europeisk rymdpolitik — budget

Den 27 november i år kommer rådet (konkurrenskraft) att sammanträda för att behandla kommissionens vitbok om den europeiska rymdpolitiken.

I en situation då vår rymdindustri drabbats av en konjunkturnedgång, Förenta staterna ökar sina satsningar på civil och militär forskning, flera framväxande länder (Kina, Brasilien, Indien) nått en ställning som rymdmakt och diskussionerna om unionens budgetplan för perioden 2007-2013 skall inledas, är tiden inne för Europeiska unionen att bekräfta sina ambitioner.

Det är mycket som står på spel i samband med utvecklingen av rymdtekniken. Det handlar om att öka vår ekonomiska konkurrenskraft, att skaffa oss möjligheter att föra en självständig försvars- och säkerhetspolitik, att bygga ut vår kapacitet att övervaka miljön, att minska den digitala klyftan osv. Förutom dessa praktiska tillämpningar tillkommer det att man i hög grad är enig om att denna utveckling är av ekonomiskt intresse: varje euro som investeras i rymdteknik skapar en omsättning på sju eller åtta euro.

Allt talar alltså för att man äntligen skulle ta hänsyn till rymdfrågor i budgeten på ett sätt man aldrig gjort förut. Detta har också enträget påpekats av företrädarna för gemenskapens politik.

Tänker rådet under dessa omständigheter stödja de ambitioner i fråga om rymdteknik som Europaparlamentet och kommissionen samfällt gjort sig till målsman för?

Ställer rådet upp bakom vitbokens rekommendation om att unionens satsningar på rymden från och med 2004 bör öka med 4,6 procent per år?

Svar

(11 mars 2004)

| 1. | Den betydelse rådet fäster vid utvecklingen av en europeisk rymdpolitik avspeglas i ett antal nyligen tagna initiativ på detta område, i synnerhet






  — | rådets resolution av den 27 november 2003 om industripolitikens bidrag till europeisk konkurrenskraft i vilken bland annat understryks behovet av ett konsoliderat industriellt och institutionellt tillvägagångssätt för att bevara och utveckla den europeiska rymdindustrin och att främja samarbetet mellan Europeiska rymdorganisationen och Europeiska unionen (1), |
| --- | --- | --- |

1.

Den betydelse rådet fäster vid utvecklingen av en europeisk rymdpolitik avspeglas i ett antal nyligen tagna initiativ på detta område, i synnerhet

—

rådets resolution av den 27 november 2003 om industripolitikens bidrag till europeisk konkurrenskraft i vilken bland annat understryks behovet av ett konsoliderat industriellt och institutionellt tillvägagångssätt för att bevara och utveckla den europeiska rymdindustrin och att främja samarbetet mellan Europeiska rymdorganisationen och Europeiska unionen (1),

| — | undertecknandet av ramavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Europeiska rymdorganisationen den 25 november 2003 (2) samt rådets resolution av den 13 maj 2003 om europeisk rymdpolitik som föregick detta avtal (3). |
| --- | --- |

—

undertecknandet av ramavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Europeiska rymdorganisationen den 25 november 2003 (2) samt rådets resolution av den 13 maj 2003 om europeisk rymdpolitik som föregick detta avtal (3).

| 2. | Efter ramavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Europeiska rymdorganisationen tas för närvarande de första konkreta stegen mot genomförandet av en övergripande rymdpolitik och utarbetas de nödvändiga förvaltningsmässiga bestämmelserna för att utveckla ett nära samarbete mellan kommissionen och Europeiska rymdorganisationen. |
| --- | --- |

2.

Efter ramavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Europeiska rymdorganisationen tas för närvarande de första konkreta stegen mot genomförandet av en övergripande rymdpolitik och utarbetas de nödvändiga förvaltningsmässiga bestämmelserna för att utveckla ett nära samarbete mellan kommissionen och Europeiska rymdorganisationen.

| 3. | Den ärade parlamentsledamoten uppmärksammas dessutom på kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004 (4) och kommissionens meddelande om Europeiska unionens initiativ för tillväxt (5) där initiativen Galileo och GMES nämns bland de viktigaste prioriteringarna. Dessa initiativ liksom andra delar av rymdpolitiken kommer att föras vidare under de kommande månaderna genom det första mötet i ”rymdrådet”, en träffpunkt på europeisk politisk nivå för dem som fattar beslut i rymdfrågor. |
| --- | --- |

3.

Den ärade parlamentsledamoten uppmärksammas dessutom på kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2004 (4) och kommissionens meddelande om Europeiska unionens initiativ för tillväxt (5) där initiativen Galileo och GMES nämns bland de viktigaste prioriteringarna. Dessa initiativ liksom andra delar av rymdpolitiken kommer att föras vidare under de kommande månaderna genom det första mötet i ”rymdrådet”, en träffpunkt på europeisk politisk nivå för dem som fattar beslut i rymdfrågor.

| 4. | Den ärade parlamentsledamoten torde känna till att kommissionens vitbok Rymden: en ny europeisk utmaning för en växande union — Handlingsplan för genomförande av den europeiska rymdpolitiken (6) av kommissionen lades fram för rådet den 27 november 2003. Diskussionerna om kommissionens vitbok har därför endast varit av preliminär natur och ytterligare ingående diskussioner kommer att äga rum under det första halvåret 2004.
  De ekonomiska följderna av vitboken kommer att kräva en ingående granskning och det är därför inte möjligt för rådet att för närvarande inta någon ståndpunkt om ökningen på 4,6 % eller om alternativa finansiering sscenarier. |
| --- | --- |

4.

Den ärade parlamentsledamoten torde känna till att kommissionens vitbok Rymden: en ny europeisk utmaning för en växande union — Handlingsplan för genomförande av den europeiska rymdpolitiken (6) av kommissionen lades fram för rådet den 27 november 2003. Diskussionerna om kommissionens vitbok har därför endast varit av preliminär natur och ytterligare ingående diskussioner kommer att äga rum under det första halvåret 2004.

De ekonomiska följderna av vitboken kommer att kräva en ingående granskning och det är därför inte möjligt för rådet att för närvarande inta någon ståndpunkt om ökningen på 4,6 % eller om alternativa finansiering sscenarier.

---

(1)  Dok. 15472/03 Compet 77 IND 175 MI 305 RECH 243 Ecofin 393 RC 23 WTO 139 TEXT 25 TRANS 330 SOC 507 SAN 256.

(2)  Dok. 12858/03 RECH 152 OC 589.

(3)  Dok. 9341/03 Compet 26 IND 73 MI 104 RECH 87 Polarm 13 Telecom 76.

(4)  Dok. 14510/03 INST 190.

(5)  Dok. 14893/03 Ecofin 340 FIN 498 ECO 237 TRANS 294 ENER 308 RECH 212 SOC 473.

(6)  Dok. 14886/03 RECH 211 Compet 62 IND 164 TRANS 293 Polarm 36.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/247 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/247

---

(2004/C 84 E/0293)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3572/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Lloyds of London

På vilket sätt har kommissionen reagerat på skrivelsen från The Lloyd's Names Association i början av 2003? Hur kommenterar kommissionen domstolens slutsats från juli 2003 att Lloyd's bröt mot skyldigheterna enligt artikel 19 i det relevanta direktivet?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

Kommissionen har tagit emot ett stort antal skrivelser och e-postmeddelanden från ordföranden för Lloyd's Names Association (LNA). Den 30 januari 2003 bekräftade Generaldirektoratet för inre marknaden skriftligen att man hade tagit emot fyra skrivelser i januari 2003. Kommissionen beaktade dessa kommentarer som en del av sin bedömning när man beslutade att avsluta (1) ärendet i oktober 2003. Flera av kommentarerna gällde den tidigare situationen vid Lloyd's, dvs. innan lagen om finansiella tjänster och marknader från 2000 trädde i kraft, eller avsåg frågor som inte är av tillsynskaraktär.

Parlamentsledamoten har inte tillräckligt klart specificerat vilken av domstolens slutsatser han avser. Mot bakgrund av kommissionens efterforskningar och med hänsyn till övrig korrespondens från LNA:s ordförande anser kommissionen att den åsyftade slutsatsen kunde vara Lord Justice Thomas beslut i English Commercial Court i målet Sphere Drake mot Sterling Cooke Brown (SCB). På grundval av den information som LNA's ordförande tillhandahållit avser detta mål i första hand förhållanden i Lloyd's enskilda konsortium under perioden 1992-1996, och var därför inte direkt relevant för kommissionens bedömning av om huruvida den nya lagstiftningen var förenlig med den inre marknaden.

---

(1)  Se kommissionens pressmeddelande IP/03/1386.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/248 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/248

---

(2004/C 84 E/0294)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3575/03

från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet

(5 december 2003)

Ämne:   Europeisk legitimation för personer med funktionshinder

Sammanlagt 37 miljoner unionsmedborgare lever med något funktionshinder, vilket innebär att var tionde medborgare i Europeiska unionen berörs av det. Europeiska året för funktionshindrade, vilket går mot sitt slut inom några veckor, var tänkt att ge nya impulser och avsätta spår i form av konkreta resultat för att unionens funktionshindrade medborgare skulle uppnå lika rättigheter och på det sättet i framtiden fullt ut delta i livet inom alla dess områden.

Ett steg på väg mot detta vore att det infördes en legitimation för personer med funktionshinder, vilken skulle gälla i hela EU och berättiga de funktionshindrade till förmåner och rabatter oavsett deras medborgarskap och göra dessa utan svårighet tillgängliga för varje funktionshindrad. I min skriftliga fråga E-2173/02 (1) av den 18 juli 2002 har jag redan påpekat behovet av en sådan legitimation.

Eftersom varje medlemsstat själv kan bestämma hur omfattande förmåner och rabatter de funktionshind-rade skall vara berättigade till vore det nödvändigt med en enhetligt gällande europeisk legitimation för personer med funktionshinder. Den skulle garantera varje funktionshindrad unionsmedborgare lika rättigheter i varje land.

Kan rådet ta ställning till följande frågor:

| — | Har EU redan inledningsvis dryftat frågan om införande av en legitimation för personer med funktionshinder, vilken skulle gälla över hela EU? |
| --- | --- |

—

Har EU redan inledningsvis dryftat frågan om införande av en legitimation för personer med funktionshinder, vilken skulle gälla över hela EU?

| — | Om så är fallet: hur har dessa diskussioner gestaltat sig? |
| --- | --- |

—

Om så är fallet: hur har dessa diskussioner gestaltat sig?

| — | Om inte: vore det inte nödvändigt att införa en legitimation för personer med funktionshinder, vilken skulle gälla över hela EU? |
| --- | --- |

—

Om inte: vore det inte nödvändigt att införa en legitimation för personer med funktionshinder, vilken skulle gälla över hela EU?

Svar

(11 mars 2004)

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att det tillkommer medlemsstaterna att hantera identitetskort.

Rådet har vid upprepade tillfällen uttryckt sin oro över situationen för personer med funktionshinder men har aldrig diskuterat den fråga som den ärade parlamentsledamoten tar upp.

---

(1)  EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 257.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/249 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/249

---

(2004/C 84 E/0295)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3621/03

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Förekomst av clophen i livsmedel framställda på skilda håll i Grekland

Enligt offentliggjorda resultat från en undersökning som utförts vid Atens universitet och forskningscentralen Demokritos har man konstaterat förekomsten av clophen i mjölk som producerats på olika håll i Grekland, bland annat i Kozani och Aspropirgos.

Att clophen förekommer i livsmedel är farligt. Områdena i fråga är industriområden och utsläpp av clophen har konstaterats i det förflutna. Mot bakgrund av detta frågar jag kommissionen:

| 1. | Har relevanta kontroller utförts av behöriga myndigheter i ovannämnda områden? |
| --- | --- |

1.

Har relevanta kontroller utförts av behöriga myndigheter i ovannämnda områden?

| 2. | Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att undersöka förekomsten av clophen i livsmedel som framställs i ovannämnda områden? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att undersöka förekomsten av clophen i livsmedel som framställs i ovannämnda områden?

| 3. | Kommer ett särskilt program att lanseras? Om så är fallet, när kommer man att börja genomföra det? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta, med tanke på att om clophen konstateras förekomma i livsmedel så innebär det en allvarlig hälsorisk för konsumenterna? |
| --- | --- |

3.

Kommer ett särskilt program att lanseras? Om så är fallet, när kommer man att börja genomföra det? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta, med tanke på att om clophen konstateras förekomma i livsmedel så innebär det en allvarlig hälsorisk för konsumenterna?

Kompletterande svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Såsom meddelats i det preliminära svaret på denna skriftliga fråga, begärde kommissionen att få ta del av rapporterna om den undersökning som utförts vid Atens universitet och forskningscentralen Demokritos om förekomsten av polyklorerade bifenyler (PCB) i mjölk som producerats på skilda håll i Grekland. Men trots att kommissionen ett flertal gånger begärt denna information från de behöriga myndigheterna i Grekland och från författarna till rapporten, har ingen information mottagits.

A andra sidan har de behöriga myndigheterna i Grekland informerat kommissionen om att ett nationellt övervakningsprogram inrättades 2003 för dioxiner, furaner och PCB, i enlighet med kommissionens rekommendation 2002/201/EG av den 4 mars 2002 om reduktion av dioxiner, furaner och PCB i foder och livsmedel (1).

Analyserna utfördes i enlighet med kommissionens direktiv 2002/69/EG av den 26 juli 2002 om fastställande av provtagnings- och analysmetoder vid offentlig kontroll av dioxiner och bestämning av dioxinlika PCB i livsmedel (2) och kommissionens direktiv 2002/70/EG av den 26 juli 2002 om fastställande av krav för bestämning av gränsvärden för dioxiner och dioxinlika PCB i foder (2).

Resultaten från detta övervakningsprogram har överlämnats till kommissionen. Det framgår att nivåerna av dioxiner, furaner och dioxinlika PCB i livsmedel (inklusive mjölk) av grekiskt ursprung är låga. Den behöriga myndigheten i Grekland angav dock att det nationella övervakningsprogrammet inte innefattade prover av mjölk från de regioner som åsyftades i frågan. Den behöriga myndigheten i Grekland åtog sig att i det nationella övervakningsprogrammet för 2004 införliva mjölkprover såväl som prover av andra livsmedel som framställts i dessa regioner. I det fall nivåer över EU:s maximinivåer påträffas, kommer lämpliga åtgärder att vidtas för att undvika att oacceptabelt kontaminerade livsmedel förs in i livsmedelskedjan.

---

(1)  EGT L 67, 9.3.2002.

(2)  EGT L 209, 6.8.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/250 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/250

---

(2004/C 84 E/0296)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3661/03

från Konrad Schwaiger (PPE-DE) och Karl von Wogau (PPE-DE) till kommissionen

(9 december 2003)

Ämne:   Import av champinjonkonserver från Kina

I förordning (EG) nr 2125/95 (1) fastställdes tullkvoten för införsel av champinjonkonserver från Kina till 22 750 ton årligen. Redan under åren dessförinnan var kvoten i denna storleksordning och den hade inte höjts före anslutningen av de nya tyska delstaterna, vilken innebar en ökning med nästan 16 miljoner medborgare och därmed konsumenter. Inte heller Sveriges, Finlands och Österrikes anslutning ledde till någon höjning av kvoten. Detta innebär att samma importmängd skall delas av ett större antal konsumenter. Därigenom minskar möjligheterna till handel för importörerna från de hittillsvarande medlemsstaterna.

| 1. | Delar kommissionen uppfattningen att det med tanke på den kommande utvidgningen med tio nya medlemsstater, som hittills täckt sitt behov till stor del med importer från främst Kina, behövs en rimlig höjning av kvoten? |
| --- | --- |

1.

Delar kommissionen uppfattningen att det med tanke på den kommande utvidgningen med tio nya medlemsstater, som hittills täckt sitt behov till stor del med importer från främst Kina, behövs en rimlig höjning av kvoten?

| 2. | Delar kommissionen uppfattningen att man vid denna höjning också måste kompensera den uteblivna höjningen efter den tyska återföreningen och efter Sveriges, Finlands och Österrikes tillträde? |
| --- | --- |

2.

Delar kommissionen uppfattningen att man vid denna höjning också måste kompensera den uteblivna höjningen efter den tyska återföreningen och efter Sveriges, Finlands och Österrikes tillträde?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Inom ramen för den kommande utvidgningen med tio nya medlemsstater kommer gemenskapen att respektera sina skyldigheter enligt Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) och gentemot Världshandels-organisationen (WTO) på samma sätt som vid tidigare utvidgningar av gemenskapen. Särskilt kan nämnas att gemenskapen har underrättat WTO om att man är redo att inleda förhandlingar med WTO-medlemmarna enligt artikel XXIV. 6 i GATT. Man kommer troligen att förhandla om vissa produkter enligt artikel XXIV. 6, eventuellt även om champinjonkonserver.

Den aktuella tullkvoten för champinjonkonserver har fastställts och upprätthålls enligt WTO:s regler och det finns inga som helst skyldigheter att utöka denna tullkvot i samband med de tidigare ändringarna av gemenskapens territorium.

---

(1)  EGT L 212, 7.9.1995, s. 16.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/250 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/250

---

(2004/C 84 E/0297)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3812/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(11 december 2003)

Ämne:   Tempusprogrammet i Rumänien

Den 12 november 2003 rapporterade den tyska tidskriften Stern i sin nätupplaga om eventuella bedrägerier med kommissionsmedel från Tempusprogrammet i Rumänien. Enligt artikeln hade en välkänd professor från Bukarest vänt sig till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) och lagt fram material som antydde att påstådda EU-stödda fortbildningsåtgärder för rumänska tjänstemän aldrig genomförts. Enligt Stern har dessa belägg emellertid varken verifierats eller motbevisats av OLAF. I stället uppgavs OLAF nu ha hänvisat till en revisionsrapport som beställts av Tempusförvaltningen själv, tillbakavisat anklagelserna och avslutat fallet.

| 1. | Varför beaktade OLAF i sina skrivelser till den berörde professorn av den 26 september 2003 och den 24 oktober 2003 inte bevisvärdet i det material som denne lagt fram? |
| --- | --- |

1.

Varför beaktade OLAF i sina skrivelser till den berörde professorn av den 26 september 2003 och den 24 oktober 2003 inte bevisvärdet i det material som denne lagt fram?

| 2. | Varför hänvisade OLAF till en revisionsrapport från Tempusförvaltningen inom kommissionen i stället för att självt grundligt undersöka vad som hänt? |
| --- | --- |

2.

Varför hänvisade OLAF till en revisionsrapport från Tempusförvaltningen inom kommissionen i stället för att självt grundligt undersöka vad som hänt?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

Kommissionen meddelar härmed frågeställaren att de dokument och andra underlag som sändes till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) som stöd för klagomålet i fråga granskades ingående.

Enligt överenskommelse med OLAF och i linje med det normala förfarandet i sådana fall, bad Generaldirektoratet för utbildning och kultur ett London-baserat företag att utföra en särskild revision för att klarlägga om bedrägeri hade förekommit. Den bekräftade inte de anklagelser som frågeställaren syftar på och kommissionen ser ingen anledning att ifrågasätta opartiskheten i denna revision.

När OLAF avslutade detta ärende, efter utredningen och efter att ha rådgjort med flertalet europeiska, rumänska och belgiska organisationer, hade man inte funnit några bevis för att bedrägerier skulle ha begåtts inom ramen för programmet i fråga.

Nu har emellertid OLAF fått mer information och beslutat att återuppta undersökningen på ett antal punkter. Resultatet av denna undersökning kommer att meddelas berörda myndigheter enligt det normala förfarandet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/251 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/251

---

(2004/C 84 E/0298)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3829/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne:   Mjölkkvoterna efter utvidgningen: den tillåtna produktionen i Galicien

Den galiciska mjölksektorn oroar sig mycket för hur situationen kommer att se ut efter EU:s utvidgning mot nya stater. Som en följd av överenskommelsen i samband med Spaniens inträde i unionen uppgår den produktionskvot som Spanien med sina 40 miljoner invånare för närvarande förfogar över till 6 miljoner ton. Denna kvantitet per invånare är mycket lägre än för övriga länder i unionen. Trots detta kan Spaniens relativa ställning ytterligare försämras i och med att det ser ut som om kandidatländerna skulle komma att förfoga över en totalkvot på 18 miljoner ton för en befolkning på 75 miljoner invånare. Inom den spanska staten kommer Galicien — det området där mjölkproduktionen är störst — att drabbas allvarligast, eftersom dess totalkvot inte uppgår till mer än en tredjedel av denna kvantitet.

Har dessa uppgifter för kandidatländerna en förankring i verkligheten? Hur mycket kommer var och en av de nya staterna att få producera och hur stor är denna kvantitet i förhållande till befolkningsmängden? Vilka kriterier kommer att tillämpas för att fastställa kvoterna för varje enskild stat? Vilka möjligheter finns det att med respekt för överenskommelserna öka den mängd som Spanien och Galicien tillåts producera med tanke på att landet för närvarande inte ens producerar tillräckligt för att kunna täcka den inhemska spanska marknadens behov?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Det är lämpligt att påminna om att de nationella referenskvantiteterna för samtliga medlemsstater har fastställts på grundval av befintliga producenters historiska produktionskvantiteter över en viss period. Denna metod användes när systemet med mjölkkvoter infördes 1984 och därefter i samband med att nya medlemsstater gradvis anslöt sig till EU. Samma metod har även följts under den nuvarande utvidgningen. I enlighet med denna metod och i en strävan att inte diskriminera producenterna kan inte kriterier som befolkning och inhemsk konsumtion beaktas när mjölkkvoterna fastställs.

Mer konkret har den nationella referenskvot som de nya medlemsstaterna har tilldelats fastställts på grundval av de olika ländernas årsproduktion för 2000 och 2001 eller en genomsnittlig produktion för en treårsperiod som löper från 1997. Den kvot som härigenom fastställts har ökats med 1 procent, med följden att man hamnar på totalt 18327895 ton för de tio nya medlemsländerna.

Nedan anges de nationella referenskvoterna för varje land:

| (i ton) |
| --- |
| Tjeckien | 2682143 |
| Estland | 624483 |
| Cypern | 142 200 |
| Lettland | 695395 |
| Litauen | 1 646 939 |
| Ungern | 1 947 280 |
| Malta | 48698 |
| Polen | 8964017 |
| Slovenien | 560424 |
| Slovakien | 1013316 |

(i ton)

Tjeckien

2682143

Estland

624483

Cypern

142 200

Lettland

695395

Litauen

1 646 939

Ungern

1 947 280

Malta

48698

Polen

8964017

Slovenien

560424

Slovakien

1013316

För att beakta det förhållande att den egna konsumtionen är mycket hög i de nya medlemsländerna och med tanke på att denna gårdskonsumtion inte ingår i systemet med mjölkkvoter, föreskrivs i anslutningsakten en särskild reserv på 671 418 ton för dessa länder, med undantag för Malta och Cypern. Denna reserv skall frisläppas från den 1 april 2006, på grund av att den egna konsumtionen kommer att minska i dessa länder. Beslutet att frisläppa reserven kommer att fattas av kommissionen på grundval av en utvärdering av en rapport som länderna i fråga skall lägga fram för kommissionen senast den 31 december 2005.

När det gäller Spanien har rådet från den 1 april 2000 beviljat landet en höjning av kvoterna i två steg, inom ramen för Agenda 2000. Höjningen motsvarar totalt 550 000 ton. För närvarande planeras ingen ytterligare höjning för detta land.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/252 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/252

---

(2004/C 84 E/0299)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3854/03

från Samuli Pohjamo (ELDR) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Kommissionens planerade reform av lagstiftningen om statligt stöd

Kommissionen håller på att förbereda en reform av lagstiftningen om statligt stöd. Reformen innebär många utmaningar, bl.a. beaktande av de statistiska konsekvenserna av EU:s utvidgning och bekämpning av snedvriden konkurrens, men även främjande av sammanhållningsmålen.

Med tanke på regionernas utveckling och regionalpolitikens mål är det viktigt att förfoga över en flexibel lagstiftning om statligt stöd.

Jag vill därför veta i vilken riktning kommissionen håller på att planera reformen. Kommer ändringar att göras i artikel 87.3 c i EG-fördraget? Kommer led a att bibehållas oförändrat? Hur kommer man vid ändringar i artiklar att ta hänsyn till de särskilda problem som områden i norra Europas glesbygder brottas med, såsom kallt klimat och långa avstånd som ger upphov till höga transportkostnader?

När man t.ex. i norra Finland bryter en meter tjock is under en sträcka på 500-1000 kilometer för att handelsfartyg skall kunna ta sig ut till öppna havet, genererar denna verksamhet en avsevärd ökning av bruttonationalprodukten, men samtidigt omfattande kostnader för företagen.

Riktlinjerna för statligt stöd begränsar för sin del möjligheten att utnyttja nationella stöd till främst mål 1-områden. Dessutom tillåts undantag bl.a. på grund av gles befolkning.

Hur kommer man i den framtida reformen att ta hänsyn till att en stor del mål 1-områden bland de nuvarande områdena i EU:s medlemsstater kommer att flyttas över i mål 2-områden? I dessa områden som ofta har en landsbygdskaraktär finns det emellertid behov av att upprätthålla konkurrenskraften med särskilda åtgärder för att undvika den fortsatta centraliseringen och flytten till landets ekonomiska centra. Har kommissionen för avsikt att överväga andra kriterier som grund för statligt stöd än en indelning i målområden och det BNP-kriterium som då tillämpas?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

Kommissionen kommer inte att föreslå några ändringar i artikel 87 i EG-fördraget.

Den 2 april 2003 (1) beslutade kommissionen att i sinom tid göra en översyn av riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål (2) för perioden efter 2006 och därigenom ge medlemsstaterna och kommissionen tid att upprätta, anmäla och godkänna nya regionalstödskartor.

Vad gäller de särskilda problemen för de glesbefolkade områden som parlamentsledamoten tar upp, vill kommissionen göra klart att de nuvarande riktlinjerna inte innehåller några särskilda bestämmelser för dessa områden, inte ens i de fall de inte kan komma i fråga för sådant undantag som anges i artikel 87.3 a i EG-fördraget. Enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget tillåts högre stödnivåer för investeringsstöd i dessa områden än i andra områden som kan omfattas av det nämnda undantaget. För att kompensera för de högre kostnaderna för transportering av gods tillåter riktlinjerna transportstöd i dessa områden, trots kommissionens i normala fall negativa inställning till driftsstöd.

Parlamentsledamoten kan vara förvissad om att kommissionen vid sin översyn av riktlinjerna, som utförs i nära samarbete med medlemsstaterna, på nytt kommer att hänsyn till de särskilda problem som finns i glesbefolkade områden.

---

(1)  EGT C 74, 10.3.1998 och EGT C 258, 9.9.2000.

(2)  EUT C 110, 8.5.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/253 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/253

---

(2004/C 84 E/0300)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3855/03

från Michl Ebner (PPE-DE) och Paolo Pastorelli (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Säkerhet på flygplatser

Sedan 11 september 2001 förändrades vår tillvaro radikalt. Fruktan för attentat och överfall ingår i det dagliga livet, och därför har säkerheten höjts både i storstäder och i utsatta knutpunkter som t ex flygplatser.

Den viktigaste frågan just nu är medborgarnas säkerhet, eftersom det inträffar nästan dagliga attentat, t ex attentaten i Turkiet och Irak. Det var därför intressant för mig att uppleva följande:

För några dagar sedan anlände jag med sällskap till Bryssels flygplats. Efter att ha passerat den vanliga incheckningen och handbagagekontrollen hade vi tid att äta i en av restaurangerna i taxfree-zonen. Vi blev något bestörta över att det fanns slipade och mycket vassa knivar som varje besökare kunde plocka åt sig. Uppenbarligen skulle en person med onda avsikter kunna stoppa en kniv i fickan innan han går till utgången för att stiga på planet. Det finns ingen ytterligare kontroll av bagage eller vad man bär med sig. Även en amatörmässig terrorist skulle lätt kunna kapa ett flygplan. Vi märkte också att vid de elektroniska incheckningsingångarna kontrollerades inte resenärens pass, varken vid den första kontrollpunkten för att gå till utgången eller vid handbagagekontrollen. Slutsatsen är att en terrorist på flygplatsen i Bryssel, en stad där det finns många institutioner som kan utgöra mål för attentat, skulle kunna gå ombord utan svårighet. Kan detta kallas säkerhet?

Kan kommissionen uttala sig om det ovan sagda?

Har kommissionen regler för säkerhetsstandard vid flygplatser? Om inte, vad ämnar kommissionen göra för att skapa en sådan standard, av hänsyn till den allmänna säkerheten?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Parlamentsledamöterna tar upp flera frågor om flygsäkerhet. Först av allt vill jag påpeka att det inte är lämpligt att diskutera säkerhetsstandarderna på en specifik flygplats i ett svar som kommer att bli tillgängligt för allmänheten. I svaret behandlas därför de allmänna aspekter som tas upp.

Det har funnits bindande europeiska säkerhetsstandarder sedan den 19 januari 2003 då Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2320/2002 av den 16 december 2002 om införande av gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten (1) trädde i kraft. Denna förordning har kompletterats av andra förordningar, bl.a. en där alla föremål som är förbjudna att ta ombord på flygplan inom EU anges.

Det är ett krav att de bestick som används i restauranger som är placerade bortom flygplatsernas säkerhetskontroller skall betraktas som ofarliga. Följaktligen skall samma bestämmelser tillämpas som för de bestick som erbjuds ombord på planet, vilket innebär att metallknivar kan tillåtas om de är slöa.

För att uppnå hög flygsäkerhet inom EU ser kommissionen kontinuerligt över förordning (EG) nr 2320/2002 och de tillhörande genomförandereglerna. I detta fall är kommissionen villig att skriva till alla medlemsstater som begär information om användningen av metallbestick på flygplatsrestauranger som är placerade efter flygplatsens säkerhetskontroller.

---

(1)  EGT L 355, 30.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/254 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/254

---

(2004/C 84 E/0301)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3856/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Kontrakt inom ramen för den 8:e Europeiska utvecklingsfonden

Kan kommissionen ange antalet entreprenadkontrakt som tilldelats och antalet projekt som lagts fram men inte valts ut, inom ramen för den 8:e Europeiska utvecklingsfonden för AVS-länder, med tillhörande kontraktsbelopp?

Kan kommissionen dessutom ange hur många av kontrakten som slutförts i enlighet med kontraktsvillkoren och upplysa om eventuella förseningar samt eventuella utgifter för skiljedomar, tvister eller prisomvärderingar?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(20 februari 2004)

Det har inom ramen för den åttonde Europeiska utvecklingsfonden tilldelats sammanlagt 6 199 kontrakt (varav 1 851 redan är avslutade) till ett belopp på 8,925 miljarder euro. Kommissionen redovisar varken vilka anbudsgivare som inte kommer i fråga eller skälen för att avsluta ett kontrakt. Kontrakten innehåller normalt åtgärder som gör det möjligt för parterna att nå målen i kontrakten även om villkoren för genomförande skiftar. Det är därför rimligt att dra slutsatsen att man i den stora majoriteten av kontrakten har uppnått de mål som anges i kontraktsvillkoren.

Vad beträffar tilldelningen av kontrakt iakttas de regler som är angivna i Lomékonventionen och i de allmänna bestämmelserna för kontrakt (beslut av ministerrådet AVS-EU nr 3/90 av den 29 mars 1990 (1)). Lomékonventionen föreskriver att det är den nationelle utanordnaren som är ansvarig för såväl anbudsförfarandet som tilldelningen av kontrakt och som är ansvarig för tidsfristerna.

Vad beträffar tvister har det registrerats tre fall rörande den åttonde Europeiska utvecklingsfonden som ännu inte avgjorts den 30 november 2003. Europeiska utvecklingsfondens nationelle anordnare har icke desto mindre rätt att förhandla direkt med kontraktspartnern utan kommissionens inblandning. De förändringar i kontraktskostnader som förhandlingarna medför och prisförändringarna inom den kontraktsmässiga ramen redovisas inte särskilt.

---

(1)  EGT L 382, 31.12.1990.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/255 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/255

---

(2004/C 84 E/0302)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3858/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Invaliditetspensioner i EU

Av revisionsrättens särskilda rapport nr 3/2003 (1) om EU-institutionernas system för invaliditetspension framgår att 0,78 procent av personalen vid EU-institutionerna pensionerades på grund av invaliditet 2001.

Kan kommissionen ange den procentuella andelen invaliditetspensioner som beviljats under 2002 samt vilka kontrollåtgärder som vidtagits?

Svar från Niel Kinnock på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

År 2002 beviljades invaliditetspension till 1,1 % av kommissionens anställda (tjänstemän och tillfälligt anställda).

I de fall där invaliditetskommittén, när den fattar beslut om att bevilja invaliditetspension, rekommenderar att kontroller behövs, utförs dessa regelbundet tills den före detta tjänstemannen fyller 60 år (i enlighet med artikel 15 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna).

Varje enskild tjänsteman som omfattas av dessa kontroller skall genomgå en ingående undersökning av läkartjänsten. Om det anses lämpligt skall denna undersökning kompletteras med en ytterligare analys som utförs av externa experter.

År 2002 utfördes 154 sådana kontroller. Tre tjänstemän har återinträtt i tjänst under denna period.

Parlamentsledamoten ombeds läsa kommissionens svar på revisionsrättens särskilda rapport 3/2003, där kommissionen tillkännager sin avsikt att utarbeta en övergripande politik för att både förebygga invaliditet och bistå vid och uppmuntra till rehabilitering, och att informera parlamentet om resultatet av sitt arbete.

---

(1)  EUT C 109, 7.5.2003, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/256 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/256

---

(2004/C 84 E/0303)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3866/03

från Robert Sturdy (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Fågelfångst i Cypern

Kan kommissionen mot bakgrund av de återkommande rapporterna om fågelfångst i Cypern redogöra för vilka åtgärder den kommer att vidta för att se till att fågeldirektivet införlivas i den cypriotiska lagstiftningen och att direktivets bestämmelser efterlevs?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Kommissionen fortsätter att övervaka situationen i Cypern och landets framsteg när det gäller att uppfylla kraven i gemenskapslagstiftningen, inte bara när det gäller införlivande utan även när det gäller genomförande och verkställande. Som anslutande land måste Cypern genomföra och verkställa fågeldirektivet (1) (79/409/EEG) av den 1 maj 2004 fullt ut. Cypern har inte beviljats någon övergångsperiod och landet har inte heller självt begärt några särskilda undantag. I oktober 2003 antog Cypern en nationell lag för att införliva kraven i både fågeldirektivet och livsmiljödirektivet (92/43/EEG) (2).

Kommissionen har under anslutningsförhandlingarna klargjort att vissa metoder för fågelfångst, t.ex. användning av slöjnät och limstickor är oförenliga med bestämmelserna i fågeldirektivet. Detta är olagligt i Cypern och de cypriotiska myndigheterna har försäkrat kommissionen om att de skall intensifiera sina ansträngningar för att se till att lagen i fråga efterlevs. Om problem upptäcks kommer kommissionen att ta upp dem med de nationella myndigheterna för att finna en lösning på dem. Kommissionen vill försäkra parlamentsledamoten om att den inte kommer att tveka att vidta de åtgärder som krävs för att garantera att gemenskapens miljölagstiftning tillämpas på rätt sätt i medlemsstaterna.

---

(1)  Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/256 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/256

---

(2004/C 84 E/0304)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3876/03

från Francesco Fiori (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Odling av majs utöver det odlingsareal som fastställts för 2003 och påföljande straffåtgärder

Beträffande den ordning som gäller för majsodling, särskilt frågan om de straffåtgärder som skall vidtas vid överskridelser av de odlingsareal som fastställts för 2003, sedd i ljuset av den minskning på 18,6 procent av gemenskapens jordbruksstöd som den italienska myndigheten för tilldelning av jordbruksstöd (Agea) meddelat — trots att det garanterade maximiarealet för Italien inte har överskridits — är det ytterst angeläget att kommissionen föreslås avskaffa dessa — för övrigt exceptionella — straffåtgärder, inte minst med tanke på följande omständigheter.

Den torka som rådde under odlingssäsongen 2003 innebär en avsevärd ökning av produktionskostnaderna (med en merkostnad på 32 procent jämfört med föregående år), främst som följd av ökade bevattnings-kostnader. Samtidigt innebar torkan ett markant fall i den genomsnittliga produktionsvolymen. Tillsammans ledde dessa omständigheter till att majsodlarnas inkomster minskade drastiskt.

Det är uppenbart att dessa omständigheter utgör force majeure och inte kan läggas någon till last. Den meddelade minskningen på 18,6 procent av gemenskapens jordbruksstöd utgör härvidlag ett hårt slag mot en grupp näringsidkare (majsodlarna) som redan befinner sig i en ytterst svår situation.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att skapa bättre förutsättningar för områden som är beroende av majsodling?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Med avseende på kravet som framställts om att göra ett exceptionellt undantag för 2003 och inte tillämpa den minskning av stödet per hektar som beror på överskottsproduktionen i den separata basarealen för majs i Italien, måste det noteras att syftet med de åtgärder som fastställs i artikel 2.4 i rådets förordning (EG) 1251/1999 av den 17 maj 1999, om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor (1), är att säkerställa balansen på marknaden.

Totalsumman för de utbetalningar som fördelats på jordbrukarna inom ramen för systemet med jordbruksgrödor minskar inte om arealersättningen per ha går ned beroende på överskott i den separata basarealen för majs i Italien, men den stödberättigade arealen per jordbrukare minskas proportionellt för allt stöd som beviljats.

När det till slut gäller en eventuell kommissionsåtgärd i syfte att återställa balansen med avseende på situationen för majsarealen så är det medlemsstaterna som beslutar om de regionala basarealerna (artikel 2.2 i rådets förordning (EG) 1251/1999), och de har möjlighet att införa ändringar i sin regionaliseringsplan.

Det kan tilläggas att kommissionen omedelbart antog ett åtgärdspaket för att hjälpa jordbrukarna i Italien och lindra effekterna av den exceptionella torka som plågade dem till följd av de besvärliga väderleksförhållandena under sommaren 2003.

På grundval av dessa överväganden kan ett undantag mot denna förordning baserat på exceptionella händelser, som t.ex. den gångna sommarens torka, inte anses skäligt.

---

(1)  EGT L 160, 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/257 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/257

---

(2004/C 84 E/0305)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3883/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Alcatel Italia: Gemenskapsfinansiering av telekommunikation

I samband med att planerna på en omorganisation presenterades av ledningen för Alcatel Italia S.p.A. framgick det att man ämnade lägga ner två italienska fabriker trots att de representerar den senaste utvecklingen inom telekom. Det finns emellertid ett flertal gemenskapsprogram för stöd av teknisk utveckling, såsom programmet ©-Europa, som gör det möjligt att även genom Europeiska socialfonden stödja investeringar i bredbandsinfrastruktur i krisdrabbade områden. Dessutom planeras investeringar på 1 680 miljoner euro under de kommande fem åren i åtgärder för att främja utvecklingen av bredband vilka ska finansieras delvis genom europeiska fonder och delvis genom projektfinansiering.

Med beaktande av detta, kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | I vilken omfattning kan Alcatel Italia dra fördel av denna finansiering? |
| --- | --- |

1.

I vilken omfattning kan Alcatel Italia dra fördel av denna finansiering?

| 2. | I vilken omfattning kan Alcatel dra fördel av finansiering genom Galileo-programmet och sjätte ramprogrammet för forskning? |
| --- | --- |

2.

I vilken omfattning kan Alcatel dra fördel av finansiering genom Galileo-programmet och sjätte ramprogrammet för forskning?

| 3. | Vilka andra framtida finansiella instrument planeras för telekommunikation? |
| --- | --- |

3.

Vilka andra framtida finansiella instrument planeras för telekommunikation?

Kompletterande svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Som leverantör av satellitteknologi kan Alcatel delta i anbudsförfaranden för att tillhandahålla den hårdvara som behövs för att bygga Galileo-systemet. Alcatel Italia har idag ingen anknytning till finansieringen av Galileo-projekt. När det gäller sjätte ramprogrammet för forskning kan företaget ansöka om finansiering inom ramen för olika delprogram. Hittills har Alcatels deltagande i sjätte ramprogrammet varit begränsat till ett anbud som rör det strategiska målet 2.3.5 (testbäddar för forskningsnätverk), där Alcatel Italia är en av partnerna i ett konsortium med ytterligare 13 företag (det sökta bidraget uppgår till 1 240 000 euro).

Beträffande samfinansiering av infrastruktur för bredband via strukturfonderna har kommissionen utarbetat nya riktlinjer (1) som syftar till att uppnå de mål som fastställs i handlingsplanen e-Europe 2005 och därigenom bidra till att utveckla informationssamhället i de minst gynnade regionerna, som skulle halka efter i utvecklingen om fria marknadsförhållanden skulle råda (landsbygd och avlägset belägna områden).

I riktlinjerna fastställs allmänna kriterier och principer för att få stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (behovet av en regional strategisk ram, geografisk inriktning, teknisk neutralitet och öppen tillgång). Detta dokument utarbetades för att hjälpa regionerna med att utvärdera och välja ut investeringsprojekt när det gäller elektroniska kommunikationer, inbegripet investeringar i andra generationens mobiltelefoni när sådana investeringar inte är kommersiellt gångbara.

Det bör noteras att urvalet och förvaltningen av projekt sköts enbart av nationella och regionala myndigheter, som dock ska följa gemenskapens lagstiftning och riktlinjer (konkurrens, offentlig upphandling osv.).

Enligt artikel2 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1783/1999 av den 12 juni 1999 om Europeiska regionala utvecklingsfonden (2) tillåts finansiering av ”investeringar som bidrar till upprättande och utbyggnad av transeuropeiska nät såvitt avser ... telekommunikation”. I kommissionens riktlinjer från 28 juli 2003 anges också att strukturfonderna ska stödja regionerna för att stärka efterfrågesidan i informationssamhället, särskilt företags och institutioners kapacitet att använda informations- och kommunikationsteknik på ett effektivt sätt.

Tonvikten ligger på infrastruktur och inte på driftskostnader.

Det bör påpekas att det är den berörda medlemsstatens förvaltningsmyndighet som godkänner IT-projekt för finansiering via strukturfondsprogrammen.

---

(1)  SEK(2003)895.

(2)  EGT L 213, 13.8.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/258 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/258

---

(2004/C 84 E/0306)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3885/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Alcatel Italia: eventuell kontroll av beviljat EU-stöd

Det multinationella företaget Alcatel är i fråga om omsättning likväl som geografisk spridning och antalet anställda en av världens största tillverkare av publik och privat telekomutrustning. Koncernen är välrepresenterat även i Europa med en filial i nästan alla EU-länder. Under de senaste månaderna har Alcatel emellertid förklarat att företaget vill lägga ner fabrikerna i Italien. Företaget har utnyttjat strukturfonderna för att öka sysselsättningen och produktionen men det är inte klart om finansieringen användes för investeringar i EU eller om de har gått till investeringar i de så kallade tillväxtekonomierna som Kina, eller i något annat land utanför EU.

Med beaktande av detta, kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | I hur många EU-länder har Alcatel fått stöd? |
| --- | --- |

1.

I hur många EU-länder har Alcatel fått stöd?

| 2. | Vilka andra fabriker i EU är berörda av en eventuell nedläggning? |
| --- | --- |

2.

Vilka andra fabriker i EU är berörda av en eventuell nedläggning?

| 3. | Vilka instrument kan tillämpas för att kontrollera att de medel som beviljats Alcatel verkligen har använts i EU och inte i andra länder? |
| --- | --- |

3.

Vilka instrument kan tillämpas för att kontrollera att de medel som beviljats Alcatel verkligen har använts i EU och inte i andra länder?

Kompletterande svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(14 april 2004)

Alcatel har deltagit i en rad forskningsprojekt som finansieras genom femte ramprogrammet för forskning (FP5) och som genomförts i flera EU-länder enligt följande:

FP5 Alcatel: Deltagande och bidrag per land

| Land | Antalet gånger Alcatel-företag deltagit i EU-finansierade projekt | EU-bidrag till Alcatel-företag i finansierade projekt |
| --- | --- | --- |
| AT — Österrike | 3 | 429 397 |
| BE — Belgien | 31 | 12 942 524 |
| DE — Tyskland | 19 | 8 236 949 |
| DK — Danmark | 1 | 0 |
| ES — Spanien | 5 | 2 023 542 |
| FR — Frankrike | 53 | 26 704 207 |
| GR — Grekland | 1 | 248 476 |
| IT - Italien | 2 | 850 010 |
| Totalt | 115 | 51 515105 |

Land

Antalet gånger Alcatel-företag deltagit i EU-finansierade projekt

EU-bidrag till Alcatel-företag i finansierade projekt

AT — Österrike

3

429 397

BE — Belgien

31

12 942 524

DE — Tyskland

19

8 236 949

DK — Danmark

1

0

ES — Spanien

5

2 023 542

FR — Frankrike

53

26 704 207

GR — Grekland

1

248 476

IT - Italien

2

850 010

Totalt

115

51 515105

Beträffande finansieringen från ERUF vill kommissionen påpeka att strukturfonderna samfinansierar fleråriga program baserade på tillväxtstrategier som beslutats av de regioner som kan få bidrag enligt gemenskapsbestämmelserna, medlemsstaterna och kommissionen. Syftet är att främja tillväxt och ekonomisk utveckling i dessa regioner. Projekten väljs ut och förvaltas enbart av de nationella och regionala myndigheterna, som dock skall följa gemenskapens riktlinjer och lagstiftning.

Kontrollen av finansieringen sköts främst av medlemsstaterna, som skall inrätta system för att övervaka hur fonderna används. Kommissionen har dock även befogenhet att övervaka fonderna enligt artikel 38 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 (1). Det är också medlemsstaternas sak att informera kommissionen om eventuell omlokalisering av tillverkningsverksamhet som finansieras via fonderna, eftersom en sådan förändring kan innebära sänkt EU-bidrag (artikel 30 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999).

När det gäller den finansiering som ges via ramprogrammen innebar bestämmelserna i de avtal som slöts inom femte ramprogrammet att resultaten av projekten måste utnyttjas kommersiellt eller användas i vidare forskning i enlighet med gemenskapens intresse och med beaktande av de internationella avtal som slutits med gemenskapen. Inom sjätte ramprogrammet skall avtalsparterna använda resultaten efter eget intresse, men EU kan motsätta sig att äganderätten överlåts eller tillgångsrättigheter ges till tredje part om det inte är i samklang med målet att EU skall utvecklas till en konkurrenskraftig, dynamisk och kunskapsbaserad ekonomi eller om det är oförenligt med etiska principer.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/260 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/260

---

(2004/C 84 E/0307)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3897/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Bifångster leder till icke-hållbart fiske

Har medlemsstaterna lämnat in förslag till FN:s fiskerikommitté (COFI) om införande av en bestämmelse om att fiskeflottor i hela världen skall använda sig av den senaste tekniken för att förhindra bifångst? Vilken typ av eventuell samordning ägde rum mellan medlemsstaterna innan förslagen lämnades in?

Vilken roll kommer kommissionen att ha vid nästa sammanträde i fiskerikommittén när det gäller samordning av medlemsstaternas förslag om att fiskeflottor världen över skall åläggas att använda teknik för att förhindra bifångst?

Hur ser tidsplanen ut för inlämning och samordning av sådana förslag?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

Enligt de uppgifter kommissionen förfogar över har inga medlemsstater lagt fram några förslag inom FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) inför nästa möte i FN:s fiskerikommitté, som kommer att hållas 2005, om att fiskeflottor världen över skall åläggas att använda den senaste tekniken för att förhindra bifångster.

Denna fråga faller helt under gemenskapens behörighet, och skulle ett initiativ bli aktuellt är det därför kommissionens uppgift att vända sig till FAO efter att tillsammans med rådet ha lagt fast en gemensam handlingslinje för EU.

Som kommissionen redan har påpekat i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr 3359/03 (1), förefaller det föga troligt att ett sådant initiativ kommer att tas — även om frågan förtjänar att uppmärksammas särskilt — med tanke på de resurser kommissionen för närvarande förfogar över och de prioriteringar som fastställts för den gemensamma fiskeripolitiken 2004. För att EU skall kunna begära att ett sådant förslag tas upp på dagordningen för nästa möte i FN:s fiskerikommitté måste EU nämligen före sommaren 2004 kunna utarbeta ett förslag som omfattar samtliga uppgifter som skall ligga till grund för en ekonomisk och teknisk bedömning som kan godkännas av FAO.

---

(1)  Se s. 59.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/261 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/261

---

(2004/C 84 E/0308)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3900/03

från Giacomo Santini (PPE-DE) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Järnvägslinjen mellan Trieste och Divaca

Den 1 oktober 2003 lade kommissionen fram ett förslag om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (1) och finansieringen av dem. Trots att järnvägslinjen Trieste-Divica ingår i det prioriterade projektet nr 6 betraktas den inte som gränsöverskridande enligt förslaget.

Endast projekt som fastställs vara gränsöverskridande kan dra nytta av direkt gemenskapsfinansiering motsvarande 30 procent av de totala kostnaderna. Om denna status bekräftades skulle linjen Trieste-Divaca uteslutas från omfattande ekonomiskt EU-stöd.

| 1. | Instämmer kommissionen i att gemenskapsmedborgarnas intressen skadas och hela tanken om EU-stöd äventyras om linjen Trieste-Divaca utesluts från de gränsöverskridande projekten? |
| --- | --- |

1.

Instämmer kommissionen i att gemenskapsmedborgarnas intressen skadas och hela tanken om EU-stöd äventyras om linjen Trieste-Divaca utesluts från de gränsöverskridande projekten?

| 2. | Trieste-Divaca-linjen utgör redan en del av den transnationella järnvägsförbindelsen Lyon-Trieste/Koper-Ljubljana-Divaca-Budapest. Vilka andra karaktärsdrag måste linjen uppfylla för att definieras som gränsöverskridande och således tas med på förteckningen över denna typ av gränsöverskridande projekt? |
| --- | --- |

2.

Trieste-Divaca-linjen utgör redan en del av den transnationella järnvägsförbindelsen Lyon-Trieste/Koper-Ljubljana-Divaca-Budapest. Vilka andra karaktärsdrag måste linjen uppfylla för att definieras som gränsöverskridande och således tas med på förteckningen över denna typ av gränsöverskridande projekt?

---

(1)  KOM(2003)0564 av den 1 oktober 2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/261 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/261

---

(2004/C 84 E/0309)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3968/03

från Amalia Sartori (PPE-DE) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Transeuropeiska transportnätet

I de senaste dokumenten från kommissionen (se kommissionens förslag av den 1 oktober 2003 (1), ”om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet” och dess finansiering, hävdas att järnvägssträckan Trieste-Divaca, som utgör en del av gemenskapens projekt nr 6 (blandad järnvägslinje Lyon-Trieste/Capodistria-Ljubljana-Divaca-Budapest), inte betraktas som en gränsöverskridande sträcka.

Enligt gemenskapens riktlinjer kan endast gränsöverskridande projekt komma i fråga för finansiering från gemenskapen med ett gåvobistånd på 30 procent av den totala kostnaden, och om denna hållning bekräftas skulle Trieste-Divaca vara utestängd från europeiskt finansiellt stöd av denna omfattning.

Eftersom det handlar om ett komplicerat projekt som korsar gränsen mellan Italien och Slovenien, är en finansiering från Europeiska unionen oumbärlig. Beslutet att inte betrakta den som en gränsöverskridande sträcka skulle kunna äventyra unionens finansiella stöd för att genomföra projektet, vilket alltså skadar italienska intressen.

Stämmer det att linjen Trieste-Divaca inte kan komma i fråga för en finansiering från gemenskapen på 30 procent som inte behöver återbetalas, till skillnad från de internationella sträckorna i det prioriterade projektet nr 17, dvs. järnvägssträckan Paris-Strasbourg-Stuttgart-Wien-Bratislava? Om svaret är ja, av vilket skäl?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3900/03 och E-3968/03

ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(17 februari 2004)

För att främja hållbar rörlighet i det utvidgade Europa föreslog kommissionen en omprövning av gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (TEN-T) den 1 oktober 2003. I kommissionens förslag fastställdes 29 prioriterade projekt som transportrådet träffade en politisk överenskommelse om den 5 december 2003. Kommissionens följer i sitt förslag i stora drag rekommendationerna från högnivågruppen under ledning av Karel Van Miert. Högnivågruppen undersökte möjligheten att låta en höghastighetslinje mellan Trieste och Ljubljana (Trieste-Divača) ingå bland de prioriterade projekten. Gruppen drog slutsatsen att det i det läget vore förhastat att överväga att lägga till ett nytt avsnitt till gemenskapens prioriterade projekt nr 6 (dvs. järnvägslinjen Lyon-Trieste/Koper-Ljubljana-Divaca-Budapest).

Även om järnvägslinjen Trieste-Divaca inte ingår som en del av det prioriterade projektet nr 6 i kommissionens förslag av den 1 oktober 2003 vill kommissionen dock påminna om att det i riktlinjerna för TEN-T (avsnittet om järnvägar) som antogs 1996 fastställts att hela linjen är ett projekt av gemensamt intresse (se Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (2)). I det ändrade förslaget till riktlinjer bekräftades att hela linjen är ett projekt av gemensamt intresse. Undersökningar om detta avsnitt kan, om de uppfyller villkoren i rådets förordning (EG) nr 2236/95 av den 18 september 1995 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät (3), samfinansieras genom TEN-T-budgeten med upp till 50 % av den totala kostnaden.

---

(1)  KOM(2003) 564 slutlig.

(2)  EGT L 228, 9.9.1996.

(3)  EGT L 228, 23.9.1995.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/262 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/262

---

(2004/C 84 E/0310)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3905/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Eurostat-undersökningarna: OLAF:s insatsgrupp avsatt

Som det framgår av OLAF:s (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning) officiella hemsida består byråns uppgifter av kampen mot bedrägeri, mot korruption och all annan olaglig verksamhet som riktar sig mot gemenskapernas ekonomiska intressen, medräknat inom gemenskapens institutioner. För att uppfylla detta mål på ett ansvarsfullt, öppet och effektivt sätt bör OLAF erbjuda högklassiga tjänster till gemenskaps-medborgarna. Med dessa nobla avsikter i åtanke är det häpnadsväckande att OLAF:s generaldirektör Franz-Hermann Brüner meddelar att den insatsgrupp som kommissionens ordförande Romano Prodi tidigare tillsatte för att noggrant undersöka fallet Eurostat nu har avsatts — av Prodi själv. Brüner har dessutom förklarat att han inte haft tillräckligt med personal och medel för att utföra undersökningarna på ett adekvat sätt.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Varför har kommissionens ordförande Prodi upplöst insatsgruppen? |
| --- | --- |

1.

Varför har kommissionens ordförande Prodi upplöst insatsgruppen?

| 2. | Kunde insatsgruppen medan den ännu existerade utföra sin uppgift, dvs. noggranna och tillfredsställande undersökningar om Eurostat? Om så är fallet, vilka är resultaten av undersökningarna? |
| --- | --- |

2.

Kunde insatsgruppen medan den ännu existerade utföra sin uppgift, dvs. noggranna och tillfredsställande undersökningar om Eurostat? Om så är fallet, vilka är resultaten av undersökningarna?

| 3. | Varför tog det så lång tid för Brüner att avslöja de problem som hans byrå konfronterades med? Kontrollerade kommissionen systematiskt den insatsgrupp som den själv hade tillsatt? Om så är fallet, hur har kommissionen inte varit medveten om de svårigheter som Brüner hänvisar till? |
| --- | --- |

3.

Varför tog det så lång tid för Brüner att avslöja de problem som hans byrå konfronterades med? Kontrollerade kommissionen systematiskt den insatsgrupp som den själv hade tillsatt? Om så är fallet, hur har kommissionen inte varit medveten om de svårigheter som Brüner hänvisar till?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

Eurostats arbetsgrupp fick sitt uppdrag av kommissionen den 23 juli 2003. Arbetsgruppen skulle utarbeta en rapport till kommissionen om Eurostats ekonomiska flöden, beslutsgång, praktiska arrangemang för hantering av externa uppdragstagare och justeringar på order uppifrån samt uppföljning av sådana.

Arbetsgruppen lämnade sin rapport till kommissionen den 24 september 2003 och den tillställdes ledamöterna i budgetkontrollutskottet den 24 september 2003 i förtroende enligt bilaga III i ramavtalet av den 5 juli 2000 om förbindelserna mellan Europaparlamentet och kommissionen (1).

Kommissionen beslutade den 8 oktober 2003 att kalla tillbaka chefen för arbetsgruppen och tillfälligt suspendera övriga ledamöter.

En insatsgrupp för Eurostat inrättades även vid OLAF genom beslut av byråns direktör den 18 juli 2003. Insatsgruppen skulle utreda bedrägerier inom ramen för OLAF:s oberoende. De båda grupperna arbetade självständigt och parallellt, men samverkade även för att nå sina respektive mål.

Utöver OLAF:s egna utredningar och de rättsliga utredningar som pågår krävs enligt OLAF för närvarande ingen ytterligare administrativ utredning.

Arbetsgruppen har nått tillfredsställande resultat, som kommissionen underrättade parlamentets budget-kontrollutskott om i de former som parlamentets talman och kommissionens ordförande enats om.

Kommissionen fick den 21 maj 2003 i uppdrag att samordna de olika delarna av Eurostatärendet och på kommissionens begäran upprättade generalsekreteraren en övergripande samordningsgrupp med företrädare för de största generaldirektoraten och kabinetten som berördes av affären.

Gruppen höll regelbundna möten mellan juni och september 2003. OLAF:s direktör uttalade sig om de problem hans byrå mött. OLAF fick då hjälp av administrationen med utrymme för sina resurser (personal och kontor).

I fråga om de problem OLAF stött på bör det framhållas att kommissionen utrett frågan mycket uppmärksamt, bland annat i samband med anslagstilldelningen. Utredningen tog hänsyn till vilka resurser som ställts till förfogande av budgetmyndigheten.

---

(1)  Kommissionens ordförande Romano Prodi deltog i den talmanskonferens där även ledamöterna i budgetkontrollutskottet deltog den 25 september 2003. Då gjordes rapporten från arbetsgruppen för Eurostat och den andra delrapporten från internrevisionstjänsten tillgängliga för ledamöterna i budgetkonstrollutskottet i förtroende på tidigare nämnda villkor, och deltagarna i mötet den 25 september fick dessutom ett personligt adresserat kuvert med sammanfattningar av rapporterna samt information från OLAF med en sammanfattning av de Eurostatärenden som dittills avslutats.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/263 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/263

---

(2004/C 84 E/0311)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3907/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Förslag från kommissionen om att minska fiskefångsterna under 2004 i fiskevattnen i Galicien i synnerhet och på Iberiska halvön i allmänhet

Precis som tidigare år har kommissionen just som året går mot sitt slut offentliggjort sitt förslag till minskning av fångsten i gemenskapens fiskevatten för 2004. Detta har skett på ett sätt som i vilken annan ekonomisk sektor som helst hade varit lika absurt som oacceptabelt och som skulle ha lett till ett avslag.

Kommissionens förslag är oacceptabelt av tre skäl. För det första kan sektorn inte genomföra den enorma minskning av fångsterna och fiskeansträngningen som har föreslagits — som i Galicien kan leda till att 300 fiskefartyg blir liggande i hamn och att 3 500 sjömän förlorar sina arbeten — utan att riskera att rasa samman. Precis som brukligt är för kommissionens beslut på fiskeområdet kännetecknas förslaget dessutom av att det är bristfälligt, improviserat och hotfullt. För det andra har förslaget lagts fram utan att någon överenskommelse eller samförstånd har nåtts med fiskesektorn, som hålls utanför denna typ av beslut. Kommissionen till och med underblåser en skadlig distansering mellan fiskare och forskare, som är fångna i ett nät av byråkratisk arrogans. För det tredje läggs de föreslagna minskningarna fram när företagen i fiskenäringen, precis som vilka andra företag som helst, redan har planerat sin verksamhet för 2004 och det är omöjligt för dem att ändra sina prognoser till följd av att de drastiskt måste minska sina fångster — för vissa arter rör det sig om minskningar på 71 procent.

De förslag som har lagts fram av kommissionsledamot Fischler diskriminerar även mellan olika flottor. Inte minst särbehandlas torskfisket i Nordsjön, som utnyttjas av Danmark och Förenade kungariket, i förhållande till vitlingfisket — av särskilt intresse för den galiciska flottan — som behandlas negativt. Vilka skäl har kommissionen haft för att lägga fram detta förslag? Vilken är orsaken till att det för första gången har lagts fram ett förslag om så extrema minskningar i fiskevattnen utanför Galicien och Iberiska halvön? Vilka nya forskningsrapporter rättfärdigar dessa åtgärder? Varför har man inte försökt lägga fram ett åtgärdspaket som hade fiskenäringens stöd? I stället för att göra strikta, fleråriga prognoser, varför insisterar kommissionen på att ännu en gång i december på ett ansvarslöst sätt lägga fram sina förslag för följande år, vilket helt omintetgör de prognoser som har gjorts av företagen i sektorn? Kommer kommissionen trots det kraftiga motståndet från fiskesektorn att insistera på att dessa negativa åtgärder tillämpas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

Det finns en solid vetenskaplig grund för behovet att minska de totala tillåtna fångstmängderna (TAC). Den biologiska situationen för många djuphavsfiskbestånd i gemenskapens vatten är mycket alarmerande och det internationella rådet för havsforskning (ICES) rekommenderade i oktober 2003 att ett antal fiskbestånd inte fångas alls eller med mycket låga kvoter. Till sådana hör de flesta torsk- och kummelbestånd, norsk hummer kring den iberiska halvön och sjötunga i Biscayabukten och västra Engelska kanalen. Dessa vetenskapliga rekommendationer offentliggjordes i form av ”ICES Cooperative Research Report, No. 262” i december 2003.

När kommissionen utarbetade förslag för totala tillåtna fångstmängder och kvoter för 2004 utgick den i stor utsträckning och i många fall från vetenskapliga rekommendationer. Kommissionen föreslog därför lägre minskningar av de totala tillåtna fångstmängderna än vad Internationella rådet för havsforskning hade rekommenderat. Kommissionen beaktade fiskeföretagens behov av att fortsätta med sin fiskeverksamhet, och utarbetade därför ett förslag där dessa behov balanserades mot kraven på bevarande av fiskeresurserna.

Företrädare för fiskeföretagen inbjöds att diskutera de vetenskapliga rekommendationerna, behovet av att anta totala tillåtna fiskemängder och återhämtningsplanerna för hotade bestånd. Diskussionerna skedde i regionala arbetsgrupper som hölls i Bryssel den 28 och 29 oktober 2003. I sina förslag tog kommissionen tillbörlig hänsyn till de synpunkter som hade uttryckts vid dessa tillfällen.

Kommissionen föreslår totala tillåtna fiskemängder som grundar sig på bevarandebehoven med samtidig hänsyn tagen till de sociala och ekonomiska konsekvenserna, men kommissionen gör ingen diskriminering baserad på geografisk region. Redan för 2003 kom fiskeministrarna överens om ett antal mycket betydande minskningar i de totala tillåtna fiskemängderna i bestånden i Nordsjön och intilliggande vatten, med tanke på bevarandet och skyddet av torsk. För 2004 behövdes därför generellt sett mindre justeringar i det nordliga området än i det sydliga området av dessa totala tillåtna fiskemängder. Vissa betydande ytterligare minskningar behövdes dock fortfarande i norr (såsom för torsk väster om Skottland).

Kommissionen anser att rådets avtal rörande återhämtningsplanerna för torsk och kummel är mycket positiva för de berörda bestånden och de berörda fiskeföretagen. Kommissionen ser också fram emot ett tidigt antagande av återhämtningsplaner för kummel i söder, sjötunga i Biscayabukten och västra Engelska kanalen och norsk hummer kring den iberiska halvön, vilket också kommer att ge möjlighet till långsiktiga fördelar för de fiskare som utnyttjar dessa bestånd. En sådan långsiktsplanering minskar behoven för ändringar med kort varsel inom fiskeindustrin.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/265 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/265

---

(2004/C 84 E/0312)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3914/03

från Joan Valivé (ELDR) till kommissionen

(17 december 2003)

Ämne:   Utbyggnad av flygplatsen i Palma de Mallorca

Flygplatsen i Palma de Mallorca, Son Sant Joan, ligger mindre än åtta kilometer sydöst om Palma de Mallorcas stadskärna, mindre än en kilometer från kustsamhällena Coll d'en Rabassa, Ca'n Pastilla och S'Arenai och mindre än två kilometer från samhällena Sant Jordi och SAranjassa. Flygplatsen har två landningsbanor som var och en är mer än 3 000 meter lång. Antalet passagerare uppgick 2001 till 19,2 miljoner, vilket är mer än 25 gånger så mycket som ön Mallorcas totala befolkning.

Större delen av den kringliggande områdena norr och öster om flygplatsen betecknas som skyddad jordbruks- och boskapsmark. Bland de många områden av intresse runt flygplatsen kan nämnas grundvattentäkten 77A som ligger under den slätt där flygplatsen är belägen. Denna vattentäkt har en permeabilitet på 160m2/dag och en vattenlagringskapacitet på ungefär sex procent.

Öster om flygplatsen ligger ett våtmarksområde som är av stort miljöintresse på grund av sin artrikedom. Där finns kustväxter som är mycket sällsynta på ön (hårnating — Ruppia maritima, bladvass — Phragmites australis, strandtåg — Junctus acutus etc.). Bland de vanligaste fåglarna i området kring flygplatsen kan nämnas toppskarv (Phalacrocorax aristotelis), vaktel (Coturnix coturnix), turkduva (Streptopelia decaocto), stare (Sturnus vulgaris) etc. Slutligen kan nämnas att i kustbandet, bara 300 meter från flygplatsen, ligger Es Carnatge des Coll d'en Rabassa, ett område som klassificerats som naturområde av särskilt intresse (lag 1/84 utfärdad av Balearernas parlament) och som har stor betydelse ur miljöskyddssynpunkt.

En av målsättningarna i den generalplan som godkänts genom den spanska statens ministerkungörelse av den 5 september 2001 är en utbyggnad av flygplatsen i Palma de Mallorca. Denna utbyggnad omfattar ett område på hela 596 300 m2 och berör därför alla de miljöer som beskrivits ovan. Känner kommissionen till detta utbyggnadsprojekt? Anser kommissionen att denna utbyggnad i enlighet med artikel 174.2 i EG-fördraget grundas på försiktighetsprincipen samt på principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas och att miljöförstöring bör hejdas? Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att Europeiska miljöbyrån får yttra sig? Anser kommissionen, med tanke på den berörda vattentäkten, att dricksvattendirektivet följs? Tillämpas, enligt kommissionens uppfattning, direktivet om miljökonsekvensbedömning för flygplatser med start- och landningsbanor på mer än 2 100 meter? Vet kommissionen om denna bedömning inbegriper en undersökning av bullereffekterna? Anser kommissionen att rådets direktiv om bevarande av naturliga livsmiljöer och av vild fauna och flora följs?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (1) syftar till att tillhandahålla berörda myndigheter de uppgifter de behöver för att kunna fatta ett kvalificerat beslut om ett enskilt projekt i fråga om projektets möjliga inverkan på miljön. I direktivet anges att en miljökonsekvensbeskrivning skall utföras på alla projekt som redovisas i bilagorna 1 och 2.

Det är svårt att utifrån uppgifterna i frågan avgöra om det aktuella projektet kan omfattas av bilagorna 1 och 2 eller av direktivet ovan.

Kommissionen kan inte svara på parlamentsledamotens frågor och kommer därför att vända sig till de spanska myndigheterna för att få svar på dessa.

Angående frågan om det är nödvändigt att Europeiska miljöbyrån får yttra sig är svaret att det inte faller under miljöbyråns behörighet att avgöra huruvida särskilda projekt uppfyller gemenskapens regler.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/266 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/266

---

(2004/C 84 E/0313)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3921/03

från María Bergaz Conesa (GUE/NGL) till kommissionen

(18 december 2003)

Ämne:   Oegentligheter i samband med utnyttjandet av vatten i Seguradalen (Murcia, Spanien)

Det spanska åklagarämbetet håller just på att utreda förekomsten av oegentligheter i samband med utnyttjandet av vatten i Seguradalen, den slapphet som kännetecknat Confederación Hidrográfica när det gäller att följa upp olagligt vattenutnyttjande och den förmånsbehandling som vissa företagsgrupper fått. Ordföranden för Confederación Hidrográfica del Segura (CHS) erkände inför chefsåklagaren vid högsta domstolen i Madrid att de flesta ärenden som inletts med anledning av förmodat illegalt vattenutnyttjande hade förfallit.

I denna rättsprocess anklagas för närvarande en företagsgrupp för att utnyttja politiska kontakter för att förskingra gemenskapsstöd avsett för nyplantering av nedbrunnen skog, vilket ledde till att ett system för droppbevattning installerades.

Det är planerat att Seguradalen skall ta emot 450 hm3 av det vatten som omleds från floden Ebro.

Känner kommissionen till de många oegentligheter som förekommer i samband med kontrollen av illegalt vattenutnyttjande i Seguradalen?

Känner kommissionen till detta fall av förmodad förskingring av gemenskapsstöd?

Känner kommissionen till andra liknande fall?

Avser kommissionen att fatta ett beslut om finansieringen av omledningen från floden Ebro innan dessa oegentligheter identifieras och löses?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Kommissionen känner genom officiella källor till att de spanska rättsliga myndigheterna utreder anklagelser om olagliga metoder i samband med utnyttjande och fördelning av vattenresurser och eventuellt missbruk av gemenskapsstöd som avser Seguradalen. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) erbjuder de spanska rättsliga myndigheterna fortsatt stöd om de behöver det.

Kommissionen känner genom officiella källor även till att det förekommit många anklagelser om/stark kritik mot en olaglig avledning av vatten i såväl Seguradalen som i andra avrinningsområden i sydöstra Spanien.

Kommissionens framtida beslut om den möjliga fördelningen av gemenskapsmedel för genomförandet av vattenöverföringen från floden Ebro kommer att fattas i enlighet med de befintliga regler och förfaranden som fastställs i de relevanta bestämmelserna och som överensstämmer helt med den tillämpliga gemenskapslagstiftningen och relevanta politikområden inklusive dem som gäller miljön.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/266 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/266

---

(2004/C 84 E/0314)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3923/03

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(18 december 2003)

Ämne:   Förfalskningar

Enligt Europeiska kommissionens tullstatistik beslagtogs 50 miljoner förfalskade eller piratkopierade artiklar vid EU:s yttre gränser under det första halvåret av 2003 och detta innebär en påfallande ökning jämfört med 2002.

Dessutom har en tendens befäst sig, nämligen att förfalskningarna inte längre inskränker sig till lyxvaror utan numera likaså inriktar sig på varor för den stora allmänheten, bland vilka märks mobiltelefoner, leksaker, batterier, läkemedel samt livsmedel.

Förutom all den ekonomiska skada den här verksamheten ger upphov till så är de förfalskade produkterna mycket farliga för konsumenterna, eftersom de inte följer gällande säkerhetsnormer och uppenbarligen inte genomgår någon kontroll.

Mot bakgrund av allt detta: kan kommissionen ange om det finns någon vetenskaplig plan för att bekämpa detta gissel och, om så är fallet, skissera upp den i stora drag?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(13 februari 2004)

Kommissionen fäster mycket stor vikt vid att bekämpa förfalskning och piratkopiering. Statistiken från tullmyndigheterna vid unionens yttre gränser bekräftar att antalet beslagtagna artiklar som bryter mot immaterialrätten har ökat med över 900 % under en fyraårsperiod.

Till följd av detta har kommissionen tagit flera initiativ till lagstiftning och åtgärder, både när det gäller tullaspekter med anknytning till kontrollen av EU:s yttre gränser och aspekter med anknytning till den inre marknaden.

Den 22 juli 2003 antog rådet den nya tullförordningen (EG) 1383/2003 (1). Detta nya, smidigare och effektivare rättsliga instrument, som har utarbetats tillsammans med de största sammanslutningarna av rättighetsinnehavare, borde göra det möjligt för framför allt små och medelstora företag att skydda sig bättre och billigare.

Den andra viktiga aspekten är skyddet och säkerheten för konsumenten, som mot bakgrund av utvecklingen av de förfalskade produkternas art, löper allt större risk att drabbas. Detta är skälet till att nya immateriella rättigheter, t.ex. skyddade geografiska beteckningar, ursprungsbeteckningar och växtför-ädlarrätt, kommer att omfattas av den nya tullförordningens tillämpningsområde. Dessa rättigheter, som utgör garantier för kvalitet och sakkunskap, kommer hädanefter att kunna skyddas genom tullens ingripande.

Dessutom kommer flera bestämmelser i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG av den 3 december 2001 om allmän produktsäkerhet (2), som tillämpas sedan den 15 januari 2004, att bidra till att stärka övervakningen av marknaden när det gäller produkter som är avsedda för konsumenter.

På det praktiska planet har det sedan början av januari 2004 tagits flera viktiga initiativ. Unionens utvidgning med nya medlemsstater innebär en möjlighet, och det är den nya tullunionens ansvar att skydda sina nya gränser. För detta ändamål undersöks för närvarande inom ramen för kampen mot förfalskning och piratkopiering ett nytt operativt initiativ i syfte att bistå de nya medlemsstaterna med att införa ett system för harmoniserad riskanalys.

När det gäller åtgärder på den inre marknaden antog kommissionen, efter de senaste årens utveckling av ett stort antal juridiska bestämmelser på det immaterialrättsliga området (bl.a. när det gäller patent, varumärken, formgivning och upphovsrätt) och ett initiativ som bland annat tillkännagavs i kommissionens meddelande av den 30 november 2000 angående uppföljningen av grönboken ”Att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden” (3), den 30 januari 2003 ett förslag till direktiv i syfte att harmonisera tillämpningen av alla typer av immateriella rättigheter i Europeiska unionen.

Kommissionen har också tagit en rad initiativ i syfte att bekämpa förfalskning av framför allt tekniska produkter. Detta har gjort det möjligt att upprätta en omfattande samling information som delats ut till de europeiska teknikföretagen och att tillsammans med näringslivet, företrätt av Orgalime, anordna ett seminarium angående kampen mot förfalskningar. I slutet av 2001 gavs det ut en praktisk vägledning angående kampen mot förfalskningar riktad till små och medelstora företag och en databas över falska tekniska produkter har upprättats.

På det internationella planet har det hållits flera seminarier och konferenser i ämnet ”kampen mot förfalskning och piratkopiering” i samarbete med unionens viktigaste ekonomiska partner, såsom länderna i Sydostasiatiska nationers förbund (Asean), Kina, Ryssland, Förenta staterna, Korea och Japan. De gav tillfälle till ett mycket givande utbyte av information och erfarenheter, och ledde i vissa fall till och med till betydande ändringar av lagstiftningen i några av de länder som nämns ovan.

---

(1)  Rådets förordning (EG) 1383/2003 av den 22 juli 2003 om tullmyndigheternas ingripande mot varor som misstänks göra intrång i vissa immateriella rättigheter och om vilka åtgärder som skall vidtas mot varor som gör intrång i vissa immateriella rättigheter, EUT L 196, 2.8.2003.

(2)  EGT L 11, 15.1.2002.

(3)  KOM(2000) 789 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/268 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/268

---

(2004/C 84 E/0315)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3938/03

från Elisabeth Jeggle (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2003)

Ämne:   Tyska myndigheter anlitar lantmäterikontor för arealmätning som ett led i deltagandet i EU:s program för arealuttag

I samband med deltagande i EU:s program för arealuttag är det alltid nödvändigt att mäta arealen när den areal som ansökan avser inte överensstämmer med vad som finns angivet i fastighetsregistret.

Lantmäterikontor som anlitats av tyska myndigheter ombeds besvara följande frågor:

| — | I vilka bestämmelser anges hur man skall styrka vilken åkermark som tagits ur bruk? |
| --- | --- |

—

I vilka bestämmelser anges hur man skall styrka vilken åkermark som tagits ur bruk?

| — | Är den sökande enligt dessa bestämmelser skyldig att mäta den uttagna arealen? |
| --- | --- |

—

Är den sökande enligt dessa bestämmelser skyldig att mäta den uttagna arealen?

| — | Vem kan eller skall enligt dessa bestämmelser utföra arealmätningen? |
| --- | --- |

—

Vem kan eller skall enligt dessa bestämmelser utföra arealmätningen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 februari 2004)

Det stödsystem för vissa jordbruksgrödor som upprättades genom förordning (EG) nr 1251/1999 (1), i vilken kravet på arealuttag för varje producent som ansöker om arealersättning fastställs, förvaltas och kontrolleras genom ett integrerat system för administration och kontroll i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 3508/92 (2) och kommissionens förordning (EG) nr 2419/2001 (3). Från och med den 1 januari 2005 och vad gäller de stödsystem som införts genom reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 2003 kommer det integrerade systemet för administration och kontroll att ha förordning nr 1782/2003 (4) som rättslig grund. Kommissionens förordning om tillämpningsföreskrifter för denna förordning har ännu inte antagits.

I artikel 6.1 b i förordning (EG) nr 2419/2001 fastställs att jordbrukarens ansökan skall innehålla alla uppgifter som gör det möjligt att identifiera jordbruksföretagets samtliga jordbruksskiften, deras areal, lokalisering, användning samt huruvida de är konstbevattnade. Jordbrukaren är alltså skyldig att korrekt deklarera alla skiften som ansökan om stöd gäller om han eller hon vill undgå påföljder och det vid en kontroll av de behöriga myndigheterna konstateras att jordbrukaren har överdeklarerat skiftena.

Jordbrukaren kan eventuellt anse det nödvändigt att göra en mätning av det aktuella skiftet för att kunna deklarera skiftena korrekt, vilket han är skyldig till. Han kan låta en person med lämplig befogenhet utföra mätningen.

De myndigheter som medlemsstaterna har utsett skall i enlighet med det integrerade systemet för administration och kontroll kontrollera om de uppgifter som finns i stödansökningarna uppfyller villkoren för beviljande av stöd. Ett av dessa villkor är att jordbruksmark skall läggas i träda.

Alla ansökningar från jordbrukare skall genomgå en administrativ kontroll. Den administrativa kontrollen gör det möjligt att genomföra dubbelkontroller för att identifiera skiften som har deklarerats två gånger för samma stöd och att också jämföra de jordbruksskiften som deklarerats i stödansökningarna med de referensskiften som finns i identifieringssystemet för jordbruksskiften. Syftet är att kontrollera om skiftena är berättigade till stöd.

Minst fem procent av ansökningarna bör dessutom kontrolleras på platsen för att undersöka om skiftena verkligen är stödberättigade och att bestämmelserna om träda har följts.

Vid kontrollerna på plats skall arealerna fastställas på ett sätt som medlemsstaternas myndigheter angett som lämpligt och med beaktande av ovanstående bestämmelser. De har alltså till viss mån fått fria händer att bestämma på vilket sätt skiftenas arealer skall fastställas och vem de skall ge befogenhet att fastställa arealerna för att skicklighet och ansvar skall upprätthållas.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor EGT L 160, 26.6.1999.

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 3508/92 av den 27 november 1992 om ett integrerat system för administration och kontroll av vissa stödsystem inom gemenskapen, EGT L 355, 5.12.1992.

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 2419/200lav den 11 december 2001om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystem för vissa av gemenskapens stödordningar som infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3508/92, EGT L 327, 12.12.2001.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2019/93, (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001, (EG) nr 1454/2001, (EG) nr 1868/94, (EG) nr 1251/1999, (EG) nr 1254/1999, (EG) nr 1673/2000, (EEG) nr 2358/71 och (EG) nr 2529/2001, EUT L 270, 21.10.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/269 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/269

---

(2004/C 84 E/0316)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3940/03

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2003)

Ämne:   Snedvridning av handeln med socker

Skulle kommissionen kunna redogöra för hur den tänker gå till väga för att lösa problemet med snedvridning av handeln med socker som medför att brittiska godistillverkare med många anställda tvingas betala tio procent mer för socker än sina konkurrenter på den inre marknaden? Kullkastar detta inte EU:s påstådda vilja att skapa stabilitet på sysselsättningsområdet och upprätta en fungerande inre marknad för handel?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Det finns på den gemensamma marknaden prisvariationer som avspeglar särskilda lokala förhållanden mellan utbud och efterfrågan, oavsett vilken produkt det gäller. Genom den gemensamma organisationen av marknaden för socker hålls marknadspriserna inom gemenskapen på en avsevärt högre nivå än på världsmarknaden, men samtidigt finns ett antal instrument som skall lindra effekterna av dessa höga priser för de företag inom gemenskapen som använder socker. Enligt reglerna föreskrivs därför importavgifter för livsmedelsprodukter med hög sockerhalt, exportbidrag för socker som används i livsmedelsprodukter och produktionsbidrag för den mängd socker som används inom kemisk industri och läkemedelsindustri.

Kommissionen är dock medveten om att en reform av detta system är nödvändig, på grund av både inre och yttre krav, och lade därför i september 2003 fram ett meddelande till rådet och parlamentet som syftar till att uppnå en hållbar jordbruksmodell för socker, genom en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken (1). I meddelandet föreslås tre grupper av alternativ för sockerordningens framtid i EU, som alla innehåller ett inslag av sänkta priser. Kommissionen är förvissad om att de diskussioner som nu förs med medlemsstaterna och parlamentet kommer att leda fram till en lösning som garanterar en hållbar utveckling för sockersektorn och som kan tillfredsställa såväl användare av socker som sockerkonsumenter.

---

(1)  KOM(2003) 554 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/270 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/270

---

(2004/C 84 E/0317)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3941/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(19 december 2003)

Ämne:   Diskriminering vid erhållandet av uppehållstillstånd i Rotterdam

Enligt uppgifter som publicerades i Jornal Expresso den 6 december 2003 har myndigheterna i Rotterdam i Nederländerna beslutat att i framtiden endast utverka uppehållstillstånd i Rotterdam för personer som tjänar mer än 120 procent av minimilönen. När det gäller invandrare får dessutom endast de som genomgått och klarat ”integrationskursen” bo i stan.

Dessa förslag är otillåtliga och strider mot Europeiska unionens principer, i synnerhet principerna om solidaritet, ickediskriminering, bekämpande av social utslagning och fri rörlighet för personer. Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| 1. | Känner kommissionen till det beslut som fattats av kommunstyrelsen i Rotterdam och som går ut på att avlägsna oönskade personer från stan? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till det beslut som fattats av kommunstyrelsen i Rotterdam och som går ut på att avlägsna oönskade personer från stan?

| 2. | Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att förhindra att detta beslut genomförs, vilket vore ett brott mot de mänskliga rättigheterna? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att förhindra att detta beslut genomförs, vilket vore ett brott mot de mänskliga rättigheterna?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Europeiska rådet i Tammerfors (1999) fastställde riktlinjer för en gemensam asyl- och migrationspolitik för EU. Ett inslag i denna politik är en rättvis behandling av tredjelandsmedborgare som lagligen vistas på medlemsstaternas territorium. I Europeiska rådets slutsatser anges att den rättsliga ställningen för tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta bör närmas till den som gäller för medborgare i medlemsstaterna. Tredjelandsmedborgare bör tilldelas ett antal enhetliga rättigheter som så nära som möjligt överensstämmer med dem som EU-medborgare åtnjuter.

Ett konkret uttryck för detta är rådets direktiv 2003/109/EG av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. Enligt artikel 11 f i direktivet skall tredjelandsmedborgare som har rätt till status som varaktigt bosatta behandlas på motsvarande sätt som de egna medborgarna när det gäller tillgången till varor och tjänster. Detta gäller bl.a. tillgången till förfarandena för att erhålla bostad. Medlemsstaterna skall ha genomfört detta direktiv senast den 23 januari 2006.

För andra invandrare som inte är varaktigt bosatta finns det för närvarande inte någon bestämmelse på EU-nivå som säkerställer likabehandling i fråga om rätten till bostad.

När det gäller migrerande arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat skall det påpekas att de enligt artikel 9 i förordning (EEG) nr 1612/68 skall åtnjuta alla rättigheter och förmåner som beviljas landets medborgare i boendefrågor, vilket även omfattar rätten att äga bostäder.

När det gäller de åtgärder som vidtagits i Rotterdam förefaller dock den beskrivna situationen inte tyda på att någon diskriminering förekommer mellan nederländska medborgare och tredjelandsmedborgare i fråga om anvisning av bostäder, eftersom kravet på inkomster motsvarande minst 120 % av minimilönen gäller för båda dessa kategorier.

Vad gäller de allmänna villkoren för anvisning av bostad är det självfallet endast medlemsstaterna som är behöriga på området. Kommissionen är därför inte behörig att bedöma dessa åtgärder.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/271 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/271

---

(2004/C 84 E/0318)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3944/03

från Dominique Souchet (NI) till kommissionen

(22 december 2003)

Ämne:   Återhämtningsplaner för fiskbestånden

Om ett fiskeföretag fångar bland annat sådana fiskarter som är förbundna med målarterna och om det sedan finns återhämtningsplaner för flera av dessa förbundna arter, såsom för torsk, kummel, tunga och rödspätta; kan kommissionen då tala om enligt vilken rättslig grund ett sådant företags ställning skall fastställas, inom ramen för återhämtningsplaner för sådana fiskbestånd vilkas omfång rapporteras underskrida ”säkra biologiska gränser” (jfr artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 (1))?

Kan kommissionen ge besked om huruvida det berörda fartyget bör omfattas av en eller flera återhämtningsplaner och i så fall utgående från vilken rättslig grund eller vilka rättsliga grunder så skall ske?

Om det skulle gå att fastställa med absolut säkerhet att ett fartyg kan omfattas bara av en enda återhämtningsplan: kan kommissionen då ge besked om vilka kriterier som skall ligga till grund för beslutsfattandet om att denna plan skall gälla för fartyget i fråga?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Det finns ingen definition av ett fiskeföretags status i förhållande till återhämtningsplanerna och därför heller ingen rättslig grund för att fastställa denna status.

I återhämtningsplanerna fastställs fångstregler som bestämmer nivån på totala tillåtna fiskemängder under återhämtningsplanernas löptid. De totala tillåtna fiskemängderna enligt fångstreglerna fastställs varje år i förordningen om fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor. I förordningen fastställs också de totala tillåtna fiskemängderna för bestånd som är förbundna med återhämtning. Härvid beaktas även omfattningen av förbindelsen med återhämtningsbestånden. Alla fiskeföretag som fångar återhämtningsbestånd eller förbundna bestånd är därför föremål för fångstbegränsningar på samma rättsliga grund som alla andra fiskeföretag.

Återhämtningsplanerna kan också innehålla andra bestämmelser, såsom begränsning av insatserna eller ökning av kontrollåtgärderna. Om ett företag fångar bestånd som omfattas av en återhämtningsplan och andra bestånd som omfattas av andra återhämtningsplaner måste företaget efterleva bestämmelserna i alla de berörda återhämtningsplanerna. Den rättsliga grunden som binder företaget till återhämtningsplanens bestämmelser är rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, såväl som bestämmelserna i själva återhämtningsplanen. Denna har formen av en förordning och är därför, enligt artikel 249 i fördraget, ”bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat”.

---

(1)  EGT L 358, 31.12.2002, s. 59.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/271 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/271

---

(2004/C 84 E/0319)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3945/03

från Marco Pannella (NI), Maurizio Turco (NI), Marco Cappato (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI), Benedetto Della Vedova (NI) och Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(22 december 2003)

Ämne:   Utnyttjande av gemenskapsmedel för terroristorganisationer samt kontroll av medel avsedda för den nationella palestinska myndigheten

Enligt den tyska veckotidskriften Stern och den engelska dagstidningen The Independent har EU:s bedrägeribekämpningsbyrå OLAF och den belgiska polisen inlett utredningar om gemenskapsmedel som förmodas ha överförts till en militant palestinsk grupp, som är direkt ansvarig för självmordsattacker i vilka israeliska civila kommit till skada. Utredningarna inleddes till följd av att medel som var avsedda för den nationella palestinska myndigheten överfördes till organisationen al-Aqsa-martyrerna genom anslutna organisationer i Tyskland och Belgien. I Tyskland har utredningen utgått från Aachen, men den berör även en organisation med bas i Verviers, Belgien. Enligt anklagelserna har dessa grupper ansökt om stöd från Europeiska unionen för ett invandringsprojekt, men anslagen skall sedan ha överförts till al-Aqsa, en organisation som ingår i listan över terroristorganisationer som förbjudits av Europeiska unionen. Detta är endast några av de utredningar som inletts av de belgiska myndigheterna.

Kommissionen har beslutat att anslå 80 miljoner euro per år till den nationella palestinska myndigheten för att den skall kunna betala sina skulder till privata småföretag och till socialvården, utöver ett belopp på 10 miljoner euro för att stödja fredsprocessen.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Känner kommissionen till tidningsuppgifterna om OLAF:s pågående utredningar, eller kan den dementera dem, och kan den ange om det rör sig om samma utredningar som de som inletts av de tyska och belgiska myndigheterna? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till tidningsuppgifterna om OLAF:s pågående utredningar, eller kan den dementera dem, och kan den ange om det rör sig om samma utredningar som de som inletts av de tyska och belgiska myndigheterna?

| — | Känner kommissionen till om det pågår andra utredningar och står den i kontakt med de tyska och belgiska myndigheterna för att få information om hur dessa fortskrider? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till om det pågår andra utredningar och står den i kontakt med de tyska och belgiska myndigheterna för att få information om hur dessa fortskrider?

| — | Kan kommissionen ange vilka kontroller den har genomfört för att försäkra sig om att finansieringen till den nationella palestinska myndigheten inte hamnar hos palestinska terroristgrupper? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen ange vilka kontroller den har genomfört för att försäkra sig om att finansieringen till den nationella palestinska myndigheten inte hamnar hos palestinska terroristgrupper?

| — | Kan kommissionen ange varför de anslag som årligen skall anslås till den nationella palestinska myndigheten är avsedda för betalning av skulder till småföretag och om det finns exakta uppgifter om var och hur de pengar som Europeiska unionen hittills har anslagit till den nationella palestinska myndigheten har använts? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen ange varför de anslag som årligen skall anslås till den nationella palestinska myndigheten är avsedda för betalning av skulder till småföretag och om det finns exakta uppgifter om var och hur de pengar som Europeiska unionen hittills har anslagit till den nationella palestinska myndigheten har använts?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Kommissionen skulle vilja informera parlamentsledamoten om att Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), enligt egen utsago, inlett flera undersökningar för att utreda misstankar om eventuell förskingring av EG-medel som utbetalats till palestinska myndighetens (PNA) driftsbudget och för att finansiera humanitära projekt och utvecklingsprojekt som lagts fram av palestinska föreningar eller organisationer. De aktuella undersökningarna bedrivs intensivt och utan avbrott.

Resultaten av undersökningarna av icke-statliga föreningar eller organisationer har föranlett OLAF att rapportera vissa fakta, som inte avser finansiering av terroristorganisationer, till behöriga rättsliga myndigheter. I samband därmed samarbetar OLAF nära med medlemsstaternas rättsliga myndigheter och biträder dem aktivt.

På basis av den information som OLAF för närvarande förfogar över finns det inte några kopplingar mellan ovan nämnda undersökningar eller belägg för att medel som utbetalats av kommissionen har använts till att finansiera terroristorganisationer som förbjudits av unionen.

PNA har att brottas med ett kroniskt finansiellt underskott och har varit tvungen att skjuta upp socialförsäkringsutbetalningar och betalningar för fakturor från privata företag, vilket placerat dessa företag i ett ännu svårare läge och bidragit till att öka arbetslösheten avsevärt. Unionens anslag på 80 miljoner euro används därför för att reglera regeringens obetalda förfallna skulder till den privata sektorn och inom socialförsäkringssystemet. Genom att utbetalningarna är villkorade förutsätter samtidigt anslaget att PNA genomgår väsentliga reformer.

Kommissionen har bildat en teknisk assistansgrupp inom Byrån för samarbete EuropeAid som kontrollerar och godkänner varje utestående faktura innan beloppet frigörs. Hittills har totalt cirka 6 miljoner euro av de 80 miljoner euro som planerades 2003 frigjorts. De kontroller som görs av tekniska assistansgruppen stöds av ytterligare en kontroll av en revisor som avdelats från en europeisk nationell revisionsmyndighet och som arbetar på tillfälligt kontrakt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/273 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/273

---

(2004/C 84 E/0320)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3947/03

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(22 december 2003)

Ämne:   Stöd till nyskapande solenergianläggningar

I Priolo på Sicilien kommer det att byggas en ny sorts energianläggning som via 360 parabolspeglar kommer att kunna absorbera en ny typ av solvärmeenergi. Projektet ifråga går under namnet Archimede. Den förnybara energin, som enligt uppfinnaren är helt ren, kommer att vara mycket billigare än den konventionella energin. Tekniken att koncentrera solvärmen för att erhålla de höga temperaturer som krävs för att driva en turbin och generera elektricitet skall kopplas samman med ett traditionellt kraftverk. Turbinen kan drivas med gas men också med solenergi. Med denna metod kan det produceras 20 MW elektricitet per dag och därmed kan eventuellt ca. 12 500 fat olja per år sparas in, vilket är den genomsnittliga förbrukningen för motsvarande elproduktion. Utsläppen av koldioxid förväntas minska med 40 000 ton per år i förhållande till ett traditionelit kraftverk. Archimede-centralen kommer att kunna lagra energi och fungera även nattetid och vid molnigt väder.

Känner kommissionen till denna nyskapande anläggning?

Finns det finansiering för projekt av detta slag, i första hand för länderna i Sydeuropa som har ett stort antal soldagar?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Kommissionen känner till den gemensamma strategi som det nationella italienska elenergiorganet Ente Nazionale per l'Energia elettrica (ENEL) och Europeiska atomenergiorganet antagit för att undersöka potentialen i koncentrering av solenergisystem för elproduktion genom att använda den ånga som genereras i solenergianläggningen i turbinen i det befintliga, konventionella ENEL-kraftverket i Archimede-projektet i Priolo.

Med denna metod skulle investeringskostnaderna för solenergianläggningen som skall använda den befintliga turbingeneratoranläggningen kunna reduceras och elkapaciteten öka från 760 megawatt (MW) (det konventionella ENEL-kraftverkets kapacitet) till 780 MW.

De uppskattade kostnaderna på 48 miljoner euro för att förverkliga solkraftverket med en kapacitet på 20 MW betalas av den italienska regeringen (40 procent) och ENEL (60 procent).

Inom ramen för energidelen i femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (1998-2002) stöder kommissionen för närvarande tre större projekt inom denna sektor med ett totalt bidrag på upp till 15 miljoner euro som är nästan jämnt fördelat mellan de tre projekten.

De tre projekten finns i södra Spanien där solstrålningen är gynnsam och där dessutom systemet med återköpstariffer för solel kan utnyttjas. Den spanska regeringen stöder för närvarande elproduktionen i solvärmeanläggningen med nästan 0,12 euro per kilowattimme (kWh) utöver elmarknadspriset.

Erfarenheter visar att gemenskapsstödet har mycket stor betydelse för den ekonomiska livskraften i projektet och det täcker en stor andel av de kostnader som berättigar till bidrag. Samtidigt täcker kommissionens bidrag endast en mycket liten del av de totala kostnaderna för projekten. Endast kostnaderna för de okonventionella och innovativa delarna av projektet berättigar till bidrag. Kostnader för anläggningsarbeten och elproduktionsanläggning med turbingenerator berättigar exempelvis inte till bidrag. Det innebär att man inom dessa projekt behöver ta relevanta lån för att kunna inleda dem.

Det första av dessa projekt, Planta Solar 10 (kontrakt NNE5-1999-356) syftar till att demonstrera den ekonomiska livskraften för en elproduktionsanläggning med en kapacitet på 10 MW (och en årlig elproduktion på 20 gigawattimmar (GWh)) och inom projektet används metoden med en centralt placerad absorbator. De totala kostnaderna för projektet uppgår till över 30 miljoner euro, de totala kostnaderna som berättigar till bidrag till nästan 17 miljoner euro och gemenskapsstödet till knappt fem miljoner euro. Just nu överväger man att göra en teknisk ändring av den ursprungliga konstruktionen och använda en absorbator för generering av het vattenånga i stället för het luft.

I det andra projektet, Solar Tres (kontrakt NNE5-2001-369), används en 15 MW-anläggning och samma metod med en centralt placerad absorbator som i det föregående projektet med innovativa lösningar för energilagringssystem med ett smält saltlager. De totala kostnaderna för projektet uppgår till 53 miljoner euro, de totala kostnader som berättigar till bidrag uppgår till över 15 miljoner euro och gemenskapsstödet till fem miljoner euro. Detta projekt inleddes nyligen. Kommissionen befinner sig nu i en utvärderingsfas av de första sex månaderna av kontraktsperioden.

I det tredje projektet, Andasol (kontrakt NNE5-2001-560) används en elproduktionsanläggning med en kapacitet på 50 MW (och en årlig elproduktion på över 180 GWh) och man tillämpar metoden med en parabolisk koncentrerande reflektor i form av tråg tillsammans med ett lagringssystem med ett smält saltlager. De totala kostnaderna för projektet uppgår till nästan 157 miljoner euro, de totala kostnaderna som berättigar till bidrag uppgår till mer än 14 miljoner euro och gemenskapsstödet ligger på fem miljoner euro. Även detta projekt inleddes relativt nyligen så kommissionen har ännu inte utvärderat de första sex månaderna av kontraktsperioden.

Dessa tre projekt tillhör de största anläggningarna för el som produceras ur förnybara energikällor och är mycket relevanta för kommissionens åtgärder som har att göra med förnybara energikällor, i synnerhet med tanke på direktiv 2001/77/EG (1) om elektricitet från förnybara energikällor.

Även inom sjätte ramprogrammet om forskning och teknisk utveckling som löper just nu erbjuds stöd till innovativa europeiska projekt på området förnybar energi. Förslagsinfordringar under sjätte ramprogrammet om forskning och teknisk utveckling offentliggörs på kommissionens webbplats Cordis.

Slutligen genomför kommissionen för närvarande en genomförbarhetsstudie för skapandet av innovativa finansieringsinstrument för förnybara energikällor till stöd för Johannesburgkoalitionen för förnybar energi (kontrakt ENV.C.2./SER/2003/0068).

Majoriteten av medlemsstaterna subventionerar solvärmeenergi för att göra den ekonomiskt livskraftig. I fallet med Spanien uppgår stödet till mer än tre gånger genomsnittspriset per kilowattimme på den organiserade marknaden.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el, EGT L 283, 27.10.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/274 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/274

---

(2004/C 84 E/0321)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3961/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Jules Muis — Kommissionens verksamhet

Jules Muis, generaldirektör för Europeiska kommissionens internrevisionstjänst, meddelade nyligen att det är nödvändigt att förändra den byråkratikultur som råder inom Europeiska unionen.

I uttalanden i BBC hävdade han att kommissionens tjänstemän bedöms efter sin kapacitet att ”inte göra någon upprörd”, att tillmötesgå, och en ”politeness conspiracy” tillämpas inom denna institution, en verklig tystnadskodex.

Enligt samma källa konstaterade Jules Muis att angivare (s.k. whistleblowers) får agera förändringsspioner, eftersom ”personer har svårt att tala klarspråk med varandra”.

Även om han anser att kommissionsledamot Kinnock ansträngt sig för att råda bot på detta kulturproblem, säger den ansvarige för kommissionens revision att det finns behov av ett bättre ledarskap än det som funnits de senaste åren.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Vilka kommentarer har kommissionen angående uttalandena från generaldirektören för den interna revisionstjänsten? |
| --- | --- |

—

Vilka kommentarer har kommissionen angående uttalandena från generaldirektören för den interna revisionstjänsten?

| — | På vilket sätt anser kommissionen att de frågor som tagits upp kan ha påverkat kommissionens verksamhet? |
| --- | --- |

—

På vilket sätt anser kommissionen att de frågor som tagits upp kan ha påverkat kommissionens verksamhet?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser att vidta för att främja insyn och få den påstådda tystnadskulturen att upphöra? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser att vidta för att främja insyn och få den påstådda tystnadskulturen att upphöra?

| — | Hur ser kommissionen på resultaten av de åtgärder som redan vidtagits? |
| --- | --- |

—

Hur ser kommissionen på resultaten av de åtgärder som redan vidtagits?

| — | Vilka former är mest effektiva och lämpliga för att få kommissionens tjänstemän att visa respekt och förtroende för det ledarskap som kommissionen påstås behöva? |
| --- | --- |

—

Vilka former är mest effektiva och lämpliga för att få kommissionens tjänstemän att visa respekt och förtroende för det ledarskap som kommissionen påstås behöva?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

Tjänstemän vid EU:s institutioner får framföra synpunkter på ett sätt som ligger i linje med bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna, och i egenskap av tjänsteman lyder generaldirektören för internrevisionstjänsten under dessa bestämmelser. Samtidigt har han givetvis det yrkesmässiga oberoende som en revisor måste ha i revisionsfrågor.

Parlamentsledamoten känner säkert till att kommissionen är en organisation som tydligt och mycket medvetet genomför omfattande och genomgripande förändringar för att förnya sig. Åtgärderna för att få till stånd de omfattande förändringar som fastställs i vitboken från mars 2000 om reformen av kommissionen (1) har vidtagits och fungerar. Kommissionens förnyelseprogram har — från planering till genomförande — avverkats snabbare och till lägre relativa kostnader än i jämförbara organisationer, trots att man har behövt göra stora ändringar i lagstiftningen och djupgående förändringar i organisationen och personalstyrkan. Ett av resultaten är stora besparingar, som kommer att fortsätta. Dessa framsteg visar att reformen har genomförts på ett utomordentligt sätt av personal och ledning och av de personer som har haft det tyngsta ansvaret för att planera och genomföra förändringarna och se till att de fortsätter att genomföras effektivt. Som i så många andra sammanhang betyder handling objektivt sett mer än ord.

Som kommissionen klargjorde redan när reformens inleddes uppstår en organisations ”kultur” främst av system och strukturer — och därmed lednings- och relationsmönster — som av vana har använts under en rad år. Precis som förlegade och olämpliga sedvänjor har fått fäste i en organisation med tiden och av många olika skäl, krävs det tid och vana innan nya och bättre system, strukturer, ledning och relationer får full verkan. Detta sker inte plötsligt.

Kommissionen är självklart medveten om att framsteg i en organisation måste drivas på och planeras. Genom kommissionens reformer har därför inte bara en struktur för förbättringar bildats, utan de har också omfattat metoder för att verkligen systematiskt sätta igång förbättringarna. Exempel är införandet av internationellt erkända normer för internkontroll, ett tredubblat deltagande i personalutbildning, omfattande interna revisioner, obligatorisk förflyttning efter fem år av alla chefer och anställda som hanterar pengar och avtal, årliga individuella bedömningar av personalen, regler för befordran som fullt och fast utgår från styrkta meriter, specifikation av individuella ansvarsområden, strategisk planering och programplanering för att nå bättre jämvikt mellan arbetsuppgifter och bemanning och mycket mer, varav en del nämns här nedan. Som beståndsdelar i kulturförändringen får sådana systematiska moderniseringar mycket större verkan än de som skulle kunna uppnås med förmanande ord.

Det är uppenbart att reformprocessen har främjat en fortsatt systematisk internkontroll och rapportering, vilket även varit avsikten. Detta gör att problemen lokaliseras på plats och att systematiska åtgärder vidtas för en öppen hantering. Kommissionen gläder sig åt att en oberoende granskning visar att mycket större framsteg gjorts än vad som planerades i vitboken om reformen.

En central faktor för att nå ökad öppenhet, som är ett av reformens uttryckliga syften, är systemet med årliga verksamhetsberättelser från generaldirektörerna. Systemet var ett förslag i vitboken om reformen från mars 2000 och infördes i hela kommissionen från och med 2001, som en del i den aktivitetsbaserade förvaltningen. Varje generaldirektör måste lämna en omfattande berättelse om verksamheten vid sin avdelning tillsammans med en förklaring som ger en rimlig försäkran om att resurserna har använts för avsedda syften. Han eller hon måste dessutom redogöra för de svårigheter som uppstått, lyfta fram brister i ledningen eller på andra områden samt föreslå specifika åtgärder för att komma till rätta med problemen. En konsoliderad rapport av dessa årliga verksamhetsberättelser utarbetas varje år för kommissionen som helhet. Den och alla enskilda berättelser överlämnas till Europaparlamentet och till revisionsrätten. Revisionsrättens ordförande har beskrivit systemet, som nu vidareutvecklas mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts, som en ”verklig förvaltningsrevolution” som visar ”en helt ny öppenhet”. De analyser och insatser som gjorts som en direkt följd av den årliga verksamhetsrapporteringen kräver och framkallar ett öppet samspel och en effektiv uppföljning. Förhållanden som dessa motsäger faktiskt parlamentsledamotens påstående om en ”tystnadskodex”.

Samtidigt påverkade och påverkar fortfarande internrevisionstjänsten och de interna revisionsenheterna vid varje generaldirektorat ett antal områden som rör den interna kontrollen i positiv riktning. Detta framgår av att de som granskats godtar revisorernas rekommendationer i mycket hög grad. De granskade uttrycker en vilja att bemöta faktiska analyser och relevanta rekommendationer på ett öppet och effektivt sätt. Sådana resultat säkras inte genom ”tystnad”.

I de nya tjänsteföreskrifterna har kommissionen också klargjort och ändrat bestämmelserna om uppgifts-lämnande (”whistleblowing”), för att göra det lättare för tjänstemännen att fullgöra sin stadgeenliga plikt att uppmärksamma ledningen eller OLAF på misstänkta förseelser. Ett exempel är att tjänstemän får lägga fram bevis till ordförande för andra institutioner om varken OLAF eller tjänstemannens egen institution anses agera tillräckligt snabbt. I och med kommissionens relevanta reformer har man också förbättrat reglerna om trygga anställnings- och karriärvillkor för de tjänstemän som lämnar seriösa uppgifter om möjliga förseelser. Sådana regler uppmuntrar inte alls till ”tystnad” utan underlättar tvärtom rapporteringen av misstänkta förseelser av alla slag.

Den 10 februari 2004 antog kommissionen den senaste i raden av lägesrapporter om reformen (2). Denna rapport visar att 96 av de 98 åtgärder som föreskrevs i vitboken om en reformstrategi har genomförts på mindre än fyra år sedan vitboken offentliggjordes. Resten kommer att slutföras helt och hållet i år. Parlamentsledamoten får gärna ta del av denna rapport för att bekanta sig med vidden av och innehållet i denna omfattande reform, och för att få ingående svar på sin fjärde fråga om hur kommissionen ser på ”resultaten av de åtgärder som redan vidtagits”.

Kommissionen ser självklart de snabba och breda resultat som uppnåtts som bevis på stora framsteg, inte fulländning. Kommissionen betonar därför även i fortsättningen att förbättringar alltid är möjliga och att det alltid är viktigt med ett ständigt arbete, precis som i alla andra genomgripande förnyelseprogram. De nuvarande kommissionsledamöterna fortsätter att arbeta på dessa grunder men försöker även att få nästa kommission att inse behovet av att hålla tempot uppe och agera därefter. Under tiden behåller kommissionen en realistisk syn och vänder sig mot illusioner om att organisationers vanor skulle vara genetiska och verklighetsfrämmande förhoppningar om att den fulla effekten av ett förändringsarbete skulle kunna vara allmänt och omedelbart märkbar. Effektiva reformer är, frustrerande nog men oundvikligen, en process och inte en händelse.

Det mest fruktbara och viktigaste sättet att ingjuta den typ av respekt och tilltro som ledamoten talar om är att kommissionen fortsätter att lägga rätt och konsekvent tonvikt på förvaltningens kompetens och kvalitet liksom på nödvändiga och möjliga förändringar och anpassningar för att undvika upprätthållandet av gammalmodigheter eller sedvänjor som kan hämma institutionens arbetsprestationer som en multinationell offentlig tjänst med unika ansvarsområden. För att stödja denna utveckling måste kommissionen också fortsätta att ta hänsyn till praktiska erfarenheter och framtida arbetsåtaganden samt rekommendationer från personal, ansvariga för interna kontrollsystem, interna och externa revisorer och Europaparlamentet, i samband med processen för beviljande av ansvarsfrihet.

---

(1)  KOM(2000) 200 slutlig.

(2)  KOM(2001) 115 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/277 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/277

---

(2004/C 84 E/0322)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3962/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Portugal — Motorvägsavgifter och minibussar

Det har nyligen blivit känt att vissa bilmärken av typen ”minibuss” (Chrysler och Kia) beläggs med de lägsta avgifterna i Portugal (för klass 1) när de trafikerar motorvägarna i landet, trots att andra fordonsmärken av samma typ fortsätter att beskattas högre.

Portugals ekonomiminister skall till och med ha informerat om att minibussfordon som tillverkats vid fabriken Auto Europa också skulle komma att avgiftsbeläggas som klass 1, förutom de märken som redan fått dra nytta av de avgifterna, men så har inte skett.

Denna skillnad avseende motorvägsavgifterna i Portugal blir särskilt kännbar för barnrika familjer, för vilka det är praktiskt taget nödvändigt att använda ett fordon av denna typ.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Känner kommissionen till att det i Portugal finns olika motorvägsavgifter för fordon av typen minibuss? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till att det i Portugal finns olika motorvägsavgifter för fordon av typen minibuss?

| — | Hur ser kommissionen på denna situation mot bakgrund av principerna om icke-diskriminering och önskan om likvärdiga konkurrensförhållanden inom den inre marknaden? Anser inte kommissionen att det handlar om en faktisk kränkning av dessa principer? |
| --- | --- |

—

Hur ser kommissionen på denna situation mot bakgrund av principerna om icke-diskriminering och önskan om likvärdiga konkurrensförhållanden inom den inre marknaden? Anser inte kommissionen att det handlar om en faktisk kränkning av dessa principer?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser att vidta för att råda bot på denna situation, inte bara i fråga om den icke likvärdiga konkurrenssituationen, men också den socialt försämrade situationen för många barnrika familjer? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser att vidta för att råda bot på denna situation, inte bara i fråga om den icke likvärdiga konkurrenssituationen, men också den socialt försämrade situationen för många barnrika familjer?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Gemenskapens specifika rättsliga instrument för uttag av skatter, vägtullar och vägavgifter är direktiv 1999/62/EG (1). Det gäller endast för tunga godsfordon med en vikt på minst 12 ton. Det skall understrykas att medlemsstater som tar ut vägtullar på fordon med en vikt på under 12 ton, inklusive privatbilar, inte behöver följa reglerna i direktiv 1999/62/EG eftersom sådana vägtullar faller utanför direktivets till-lämpningsområde.

Om medlemsstaterna tar ut vägtullar för andra fordon än dem som omfattas av direktiv 1999/62/EG eller inte är en fråga om subsidiaritet eftersom medlemsstaterna kan fatta effektivare beslut genom att ta hänsyn till lokala omständigheter. Hur som helst har vägtullarna i regel ett samband med fordonens egenskaper och villkoren för användning av tullbelagda vägar. Till exempel betalar större fordon normalt sett mer, kan förorenande fordon betala mer och betalar förare som kör i rusningstid ofta mer.

Kommissionen känner inte till de exakta villkoren för de vägtullar som tillämpas i Portugal på de olika modeller av stora personbilar som parlamentsledamoten hänvisar till. Kommissionen kommer att kontakta de portugisiska myndigheterna för att klargöra denna fråga.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, EGT L 187, 20.7.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/278 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/278

---

(2004/C 84 E/0323)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3979/03

från Joan Valivé (ELDR) till kommissionen

(6 januari 2004)

Ämne:   Straffrihet för husbygge i Ibiza

Den 18 december 2003 skall enligt planerna Balearernas regionala råd anta lagförslaget om skatteåtgärder och administrativa åtgärder. Av den artonde tilläggsbestämmelsen i detta lagförslag framgår det klart att på ön Ibiza kan isolerade enfamiljshus som ligger inom ett skyddat kustområde godkännas så snart denna lag träder i kraft förutsatt att följande krav uppfylls:

| a) | att husen inte ligger inom en kontinuerlig strandremsa på 250 meter från havskusten, |
| --- | --- |

a)

att husen inte ligger inom en kontinuerlig strandremsa på 250 meter från havskusten,

| b) | att husen inte ligger mer än 250 meter över havsnivån, |
| --- | --- |

b)

att husen inte ligger mer än 250 meter över havsnivån,

| c) | att husen inte ligger i ett område som betecknas som zon A, enligt de tilläggsföreskrifter för regionalplanering som slutgiltigt antogs av Balearernas regionala regering den 26 juli 1990, |
| --- | --- |

c)

att husen inte ligger i ett område som betecknas som zon A, enligt de tilläggsföreskrifter för regionalplanering som slutgiltigt antogs av Balearernas regionala regering den 26 juli 1990,

| d) | och att ett särskilt utformat förslag om att återställa landskapet för att minska de negativa effekterna läggs fram tillsammans med ansökan om godkännande. |
| --- | --- |

d)

och att ett särskilt utformat förslag om att återställa landskapet för att minska de negativa effekterna läggs fram tillsammans med ansökan om godkännande.

Det finns ett hus i Santa Agnès de Corona som uppfördes 1991 i ett naturområde av särskilt intresse. Området är också ett område av gemenskapsintresse och ett fågelskyddsområde. I ovannämnda lagförslag preciseras att det inte är tillåtet att bygga på toppen av ett berg, vilket skett i detta fall. I lagen om naturområden, som antogs av Balearernas regionala parlament 1991, anges uttryckligen att det inte är tillåtet att bygga på toppen av ett berg. Dessutom finns det en rad direktiv på EU-nivå som också innehåller bestämmelser om denna typ av skyddade områden.

Anser kommissionen att situationer som denna, där man ser mellan fingrarna med ett husbygge, i någon mening strider mot rådets direktiv 92/43/EEG (1) om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter? Vilka åtgärder kan kommissionen tillämpa i situationer då det skett en överträdelse av den allmänna principen om hållbar och varaktig utveckling, i synnerhet när det handlar om ett naturområde av särskilt intresse och följaktligen av gemenskapsintresse?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

De uppgifter som parlamentsledamoten tar upp rör planer för markanvändning som kommissionen inte har behörighet att ingripa i. Faktum är att artikel 6 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (2) är tillämpligt på alla planer eller projekt som inte har direkt koppling till eller är nödvändiga för förvaltningen av ett Natura 2000-område men som sannolikt har en betydande effekt på ett sådant område. Kommissionens bedömning är att administrativa åtgärder som syftar till att ge rättslig status till en ensam enfamiljsbostad inom ett Natura 2000-område inte kan betraktas som en plan eller ett projekt enligt artikel 6 i rådets ovan nämnda direktiv. Parlamentsledamoten anger dessutom att huset i Santa Agnès de Corona byggdes 1991, vilket var tre år innan direktiv 92/43/EEG trädde i kraft och nio år innan de spanska myndigheterna i september 2000 utsåg området till område av gemenskapsintresse ES0000241 (Costa dels Amunts). Därför anser inte kommissionen att denna åtgärd strider mot rådets direktiv 92/43/EEG på något sätt.

Kommissionen övervakar i egenskap av fördragens väktare att reglerna i gemenskapslagstiftningen följs av medlemsstaterna och vidtar åtgärder när det finns bevis på en överträdelse, i synnerhet om det gäller Natura 2000-områden.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/279 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/279

---

(2004/C 84 E/0324)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3988/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Manipulation av informationsflödet mellan kommissionsledamot Solbes och Eurostat

I sitt PM om Eurostat av den 24 september 2003 redogör Jules Muis, kommissionens internrevisor, för att det skulle ha förekommit manipulation av informationsflödet mellan kommissionsledamot Solbes kabinett och generaldirektoratet Eurostat. I ett utkast till meddelande lär det ha förekommit uppgifter om att det, i anslutning till Datashop-nätverket, skulle ha funnits en ”svart kassa” som under sommaren 2002 skulle ha skickats från Eurostat till Solbes kabinett. Den slutgiltiga versionen av meddelandet innehöll dock inte dessa uppgifter.

I sin redogörelse skriver Muis att anledningen till att denna centrala information utelämnats är oklar. När meddelandet erhölls begärde man, enligt ansvarige kommissionsledamotens kabinett, att några formella ändringar skulle göras och att den text som avsåg en specifik avtalspart skulle förtydligas. Kabinettet hävdar att ingen begäran gjorts om att ta bort de centrala frågor som berör Datashop-nätverket. I ett meddelande till budgetkontrollutskottet ”Eurostat: Les accusations et les griefs” (Eurostat: Anklagelser och klagomål) av den 15 november 2003 hävdar Yves Franchet att han sommaren 2002 skulle ha givit instruktioner om att Solbes kabinett skulle lämna upplysningar om samtliga fakta som tillhandahållits Olaf.

Kan kommissionen tillhandahålla kopior av ovan nämnda utkast till meddelande samt av den slutgiltiga versionen av meddelandet?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att utreda vem som bar ansvaret för att avsnitten om den ”svarta kassan” strukits? Har en administrativ undersökning av frågan genomförts? Varför i så fall inte — och om så skulle vara fallet med vilket resultat?

Är det vanlig praxis inom kommissionen att kommissionsledamöternas kabinett, på grundval av utkast till meddelanden, förhandlar med ansvariga tjänsteavdelningar om innehållet i meddelanden som tillställts dem — eller rör det sig i ovan nämnda fall om ett undantag?

Underrättades ansvariga kommissionsledamot om dessa förhandlingar? Den person som ansvarade för förhandlingarna med Eurostat om innehållet i meddelandet arbetar han/hon fortfarande i Solbes kabinett?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

Det utkast och det slutliga meddelande som parlamentsledamoten nämner överlämnades av kommissionen den 2 december 2003, i enlighet med bestämmelserna i artikel 3.2 i bilaga III till ramavtalet av den 5 juli 2000, till budgetkontrollutskottets ordförande Diemut R. Theato samt Juan José Bayona de Perogordo (föredragande om ansvarsfriheten för 2002) och Paulo Casaca (föredragande om ansvarsfriheten för 2001).

Samma dag underrättades de tre ovan nämnda parlamentsledamöterna genom en skrivelse från kommissionen om händelseförloppet, som har rekonstruerats på basen av förhör med de inblandade personerna och resultaten från internrevisionstjänsten.

Händelseförloppet har också beskrivits i kommissionens gemensamma svar på de skriftliga frågorna E-0169/04-E-0171/04 från Christopher Heaton-Harris (1) och frågeformuläret i PE 338 732./slutlig om ansvarsfrihet för 2002 avseende den allmänna budgeten.

Som parlamentsledamoten känner till håller Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) på att utreda händelserna vid Eurostat och kommissionen kommer, mot bakgrund av resultaten av Olafs utredning, att överväga huruvida en ytterligare administrativ utredning är lämplig.

Det har inte förekommit några förhandlingar i denna fråga. Det är vanlig praxis att begära förtydliganden och ytterligare förklaringar av dokument som utarbetas av tjänsteavdelningarna.

När det gäller den sista frågan har, som det anges ovan, inga förhandlingar förekommit. Den medlem av kabinettet som var ansvarig för Eurostat vid tidpunkten i fråga har sedan dess lämnat kabinettet.

---

(1)  Se s. 327.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/280 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/280

---

(2004/C 84 E/0325)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3994/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Programmet för kultur och språk

Ramprogrammet för kultur och språk, vars anslag uppgår till totalt 39 miljoner euro, syftar till att främja en kulturell dialog och ömsesidig medvetenhet bland de europeiska folken om deras respektive kultur och historia.

Kan kommissionen tala om hur många och vilka projekt som finansierats under 2002, och med vilka resultat?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

Kommissionen vill fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på att en fullständig och detaljerad förteckning över alla projekt som erhållit stöd genom Kultur 2000-programmet åren 2000, 2001, 2002 och 2003 (samt mottagande organisationer, deltagande partner och beviljade belopp) finns på Internet på följande adress: http://europa.eu.int/comm/culture/eac/index_fr.html.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/280 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/280

---

(2004/C 84 E/0326)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3995/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Projekt om informationssamhället

I femte forskningsramprogrammet ingick en åtgärd om mätningar och test med fem inbjudningar att lämna förslag under perioden juli 1999-mars 2002. De totala anslagen uppgår till 46 miljoner euro.

Kan kommissionen tala om vilka projekt som godkänts efter förslagsinbjudningarna, förslagsställarnas nationalitet, hur många projekt som förkastats och orsaken till detta? Har resultaten också bekräftats?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(16 februari 2004)

Genom det särskilda programmet ”Konkurrenskraftig och hållbar tillväxt” (femte ramprogrammet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration 1998-2002) upprättades fler än 2 400 kontrakt varav 245 inom de generiska verksamheterna mätning och provning.

Parlamentsledamotens fråga rör de fem förslagsinfordringar som offentliggjorts inom de generiska verksamheterna mätning och provning med en preliminär budget på 47 miljoner euro.

Allt som allt har 75 projekt med ett sammanlagt bidrag på 56 miljoner euro finansierats av gemenskapen som ett resultat av de fem på varandra följande förslag sinfordringarna inom det femte ramprogrammet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration. Information om samtliga projekt finns i projektdatabasen på webbplatsen Cordis (http://www.cordis.lu).

Sextio förslag har inte finansierats, antingen på grund av att de oberoende utvärderarna inte bedömde att de var av tillräckligt hög kvalitet eller på grund av att ett konkurrerande förslag inom samma område bedömdes vara av bättre kvalitet.

De flesta kontrakten gäller fortfarande och resultatet kommer att ingå i en pågående övning där resultaten och de samhällsekonomiska konsekvenserna av avslutade projekt från programmet för konkurrenskraftig och hållbar tillväxt undersöks.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/281 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/281

---

(2004/C 84 E/0327)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3996/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Nya arbetsmetoder och elektronisk handel

Nyckelåtgärden ”nya arbetsmetoder och elektronisk handel” i femte forskningsramprogrammet omfattade ett antal inbjudningar att lämna förslag under perioden 1999-2001.

Kan kommissionen tala om hur många inbjudningar som offentliggjorts, vilka projekt som godkänts och hur stora bidrag som beviljats för varje enskilt godkänt projekt? Har kommissionen dessutom fastställt att de vidtagna åtgärderna gett resultat?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Under perioden i fråga (1999-2001) lanserades nio ansökningsomgångar för nyckelåtgärd II: Nya arbetsmetoder och elektronisk handel.

Information om de projekt som godkändes inom ramen för dessa ansökningsomgångar finns på webbplatsen Cordis (1) där man kan söka efter projekt per nyckelåtgärd, land, typ av kontrakt och typ av deltagare.

Det finns också en annan webbplats (2) där man hittar en översikt över och sammanfattningar av de aktiviteter som genomförts inom ramen för nyckelåtgärd II under den aktuella perioden.

Man håller för närvarande på att utvärdera effekterna av samtliga aktiviteter inom programmet Ett användarvänligt informationssamhälle, där nyckelåtgärd II ingår, och en preliminär rapport om resultaten kommer att finnas tillgäng i slutet av april 2004. Den slutliga versionen beräknas vara klar i oktober 2004.

---

(1)  http://www.cordis.lu/ist/projects/projects.htm.

(2)  http://www.cordis.lu/ist/ka2/report.htm#ar2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/281 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/281

---

(2004/C 84 E/0328)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4003/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Farledsdjupet i Donau på sträckan mellan Straubing och Vilshofen

I Van Mierts rapport om sträckan mellan Straubing och Vilshofen i floden Donau krävs det ett farledsdjup på 2,50 meter året runt. Enda sättet att åstadkomma detta vore att bygga dammar och på det viset förstöra det viktigaste flodekosystemet i södra Tyskland.

Hur ser kommissionen på att:

| 1. | dammar i Donau på sträckan mellan Straubing och Vilshofen inte är förenliga med vare sig livsmiljödirektivet eller fågelskyddsdirektivet och innebär ett brott mot EU:s ramdirektiv om vatten, där det står att vattnets status inte får försämras, |
| --- | --- |

1.

dammar i Donau på sträckan mellan Straubing och Vilshofen inte är förenliga med vare sig livsmiljödirektivet eller fågelskyddsdirektivet och innebär ett brott mot EU:s ramdirektiv om vatten, där det står att vattnets status inte får försämras,

| 2. | Tysklands förbundsdag den 7 juni 2002, efter omfattande hörande av sakkunniga, av ekologiska och ekonomiska skäl tillbakavisat dammarna och med klar majoritet uttalat sig till förmån för en utbyggnad av floden enligt variant A, |
| --- | --- |

2.

Tysklands förbundsdag den 7 juni 2002, efter omfattande hörande av sakkunniga, av ekologiska och ekonomiska skäl tillbakavisat dammarna och med klar majoritet uttalat sig till förmån för en utbyggnad av floden enligt variant A,

| 3. | Donaukommissionen i sina rekommendationer för sträckan mellan Wien och Svarta havet förespråkat ett farledsdjup på 2,50 meter för endast 94 procent av seglationssäsongen, |
| --- | --- |

3.

Donaukommissionen i sina rekommendationer för sträckan mellan Wien och Svarta havet förespråkat ett farledsdjup på 2,50 meter för endast 94 procent av seglationssäsongen,

| 4. | det skulle leda till att de sista naturnära flodlandskapen förstördes också i Österrike, Ungern, Kroatien, Bulgarien och Rumänien om det garanterades ett farledsdjup på 2,50 meter året runt? |
| --- | --- |

4.

det skulle leda till att de sista naturnära flodlandskapen förstördes också i Österrike, Ungern, Kroatien, Bulgarien och Rumänien om det garanterades ett farledsdjup på 2,50 meter året runt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på att området i fråga har föreslagits som område av gemenskapsintresse enligt livsmiljödirektivet (1). Området DE 7142301 ”Donauauen zwischen Straubing und Vilshofen” sträcker sig längs Donau inom ett område på 4 548 hektar.

Projekt som avser åtgärder för vattenreglering är varken förbjudna enligt livsmiljödirektivet eller fågeldirektivet (2). Artikel 6 i livsmiljödirektivet fastställer förfaranden och villkor för bedömning av projekt som kan få konsekvenser för skyddade områden. Kommissionen har för närvarande inga skäl att misstänka att gemenskapslagstiftningen inte har respekterats. Ett antal alternativ har övervägts och variant A som stöddes av förbundsdagen är förvisso den känsligaste ur miljöhänseende.

Vad gäller ramdirektivet för vatten (3) stöder kommissionen den resolution som nyligen antogs under det plenarsammanträde som Internationella kommissionen för skydd av Donau (ICPDR) höll den 1 och 2 december 2003.

| | Man fastslog då, att ICPDR






  a) | noterar Europeiska kommissionens förslag till riktlinjer för transeuropeiska nät, där man i motiveringen lägger särskilt stor vikt vid att projekt för transeuropeiska nät följer EG:s miljölagstiftning såsom ramdirektivet för vatten, |
| --- | --- | --- |

Man fastslog då, att ICPDR

a)

noterar Europeiska kommissionens förslag till riktlinjer för transeuropeiska nät, där man i motiveringen lägger särskilt stor vikt vid att projekt för transeuropeiska nät följer EG:s miljölagstiftning såsom ramdirektivet för vatten,

| b) | betonar att varje projekt måste genomgå en omfattande integrerad miljökonsekvensbedömning och följa ramdirektivet för vatten, inklusive principen om att förebygga försämring av vattenstatusen, |
| --- | --- |

b)

betonar att varje projekt måste genomgå en omfattande integrerad miljökonsekvensbedömning och följa ramdirektivet för vatten, inklusive principen om att förebygga försämring av vattenstatusen,

| c) | uppmanar avtalsslutande parter att föra en dialog med behöriga transportministerier och se till att man kan nå enighet om ovanstående. |
| --- | --- |

c)

uppmanar avtalsslutande parter att föra en dialog med behöriga transportministerier och se till att man kan nå enighet om ovanstående.

---

(1)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

(2)  Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979. Direktiv senast ändat genom kommissionens direktiv 91/244/EEG av den 6 mars 1991, EGT L 115, 8.5.1991.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/282 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/282

---

(2004/C 84 E/0329)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4007/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(8 januari 2004)

Ämne:   Förebyggande av effekterna av jordbävningar

Enligt tidningen Açoriano Oriental av den 16 december 2003 har ordföranden för den portugisiska seismologiska föreningen (SPES) efter konferensen ”Território de Risco” bekräftat att också de europeiska seismologiska föreningarna utan framgång försökt göra kommissionen medveten om att något måste göras för att lindra effekterna av jordbävningar i de mest kritiska länderna.

Kan kommissionen bekräfta påståendena?

Om så inte är fallet, skulle kommissionen kunna klargöra för vilken strategi den valt för att förebygga konsekvenserna av jordbävningar?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Inom ramen för gemenskapens åtgärdsprogram på räddningstjänstområdet håller kommissionen för närvarande på att utveckla ett projekt om skadebedömning för att fastställa riktlinjer om hur byggnaders risknivå efter jordbävningar skall klassificeras. Tidigare erfarenheter har visat att privata och offentliga byggnader måste klassificeras för att skydda den berörda befolkningen och förhindra att den drabbas av skador till följd av jordbävningar. Projektet kommer att slutföras i september 2004 och resultatet kommer att undersökas ingående tillsammans med de nationella räddningstjänsterna för att möjliggöra en omfattande tillämpning av riktlinjerna.

Vidare har kommissionens europeiska laboratorium för strukturell utvärdering (ELSA), som är en del av EU:s gemensamma forskningscenter, sedan 1992 forskat om seismisk bestämning och förstärkning av byggnader genom att utföra kvasidynamiska tester på stora byggnadsmodeller/byggnadsmodeller i naturlig storlek och andra byggnader. Arbetet utförs i samarbete med medlemsstaternas forskningsinstitut och syftar till att justera Eurocode 8 för att i framtiden få den godkänd som en europeisk standard för civila byggnader i jordbävningsområden.

För att kunna förverkliga den inre marknaden och för att öka byggnadsindustrins konkurrenskraft anses harmoniserade och avancerade standarder för konstruktion av väg- och vattenbyggnader i Europa vara ett nyckelinstrument. De ses dock även som ett grundläggande instrument för att kunna uppnå fullgod säkerhet för såväl nya byggnader som för existerande sårbara byggnader som skall förstärkas.

Mot bakgrund av kommissionens och Europeiska standardiseringskommitténs (CEN) insatser för att godkänna de mer än 50 europeiska standarder som utgör Eurocode-standarderna, vilket beräknas vara avslutat till slutet av 2006, kommer EU:s gemensamma forskningscenter, både genom dess institutionella program och genom stödet till generaldirektoratet för näringsliv, även i fortsättningen att bidra till en vidareutveckling av de europeiska standarder som ses som en viktig del i att minska jordbävningsriskerna på medellång/lång sikt.

Dessutom har kommissionen sedan 1986 via generaldirektoratet för forskning och genom ramprogrammen RP3, RP4, RP5 och RP6 finansierat hela spektrat inom forskningen om jordbävningsrisker (jordbävningsteknik och seismologi). Inom ramen för forskningsramprogrammet RP6 — Global förändring och ekosystem kommer 47 partner från europeiska universitet, forskningsinstitut, europeisk industri och det gemensamma forskningscentret att samarbeta i det integrerade projektet Lessloss (1) (under förhandling).

Syftet med projektet är att förbättra jordbävningssäker byggteknik och att bidra till att utforma och förbättra Eurocode 8 (som har att göra med byggnadsstandarder).

Vid en jordbävning kan kommissionen dessutom genom sitt övervaknings- och informationscentrum fördela medlemsstaternas hjälpinsatser, vilket man gjorde vid jordbävningen i Algeriet i maj 2003 och nyligen efter jordbävningen i Iran i december 2003.

---

(1)  Projektet rör riskbedömning vid jordbävningar och skydd mot jordbävningar.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/284 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/284

---

(2004/C 84 E/0330)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4017/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Information om EU:s verksamhet riktad till blinda medborgare

Spridning av information om gemenskapens verksamhet är grundläggande för att gemenskapens befolkning skall bli medveten om att den lever i en gemenskap och att samtliga aktiviteter som EU:s institutioner bedriver berör samtliga EU-medborgare.

Det finns emellertid en grupp som också måste få ta del av denna information, och det är en av de mest utsatta grupperna av unionsmedborgare, nämligen de blinda medborgarna.

Kan kommissionen ange vad den har gjort för att denna grupp av medborgare, som drabbats av blindhet, skall kunna följa den gemenskapspolitiska utvecklingen, både när det gäller generella frågor och när det gäller de frågor som särskilt berör denna medborgargrupp, och kan kommissionen även ange vilka specialiserade publikationer som finns i EU, och som riktar sig till de blinda medborgarna?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

Kommissionens publikationer framställs i tryck och i elektronisk form. Trycksakerna ställs upp enligt en standardmodell. Därför kan de köras genom ett stavningsprogram. Den bästa tillgången fås dock när de elektroniska handlingarna lämnas ut direkt. Detta brukar ske på begäran och ger tillgång via dator. De elektroniska handlingarna kan sedan skrivas ut i Braille, förstoras på skärmen eller läsas med hjälp av ett talprogram.

Publikationer på nätet kodas i format som inte nödvändigtvis är lättöverförbara. Det är dock även möjligt att hämta upp elektroniska handlingar i lättillgängligare format.

Kommissionen stödjer forskning på området och har bidragit till system och verktyg som skall ge blinda och synskadade tillgång till information. Forskningen avser tillgång till både text och grafik.

Idag blir det allt vanligare att offentliggöra information på Internet. Kommissionen har i över tio år finansierat projekt avseende tillgången till Internet och kan därför hävda att den via de olika forskningsprogrammen tillgodoser handikappades behov och förväntningar på att få tillgång till handlingar och information om gemenskapspolitikens utveckling. Resultaten av ett pilotprojekt om blindas tillgång till fördragen finns på Publikationsbyråns webbplats.

Flera projekt som finansierats av kommissionen avser dessutom ett initiativ för tillgång till nätet (1). Initiativet ger riktlinjer och rekommendationer för att alla skall kunna få tillgång till nätet. Projektet ingår i Consortium World Wide Web (2) (W3C), som finansieras via flera olika källor, bland annat EU, USA och Japan.

Europeiska rådet antog vid sitt möte i Feira i juni 2000 handlingsplanen ”eEurope 2002”. Handlingsplanen avser att inrätta ett informationssamhälle där unionsmedborgarna kan få information online om alla vardagliga spörsmål. I synnerhet skall man underlätta handikappades tillgång till nätet och anpassa och tillämpa rekommendationerna från initiativet för tillgång till nätet. Den 25 september 2001 antog kommissionen sitt meddelande (3)”eEurope 2002: Tillgänglighet till offentliga webbplatser och deras innehåll” (4) i syfte att underlätta äldre och handikappades tillgång till webbplatser.

På Europaservern har kommissionen beslutat tillämpa A-kompatibilitet på nya och uppdaterade webbplatser. Även om flera webbplatser på A-nivå på Europaserven redan uppfyller alla grundläggande kompatibilitetskrav försöker kommissionen ofta anpassa också redan skapade sidor.

Kommissionens egenproducerede webbplatser och webbsidor för allmänhet och massmedia samt Eurlex-servern som ger tillgång till gemenskapsrätten har redan anpassats till kraven.

Vissa sidor på Europaservern flaggar om anpassning till A-nivån. Det visar att den och bakomliggande sidor utformats för att underlätta tillgången. Metoden tillämpas på alla nya och uppdaterade webbsidor på Europaserven. Den kommer att utvärderas senare och anpassas till ny utveckling av W3C för att göra innehållet tillgänglig.

Kommissionen gjorde i samband med eEurope en enkät vid gemenskapens institutioner och medlemsstater. Resultaten bör bli klara under 2004.

Kommissionen har även vidtagit åtgärder för att föra ut information till vissa målgrupper i publikationer och handlingar. Det var till exempel fallet när euron infördes, då man även undersökte utformningen av mynten och sedlarna.

---

(1)  http://www.w3.org/wai/.

(2)  http://www.w3.org/.

(3)  KOM(2001) 529 slutligt.

(4)  http://europa/eu.int/information_society/topics/citizens/accessibility/web/wai_2002/cec_com_web_wai_2001/ index_en.htm.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/285 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/285

---

(2004/C 84 E/0331)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4018/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Enhetlig användning av Europeiska unionens flagga på flygplan som ägs av flygbolag från EU

Luftfartsmyndigheterna i flera länder utanför EU har gjort uttalanden som tyder på att de gör mycket varierande tolkningar av det faktum att vissa flygbolag från EU använder Europeiska unionens flagga på sina flygplan, medan andra inte gör det, vilket naturligtvis skapar en viss förvirring i fråga om denna symbol.

Man bör därför införa en gemenskapsbestämmelse om en enhetlig användning av Europeiska unionens flagga som symbol för de flygplan som härrör från en och samma gemenskap, nämligen Europeiska gemenskapen. Uttalandena från luftfartsmyndigheterna i länder utanför EU går i korthet ut på att Europeiska unionens flagga antingen bör finnas på samtliga flygplan som härrör från EU:s medlemsstater, eller så bör den inte få användas av eller finnas på något av dessa flygplan.

Vad anser kommissionen om en sådan enhetlig användning av flaggan, och anser kommissionen att den bör lägga fram ett förslag till rättsakt i detta hänseende för att se till att EU-företagen håller en gemensam profil utåt?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Europeiska unionens emblem skapades 1955 och upphovsrätten till det ägs av Europeiska unionens råd. Rådet registrerade 1979 emblemet hos Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten (WIPO) i Genève. Emblemet är därför skyddat i enlighet med artikel 6b i Pariskonventionen för skydd av den industriella äganderätten.

Därför krävs rådets samtycke till eventuella initiativ för att ändra gemenskapslagstiftningen för att harmonisera användningen av EU:s emblem på flygplan som ägs av flygbolag i EU.

Det initiativ som frågeställaren föreslår skulle kräva ett djupgående förarbete i samarbete med flygbolagen och de nationella luftfartsmyndigheterna om eventuella konsekvenser för organisationen av luftfarten, särskilt mot bakgrund av den rättsliga ram som utgörs av Chicagokonventionen om internationell civil luftfart.

Kommissionen har ingen kännedom om att den icke-standardiserade användningen av EU:s flagga skulle skapa problem i tredje land för flygbolag från EU.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/286 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/286

---

(2004/C 84 E/0332)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4020/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Kongoflodens flodområde

Då Europaparlamentets utskott för utvecklingssamarbete höll sitt sammanträde den 2 december 2003 höll Kongos minister för skogsbruk och miljö, Henri Djombo, ett andragande om republiken Kongos miljöprogram, som medfinansieras av Europeiska unionen, framför allt om bevarandet av miljön i Kongoflodens flodområde. Därefter visades det en film om temat.

| 1. | Hur mycket av de pengar som anslås för detta ändamål kommer verkligen fram? |
| --- | --- |

1.

Hur mycket av de pengar som anslås för detta ändamål kommer verkligen fram?

| 2. | Till vad exakt används pengarna från Europeiska unionen? |
| --- | --- |

2.

Till vad exakt används pengarna från Europeiska unionen?

| 3. | Varför har Europeiska unionens bidrag skurits ned? |
| --- | --- |

3.

Varför har Europeiska unionens bidrag skurits ned?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Under sammanträdet med Europaparlamentets utskott för utvecklingssamarbete den 2 december 2003 presenterade Republiken Kongos minister för skogsbruk och miljö, Henri Djombo, Kongos miljöprogram (som samfinansieras av EU). Presentationen var framför allt inriktad på bevarandet av miljön i Kongoflodens flodområde. Därefter visades en film.

Kommissionens miljöinsatser i Kongo finansieras inom ramen för det regionala programmet för bevarande och rationellt utnyttjande av skogsområdena i Centralafrika (Ecofac). I programmet ingår Kongo framför allt med nationalparken Odzala (13 500 km2) i norra delen av landet. Kommissionen planerar att fortsätta med programmet, som nu är inne på sin tredje fas. För detta ändamål skall både regionala och nationella medel användas. Handläggningen av den fjärde fasen pågår för närvarande — verksamheten skall påbörjas i början av 2005. För övrigt är ett särskilt program för att lyfta fram skyddade områden (”Valorisation des aires protégées”) i Kongo under behandling. Det skall finansieras med ungefär 2 miljoner euro genom det nationella vägledande programmet.

De EU-medel som direkt eller indirekt går till Kongo Brazzaville på miljöområdet används framför allt till följande:

| — | Förvaltning av nationalparken Odzala (underhåll av infrastrukturen, utrustning för personal och olika anläggningar, övervakning och kontroll av djurpopulationer, bevakning och kamp mot tjuvskytte, utveckling av ekoturism). |
| --- | --- |

—

Förvaltning av nationalparken Odzala (underhåll av infrastrukturen, utrustning för personal och olika anläggningar, övervakning och kontroll av djurpopulationer, bevakning och kamp mot tjuvskytte, utveckling av ekoturism).

| — | Utvecklingsinsatser till förmån för den befolkning som lever längs floden samt genomförande av en av de tre delarna i åttonde Europeiska utvecklingsfondens (EUF) program för mikroprojekt. |
| --- | --- |

—

Utvecklingsinsatser till förmån för den befolkning som lever längs floden samt genomförande av en av de tre delarna i åttonde Europeiska utvecklingsfondens (EUF) program för mikroprojekt.

| — | Utbildning av tjänstemän och lokalanställda. |
| --- | --- |

—

Utbildning av tjänstemän och lokalanställda.

| — | Institutionellt stöd, både nationellt och regionalt, via nätverket för skyddade områden i Centralafrika (Réseau des aires protégées d'Afrique centrale — RAPAC). |
| --- | --- |

—

Institutionellt stöd, både nationellt och regionalt, via nätverket för skyddade områden i Centralafrika (Réseau des aires protégées d'Afrique centrale — RAPAC).

| — | Samordnad förvaltning av produktionsskog genom partnerskap med skogsbolag. EU:s bidrag till detta program är procentuellt sett högre än i tidigare Europeiska utvecklingsfonder |
| --- | --- |

—

Samordnad förvaltning av produktionsskog genom partnerskap med skogsbolag. EU:s bidrag till detta program är procentuellt sett högre än i tidigare Europeiska utvecklingsfonder

25 procent av det regionala vägledande programmet för Centralafrika, vilket motsvarar 14 miljoner euro. I absoluta tal är bidraget emellertid lägre med tanke på det mindre totala belopp som går till regionen under den nionde Europeiska utvecklingsfonden eftersom Demokratiska republiken Kongo numera ingår i regionerna i östra Afrika (Contesa (1), IGAD (2), IOC (3), EAC (4)) och i södra Afrika (SADC (5)). De nationella vägledande programmen skall emellertid också skjuta till medel — 3,3 miljoner euro för Gabon, 4 miljoner euro för Kamerun och 2 miljoner euro för Kongo Brazzaville (ännu inte bekräftat). För övrigt är ett regionalt program otänkbart utan Demokratiska republiken Kongos deltagande, med tanke på landets betydelse när det gäller skogarna i flodområdet kring Kongofloden. Detta förutsätter ett tillskott för ”regional finansiering för Demokratiska republiken Kongo”. Landet har därför ansökt om stöd (10 miljoner euro) från de regionala vägledande programmen för Östafrika och södra Afrika. Östafrikas interregionala samordningskommitté IRCC (6) har godkänt en finansiering på 5 miljoner euro under förutsättning att SADC bidrar med lika mycket. SADC har emellertid ställt sig negativ i frågan vilket i praktiken gör det omöjligt för Demokratiska republiken Kongo att delta i det regionala programmet. Demokratiska republiken Kongo har därför dragit tillbaka sin ansökan hos SADC och ett beslut väntas i början av mars, i samband med nästa ministerrådsmöte i SADC. Blir beslutet positivt skulle det totala belopp som avsätts för fortsatta insatser för bevarande av skogsområdena i Centralafrika hamna i samma storleksordning som under de tidigare faserna. Samtidigt skulle Demokratiska republiken Kongo återigen kunna delta i insatserna på plats och i den partnerskapsprocess som ingår i det politiska initiativet ”Congo Basin Forest Partnership”.

---

(1)  Gemensamma marknaden för östra och södra Afrika.

(2)  Intergovernmental Authority on Development.

(3)  Indiska Oceanområdets kommission.

(4)  Östafrikanska gemenskapen.

(5)  Södra Afrikas utvecklingsgemenskap.

(6)  Inter Regional Co-ordinating Committee.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/287 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/287

---

(2004/C 84 E/0333)

SKRIFTLIG FRÅGA P-4035/03

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Tillämpning i Portugal av förordningen om återförsäljning av bilar

| 1. | Den 9 december 2003 deltog jag i ett sammanträde i Bryssel som hade anordnats av den europeiska biltillverkarorganisationen. Vid detta sammanträde sade organisationens ordförande, Louis Schweitz (VD för Renault) att tillverkarna till följd av den nya förordningen om återförsäljning av bilar kommer att harmonisera grundpriserna på sålda bilar i Europeiska unionens olika länder. |
| --- | --- |

1.

Den 9 december 2003 deltog jag i ett sammanträde i Bryssel som hade anordnats av den europeiska biltillverkarorganisationen. Vid detta sammanträde sade organisationens ordförande, Louis Schweitz (VD för Renault) att tillverkarna till följd av den nya förordningen om återförsäljning av bilar kommer att harmonisera grundpriserna på sålda bilar i Europeiska unionens olika länder.

| 2. | Jag uppmärksammade honom på att detta skulle innebära en höjning av bilpriserna i Portugal, vilket han även bekräftade. |
| --- | --- |

2.

Jag uppmärksammade honom på att detta skulle innebära en höjning av bilpriserna i Portugal, vilket han även bekräftade.

| 3. | Syftet med den nya förordningen om återförsäljning av bilar är precis motsatsen, dvs. att åstadkomma en sänkning av bilpriserna för konsumenterna genom att öka bilförsäljningen och förnya bilparken, vilket skulle få positiva följder för säkerheten och miljön. Vad anser Europeiska kommissionen om denna fråga, som naturligtvis håller på att skapa stor oro bland de portugisiska konsumenterna och bilhandlarna? |
| --- | --- |

3.

Syftet med den nya förordningen om återförsäljning av bilar är precis motsatsen, dvs. att åstadkomma en sänkning av bilpriserna för konsumenterna genom att öka bilförsäljningen och förnya bilparken, vilket skulle få positiva följder för säkerheten och miljön. Vad anser Europeiska kommissionen om denna fråga, som naturligtvis håller på att skapa stor oro bland de portugisiska konsumenterna och bilhandlarna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

Kommissionens politik på området konkurrens inom motorfordonssektorn har alltid varit inriktad på att se till att de normala spelregler som gäller för konkurrens även gäller mellan motorfordonsdistributörer, antingen dessa är etablerade inom ett och samma EU-land eller inte. Denna politik, som ligger till grund för den nya förordningen om gruppundantag (1) som trädde i kraft den 1 oktober 2002, bidrar till genomförandet av den inre marknaden inom motofordonssektorn och gör det numera möjligt för de europeiska konsumenterna att dra nytta av de mest fördelaktiga inköpsvillkoren i hela EU. För vissa tillverkare har denna integrationsprocess mellan de nationella marknaderna yttrat sig i att bruttopriserna (före skatt) för fordon av samma märke och av samma modell har konvergerat mellan de olika länderna i EU.

När det gäller parlamentsledamotens fråga beträffande en höjning av bilpriserna i Portugal, betonar kommissionen att den prispolitik som beslutas av de enskilda biltillverkarna är deras ensak. Kommissionen har inte befogenhet att ingripa i biltillverkarnas affärsmässiga överväganden.

Om det däremot är fråga om prishöjningar som beslutas genom ett gemensamt avtal mellan en tillverkare och dennes oberoende återförsäljare eller mellan konkurrerande tillverkare rör det sig om förfaranden som är generellt förbjudna enligt EU:s konkurrenslagstiftning. Om sådana samordnade prishöjningar uppdagas är det kommissionens plikt att ingripa i sin roll som väktare av en rättvis konkurrens på europeisk nivå.

Ingen information om prishöjningsförfaranden på den portugisiska marknaden har hittills rapporterats.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av den 31 juli 2002 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn, EGT L 203, 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/288 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/288

---

(2004/C 84 E/0334)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4045/03

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Förorening av grundvattnet i Katalonien

Enligt den riskrapport för 2003 som utarbetats av ”Fundación Instituto de Estudios de la Seguridad” förekommer allvarliga grundvattenföroreningar i en tredjedel av de katalanska kommunerna (306 av 946 kommuner). Dessa föroreningar har orsakats av nitrater som härrör från alltför stora gödselvattenutsläpp.

Den 1 oktober 1998 dömdes Spanien i målet C-71/97 av EG-domstolen för Underlåtelse att tillämpa bestämmelserna i direktiv 91/676/EEG (1). Senare dömde EG-domstolen Spanien genom domen av den 13 april 2000 i målet C-274/98 för att landet inte hade uppfyllt bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 91/676/EEG.

Kan kommissionen uppge vilka kontrollmekanismer den har utnyttjat för att kontrollera om ovannämnda direktiv uppfyllts? Hur förklarar kommissionen den ökning på över 50 procent av antalet samhällen där det förekommit nitratföroreningar i grundvattnet? Vilka förfaranden kommer kommissionen att tillämpa för att se till att detta problem, som drabbar en tredjedel av de katalanska kommunerna, kan lösas utan risk för befolkningen? Anser kommissionen att denna situation är förenlig med planerna på att överföra vatten från Ebro till andra delar av Spanien?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

I enlighet med EG-domstolens dom i målen C-71/97 och C-274/98 har Spanien vidtagit olika åtgärder för att efterleva bestämmelserna i rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket, hädanefter kallat ”nitratdirektivet”. Kommissionen har dock genom sin övervakningsbefogenhet därefter konstaterat att dessa åtgärder eventuellt inte är tillräckliga.

Vad gäller situationen i Katalonien bör noteras att de spanska myndigheterna utnämnde sex nitratkänsliga områden 1998 (2) inom denna autonoma region. Enligt kommissionens bedömning behövde ytterligare områden utnämnas i Katalonien.

Att verkligen utnämna nitratkänsliga områden är ett första steg i att kontrollera nitratföroreningar. Lämpliga handlingsprogram bör upprättas för nitratkänsliga områden, vilka garanterar att ett stort antal åtgärder genomförs beträffande gödsling, markskötsel, hantering av stallgödsel och den obligatoriska till-lämpningen av riktlinjerna för god jordbrukssed.

Den autonoma regionen Katalonien har infört riktlinjer för god jordbrukssed (3), ett handlingsprogram för utnämnda nitratkänsliga områden (4), och en förordning om gödselhantering (5). Man kan dock inte förvänta sig att effekterna av åtgärderna på vattenkvaliteten, särskilt grundvattnet, skall vara omfattande efter endast en kort tid på grund av ”tankeffekten” på marken och grundvattnet. Enligt kommissionens bedömning måste dessutom handlingsprogrammet för den autonoma regionen Katalonien förbättras för att det fullt ut skall uppfylla nitratdirektivet.

De ändringar som krävs kan huvudsakligen sammanfattas enligt följande:

| — | Minskning av den totala kväveanvändningen, vilken för närvarande är mycket hög för vissa grödor. |
| --- | --- |

—

Minskning av den totala kväveanvändningen, vilken för närvarande är mycket hög för vissa grödor.

| — | Angivande av lägsta lagringskapacitet för stallgödsel, till exempel ett riktvärde för perioder om 6 månader (6) (inklusive referensvärden för beräkning av överensstämmelse), eftersom de nuvarande bestämmelserna som kopplar samman lägsta lagringskapacitet med kraven i planerna för gödsling är för vaga). |
| --- | --- |

—

Angivande av lägsta lagringskapacitet för stallgödsel, till exempel ett riktvärde för perioder om 6 månader (6) (inklusive referensvärden för beräkning av överensstämmelse), eftersom de nuvarande bestämmelserna som kopplar samman lägsta lagringskapacitet med kraven i planerna för gödsling är för vaga).

| — | Kvantifiering av högsta tillåtna förlust vid avdunstning av kväve för gödsel från djur vilket tas upp i bilaga (e) till förordning 220/2001. |
| --- | --- |

—

Kvantifiering av högsta tillåtna förlust vid avdunstning av kväve för gödsel från djur vilket tas upp i bilaga (e) till förordning 220/2001.

| — | Definition av minimikrav på effektivitet för kväve vid användning av stallgödsel. |
| --- | --- |

—

Definition av minimikrav på effektivitet för kväve vid användning av stallgödsel.

| — | Överensstämmelse med gränsen på 170 kilogram (kg) kväve per hektar (ha) för stallgödsel (210 kg/ha föreskrivs i handlingsprogrammet och kommissionen har inte fått något meddelande om ändring sedan december 2002, vilket var den fastställda tidsfristen för ikraftträdande av normen för kväve på 170 kg/ha). |
| --- | --- |

—

Överensstämmelse med gränsen på 170 kilogram (kg) kväve per hektar (ha) för stallgödsel (210 kg/ha föreskrivs i handlingsprogrammet och kommissionen har inte fått något meddelande om ändring sedan december 2002, vilket var den fastställda tidsfristen för ikraftträdande av normen för kväve på 170 kg/ha).

Genom denna kontroll har kommissionen vidtagit åtgärder för att se till att de spanska myndigheterna tillämpar bestämmelserna i direktiv 91/676/EEG på korrekt sätt. Till följd av kommissionens ingripande har de spanska myndigheterna meddelat att de har för avsikt att ändra den autonoma regionen Kataloniens handlingsprogram.

Kommissionen anser slutligen att det inte finns något samband mellan detta fall och projektet för vattenöverföring från Ebro till andra delar av Spanien.

---

(1)  EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

(2)  Förordning nr 283 av den 21 oktober 1998.

(3)  Förordning av den 22 oktober 1998 DOGC 2761 av den 9 november 1998.

(4)  Förordning nr 205 av den 13 juni 2000.

(5)  Förordning 220/2001 av den 1 augusti 2001, DOCG 3477 av den 7 augusti 2001.

(6)  För närvarande hänvisas till en lägsta lagringskapacitet på fyra till sex månader i riktlinjerna för god jordbrukssed (punkt 8.2.1.b). Det är obligatoriskt att genomföra detta i de nitratkänsliga områdena.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/289 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/289

---

(2004/C 84 E/0335)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4046/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   System för programvaror och filtrering

Inom ramen för handlingsplanen för Internetsäkerhet gick kommissionen i oktober 2000 ut med ett anbudsförfarande på 5 miljoner euro för programvaror och tjänster för filtrering. Skulle kommissionen vilja svara på vilka vinnarna är och hur stort anslag dessa tilldelats? Kan kommissionen även redogöra för resultatet?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

Information om alla projekt som finansieras genom handlingsplanen för Internetsäkerhet, inklusive finansiering per projekt och namnen på dem som tilldelats kontrakt, finns på webbplatsen Europa: http:// europa.eu.int/iap.

Även resultaten av de filtreringsprojekt som avslutats finns på denna webbplats.

I fyra av fem projekt i den första gruppen håller resultaten på att vidareutvecklas av partnerna. ICRA:s (1) säkerhetsprojekt gav upphov till ett nytt system för innehållsklassificering som stöddes av stora aktörer inom branschen. Ett antal avancerade filtreringsprodukter som utvecklats inom ramen för projekten förväntas släppas på marknaden inom den närmaste framtiden.

---

(1)  Internet Content Rating Association.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/290 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/290

---

(2004/C 84 E/0336)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4047/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Internetsäkerhet

I handlingsplanen för Internetsäkerhet och ny online-teknologi föreslås ett antal åtgärder. Bland annat vill man främja en säkrare användning av Internet genom att inrätta ett EU-forum för information om olagligt och skadligt innehåll på nätet. Avsikten är också att informera allmänheten om detta forum. Kan kommissionen uppge vilket eller vilka Internetföretag som fått i uppdrag att skapa forumet och den summa pengar de tilldelats? Avser kommissionen att göra en utvärdering av de uppnådda resultaten, vilken spridning forumet fått och hur mycket det marknadsförts?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(24 februari 2004)

Information om alla projekt som finansieras genom handlingsplanen för Internetsäkerhet, inklusive finansiering per projekt och namnen på dem som tilldelats kontrakt, finns på webbplatsen Europa: http://europa.eu.int/iap.

Det finns telejourer som tar emot anmälningar från allmänheten om olagligt innehåll på Internet och vidarebefordrar dem till den berörda inrättningen (polisen, Internetleverantören eller en annan telejour).

Det europeiska nätverket för telejourer består av en paraplyorganisation, Inhope, och 16 telejourer i 14 länder som har fått medel inom ramen för handlingsplanen för Internetsäkerhet, och som har associerade organisationer i Förenta staterna, Australien och Sydkorea.

Det får in ett ständigt ökande antal anmälningar från allmänheten (91 656 anmälningar togs emot under en sexmånadersperiod varav 62 procent gällde barnpornografi) och har haft stor framgång i ett antal fall där polisen underrättats och brottslingar därigenom kunnat spåras.

Operation Marcy i oktober 2003 var resultatet av ett tips till den tyska polisen genom ett samarbete mellan spanska och tyska telejourer. Vid operationen sprängdes ett av de största världsomfattande nätverken för barnpornografi i vilket cirka 26 500 Internetanvändare i 166 länder ingick.

En utvärdering av handlingsplanen för Internetsäkerhet 1999-2002, vilken genomförts av externa uppdragstagare, har lagts fram för Europaparlamentet med kommissionens kommentarer (1). Enligt denna rapport är de europeiska telejourernas nätverkssamarbete mycket viktigt och i fråga om valuta för pengarna anses telejourerna ha varit en god investering.

Ytterligare en utvärdering kommer att göras i slutet av 2004.

---

(1)  KOM(2003) 653 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/291 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/291

---

(2004/C 84 E/0337)

SKRIFTLIG FRÅGA P-4048/03

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(7 januari 2004)

Ämne:   Integrering av EUF-medlen i den allmänna budgeten

Håller kommissionen med om att EU:s insatser för att uppnå millenniemålen skulle bli mer synliga om man lade till en underrubrik till det officiella utvecklingsbiståndet under rubrik 4 och att detta skulle vara ett enkelt sätt att övervaka de åtaganden som gjordes i Monterrey? Håller kommissionen också med om att en underrubrik även skulle ge möjlighet att öka samstämmigheten mellan EU:s externa åtgärder och ge AVS-länderna viss garanti för att anslagen används i enlighet med det ursprungliga syftet?

I vilken utsträckning anser kommissionen att en sådan underrubrik skulle kunna stärkas genom att man låter EUF-medlen omfattas av en budgetförordning som antagits genom medbeslutande och genom att man skapar budgetförfaranden som inte äventyrar partnerskapet, mottagarländernas egenansvar (”ownership”) och den gemensamma förvaltningen av Cotonouavtalet?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Kommissionen instämmer helt och hållet i att det är viktigt med öppenhet i fråga om budgeten och att upprätthålla partnerskap, egenansvar och gemensam förvaltning av Cotonouavtalet.

Kommissionen anser däremot inte att uppfyllandet av dessa mål skulle underlättas genom att man upprättade en särskild underrubrik till rubrik 4 om det beslutas att allt bistånd till länderna i Afrika, Västindien och Stilla Havsområdet (AVS) skall omfattas av budgetförfarandet, av följande skäl:

| — | Cirka 95 % av alla åtaganden enligt budgetrubrik 4 och Europeiska utvecklingsfonden (EUF) tillsammans utgör redan offentligt utvecklingsbistånd (Official Development Assistance, ODA). En separat underrubrik för ODA i budgetplanen för tiden efter 2006 skulle därför inte tillföra något mervärde. |
| --- | --- |

—

Cirka 95 % av alla åtaganden enligt budgetrubrik 4 och Europeiska utvecklingsfonden (EUF) tillsammans utgör redan offentligt utvecklingsbistånd (Official Development Assistance, ODA). En separat underrubrik för ODA i budgetplanen för tiden efter 2006 skulle därför inte tillföra något mervärde.

| — | Budgetmedlen (resurser) och milleniemålen (resultat) hänger i viss mån samman, men måste behandlas separat. Uppfyllandegraden av milleniemålen övervakas på mottagarlandets nivå. |
| --- | --- |

—

Budgetmedlen (resurser) och milleniemålen (resultat) hänger i viss mån samman, men måste behandlas separat. Uppfyllandegraden av milleniemålen övervakas på mottagarlandets nivå.

| — | De belopp som anmäls till OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd (DAC) utgör redan en lämplig grund för att följa upp de åtaganden som gjordes i Monterrey avseende bistånd från gemenskapen. |
| --- | --- |

—

De belopp som anmäls till OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd (DAC) utgör redan en lämplig grund för att följa upp de åtaganden som gjordes i Monterrey avseende bistånd från gemenskapen.

| — | Den bästa garantin till AVS-länderna för att tillräckliga medel kommer att ställas till förfogande inom de ekonomiska ramar som ges av nästa budgetplan är att ett flerårigt finansiellt referensbelopp som är kopplat till EU:s åtaganden integreras i den grundläggande rättsakten (programförordningen) som kommer att styra framtida budgeterat bistånd till AVS-länderna. Detta innebär att de stödtak för yttre bistånd som skall beslutas inom de ekonomiska ramarna efter 2006 kommer att behöva höjas i tillräcklig grad. |
| --- | --- |

—

Den bästa garantin till AVS-länderna för att tillräckliga medel kommer att ställas till förfogande inom de ekonomiska ramar som ges av nästa budgetplan är att ett flerårigt finansiellt referensbelopp som är kopplat till EU:s åtaganden integreras i den grundläggande rättsakten (programförordningen) som kommer att styra framtida budgeterat bistånd till AVS-länderna. Detta innebär att de stödtak för yttre bistånd som skall beslutas inom de ekonomiska ramarna efter 2006 kommer att behöva höjas i tillräcklig grad.

Kommissionen anser vidare att de budgetregler som för närvarande gäller ger en god balans mellan incitament för ett effektivt och ändamålsenligt genomförande och tillräckliga möjligheter till partnerskap, egenansvar och gemensam förvaltning.

Kommissionen fäster i sina årsrapporter om genomförandet av det yttre biståndet (1) allt större vikt vid att övervaka processen mot uppfyllandet av milleniemålen och rapportera om de framsteg som görs. I dessa rapporter ges nu övergripande statistik om EU:s utvecklingsbistånd i överensstämmelse med DAC-kriterierna.

---

(1)  KOM(2003) 527 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/292 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/292

---

(2004/C 84 E/0338)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4054/03

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne:   Nationella fiskevatten inom EU:s exklusiva ekonomiska zon

I sitt svar av den 24 oktober 2003 på den skriftliga frågan P-3011/03 (1) uppgav kommissionsledamot Franz Fischler att det är medlemsstaterna som har ansvar för att utse sina exklusiva ekonomiska zoner samt gränserna mellan olika havsområden då det behövs. Kommissionen gav intryck av att ännu inte ha tillgång till den information som efterfrågades. I sitt meddelande om ett enhetligt och effektivt genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken (2) uppger kommissionen emellertid på sidan 8 att över hälften av fångsterna av det nordliga kummelbeståndet görs i ”irländska vatten” och på sidan 10 hänvisar man till den nordliga delen av nederländska vatten.

Kan kommissionen mot bakgrund av dessa uttalanden som snarare hänvisar till nationella vatten än till ICES-områden bekräfta att man faktiskt har tillgång till den information som efterfrågas i fråga P-3011/03 beträffande nationella gränser inom särskilda ICES-områden och kan kommissionen nu tillhandahålla denna information? Om kommissionen inte har dessa uppgifter, kan kommissionen då i stället förklara vad man grundade sina påståenden på i KOM(2003) 130?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

I den gemensamma fiskeripolitiken definieras termen ”gemenskapens vatten” som de vatten som omfattas av medlemsstaternas suveränitet eller jurisdiktion, med undantag för vatten som gränsar till de territorier som anges i bilaga II till EG-fördraget. Det är därför medlemsstaterna som ansvarar för att bestämma gränserna för de vatten som omfattas av medlemsstaternas överhöghet eller jurisdiktion, såsom uppges i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-3011/03.

Kommissionen har inga exakta uppgifter om hur medlemsstaterna avgränsat de vatten som omfattas av deras suveränitet eller jurisdiktion.

Uppgifterna i kommissionens meddelande om ett enhetligt och effektivt genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken (3) som återges i den skriftliga frågan grundar sig på följande information: Uppgiften att ”över hälften av fångsterna av det nordliga kummelbeståndet görs i irländska vatten” baseras på en ungefärlig sammanställning av de fångster som gjorts inom statistiska rektanglar som ligger i vatten som man antar att Irland definierat som vatten inom dess suveränitet eller jurisdiktion. Hänvisningen till ”den nordliga delen av nederländska vatten” grundar sig på uppgifter som Nederländerna lämnat.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(2)  KOM(2003)130.

(3)  KOM(2003) 130 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/292 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/292

---

(2004/C 84 E/0339)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4065/03

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet (EUMC)

I egenskap av ledamot av Europaparlamentet är jag mycket bekymrad över legitimiteten i regeringskonferensens avsikt att ersätta EUMC med en byrå med större befogenheter, vilken meddelades under toppmötet den 12 och 13 december, utan att parlamentet hörts. Varför har parlamentet inte hörts i denna mycket viktiga fråga?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

I slutsatserna från sammanträdet mellan medlemsstaternas företrädare på stats- och regeringschefsnivå i Bryssel den 13 december 2003 anges att mandatet för det befintliga europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet bör utvidgas så att det utvecklas till att bli en byrå för de mänskliga rättigheterna. Kommissionen har meddelat sin avsikt att överlämna ett förslag om ändring av rådets förordning (EG) nr 1035/97 av den 2 juni 1997 (1) i detta avseende. Innan kommissionen lämnar fram sitt förslag avser den dock att genomföra ett omfattande samråd kring ett samrådsdokument som kommer att offentliggöras under sommaren 2004. Parlamentets bidrag kommer naturligtvis att vara av största betydelse, och det nytillträdda parlamentet kommer att ges tillräcklig tid för att lägga fram sina synpunkter. Efter detta omfattande samråd avser kommissionen att i början av år 2005 lägga fram ett förslag om ändring av förordningen om inrättandet av övervakningscentrumet. Det bör i sammanhanget påpekas att parlamentet i sin rapport från 2001 om de grundläggande rättigheterna begärde att en sådan byrå skulle inrättas.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1035/97 av den 2 juni 1997 om inrättande av ett europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet, EGT L 151, 10.6.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/293 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/293

---

(2004/C 84 E/0340)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4078/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Satellitnavigeringssystemet Galileo

Enligt uppgifter i pressen (The Guardian från den 8 december 2003) har EU:s förhandlare givit efter för Förenta staternas påtryckningar beträffande planerna på att utveckla ett satellitnavigeringssystem som konkurrerar med Förenta staternas GPS-system, vilket lett till att GPS-systemet behåller sitt övertag gentemot EU:s system.

EU-tjänstemän påstås ha gått med på att ändra signalen så att Förenta staterna kan störa Galileos signaler utan att deras egna GPS-signaler påverkas.

Man hävdar vidare att Galileos kapacitet härmed kommer att minskas påtagligt och att detta eventuellt kan medföra att tjänstens precision kommer att ha en felgräns på åtta engelska mil. Detta skall jämföras med en GPS-signal vars precision ligger inom en felgräns på cirka tre engelska mil och Galileosystemets planerade felgräns på en engelsk mil.

Skulle kommissionen kunna uttala sig om uppgifterna ovan och redogöra för vad dessa förändringar kan komma att innebära dels när det gäller marknadsföringen av Galileosystemets tjänster, dels när det gäller de betydande finansiella möjligheter som eventuellt går förlorade?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

Satellitnavigeringssystem sänder dels öppna signaler, som är tillgängliga för alla användare (den s.k. öppna tjänsten i Galileo), dels säkra signaler (den s.k. offentliga reglerade tjänsten i Galileo). Tekniskt sett är det möjligt att orsaka lokala störningar på civila signaler i ett konfliktområde, samtidigt som signalerna fortfarande kan användas utanför detta område. Detta gäller såväl GPS- som Galileosystemet.

Störningar åstadkoms av de militära styrkorna i området och de påverkar inte signalernas prestanda utanför konfliktområdet.

När det gäller prestanda har det förts diskussioner för att fastställa högsta prestanda för öppna signaler för såväl Galileosystemet som det kommande GPS III-systemet i syfte att se till att användarna får ut så mycket som möjligt av tjänsterna. Avsikten med dessa diskussioner har också varit att upprätta full kompatibilitet mellan de båda systemen, och faktum är att diskussionerna kommer att leda till en global standard för satellitnavigering. Denna lösning innebär bland annat att Galileo kan bidra med förbättringar jämfört med den amerikanska versionen, samtidigt som de båda systemen blir kompatibla, och att Galileos prestanda ökar i förhållande till GPS. Räknat i meter kommer Galileos precision att bli sex till tio gånger bättre än GPS nuvarande precision, vilket är fullt förenligt med en affärsplan som grundar sig på saluföringen av Galileosystemets tjänster. Vi bör glädjas över att Förenta staterna var villiga att använda samma frekvenser för öppna och kommersiella signaler som Galileo, vilket ger EU-systemet ett övertag när det gäller dess användning i världen.

Med Galileo kommer man att kunna sända signaler för öppna tjänster, Safety of Life-tjänster och kommersiella tjänster med samma prestanda som planerades innan diskussionerna med Förenta staterna inleddes och som samtidigt är förenliga med den nationella säkerheten. Signalernas prestanda kommer ständigt att förbättras och affärsplanen för Galileo bör således inte alls ifrågasättas.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/294 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/294

---

(2004/C 84 E/0341)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0006/04

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Skattelättnader på Sicilien

Ett av Europeiska unionens främsta mål, formulerat i artikel 2 i EU-fördraget, är att främja en hög sysselsättningsnivå.

Irland och Wales har beviljats förmånliga skattesystem.

De stora skattelättnader som beviljats Irland, och i mindre utsträckning Wales, har inneburit att inkomsten per capita ökat kraftigt och att arbetslöshetssiffrorna sjunkit rejält.

Sicilien liknar Irland på många sätt: regionen släpar efter ur utvecklingssynvinkel, missgynnas liksom alla öar av vissa nackdelar och har en befolkning på cirka fem miljoner.

Sicilien har möjligheter till kraftig ekonomisk tillväxt, men denna tillväxt begränsas till viss del av gemenskapens rättsliga och skattemässiga bestämmelser.

Kan kommissionen tänka sig att bevilja Sicilien skattelättnader, eftersom det skulle betyda att:

| 1. | Sicilien skulle kunna locka till sig flera utländska investeringar, som skulle leda till ökade utvecklingsmöjligheter och därigenom sysselsättning, |
| --- | --- |

1.

Sicilien skulle kunna locka till sig flera utländska investeringar, som skulle leda till ökade utvecklingsmöjligheter och därigenom sysselsättning,

| 2. | Siciliens företag skulle gynnas kraftigt utan att man skulle bryta mot gemenskapens konkurrens-bestämmelser, |
| --- | --- |

2.

Siciliens företag skulle gynnas kraftigt utan att man skulle bryta mot gemenskapens konkurrens-bestämmelser,

| 3. | Sicilien visserligen skulle få minskade budgetintäkter, vilket dock inte skulle påverka statens budgetintäkter, men de lägre intäkterna skulle vägas upp av ökat välstånd? |
| --- | --- |

3.

Sicilien visserligen skulle få minskade budgetintäkter, vilket dock inte skulle påverka statens budgetintäkter, men de lägre intäkterna skulle vägas upp av ökat välstånd?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

Kommissionen vill påminna om att direkt beskattning är ett område som ligger inom medlemsstaternas behörighet, under förutsättning att de respekterar principerna i EG-fördraget, medan däremot den indirekta beskattningen är harmoniserad på EU-nivå. Om en skatteåtgärd emellertid ger upphov till selektiva fördelar för vissa företag, sektorer eller regioner kan EG-fördragets regler om statligt stöd eventuellt bli tillämpliga.

På grundval av den information som står till förfogande står det inte klart för kommissionen vilka skatteordningar parlamentsledamoten syftar på.

I regel anser kommissionen att skattefördelar som är begränsade till vissa delar av en medlemsstats territorium utgör statligt stöd. Sådant statligt stöd kan godkännas på de villkor som anges i kommissionens riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (1). Stöd utan anknytning till investeringar eller till genomförandet av ett specifikt projekt och som endast syftar till att befria företag från sådana kostnader som de normalt måste bära, är i princip förbjudet.

Medlemsstaterna har även enligt uppförandekoden för företagsbeskattning (2) åtagit sig att inte införa några skadliga skatteåtgärder och de är därför skyldiga att se till att deras skatteåtgärder inte strider mot detta åtagande.

---

(1)  EGT C 74, 10.3.1998.

(2)  Slutsatser från Ekofin-rådets möte den 1 december 1997 om skattepolitik.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/295 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/295

---

(2004/C 84 E/0342)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0016/04

från Jan Dhaene (Verts/ALE) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Företaget Grefacsa och behandling av animala biprodukter

I den självstyrande regionen Katalonien i Spanien finns den spanska statens enda anläggning som har behörighet för att behandla animala biprodukter av kategori I. Denna anläggning tillhör företaget Grefacsa (Greixos i Farines Cántiques, S.A.) i Térmens och där behandlas specificerat riskmaterial (SRM), som har direkt samband med sjukdomen bovin spongiform encefalopati (BSE), känd som galna kosjukan, och med andra smittsamma sjukdomar.

Vid denna anläggning behandlas restprodukter som i princip härrör från flera självstyrande regioner i Spanien och från Andorra. Av dessa animala restprodukter utvinns köttmjöl och fetter som företaget därefter transporterar till kontrollerade avstjälpningsplatser eller till förbränningsanläggningar.

Mottar företaget Grefacsa stöd från EU-fonder? Om så är fallet, till vilken verksamhet ges dessa stöd konkret? Transporteras de utvunna biprodukterna till andra medlemsstater i unionen? Om så är fallet, enligt vilken gällande lagstiftning är det möjligt att exportera biprodukter som utvunnits från material som är klassificerat som specificerat riskmaterial?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Genom förordning (EG) nr 1774/2002 om animala biprodukter (1) fastställs hälsobestämmelser för uppsamling, transport, förvaring, hantering, bearbetning samt användning eller bortskaffande, utsläppande på marknaden och i vissa specifika fall export och transitering av animala biprodukter och produkter som framställs av dessa för att förhindra dem från att utgöra en risk för djurs och människors hälsa. I enlighet med artikel 8 i förordningen får animaliska biprodukter och bearbetade produkter sändas till andra medlemsstater förutsatt de sänds i linje med leveransbestämmelserna i artikeln. Export till tredjeland av specificerat riskmaterial är förbjudet enligt förordningen, men importbestämmelserna träder inte i kraft förrän den 1 maj 2004.

Under programperioden 2000-2006 och med undantag för de större strukturfondsprojekten ansvarar myndigheterna i medlemsstaterna för att välja ut enskilda projekt efter det att kommissionen har godkänt programmen. De projekt som myndigheterna väljer ut måste emellertid överensstämma med gemenskapslagstiftningen ur alla hänseenden, inklusive miljöhänseendet.

I fråga om den information som medlemsstaten har lämnat vill kommissionen informera parlamentsledamoten om att sex olika verksamheter som drivs av Grefacsa än så länge delvis har finansierats av den självstyrande regionen Kataloniens program för landsbygdsutveckling för åren 2000-2006 genom åtgärden ”förbättra hanteringen och marknadsföringen av jordbruksprojekt”. Syftet med dessa verksamheter var förbättra företagets fabriker i Sant Joan les Fonts (Girona, fyra verksamheter) och Termens (Lleida, två verksamheter) ur miljömässig och teknisk synvinkel. Samma nationella myndigheter har intygat att företaget inte tagit emot något stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF).

Kommissionen har ingen information om att biprodukter från detta företag har transporterats från Spanien till andra medlemsstater.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel, EGT L 273, 10.10.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/296 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/296

---

(2004/C 84 E/0343)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0031/04

från Astrid Lulling (PPE-DE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Praxis hos vissa luxemburgiska försäkringsbolag

Sedan början av 2004 ålägger vissa försäkringsbolag i Storhertigdömet Luxemburg oberoende experter inom bilbranschen en skyldighet att samarbeta med det belgiska skaderegleringsföretaget Informex.

Tycker kommissionen att detta passar ihop med principen om fri rörlighet för tjänster, vilken fastställts i artiklarna 14 och 49 i EG-fördraget? Om inte: vilka åtgärder ämnar kommissionen i så fall vidta för att få slut på denna diskriminering?

Somliga av de här bolagen föreskriver också för kunderna vilken reparatör de skall anlita.

Tycker inte kommissionen som jag, att detta är en kränkning av principen om fri rörlighet för tjänster, vilken fastställts i artiklarna 14 och 49 i EG-fördraget? Om så är fallet: är kommissionen då beredd att vidta de åtgärder som situationen påkallar för att få slut på det här?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

Kommissionen har tagit del av parlamentsledamotens uppgifter. I enlighet med artikel 49 i EG-fördraget och mot bakgrund av de uppgifter som lämnats, kan kommissionen dock inte i det här fallet inleda det överträdelseförfarande som anges i artikel 226 i EG-fördraget, eftersom den situation som nämns gäller ett avtalsförhållande mellan flera privata aktörer.

Bestämmelserna i EG-fördraget om tillhandahållande av tjänster gäller formellt sett endast medlemsstaterna. Detta utesluter inte att rättigheterna även kan gälla för enskilda personer som berörs av dem, men det är de nationella domstolarnas behörighet att ifrågasätta privata aktörers agerande. Enligt rättspraxis är det alltid i första hand de nationella domstolarnas ansvar att tillämpa gemenskapsrätten och följa EG-domstolens rättspraxis i de ärenden som den tar upp. Om det rör sig om en tolkning av gemenskapsrätten bör det nämnas att det finns en möjlighet för de nationella domstolarna att begära ett förhandsavgörande i enlighet med artikel 234 i EG-fördraget för att låta EG-domstolen, som är ensam ansvarig på området, göra en tolkning av bestämmelserna i gemenskapsrätten.

Om de enskilda försäkringsbolagen har valt Informex i samråd med de konkurrerande bolagen och inte på egen hand skulle samrådet kunna omfattas av artikel 81.1 i EG-fördraget. I denna artikel förbjuds sådana överenskommelser mellan företag som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och som syftar till eller får till följd att konkurrensen begränsas. Kommissionen har emellertid inga uppgifter om att något sådant samråd har skett.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/297 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/297

---

(2004/C 84 E/0344)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0035/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Kommersiella intressen gör så att befintliga uppgifter om osäkra flygbolag inte finns att tillgå offentligt

| 1. | Från och med när och på vilket sätt blev det känt utanför Schweiz att detta land hade förbjudit flygplan från det egyptiska bolaget Flash Airlines att överflyga Schweiz eller landa där, på grund av att planen ansågs osäkra? Det var ju ett plan från Flash Airlines som den 3 januari 2004 störtade i Röda havet med franska passagerare ombord. |
| --- | --- |

1.

Från och med när och på vilket sätt blev det känt utanför Schweiz att detta land hade förbjudit flygplan från det egyptiska bolaget Flash Airlines att överflyga Schweiz eller landa där, på grund av att planen ansågs osäkra? Det var ju ett plan från Flash Airlines som den 3 januari 2004 störtade i Röda havet med franska passagerare ombord.

| 2. | Hur sker inom Europeiska unionen och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet utbytet av sådana uppgifter som handlar om säkerheten hos flygbolag och samlats in av institutioner i medlemsstaterna och hur förs de ut till allmänhetens kännedom? |
| --- | --- |

2.

Hur sker inom Europeiska unionen och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet utbytet av sådana uppgifter som handlar om säkerheten hos flygbolag och samlats in av institutioner i medlemsstaterna och hur förs de ut till allmänhetens kännedom?

| 3. | Vad kan EU:s enskilda medlemsstater eller unionen med stöd av sådana uppgifter göra för att motverka att deras territorium överflygs av osäkra flygplan? |
| --- | --- |

3.

Vad kan EU:s enskilda medlemsstater eller unionen med stöd av sådana uppgifter göra för att motverka att deras territorium överflygs av osäkra flygplan?

| 4. | Förekommer det att Europeiska konferensen för civil luftfart (ECAC) utgående från kommersiella intressen hemlighåller uppgifter om säkerhetskontroller och namnen på osäkra flygbolag för konsumentorganisationerna och den stora allmänheten? |
| --- | --- |

4.

Förekommer det att Europeiska konferensen för civil luftfart (ECAC) utgående från kommersiella intressen hemlighåller uppgifter om säkerhetskontroller och namnen på osäkra flygbolag för konsumentorganisationerna och den stora allmänheten?

| 5. | Tycker kommissionen det är acceptabelt att flygresande när de bokar en resa inte kan få tillgång till sådan information som de kan använda för att göra en avvägning mellan det eventuellt lockande priset och den fara för livet som de utsätter sig för? |
| --- | --- |

5.

Tycker kommissionen det är acceptabelt att flygresande när de bokar en resa inte kan få tillgång till sådan information som de kan använda för att göra en avvägning mellan det eventuellt lockande priset och den fara för livet som de utsätter sig för?

| 6. | Hur kommer det från och med nu att förebyggas att resande på nytt till följd av brist på kunskap anlitar farliga flygbolag eller att farliga flygbolag söker upp de EU-medlemsstater som har de minst rigorösa normerna för att landa och attrahera resande där? |
| --- | --- |

6.

Hur kommer det från och med nu att förebyggas att resande på nytt till följd av brist på kunskap anlitar farliga flygbolag eller att farliga flygbolag söker upp de EU-medlemsstater som har de minst rigorösa normerna för att landa och attrahera resande där?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över informerade de schweiziska myndigheterna Joint Aviation Authorities (JAA) den 15 oktober 2002 om sitt beslut att förbjuda flygbolaget Flash Airlines att överflyga det schweiziska luftrummet. JAA förvaltar databanken Safety Assessment of Foreign Aircraft (SAFA) för Europeiska konferensen för civil luftfart (ECAC). I databanken lagras de inspektionsrapporter som överlämnats av ECAC:s 38 medlemsstater. JAA överförde information till samtliga nationella SAFA-samordnare och uppmanade dem att beakta dessa frågor i sina egna inspektionsprogram.

I väntan på att Europaparlamentets och rådets direktiv om säkerheten i fråga om luftfartyg från tredje land som använder flygplatser i gemenskapen skall träda i kraft deltar medlemsstaterna i SAFA-programmet. Dessa uppgifter är inte offentliga.

I väntan på att direktivet skall träda i kraft beslutar varje medlemsstat om överflygning av sitt luftrum på grundval av tillgängliga uppgifter.

ECAC:s SAFA-program är ett tekniskt program i förebyggande syfte och offentliggörandet av detaljerade uppgifter om kontroller som genomförs av de deltagande länderna är inte planerat.

Kommissionen har redan inlett samråd i syfte att förbättra öppenheten i fråga om identifikation av flygtransportbolag i syfte att snarast möjligt lägga fram förslag om åtgärder med hänsyn till de brister som uppenbarats genom flygkatastrofen den 3 januari 2004.

Kommissionen uppmanar parlamentsledamoten att se svaret på den skriftliga frågan P-0158/04 från Hortefeux (1) som innehåller en förklaring av bestämmelserna i direktivet vilket bör ge möjlighet att rätta till bristerna i det aktuella systemet för kontroll av flygplan från tredje land, särskilt i fråga om information till allmänheten. Genom direktivet kan också en rigorösare tillämpning av de strängaste normerna säkerställas.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/298 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/298

---

(2004/C 84 E/0345)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0039/04

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Antalet EU-rättsakter

Skulle kommissionen kunna lämna en förteckning över antalet rättsakter som EU-institutionerna antog 2003, fördelade på institution (kommissionen, rådet och parlamentet/rådet) och slag av rättsakt (rekommendation, beslut, direktiv, förordning, etc?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(6 februari 2004)

En tabell som visar antalet rättsakter som antagits, upphävts eller slutat gälla 2003, efter typ av rättsakt och institution, sänds direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.

Dessa uppgifter har hämtats ur Allmänna rapporten om Europeiska unionens verksamhet för 2003 som varje år sänds till parlamentet den andra tisdagen i februari i enlighet med artikel 212 i EG-fördraget.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/298 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/298

---

(2004/C 84 E/0346)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0043/04

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Eurons inverkan på handeln

I sitt svar på Chris Huhnes skriftliga fråga E-1883/03 (1) fällde kommissionsledamot Solbes några kommentarer om eurons inverkan på handeln. Kan kommissionen nu lämna ytterligare uppgifter på basis av den ekonomiska utvecklingen under de sex senaste månaderna?

(Den ursprungliga frågan av Chris Huhne: Kan kommissionen sammanfatta slutledningarna av eventuella större undersökningar, däribland dess egna, om eurons inverkan på handeln inom euroområdet? Skulle den även kunna uppskatta omfattningen av eventuella handelsökningar till följd av eurons införande?)

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

I sitt svar på den skriftliga frågan E-1883/03 från parlamentsledamoten Christopher Huhne (1), gav kommissionen en översikt över resultaten av ett flertal vetenskapliga undersökningar om eurons effekt på handeln inom euroområdet. Kommissionen har i sin kvartalsrapport om euroområdet som offentliggjordes den 30 september 2003, på grandval av handelsstatistik från det första kvartalet 1991 till det fjärde kvartalet 2002, räknat fram en effekt på mellan 7 % och 18 %. Kommissionen drar därför slutsatsen att euron redan har haft en betydande effekt på handelsströmmarna inom euroområdet och att denna effekt kan komma att öka ytterligare.

Förutom de undersökningar som nämns i svaret på den skriftliga frågan E-1883/03 kan det påpekas att effekten av Ekonomiska och monetära unionen (EMU-effekten) även har konstaterats i undersökningar av handelsströmmarna till och från enskilda medlemsstater.

Kommissionen känner inte till några undersökningar på detta område från senare tid där mer aktuell handelsstatistik har använts än den som de undersökningar som åberopas i svaret på den skriftliga frågan E-1883/03 bygger på. Det är dock osannolikt att konjunkturrelaterade ekonomiska fluktuationer i handeln under de senaste sex månaderna skulle ha någon inverkan på huvudresultaten av de tidigare undersökningarna.

---

(1)  EUT C 58 E, 6.3.2004, s. 106.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/299 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/299

---

(2004/C 84 E/0347)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0045/04

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Underlåtenhet att göra en miljökonsekvensbeskrivning och en bedömning av inverkan på miljön samtidigt för hela det byggprojekt som samordnas av Impregilo SpA på kusten Sa Sea — Tentizzos, Bosa (NU), Sardinien, Italien

I kustzonen Sa Sea — Tentizzos, i kommunen Bosa (NU), har offentligen presenterats (1) fyra byggplaner för angränsande turistanläggningar (lägenhetskomplex, hotell, fritidsbostäder, serviceanläggningar, golfbana etc.), vilka — enligt rapporter i pressen — ingår i en enda anläggning omfattande totalt 350 000 m3 och samordnas av Impregilo SpA.

Det har offentligt tillkännagivits att en ansökan om gemenskapsstöd kommer att göras (20 procent av den totala beräknade investeringskostnaden, dvs. 225 miljoner euro).

Miljöorganisationerna ”Amici della Terra” och ”Grappo d'intervento giuridico” har flera gånger framfört krav till behöriga administrativa myndigheter på gemenskapsnivå och nationell, regional och lokal nivå om att en miljökonsekvensbedömning skall genomföras (2), eftersom området är en av de få kuststräckor vid Medelhavet som fortfarande är orörda.

Området i fråga skyddas av naturskyddslagar (3) och bestämmelser om att stora delar av området skall bevaras intakta (4), eftersom de ligger i det föreslagna området av gemenskapsintresse ”Inlandet och området mellan Bosa, Capo Marrargiu och Porto Tangone” (ITB000041) i enlighet med direktiv 92/43/EEG (5) om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (6).

Ett förfarande för bedömning av inverkan på miljön har nu inletts, men bara för en enda anläggning (35 000 m3 i orten Sa Sea) efter påtryckningar från Tecnestudio som ägs av arkitekten Gianni Delitala, trots att även den autonoma regionen Sardinien erkänner arbetets omfattning (7), i uppenbar strid med de gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser som föreskriver att det föreslagna projektet i sin helhet skall underkastas bedömning (se t.ex. domstolens dom i mål 435/97 av den 16.9.1999, TAR Lazio, LT, 16.12.2002, n. 1456).

Ingen bedömning av inverkan på miljön har genomförts.

Kan kommissionen svara på följande frågor:

| — | Känner kommissionen till ovanstående förhållande? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till ovanstående förhållande?

| — | Pågår eller planeras byggnadsarbeten (t.ex. vägarbeten, vatten- och avloppsledningar etc.) med hjälp av gemenskapsbidrag (ROP Sardinien 2000-2006) som gagnar byggnadsarbetena i området Sa Sea — Tentizzos? |
| --- | --- |

—

Pågår eller planeras byggnadsarbeten (t.ex. vägarbeten, vatten- och avloppsledningar etc.) med hjälp av gemenskapsbidrag (ROP Sardinien 2000-2006) som gagnar byggnadsarbetena i området Sa Sea — Tentizzos?

| — | Tänker kommissionen vidta lämpliga åtgärder när det gäller det påtalade fallet av grovt felaktig tillämpning av direktiv 97/11/EG (8) och 85/337/CEE (9) samt underlåtenheten att tillämpa direktiv 92/43/CEE i fråga om bedömningen av inverkan på miljön? |
| --- | --- |

—

Tänker kommissionen vidta lämpliga åtgärder när det gäller det påtalade fallet av grovt felaktig tillämpning av direktiv 97/11/EG (8) och 85/337/CEE (9) samt underlåtenheten att tillämpa direktiv 92/43/CEE i fråga om bedömningen av inverkan på miljön?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 mars 2004)

Enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (10), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (11), måste medlemsstaterna säkerställa att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering, blir föremål för en bedömning av denna påverkan innan tillstånd ges. Dessa projekt anges i artikel 4, där det hänvisas till bilagorna I och II till direktivet.

Golfbanor nämns inte uttryckligen i bilagorna till direktivet. Semesterbyar och hotellkomplex utanför stadsområden och därmed förknippad utveckling nämns i bilaga II punkt 12 c. De projekt som parlamentsledamoten nämner skulle kunna omfattas av bilaga II. När det gäller projekt i bilaga II måste medlemsstaterna, antingen genom en undersökning i varje enskilt fall eller på grundval av tröskelvärden eller kriterier, besluta om en bedömning skall göras av projektet på grund av att det kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, med hänsyn till de urvalskriterier som fastställs i bilaga III till direktivet. När medlemsstaten anser att projektet kommer att ha en betydande miljöpåverkan måste en miljökonsekvens-bedömning göras.

Det projekt som parlamentsledamoten nämner ligger i ett område av gemenskapsintresse som Italien föreslagit enligt artikel 4 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. Det omfattas därför av artikel 6 i samma direktiv, där det fastställs på vilka villkor ett projekt kan godkännas om det kan antas ha en betydande påverkan på ett särskilt skyddsområde eller ett område av gemenskapsintresse. Det är således en överträdelse av direktivet att godkänna projektet, om det kan antas ha en betydande påverkan, utan att de villkor som anges i artikel 6 uppfylls.

Kommissionen har nyligen registrerat ett klagomål angående felaktig tillämpning av direktiv 85/337/EEG, ändrat genom direktiv 97/11/EG, i samband med just detta projekt. Om kommissionen drar slutsatsen att gemenskapslagstiftningen överträtts i detta fall, kommer den, i egenskap av EG-fördragets väktare, inte att tveka att vidta alla nödvändiga åtgärder, bland annat inleda överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget, för att se till att gemenskapslagstiftningen iakttas.

På grundval av den information som inkommit från de regionala myndigheterna på Sardinien, kan kommissionen meddela att det inte utgått någon samfinansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden för de arbeten som parlamentsledamoten nämner.

---

(1)  Se L'Unione Sarda av den 13.9.2003 och La Nuova Sardegna av den 14.9.2003.

(2)  Direktiv 97/11/EG (bilaga II, punkt 12 c) om ändring av direktiv 85/337/EEG (bilaga II, punkt 11 a), presidentdekret av den 12 april 1996 (art. 5 och 10; bilaga B, punkt 8 a) och den regionala sardiska lagen nr 1/1999 (art. 31), ändrad och uppdaterade genom den regionala sardiska lagen nr. 17/2000 (art. 17) och den regionala lagen nr 3/2003 (art. 20).

(3)  Lagdekret nr 490/1999, art. 139-140 (fastställt genom ministerdekret av den 16 juni 1972) och 146.1 a, g, m.

(4)  Regional lag nr 23/1993, art. 2.1 a; temporärt förbud mot att göra ingrepp i hela kustområdet norr om Bosa inbegripet i kommunerna Bosa (NU) och Villanova Monteleone (SS) innan den nya landsbygdsplanen slutgiltigt godkänts i enlighet med artikel 1b i lag nr 431/1985 med dekret från regionalrådet P.I. och BB. CC. av den 23 december 1985, nr 3005.

(5)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(6)  Genomfört med presidentdekret nr 357/1997 och senare ändringar och uppdateringar (formell förteckning med ministerdekret av den 3 april 2000, nr 65).

(7)  När det gäller arbetena finns dokumenten nr 1042/02, 1043/02, 1044/02 och 1045/02 hos det regionala organet ”Tutela paesaggio di Nuoro”.

(8)  EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(9)  EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(10)  EGT L 175, 5.7.1985.

(11)  EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/301 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/301

---

(2004/C 84 E/0348)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0046/04

från Jan Dhaene (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Europeiska platsannonser med krav på engelska som modersmål

Europeiska organisationer som helt eller delvis finansieras av Europeiska kommissionen samt privata företag som har kontrakt med Europeiska kommissionen annonserar regelbundet efter personal, varvid det ställs krav på ”English mother tongue” (engelska som modersmål) eller ”English native speaker” (infödd engelsktalande).

Dessutom förefaller det numera som om organisationerna, till följd av varningar m.m. från Europeiska kommissionen, ersätter uttryck som ”English mother tongue” med ”English mother tongue or equivalent” och ”English native speaker level” och därefter inbjuder endast personer med engelska som modersmål att anmäla sitt intresse. På webbplatsen http://lingvo.Org/eo/2/15 finns en fullständig förteckning på ungefär 700 annonser av sådant slag, insamlade av Europeiska esperantoförbundet.

| 1. | Kan Europeiska kommissionen vidta åtgärder, eventuellt via en anpassning av lagstiftningen, också i form av att kommissionen drar in sin finansiering, mot europeiska organisationer som helt eller delvis finansieras av Europeiska kommissionen samt mot privata företag som har kontrakt med Europeiska kommissionen och som bedriver diskriminering utgående från ovannämnda kriterier? |
| --- | --- |

1.

Kan Europeiska kommissionen vidta åtgärder, eventuellt via en anpassning av lagstiftningen, också i form av att kommissionen drar in sin finansiering, mot europeiska organisationer som helt eller delvis finansieras av Europeiska kommissionen samt mot privata företag som har kontrakt med Europeiska kommissionen och som bedriver diskriminering utgående från ovannämnda kriterier?

| 2. | Kan Europeiska kommissionen ingående utreda om europeiska organisationer som helt eller delvis finansieras av Europeiska kommissionen samt privata företag som har kontrakt med Europeiska kommissionen bedriver språkdiskriminering? |
| --- | --- |

2.

Kan Europeiska kommissionen ingående utreda om europeiska organisationer som helt eller delvis finansieras av Europeiska kommissionen samt privata företag som har kontrakt med Europeiska kommissionen bedriver språkdiskriminering?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/301 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/301

---

(2004/C 84 E/0349)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0086/04

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(21 januari 2004)

Ämne:   Språkkrav vid anställningar till EU

Europeiska kommissionen har ofta måst bekräfta att europeiska organisationer som helt eller delvis finansieras av kommissionen, samt privata företag som har kontrakt med kommissionen, annonserar på ett diskriminerande sätt (se kommissionens svar på olika skriftliga frågor om detta tema (1)). Sådana europeiska organisationer och företag sätter regelbundet in platsannonser där det ställs krav på ”English native speakers” och ”English mother tongue”.

Trots upprepade utfästelser från kommissionen liksom också ett löfte från den dåvarande europeiska ombudsmannen Jacob Söderman (659/2002/IP) fortsätter europeiska organisationer som vanligt att diskriminera på detta sätt (2). Dessutom förefaller det numera som om organisationerna, till följd av varningar m.m. från Europeiska kommissionen, ersätter uttryck som ”English mother tongue” med ”English mother tongue or equivalent” och ”English native speaker level” och ”First language English” därefter inbjuder endast personer med engelska som modersmål att anmäla sitt intresse.

Kan kommissionen göra en undersökning av detta?

Vilka åtgärder är kommissionen beredd att vidta för att få slut på denna diskriminering?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0046/04 och E-0086/04

ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(5 mars 2004)

Kommissionen har angett sin ståndpunkt i fråga om den rättsliga bedömningen av denna fråga i sina svar på ett stort antal skriftliga frågor: E-4100/00 från Bart Staes (3); E-0779/01 från Bart Staes (4); E-1356/01 från Vitaliano Gemelli (5); E-1681/01 och E-1682/01 från Bart Staes (6); P-2331/01 från Concepció Ferrer (6); E-2900/01 från Bart Staes (7); E-2901/01 och E-2944/01 från Bart Staes (7); P-3189/01 från Willi RothleyH; E-3572/01 från Bart Staes (8); E-0941/02 från Bart Staes (9); E-2764/02 från Bart Staes (10); E-1733/03 från Jo Leinen (11); E-2018/03 från Bart Staes (12); E-2226/03 från Paul Rübig (12). Kommissionen vill tillägga att den även anser att termerna ”native speaker level” och ”first language (+ namn på ett visst EU-språk)” är ett brott mot bestämmelserna om fri rörlighet för arbetstagare.

I svaren till de skriftliga frågor som räknas upp ovan har kommissionen redogjort för de åtgärder den har vidtagit och fortsätter att vidta för att bekämpa diskriminering till följd av kriterier med krav på en språklig nivå som en infödd i platsannonser. Kommissionen håller för närvarande på att utvärdera om ytterligare åtgärder kan vidtas.

---

(1)  Europeiska kommissionens svar, framför allt på följande skriftliga frågor: E-4100/00, E-0779/01, E-1356/01, E-1681/01, E-1682/01, E-2331/01, E-2900/01, E-2901/01, E-2944/01, E-3189/01, E-3572/01, E-0941/02, E-2764/02, E-3786/02, E-1733/03, E-2018/03 och E-2226/03.

(2)  Europeiska esperantoförbundet har registrerat över 700 annonser av diskriminerande karaktär (se förteckningen på http://lingvo.Org/eo/2/l5).

(3)  EGT C 174 E, 19.6.2001.

(4)  EGT C 235 E, 21.8.2001.

(5)  EGT C 350 E, 11.12.2001

(6)  EGT C 93 E, 18.4.2002.

(7)  EGT C 134 E, 6.6.2002.

(8)  EGT C 160 E, 4.7.2002.

(9)  EGT C 229 E, 26.9.2002.

(10)  EUT C 92 E, 17.4.2003.

(11)  EUT C 11 E, 15.1.2004.

(12)  EUT C 33 E, 6.2.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/302 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/302

---

(2004/C 84 E/0350)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0051/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Konsekvenser av den skrivelse som sex medlemsstater sänt till kommissionen efter regeringskonferensens misslyckande i Bryssel

Med anledning av den skrivelse som sex medlemsstater (Tyskland, Förenade kungariket, Frankrike, Nederländerna, Sverige, och Österrike) sände till kommissionen efter det att regeringskonferensen hade misslyckats i Bryssel, i vilken man begärde att medlemsstaternas budgetar under kommande år inte skall överskrida 1 procent av gemenskapens BNP, vilket svar kommer kommissionen att ge på denna ovanliga och olyckliga begäran?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

Kommissionen lade den 10 februari 2004 (1) fram sitt förslag till nya budgetramar för perioden 2007-2013.

I detta meddelande tar kommissionen på sidorna 27-29 i detalj upp nuvarande åtaganden och drar slutsatsen att ett tak på ungefär 1 % av BNI skulle leda till att Europeiska rådet inte kan uppfylla sina åtaganden när det gäller jordbruksutbetalningarna, underminera det gradvisa införandet av sammanhållningspolitiken i de tio nya medlemsstaterna och äventyra befintliga nivåer inom andra politikområden, även om det bara gäller genomförandet av nya politikområden.

---

(1)  KOM(2004)101.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/303 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/303

---

(2004/C 84 E/0351)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0063/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) och Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Förbränning av järnvägssyllar

I den gränsöverskridande industriparken Europark mellan den nederländska kommunen Coevorden och den tyska kommunen Emlichheim planeras tre förbränningsanläggningar för slam, kommunalt avfall (också kallat hushållsavfall) respektive järnvägssyllar. Den totala hanteringskapaciteten blir 720 000 ton per år. Därvid alstras el (60 megawattimmar per år) som skall säljas som ”grön el”.

Järnvägssyllar är behandlade med träimpregneringsmedel, antingen tjära eller tryckimpregneringsmedel, och skall (enligt beslut 2000/532/EG) anses som farligt avfall. Förbränning av järnvägssyllar är kontroversiell, eftersom det sker vissa utsläpp i luft, mark och vatten av partiklar, tungmetaller (krom och arsenik), kolväten och dioxiner.

Gamla järnvägssyllar är så svårt förorenade med kemikalier att de måste behandlas som farligt kemiskt avfall och avgiftas i särskilda anläggningar.

Initiativtagarna till förbränningsanläggningarna vill få frågan om tillstånd avgjord före den 20 juni 2004, emedan det efter denna tidpunkt inte kommer att vara möjligt att bygga avfallsförbränningsanläggningar. Tillståndet kommer att gälla i tjugo år.

Tycker inte också Europeiska kommissionen att förbränning av impregnerade järnvägssyllar inte skall få förekomma?

Håller Europeiska kommissionen med om att el som alstras vid avfallsförbränning inte skall få kallas ”grön el”, eftersom detta innebär att konsumenten blir lurad i fråga om källan till denna el?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 mars 2004)

Alla förbränningsanläggningar för avfall måste uppfylla kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 (1). Direktivet omfattar förbränningsanläggningar och samförbränningsanläggningar. I enlighet med artikel 2.2 är träavfall som kan innehålla organiska halogenföreningar eller tungmetaller till följd av behandling med träskyddsmedel eller till följd av ytbehandling inte undantaget från direktivets tillämpningsområde. Detta innebär att förbränningsanläggningar som förbränner järnvägssyllar som är behandlade med träimpregneringsmedel såsom tjära och kreosot måste uppfylla alla krav som fastställs i direktiv 2000/76/EG. Bland dessa krav ingår gränsvärden för utsläpp för tungmetaller, dioxiner och furaner samt totalt organiskt kol som kan ha betydelse för förbränningen av dessa typer av avfall. Det förefaller inte som om restriktioner för förbränning av dessa typer av avfall är nödvändiga.

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el (2) ingår biomassa i definitionen av förnybara energikällor. Biomassa definieras i direktivet som ”den biologiskt nedbrytbara fraktionen av produkter, avfall och rester från jordbruk (både vegetabiliska och animaliska ämnen), skogsbruk och närstående industrier samt den biologiskt nedbrytbara fraktionen av industriavfall och kommunalt avfall”. Eftersom järnvägssyllar tillverkas av trä innebär denna definition att de bidrar till elproduktionen från förnybara källor enligt direktiv 2001/77/EG.

---

(1)  EGT L 332, 28.12.2000.

(2)  EGT L 283, 27.10.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/304 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/304

---

(2004/C 84 E/0352)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0066/04

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne:   Parmalatskandalen

Parmalatskandalen visar tydligt att det saknas effektiva verktyg för att komma till rätta med falsk bokföring hos företagen. Exemplet Parmalat är det hittills största bokföringsbedrägeriet i Europa och förlusten uppskattas till cirka 10 miljarder euro.

Anser inte kommissionen att medborgarna i EU, vars grundtanke enligt fördragen är den fria rörligheten för personer, varor, kapital och tjänster, bör skyddas från den här typen av bedrägerier? Borde inte kommissionen i överensstämmelse med unionens lagar som förespråkar fri konkurrens snarast ingripa och skärpa kontrollen av företagens räkenskaper?

Anser inte kommissionen att det nuvarande kontrollsystemet av aktieföretagens bokföring i Italien med den funktion som Consob och den italienska riksbanken (Banca d'Italia) har är otillräckligt?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Även om man aldrig kommer att kunna förebygga alla bedrägerier håller kommissionen med om att det behövs snabba åtgärder för att återställa investerarnas förtroende för kapitalmarknaderna genom att göra det svårare att begå bedrägeribrott, genom att klargöra styrelseledamöters och revisorers skyldigheter, genom att öka den offentliga tillsynen över revisionsbranschen och genom att stärka samarbetet mellan tillsynsorgan i EU och med länder utanför EU. Därför föreslog kommissionen en rad åtgärder för att förbättra kvaliteten på den lagstadgade revisionen (1) i hela EU i sin handlingsplan om lagstadgad revision. Det är också skälet till att kommissionen tillkännagav en rad åtgärder för att förbättra företagsstyrningen (2) i sin handlingsplan om bolagsrätt.

Kommissionen har för avsikt att i mars 2004 lägga fram ett förslag till ändring av det åttonde bolagsrättsdirektivet (3). Det ändrade direktivet kommer att ta upp frågor som registrering av revisorer, etik och oberoende, revisionsstandarder och redovisning, kvalitetsgarantier, undersökningar och påföljder, offentlig tillsyn, kommunikation mellan revisor och styrelse och regelbundet samarbete mellan tillsyns-organ i EU och med tillsynsorgan i tredje länder. Kommissionen kommer också att försöka påskynda vissa av de företagsstyrningsåtgärder som tas upp i handlingsplanen om bolagsrätt. Det gäller till exempel rollen för ej anställda ledamöter och ledamöter med tillsynsfunktion, alla ledamöters kollektiva ansvar för finansiell information och viktig icke-finansiell information och avslöjande av företagskoncentrationer och transaktioner inom företagsgrupper.

Kommissionen anser det inte lämpligt att kommentera eventuella brister i det gällande regelverket på området i Italien. Med hjälp av de åtgärder som nämnts ovan strävar kommissionen efter att förbättra regleringssamarbetet mellan alla tillsynsorgan i EU. En bättre samordning av tillsynsarbetet på EU-nivå kommer att bidra till att förbättra den nuvarande situationen i medlemsstaterna genom utbyte av god praxis och utbyte av erfarenheter om revisionsstandarder etc.

---

(1)  Kommissionens meddelande av den 21 maj 2003 — ”En förstärkt lagstadgad revision i EU”, EUT C 236, 2.10.2003.

(2)  Kommissionens meddelande av den 21 maj 2003 — ”Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen — Handlingsplan”, KOM(2003)284 slutlig.

(3)  Rådets åttonde direktiv 84/253/EEG av den 10 april 1984 om godkännande av personer som har ansvar för lagstadgad revision av räkenskaper, EGT L 126, 12.5.1984.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/305 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/305

---

(2004/C 84 E/0353)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0093/04

från Martin Kastler (PPE-DE) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Människohandel och prostitution i gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien

Utmed gränsen mellan Tyskland och Tjeckien är prostitutionen av unga östeuropeiska och asiatiska kvinnor — några få månader före utvidgningen — förödande problem som fortfarande väntar på sin lösning och uppvisar en stigande tendens.

| 1. | Vilka uppföljningsåtgärder har kommissionen vidtagit sedan rambeslutet 2002 för att i gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien bekämpa handeln med människor och den ökande illegala prostitutionen med åtföljande brottsliga handlingar?
  I samband med prostitutionen rapporteras det från sakkunnigt håll att antalet sexuellt överförbara sjukdomar såsom syfilis dramatiskt ökat i gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien, liksom också att utvecklingen i fråga om hiv/aids varit ännu mera dramatisk i de central- och östeuropeiska länderna. |
| --- | --- |

1.

Vilka uppföljningsåtgärder har kommissionen vidtagit sedan rambeslutet 2002 för att i gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien bekämpa handeln med människor och den ökande illegala prostitutionen med åtföljande brottsliga handlingar?

I samband med prostitutionen rapporteras det från sakkunnigt håll att antalet sexuellt överförbara sjukdomar såsom syfilis dramatiskt ökat i gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien, liksom också att utvecklingen i fråga om hiv/aids varit ännu mera dramatisk i de central- och östeuropeiska länderna.

| 2. | Inom ramen för vilka projekt och med vilka belopp stödjer kommissionen under perioden 2003-2006 projekt till förmån för bättre hälsa i gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien (Streetworking, JANA ...)? |
| --- | --- |

2.

Inom ramen för vilka projekt och med vilka belopp stödjer kommissionen under perioden 2003-2006 projekt till förmån för bättre hälsa i gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien (Streetworking, JANA ...)?

| 3. | Överväger kommissionen eventuellt att lansera en ny stor kampanj eller eventuellt ett temaår om detta viktiga problem? |
| --- | --- |

3.

Överväger kommissionen eventuellt att lansera en ny stor kampanj eller eventuellt ett temaår om detta viktiga problem?

| 4. | Människohandel och prostitution svarar för en allt större andel inom brottsstatistiken i gränstrakterna. Har EU medel och möjligheter att stödja de berörda ländernas ansträngningar inom området rättsligt samarbete och polissamarbete? |
| --- | --- |

4.

Människohandel och prostitution svarar för en allt större andel inom brottsstatistiken i gränstrakterna. Har EU medel och möjligheter att stödja de berörda ländernas ansträngningar inom området rättsligt samarbete och polissamarbete?

| 5. | Har det konkret planerats några fortsatta åtgärder för gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien? |
| --- | --- |

5.

Har det konkret planerats några fortsatta åtgärder för gränstrakterna mellan Tyskland och Tjeckien?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Kampen mot människosmuggling är en fråga av största vikt för kommissionen. När det gäller situationen längs den tysk-tjeckiska gränsen, noterar kommissionen allt fler rapporter och uppgifter som drar uppmärksamheten mot just den regionen. Utöver dessa rapporter har kommissionen undersökt situationen avseende sexuellt överförbara sjukdomar (till exempel syfilis). Hittills har det tyska institutet för hälsofrågor (Robert Koch-institutet) inte fått in några uppgifter som visar på någon betydande ökning av dessa sjukdomar vid den tysk-tjeckiska gränsen. Den tyska delstaten Sachsen rapporterade exempelvis 71 fall mellan juni och augusti 2001, jämfört med 75 fall mellan juni och augusti 2002. Kommissionen kommer emellertid att fortsätta att övervaka utvecklingen i det tysk-tjeckiska gränsområdet, som en del av sina insatser för att samordna den epidemiologiska övervakningen i EU.

Vad gäller människohandel drog kommissionen i sin allmänna rapport för 2002 slutsatsen att den tjeckiska regeringen har gjort betydande insatser för att ta itu med detta problem. Den tjeckiska regeringen har de senaste åren vidtagit flera åtgärder för att stärka sin lagstiftning på området. Genom en ändring av strafflagen som genomfördes 2002 utsträcks definitionen av begreppet ”människohandel” till att även omfatta barn. En ändring av straffprocesslagen har påskyndat och underlättat handläggningen av brottmål där barn är inblandade. År 2000 antog den tjeckiska regeringen en nationell plan för bekämpning av sexuellt utnyttjande av barn för kommersiella syften och 2003 en nationell plan för bekämpning av människohandel som syftar till sexuell exploatering. Genomförandet av dessa planer följs upp regelbundet. Kommissionen uppmuntrar de tjeckiska myndigheterna att vidta fler åtgärder, särskilt för att skapa ett effektivt system för att övervaka, avslöja och åtala personer som begår dessa brott. Det är också viktigt att de tjeckiska myndigheterna ser till att det finns ett nära samarbete mellan berörda polismyndigheter, såväl mellan myndigheter inom landet som mellan de egna myndigheterna och myndigheter i grannländerna.

Kommissionen har inom ramen för Phareprogrammet tillhandahållit betydande finansiering för att de tjeckiska myndigheterna skall kunna effektivisera sin kamp mot organiserad brottslighet och människohandel. För detta ändamål har Tjeckien mottagit omkring 5,5 miljoner euro under de senaste fyra åren. Ytterligare stöd kan tillhandahållas efter anslutningen, med tillämpning av övergångsmekanismen.

År 2003 inrättade kommissionen en expertgrupp för frågor om människohandel, i syfte att säkerställa ett korrekt genomförande av rekommendationerna i Brysseldeklarationen om förebyggande och bekämpande av människohandel. Kommissionen avser att utfärda ett meddelande, inklusive en handlingsplan, på grundval av vad expertgruppen kommer fram till. Detta kan innefatta en rad åtgärder, till exempel informationskampanjer, inom ramen för EU-program som Agis och Daphne.

Den 22 juli 2002 antog rådet beslutet om inrättande av ett ramprogram om polissamarbete och straffrättsligt samarbete (Agis) (1). Agisprogrammet omfattar perioden 2003-2007, med ett finansiellt referensbelopp på 65 miljoner euro. Programmet stödjer projekt på områden som exempelvis samarbete mellan brottsbekämpande myndigheter eller andra offentliga eller enskilda organisationer i medlemsstaterna som är engagerade i förebyggande och bekämpande av brottslighet, däribland organiserad brottslighet. Detta inkluderar projekt med inriktning på rättsligt samarbete med avseende på människohandel eller sexuell exploatering av barn. Ett annat viktigt område som omfattas av programmet är effektivt skydd för brottsoffrens (exempelvis offer för människohandel) intressen vid straffrättsliga förfaranden.

Ytterligare medel finns tillgängliga genom Daphneprogrammet, som syftar till att bekämpa våld mot barn, ungdomar och kvinnor. Genom detta program tillhandahölls 20 miljoner euro för perioden 2000-2003. Daphne Il-programmet kommer att löpa från och med 2004 till och med 2008, med en budget på 50 miljoner euro, vilket innebär en fördubbling av de årliga anslagen.

I samband med gemenskapens stödram för Tjeckien och i enlighet med kommissionens kompletterande vägledande riktlinjer för kandidatländerna för programperioden 2004-2006, kan projekt som främjar en ”brottsförebyggande kultur” bli föremål för medfinansiering, särskilt om de involverar alla parter som berörs av brottsbekämpningen på nationell, regional eller lokal nivå (nationella rättsliga och brotts-bekämpande myndigheter, entreprenörer, fackföreningar, icke-statliga organisationer, företrädare för EU-institutioner etc). Sådana verksamheter skall samordnas med de åtgärder på området för rättsliga och inrikes frågor som medfinansieras på grundval av övergångsmekanismen för uppbyggnad av institutioner, eller andra nationella eller internationella instrument eller program, för att säkerställa synergier och undvika onödiga överlappningar av verksamheter och finansiering.

---

(1)  EGT L 203, 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/306 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/306

---

(2004/C 84 E/0354)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0112/04

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Delfiner

Känner kommissionen till att under veckoslutet den 10-11 januari spolades 15 delfiner upp på stränderna i sydvästra England i min valkrets?

Jag är medveten om och stöder de förändringar som genomförts av kommissionsledamot Fischler för att stödja och skydda delfiner och andra valdjur från att dödas som bifångst. Känner kommissionen till liknande storskalig delfindöd på andra ställen? Har kommissionen övervägt om ytterligare och mer kraftfulla åtgärder är nödvändiga?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

Kommissionen är väl medveten om problemet med döda delfiner som spolas upp på medlemsstaternas stränder, i synnerhet under vinterperioden i södra Förenade kungariket. Kommissionen är även medveten om att delfindöden delvis beror på oavsiktlig fångst vid fiskeverksamhet. Den har emellertid inga exakta uppgifter om djur som spolas upp på stränder.

Kommissionen anser att det första som måste göras för att ta itu med problemet med valdjur som bifångst, och mer allmänt med frågan om bevarandet av valdjur, är att anta och genomföra de åtgärder som kommissionen redan har föreslagit för rådet (1). Dessutom måste medlemsstaterna genomföra kraven i livsmiljödirektivet (2) på ett korrekt och fullständigt sätt. Först när dessa åtgärder har vidtagits kan ytterligare åtgärder bli aktuella.

---

(1)  KOM(2003)451 slutlig.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992, senast ändrat genom direktiv 97/62/EG av den 27 oktober 1997, EGT L 305, 8.11.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/307 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/307

---

(2004/C 84 E/0355)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0121/04

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Integrerad avfallshantering i kommunen Casale sul Sile (Treviso, Italien)

Kommunen Casale sul Sile (Treviso) har genom beslut nr 25 av den 22 oktober 2002 anslutit sig till samkommunskonsortiet Consorzio Intercomunale Priula utan att genomföra en offentlig upphandling. Konsortiet, som ansvarar för det s.k. TV2-området, inrättades 1987 i syfte att samordna avfallshanteringen inom de deltagande kommunerna. Konsortiet har lagt ut avfallshanteringsuppdrag på entreprenad till Contarina SpA, ett företag i vilket det själv innehar aktie majoritet.

I beslutet klargörs villkoren för anslutningen, nämligen köp av 0,1 andelar i konsortiet, vilket är den lägsta ingångskvoten. Denna beräknas på grundval av konsortiets totala värde och uppgår till ca. 30 000 euro. Dessutom förutsätter anslutningen att bestämmelserna i konsortiets stadga och instiftningsakt samt senare ändringar accepteras, och att avfallshanteringen samt tillämpning och inkassering av avgifter för den skall överlåtas åt konsortiet.

I beslutet klargörs det dessutom att tjänsten skall administreras direkt, dvs. att konsortiet företräder de deltagande kommunerna, och att (kommun-) förvaltningen inte har haft den tid som krävdes till sitt förfogande för att inleda ett upphandlingsförfarande enligt EU:s bestämmelser. Samtidigt var den inte heller beredd att förlänga avtalet ytterligare med det företag som tidigare administrerade arbetet. I en artikel i den kommunala tidningen konstaterar borgmästaren att ett upphandlingsförfarande hade inneburit godkännande av det företag som får uppdraget enbart på basis av ekonomiska kriterier, och att det hade blivit problematiskt att vidta direkta åtgärder mot organisationen och kvaliteten på dess tjänster.

Anser kommissionen inte att det tillvägagångssätt som anges ovan strider mot principerna om öppenhet och konkurrens i EU:s regelverk? Uppdragsgivaren har ju överlåtit hela förvaltningen av en offentlig tjänst till en direktvald entreprenör som dessutom är uppdragsgivarens partner, vilket till och med avslöjar en intressekonflikt.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Fallet med kommunen Casale sul Siles tilldelning av avfallshanteringsuppdrag, som parlamentsledamoten hänvisar till, utgör en del av den mer generella problematiken kring den italienska lagstiftning som anger hur lokala offentliga tjänster skall förvaltas och tilldelas.

Som kommissionen klargjorde redan i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr 555/03 (1) pågår ett överträdelseförfarande i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget med anledning av denna lagstiftning. Inom ramen för detta förfarande skickade kommissionen en formell underrättelse till Italien 2000 samt en kompletterande formell underrättelse 2002.

Den lokala offentliga tjänstesektorn i Italien reformerades nyligen genom lag nr 326 av den 24 november 2003 och lag nr 350 av den 24 december 2003.

Kommissionen skall undersöka det nya regelverk som ovanstående lagar har resulterat i, i syfte att fastställa hur överträdelseförfarandet mot Italien skall slutföras.

---

(1)  EUT C 222 E, 18.9.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/308 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/308

---

(2004/C 84 E/0356)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0123/04

från Dorette Corbey (PSE) och Jan Wiersma (PSE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Containrar med arsenikpentoxid till havs

Den 21 december 2003 förlorade motorfartyget Andinet, som seglade under etiopisk flagg, tre containrar (med sammanlagt 630 tunnor) och 63 lösa tunnor med träbekämpningsmedel, som innehöll en blandning av 24 procent arsenikpentoxid, 34 procent kromtrioxid och 14 procent koppardioxid. Fartyget var på väg från Antwerpen till Bremen och råkade ut för en mycket svår storm nordväst om den nederländska ön Texel. Utöver detta spolades innehållet i omkring 50 tunnor med detta gift (5 000 liter) i havet under stormen.

| 1. | Håller kommissionen med mig om att:






  — | det måste vara förbjudet för fartyg med farlig last att löpa ut i hårt väder, |
| --- | --- | --- |

1.

Håller kommissionen med mig om att:

—

det måste vara förbjudet för fartyg med farlig last att löpa ut i hårt väder,

| — | det måste vara förbjudet att frakta containrar med farlig last som däckslast, |
| --- | --- |

—

det måste vara förbjudet att frakta containrar med farlig last som däckslast,

| — | varje container med farlig last måste ha en sändare så den snabbt kan spåras? |
| --- | --- |

—

varje container med farlig last måste ha en sändare så den snabbt kan spåras?

| 2. | Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta inom EU och Internationella sjöfartsorganisationen för att få till stånd att de ovannämnda förbuden faktiskt genomdrivs samt för att det blir obligatoriskt att utrusta containrar med farlig last med sändare? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta inom EU och Internationella sjöfartsorganisationen för att få till stånd att de ovannämnda förbuden faktiskt genomdrivs samt för att det blir obligatoriskt att utrusta containrar med farlig last med sändare?

| 3. | Anser kommissionen att lastningen av fartyg i dagens läge övervakas tillräckligt strikt eller måste det göras en översyn av gällande bestämmelser? |
| --- | --- |

3.

Anser kommissionen att lastningen av fartyg i dagens läge övervakas tillräckligt strikt eller måste det göras en översyn av gällande bestämmelser?

| 4. | Vem har ansvaret för att bärga den last som gått överbord och vem skall stå för de eventuella skadorna på miljön och den biologiska mångfalden? Anser kommissionen att ansvarsfrågan lösts på ett tillfredsställande sätt? |
| --- | --- |

4.

Vem har ansvaret för att bärga den last som gått överbord och vem skall stå för de eventuella skadorna på miljön och den biologiska mångfalden? Anser kommissionen att ansvarsfrågan lösts på ett tillfredsställande sätt?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG av den 27 juni 2002 om inrättande av ett övervakningssystem för sjötrafik (1) fastställs åtgärder som skall vidtas vid exceptionellt ogynnsamma väderförhållanden och som ger behöriga myndigheter möjlighet att rekommendera eller förbjuda ett visst fartyg eller fartyg i allmänhet att anlöpa eller lämna en hamn.

Frakt av containrar med farliga produkter, i synnerhet sprängämnen, utgör i allmänhet en högre risk för fartygets säkerhet än frakt av last som däckslast.

När det gäller skyldighet att utrusta containrar med farlig last med sändare har kommissionen inom ramen för det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling lanserat forskningsprojektet Safe InterModal Transport Across the Globe (Simtag) vars mål bland annat är att utarbeta en hållbar teknik för spårbarhet och identifikation av miljöfarliga laster och en intelligent övervakning av containrar.

Enligt tillämpligheten av resultaten från det ovanstående projektet Simtag, kommer kommissionen att granska lämpliga åtgärder inom ramen för sin initiativrätt.

När det gäller Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) måste dock noteras att gemenskapen inte är avtalspart i någon av de internationella konventioner i vilka reglerna för lastning och stuvning av containrar med farlig last behandlas. Kommissionens aktuella status som ständig observatör i IMO begränsar verksamheten på detta område. För att ge gemenskapen möjlighet att agera mer effektivt på internationell nivå har kommissionen överlämnat en rekommendation till rådet i syfte att möjliggöra anslutning av gemenskapen till IMO.

De nya stuvningsreglerna antas av IMO inom ramen för ändringar av Internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS 74) och i häftet om praktiska regler för säkerhet vid stuvning och förtöjning av last (CSS-kod).

När det gäller kontroller vid lastning anges i Parisavtalet om hamnstatskontroll av fartyg som gjordes obligatoriskt genom direktiv 2001/106/EG om hamnstatskontroll (2) att den kontrollansvarige inspektören kan kontrollera att farliga varor har stuvats ombord enligt handboken för säker last och konformitets-intyget, hjälpen i godslistan för farlig last eller stuvningsplanen i kapitel VII i SOLAS 74.

Vidare måste det anges att genom de åtgärder som vidtogs av gemenskapen efter Erika-olyckan kunde inspektörskåren för besiktning av fartyg i hamnar stärkas för att underlätta för medlemsstaterna att respektera den obligatoriska besiktningströskeln som fastställts till 25 % av de fartyg som anlöper hamnarna.

När det gäller eventuella miljöskador eller skador på den biologiska mångfalden finns det ännu inte något tillämpligt lagstiftningsinstrument i gemenskapen. Nationella rättsliga bestämmelser skall tillämpas tillsammans med konventionen från 1976 om begränsning av sjörättsligt skadeståndsansvar som eventuellt kan tillämpas. Protokollet från 1996 till denna konvention har ännu inte trätt i kraft. Den internationella konventionen från 1996 om ansvarighet och kompensation för skador i samband med frakt av farliga och giftiga ämnen till havs (HNS-konventionen) har ännu inte trätt i kraft trots rådets beslut 2002/971/EG av den 18 november 2002 (3) som ger medlemsstaterna tillstånd att ratificera HNS-konventionen eller att i gemenskapens intresse ansluta sig till den.

När det gäller återhämtning av last som gått över bord ligger ansvaret på de nationella myndigheterna som inom ramen för planerna för föroreningsbekämpning förfogar över lämplig ingreppsutrustning.

I reaktion på denna olycka och föregående olyckor har kommissionen valt följande område bland prioriteringarna i det sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling: ”Att förebygga och bekämpa föroreningar samt säkra transporter av farliga produkter.”

---

(1)  EGT L 208, 5.8.2002.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/106/EG av den 19 december 2001 om ändring av rådets direktiv 95/21/EG om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende-och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll) EGT L 19, 22.1.2002.

(3)  EGT L 337, 13.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/309 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/309

---

(2004/C 84 E/0357)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0131/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Tragedin med de albanska emigranterna

Adriatiska havet blev i förra veckan skådeplatsen för en ny tragedi som krävde 21 albanska medborgares liv (i verkligheten rörde det sig tvivelsutan om ett fyrtiotal). Det var personer som i hemlighet försökte ta sig in i Italien. Denna tragedi utspelade sig i en situation där den hemliga utvandringen från Albanien till Italien avsevärt minskat. Under 2003 fasttogs 137 albaner längsmed Italiens kuster, medan motsvarande antal var 3 372 under 2002 och 40 000 under 1999. Enligt de italienska och de albanska myndigheterna berodde denna minskning på att länderna undertecknat ett samarbetsavtal 1997. Andra hävdar, mera prosaiskt, att orsaken bestod i att en stor del av de albaner som önskar utvandra för att finna arbete redan har gjort det.

Är kommissionen medveten om att upprinnelsen till denna tragedi och alla andra tragedier som åtföljt fenomenet med den hemliga utvandringen från Albanien under de senaste åren består i den förbudspolitik som fortfarande kännetecknar systemet för beviljande av viseringar mellan Albanien och Europeiska unionens medlemsstater? Är kommissionen medveten om att det i dagens läge, mer än någonsin tidigare, kommer an på kommissionen att för rådet och Europaparlamentet föreslå ett nytt system för viseringar, så att alla albaner automatiskt kan få en turistvisering som gäller under tre månader på EU:s hela territorium eller åtminstone inom Schengenområdet? Är kommissionen medveten om att en sådan uppluckring av viseringsbestämmelserna inte skulle få någon större inverkan på invandringsflödet från Albanien till EU, något som ju framgått av hur utvecklingen förlöpt i de tidigare fallen med Bulgarien och Rumänien, utan tvärtom skulle medföra en enorm fördel, nämligen att göra slut på de maffianätverk i Albanien och inom gemenskapen, vilka arbetar med sådan människosmuggling? Är kommissionen medveten om att en sådan politik skulle skapa möjligheter för att ersätta de oerhört svåra och kostsamma polisinsatserna till lands och till havs med en betydligt billigare politik för samarbete med och stöd till polisen och tullen i Albanien? Mot bakgrund av allt detta, som är välkänt för de behöriga myndigheterna i unionen och medlemsstaterna: anser inte kommissionen att tanken på en straffrättslig och/eller civilrättslig ansvars-skyldighet för någon eller några av unionens eller dess medlemsstaters myndigheter inte kommer att kunna uteslutas om sådana tragedier skulle upprepa sig i framtiden?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Precis som vid tidigare händelser, visar tragedin nyligen med albaner som dog när de i hemlighet försökte komma till Italien, tydligt på att det finns ett starkt migrationstryck från Albanien.

En av gemenskapens möjligheter att kontrollera migrationsströmmarna är genom sin viseringspolitik. Det faktum att viseringskrav gäller för albaner i enlighet med förordning nr 539/2001 (1) visar på lagstiftarens bedömning av detta land enligt de kriterier som räknas upp i femte skälet i förordningen, varav ett är olaglig invandring. Viseringsmekanismen bidrar till att kontrollera invandringen från landet i fråga. Varje person som ansöker om en korttidsvisering skall bli föremål för en granskning som grundas på de uppgifter och styrkande dokument som lämnas in av den sökande. Om inga invändningar finns, särskilt ur migrationssynpunkt, utfärdas viseringen.

Kommissionen anser inte att den lämpligaste åtgärden i den här situationen är att avskaffa viseringskravet för albaner. Kommissionen anser att ett automatiskt utfärdande av korttidsvisering, som ledamoten förespråkar, står i strid med tanken bakom den harmoniserade viseringspolitiken.

Kommissionen är emellertid övertygad om att migrationsfenomenet inte endast kan betraktas ur viseringssynpunkt, och att ett övergripande tillvägagångssätt är nödvändigt, i vilket man särskilt måste engagera de länder som migrationsströmmarna kommer ifrån. När det gäller Albanien har därför ett antal åtgärder vidtagits för att migrationsströmmarna från landet skall kunna hanteras bättre. I december 2003 paraferades ett återtagandeavtal mellan gemenskapen och Albanien. Det skall täcka alla kategorier av personer (medborgare, tredjelandsmedborgare, statslösa). Detta är ett bevis på mycket gott samarbete mellan EU och de albanska myndigheterna på området.

Vidare ger kommissionen ekonomiskt stöd till Albanien, bland annat för förstärkning av den integrerade förvaltningen av gränserna. Sedan 1997 har konkreta åtgärder som syftar till att modernisera och förbättra effektiviteten i tulltjänsten i samarbete med polisen genomförts av EU:s biståndskontor för tullmyndigheterna i Albanien (CAM-A). Dessutom pågår konkreta åtgärder inom Cards-programmet (2) för att förstärka samarbetet mellan polisen och tullmyndigheterna vid Albaniens yttre gränser (t.ex. i Durres och Vloras hamn och på flygplatsen Rinas). Det totala belopp som anslogs för Albanien för perioden 1998-2003 var 306,3 miljoner euro (177,4 miljoner inom Phare-programmet för perioden 1998-2000 och 128,9 miljoner inom Cards-programmet för perioden 2001-2003). Det ekonomiska stödet för områdena ”Rättsliga och inrikes frågor” och ”Tull” uppgick till 25,25 miljoner euro för 1998-2000 (Phare-programmet) och 68 miljoner euro för 2001-2003 (Cards). Totalbeloppet var alltså 93,25 miljoner euro. Vidare kommer kommissionen inom ramen för det nya programmet för ekonomiskt och tekniskt stöd till tredje land i fråga om migration och asyl (Aeneas) att kunna finansiera eventuella projekt som kompletterar dem som redan finansieras inom Cards-programmet. I enlighet med artikel 1 i denna nya förordning skall särskilt hänsyn tas till återtagandeavtalet som har undertecknats med Albanien. Slutligen bör det noteras att i samband med de förberedande åtgärder som har vidtagits innan detta program antogs, har med hjälp av budgetpost B7-667 olika projekt rörande Albanien finansierats av kommissionen under 2001 (två projekt för en total samfinansiering på 1,367 miljoner euro) och 2002 (ett projekt med samfinansiering på 0,429 miljoner euro). Ett projekt har också antagits för budgetåret 2003 (med en begärd samfinansiering på 0,713 miljoner euro).

Vidare kommer flera viktiga initiativ nyligen göra det möjligt att klara av liknande situationer:

Rådet har nyligen antagit ett åtgärdsprogram i kampen mot olaglig invandring sjövägen i medlemsstaterna. Nyckeln till att det skall lyckas ligger i samarbetet med tredjeländer som är ursprungsländer eller transitländer för olagliga migrationsströmmar, i att garantera tredjeländer ett tekniskt och organisatoriskt stöd för att förstärka kontrollen av de kuster varifrån de olagliga migranterna ger sig av samt att patrullera på havet i samarbete med behöriga myndigheter i de medlemsstater och tredjeländer som berörs av de olagliga migrationsströmmarna osv.

Det irländska ordförandeskapet och kommissionen arbetar med att utarbeta en färdplan för programmet, som möjliggör ett snabbt genomförande av åtgärderna och innehållet.

Kommissionen anger också att när de två samordningscentrumen för havsgränserna börjar sin verksamhet kommer detta att bidra till en bättre hantering av migrationsströmmarna från tredjeländer och till att undvika tragedier av den typ som beskrivs av ledamoten.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav, EGT L 81, 21.3.2001.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2666/2000 av den 5 december 2000 om bistånd till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Förbundsrepubliken Jugoslavien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt om upphävande av förordning (EG) nr 1628/96 och om ändring av förordningarna (EEG) nr 3906/89 och (EEG) nr 1360/90 och besluten 97/256/EG och 1999/311/EG, EGT L 306, 7.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/311 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/311

---

(2004/C 84 E/0358)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0132/04

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Förbättrad flygsäkerhet genom information

Efter Flash Airlines katastrofala olycka har det framgått att informationen om olika flygbolags eventuella säkerhetsrisker inte når fram till myndigheter, resebyråer och resenärer i tillräcklig omfattning. Det är inte lätt att komma över upplysningar och i vissa fall förbjuder lagstiftningen helt och hållet offentliggörande av information. Det här gör det möjligt för ett flygbolag som drabbats av flygförbud i ett land att ändå fortsätta sin verksamhet i andra länder. Detta är inte acceptabelt ur resenärernas synvinkel.

Är det meningen att det direktiv om flygsäkerhet som kommissionen är i färd med att utarbeta skall innehålla en enhetlig praxis för EU-länderna när det gäller kontroll av flygplan och flygbolag, rapportering om kontrollresultat och garantier för en effektiv förmedling av dessa resultat till alla EU-länder? Hur ser kommissionens tidsplan för utarbetandet av det här direktivet ut?

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att aktuell information om eventuella säkerhetsrisker också når ut till resebyråer och resenärer, för att dessa ska ha möjlighet att värna om sin valfrihet när det gäller en så viktig fråga som den egna, personliga säkerheten?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på skriftlig fråga nr P-158/04 från B. Hortefeux (1).

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/312 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/312

---

(2004/C 84 E/0359)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0133/04

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Europeiska byrån för övervakning av fiske i Vigo

Europeiska rådet enades den 13 december 2003 om att inrätta en europeisk byrå för övervakning av fiske med säte i Vigo.

Håller kommissionen redan på att utarbeta ett förslag till förordning som skall utgöra den nödvändiga rättsliga grunden för byrån? Vilka uppgifter och ekonomiska resurser kommer byrån att få?

Har kommissionen redan börjat utarbeta en ekonomisk plan för byråns verksamhet?

När ungefär tror kommissionen att byrån i Vigo kommer att starta sin verksamhet?

Hur många EU-tjänstemän och tillfälligt anställda, och i vilka tjänstegrupper, kommer att arbeta på byrån? Hur många lokalt anställda, förutom de fast anställda tjänstemännen, kommer att arbeta där enligt kommissionens beräkningar?

Har kommissionen börjat sökandet efter lokaler för byrån i Vigo? Har de spanska myndigheterna kommit med något förslag i detta avseende, och om så är fallet, vilka lokaler rör det sig om?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 februari 2004)

Kommissionen gläds åt det beslut som medlemsstaternas företrädare fattade vid mötet på stats- och regeringschefsnivå den 13 december 2003 i Bryssel om att inrätta ett europeiskt kontrollorgan för fiske som skall ha sitt säte i Spanien.

Enligt den information som kommissionen tagit del av verkar det som om den spanska regeringen vill att organet skall ligga Vigo i Galicien.

I mars 2004 kommer kommissionen att lägga fram ett förslag till förordning om inrättandet av gemenskapens kontrollorgan för fiske till rådet och Europaparlamentet. Detta förslag kommer att innehålla budgeten för kontrollorganet. I budgeten finns närmare information om kontrollorganets personal i fråga om antal och tjänstegrupper.

I en undersökning som kommissionen begärde 2003 kommer kontrollorganets organisation att utvärderas.

Kontrollorganet kommer att starta sin verksamhet gradvis efter det att det har inrättats. Organets lokalisering kommer i alla händelser att fastställas i ett avtal mellan de spanska myndigheterna och organet, vilket kommer att ingås efter det att organets styrelse inrättats och direktören utsetts.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/312 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/312

---

(2004/C 84 E/0360)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0134/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Finanskrisen vid Parmalat och Bankitalias otillräckliga kontroller

Finanskrisen vid den italienska koncernen Parmalat har blottlagt en allvarlig brist i Bankitalias kontroller av förbindelserna mellan det italienska banksystemet och koncernen Parmalat. Till och med kontrollorganet vid börsen, Consob, har beklagat sig över att av den italienska centralbanken ha förvägrats tillgång till uppgifter om Parmalat-koncernens krediter som Bankitalias ”riskcentral” förfogade över.

Kan kommissionen inta en klar Ståndpunkt när det gäller de uppgifter som fortfarande skall utföras enhetligt av medlemsstaternas centralbanker?

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att inrätta verkligt oberoende myndigheter i varje medlemsstat för att garantera och skydda spararnas rättigheter?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Kommissionen noterar att en förundersökning för att fastställa ansvaret för finanskrisen i Parmalat-koncernen fortfarande pågår i de italienska domstolarna. Dessutom fortsätter diskussionerna i Italien om huruvida, och i vilken utsträckning, Banca d'Italias verksamhet hade någon inverkan på kontrollernas effektivitet. Därför anser kommissionen att det är för tidigt och olämpligt att uttrycka någon åsikt i detta specifika ärende.

Vidare sett åligger det medlemsstaterna att besluta hur övervakningen av banker, andra finansinstitut och börsnoterade företag skall organiseras för att uppnå målet om en övervakning som är effektiv och försiktig, marknadsintegritet samt den insyn och öppenhet som är nödvändig för att säkerställa skyddet för sparare, investerare och det finansiella systemets stabilitet, på grundval av de principer och bestämmelser som anges i EU:s direktiv för banker (1) och på värdepappersområdet, direktiv och bestämmelser på området redovisning och revision. Dessa principer inkluderar bestämmelser om samarbete och utbyte av information mellan tillsynsmyndigheterna liksom ett krav på tystnadsplikt vid övervakning.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, EGT L 126, 26.5.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/313 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/313

---

(2004/C 84 E/0361)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0135/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Mjölkcentralen i Rom (att trygga arbetstillfällen och skydda lantbrukarna

Sedan 1996 har ett antal frågor lagts fram som fördömer de förmodade oegentligheterna vid privatiseringen av Roms mjölkcentral (Centrale del latte di Roma, se frågorna P-1747/96 (1), P-1071/97 (2), E-3408/97 (3), E-0547/98 (4), E-1511/98 (5), E-2846/98 (6), E-0567/99 (7) och P-2060/99 (8)). Tvivel uttrycktes särskilt om huruvida omstruktureringen av företagets skulder med stöd av statsmedel hade gått regelrätt till och om det sätt på vilket företaget sedan såldes till Cirio 1999 för 26,5 miljarder lire och till koncernen Parmalat för 334,8 miljarder lire.

Idag hotar händelserna i samband med den multinationella koncernen Parmalats ekonomiska sammanbrott att dra med sig företaget Eurolat S.p.A. som äger 75 procent av Roms mjölkcentral och som kontrolleras av Parmalatkoncernen.

Tack vare att Finlatte S.P.A., som 250 lantbrukare är beroende av, köpte upp de återstående 16 procenten har Roms mjölkcentral likväl kunnat återhämta sig ekonomiskt sett och gått med vinst under de senaste åren.

Idag finns det emellertid en verklig risk för att de ytterligare 500 företag som är leverantörer till mjölkcentralen måste stänga, vilket skulle få allvarliga konsekvenser för sysselsättningen inom hela mejeri-och boskapssektorn i Lazio och skulle leda till en ekonomisk och verksamhetsmässig avveckling av en solid näringsgren.

För att hindra stängningen av Roms mjölkcentral skulle Finlatte S.p.A., med de tekniska resurser och den ledningskapacitet som står till dess förfogande, kunna leda företaget direkt genom att betala hyra till företaget, medel som kunde användas till en överenskommelse om skuldavbetalning. Alternativt kunde det bilda ett nytt Newco i vilket lantbrukarna och arbetstagarna skulle vara delaktiga och på deras vägnar köpa upp Roms mjölkcentral till 100 procent till exempel genom ett lånefinansierat företagsförvärv, eftersom det ännu finns möjlighet till stora vinstmarginaler för företaget. Kan kommissionen mot denna bakgrund besvara följande:

| 1. | Anser kommissionen att det vore möjligt att bilda ett nytt Newco för att trygga de hotade arbetsplatserna? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att det vore möjligt att bilda ett nytt Newco för att trygga de hotade arbetsplatserna?

| 2. | Vilka andra finansiella instrument vore möjliga förutom hyra och lånefinansierat företagsförvärv? |
| --- | --- |

2.

Vilka andra finansiella instrument vore möjliga förutom hyra och lånefinansierat företagsförvärv?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 februari 2004)

Den 11 april 2000 antog kommissionen beslut 2000/628/EG om de stödåtgärder som Italien genomfört till förmån för Centrale del Latte di Roma (9).

Kommissionen känner inte till risken för nedläggning av mejeriet i Rom.

Med den tillgängliga informationen som utgångspunkt är kommissionen inte i stånd att svara på parlamentsledamotens frågor.

Om ett statligt stöd för undsättning och omstrukturering av ett företag med svårigheter i mjölkbranschen, anmäls till kommissionen enligt artikel 88 i EG-fördraget, utvärderar kommissionen ärendet i överensstämmelse med de regler som gäller för sådana typer av stöd.

---

(1)  EGT C 345, 15.11.1996, s. 102.

(2)  EGT C 373, 9.12.1997, s. 60.

(3)  EGT C 158, 25.5.1998, s. 103.

(4)  EGT C 310, 9.10.1998, s. 84.

(5)  EGT C 13, 18.1.1999, s. 39.

(6)  EGT C 289, 11.10.1999, s. 9.

(7)  EGT C 348, 3.12.1999, s. 102.

(8)  EGT C 203 E, 18.7.2000, s. 129.

(9)  Kommissionens beslut 2000/628/EG, 11 april 2000 om de stödåtgärder som Italien genomfört till förmån för Centrale del Latte di Roma, EGT L 265, 19.10.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/314 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/314

---

(2004/C 84 E/0362)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0136/04

från Jillian Evans (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Import av genetiskt modifierade livsmedel och grödor

Nu, då vi har en viss gemenskapslagstiftning om genetiskt modifierade organismer samt om import av genetiskt modifierade livsmedel och grödor, vad gör kommissionen för att se till att medlemsstaterna genomför dessa bestämmelser som sig bör?

Framför allt är det en fråga om detta: I sådana fall där det är möjligt för genetiskt modifierade produkter med ursprung i andra länder att komma in i EU via medlemsstaternas hamnar, ser kommissionen då till att de myndigheter som skall sköta sådana frågor — såsom tullverket i Storbritannien — ges i uppdrag att testa livsmedel, livsmedelsingredienser och fodermedel eller utsäde på de ställen där införseln sker, för att se efter om de innehåller förbjudna genetiskt modifierade ingredienser eller ingredienser som bör märkas såsom genetiskt modifierade? Och ser kommissionen till att medlemsstaterna förser dessa myndigheter — såsom tullverket i Storbritannien — med den utrustning de behöver för att kunna göra sådana test?

Vilka åtgärder skulle kommissionen vidta ifall genetiskt modifierade produkter skulle komma in i EU till följd av försummelser på de ställen där införseln sker?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Efterlevnaden av de krav på godkännande och de märkningskrav som fastställs i förordning (EG) nr 1829/2003 (1) kommer att övervakas av medlemsstaterna inom ramen för de allmänna bestämmelserna om kontroll av livsmedel och foder, liksom är fallet när det gäller nuvarande lagstiftning. Under de senaste åren har kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor genomfört flera inspektioner, särskilt med avseende på märkningen av genetiskt modifierade livsmedel, för att utvärdera de officiella system för kontroll av genetiskt modifierade livsmedel som inrättats av medlemsstaterna och har funnit att medlemsstaternas genomförande av kontrollprogram inom detta område är tillfredsställande.

Eventuella systematiska brister bör upptäckas genom den utvärdering som kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor gör av de officiella kontrollerna, men medlemsstaterna ansvarar fortfarande för de operativa uppgifterna, såsom att säkerställa att berörda organ får lämpliga instruktioner och lämplig utrustning. Enligt förordning (EG) nr 1830/2003 (2) skall medlemsstaterna se till att inspektioner och, vid behov, andra kontrollåtgärder, till exempel provtagning och provning, genomförs för att säkerställa att denna förordning följs. I syfte att underlätta ett samordnat tillvägagångssätt vid dessa kontroller och inspektioner håller kommissionen på att utveckla och offentliggöra tekniska riktlinjer för provtagning och provning.

Enligt dessa riktlinjer kan officiella kontroller utföras i varje skede av produktionen, bearbetningen, lagringen och distributionen av genetiskt modifierade organismer (inbegripet utsäde) eller livsmedel och foder framställda av genetiskt modifierade organismer, inbegripet på stället för införsel. Gemenskapens referenslaboratorium, som inrättades genom förordning (EG) nr 1829/2003, tillhandahåller riktlinjer och råd om provningsmetoder samt utbildning för medlemsstaternas laboratorier, men inte provningsutrustning.

Vid överträdelser är det medlemsstaterna som skall vidta lämpliga åtgärder och fastställa nödvändiga påföljder, som måste vara effektiva, proportionella och avskräckande. Om en medlemsstat inte vidtar lämpliga åtgärder för att genomföra gemenskapslagstiftningen har kommissionen rätt att vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med fördraget.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av den 22 september 2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder, EUT L 268, 18.10.2003.

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1830/2003 av den 22 september 2003 om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer och spårbarhet av livsmedel och foderprodukter som är framställda av genetiskt modifierade organismer och om ändring av direktiv 2001/18/EG, EUT L 268, 18.10.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/315 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/315

---

(2004/C 84 E/0363)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0140/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Tillgång till massmedier i de yttersta randområdena Azorerna och Madeira

I artikel 299.2 i EG-fördraget garanteras som bekant åtgärder och särskilda villkor för de yttersta randområdena. I de autonoma regionerna Azorerna och Madeira finns dock fortfarande problem med tillgång till massmedier, särskilt de nationella tv-programmen (SIC, TVI och Canal A2).

Rätten till gratis tillgång till nationella tv-program (kanaler), som för närvarande gäller villkorslöst för kontinentala Portugal, garanteras inte i de autonoma regionerna Madeira och Azorerna, eftersom alla dessa program inte sänds okodade och det därför inte är möjligt att se kanalerna A2, SIC och TVI.

Invånarna i dessa yttersta randområden kan därför inte på samma villkor som övriga medborgare i landet få tillgång till nationella tv-kanaler. Det är endast genom en betaltjänst (TV Cabo) som invånarna i dessa yttersta randområden kan få tillgång till tjänster som tillhandahålls gratis på det portugisiska fastlandet. Dessutom är de avgifter som tas ut för dessa extra kabelkanaler högre än de som tas ut på fastlandet.

Även om det är den portugisiska regeringens ansvar att se till att alla invånare i dessa yttersta randområden får en sådan tillgång på samma villkor som invånarna på fastlandet, vore det dock lämpligt, med stöd av 299.2 i EG-fördraget, att med gemenskapsmedel täcka kostnaderna för att garantera lika tillgång till portugisiska tv-kanaler utan kostnad.

Därför uppmanas kommissionen att redogöra för sin ståndpunkt avseende möjligt stöd för att lösa denna diskriminering när det gäller tillgång till nationella massmedier på Azorerna och Madeira och för att ta merkostnaderna för tillgång till TV Cabo när det gäller fastlandets kabelkanaler.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

De portugisiska tv-kanalernas signaler distribueras av en organisation som innehar sändningsnätet och som tv-kanalernas ägare betalar för att utföra denna tjänst.

RTP (Radiotelevisao Portuguesa) betalar denna organisation för distributionen av signalerna för dess första kanal i hela landet. Kravet att distribuera kanalen till hela befolkningen finns med bland de skyldigheter som den portugisiska regeringen fastställt för public service företag. RTP har emellertid inte samma skyldighet beträffande kanal A2 och inte heller när det gäller fastlandets tillgång till de regionala kanalerna (RTP Madère och RTP Açores).

TV Cabo som parlamentsledamoten nämner, är en tjänst som erbjuds av en privat organisation som, genom avtal med ett antal nationella och utländska kanaler, ger sina kunder tillgång till tjänsten överallt i landet. Mot betalning kan man genom denna tjänst inte bara få tillgång till de portugisiska kanaler som redan nämnts utan också till utländska tjänster, antingen via kabel eller med små parabolantenner och individuell utrustning för satellitmottagning.

Det är sant att det finns skillnader beroende av det geografiska läget när det gäller kostnader och tillgänglighet i de mest avlägsna regionerna och dessa skillnader är på grund av avstånden ännu större i de yttersta randområdena. Sådana skillnader konstateras inte bara när det gäller tillgång till den portugisiska televisionens kommersiella kanaler utan också när det gäller olika former av import och export av produkter, råvaror, utrustning och tjänster liksom beträffande personers rörlighet.

Kommissionen anser dock att detta är en fråga för de portugisiska nationella och regionala myndigheterna och att artikel 299.2 i EG-fördraget inte ändrar denna ansvarsfördelning. Om de portugisiska myndigheterna önskar bevilja stöd till förbättrad tillgång till sändningarna måste detta emellertid ske i överensstämmelse med artiklarna 8 7 och 8 8 i EG-fördraget.

När det gäller infrastruktur som kan finansieras genom strukturfonderna är besluten inriktade på de prioriteringar som de nationella och regionala myndigheterna och kommissionen har fastställt tillsammans i förväg och omfattar inte mål för distribution av tv-kanaler. Dessa medel kan därför inte utvidgas till att omfatta alla områden där det har konstaterats brister.

Enligt de senaste uppgifter som kommissionen har tillgång till undersöker den portugisiska regeringen för tillfället möjligheterna att få de privata kanalerna TVI och SIC att distribuera sina sändningar okodade till Azorerna och Madeira. Ett avtal mellan tv-kanalerna skulle kunna tillgodose de önskemål som parlamentsledamoten ger uttryck för.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/316 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/316

---

(2004/C 84 E/0364)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0141/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Barnarbete

Trots att samtliga medlemsstater har detaljerad och omfattande lagstiftning om skydd av minderårigas rättigheter har problemet med barnarbete inte utrotats helt och hållet. Tvärtom finns det många exempel på att brottslingar tar över på detta område och skapar en verklig världsmarknad som mycket ofta utnyttjar minderåriga invandrare som billig arbetskraft, eftersom de är lättare att sko sig på.

Dessutom använder man sig idag av allt mer sofistikerade metoder som lockbete, t.ex. film, audiovisuella medier och mode. Dessa branscher är speciellt attraktiva och utnyttjar skolungdomar som enligt gällande lagstiftning inte skulle få arbeta inom andra sektorer. Det mest motbjudande i detta sammanhang är tyvärr att vissa byråer bevisligen fungerar som täckmantel för affärsrörelser med koppling till narkotika, prostitution och pedofili.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Finns det utredningar för att slå fast problemets verkliga omfattning i Europa? Även mindre allvarliga fall där våld inte tillämpas sätter naturligtvis djupa spår på ungdomarnas uppväxt, eftersom de fråntas vissa av sina grundläggande rättigheter. |
| --- | --- |

1.

Finns det utredningar för att slå fast problemets verkliga omfattning i Europa? Även mindre allvarliga fall där våld inte tillämpas sätter naturligtvis djupa spår på ungdomarnas uppväxt, eftersom de fråntas vissa av sina grundläggande rättigheter.

| 2. | Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att få fram nya metoder i kampen mot barnarbete, särskilt med tanke på branscher som mode, film och audiovisuella medier? Dessa kräver en lagstiftning som kan slå fast öppna kriterier för beviljande av tillstånd till byråer och begränsa ungdomarnas verksamhet till områden som motsvarar deras verkliga ålder. |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att få fram nya metoder i kampen mot barnarbete, särskilt med tanke på branscher som mode, film och audiovisuella medier? Dessa kräver en lagstiftning som kan slå fast öppna kriterier för beviljande av tillstånd till byråer och begränsa ungdomarnas verksamhet till områden som motsvarar deras verkliga ålder.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 mars 2004)

Enligt rådets direktiv 94/33/EG av den 22 juni 1994 om skydd av minderåriga i arbetslivet (1) får barn under 15 år eller som fortfarande går i grundskolan inte arbeta. Det åligger medlemsstaterna att se till ungdomar under 18 år skyddas mot ekonomiskt utnyttjande och mot arbete som kan skada deras säkerhet och hälsa eller deras fysiska, mentala, moraliska eller sociala utveckling, eller som kan riskera deras utbildning.

Medlemsstaterna får tillåta barnarbete i kulturell, konstnärlig, idrottslig eller reklamrelaterad verksamhet på villkor att arbetet inte skadar barnets säkerhet, hälsa eller utveckling, och att det inte påverkar deras skolnärvaro, deltagande i yrkesutbildning eller utbildningsprogram eller deras möjligheter att dra nytta av utbildningen.

Direktivet har genomförts i samtliga medlemsstater. Även om lagstiftningsåtgärderna är tillräckliga, finns det tecken på att övervakningen inte alltid är det. Kommissionen planerar därför ett utbyte av bästa praxis avseende övervakning av unga arbetstagare.

---

(1)  EGT L 216, 20.8.1994.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/317 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/317

---

(2004/C 84 E/0365)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0145/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Internationella risåret

Resolution 2/2001 från FAO:s konferens, antagen den 16 december 2002 vid FN:s 57:e generalförsamling, förklarar år 2004 som Internationella risåret.

I denna resolution påpekas att ris är den huvudsakliga födan för hälften av världens befolkning, betonas nödvändigheten att öka den kollektiva medvetenheten om dess roll i kampen mot fattighet och undernäring och för tryggad livsmedelsförsörjning och uppmanas FAO att främja genomförandet av Internationella risåret i samarbete med regeringar och andra organisationer.

Mottot för detta internationella år är ”Rice is Life” (Ris är liv) och med ris som utgångspunkt försöker man framför allt behandla produktion, näringsfrågor, biologisk mångfald inom jordbruket, förvaltning av mark och vatten, sysselsättning och avkastning samt sociala frågor som påverkar risbaserade system.

Mer än 2 miljoner personer får 60 till 70 procent av sin dagliga energi från ris och risprodukter. Det är den livsmedelskälla som växer snabbast i Afrika.

Europeiska unionen är en av dem som ligger bakom detta initiativ.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

| — | I vilken form och via vilka evenemang kommer kommissionen att delta i Internationella risåret? |
| --- | --- |

—

I vilken form och via vilka evenemang kommer kommissionen att delta i Internationella risåret?

| — | Har kommissionen i synnerhet planerat någon informationskampanj om vikten av denna gröda? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen i synnerhet planerat någon informationskampanj om vikten av denna gröda?

| — | Vilka är, från ett europeiskt perspektiv, de av FAO:s mål som enligt kommissionen skulle kunna vara av störst intresse och praktisk betydelse för producenter, förädlingsindustri och konsumenter? Vilka initiativ har kommissionen utvecklat eller kommer att utveckla för risproducerande EU-länder? |
| --- | --- |

—

Vilka är, från ett europeiskt perspektiv, de av FAO:s mål som enligt kommissionen skulle kunna vara av störst intresse och praktisk betydelse för producenter, förädlingsindustri och konsumenter? Vilka initiativ har kommissionen utvecklat eller kommer att utveckla för risproducerande EU-länder?

| — | Planeras några särskilda internationella åtgärder inom ramen för EU:s samarbets- och utvecklingspolitik under Internationella risåret, särskilt gemenskapsåtgärder för att bistå utvecklingsländer? |
| --- | --- |

—

Planeras några särskilda internationella åtgärder inom ramen för EU:s samarbets- och utvecklingspolitik under Internationella risåret, särskilt gemenskapsåtgärder för att bistå utvecklingsländer?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Gemenskapen stödde resolutionen vid FN:s 57:e generalförsamling som förklarar år 2004 som Internationella risåret. FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) ombads därför att uppmärksamma Internationella risåret 2004. Flera evenemang för att fira och uppmärksamma Internationella risåret 2004 har redan anordnats.

Kommissionen kommer naturligtvis att så långt det är möjligt delta vid de olika evenemang, konferenser och möten som anordnas av och i samarbete med FAO och andra internationella organisationer. Kommissionen har därför inte planerat någon egen informationskampanj och man har deltagit i FAO:s riskonferens den 12 och 13 februari 2004.

I sitt strategidokument för Internationella risåret 2004 har FAO ställt upp ett antal mål för att nå det övergripande målet: ”att främja och styra en hållbar utveckling för ris och risbaserade produktionssystem”. Det är svårt att peka på ett mål som är viktigare än de andra. De olika målen bör ses i relation till varandra och som delar av en helhet eftersom det ibland krävs olika tillvägagångssätt för producenter, förädlingsindustri och konsumenter och därmed olika mål. Europeiska risproducenter bör därför också gynnas och få delta i de olika konferenser och möten som anordnas för att öka medvetenheten om risproduktionen, dess mångfald och komplexitet samt möjligheten att garantera en hållbar utveckling för ris och risbaserade system globalt, nationellt och lokalt.

Kommissionen har alltid erkänt risets betydelse för producenter, förädlingsindustri och konsumenter världen över. I flera av de utvecklingsprojekt som varje år finansieras av kommissionen och medlemsstaterna för att bland annat främja jordbruksutveckling, öka livsmedelssäkerhet och minska hunger och fattigdom ingår ris, direkt eller indirekt. För många människor världen över är dessa projekt på ett eller annat sätt ofrånkomligen förknippade med risproduktion, handel med ris samt riskonsumtion. Många av dessa utvecklingsprojekt kommer att fortsätta att drivas länge efter år 2004. Ett program som främjar rissektorns konkurrenskraft i Västindien, som kommer att inledas under år 2004, och pågående program som främjar riskedjan i Mali och Niger är några exempel på program och projekt som specifikt stöder rissektorn. Andra program i till exempel Madagaskar och norra Ghana är inriktade på jordbrukssektorn i stort, men betydande delar av dessa program handlar om rissektorn.

När det gäller forskning ger kommissionen ekonomiskt stöd till två centrum inom den rådgivande gruppen för internationell jordbruksforskning (CGIAR) som är inriktade på ris, nämligen det internationella risforskningsinstitutet (IRRI) i Filippinerna och västafrikanska risutvecklingsorganisationen (WARDA) på Elfenbenskusten.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/319 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/319

---

(2004/C 84 E/0366)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0149/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Intäkter från privatiseringar används för att täcka löpande utgifter

I den grekiska centralbanken står den grekiska staten som innehavare av ett konto (nr 234 339/0) vars medel kommer från privatiseringar av statliga företag. Genom dokument från finansministeriet som lagts fram inför det grekiska parlamentet har det framkommit att 3,9 miljarder euro från detta konto användes för att täcka statens löpande utgifter mellan 2001 och den 20 september 2003.

I dokumenten från finansministeriet anges särskilda anslag för de olympiska spelen, försäkringskassan för anställda inom det grekiska telekommunikationsbolaget, varvet i Skaramangas, Thessalonikis vattenbolag, bomullsorganisationen, sjukhus, löpande utgifter för det offentliga värdepappersbolaget m.m.

Är det enligt förordningarna tillåtet att använda intäkter från privatiseringar för att täcka löpande budgetutgifter eller endast för att minska statsskulden? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(13 februari 2004)

Enligt gemenskapens förfaranden för budgetövervakning bör den offentliga sektorns finanser, särkilt när det gäller finansiellt sparande/nettoupplåning, redovisas enligt de regler som fastställs i det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (ENS95) (1).

Enligt bokföringsreglerna i ENS95 skall överföringar till den offentliga sektorn i samband med privatiseringar — även privatiseringar som sker indirekt — bokföras som finansiella transaktioner (se ENS95, punkterna 4165 g och 5.86). De får därför ingen direkt påverkan på nivån av den offentliga sektorns finansiella sparande/nettoupplåning. Det innebar att nettoupplåningen kommer att öka om en regering i EU beslutar att öka utgifterna och finansierar detta genom privatisering.

Då den offentliga skuld som är av relevans för budgetövervakningsförfarandet anges som ett bruttobelopp (2) — dvs. utan nettning av offentliga tillgångar, som andelar av offentliga företag, leder intäkter från privatisering till att den offentliga sektorns nettoupplåning minskar, om de används för att minska den offentliga skuldemissionen eller möjliggör återköp av offentlig skuld.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen, EGT L 310, 30.11.1996.

(2)  Begreppet offentliga sektorns skuld definieras i artikel 1.5 i rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen, EGT L 332, 31.12.1993.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/319 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/319

---

(2004/C 84 E/0367)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0153/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(27 januari 2004)

Ämne:   Användning av begreppet ”tjetjenska nätverk” utan något som helst bevis om inblandning av tjetjener

Domare i EU:s medlemsstater använder allt mer enträget termer som syftar till att bekräfta påståendet att tjetjener är inblandande i terroristnät som verkar på EU:s territorium. Särskilt rannsakningsdomare Bruguière har utarbetat begreppet ”tjetjenska nätverk” som han använder för att definiera samtliga fall som på nära eller långt håll kan ha bindningar till internationella terroristnätverk, utan att användningen av begreppet ”tjetjensk” är motiverad. Adjektivet ”tjetjensk” kan i verkligheten endast användas för att precisera en ort — för det mesta en hypotetisk ort — dit terroristaspiranter OCH europeiska medborgare skulle ha kunnat vilja resa eller för att precisera en ort — för det mesta också en hypotetisk ort — dit humanitär hjälp skulle ha kunnat skickas.

Vad anser kommissionen om användningen av begreppet ”tjetjenska nätverk” som används av domare i EU:s medlemsstater — och särskilt av den franska rannsakningsdomaren Bruguière, för att beteckna ett straffrättsligt mål där den enda inblandningen av tjetjener utgörs av att unionsmedborgare — och inte tjetjener — som står åtalade i dessa straffmål, hävdar att tjetjener eventuellt mottagit ekonomiskt stöd, eller att Tjetjenien är en möjlig plats där de skulle kunna genomföra sin plan om ett heligt krig? Anser inte kommissionen att domare som handlar på detta sätt bidrar, avsiktligt eller oavsiktligt, till att sprida felaktiga nyheter, underminera ett helt folks image och rykte, och att de följaktligen bär ansvaret för att det bland unionsmedborgare uppkommer rasism, intolerans och till och med våldsamma känslor gentemot personer med tjetjenskt ursprung som sökt skydd på EU:s territorium? Kan kommissionen be europeiska centret för övervakning av rasism och främlingsfientlighet i Wien att göra en fördjupad undersökning om spridningen av sådan praxis, både vad gäller det tjetjenska folket och andra folk samt om de politiska, juridiska och rättsliga följder dylik praxis kan medföra?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Kommissionen äger ingen kunskap om enskildheterna i det ärende som tas upp av parlamentsledamoten och inte heller är den behörig att uttala sig om de bedömningar som gjorts och handlingar som utfärdats av domare i EU:s medlemsstater i deras ämbetsutövning.

Kommissionen delar emellertid parlamentsledamotens åsikt i den meningen att det inte är lämpligt att identifiera enskilda personers brottsliga uppträdande med ett helt folk.

Kommissionen anser att den efterfrågade undersökningen inte hör hemma på det arbetsområde som definieras i förordning (EG) nr 1035/97 av den 2 juni 1997 om inrättande av ett europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet (1).

---

(1)  EGT L 151, 10.6.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/320 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/320

---

(2004/C 84 E/0368)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0155/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Vissa grupper av tågresande missgynnas genom fortsatta begränsningar för försäljningen i Nederländerna av järnvägsbiljetter till destinationer annorstädes i Europa

| 1. | Känner kommissionen till att de nederländska järnvägarna (Nederlandse Spoorwegen) till skillnad från järnvägsföretagen i andra medlemsstater av tradition inte säljer biljetter till utlandet vid vanliga biljettexpeditioner och nu, efter att redan ha begränsat antalet biljettexpeditioner där biljetter till utlandet kan säljas till tio stycken, i de stora städerna och på flygplatsen Schiphol, kommer att stänga de återstående expeditionerna med försäljning av biljetter till utlandet 2005? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att de nederländska järnvägarna (Nederlandse Spoorwegen) till skillnad från järnvägsföretagen i andra medlemsstater av tradition inte säljer biljetter till utlandet vid vanliga biljettexpeditioner och nu, efter att redan ha begränsat antalet biljettexpeditioner där biljetter till utlandet kan säljas till tio stycken, i de stora städerna och på flygplatsen Schiphol, kommer att stänga de återstående expeditionerna med försäljning av biljetter till utlandet 2005?

| 2. | Känner kommissionen också till att de alternativ som ställts i utsikt lär inskränka sig till försäljning via internet samt automatförsäljning till ett antal destinationer i Belgien, Luxemburg, Frankrike, Tyskland och Schweiz, så att resande som vill exempelvis till Spanien, Italien, Österrike, Polen, Danmark eller England mestadels blir beroende av väntetiderna vid de tillfällen då stationerna utomlands har öppet för biljettförsäljning? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att de alternativ som ställts i utsikt lär inskränka sig till försäljning via internet samt automatförsäljning till ett antal destinationer i Belgien, Luxemburg, Frankrike, Tyskland och Schweiz, så att resande som vill exempelvis till Spanien, Italien, Österrike, Polen, Danmark eller England mestadels blir beroende av väntetiderna vid de tillfällen då stationerna utomlands har öppet för biljettförsäljning?

| 3. | Vad får detta för konsekvenser för personer som inte bor i Nederländerna och inte har något nederländskt bankkort, men dock vill köpa biljett i Nederländerna för att resa med tåg någon annanstans i Europa? Och hur går det för sådana resande som inte har tillgång till internet eller som först i sista minuten bestämmer sig för att göra en internationell tågresa? Blir dessa resande i så fall tvungna att resa utan giltig färdbiljett? |
| --- | --- |

3.

Vad får detta för konsekvenser för personer som inte bor i Nederländerna och inte har något nederländskt bankkort, men dock vill köpa biljett i Nederländerna för att resa med tåg någon annanstans i Europa? Och hur går det för sådana resande som inte har tillgång till internet eller som först i sista minuten bestämmer sig för att göra en internationell tågresa? Blir dessa resande i så fall tvungna att resa utan giltig färdbiljett?

| 4. | Finns det flera medlemsstater inom EU där stationerna inte säljer biljetter för tågresor till utlandet? Och känner kommissionen till några medlemsstater där järnvägarna överväger att lägga ner denna form av biljettförsäljning? |
| --- | --- |

4.

Finns det flera medlemsstater inom EU där stationerna inte säljer biljetter för tågresor till utlandet? Och känner kommissionen till några medlemsstater där järnvägarna överväger att lägga ner denna form av biljettförsäljning?

| 5. | Tycker kommissionen att en sådan tendens som går rakt mot Europas enande är acceptabel, nämligen att järnvägsnätet alltmer delas upp i nationella enheter som begränsar biljettförsäljningen och anslutningarna och på det sättet endast med svårighet kan anlitas av resande från andra medlemsstater? |
| --- | --- |

5.

Tycker kommissionen att en sådan tendens som går rakt mot Europas enande är acceptabel, nämligen att järnvägsnätet alltmer delas upp i nationella enheter som begränsar biljettförsäljningen och anslutningarna och på det sättet endast med svårighet kan anlitas av resande från andra medlemsstater?

| 6. | Vad vidtar kommissionen för åtgärder mot medlemsstaterna och järnvägsföretagen för att rätta till förhållandena och förebygga att i framtiden endast järnvägsnätet i den egna medlemsstaten kommer att vara åtkomligt på normalt sätt för resande? |
| --- | --- |

6.

Vad vidtar kommissionen för åtgärder mot medlemsstaterna och järnvägsföretagen för att rätta till förhållandena och förebygga att i framtiden endast järnvägsnätet i den egna medlemsstaten kommer att vara åtkomligt på normalt sätt för resande?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Kommissionen har tagit del av de uppgifter som parlamentsledamoten nämner.

Kommissionen har svårt att bedöma effekterna av beslutet i fråga. Det bör emellertid påpekas att enligt bestämmelserna om internationella järnvägstransporter skall alla passagerare inneha ett giltigt färdbevis innan de går ombord på ett tåg i internationell trafik.

Kommissionen känner inte till några initiativ i andra medlemsstater som innebär att kassaförsäljningen av internationella biljetter upphör och ersätts med andra typer av distribution. Kommissionen har dock fått kännedom om att Internationella järnvägsunionen (UIC) skall genomföra ett informationssystem (1) med upplysningar om dess medlem mars samtliga järnvägslinjer. UIC har också börjat utveckla ett system för reservation (2) och försäljning av internationella biljetter som utfärdats av medlemmarna (Prifis). Dessa båda system bör förbättra tillgången på information om internationella förbindelser och köp av internationella biljetter.

Kommissionen fortsätter sina ansträngningar att skapa ett integrerat europeiskt järnvägsnät och den 3 mars 2004 antog man det tredje järnvägspaketet: en rad åtgärder i syfte att öppna upp marknaden för internationella passagerartjänster och garantera passagerarnas rättigheter och skyldigheter i den internationella järnvägstrafiken. Förslagen innefattar krav på samarbete från järnvägsföretagens sida för att erbjuda passagerarna integrerade biljetter för resor med flera järnvägsföretag.

---

(1)  Merits: Multiple European Railway Integrated Timetable Storage.

(2)  Prifis: PRIce and Fare Information System.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/321 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/321

---

(2004/C 84 E/0369)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0156/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens bokföringssystem

Det har kommit till min kännedom att den interna revisionstjänsten i sin slutrapport om kommissionens bokföringssystem av den 15 april 2003 (IAS Review of the Commission's Accounting Framework — Final Report) lämnade ett antal rekommendationer till kommissionen angående bokföringssystemet.

Har kommissionen genomfört en oberoende genomförbarhetsstudie av omstruktureringen av sina rutiner och de så kallade Off The Shelf programvaror som är tillgängliga på marknaden?

Har kommissionen tillhandahållit en projektledare och en oberoende extern konsult?

Skulle kommissionen vilja intyga att det nu existerar ett enhetligt bokföringssystem som till fullo överensstämmer med budgetförordningen?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/322 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/322

---

(2004/C 84 E/0370)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0161/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Har kommissionen inrättat en central redovisningsavdelning som är oberoende av den myndighet som ansvarar för budgeten?

Har kommissionen sett till att varje generaldirektorat har en separat redovisningsenhet som skall analysera och utvärdera redovisningsaspekterna av generaldirektoratets verksamhet? Håller dessa enheter kontakt med den centrala redovisningsavdelningen?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/322 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/322

---

(2004/C 84 E/0371)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0162/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Kan kommissionen bekräfta att man har förbättrat den faktiska kvalitetssäkringen för sina förfaranden för ekonomisk rapportering? Hur har denna förbättring genomförts inom generaldirektoraten?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/322 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/322

---

(2004/C 84 E/0372)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0163/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Har kommissionen ålagt sina tjänsteavdelningar att redogöra för sina redovisningsbestämmelser för varje aktivitet, åtgärd eller projekt de föreslår?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/323 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/323

---

(2004/C 84 E/0373)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0164/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Har kommissionen infört en omfattande kvalitetskontroll av de ekonomiska uppgifterna och bifogade förklaringarna i enlighet med Internrevisionstjänstens rekommendationer?

Har den terminologi som används för de ekonomiska uppgifterna förenklats i enlighet med revisionsrättens rekommendationer?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/323 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/323

---

(2004/C 84 E/0374)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0165/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Har kommissionen vidtagit några åtgärder för att se till att den terminologi som används i den ekonomiska rapporten förmedlar de presenterade uppgifterna på ett tydligt sätt?

Kan kommissionen garantera att kvalitetskontrollen av de ekonomiska uppgifter som presenteras av generaldirektoraten har förbättrats betydligt?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/323 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/323

---

(2004/C 84 E/0375)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0166/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Kan kommissionen bekräfta att man har sett över de sammanfattande tabellerna för materiella och immateriella tillgångar för att göra dem klarare och tydligare?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/324 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/324

---

(2004/C 84 E/0376)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0167/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Har GD Budget utarbetat en detaljerad inventarieförteckning över alla tidigare program, t.ex. ECIP och JOP? Om så inte är fallet, kommer kommissionen att utarbeta sådana inventarieförteckningar och i så fall när då?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/324 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/324

---

(2004/C 84 E/0377)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0168/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Har kommissionen tillämpat försiktighetsprincipen för alla riskkapitaltransaktioner? Kan kommissionen bekräfta att nettoresultaten kommer att presenteras för sig i den årliga ekonomiska rapporten?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/324 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/324

---

(2004/C 84 E/0378)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0169/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Kan kommissionen bekräfta att man har ändrat presentationen av garantifonden i balansräkningen för att den skall stämma mer överens med den faktiska situation som har fastställts av Europeiska investeringsbanken?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/325 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/325

---

(2004/C 84 E/0379)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0170/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport om av den 15 april 2003 översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Kan kommissionen bekräfta att tillgångarna klassificeras under rätt rubrik i balansräkningen?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/325 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/325

---

(2004/C 84 E/0380)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0171/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Har kommissionen i enlighet med Internrevisionstjänstens rekommendationer bett om ytterligare rättsliga garantier och professionell rådgivning beträffande karaktären hos pensionsfordringar eller eventuella fordringar när det gäller medlemsstaterna sett ur redovisningssynpunkt?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/325 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/325

---

(2004/C 84 E/0381)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0172/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Kan kommissionen bekräfta att man inom hela kommissionen alltid tillämpar allmänna bestämmelser på värderingen av lager?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/325 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/325

---

(2004/C 84 E/0382)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0173/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Kan kommissionen bekräfta att man i framtiden tydligt kommer att förklara effekterna av ändrade värderingsregler i de förklarande anmärkningarna till balansräkningen?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/326 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/326

---

(2004/C 84 E/0383)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0174/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

På vilket sätt har kommissionen sett till att det finns nödvändiga mänskliga resurser och organisatoriska strukturer samt nödvändig IT-infrastruktur för att reformera redovisningssystemet?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/326 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/326

---

(2004/C 84 E/0384)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0175/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Kan kommissionen bekräfta att man kommer att göra en balansräkning för att visa de långfristiga tillgångar som finns för att täcka långfristiga skulder, inbegripet de medel som rör sjukförsäkringssystemet?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/326 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/326

---

(2004/C 84 E/0385)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0176/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att förbättra den redaktionella kvaliteten på kommissionens ekonomiska rapport och den gemensamma ekonomiska rapporten från EU:s institutioner?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/326 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/326

---

(2004/C 84 E/0386)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0177/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Kommissionens redovisningssystem

Vad jag förstår lämnade Internrevisionstjänsten i sin slutrapport av den 15 april 2003 om översynen av kommissionens redovisningsnormer ett antal rekommendationer till kommissionen beträffande redovisningssystemen.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att se över redovisnings- och konsolideringshandboken och förenkla den terminologi som används?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-0156/04, E-0161/04,

E-0162/04, E-0163/04, E-0164/04, E-0165/04,

E-0166/04, E-0167/04, E-0168/04, E-0169/04,

E-0170/04, E-0171/04, E-0172/04, E-0173/04,

E-0174/04, E-0175/04, E-0176/04 och E-0177/04

ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(10 mars 2004)

En av de första åtgärder kommissionen vidtog vid moderniseringen av redovisningssystemen (ABAC-projektet) var att genomföra en inventering av alla processer som uppstår i varje generaldirektorat (GD). Därefter utarbetades redovisning standarder, och redovisningsmetoder håller för närvarande på att förberedas. Detta är ett av de grundläggande inslagen för omställningen av rutinerna.

Slutsatserna från en oberoende genomförandeundersökning för kommissionens projekt för att modernisera sitt redovisningssystem överlämnades till budgetkontrollutskottet den 8 juli 2003. Kommissionen använder redan märkesmjukvara vid redovisningen och kommer att använda samma mjukvara som stöd för den periodiserade redovisningen. Till följd av övergången till periodiserad redovisning planerar kommissionen att undersöka genomförbarheten vad gäller integrationen av många finansiella förvaltningsfunktioner som stöds av interna system till lämpliga administrativa standardföreskriftsmoduler.

Projektledaren för ABAC-projektet är kommissionens räkenskapsförare, som direkt bistås av en heltidsanställd projektövervakare, som är extern rådgivare. En projektförvaltningsgrupp bestående av dem som är ansvariga för områdena redovisning, informationsteknik (IT) och användarnas behov har också inrättats. IT- och redovisningsrådgivare har anställts för att förstärka den kommissionspersonal som avdelats för projektet.

Det nuvarande Sincom2-systemet har redan anpassats och är kompatibelt med den gällande nya budgetförordningen (1). Utvecklingen av ABAC syftar till att öka de olika systemens integration, så att kommissionen under 2005 kommer att ha ett system i vilket all redovisning integrerats och som möjliggör periodisk redovisning, vilket från den tidpunkten utgör ett krav i enlighet med budgetförordningen.

Kommissionen har för närvarande en räkenskapsförare i Generaldirektoratet för budget med lönegrad A1, som inte har något ansvar för operativa budgetfrågor, och ett separat direktorat (Budget C) som handlägger alla redovisningsaspekter, inklusive moderniseringsprojektet.

Varje generaldirektorat har en samordnare av den interna kontrollen, vanligen identisk med direktören för resursdirektoratet. En kontaktperson för redovisningsfrågor har utsetts inom varje generaldirektorat för att hålla kontakt med det centrala bokföringsdirektoratet (”redovisningsnätverket”) och en arbetsgrupp för modernisering av redovisningsfrågor har inrättats inom varje generaldirektorat. Inga interna redovisningsenheter planeras för närvarande.

Kvalitetsförbättringar av den finansiella rapporteringen har gjorts under senare år.

Vidare kommer flera åtgärder att leda till framtida förbättringar av de finansiella uppgifterna och redovisning smetoderna:

| — | Förbättrad redovisningskontroll inom varje generaldirektorat och redovisningsenhet. Ett utkast till dokument har utarbetats. |
| --- | --- |

—

Förbättrad redovisningskontroll inom varje generaldirektorat och redovisningsenhet. Ett utkast till dokument har utarbetats.

| — | En ny redovisningshandbok håller på att utarbetas. |
| --- | --- |

—

En ny redovisningshandbok håller på att utarbetas.

| — | I framtiden kommer varje post i balansräkningen att kunna stödjas av inventarieförteckningar/utdrag ur räkenskaperna. |
| --- | --- |

—

I framtiden kommer varje post i balansräkningen att kunna stödjas av inventarieförteckningar/utdrag ur räkenskaperna.

| — | Räkenskapsföraren kommer att granska och godkänna de lokala systemen. |
| --- | --- |

—

Räkenskapsföraren kommer att granska och godkänna de lokala systemen.

| — | En utbildningsplan för redovisningsområdet har lagts fram för generaldirektoraten. |
| --- | --- |

—

En utbildningsplan för redovisningsområdet har lagts fram för generaldirektoraten.

| — | Arbetet med redovisningsstandarder håller för närvarande på att avslutas. |
| --- | --- |

—

Arbetet med redovisningsstandarder håller för närvarande på att avslutas.

Moderniseringsprojektet är en pågående process:

| — | Ett frågeformulär sändes till generaldirektoraten i september 2002 där direktoraten ombads identifiera vilken påverkan deras verksamheter har på redovisningen. |
| --- | --- |

—

Ett frågeformulär sändes till generaldirektoraten i september 2002 där direktoraten ombads identifiera vilken påverkan deras verksamheter har på redovisningen.

| — | I maj och juni 2003 hölls arbetsseminarier om moderniseringen med varje generaldirektorat. |
| --- | --- |

—

I maj och juni 2003 hölls arbetsseminarier om moderniseringen med varje generaldirektorat.

| — | Alla affärshändelser och -processer har under 2003 beskrivits och dokumenterats av generaldirektoraten och validerats av kontaktpersonen för redovisningsfrågor. |
| --- | --- |

—

Alla affärshändelser och -processer har under 2003 beskrivits och dokumenterats av generaldirektoraten och validerats av kontaktpersonen för redovisningsfrågor.

| — | Varje generaldirektör har lämnat sitt godkännande med skyldighet att informera redovisningsavdelningarna om nya arrangemang planeras inom generaldirektoratet. |
| --- | --- |

—

Varje generaldirektör har lämnat sitt godkännande med skyldighet att informera redovisningsavdelningarna om nya arrangemang planeras inom generaldirektoratet.

| — | Allmängiltiga beskrivningar av affärshändelser har under 2003 angivits i detalj för hela kommissionen. |
| --- | --- |

—

Allmängiltiga beskrivningar av affärshändelser har under 2003 angivits i detalj för hela kommissionen.

| — | Funktionella riktlinjer för redovisningsförfarandena vid periodiserad redovisning har utarbetats till följd av affärsarrangemangen. |
| --- | --- |

—

Funktionella riktlinjer för redovisningsförfarandena vid periodiserad redovisning har utarbetats till följd av affärsarrangemangen.

Kommissionen kommer i framtiden att fortsätta att förbättra de finansiella uppgifternas kvalitet. Till exempel kommer utarbetandet av en preliminär redovisning, som sedan granskas av revisionsrätten, att göra det möjligt för kommissionen att uppdatera slutredovisningen genom att anpassa den till revisionsrättens rekommendationer. I framtiden bör kvalitetskontrollen bli lättare eftersom alla data som av olika skäl hanterats utanför redovisningssystemet försvinner.

Betydande förbättringar har gjorts av presentationen av uppgifterna under senare år till följd av rekommendationer från revisionsrätten och externa experter. Kommissionen fortsätter sina strävanden efter att förbättra presentationen av de finansiella uppgifterna i årsredovisningen för 2003.

Kommissionen har förbättrat sin presentation av uppgifterna avseende materiella och immateriella fasta tillgångar för att klargöra och förenkla de uppgifter som presenteras — liksom i räkenskaperna för 2002.

En samordnad insats gjordes i anslutning till kvalitetskontrollen av de finansiella uppgifter som presenterades i årsredovisningen för 2002, och under genomförandet rådfrågades två externa experter. Liknande insatser kommer att göras i årsredovisningen för 2003.

Kommissionen har förbättrat sin presentation av uppgifterna om riskkapitaltransaktioner. Tabellerna i årsredovisningen för 2002 var förenklade jämfört med dem för 2001 och 2000.

Det generaldirektorat som är ansvarigt för finansieringsinstrumentet ECIP (EC Investment Partners) håller för närvarande på att genomföra en inventering av materiella och immateriella tillgångar. Men med tanke på programmets storlek, där kommissionen mellan 1988 och 1999 beviljade 1 365 förskott för totalt 139,3 miljoner euro, kommer inte de slutliga resultaten att finnas tillgängliga förrän i slutet av 2005. Årsredovisningen för 2003 kommer dock att uppdateras för att återspegla de tillgängliga uppgifterna.

Preliminära siffror för programmet för samriskföretag (Jop) i slutet av 2003 visar att det fanns 12 oavslutade projekt till ett värde av totalt 7 miljoner euro som skall betalas mellan 2006 och 2011. De oavslutade projekten övervakas av det ansvariga generaldirektoratet, exempelvis genom intäkterna från rapporterna från tredje part, och de belopp som skall betalas till kommissionen följs upp.

När de relevanta upplysningarna om sådana riskkapitaltransaktioner som skall ingå i årsredovisningen lämnas, gör räkenskapsföraren en bedömning av varje avskrivning som anses vara nödvändig enligt försiktighetsprincipen. Redovisningsenheterna ser sedan över dessa. Under både 2002 och 2001 presenterades bruttobeloppen, avskrivningarna och nettobeloppen klart i anmärkningarna till balansräkningen tillsammans med uppgifter om överföringar sedan föregående årsslut.

För att uppnå samstämmighet behölls i årsredovisningarna för 2001 och 2002 samma presentation i balansräkningen för garantifonden. Liksom alla områden i balansräkningen håller detta område för närvarande på att undersökas i samband med moderniseringen av redovisningssystemet, och ändringar kommer vid behov att företas för att eventuella brister skall kunna åtgärdas och anpassas till kraven i de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (International Public Sector Accounting Standards, IPSAS) i årsredovisningen för 2005.

Kommissionen samtycker till en konsekvent tillämpning av redovisningsmetoder och arbetar varje år för att uppnå en sådan i sina årsredovisningar. Nya redovisningsstandarder håller för närvarande på att utarbetas och en redovisningshandbok bör bidra till en samstämmig tillämpning av redovisningsmetoderna.

På grundval av en försäkringsteknisk värdering infördes en avsättning av pensionsåtaganden i årsredovisningarna för 2001 och 2002.I samband med årsredovisningen för 2002 fick kommissionen också råd från en extern redovisningsexpert om att införa en sådan avsättning. Vidare håller en redovisningsstandard om pensionsåtaganden på att utarbetas, som först diskuterades under Redovisningsstandardkommitténs möte i december 2003. Slutligen håller en ny försäkringsteknisk värdering på att genomföras, vars resultat bör finnas tillgängligt för att ingå i pensionsåtagandena den 31 december 2003.

Reglerna för lagervärdering är klara och förklaras i nuvarande redovisningshandbok. Räkenskapsföraren insisterar på att dessa regler skall tillämpas korrekt. En ny redovisningsstandard för lagerredovisning har också utarbetats, och som diskuterades i kommittén för redovisningsstandarder.

Ändringarna av värderingsreglerna förklaras redan i årsredovisningarna. En insats görs givetvis för att fortsätta att förbättra de förklaringar som lämnas.

Generaldirektoraet för budget har tilldelats mer personal under 2003 vilket, tillsammans med de externa resurser som gjordes tillgängliga genom två ramavtal, har gjort det möjligt att genomföra moderniseringsprojektet och de nödvändiga anpassningarna av IT- strukturen. En projektgrupp som leds av räkenskapsföraren har inrättats i GD Budget. Övriga direktorats resursbehov under 2004 års genomförandefas håller för närvarande på att bedömas. Varje direktorat inför en förvaltningsgrupp som åläggs att genomföra projektvillkoren.

Kommissionen håller för närvarande på att undersöka sin redovisning av sjukförsäkringssystemet i årsredovisningen för 2003, på grundval av revisionsrättens och externa redovisningsexperters åsikter.

Kommissionen har förbättrat kvaliteten på sin finansiella rapportering och kommer att fortsätta med det i framtiden. Kvalitetsförbättringarna i årsredovisningarna är en pågående process och kommissionen ser varje år över sin presentation av de finansiella uppgifterna i syfte att förbättra den finansiella rapporteringen. Under de senaste åren har externa experter involverats i redovisningen.

Nuvarande redovisningshandbok kommer att uppdateras om viktiga ändringar uppstår i kommissionens verksamheter. Den håller, som ett led i moderniseringsprojektet, på att omarbetas för att överensstämma med de nya redovisningsstandarderna och det integrerade redovisningssystemet.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 357, 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/329 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/329

---

(2004/C 84 E/0387)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0184/04

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Eircoms telefonabonnemangskostnader i Irland

Eircom dominerar den irländska marknaden för fasta telefonförbindelser och de irländska telefonabonnemangskostnaderna på 22,50 euro är för närvarande de högsta i Europa.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta kommentera ett beslut från Comreg, den irländska tillsynsmyndigheten för telekommunikationer? Beslutet innebar att det godkändes en höjning av abonnemangskostnaderna från och med den 4 februari 2004 så att de månatliga abonnemangskostnaderna hos Eircom kommer att stiga till nästan 24 euro.

Kan kommissionen tala om hur detta kommer att påverka konkurrensen på den gemensamma marknaden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 mars 2004)

Enligt artikel 10 i fördraget om upprättandet av Europeiska unionen får ComReg inte godkänna avgifter från dominerande företag som strider mot artikel 82 i EG-fördraget, som t.ex. orimligt höga taxor. Vad beträffar Eircoms aviserade höjning av abonnemangsavgifterna har kommissionen informerats om att denna ingår i ett förfarande för att anpassa dessa avgifter till de underliggande omkostnaderna, ett förfarande som benämns taxeomfördelning (1). Detta förfarande innebär å ena sidan en sänkning av användaravgifterna, å andra sidan en höjning av de fasta kostnaderna, som abonnemangskostnaden, vilket återspeglar förändringen i relativa omkostnader för de olika relevanta beståndsdelarna av digitaliserade kommunikationsnät. I enlighet med den prisbegränsning som har införts av ComReg, sänkte Eircom sina reglerade avgifter till slutanvändarna varje år med ett genomsnittligt belopp motsvarande konsumentprisindex (KPI) minus 8 %. Från och med 2004 tillåter ComReg inte Eircom att höja sina reglerade avgifter med mer än ökningen av KPI. Mot bakgrund av dessa sakförhållanden kan ComReg inte anses godkänna avgifter som strider mot konkurrensreglerna i EG-fördraget. Man bör även beakta att nya konkurrenter endast kommer att investera i alternativ accessinfrastruktur om Eircoms priser till slutkunderna gör det möjligt för de nya konkurrenterna att skaffa sig tillräckliga marginaler för att de ska kunna bära kostnaderna för att upprätta denna infrastruktur.

ComReg kommer inom ramen för EU:s nya regelverk för elektronisk kommunikation under de kommande månaderna att se över bl.a. marknaden för tillträde till det allmänna telenätet från fasta anslutningspunkter för privatkunder i Irland. Myndigheten kommer i detta sammanhang att granska Eircoms marknadsinflytande, bedöma de tänkbara effekterna för konkurrensen av företagets prissättningsstrategi och beroende på resultatet föreslå eventuella korrigerande åtgärder. ComReg kommer, i enlighet med artikel 7 i direktiv 2002/21/EG (2), att anmäla sin bedömning och i förekommande fall de planerade åtgärderna, till kommissionen, som kommer att ha möjlighet att yttra sig i frågan.

---

(1)  Se skäl 20 i direktiv 96/19/EG av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster, EGT L 74, 22.3.1996, s. 13. Detta direktiv har visserligen upphävts och ersatts av kommissionens direktiv 2002/77/EG av den 16 september 2002, EGT L 249, 17.9.2002, men den förklaring av kommissionens uppfattning om taxeomfördelning som görs i skälet gäller fortfarande.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv), EGT L 108, 24.4.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/330 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/330

---

(2004/C 84 E/0388)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0191/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Finanskraschen inom Parmalat — skydd för spararna och inrättande av ett övervakningsorgan

Finanskraschen inom det multinationella företaget Parmalat är en unik och oerhört allvarlig händelse i Italien som berör tusentals italienska småsparare (ungefär åttiotusen obligationsinnehavare och fyrtiotusen aktieägare). Parmalat-affären riskerar att skada den finansiella trovärdigheten och i framtiden skapa allmänt misstroende i vårt land liksom bland utländska investerare.

Enligt den information som framkommit skall en av de främsta orsakerna till denna finanskrasch ha varit granskningen av de falska och lögnaktiga ekonomiska kalkylerna inom Parmalat-koncernen av den mycket kända revisionsfirman Deloitte & Touche som lär ha dolt sanningen om de verkliga tillgångarna inom bolaget. Dessutom rapporterar pressen att behöriga nationella institutioner som Banca d'Italia och Cosob inte skulle ha genomfört riktiga kontroller trots att de känt till Parmalats tidigare oklara affärer.

Tidningarna rapporterar att även flera italienska kreditinstitut är inblandade i denna affär, bland annat Capitalia, Banca Intesa, Monte dei Paschi, San Paolo Imi, Unicredit och Bnl, och flera europeiska finansinstitut, bland dem ledande aktörer på världsfinansmarknaden som Deutsche Bank, som utan kontroll har emitterat ett stort antal obligationer som inte kan lösas in.

Parmalat-fallet har av dessa skäl kallats ett europeiskt Enron trots att affären i själva verket är allvarligare än den amerikanska skandalen eftersom den amerikanska bruttonationalprodukten är långt större än den italienska.

Kan kommissionen svara på följande:

| 1. | Vilka åtgärder skulle enligt kommissionen kunna vidtas för att skydda de berörda spararna? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder skulle enligt kommissionen kunna vidtas för att skydda de berörda spararna?

| 2. | Vilka instrument kan antas för att undvika att händelser som denna upprepas i framtiden och för att så långt det är möjligt begränsa småspararnas utsatthet? |
| --- | --- |

2.

Vilka instrument kan antas för att undvika att händelser som denna upprepas i framtiden och för att så långt det är möjligt begränsa småspararnas utsatthet?

| 3. | Anser kommissionen att det vore möjligt att för att på bästa sätt skydda investerarna inrätta ett organ för övervakning och kontroll på europeisk nivå direkt underställt ECB (ett slags finanskontrollorgan i likhet med Securities and Exchange Commission) med möjlighet att inspektera och utfärda sanktioner och med uppgift att kontrollera att aktiemarknaden fungerar effektivt och öppet? |
| --- | --- |

3.

Anser kommissionen att det vore möjligt att för att på bästa sätt skydda investerarna inrätta ett organ för övervakning och kontroll på europeisk nivå direkt underställt ECB (ett slags finanskontrollorgan i likhet med Securities and Exchange Commission) med möjlighet att inspektera och utfärda sanktioner och med uppgift att kontrollera att aktiemarknaden fungerar effektivt och öppet?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen kommenterar inte pågående rättsliga förfaranden. Undersökningen pågår fortfarande och det är för tidigt att dra några slutsatser i detta komplicerade ärende.

Handlingsplanen för finansiella tjänster innehåller specifika åtgärder med vilka syftet är att förbättra skyddet för investerare i hela EU. Ett antal åtgärder i handlingsplanen antogs nyligen av Europaparlamentet och rådet (till exempel förordning (EG) nr 1606/2002 av den 19 juli 2002 om tillämpning av internationella redovisningsstandarder (1), direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (2) och direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel (3)). När det gäller andra åtgärder (som förslaget till direktiv om harmonisering av insynskraven med avseende på upplysningar om emittenter vars värdepapper tas upp till handel på en reglerad marknad) har förhandlingarna nått långt. I kommissionens meddelanden av den 21 maj 2003 om modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen och om att stärka den lagstadgade revisionen i Europeiska unionen räknas vidare upp ett antal initiativ som kommissionen planerar att genomföra för att förbättra företagsstyrningen och kvaliteten på den lagstadgade revisionen. Till följd av Parmalat-affären har kommissionen för avsikt att påskynda antagandet av vissa av förslagen i meddelandena.

Även om dessa åtgärder, när de genomförts i medlemsstaterna, inte kan förhindra framtida företagskonkurser kommer de emellertid att verka förebyggande och därmed bidra till skyddet för investerare.

När det gäller tillsynen av kapitalmarknaderna inrättades i juni 2001 Europeiska värdepapperstillsyns-kommittén (EVTK) genom ett kommissionsbeslut. Dess uppgift är att förbättra samordningen på värdepapperstillsynsområdet, att fungera som rådgivare till kommissionen, särskilt när det gäller utarbetandet av förslag till genomförandebestämmelser på värdepappersförordningen, och att arbeta för en mer konsekvent och löpande tillämpning av gemenskapslagstiftningen i medlemsstaterna. Det är inte Europeiska Centralbankens (ECB) uppgift att utöva tillsyn över värdepappersmarknaderna. Vidare har nyligen två kommittéer skapats på bank- och försäkringsområdena, dvs. Europeiska banktillsynskommittén och Kommittén för europeiska tillsynsmyndigheter för försäkringar och tjänstepensioner, med uppgift att stärka lagstiftningssamarbetet inom EU och bistå kommissionen.

---

(1)  EGT L 243, 11.9.2002.

(2)  EUT L 96, 12.4.2003.

(3)  EUT L 345, 31.12.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/332 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/332

---

(2004/C 84 E/0389)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0201/04

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Språkdiskriminering i platsannonser

Kommissionen har i sina svar på ett flertal skriftliga frågor under perioden 2001 till 2003 betonat sin avsikt att använda sina rättsliga befogenheter för att förbjuda kontor för tekniskt bistånd, icke-statliga organisationer och privata företag som (med)finansieras av Europeiska kommissionen att i sina platsannonser ställa krav på att sökanden skall ha något visst språk som modersmål.

Likafullt förekom det enbart mellan september och december 2003 omkring 60 platsannonser där sådana firmor eller organisationer sökte efter personal med kriterier som ”English mother tongue” eller ”native English speaker” (www.lingvo.org/eo/2/15).

Hur kan kommissionen juridiskt sett ingripa mot sådana platsannonser där det krävs att sökanden skall ha något visst språk som modersmål? Har kommissionen redan använt sig av dessa möjligheter?

Har kommissionen tagit kontakt med företagen Intrasoft och Ogilvy, såsom kommissionen tillkännagivit i svaret på skriftliga frågan E-2226/03 (1) och vad har resultatet av detta blivit?

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 236.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/332 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/332

---

(2004/C 84 E/0390)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0210/04

från Markus Ferber (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Språklig diskriminering i platsannonser

I en rad tidskrifter publiceras regelbundet platsannonser där personer med engelska som modersmål sökes, trots att det handlar om verksamhet för EU-institutioner eller konsultföretag med tyngdpunkt på europeisk politik. Den språkliga bakgrunden lyfts här i särskilt hög grad fram som ett anställningskriterium (”English mother tongue” eller ”native English speaker”. Exempel finns att beskåda under www.lingvo.org/eo/2/15). Genom sådana förfaranden gör man sig skyldig till diskriminering av sökande som besitter likvärdiga yrkeskvalifikationer och utmärkta engelskkunskaper men som har ett annat modersmål än engelska.

Sådan diskriminering på grund av språk är uttryckligen förbjuden enligt artikel 21 i den europeiska stadgan om de grundläggande rättigheterna.

Av denna anledning vill jag be kommissionen att svara på följande frågor:

| 1. | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att förhindra en sådan diskriminering? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att förhindra en sådan diskriminering?

| 2. | Överväger kommissionen att införa förbudet mot diskriminering på grund av språk i gemenskapens handlingsprogram mot diskriminering (rådets beslut av den 27 november 2000, 2000/750/EG)? |
| --- | --- |

2.

Överväger kommissionen att införa förbudet mot diskriminering på grund av språk i gemenskapens handlingsprogram mot diskriminering (rådets beslut av den 27 november 2000, 2000/750/EG)?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/332 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/332

---

(2004/C 84 E/0391)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0236/04

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Platsannonser riktade till ”modersmålstalare”

Europeiska kommissionen har med anledning av parlamentsfrågor angående användningen av ”modersmålstalare” i platsannonser hela tiden intagit ståndpunkten att användningen av ord som ”modersmål” eller ”modersmålstalare” i platsannonser strider mot gemenskapsreglerna om fri rörlighet för arbetstagare. Dessutom har kommissionen betonat att man, om det behövs, kommer att använda sina rättsliga befogenheter för att bannlysa användningen av ord såsom ”modersmålstalare” i platsannonser.

EU:s kontor för tekniskt bistånd, icke-statliga organisationer och privata företag som arbetar med gemenskapsfrågor fortsätter att publicera platsannonser som uteslutande är reserverade för ”native English speakers” och sökande med ”English mother tounge”. Färska exempel på sådana platsannonser finns på www.lingvo.org/eo/2/15/.

Hur ska Europeiska kommissionen behandla företag och icke-statliga organisationer som refererar till ”English mother tounge” eller ”native English speakers” i sina platsannonser? Tänker kommissionen vidta extra åtgärder, så att sådana brott mot principen om arbetstagares fria rörlighet kan undvikas i framtiden?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/333 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/333

---

(2004/C 84 E/0392)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0241/04

från Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Spårkdiskriminering vid anställning av modersmålstalare

I svaret på fråga E-2764/02 (1) erkänner kommissionen att kravet ”modersmålstalare” i platsannonser ”är oacceptabelt enligt gemenskapsreglerna om fri rörlighet för arbetstagare, eftersom det utgör olaglig diskriminering. Därför anser kommissionen att användningen av denna term i platsannonser enligt gemenskapsrätten är förbjuden.”

EU:s kontor för tekniskt bistånd, icke-statliga organisationer och privata företag som finansieras av EU annonserade under förra året ut mer än 700 lediga platser på gemenskapsnivå som uteslutande var reserverade för sökande med ”English mother tounge”. I dessa annonser sökte man inga personer med ”perfekta” eller ”mycket goda” kunskaper i engelska, utan uttryckligen och uteslutande personer med engelska som modersmål. Man kan faktiskt konstatera att sådana platsannonser alltjämt publiceras i stor omfattning. Organisationer tycks numera byta ut uttrycket ”English mother tounge” mot ”English mother tounge or equivalent” och ”English native speaker level” i stället för att bara vända sig till dem med engelska som modersmål.

| 1. | Tänker kommissionen ingripa mot detta? I så fall hur? Om inte, varför det? |
| --- | --- |

1.

Tänker kommissionen ingripa mot detta? I så fall hur? Om inte, varför det?

| 2. | Tänker kommissionen även i framtiden samarbeta med organisationer som diskriminerar personer som inte har engelska som modersmål? |
| --- | --- |

2.

Tänker kommissionen även i framtiden samarbeta med organisationer som diskriminerar personer som inte har engelska som modersmål?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0201/04, E-0210/04, E-0236/04 och E-0241/04

ingivet av Stavros Dimas för kommissionen

(22 mars 2004)

Parlamentsledamöterna hänvisas i denna fråga till kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-0046/04 från Jan Dhaene och E-0086/04 Nelly Maes (2).

Gemenskapens handlingsprogram mot diskriminering som antogs genom rådets beslut av den 27 november 2000 grundas på artikel 13 i Amsterdamfördraget, enligt vilken gemenskapen ges behörighet att bekämpa alla typer av diskriminering på grund av etniskt ursprung, ras, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Diskriminering på grund av språk faller således utanför de aktiviteter som omfattas av handlingsprogrammet, och kommissionen har därför inte för avsikt att finansiera sådana aktiviteter.

Kommissionen har skrivit till företagen Intrasoft och Ogilvy för att uppmärksamma dem på problemet och informera dem om att detta är något de bör ta hänsyn till när de rekryterar personal.

När det gäller Intrasoft, som kommissionen har varit i kontakt med i samband med tidigare parlamentsförfrågningar som har gällt samma fråga, har kommissionen konstaterat att företaget i platsannonserna på sin webbsida inte längre använder den kritiserade ordalydelsen. Kommissionen har ändå skriftligen hänvänt sig till företaget för att påminna om de regler som gäller på området.

---

(1)  EUT C 92 E, 17.4.2003, s. 207.

(2)  Se s. 302.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/334 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/334

---

(2004/C 84 E/0393)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0203/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) och Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Den spanska lagen om bränslekvalitet — kungligt dekret nr 1700/2003

I ett nyligen antaget kungligt dekret (Real Decreto 1700/2003) om genomförande av direktiv 2003/17/EG (1) om bränslekvalitet har den spanska regeringen avsiktligen avvikit från kraven i den europeiska lagstiftningen om kvaliteten på bensinbränslen genom att ändra specifikationerna av flyktighet (RVP) i den nationella lagen.

Vad avser jodspecifikationer avviker det spanska dekretet även från den europeiska biodieselstandarden FAME, som man enats om under överinsyn av Europeiska standardiseringsorganet.

Hur ämnar kommissionen reagera på den spanska lagen för att säkra att EU:s miljölagstiftning tillämpas enhetligt i samtliga medlemsstater?

Hur skulle dessa ändringar av kvalitetspecifikationerna för bränslen påverka utsläpp från fordon samt uppnåendet av de mål avseende olika slags luftföroreningar som avtalades inom ramen för Auto-Oil-programmet? Skulle dessa avvikelser kunna ha en snedvridande effekt på den inre marknaden?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 mars 2004)

Kommissionen har redan underrättats om Spaniens nyligen antagna kungliga dekret (1700/2003) och dess uppenbara avvikelser från kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/17/EG av den 3 mars 2003 om kvaliteten på bensin och dieselbränslen. På kort sikt undersöker kommissionen detta fall med hänsyn till avvikelserna från de rättsliga kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 (2) och i den europeiska biodieselstandarden FAME som parlamentsledamoten nämner.

På lång sikt och som en del av översynen av direktiv 2003/17/EG kommer kommissionen att undersöka hur specifikationerna för bensin och diesel överensstämmer med behovet av ökad användning av biodrivmedel inom transportsektorn. Bland de frågor som kommer att behandlas i översynen ingår specifikationerna av bensinbränslens flyktighet mot bakgrund av en ökad användning av etanol, eventuell påverkan på luftkvaliteten samt eventuella problem som kan påverka motorfordons körförmåga. På så sätt tar kommissionen hänsyn till de kostnader och förmåner som en eventuell ändring av specifikationerna innebär och garanterar att den inre marknadens funktion inte störs. Man beaktar även det nyligen antagna direktivet om främjande av användningen av biodrivmedel eller andra förnybara drivmedel (direktiv 2003/30/EG (3)), där det krävs att medlemsstaterna ställer upp mål för användningen av biodrivmedel och där behovet av att anta normer för att möjliggöra detta betonas. Såsom det anges i artikel 9 i direktiv 2003/17/EG skall denna översyn slutföras före slutet av 2005.

Tills dess att rådet och Europaparlamentet som ett resultat av översynen kommer överens om ett förslag till ändring av lagstiftningen måste kraven i direktiv 2003/17/EG även fortsättningsvis respekteras och tillämpas av medlemsstaterna. Därför har kommissionen inlett en rättsprocess mot Spanien beträffande det problem som parlamentsledamoten nämner.

---

(1)  EUT L 76, 22.3.2003, s. 10.

(2)  EGT L 350, 28.12.1998, ändrat genom direktiv 2003/17/EG, EUT L 76, 22.3.2003.

(3)  EUT L 123, 17.5.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/335 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/335

---

(2004/C 84 E/0394)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0211/04

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Anklagelser om försök till konfiskering av grekiska bostadskooperativs egendom

Ständiga anklagelser från ett flertal bostadskooperativ i Grekland (exempelvis kooperativet ”I YGEIA”, som har mark i Saronida i Attika län och vars medlemmar redan vänt sig till Europaparlamentets utskott för framställningar, och kooperativet för tjänstemän i den grekiska centralbanken, som är markägare i Anavyssos i Attika län) gör gällande att de grekiska myndigheterna konsekvent hindrar dessa kooperativ från att exploatera egendom som de är rättmätiga innehavare av och att avsikten med detta är att den grekiska staten i förlängningen skall kunna konfiskera egendomen. Styrelserna i flera av dessa bostadskooperativ (som enligt uppgifter i grekisk press representerar 500 000 grekiska medborgare) hävdar att de, trots att de innehar lagliga ägarbevis och trots att de är officiellt erkända av den grekiska staten sedan närmare 40 år, konstant drabbas av administrativa hinder som den grekiska staten genom sina myndigheter sätter upp. Därigenom tvingas de ständigt hänvända sig till det grekiska rättsväsendet, där de också brukar få rätt. Trots detta hittar de grekiska myndigheterna (i synnerhet ministeriet för landskapsplanering, bebyggelse och miljö) varje gång på nya hinder för att, i strid mot domstolsbesluten, kunna konfiskera kooperativens egendom, allt enligt anklagelserna.

Är dessa påstådda försök att konfiskera bostadskooperativens egendom förenlig med gemenskapslagstiftningen? Hur kan kommissionen agera för att de grekiska myndigheterna skall upphöra med dessa metoder och för att medlemmarna i bostadskooperativen skall få den tomtmark de har rätt till?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Eftersom det inte finns något gemenskapselement i den problematik som ledamoten tar upp anser sig kommissionen inte ha någon behörighet att besvara de aktuella frågorna.

Kommissionen vill samtidigt påminna om att det i sådana här fall går att vända sig till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna i det fall möjligheterna till fortsatt rättslig prövning i den aktuella medlemsstaten är uttömda.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/335 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/335

---

(2004/C 84 E/0395)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0227/04

från Ewa Hedkvist Petersen (PSE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Alkolås

Alkolås finns nu på försök i bussar som en trafiksäkerhetsåtgärd på vissa håll i Sverige. Anser kommissionen att ett medlemsland kan kräva att alla fordon i landet utrustas med alkolås, för att förbättra trafiksäkerheten?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Om en medlemsstat önskar införa en skyldighet att installera alkolås i fordon bör den till kommissionen anmäla ett fullständigt utkast till de tekniska föreskrifterna för detta, med tillämpning av EU-lagstiftningen om anmälan av tekniska föreskrifter. Om åtgärden därefter bedöms överensstämma med EU-lagstiftningen för fordon som är registrerade på EU:s territorium, bör under alla omständigheter de internationella avtal tillämpas enligt vilka trafik med fordon som är registrerade i de övriga medlemsstaterna tillåts.

Medlemsstaterna är skyldiga att godkänna försäljningen och den första registreringen av personbilar som typgodkänts, om de omfattas av ett europeiskt intyg om överensstämmelse. För andra fordonskategorier, i synnerhet kollektivtrafikfordonen, har kommissionen föreslagit ett stegvis införande som för närvarande granskas av rådet och Europaparlamentet.

Kommissionen är medveten om nyttan med systemen med alkolås och har precis i slutet av 2003 lanserat en undersökning för att bedöma olika möjligheter att använda sådana system. För närvarande anser kommissionen emellertid att installationen av sådana system, med tanke på de höga kostnaderna och behovet av täta kalibreringar, endast lämpar sig som en alternativ sanktion i samband med överträdelser av lagstiftningen om alkoholpåverkan vid bilkörning, och inte som en generell åtgärd, eftersom den i första hand endast skulle röra en liten andel av förarna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/336 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/336

---

(2004/C 84 E/0396)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0228/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Tidig utveckling och produktion av medel mot att fågelinfluensaviruset H5N1 skall gå samman med influensa A, som uppträder hos människor

| 1. | Känner kommissionen till att det i Vietnam nyligen uppstått en smitthärd med fågelinfluensa (Avian influenza A)? Det handlar om ett virus som hela tiden genomgår mutationer och i detta fall uppträder i formen H5N1. Känner kommissionen till att det framför allt är fåglar vilka hålls som husdjur, såsom kycklingar, som drabbas av detta virus, men att slakten av miljoner kycklingar i Vietnam i förebyggande syfte inte kunnat förhindra att viruset mellan den 30 december 2003 och 19 januari 2004 redan krävt fem dödsoffer bland människor och nu, via exkrementer från fåglar, sprider sig även i Sydkorea och Japan? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det i Vietnam nyligen uppstått en smitthärd med fågelinfluensa (Avian influenza A)? Det handlar om ett virus som hela tiden genomgår mutationer och i detta fall uppträder i formen H5N1. Känner kommissionen till att det framför allt är fåglar vilka hålls som husdjur, såsom kycklingar, som drabbas av detta virus, men att slakten av miljoner kycklingar i Vietnam i förebyggande syfte inte kunnat förhindra att viruset mellan den 30 december 2003 och 19 januari 2004 redan krävt fem dödsoffer bland människor och nu, via exkrementer från fåglar, sprider sig även i Sydkorea och Japan?

| 2. | Tar kommissionen hänsyn till att detta virus på naturlig väg kan gå samman med influensaviruset A, som är känt som sjukdomsalstrare bland människor, och sedan komma in i Europa i en form som inte går att bekämpa med nuvarande antivirusmedel och på det sättet kan leda till en upprepning av den pandemi som under 1918-19 kostade mellan 40 och 50 miljoner människor livet? |
| --- | --- |

2.

Tar kommissionen hänsyn till att detta virus på naturlig väg kan gå samman med influensaviruset A, som är känt som sjukdomsalstrare bland människor, och sedan komma in i Europa i en form som inte går att bekämpa med nuvarande antivirusmedel och på det sättet kan leda till en upprepning av den pandemi som under 1918-19 kostade mellan 40 och 50 miljoner människor livet?

| 3. | Pågår det redan försök inom EU att på konstgjord väg sammanföra dessa bägge virus med varandra för att på ett tidigt stadium utveckla motmedel och få tillgång till sådana i tillräckliga mängder? I vilka EU-medlemsstater sker detta? Vem har befogenhet att fatta beslut om detta? |
| --- | --- |

3.

Pågår det redan försök inom EU att på konstgjord väg sammanföra dessa bägge virus med varandra för att på ett tidigt stadium utveckla motmedel och få tillgång till sådana i tillräckliga mängder? I vilka EU-medlemsstater sker detta? Vem har befogenhet att fatta beslut om detta?

| 4. | Förekommer det att forskning av det slag som avsågs i punkt 3 på något sätt förhindras eller begränsas av fruktan för att det inte skall gå att hålla isolerat ett sådant virus som på konstgjord väg gjorts snabbare tillgängligt och på det sättet kan orsaka en eventuell epidemi? Finns det EU-medlemsstater där sådan forskning inte är tillåten på grund av ovannämnda farhågor? |
| --- | --- |

4.

Förekommer det att forskning av det slag som avsågs i punkt 3 på något sätt förhindras eller begränsas av fruktan för att det inte skall gå att hålla isolerat ett sådant virus som på konstgjord väg gjorts snabbare tillgängligt och på det sättet kan orsaka en eventuell epidemi? Finns det EU-medlemsstater där sådan forskning inte är tillåten på grund av ovannämnda farhågor?

| 5. | Hur bidrar kommissionen till att det i Europa i rätt tid skall finnas att tillgå virusmotmedel i tillräckliga mängder? |
| --- | --- |

5.

Hur bidrar kommissionen till att det i Europa i rätt tid skall finnas att tillgå virusmotmedel i tillräckliga mängder?

Källor TV Nederland 1, programmet Netwerk den 18 januari 2004, www.netwerk.tv, Världshälsoorganisationen: www.who.int (på engelska), Erasmus Medisch Centrum Rotterdam: www.virology.nl (på engelska).

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

| 1. | och 2. Kommissionen är väl medveten om riskerna med den aktuella fågelinfluensan i vissa asiatiska länder. Den samarbetar nära med medlemsstaternas djur- och folkhälsomyndigheter, Världshälsoorganisationen (WHO), FN:s livsmedmedels- och jordbruksorganisation (FAO) och världsorganisationen för djurhälsa (OIE). Kommissionen har redan antagit tre åtgärder för att förhindra att fågelinfluensan sprids från de smittade länderna i Asien (1), i enlighet med EU:s veterinärlagstiftning som bygger på internationella riktlinjer. |
| --- | --- |

1.

och 2. Kommissionen är väl medveten om riskerna med den aktuella fågelinfluensan i vissa asiatiska länder. Den samarbetar nära med medlemsstaternas djur- och folkhälsomyndigheter, Världshälsoorganisationen (WHO), FN:s livsmedmedels- och jordbruksorganisation (FAO) och världsorganisationen för djurhälsa (OIE). Kommissionen har redan antagit tre åtgärder för att förhindra att fågelinfluensan sprids från de smittade länderna i Asien (1), i enlighet med EU:s veterinärlagstiftning som bygger på internationella riktlinjer.

| 3. | I anslutning till det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling lämnar kommissionen stöd till följande projekt om influensavirusinfektioner hos djur och människor och håller på att utveckla nya redskap för att bekämpa influensainfektioner:






  — | Pathogenesis and improved diagnosis and control of avian influenza infections (Projektreferens: QLK2-CT-2002-01454, EU:s bidrag: 1,84 miljoner euro). |
| --- | --- | --- |

3.

I anslutning till det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling lämnar kommissionen stöd till följande projekt om influensavirusinfektioner hos djur och människor och håller på att utveckla nya redskap för att bekämpa influensainfektioner:

—

Pathogenesis and improved diagnosis and control of avian influenza infections (Projektreferens: QLK2-CT-2002-01454, EU:s bidrag: 1,84 miljoner euro).

| — | European surveillance network for influenza in pigs, (EU:s bidrag: 269, 984 euro). |
| --- | --- |

—

European surveillance network for influenza in pigs, (EU:s bidrag: 269, 984 euro).

| — | Preparing for an influenza pandemic — Flupan (Projektreferens: QLK2-CT-2001-01786, EU:s bidrag: 2,1 miljoner euro). |
| --- | --- |

—

Preparing for an influenza pandemic — Flupan (Projektreferens: QLK2-CT-2001-01786, EU:s bidrag: 2,1 miljoner euro).

| — | Novel vaccination strategies and vaccine formulations for epidemic and pandemic influenza control Novaflu2001 (Projektreferens: QLK2-CT-2002-01034, EU:s bidrag: 1,76 miljoner euro). |
| --- | --- |

—

Novel vaccination strategies and vaccine formulations for epidemic and pandemic influenza control Novaflu2001 (Projektreferens: QLK2-CT-2002-01034, EU:s bidrag: 1,76 miljoner euro).

| 4. | Kommissionen känner inte till att denna forskning skulle vara utsatt för några inskränkningar eller hinder inom Europeiska unionen. Säkerheten i laboratorierna och hanteringen av mikroorganismer regleras genom rådsdirektiven 90/219/EEG av den 23 pril 1990 (2) om innesluten användning av genetiskt modifierade mikroorganismer, 90/220/EEG av den 23 april 1990 (2) om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön, 89/391/EEG av den 12 juni 1989 (3) om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön, i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/54/EG av den 18 september 2000 (4) om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och EU-standarderna EN 12128, 12738, 12740 och 12741. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen känner inte till att denna forskning skulle vara utsatt för några inskränkningar eller hinder inom Europeiska unionen. Säkerheten i laboratorierna och hanteringen av mikroorganismer regleras genom rådsdirektiven 90/219/EEG av den 23 pril 1990 (2) om innesluten användning av genetiskt modifierade mikroorganismer, 90/220/EEG av den 23 april 1990 (2) om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön, 89/391/EEG av den 12 juni 1989 (3) om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön, i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/54/EG av den 18 september 2000 (4) om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och EU-standarderna EN 12128, 12738, 12740 och 12741.

| 5. | Kommissionen inhämtar information från många håll i hälsoskyddsfrågor för att stärka gemenskapens beredskap och kunna möta hot om influensapandemier. Bland annat samråder man med läkemedelsindustrin och dess organisationer, t.ex. European Federation of the Pharmaceutical Industry Association. På kommissionens initiativ utbyter medlemsstaternas myndigheter information om strategier för att effektiva antivirala läkemedel för profylax och behandling ska finnas tillgängliga. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen inhämtar information från många håll i hälsoskyddsfrågor för att stärka gemenskapens beredskap och kunna möta hot om influensapandemier. Bland annat samråder man med läkemedelsindustrin och dess organisationer, t.ex. European Federation of the Pharmaceutical Industry Association. På kommissionens initiativ utbyter medlemsstaternas myndigheter information om strategier för att effektiva antivirala läkemedel för profylax och behandling ska finnas tillgängliga.

---

(1)  Kommissionens beslut 2004/84/EG av den 23 januari 2004, EUT L 17, 24.1.2004, Kommissionens beslut 2004/93/EG av den 29 januari 2004, EUT L 27, 30.1.2004, och kommissionens beslut 2004/122/EG av den 6 februari 2004, EUT L 36, 7.2.2004.

(2)  EGT L 117, 8.5.1990.

(3)  EGT L 183, 29.6.1989.

(4)  EGT L 262, 17.10.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/338 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/338

---

(2004/C 84 E/0397)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0235/04

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Kränkning av de mänskliga rättigheterna i Cacarica-samhällena i Colombia

Colombia i Sydamerika har redan i flera års tid plågats av sammandrabbningar mellan regeringstrupper, paramilitära grupper och olika gerillarörelser. Även Colombias medborgare dras in i detta våld, både direkt och indirekt. Människorna i Cacarica-samhällena, som bor i området kring Cacariafloden (i departementet Choco) såg sig tvungna att lämna området där de bodde.

2000 slöt dessa Cacarica-samhällen en överenskommelse med den dåvarande regeringen Pastrane om ett tryggt återvändande. De insisterade även på att som medborgare slippa bli indragna i konflikterna. Med stöd från internationella organisationer och kommissionen ”Justicia y Paz” (rättvisa och fred) var problemen få den närmaste tiden efter återvändandet.

Den senaste tiden har emellertid Cacarica-samhällena anklagats både av militären och av gerillan för att ha tagit parti för dessas respektive fiender. Dessa beskyllningar åtföljs på nytt av våld. Även människorätts-aktivister hotas, och i uttalanden nyligen har president Uribe och flera av hans ministrar ifrågasatt legitimiteten beträffande den verksamhet som människorättsorganisationerna bedriver.

Har kommissionen redan reagerat på kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Colombia?

Om så är fallet, har Colombias regering redan reagerat på denna kontakt?

Om så inte är fallet, kan då kommissionen av Colombias regering kräva att den sistnämnda genomför de rekommendationer som FN:s höge representant för de mänskliga rättigheterna och skydd för männi-skorättsaktivister har utfärdat samt strävar efter en fredlig lösning på denna konflikt som redan har varat i flera år?

Om Colombias regering inte har reagerat eller reagerar på kommissionens begäran, kan kommissionen då tänka sig att införa sanktioner mot detta land?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen stöder till fullo den colombianska regeringens kamp mot terrorismen och produktionen av och handeln med illegala droger, liksom dess oförminskade ansträngningar för att i hela Colombia upprätta en stat som till fullo utövar sina uppgifter och säkerställer alla invånares säkerhet. Liksom parlamentsledamoten lägger kommissionen största vikt vid och uppmärksammar särskilt situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i Colombia, och i synnerhet respekten för internflyktingarnas rättigheter.

Vid de senaste mötena mellan ledamöter av kommissionen och den colombianska regeringen (vicepresident Francisco Santos Calderóns besök i Bryssel den 2 decemeber 2003, kommissionsledamot Christopher Pattens besök i Colombia den 21-22 januari 2004, president Alvaro Uribes besök i Bryssel och Strasbourg den 9-10 februari 2004) framkom tydligt den vikt som läggs vid denna fråga. Mer konkret uppmanar kommissionen till ett snabbt genomförande av de ”27 rekommendationer” som FN:s högkommissarie för de mänskliga rättigheterna formulerat i enlighet med Londondeklarationen av den 10 juli 2003. Kommissionen har dessutom meddelat den colombianska regeringen att internflyktingars återvändande bör ske frivilligt och då alla villkor, i synnerhet beträffande säkerhet, har uppfyllts.

Stödet till strävan att finna en förhandlingslösning på den colombianska konflikten utgör hörnstenen i EU:s politik gentemot Colombia. Kommissionen stöder i synnerhet FN:s generalsekreterares medling i detta syfte genom dennes särskilda sändebud James LeMoyne.

Kommissionen anser att det är absolut nödvändigt att de icke-statliga organisationerna och det civila samhället deltar i ansträngningarna att finna en hållbar förhandlingslösning i Colombia, vilket den offentligt har givit uttryck för vid upprepade tillfällen (1). Traditionellt verkställs dessutom ungefär 50 % av gemenskapens program genom icke-statliga organisationer.

Kommissionen förstärker uppmärksamheten på denna fråga genom konkret stöd till försvarare av de mänskliga rättigheterna och till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd. Colombia är ett prioriterat land och en av de främsta stödmottagarna inom ramen för det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (budgetpost 19 04 03). Det pågår för närvarande 19 projekt till ett belopp på sammanlagt mer än 15 miljoner euro och i dessa deltar 19 lokala icke-statliga organisationer, 7 europeiska icke-statliga organisationer, 2 universitet och det colombianska kontoret för FN:s högkommissarie för de mänskliga rättigheterna. De befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd får stöd både genom Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd (8 miljoner euro 2003 med 13 europeiska icke-statliga organisationer, budgetkapitel 23 02) och genom det särskilda instrumentet för hjälp till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd (budgetrubrik 19 09 03, nära 10 miljoner euro 2003).

Av de slutsatser som rådet (yttre förbindelser) nyligen antog vid sitt möte den 26 januari 2004 framgår det dessutom att läget när det gäller de mänskliga rättigheterna liksom den humanitära situationen är en integrerad del av unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik.

Kommissionen följer mycket noggrant situationen för Cacarica-samhällena, som parlamentsledamoten hänvisar till, bland annnat genom byrån för mänskliga rättigheter vid dess delegation i Colombia.

---

(1)  http://www.delcol.cec.eu.int/es/novedades/boletin_61.htm.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/339 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/339

---

(2004/C 84 E/0398)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0237/04

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Studieavgifter vid Europaskolorna

För några veckor sedan föreslog kommissionen i ett brev till styrelsen för Europaskolorna att studieavgiften för elever vid Europaskolorna skulle höjas drastiskt. Det är t.o.m. fråga om att på sikt höja årsavgiften till 12 500 euro per elev. Är det möjligt att få mer information om förslaget från kommissionen och att få reda på skälen till denna drastiska höjning?

Eleverna vid Europaskolorna är indelade i tre kategorier. För kategorierna gäller olika studieavgifter. Kan man få upplysningar om indelningen av elever i kategorier, studieavgifterna för de olika kategorierna och hur dessa kommer att utvecklas i framtiden?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

I artikel 1 i stadgan för Europaskolorna anges att skolornas främsta mål är att barnen till Europeiska gemenskapernas personal skall utbildas tillsammans. Dessa elever definieras som kategori 1-elever och deras föräldrar betalar inga avgifter eftersom cirka 60 % av Europaskolornas medel kommer från EU:s budget. I artiklarna 28 och 29 i samma konvention anges att deltagandeavtal kan upprättas med andra organ som omfattas av offentlig eller privat rätt så att barnen till dessa organs personal får gå i Europaskolorna. Dessa barn definieras som kategori 2-elever och de organ med vilka avtal ingås betalar avgifter som täcker 100 % av den beräknade kostnaden för elevernas utbildning i respektive Europaskola. Utöver de barn som anges ovan anges i konventionen att även andra barn får gå i Europaskolorna inom de gränser som styrelsen fastställer. Dessa barn definieras som kategori 3-elever och deras avgifter är väsentligt lägre än de faktiska kostnaderna på grund av de subventioner som betalas ut till skolorna ur EU:s budget. Årsavgifterna är för närvarande 2 680 euro per plats för de lägre årskurserna och 3 657 euro per plats för högre årskurserna. Dessa avgifter täcker givetvis inte den genomsnittliga årskostnaden på närmare 11 000 euro per elev i Europaskolorna och som i Bergen, Mol och Culham uppgår till så mycket som 16 500, 16 000 respektive 13 700 euro.

De nödvändiga ökade budgetkraven på skolorna till följd av utvidgningen, nedskärningarna i EU:s budget och svårigheten att motivera kraftiga subventioner för utbildning av elever vars föräldrar saknar anknytning till EU:s institutioner innebär samfällt att det är nödvändigt att höja avgifterna till nivåer som bättre avspeglar de faktiska kostnaderna. I egenskap av ledamot av Europaskolornas styrelse (som i övrigt består av företrädare från samtliga medlemsstater) och som ett led i kommissionens skyldighet att lägga fram förslag för EU:s budgetansvariga myndigheter och genomföra den antagna budgeten har kommissionen nyligen föreslagit att avgifterna för kategori 3-elever skall höjas successivt under de närmaste fem åren. I förslaget görs en åtskillnad mellan a) nya kategori 3-elever, för vilka ökningen till år 2010 skulle innebära årsavgifter på 9 400 euro för nya elever i de lägre årskurserna och 12 500 euro för nya elever i de högre årskurserna, och b) nuvarande kategori 3-elever, för vilka ökningen till år 2010 skulle innebära årsavgifter på 5 800 euro för elever i de lägre årskurserna och 8 000 euro för elever i de högre årskurserna.

Förslaget har ännu inte godkänts av styrelsen.

Ledamoten uppmärksammas på att föräldrarna till många befintliga kategori 3-elever redan gynnas av ett system med betydande avgiftsbefrielse och kommer att fortsätta göra det tills deras barns utbildning är avslutad.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/340 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/340

---

(2004/C 84 E/0399)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0239/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Förföljelse av kristna och buddister i Laos

Myndigheterna i Laos gav nyligen order om att elva kristna kotier skulle fängslas. Enligt de uttalanden som utrikesministeriets talesman, Yong Chanthalangy, har gjort i Vientiane Times anklagas de gripna för ”innehav av giftiga ämnen”. I samma intervju framhåller Yong att Laos helt och fullt har erkänt religionsfriheten, och avvisar olika människorättsorganisationers anklagelser om att man i Laos har gripit troende för att de deltagit i julmässan. Organisationen ”Lao pour les droits de l'homme” som finns i Paris har konstaterat att elva kristna, varav de flesta tillhör de etniska minoriteterna Khmu och Oey, greps i provinsen Attepeu den 28 och 29 december. Då fördömde organisationen återigen förföljelserna av kristna och buddister, och hävdade att de laotiska myndigheternas uttalanden om religionsfrihet framför allt är avsedda för biståndsgivande länder och organisationer. I verkligheten ser den nuvarande regimen religionsfrihet som ett hot. Utrikesministeriets talesman har förklarat att dessa personer ”inte har åtalats utan gripits för förhör om innehav av giftiga ämnen”. Yong har dessutom förnekat sanningshalten i de uppgifter som spritts av Radio Free Asia och andra nyhetsbyråer om att tio kristna skulle ha gripits provinsen Savannakhet i den södra delen av landet, därför att de höll på att organisera en demonstration i protest mot att deras trosfränder gripits i Attepeu.

Vilka uppgifter har kommissionen om gripandena av kristna kotier i provinserna Attepeu och Savannakhet? Anser inte kommissionen att gripanden i total avsaknad av åtalspunkter är ett uppenbart brott mot demokratin, rättssäkerheten och de grundläggande rättigheterna som utgör grunden för samarbetsavtalet mellan EU och Laos? Anser kommissionen fortfarande att samarbetsavtalet kan fortsätta trots de systematiska och allvarliga brott som de laotiska myndigheterna gör sig skyldiga till? Tog kommissionen upp dessa frågor vid gemensamma utskottet EU-Laos senaste möte den 7 januari 2004? Vilket var i så fall resultatet?

Svar från Christopher Patteri på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

Den laotiska regeringens inställning till religion har ändrats under de senaste åren: majoriteten av ledamöterna i Laotiska revolutionära folkpartiets politbyrå deltar nu öppet i landets viktigaste buddistiska ceremonier.

Kommissionen är dock medveten om rapporterna om att det fortfarande förekommer inskränkningar i religionsfriheten i vissa delar av Laos, inbegripet rapporter om att medlemmar av kristna grupper förföljs eller fängslas i vissa provinser på grund av sin religiösa tillhörighet. Det har även rapporterats att troende och deras andliga ledare anhållits och fängslats utan åtal. Detta har skett trots att rätten och friheten att ha eller inte ha en tro fastställs i den laotiska författningen.

Kommissionen kan i fråga om de fall som tas upp i den skriftliga frågan meddela att de elva personer som greps i Attapeu i december 2003 (enligt kommissionens källor) släpptes för några veckor sedan och att det inte har gått att få någon bekräftelse på rapporterna om gripanden i Savannakhet.

Kommissionens strategi är att föra en konstruktiv politisk dialog med den laotiska regeringen och att kombinera denna med fortsatt stöd till de mest utsatta grupperna i det laotiska samhället genom gemenskapens program för utvecklingssamarbete. Att avbryta stödet till dess att de grundläggande mänskliga rättigheterna respekteras bör betraktas som en sista utväg, eftersom en sådan åtgärd riskerar att vara till men för de befolkningsgrupper vars rättigheter kränks.

Om situationen emellertid försämras i så hög grad att unionens samarbete med Laos måste ifrågasättas, skulle kommissionen vara beredd att se över den nuvarande ramen för samarbetet och ta lämpliga åtgärder i beaktande, i nära samarbete med medlemsstaterna och Europaparlamentet.

Frågor som rör de mänskliga rättigheterna, bl.a. religionsfriheten, togs upp vid mötet nyligen i den gemensamma kommittén för gemenskapen och Laos. Parterna kom överens om att inrätta en informell arbetsgrupp för samarbete i fråga om institutionell uppbyggnad, administrativa reformer, styre och mänskliga rättigheter. I den informella arbetsgruppen kommer kommissionen att ha tillfälle att fortsätta diskussionerna med den laotiska regeringen om de mänskliga rättigheterna och att uppmuntra Laos att vidta ytterligare åtgärder för att förbättra situationen för de som tillhör minoritetsreligionerna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/341 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/341

---

(2004/C 84 E/0400)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0240/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Bankernas efterskänkande av jättelika skulder till de italienska vänsterdemokraterna (DS) strider mot principen om fri konkurrens

Den 22 december 2003 nådde den grupp av banker som är fordringsägare till det italienska politiska partiet Vänsterdemokraterna (DS) en kompromissuppgörelse (”a saldo e stralcio”) enligt vilken 50 procent av den enorma skulden på totalt 235 miljoner euro skall efterskänkas. I gruppen ingår bland annat Carisbo (San-Paolo-IMI-gruppen) med den största lånefordran på ungefär 30 miljoner euro, Banca Intesa och Capitalia, båda med en lånefordran på cirka 21 miljoner euro, och slutligen Monte dei Paschi di Siena med en lånefordran på omkring 3,5 miljoner euro. Denna skuldefterskänkning till ett politiskt parti äger rum i en tid då aktieägare och obligationsinnehavare till företag som har förbindelser med de ovan nämnda bankerna ser sina legitima intressen drabbas och då samma banker bedriver en sträng politik för att minska överskridna kreditbelopp från små och medelstora gäldenärföretags sida.

Anser inte kommissionen att denna gynnade behandling, som står i kontrast till den behandling som många banker visar sina ”normala” gäldenärer, utgör ett uppenbart och allvarligt brott mot principen om fri konkurrens som är förankrad i gemenskapsrätten?

Avser Europeiska centralbanken att uppmana Bankitalia att respektera denna princip och bestämmelserna i artiklarna 101 och 102 i Fördraget om Europeiska unionen även mot bakgrund av att några av dessa banker är aktieägare (”bevakade” övervakare) i Bankitalia?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Inom konkurrenspolitiken är kommissionen ansvarig för tillämpningen av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget.

Enligt artikel 81 i EG-fördraget är alla avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstater förbjudna om de har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrita konkurrensen inom den gemensamma marknaden. I artikel 82 förbjuds ett eller flera företags missbruk av en dominerande ställning på den gemensamma marknaden eller inom en väsentlig del av denna, i den mån det kan påverka handeln mellan medlemsstater.

De sakförhållanden som skildras av parlamentsledamoten utgör inte en överträdelse av konkurrensreglerna, särskilt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, eftersom det inte finns något som tyder på att konkurrensen hindras, begränsas eller snedvrids, eller att en dominerande ställning på den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av denna missbrukas, på ett sätt som kan påverka handeln mellan medlemsstater.

Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på det faktum att den inte kan göra några ställningstaganden i frågor som berör Europeiska centralbanken.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/342 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/342

---

(2004/C 84 E/0401)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0243/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Omlokalisering och arbetslöshet

Ännu ett transnationellt konfektionsföretag, den portugisiska delen av konfektionsföretaget Brax, kan bli tvunget att lägga ned sina anläggningar i Vila Nova de Gaia i Portugal. Mer än 400 arbetare hotas då av arbetslöshet, de flesta av dem kvinnor.

Situationen är mycket allvarlig, eftersom det är fråga om ett område och ett land där arbetslösheten blir allt värre. Kommissionen och den portugisiska regeringen bör utnyttja alla till buds stående medel för att förhindra att ännu ett transnationellt företag stängs i Portugal, och eventuellt förflyttas till ett annat europeiskt land.

Jag skulle därför vilja att kommissionen svarade på följande frågor:

| 1. | Har den portugisiska delen av konfektionsföretaget Brax i Aldeia Nova, Serzedo, Vila Nova de Gaia, i Portugal beviljats gemenskapsstöd? Om så är fallet, skulle jag gärna vilja ha en noggrannare redogörelse. |
| --- | --- |

1.

Har den portugisiska delen av konfektionsföretaget Brax i Aldeia Nova, Serzedo, Vila Nova de Gaia, i Portugal beviljats gemenskapsstöd? Om så är fallet, skulle jag gärna vilja ha en noggrannare redogörelse.

| 2. | Har EU beviljat stöd till huvudföretaget eller till en filial av företaget? Om så är fallet, skulle jag gärna vilja ha en noggrannare redogörelse. |
| --- | --- |

2.

Har EU beviljat stöd till huvudföretaget eller till en filial av företaget? Om så är fallet, skulle jag gärna vilja ha en noggrannare redogörelse.

| 3. | Vad ämnar kommissionen göra för att sätta ett stopp för dessa ständiga omlokaliseringar av transnationella företag och den arbetslöshet de gör upphov till? |
| --- | --- |

3.

Vad ämnar kommissionen göra för att sätta ett stopp för dessa ständiga omlokaliseringar av transnationella företag och den arbetslöshet de gör upphov till?

Kompletterande svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Konfektionsföretaget ”Brax Portuguesa, Fábrica de Confecções, Lda.” har fått följande stöd.

| 1. | Från Europeiska socialfonden (ESF):








  (i euro) |
| --- | --- |
| | Tidigare mede Ref 1
  891013 P1 | Gemenskapens andra stödram
  (GSR II) PEDIP II (1) | Gemenskapens tredje stödram
  (GSR III) POEFDS |
| ESF | 23 146,19 | 51 892,73 | 5 250,68 |
| OSS | 18 937,79 | 17 297,58 | 3 150,40 |

1.

Från Europeiska socialfonden (ESF):

(i euro)

Tidigare mede Ref 1

891013 P1

Gemenskapens andra stödram

(GSR II) PEDIP II (1)

Gemenskapens tredje stödram

(GSR III) POEFDS

ESF

23 146,19

51 892,73

5 250,68

OSS

18 937,79

17 297,58

3 150,40

| 2. | Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) (GSR II):






  Program | Modernisering av näringslivet |
| --- | --- | --- |
| Projekt | Analys och utvecklingsmöjligheter |
| Godkännandedatum | 27 juli 1995 |
| Plats | Vila Nova de Gaia |
| Projektledare | Brax Portuguesa — Fabrica de Confecções LDA |
| Summa investeringar | 20 340,60 euro |
| Stödberättigande investeringar | 20 340,60 euro |
| Godkänt av ERUF | 10 171,57 euro |
| Utbetalt av ERUF (2) | 10 196,25 euro |

2.

Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) (GSR II):

Program

Modernisering av näringslivet

Projekt

Analys och utvecklingsmöjligheter

Godkännandedatum

27 juli 1995

Plats

Vila Nova de Gaia

Projektledare

Brax Portuguesa — Fabrica de Confecções LDA

Summa investeringar

20 340,60 euro

Stödberättigande investeringar

20 340,60 euro

Godkänt av ERUF

10 171,57 euro

Utbetalt av ERUF (2)

10 196,25 euro

I synnerhet när det gäller ESF vill kommissionen erinra om att det vid finansiering av yrkesutbildningsåtgärder inte finns några krav på företagens livskraft. Däremot ska stödkriterierna och kriterierna för stödberättigande vara uppfyllda, i enlighet med gällande bestämmelser då ESF-stödet tilldelades.

Kommissionen anser att alla investeringar i mänskliga resurser är av största vikt på såväl nationell som regional nivå. Betonas bör att ESF-stöd inte går till ett företag som sådant, utan utgör en investering i humankapital, så att de utbildningsåtgärder som de enskilda arbetstagarna drar nytta av bidrar till att förbättra deras anställbarhet. Såvitt kommissionen erfar har företaget i fråga inte brutit mot reglerna när det gäller stöd från strukturfonderna.

Vidare vill kommissionen poängtera att rådets direktiv 98/59/EG (3) innehåller bestämmelser om information till och samråd med arbetstagarrepresentanter då företagen överväger kollektiva uppsägningar. Dessa samråd bör äga rum i såpass god tid att man kan nå en överenskommelse, och de bör åtminstone omfatta möjligheterna att undvika kollektiva uppsägningar eller begränsa antalet arbetstagare som påverkas. De bör även innebära försök att lindra konsekvenserna genom olika sociala åtgärder som syftar till att omplacera eller omskola friställda arbetstagare.

Kommissionen värnar om att företag som beslutar sig för att flytta alltid beaktar vilka följder ett sådant beslut får för de anställda, liksom de sociala och regionala följderna. Detta betonades nyligen i kommissionens meddelande om företagens sociala ansvar — näringslivets bidrag till en långsiktigt stabil utveckling (4).

Kommissionen har dessutom uppmanat arbetsmarknadens parter på EU-nivå att föra en dialog om möjligheterna att föregripa och hantera förändringar för att på ett dynamiskt sätt hantera de sociala aspekterna på företags omstrukturering. Arbetsmarknadens parter gick med på att ta upp denna fråga i sitt nyligen antagna fleråriga arbetsprogram (5)
   (6).

---

(1)  Särskilt program för utvecklingen av industrin i Portugal.

(2)  Det belopp som utbetalats i euro är högre än det som godkänts, på grund av skillnader i växelkurs vid godkännandedatumet och utbetalningsdatumet.

(3)  Rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar, EGT L 225, 12.8.1998.

(4)  KOM(2002) 347 slutlig.

(5)  Som strategiskt instrument för näringslivs- och utbildningspolitiken samt politiken för social utveckling.

(6)  Budget för socialförsäkring.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/344 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/344

---

(2004/C 84 E/0402)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0264/04

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   Gemenskapens finansiering av det nationella fastighetsregistret i Grekland

Skulle kommissionen kunna informera mig om det slutliga beloppet på gemenskapens finansiering av det nationella fastighetsregistret i Grekland, vilken sorts åtgärder som finansieras, om finansieringen uteslutande sker genom programmet ”Informationssamhället” samt om kommissionen tänker sig ytterligare finansiering i framtiden?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Den 10 februari 2003 lade de grekiska myndigheterna fram ett förslag till kommissionen om att fortsätta upprättandet av ett fastighetsregister i Grekland. Ett utkast till en verksamhetsplan för att upprätta ett fungerande fastighetsregister senast 2013 med en total kostnad av ungefär 500 miljoner euro har i princip godkänts.

I enlighet med denna justerade grekiska verksamhetsplan delas projektet in i följande tre moduler, som kan inledas parallellt, men som kommer att behandlas som tre olika delresultat:

| — | Upprättande av en digital databas med de registrerade äganderätter som för närvarande finns på papper hos hypotekskontoren. |
| --- | --- |

—

Upprättande av en digital databas med de registrerade äganderätter som för närvarande finns på papper hos hypotekskontoren.

| — | Rättslig validering av de registrerade äganderätterna, särskilt undersökning av fordringar från staten, och tydlig koppling av äganderätter till markområden. |
| --- | --- |

—

Rättslig validering av de registrerade äganderätterna, särskilt undersökning av fordringar från staten, och tydlig koppling av äganderätter till markområden.

| — | Förberedelser och marknadsföring av tillbehör och tilläggstjänster. |
| --- | --- |

—

Förberedelser och marknadsföring av tillbehör och tilläggstjänster.

Eftersom den rättsliga ramen för de förhållanden då staten kan ta över äganderätten fortfarande ses över, är samfinansiering genom Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) begränsad till första modulen

som omfattar följande åtgärder:

| — | Skapandet av en informationsteknisk infrastruktur för digital registrering av befintliga äganderätter och för att validera statens ägandefordringar. Detta omfattar en digital karta över Grekland, där varje markområde kan identifieras med tillhörande rätter. Kartan kommer att definiera gränser för områden där statens äganderätt förmodas (skogsmark, kustområden), såväl som stadsområden där staten nyligen givit upp sina fordringar som hänförde sig till områdenas tidigare skogsstatus. |
| --- | --- |

—

Skapandet av en informationsteknisk infrastruktur för digital registrering av befintliga äganderätter och för att validera statens ägandefordringar. Detta omfattar en digital karta över Grekland, där varje markområde kan identifieras med tillhörande rätter. Kartan kommer att definiera gränser för områden där statens äganderätt förmodas (skogsmark, kustområden), såväl som stadsområden där staten nyligen givit upp sina fordringar som hänförde sig till områdenas tidigare skogsstatus.

| — | Digitalisering av befintliga rätter som hålls av hypotekskontor i storstadsområdena Aten och Thessaloniki. Det rör sig om ungefär 12 miljoner äganderätter av det beräknade totala antalet på 33 miljoner äganderätter i Grekland. Åtgärden borde möjliggöra bättre service för marktransaktioner genom decentraliserade servicecentran och hypotekskontor. |
| --- | --- |

—

Digitalisering av befintliga rätter som hålls av hypotekskontor i storstadsområdena Aten och Thessaloniki. Det rör sig om ungefär 12 miljoner äganderätter av det beräknade totala antalet på 33 miljoner äganderätter i Grekland. Åtgärden borde möjliggöra bättre service för marktransaktioner genom decentraliserade servicecentran och hypotekskontor.

Eftersom detta i praktiken är ett e-förvaltningsprojekt kommer det att finansieras inom det operativa programmet ”Informationssamhället” med Ktimatologio SA som slutlig mottagare. De nödvändiga medlen kommer att anslås till detta operativa program inom ramen för halvtidsöversynen.

Den beräknade budgeten är på 110 miljoner euro och ett gemenskapsbidrag på 50 % (55 miljoner euro) har sökts. Projektet kommer att vara slutfört senast 2006 och bara nya kontrakt kommer att samfinansieras.

Även om detta förslag ligger till grund för en överenskommelse med de grekiska myndigheterna har ett beslut om samfinansiering ännu inte fattats. För det första måste det operativa programmet ”Informationssamhället” ses över för att omfatta projektet. För det andra måste den slutliga mottagaren lägga fram sitt förslag så att programmets förvaltningsmyndighet kan godkänna det. Slutligen, eftersom detta utgör ett större projekt, skall förvaltningsmyndigheten för det operativa programmet ”Informationssamhället” lämna in en ansökan om bekräftelse av samfinansiering till kommissionen. Hela förfarandet kommer troligtvis inte att slutföras förrän hösten 2004.

Kommissionen räknar inte i detta skede med ytterligare finansiellt stöd till detta projekt. Den kommer emellertid att erbjuda tekniskt stöd för genomförandet av hela verksamhetsplanen från det Gemensamma forskningscentret, i den utsträckning som de grekiska myndigheterna begär det.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/345 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/345

---

(2004/C 84 E/0403)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0265/04

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   Propagandistiska reklaminslag i Grekland med hjälp av gemenskapsmedel mitt under valrörelsen

I den grekiska pressen har det riktats kritik mot att landets massmedier (i synnerhet teve) är fulla av propagandistiska reklaminslag om ”nya sjukhus”, ”stora byggprojekt” och ”initiativ för att höja utbildningsnivån” osv. I flera av dessa reklaminslag omnämns ”gemenskapsstödramen 2008”.

Är det enligt förordning (EG) nr 1159/2000 (1) förbjudet att sända sådan reklam med bidrag från EU mitt under en valrörelse? Hur många månader före valet måste sådan reklam helt upphöra att sändas? Föreskrivs det sanktioner, och i så fall vilka, mot medlemsstater som bryter mot bestämmelserna i ovannämnda förordning? Kan kommissionen i brådskande ordning ingripa för att få ett slut på dessa reklamsändningar?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

Kommissionens förordning (EG) nr 1159/2000 av den 30 maj 2000 om de informations- och offentlighetsåtgärder som medlemsstaterna skall vidta när det gäller stöd från strukturfonderna innehåller inga särskilda bestämmelser om valreklam. Enligt ramen för gemenskapsstöd för Grekland 2000-2006 bör dock informations- och offentlighetsåtgärder som rör strukturfondernas insatser avbrytas två månader före europeiska, nationella, regionala eller kommunala val. När det gäller de nationella valen den 7 mars 2004 underrättades kommissionen av de grekiska myndigheterna att de i enlighet med gemenskapsstödramens krav den 8 januari 2004 utfärdat nödvändiga instruktioner för alla ministerier och andra organ som deltar i förvaltningen av strukturfonderna.

Kommissionen förfogar inte över någon information som skulle tyda på att det skett något brott mot bestämmelserna på detta område.

---

(1)  EGT L 130, 31.5.2000, s. 30.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/346 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/346

---

(2004/C 84 E/0404)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0274/04

från Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Arseniksyra

Den 21 december förlorade ett etiopiskt fartyg utanför den nederländska kusten en stor mängd träimpregneringsmedel. Fartyget hade avseglat från England och även anlöpt Antwerpens hamn. Den slutliga destinationen var Etiopien via Bremen. Vid närmare undersökning har det framkommit att det fortfarande återstår en hel del frågor att besvara om registrering och märkning av tunnorna och ämnena i dem samt om hur dessa tunnor med sitt innehåll hanterats.

| 1. | Träimpregneringsmedlet CCA innehåller kopparoxid, kromtrioxid och arseniksyra. 1992 beslutade de nederländska myndigheterna att ändra namnet arseniksyra till arsenikpentoxid. Känner Europeiska kommissionen till att namnet på en av de tre aktiva beståndsdelarna (arseniksyra) har ersatts med ett annat namn (arsenikpentoxid)? |
| --- | --- |

1.

Träimpregneringsmedlet CCA innehåller kopparoxid, kromtrioxid och arseniksyra. 1992 beslutade de nederländska myndigheterna att ändra namnet arseniksyra till arsenikpentoxid. Känner Europeiska kommissionen till att namnet på en av de tre aktiva beståndsdelarna (arseniksyra) har ersatts med ett annat namn (arsenikpentoxid)?

| 2. | Håller kommissionen med mig om att det handlar om två olika kemiska ämnen? Enligt personal inom katastrofbekämpningen ställer vartdera ämnet egna krav på åtgärder i en katastrofsituation eller i samband med bärgning (de har olika nummer i FN:s klassificering liksom i Nederländernas klassificering av farliga ämnen, det så kallade GEVI-numret). |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen med mig om att det handlar om två olika kemiska ämnen? Enligt personal inom katastrofbekämpningen ställer vartdera ämnet egna krav på åtgärder i en katastrofsituation eller i samband med bärgning (de har olika nummer i FN:s klassificering liksom i Nederländernas klassificering av farliga ämnen, det så kallade GEVI-numret).

| 3. | Går också de andra medlemsstaterna till väga på ovannämnda vis? |
| --- | --- |

3.

Går också de andra medlemsstaterna till väga på ovannämnda vis?

| 4. | Hur förhåller sig detta till förordning (EG) nr 142/97 (1) där endast arseniksyra finns med som beteckning i klassificeringen? |
| --- | --- |

4.

Hur förhåller sig detta till förordning (EG) nr 142/97 (1) där endast arseniksyra finns med som beteckning i klassificeringen?

| 5. | Hur påverkar det här den övriga lagstiftningen som grundar sig på förordning (EG) nr 142/97? |
| --- | --- |

5.

Hur påverkar det här den övriga lagstiftningen som grundar sig på förordning (EG) nr 142/97?

| 6. | Anser kommissionen att det handlar om ett försök från Nederländernas regerings sida att kringgå gemenskapslagstiftningen? |
| --- | --- |

6.

Anser kommissionen att det handlar om ett försök från Nederländernas regerings sida att kringgå gemenskapslagstiftningen?

| 7. | Om kommissionen anser det, vad tänker kommissionen i så fall göra åt saken? |
| --- | --- |

7.

Om kommissionen anser det, vad tänker kommissionen i så fall göra åt saken?

| 8. | Vilken roll spelar denna klassificering i samband med sjötrafikdirektivet 2002/59/EG (2)? |
| --- | --- |

8.

Vilken roll spelar denna klassificering i samband med sjötrafikdirektivet 2002/59/EG (2)?

| 9. | Var de behöriga myndigheterna skyldiga att för andra medlemsstater anmäla denna transport och gjordes det i så fall någon anmälan? |
| --- | --- |

9.

Var de behöriga myndigheterna skyldiga att för andra medlemsstater anmäla denna transport och gjordes det i så fall någon anmälan?

| 10. | Om anmälningsskyldighet förelegat, men ingen anmälan gjorts: hade fartyget då fått avsegla från hamnen? |
| --- | --- |

10.

Om anmälningsskyldighet förelegat, men ingen anmälan gjorts: hade fartyget då fått avsegla från hamnen?

| 11. | Hur pass skadligt är det om etiketter och fraktsedlar för giftiga ämnen inte stämmer överens med innehållet? |
| --- | --- |

11.

Hur pass skadligt är det om etiketter och fraktsedlar för giftiga ämnen inte stämmer överens med innehållet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Kommissionen känner inte till det beslut som antogs år 1992 av den nederländska regeringen enligt vilket benämningen arseniksyra ändrades till arsenikpentoxid. Inte heller är den medveten om att andra medlemsstater skall ha infört liknande ändringar.

Kemiskt sett är arseniksyra och arsenikpentoxid två olika ämnen: den kemiska formeln för arseniksyra är AsH3O4 och benämningen på ämnet är arseniksyra (CAS # 7778-39-4 och EINECS # 231-901-9), medan den kemiska formeln för arsenikpentoxid är As2O5 och benämningen på ämnet är diarsenikpentoxid (CAS # 1303-28-2 och EINECS # 215-116-9). Det förstnämnda ämnet erhålls enkelt genom att man löser upp det sistnämnda ämnet i vatten.

Från toxikologisk synvinkel är båda ämnena lika giftiga för människor och miljö. Båda ämnena har en harmoniserad klassificering som carcinogener av kategori 1 (kan förorsaka cancer hos människor), de anses vara mycket giftiga för vattenlevande organismer och de kan förorsaka långvariga skador i en vattenmiljö i enlighet med bilaga I till rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (3).

Trots att dessa ämnen enligt både Förenta nationerna (FN) och IMDG-koden (International Maritime Dangerous Goods) identifieras med olika nummer, liknar nödåtgärderna för att förhindra föroreningar av endera av dessa ämnen varandra. Båda ämnen är vattenlösliga. Enligt IMDG-koden får ämnena bara transporteras med båt i vattentäta förpackningar. För båda ämnena gäller att man måste återfinna de förlorade behållarna vid en olycka.

Förvisso nämns endast arseniksyra i den prioriteringslista i bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 142/97 av den 27 januari 1997 om lämnande av uppgifter om vissa existerande ämnen i enlighet med artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen (4). Arsenikpentoxid förekommer inte i någon av de prioriteringslistor som har upprättats enligt artikel 8 i förordning (EG) nr 793/93. Klassificering och märkning av farliga ämnen omfattas av en annan lagstiftning, närmare bestämt rådets direktiv 67/548/EEG.

Arseniksyra och arsenikpentoxid omfattas dock båda av kommissionens direktiv 2003/2/EG av den 6 januari 2003 om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av arsenik (5), enligt vilket användningen av trä som har behandlats med arsenik i konsumenttillämpningar (exempelvis staket och trallgolv) förbjuds senast från och med den 30 juni 2004. Undantag görs för viss yrkesanvändning under särskilda omständigheter.

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen innefattar bestämmelser om anmälan av fartygs rörelser och deras last. Enligt detta direktiv måste operatörer av fartyg som lämnar en hamn i gemenskapen meddela den behöriga myndigheten i avgångshamnen flera uppgifter, inklusive de korrekta tekniska benämningarna på det farliga eller förorenande godset samt Förenta nationernas nummer eller Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) riskklasser. Syftet med direktivet är dock inte att fastställa krav på märkning eller klassificering av farligt eller förorenande gods.

Enligt direktiv 2002/59/EG är de behöriga myndigheterna inte skyldiga att rutinmässigt anmäla uppgifter till andra medlemsstater, men de måste på begäran av en annan medlemsstat på elektronisk väg kunna tillhandahålla den information som avses i bilagan, i synnerhet om en olycka har inträffat eller av andra säkerhetsrelaterade orsaker. Enligt direktivet är tillhandahållandet av information inte ett villkor för att fartyget skall få lämna hamnen.

När det gäller sjötransporter av kemikalier innehåller tillägg I till bilaga II till Marpolkonventionen 73/78 särskilda riktlinjer för kategorisering av skadliga flytande ämnen. Dessa bestämmelser är relevanta oavsett den märkning som tillämpas av medlemsstaterna. Dessutom utgör IMDG-koden en standardhandledning för alla aspekter av hanteringen av farligt gods och marina föroreningar vid sjötransport. Koden trädde i kraft den 1 januari 2004 och regeringarna måste anta den eller använda den som grund för nationella bestämmelser när de sätter i kraft kraven i SOLAS-konventionen från 1974 och Marpolkonventionen från 1973/1978. IMDG-koden innehåller grundläggande principer, detaljerade rekommendationer för enskilda ämnen, material och artiklar; och ett antal rekommendationer för godshantering, inklusive råd om terminologi, förpackning, märkning, lagring, separation av ämnen och hantering, samt om åtgärder vid nödsituationer.

---

(1)  EGT L 25, 28.1.1997, s. 11.

(2)  EGT L 208, 5.8.2002, s. 10.

(3)  EGT Ρ 196, 16.8.1967.

(4)  EGT L 84, 5.4.1993.

(5)  EUT L 4, 9.1.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/348 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/348

---

(2004/C 84 E/0405)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0277/04

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Medverkan från EU vid bygge av evenemangshall i Bryssel

Huvudstadsregionen Bryssel har för avsikt att bygga en multifunktionell evenemangshall i ”Europakvarteret”, närmare bestämt i det så kallade Van Maerlant-kvarteret. Enligt en talesman för regionens ministerpresident Ducarme skall Europeiska unionen ha gått med på att bidra med 30 procent av de sammanlagda kostnaderna för detta projekt.

Stämmer dessa uppgifter?

Vilka konkreta åtaganden om detta har ingåtts med huvudstadsregionen Bryssel?

Vilket mervärde, i relation till den redan befintliga (och planerade) infrastrukturen, kommer denna evenemangshall att innebära för de europeiska institutionerna?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Undersökningen ”Plan Médiateur”, som beställdes av den belgiska regeringen, har gett upphov till 133 initiativ som de belgiska myndigheterna låtit allmänheten tycka till om. En av dessa idéer var att bygga ett kulturcenter vid Place Jean Rey, vars verksamhet skulle gå ut på europeisk kultur.

I ”Plan Médiateur” föreslås att EU:s institutioner (Europaparlamentet, rådet, Regionkommittén, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt kommissionen) skall delfinansiera hela projektet med upp till 30 %.

Kommissionen välkomnar detta bidrag till den pågående debatten om hur ”EU-kvarteret” kan förbättras. Som anges i kommissionens meddelande av den 10 december 2003, (1), vill kommissionen samarbeta med de belgiska myndigheterna för att försöka göra olika möjliga förbättringar av området.

Ledamoten bör dock beakta att kommissionen ännu inte har lämnat sina synpunkter på ”Plan Médiateur” till de belgiska myndigheterna och att inga formella diskussioner av något slag om eventuella ekonomiska bidrag har hållits.

---

(1)  KOM(2003) 755 slutlig av den 10 december 2003

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/349 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/349

---

(2004/C 84 E/0406)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0279/04

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Forskning kring embryon och stamceller

I maj 2003 tillställde jag kommissionen skriftliga frågor (E-1494/03 (1)) om intresseanmälningar inom ramen för sjätte ramprogrammet för forskning kring embryon och stamceller.

Kommissionen tillkännagav i sitt svar att det inkommit 2000 intresseanmälningar till prioritet 1, och att cirka 80 av dessa inbegriper forskning på stamceller (hos djur eller människor).

För den temainriktade prioriteten nr 1 hade 26 förslag om forskning på stamceller inkommit. Tre av förslagen innebar att stamceller från mänskliga embryon i cellbanker eller isolerade celler i odlingar skall användas.

Kan kommissionen besvara följande frågor?

Den 31 december gick moratoriet ut. Detta innebär att EU nu kan stödja forskning på stamceller.

| 1. | Har Europeiska kommissionen redan fått ta emot förfrågningar om stöd till sådan forskning? |
| --- | --- |

1.

Har Europeiska kommissionen redan fått ta emot förfrågningar om stöd till sådan forskning?

| 2. | Om så är fallet: hur många av dessa förfrågningar har hittills beviljats? |
| --- | --- |

2.

Om så är fallet: hur många av dessa förfrågningar har hittills beviljats?

| 3. | Från vilka medlemsstater kom dessa förfrågningar? |
| --- | --- |

3.

Från vilka medlemsstater kom dessa förfrågningar?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(15 mars 2004)

Utvärderingen av den första ansökningsomgången för sjätte ramprogrammet om forskning visar att det hittills finns 18 projekt som kan komma i fråga för EU-bidrag och som åtminstone till någon del omfattar forskning på mänskliga stamceller. Detta antal är dock preliminärt, eftersom några av projekten fortfarande befinner sig i förhandlingsfasen.

Tolv av dessa projekt räknas till det prioriterade temaområdet ”Biovetenskap, genomik och bioteknik för bättre hälsa” och sex av projekten hör till temaområdet ”Nanoteknik och nanovetenskap, kunskapsbaserade multifunktionella material, nya produktionsprocesser och produktionsanordningar” (projekt för framställning av vävnad).

Av de projekt som rör forskning på mänskliga embryonala stamceller omfattas endast två av temaområdet ”Biovetenskap, genomik och bioteknik för bättre hälsa”. I båda dessa fall vill forskarna använda de mänskliga embryonala stamcellslinjer som listas i det register över mänskliga embryonala stamceller som National Institutes of Health upprättat i Förenta staterna (2) och som därmed skapats före den 9 augusti 2001. De forskarlag som vill använda dessa linjer finns dels i Tyskland och Italien och dels i Finland. Dessa uppgifter kan dock inte i något fall betraktas som definitiva, eftersom förhandlingarna för de båda projekten ännu inte avslutats och de heller inte godkänts för finansiering av programkommittén enligt artikel 6.3 i det särskilda programmet ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet”.

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 127.

(2)  http://stemcells.nih.gov/registry/index.asp.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/350 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/350

---

(2004/C 84 E/0407)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0280/04

från Rijk van Dam (EDD) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Europeiska kommissionens representation i Delhi

Under en resa tillsammans med parlamentets delegation för Sydostasien kom jag att se vilka egendomliga lokaler hälften av personalen vid Europeiska kommissionens representation i Delhi var inhysta i.

I anledning av detta har jag följande frågor:

| 1. | Hur många ytterligare anställda har det kommit till Europeiska kommissionens representation i Delhi sedan den så kallade delegeringsprocessen? Vilken är motiveringen till en sådan utvidgning? För vilka typer av verksamhet har det anställts ny personal? |
| --- | --- |

1.

Hur många ytterligare anställda har det kommit till Europeiska kommissionens representation i Delhi sedan den så kallade delegeringsprocessen? Vilken är motiveringen till en sådan utvidgning? För vilka typer av verksamhet har det anställts ny personal?

| 2. | Sedan när hyr Europeiska kommissionens representation femte våningen i hotell Taj Mahal i Delhi, hur många kvadratmeter hyrs det och hur hög är hyran per månad? |
| --- | --- |

2.

Sedan när hyr Europeiska kommissionens representation femte våningen i hotell Taj Mahal i Delhi, hur många kvadratmeter hyrs det och hur hög är hyran per månad?

| 3. | Tycker kommissionen att den gör ett ansvarsmedvetet intryck med tanke på sina relationer med Indien och på invånarna i Delhi genom att hyra in sig i en hel våning på ett femstjärnigt lyxhotell? |
| --- | --- |

3.

Tycker kommissionen att den gör ett ansvarsmedvetet intryck med tanke på sina relationer med Indien och på invånarna i Delhi genom att hyra in sig i en hel våning på ett femstjärnigt lyxhotell?

| 4. | När tänker kommissionen avsluta detta hyresavtal för att flytta in i lokaler som lämpar sig för de diplomatiska förbindelserna och på det sättet också är avsevärt billigare? |
| --- | --- |

4.

När tänker kommissionen avsluta detta hyresavtal för att flytta in i lokaler som lämpar sig för de diplomatiska förbindelserna och på det sättet också är avsevärt billigare?

| 5. | Kan kommissionen stå till tjänst med en översikt över vilka av dess representationer som hyrt extra lokaler efter delegeringsprocessen och till vilka merkostnader så skett, fördelat representation för representation? |
| --- | --- |

5.

Kan kommissionen stå till tjänst med en översikt över vilka av dess representationer som hyrt extra lokaler efter delegeringsprocessen och till vilka merkostnader så skett, fördelat representation för representation?

Svar från Christopher. Patten på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

| 1. | Kommissionen önskar först erinra om att den grundläggande principen med delegering till delegationerna är att allt som kan förvaltas och avgöras bättre på plats inte bör förvaltas eller avgöras i Bryssel. Delegationen består följaktligen i att tilldela delegationerna förvaltningsrätt (teknisk, ekonomisk och avtalsmässig) som tidigare tillkommit huvudförvaltningen för genomförandet av gemenskapens stödåtgärder. För att delegationerna skall kunna ta sig an dessa nytillkomna uppgifter bör de förstärkas, särskilt när det gäller mänskliga resurser.
  När det gäller Indien berörs huvudsakligen följande områden: handel och utveckling av den privata sektorn, det civila samhället, program och åtgärder som genomförs av icke-statliga organisationer, stöd åt institutioner, mänskliga rättigheter, flyktingar, återuppbyggnad (t.ex. Gujarat), miljö och naturresurser samt de sociala sektorerna, däribland hälsa, utbildning och jämställdhetsfrågor.
  Det bör påpekas att delegationen i Indien har regionalt ansvar (Nepal, Sri Lanka och Bhutan). Delegationen har alltså det samlade ekonomiska och avtalsmässiga ansvaret för samtliga de länder som den täcker. Den personalstyrka som tilldelats den avspeglar denna ansvarsnivå.
  Före införandet av processen med delegering till delegationerna år 2001 omfattade delegationen i Indien 39 fasta tjänster (ej medräknat nationella experter från medlemsländerna och unga experter som deltar i partnerskap med medlemsländerna och inte tillhör den permanenta personalstyrkan). Till följd av delegeringen har delegationen i Indien för närvarande 81 tjänster.
  Nettoförstärkningen om 42 personer fördelar sig enligt följande:






  — | 30 tjänster som beviljats i samband med delegeringen av förvaltningen av bistånd (varav 5 tjänstemän, 13 lokalt anställda, 11 lokalt anställda tekniska assistenter och 1 enskild expert) (+30) |
| --- | --- | --- |

1.

Kommissionen önskar först erinra om att den grundläggande principen med delegering till delegationerna är att allt som kan förvaltas och avgöras bättre på plats inte bör förvaltas eller avgöras i Bryssel. Delegationen består följaktligen i att tilldela delegationerna förvaltningsrätt (teknisk, ekonomisk och avtalsmässig) som tidigare tillkommit huvudförvaltningen för genomförandet av gemenskapens stödåtgärder. För att delegationerna skall kunna ta sig an dessa nytillkomna uppgifter bör de förstärkas, särskilt när det gäller mänskliga resurser.

När det gäller Indien berörs huvudsakligen följande områden: handel och utveckling av den privata sektorn, det civila samhället, program och åtgärder som genomförs av icke-statliga organisationer, stöd åt institutioner, mänskliga rättigheter, flyktingar, återuppbyggnad (t.ex. Gujarat), miljö och naturresurser samt de sociala sektorerna, däribland hälsa, utbildning och jämställdhetsfrågor.

Det bör påpekas att delegationen i Indien har regionalt ansvar (Nepal, Sri Lanka och Bhutan). Delegationen har alltså det samlade ekonomiska och avtalsmässiga ansvaret för samtliga de länder som den täcker. Den personalstyrka som tilldelats den avspeglar denna ansvarsnivå.

Före införandet av processen med delegering till delegationerna år 2001 omfattade delegationen i Indien 39 fasta tjänster (ej medräknat nationella experter från medlemsländerna och unga experter som deltar i partnerskap med medlemsländerna och inte tillhör den permanenta personalstyrkan). Till följd av delegeringen har delegationen i Indien för närvarande 81 tjänster.

Nettoförstärkningen om 42 personer fördelar sig enligt följande:

—

30 tjänster som beviljats i samband med delegeringen av förvaltningen av bistånd (varav 5 tjänstemän, 13 lokalt anställda, 11 lokalt anställda tekniska assistenter och 1 enskild expert) (+30)

| — | 3 tjänster för lokalt anställda inom den administrativa avdelningen för arbete med den genom den ökade personalstyrkan växande förvaltningsbördan (varav 1 lokalanställd och 2 lokalt anställda tekniska assistenter (+ 3) |
| --- | --- |

—

3 tjänster för lokalt anställda inom den administrativa avdelningen för arbete med den genom den ökade personalstyrkan växande förvaltningsbördan (varav 1 lokalanställd och 2 lokalt anställda tekniska assistenter (+ 3)

| — | 6 tjänster inom ramen för internaliseringen av tekniskt stöd (varav 2 lokalanställda och 4 lokalt anställda tekniska assistenter) (+ 6) |
| --- | --- |

—

6 tjänster inom ramen för internaliseringen av tekniskt stöd (varav 2 lokalanställda och 4 lokalt anställda tekniska assistenter) (+ 6)

| — | 4 tjänster, varav 3 tjänstemän och 1 lokalt anställd teknisk assistent, beviljade genom omstrukturering av befintliga resurser för att förstärka uppföljningen av handelsfrågor (1A), politiska frågor (1A + 1 lokalt anställd teknisk assistent) och förvaltningen av bistånd (1A) (+ 4) |
| --- | --- |

—

4 tjänster, varav 3 tjänstemän och 1 lokalt anställd teknisk assistent, beviljade genom omstrukturering av befintliga resurser för att förstärka uppföljningen av handelsfrågor (1A), politiska frågor (1A + 1 lokalt anställd teknisk assistent) och förvaltningen av bistånd (1A) (+ 4)

| — | Däremot har 1 tjänst i kategori A som funktionär A omdisponerats från delegationen i Indien i samband med öppnandet av delegationen i Katmandu (- 1). |
| --- | --- |

—

Däremot har 1 tjänst i kategori A som funktionär A omdisponerats från delegationen i Indien i samband med öppnandet av delegationen i Katmandu (- 1).

| 2. | Flera tillfälliga lösningar har övervägts för att hysa den nytillkomna personalen. Av dessa var den mest gynnsamma att hyra 31 rum (1308 m2) i hotellet Taj Mahal. Jämfört med andra förslag var fördelarna att slippa stora investeringar genom installationer och renovering av små tillfälliga kontor och i jämförelse med de andra undersökta hotellen erbjöds den billigaste lösningen. Månadshyran är 1,953,000 indiska rupier (34,036 euro motsvarande 26 euro per m2 i månaden), inklusive elektricitet, luftkonditionering och uppvärmning, skötsel och regelbundet underhåll, samt att hotellet ligger 500 meter från huvuddelegationens byggnader. Detta är fördelaktigt vid en jämförelse med den hyra som för närvarande betalas för delegationens huvudbyggnad (om en yta motsvarande 65 9-håls golfbanor) vilken är 29 700 euro för 837 m2 (motsvarande 35,5 euro per m2 i månaden), exklusive alla driftskostnader och allmänna omkostnader.
  Hyresperioden om 6 månader (med möjlighet till förlängning) inleddes den 15 maj 2002. En ny hyresperiod med samma villkor inleddes den 16 februari 2003, och har sedan förlängts. |
| --- | --- |

2.

Flera tillfälliga lösningar har övervägts för att hysa den nytillkomna personalen. Av dessa var den mest gynnsamma att hyra 31 rum (1308 m2) i hotellet Taj Mahal. Jämfört med andra förslag var fördelarna att slippa stora investeringar genom installationer och renovering av små tillfälliga kontor och i jämförelse med de andra undersökta hotellen erbjöds den billigaste lösningen. Månadshyran är 1,953,000 indiska rupier (34,036 euro motsvarande 26 euro per m2 i månaden), inklusive elektricitet, luftkonditionering och uppvärmning, skötsel och regelbundet underhåll, samt att hotellet ligger 500 meter från huvuddelegationens byggnader. Detta är fördelaktigt vid en jämförelse med den hyra som för närvarande betalas för delegationens huvudbyggnad (om en yta motsvarande 65 9-håls golfbanor) vilken är 29 700 euro för 837 m2 (motsvarande 35,5 euro per m2 i månaden), exklusive alla driftskostnader och allmänna omkostnader.

Hyresperioden om 6 månader (med möjlighet till förlängning) inleddes den 15 maj 2002. En ny hyresperiod med samma villkor inleddes den 16 februari 2003, och har sedan förlängts.

| 3. | Hyran av kontor i hotellet Taj Mahal är en tillfällig och provisorisk placering av delar av delegationens personal. Delegationens huvudbyggnad som är olämplig för delegationens nuvarande storlek omfattar en yta av 65 golfbanor. |
| --- | --- |

3.

Hyran av kontor i hotellet Taj Mahal är en tillfällig och provisorisk placering av delar av delegationens personal. Delegationens huvudbyggnad som är olämplig för delegationens nuvarande storlek omfattar en yta av 65 golfbanor.

| 4. | Den tillfälliga lösningen att hyra kontor i hotellet Taj Mahal avsågs vara under 6 månader, d.v.s. till den 15 augusti 2003. De aktuella svårigheterna på fastighetsmarknaden, som har ökat beroende på spänningarna mellan Indien och Pakistan, har emellertid försvårat undersökningarna ytterligare och hyreskontraktet har förlängts med ytterligare 6 månader, d.v.s. till den 15 februari 2004. Det sista förslag till en varaktig lösning som övervägdes vid slutet av 2003 avvisades beroende på farhågor rörande byggnadens säkerhet. |
| --- | --- |

4.

Den tillfälliga lösningen att hyra kontor i hotellet Taj Mahal avsågs vara under 6 månader, d.v.s. till den 15 augusti 2003. De aktuella svårigheterna på fastighetsmarknaden, som har ökat beroende på spänningarna mellan Indien och Pakistan, har emellertid försvårat undersökningarna ytterligare och hyreskontraktet har förlängts med ytterligare 6 månader, d.v.s. till den 15 februari 2004. Det sista förslag till en varaktig lösning som övervägdes vid slutet av 2003 avvisades beroende på farhågor rörande byggnadens säkerhet.

| 5. | Eftersom delegeringen till delegationerna fortfarande pågår är det inte möjligt att ge detaljer om samtliga kostnader. Först när hela förfarandet är avslutat kommer kommissionen att kunna ge exakta siffror om de faktiska budgetkonsekvenserna av personalökningen hos delegationerna. Eftersom kommissionen inte hyr separata kontorslokaler enbart med tanke på delegeringen, täcks i många fall de ökade utrymmeskraven genom en utvidgning av en byggnad som redan hyrs. |
| --- | --- |

5.

Eftersom delegeringen till delegationerna fortfarande pågår är det inte möjligt att ge detaljer om samtliga kostnader. Först när hela förfarandet är avslutat kommer kommissionen att kunna ge exakta siffror om de faktiska budgetkonsekvenserna av personalökningen hos delegationerna. Eftersom kommissionen inte hyr separata kontorslokaler enbart med tanke på delegeringen, täcks i många fall de ökade utrymmeskraven genom en utvidgning av en byggnad som redan hyrs.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/351 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/351

---

(2004/C 84 E/0408)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0282/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Identifiering av gemenskapens yttersta randområden på EU:s officiella kartor

I artikel 299.2 i fördraget fastställs regionerna i gemenskapens yttersta randområden. Dessa får naturligtvis inte blandas ihop med de utomeuropeiska länder och regioner som anges i punkt 3 i samma artikel, och som beskrivs i förteckningen i bilaga II, eller andra regioner och länder till vilka det hänvisas i andra sammanhang.

Trots detta fortsätter Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella tidning under 2003, med en hänvisning till ”Europeiska kommissionens copyright”, att felaktigt kalla de yttersta randområdena för ”medlemsstaternas icke-kontinentala och utomeuropeiska territorier”.

När det gäller den autonoma regionen Azorerna — som kort och gott benämns ”Azorerna” (Açores), och som geografiskt sett är det enda randområde som hör till det europeiska territoriet — anges inga namn på öar. Den enda staden som anges är Ponta Delgada, men inte de historiska städerna Angra do Heroísmo och Horta.

Skulle kommissionen kunna förklara orsaken till varför den inte betecknar dessa regioner som regioner i gemenskapens yttersta randområden, utan i stället använder en beteckning som lätt kan leda till sammanblandning med de utomeuropeiska territorier som fastställs i bilaga II?

Ser kommissionen något hinder för att på dessa kartor skriva in ”Região Autónoma dos Açores” (den autonoma regionen Azorerna) samt städerna Horta och Angra do Heroísmo?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Frågeställaren tar upp de kartor som kommissionen offentliggör i syfte att ge europainformation till allmänheten. Dessa kartor är inte officiella och tjänar inte något rättsligt eller administrativt syfte. För att säkerställa att kartorna är lätt läsbara krävs vissa redaktionella principer för de namn som skall användas. Enligt en av de standarder som följs skall man i kartor som fritt tillhandahålls allmänheten använda kortformerna för länder och regioner och endast ange en stad i varje region. Namn på öar anges, men inte i kartor med mindre skala. På motsvarande sätt har uttrycket ”de yttersta randområdena”, som förekommer i artikel 299 i EG-fördraget inte använts av rent redaktionella skäl, eftersom detta uttryck inte är känt och kan förstås av vida kretsar av allmänheten i samtliga medlemsstater.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/352 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/352

---

(2004/C 84 E/0409)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0283/04

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Politiken för offentlig upphandling om virke

Kan kommissionen klargöra vilket virke som används i säkerhets- och branddörrar vid renoveringen av EU:s gemensamma forskningscenter i Bryssel? Från vilka länder härstammar virket, vilka företag har levererat det och vilka belägg finns det för att allt virke som används härrör från lagliga och hållbara källor?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Renoveringen 1995-1996 av byggnaden där Gemensamma forskningscentret (GFC) i Bryssel har sitt säte utfördes av dess ägare, ett privat företag, enligt hyresavtalet som undertecknades med kommissionen 1994.

Kommissionen såg 1997 över ”immeuble type”-dokumentet (1) från 1992 och införde ett krav på att anbudsinfordringar skall specificera att aspekter som rör hållbar förvaltning av skog skall beaktas.

Men renoveringen av GFC-byggnaden ägde rum före 1997, och kraven på det virke som användes i säkerhets- och branddörrar vid renoveringen, såsom dessa definierats i hyresavtalet, innehöll därför inget specifikt villkor om att det skulle styrkas att virket kom från hållbara källor (genom exempelvis märkning om skogscertifiering).

Renoveringskontraktet för byggnaden tilldelades av byggnadens ägare. Därför har inte kommissionen tillgång till detaljinformation om det virke som användes vid renoveringen.

Som översynen av ”immeuble type”-dokumentet visar fäster kommissionen stor vikt vid kravet på garanti för att virke härrör från miljömässigt hållbara källor och har nu vidtagit åtgärder för att se till att detta krav uppfylls.

---

(1)  ”Immeuble type”-dokumentet är kommissionens standardspecifikation för byggnader och innehåller normer för kvalitet på utrymmen, materialanvändning och kvalitet på tekniska installationer.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/353 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/353

---

(2004/C 84 E/0410)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0285/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   En deponi på Malta

Maltas regering tänker anlägga en ny tillfällig deponi alldeles i närheten av tempelanläggningen Mnajdra från yngre stenåldern, en plats som uppförts på Unescos förteckning över världskulturarvet.

Enligt en rapport som beställts av Maltas lokalavdelning av organisationen Friends of the Earth tog det sex dagar att se ut platsen där deponin skulle förläggas (från den 3 till den 9 juni 2003) och inga företrädare för landets museiverk var då närvarande.

Den maltesiske ministern påpekade att en miljökonsekvensbedömning (MKB) av projektet kunde färdigställas på mellan tre och fyra månader och etablerade på det sättet ett prejudikat i fråga om MKB på Malta samt gav en ny definition åt att bedömningen skulle sträcka sig över flera årstider. Företaget SLR Consulting gick med på att göra denna MKB inom utsatt tid.

I den bedömning av hydrologiska risker som framlagts av SLR används det en modell för fastställande av riskerna för att föroreningar skall läcka ut genom tätningsmaterialet som deponin klätts in med. Modellen utgår från den felaktiga premissen att inklädningen alltid kommer att fungera precis som den är avsedd att göra det.

I fråga om luftkvaliteten uppträder det stora motsägelser. SLR hävdar att det inte finns några uppgifter som kunde tjäna som underlag för en bedömning av vilken inverkan deponigaserna har på sten, men likväl fortsätter företaget med att konstatera att möjligheterna till att de arkeologiska fyndplatserna, bland dem de orter som finns med i världskulturarvet samt tankarna i Misqa, kommer att påverkas är försumbart små.

Vet Europeiska kommissionen om att förslaget strider mot politiken för hur deponier skall förläggas?

Vet kommissionen om att den tillfälliga deponin inte är avsedd för farligt avfall?

Vad tänker kommissionen göra för att hindra de maltesiska myndigheterna att förverkliga sina planer på denna deponi som skulle befinna sig strax intill platser som finns uppförda på Unescos världskulturarv?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

Under anslutningsförhandlingarna åtog sig Malta att följa bestämmelserna i deponeringsdirektivet (1) från och med den 1 maj 2004.

Maltas regering har uppgett för kommissionen att den tillfälliga deponin kommer att utföras i enlighet med bestämmelserna i deponeringsdirektivet, och att även en miljökonsekvensbeskrivning kommer att göras i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Det är de nationella myndigheterna som fattar beslut om var deponin skall förläggas, men Maltas myndigheter är medvetna om att beslutet måste överensstämma med kraven i deponeringsdirektivet. Detta gäller särskilt de krav som berör skyddet av natur- eller kulturarvet som fastställs i bilaga I till direktivet. Maltas regering har även informerat kommissionen om att den tillfälliga deponin endast kommer att användas för icke-farligt hushållsavfall.

Kommissionen kommer att övervaka hur Malta lyckas med att införliva och genomföra deponeringsdirektivet och de åtaganden som gjordes under förhandlingarna. När Malta väl blir en medlemsstat kommer kommissionen att se till att direktivet följs på samma sätt som den gör med alla andra medlemsstater.

---

(1)  Rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall, EGT L 182, 16.7.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/354 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/354

---

(2004/C 84 E/0411)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0290/04

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Räckvidden för direktiv 97/11/EG

Kan kommissionen bekräfta om punkt 7 a i bilagan till direktiv 97/11/EG (1) omfattar anläggandet av ett storskaligt telekommunikationsnät utmed en sträckning som redan existerar?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (2) (MKB-direktivet), senast ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997, skall medlemsstaterna se till att en bedömning av inverkan på miljön görs innan tillstånd ges till projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av projektets art, storlek eller lokalisering. Dessa projekt beskrivs i artikel 4, som hänvisar till bilagorna 1 och 2 till direktivet. I punkt 7 a i bilaga 1 anges anläggning av järnvägslinjer för fjärrtrafik och flygplatser med en banlängd av 2 100 m eller mer. I punkt 13 i bilaga 2 anges alla förändringar eller utvidgningar av projekt som förtecknas i bilaga 1 eller bilaga 2 och som redan har godkänts, utförts eller håller på att utföras och som kan få betydande negativ inverkan på miljön.

Parlamentsledamoten ber kommissionen bekräfta huruvida punkt 7 a i bilaga 1 täcker anläggning av ett storskaligt telekommunikationsnät utmed en sträckning som redan existerar. Det bör noteras att anläggning av storskaliga telekommunikationsnät inte nämns som projekttyp i bilagorna. Ett sådant projekt kan dock anses vara en förändring eller utbyggnad av den befintliga sträckningen, om denna sträckning omfattas av punkt 7 a i bilaga 1. Parlamentsledamotens fråga innehåller ingen information som gör det möjligt att undersöka frågan vidare. Men om den befintliga sträckningens fysiska egenskaper inte förändras kan projektet knappast omfattas av punkt 13 i bilaga 2.

---

(1)  EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/354 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/354

---

(2004/C 84 E/0412)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0291/04

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Trafikolyckor i Europeiska unionen

Den 12 januari 2004 meddelade Frankrikes regeringschef att antalet personer som dött i trafikolyckor under 2003 uppgick till 5 732 jämfört med 7 242 år 2002, 8 437 år 1998, 10 289 år 1990 och 12 428 år 1981 och att antalet olyckor i Italien också minskat under 2003 tack vare införandet av ett körkort med poäng för felfri körning. Kan kommissionen ange om den redan undersökt eller tänker undersöka hur många offer som skördas i trafiken i samtliga EU-länder? Vilka faktorer kan förklara eventuella olikheter i olycksstatistiken? Har antalet trafikoffer sjunkit i alla länder? Vilka offentliga eller privata initiativ ligger bakom detta?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

I enlighet med rådets beslut av den 30 november 1993 (1) samlar kommissionen in uppgifter om trafikolyckor och sedan juli 2002 offentliggörs detaljerad statistik på webbplatsen Europa (2).

Det finns stora skillnader mellan medlemsstaterna: De länder som har de bästa resultaten (Nederländerna, Sverige, Förenade kungariket) registrerar årligen mellan 60 och 65 döda per miljoner invånare medan de som har sämst resultat (Grekland och Portugal) har 160 till 180 döda. Genomsnittet för Europeiska unionen (EU-15) ligger på runt 105 döda per miljoner invånare.

I det nya europeiska åtgärdsprogram för trafiksäkerhet som kommissionen antog 2003 (3), och som parlamentsledamoten uppmanas att läsa, redovisas en rad faktorer som förklarar dessa skillnader. I första hand kan trafikanternas beteende leda till att situationen förbättras. Därutöver kommer dock även väginfrastrukturen att utvecklas avsevärt i flera medlemsstater.

Stora framsteg har konstaterats i Frankrike (en minskning med 22 % av antalet döda 2003 jämfört med 2002), Irland (-10 %), Italien (-17 % (4)) och Portugal (-11 % (5)). Denna minskning beror främst på att trafikanterna ändrat sitt beteende antingen tack vare ökad medvetenhet eller genom skärpt tillämpning av regelverket (förbättrad kontroll, strängare påföljder och bättre tillämpning av dem). De första preliminära siffrorna tyder på att antalet döda i EU:s femton medlemsstater 2003 var färre än 35 500 jämfört med 38 500 år 2002 och närmare 40 000 år 2001.

---

(1)  Rådets beslut 93/704/EG av den 30 november 1993 om upprättandet av en gemenskapsdatabas för trafikolyckor, EGT L 329, 30.12.1993.

(2)  http://europa.eu.int/comm/transport/road/index_en.htm, rubrikerna ”road safety” och ”CARE”.

(3)  Kommissionens meddelande Att halvera antalet dödsoffer i trafiken i Europeiska unionen till år 2010: ett gemensamt ansvar, KOM(2003) 311 slutlig.

(4)  Januari-september 2003 respektive januari-september 2002.

(5)  Januari-augusti 2003 respektive januari-augusti 2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/355 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/355

---

(2004/C 84 E/0413)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0293/04

från María Bergaz Conesa (GUE/NGL) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Hot mot Güe-källan genom byggandet av vägsträckan AS 17, Puente del Arco-El Condado (Asturien, Spanien)

När vägsträckan AS 17, Puente del Arco-El Condado (Asturien, Spanien), skulle börja byggas upptäckte man att det av de behöriga myndigheterna utvalda projektet kan medföra oersättliga skador på Güe-källan som förser mer än 11 000 personer i området med dricksvatten.

I sitt svar på fråga P-1825/03 (1) i detta ärende säger kommissionen följande: ”Projektet tycks hur som helst ha varit föremål för en miljökonsekvensbedömning. Man bör dock komma ihåg att direktiv 85/337/EEG (2) inte innehåller några kriterier för hur ett projekt bör väljas ut bland de alternativ som granskats, förutsatt att projektet har bedömts på ett korrekt sätt.”

Anser kommissionen, mot bakgrund av denna nya uppgift om Güe-källan, att de spanska myndigheternas val av väg sträcka är det mest miljö vänliga?

Anser inte kommissionen att man med tanke på den befintliga gemenskapslagstiftningen om skydd för grundvatten borde välja en annan sträckning som inte utgör ett hot mot denna källa?

Kan kommissionen vända sig till de behöriga myndigheterna och begära in alla uppgifter i ärendet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

Enligt den tillgängliga informationen handlar det projekt som parlamentsledamoten för tredje gången gör kommissionen uppmärksam på om upprustningen av en sträcka på tre kilometer av en redan befintlig väg. Det bör noteras att projekt av den här typen inte finns med i några av bilagorna till rådets direktiv 85/337/EEG (3). Trots detta har de spanska myndigheterna gjort en konsekvensbedömning av projektet. I denna ”miljökonsekvensbeskrivning” (Declaración de Impacto Ambiental) framkommer det tydligt att projektet inte förväntas påverka grundvattnet.

Vidare fastställs i direktiv 85/337/EEG inga kriterier som medlemsstaterna skall följa när de bestämmer vilket alternativ de skall välja när de väl har gjort bedömningen av miljöpåverkan. Det är därför inte kommissionens sak att uttala sig om hur miljövänlig den valda vägsträckan är.

Dessutom innehåller inte den gällande gemenskapslagstiftningen om skydd för grundvatten några bestämmelser som är tillämpliga i det aktuella fallet, eftersom det enda syftet med lagstiftningen är att förhindra och om möjligt minska föroreningar av grundvatten genom de ämnen som listas i förteckning 1 och 2 i bilagan till direktiv 80/68/EEG (4).

Det finns således inga belägg för en överträdelse av gemenskapens miljölagstiftning i det här fallet.

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 174.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(3)  Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 175, 5.7.1985, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997, EGT L 73, 14.3.1997.

(4)  Rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen, EGT L 20, 26.1.1980.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/356 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/356

---

(2004/C 84 E/0414)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0298/04

från Bob van den Bos (ELDR) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Förbindelserna mellan EU och Libyen och de mänskliga rättigheterna i Libyen

Libyen gör allt för att på nytt komma med i det internationella samfundet. I september 2003 upphävdes FN:s sanktioner mot Libyen. Sedan ett antal år tillbaka pågår en tillnärmning mellan EU och president Khadaffi. Kommissionens ordförande Prodi har i sina diskussioner med presidenten låtit förstå att han önskar förbättra dessa förbindelser. Den 30 december 2003 inbjöd han Libyen att gå med i Barcelonaprocessen, varpå överste Khadaffi förklarade att han är redo att överväga ett fullvärdigt deltagande i denna process. Samtidigt övervägs det att ett fiskeriavtal skall ingås med Libyen.

I vilken mån spelar situationen för de mänskliga rättigheterna en roll i Europeiska Unionens inställning till Libyen? Har de mänskliga rättigheterna förts på tal i samband med förbindelserna mellan Europeiska kommissionen och regeringen i Tripoli?

Hur ser kommissionen på situationen för de mänskliga rättigheterna i Libyen? Ser kommissionen någon förbättring på denna punkt?

Är kommissionen beredd att ingripa i underlättande syfte i samband med en begäran framställd till Libyen av en delegation av oberoende organisationer för de mänskliga rättigheterna om att få kartlägga situationen för de mänskliga rättigheterna i detta land?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 mars 2004)

För närvarande existerar inga formella förbindelser mellan EU och Libyen. Libyen har sedan 1999 deltagit som passiv observatör i Barcelonaprocessen.

EU hoppas att Libyen kan bli fullvärdig medlem av Barcelonaprocessen, något landet bara kan bli utan villkor och om det godkänner allt som hittills har antagits under denna process.

På det sättet kommer det att vara möjligt att inleda en dialog med Libyen om alla frågor av intresse, däribland de mänskliga rättigheterna.

Som läget är nu diskuteras de mänskliga rättigheterna med Lybien från fall till fall eftersom det inte finns några formella ramar för förbindelserna.

Amnesty International har nyligen besökt Libyen. Organisationen har inte fått komma in i landet sedan 1988. Kommissionen anser att detta är tecken på en positiv utveckling.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/357 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/357

---

(2004/C 84 E/0415)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0307/04

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Genmodifierade grödor

Mot bakgrund av de resultat som presenterats i Förenade kungariket i samband med ”farm-scale evaluations” (utvärdering på jordbruksnivå) av genmodifierade herbicidtoleranta grödor, vilka råd kommer kommissionen att ge till de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som granskar ansökningar enligt del C avseende marknadsföring i Europa, i enlighet med direktiv 2001/18/EG, av denna typ av grödor?

Anser kommissionen, mot bakgrund av dessa nya uppgifter, att de som lämnar in ansökningar måste tillhandahålla nya riskbedömningar i enlighet med artikel 13.6 i direktiv 2001/18/EG?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Kommissionen har inte gett några särskilda tekniska råd till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna eftersom bedömningen av ansökningarna, som även omfattar riskbedömning och slutgiltiga beslut enligt direktiv 2001/18/EG (1), skall göras från fall till fall. På motsvarande sätt skall även alla nya uppgifter bedömas för varje enskilt fall. Denna metod skall tillämpas i alla skeden av tillståndsförfarandet.

De utvärderingar på jordbruksnivå (farm-scale evaluations) som utfördes i Förenade kungariket omfattade odling av genetiskt modifierad herbicidtolerant majs, vårryps och sockerbetor. De senaste ansökningarna om att släppa ut genetiskt modifierade organismer på marknaden i odlingssyfte omfattar såväl herbicidtolerant majs som andra sorter av majs, raps, sockerbetor, foderbetor, potatis och bomull. När det gäller dessa ansökningar har kommissionen endast mottagit bedömningsrapporter från den behöriga myndigheten för två majssorter. De övriga ansökningarna håller fortfarande på att utvärderas av de behöriga myndigheterna och inga bedömningsrapporter har hittills skickats till kommissionen.

Som ledamoten helt korrekt påpekar, fastställs i artikel 13.6 i direktiv 2001/18/EG hur nya uppgifter skall behandlas. Om en anmälare anser att ny information om de risker som den genetiskt modifierade organismen kan utgöra för människors hälsa eller för miljön måste framföras, skall anmälaren omedelbart underrätta den behöriga myndigheten om detta och se över de uppgifter och villkor som anges i anmälan. Den behöriga myndigheten kan även begära in ytterligare information om de nya uppgifterna innan bedömningsrapporten färdigställs.

Om den behöriga medlemsstaten gör en positiv bedömning i en rapport som lämnas till kommissionen, skall de övriga medlemsstaterna och deras vetenskapliga kommittéer utvärdera innehållet varvid de har rätt att komma med invändningar. Vid denna utvärdering skall de nya uppgifterna bedömas och invändningarna kan även lämnas in om uppgifterna anses vara relevanta men inte fanns med i den första utvärderingen. Om invändningarna kvarstår kommer Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet att tillfrågas för ett yttrande, vilket även gäller om ny information framkommit.

Slutligen finns inga belägg för att odling av en gröda som modifierats med modern bioteknik fått negativa effekter på den biologiska mångfalden, vilket framhålls i rapporten Farm Scale Evaluation.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv 90/220/EEG, EGT L 106, 17.4.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/358 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/358

---

(2004/C 84 E/0416)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0308/04

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Franskan inom kommissionen

Kommissionen avser såvitt veterligt att ge ut mer än 20 miljoner euro på att bekosta studier i franska för sina anställda. Med vilken motivering ger kommissionen sina anställda utbildning framför allt i franska och tänker kommissionen verka för att stärka franskans ställning inom kommissionen på bekostnad av övriga språk?

Svar från Niel Kinnock på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

Parlamentsledamotens information är inte korrekt, och det är inte heller de liknande siffror som nyligen har förekommit i vissa tidningar, tillsammans med vilseledande uppgifter om franskan som ett arbetsspråk inom kommissionen.

Kommissionen har inte fattat något beslut som ger eller kommer att ge undervisning i franska någon särställning i jämförelse med de övriga officiella språken.

Kurser i varje språk planeras för varje år på grundval av föregående års deltagarantal. Förutom efterfrågan bland den personal som vill förbättra sina språkkunskaper är den enda faktor som beaktas budgettaket för språkutbildning. För år 2003 uppgick detta belopp till 5 000 000 euro. Kurserna i franska stod för 23 % av det sammanlagda beloppet år 2003, engelska för 20 %, spanska för 10 %, tyska för 10 % och återstående 37 % användes för kurser i 28 andra språk.

För vissa språk varierar efterfrågan inte nämnvärt. När det gäller andra språk, främst engelska, franska och språken i de anslutande länderna, har det skett en genomsnittlig ökning i efterfrågan med cirka 10 % per år sedan år 2001. Denna utveckling kommer antagligen att förstärkas från och med 2004 till följd av utvidgningen och ikraftträdandet av de nya tjänsteföreskrifterna där större vikt fästs vid flerspråkighet, i synnerhet genom krav på att tjänstemännen skall kunna arbeta på ett tredje gemenskapsspråk innan en första befordran kan ske.

Det bör påpekas att prioriteringen av en anställds språkutbildning som tillhandahålls eller finansieras av kommissionen beror, och kommer även i fortsättningen att bero, på vilka krav som ställs på honom eller henne i arbetet (1).

Det är givetvis omöjligt att exakt uppskatta vilka språk som kommer att efterfrågas mest den närmaste framtiden. Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten att den kommer att fortsätta att arbeta för att ge sin personal möjlighet att lära sig eller att utveckla sina kunskaper i alla de officiella språken.

---

(1)  Kommissionens beslut om personalutbildning K(2002) 1577 av den 7 maj 2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/359 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/359

---

(2004/C 84 E/0417)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0311/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Godstransportföretaget Ikea Rail lägger ner sin verksamhet inom två år — vad sker med det stöd på 500 000 euro som företaget fått från EU för detta ändamål?

| 1. | Känner kommissionen till att järnvägsföretaget Ikea Rail lagt ner sin verksamhet från och med den 15 januari 2004? Verksamheten, som inleddes den 27 juni 2002, bestod i godsbefordran mellan Älmhult och Duisburg i samband med möbelvaruhus på olika håll i Europa. |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att järnvägsföretaget Ikea Rail lagt ner sin verksamhet från och med den 15 januari 2004? Verksamheten, som inleddes den 27 juni 2002, bestod i godsbefordran mellan Älmhult och Duisburg i samband med möbelvaruhus på olika håll i Europa.

| 2. | Har kommissionen beviljat Ikea Rail ett stöd på 500 000 euro, för att företaget skall fungera som exempel på hur det går att i praktiken använda det fria tillträdet till ett liberaliserat alleuropeiskt järnvägsnät för godstrafik? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen beviljat Ikea Rail ett stöd på 500 000 euro, för att företaget skall fungera som exempel på hur det går att i praktiken använda det fria tillträdet till ett liberaliserat alleuropeiskt järnvägsnät för godstrafik?

| 3. | På vilka villkor har dessa 500 000 euro beviljats? Kan företaget som fått pengarna behålla dem också efter att det lagt ner sin verksamhet? Om så är fallet: varför då? |
| --- | --- |

3.

På vilka villkor har dessa 500 000 euro beviljats? Kan företaget som fått pengarna behålla dem också efter att det lagt ner sin verksamhet? Om så är fallet: varför då?

| 4. | Finns det flera företag som fått stimulans av detta slag eller redan fått utfästelse om det? |
| --- | --- |

4.

Finns det flera företag som fått stimulans av detta slag eller redan fått utfästelse om det?

| 5. | Avser kommissionen i framtiden på nytt ge stöd till företag som tillkännager att de vill göra bruk av den liberaliserade gränsöverskridande godstrafiken per järnväg? Hur tänker kommissionen förhindra att den på det sättet på nytt ger pengar till misslyckade experiment och således bara täcker kostnaderna för olika äventyrliga tilltag? |
| --- | --- |

5.

Avser kommissionen i framtiden på nytt ge stöd till företag som tillkännager att de vill göra bruk av den liberaliserade gränsöverskridande godstrafiken per järnväg? Hur tänker kommissionen förhindra att den på det sättet på nytt ger pengar till misslyckade experiment och således bara täcker kostnaderna för olika äventyrliga tilltag?

Källor: Op de Rails nr. 2004-1, januari 2004 Transport & Environment Bulletin nr. 124, december 2003.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen beviljade stöd till IKEA Rail AB inom ramen för ett program för finansiering av kombinerade transporter, det så kallade Pact-programmet (pilotåtgärder för kombinerade transporter). Programmet baserar sig på rådets förordning (EG) nr 2196/98 av den 1 oktober 1998 om beviljande av ekonomiskt stöd från gemenskapen till nyskapande åtgärder för att främja kombinerade transporter (1). Många företag från alla medlemsstater har fått Pact-stöd förutom IKEA. Pact-programmet avslutades 2001 och har nu ersatts av Marco Polo-programmet i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1382/2003 av den 22 juli 2003 om beviljande av ekonomiskt gemenskapsstöd till förbättring av godstransportsystemets miljöprestanda (2).

IKEA Rail fick stödet för att starta verksamheten mot bakgrund av de stora riskerna med att starta en ny intermodal tjänst med egen dragkraft och eget ansvar på marknaden för järnvägstransporter i dagens Europa. Problemen med och kostnaderna för driften av tjänsten, särskilt kostnaderna som hade att göra med den bristande driftskompabiliteten mellan de olika nationella järnvägssystemen, var betydligt större än man trott. IKEA Rail avvecklade därför verksamheten och informerade kommissionen om detta. Kommissionen bidrog till kostnaderna för IKEA-projektet i enlighet med avtalsskyldigheterna i förordning (EG) nr 2196/98 och betalade sammanlagt ut ett stöd på 235925,37 euro.

Kommissionen anser inte att erfarenheterna med IKEA Rail har varit ”olyckliga”. IKEA Rail-pendeln mellan Sverige och Ruhr-området i Tyskland har övertagits av ett privat järnvägsföretag, RAG Bahn und Hafen, som numera driver verksamheten tillsammans med Intercontainer-Interfrigo. Sålunda har försöket med IKEA Rail, som delfinansierades med gemenskapsmedel, visat sig vara värdefullt eftersom avsevärda godsvolymer har överförts från vägarna till järnvägarna.

Dessutom var IKEA-projektet mycket viktigt för att upptäcka problemen för tillträde till marknaden och visa på konkreta lösningar för att komma tillrätta med dem. Kommissionen kommer därför genom Marco Polo-programmet att fortsätta med denna typ av riskkapitalbidrag till företag som är villiga att gå i bräschen för nya lösningar. Med erfarenheterna av Pact i ryggen kommer alla projekt som får bidrag genom Marco Polo-programmet att granskas grundligt utifrån deras affärsmässiga och ekonomiska förutsättningar.

---

(1)  EGT L 277, 14.10.1998.

(2)  EUT L 196, 2.8.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/360 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/360

---

(2004/C 84 E/0418)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0324/04

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Ny avgift i Belgien för nederländska och tyska eldistributörer för användning av det belgiska högspänningsnätet i samband med elimport från Frankrike

I en artikeli Financieel Dagblad av den 20 januari 2004 uppges att Belgien tar ut en ny avgift från nederländska och tyska eldistributörer för användning av det belgiska högspänningsnätet i samband med elimport från Frankrike.

| 1. | Känner kommissionen till denna information? Stämmer det som står i artikeln i Financieel Dagblad? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till denna information? Stämmer det som står i artikeln i Financieel Dagblad?

| 2. | Anser kommissionen att Belgien har rätt att införa en ny avgift för Nederländernas och Tysklands användning av det belgiska högspänningsnätet? Om svaret är ja: I enlighet med vilken artikel? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att Belgien har rätt att införa en ny avgift för Nederländernas och Tysklands användning av det belgiska högspänningsnätet? Om svaret är ja: I enlighet med vilken artikel?

| 3. | Om svaret är nej: Vad har kommissionen för avsikt att göra i detta ärende? |
| --- | --- |

3.

Om svaret är nej: Vad har kommissionen för avsikt att göra i detta ärende?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Efter kontroll verkar det som om den federala belgiska regeringen faktiskt har meddelat sin avsikt att ta ut särskilda avgifter för gränsöverskridande elöverföring.

Det handlar således inte om en avsikt på detta stadium.

Om det konkretiseras och de systemansvariga tvingas ta ut denna typ av avgift är det självklart att kommissionen kommer att vidta de vanliga åtgärderna för kontroll av en sådan åtgärds överensstämmelse med den gemensamma marknaden och den kompensationsmekanism för gränsöverskridande flöden av el som nyligen införts och för första gången gör det möjligt att ta bort avgifter för enskilda transaktioner samt från och med den 1 juli 2004 genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1228/2003 av den 26 juni 2003 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel (1).

Kommissionen påminner om att genom tillämpning av artikel 4.5 i denna förordning får inte ”någon särskild nätavgift för enskild deklarerad eltransit” tas ut.

Kommissionen är vaksam och kommer att göra allt för att förhindra att nationella mekanismer införs som påverkar handelsutbytet inom gemenskapen.

---

(1)  EUT L 176, 15.7.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/361 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/361

---

(2004/C 84 E/0419)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0325/04

från Willi Piecyk (PSE) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Genomförande av direktiv 2002/25/EG

I direktiv 2002/25/EG (1) av den 5 mars 2002 om ändring av rådets direktiv 98/18/EG (2) om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg föreskrivs att direktivets bestämmelser skall till-lämpas från och med den 1 januari 2003, om inte annat anges i bilagan.

| 1. | Vilka medlemsstater har hittills införlivat detta direktiv i nationell lagstiftning på vederbörligt sätt? |
| --- | --- |

1.

Vilka medlemsstater har hittills införlivat detta direktiv i nationell lagstiftning på vederbörligt sätt?

| 2. | Finns det svårigheter i samband med genomförandet i medlemsstaterna? |
| --- | --- |

2.

Finns det svårigheter i samband med genomförandet i medlemsstaterna?

| 3. | Vilka svårigheter finns det i så fall och hur avser kommissionen att bidra till att lösa dessa problem? |
| --- | --- |

3.

Vilka svårigheter finns det i så fall och hur avser kommissionen att bidra till att lösa dessa problem?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Genom kommissionens direktiv 2002/25/EG av den 5 mars 2002 ändrades de tekniska specifikationerna (bilaga 1) i rådets direktiv 98/18/EG av den 17 mars 1998 om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg i enlighet med den internationella utvecklingen (översynen av SOLAS-konventio-nen) (3).

Sista datum för att införliva direktivet i den nationella lagstiftningen var den 1 januari 2003, vilket nu samtliga medlemsstater har gjort.

När det gäller tidigare svårigheter som medlemsstaterna stött på i arbetet med att införliva direktivet kan kommissionen rapportera följande:

| — | Sedan direktiv 2002/25/EG antagits begärde ett antal medlemsstater förtydlig anden med avseende på bestämmelserna i en viss del av bilaga 1 i direktivet (kapitel III, avsnitt 5-1). |
| --- | --- |

—

Sedan direktiv 2002/25/EG antagits begärde ett antal medlemsstater förtydlig anden med avseende på bestämmelserna i en viss del av bilaga 1 i direktivet (kapitel III, avsnitt 5-1).

| — | Det var nödvändigt att förbättra avsnittet, som rör livräddningsutrustning på ro-ro-fartyg, för att tydliggöra att det ställdes olika krav på de ro-ro-fartyg som byggdes före den 1 januari 2003 och de som byggdes efter den 1 januari i enlighet med aktuella internationella bestämmelser. |
| --- | --- |

—

Det var nödvändigt att förbättra avsnittet, som rör livräddningsutrustning på ro-ro-fartyg, för att tydliggöra att det ställdes olika krav på de ro-ro-fartyg som byggdes före den 1 januari 2003 och de som byggdes efter den 1 januari i enlighet med aktuella internationella bestämmelser.

| — | Frågan behandlades i samband med kommittéförfarandet (den kommitté som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS) och om ändring av förordningarna om sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg) (4) och detta resulterade i kommissionens direktiv 2003/75/EG av den 29 juli 2003 om ändring av bilaga I till rådets direktiv 98/18/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg (5). |
| --- | --- |

—

Frågan behandlades i samband med kommittéförfarandet (den kommitté som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS) och om ändring av förordningarna om sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg) (4) och detta resulterade i kommissionens direktiv 2003/75/EG av den 29 juli 2003 om ändring av bilaga I till rådets direktiv 98/18/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg (5).

| — | Kommissionen känner inte till några andra problem när det gäller tillämpningen av direktivet i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Kommissionen känner inte till några andra problem när det gäller tillämpningen av direktivet i medlemsstaterna.

---

(1)  EGT L 98, 15.4.2002, s. 1.

(2)  EGT L 144, 15.5.1998, s. 1.

(3)  Den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss, 1974.

(4)  EGT L 324, 29.11.2002.

(5)  EUT L 190, 30.7.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/362 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/362

---

(2004/C 84 E/0420)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0329/04

från Jillian Evans (Verts/ALE) och Ian Hudghton (Verts/ALE) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Endometrios

Känner kommissionen till att uppgifter från världens största forskningsregister om endometrios visar att kvinnor med endometrios och deras släktingar löper högre risk att få bröstcancer, melanom och äggstockscancer? Det finns också en förhöjd risk för non-Hodgkin-lymfom. Dessa resultat bekräftar andra undersökningar, däribland en studie på över 20 000 fall av endometrios från det svenska cancerregistret. Denna studie visade också på ökad risk för bröstcancer, äggstockscancer och non-Hodgkin-lymfom hos kvinnor med endometrios.

I samband med EU:s politik för kvinnor och hälsa och Europaparlamentets resolution från 1999 (1) om kvinnors hälsotillstånd, vilka handlingsplaner, program och projekt planerar kommissionen för att endometrios skall uppmärksammas tillräckligt, forskning om eventuella orsaker och botemedel samordnas och för att medvetenheten bland kvinnor om denna sjukdom skall öka?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Kommissionen är medveten om sambanden mellan endometrios och den ökade risken för cancer.

I det sjätte ramprogrammet som löper just nu är det tematiska prioriterade området ”Biovetenskap, genomik och bioteknik för bättre hälsa” inriktat på utforskning av möjligheterna med genomiska upptäckter och överföring av dem i tillämpningar som förbättrar folkhälsan.

Cancerforskningen är en av huvudprioriteringarna i programmet. Inom denna forskning vill man utveckla patientinriktade strategier, från prevention till effektivare och tidigare diagnoser samt bättre behandlingsstrategier.

För att nå detta mål har man för programmet valt att inte fokusera på specifika cancerformer eller sjukdomar. Programmet är istället inriktat på att på en horisontell och tvärvetenskaplig metod för att angripa viktiga frågor i kampen mot de olika formerna av sjukdomen.

En ny förslagsinfordran inom området för cancerforskning kommer att offentliggöras i juni 2004. Ett av de ämnen som skall behandlas är förebyggande av cancer i högriskpopulationer, vilket bland annat kan motivera en ytterligare utvärdering av sambanden mellan den ökade risken för cancer och endometrios. Mer information om dessa frågor och om innehållet i förslagsinfordran kommer att finnas på webbplatsen Cordis (2) när ansökningsomgången inletts.

I linje med Europaparlamentets resolution från 1999 om kvinnors hälsotillstånd bör noteras att betydande insatser har gjorts inom det sjätte ramprogrammet för att se till att jämställdhetsfrågor beaktas inom folkhälsopolitiken och forskningen samt vid utformningen av ramprogrammen och den ekonomiska bedömningen av projekten.

Enligt programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2003-2008) (3) tillåts principiellt projekt i upplysningssyfte. Det är inte utformat för någon särskild sjukdom och utesluter inte heller några förslag om en specifik sjukdomsbakgrund. Under 2003 lämnades inga förslag om endometrios in. En förslagsinfordran offentliggjordes i slutet av februari, där ansökningstiden går ut den 26 april 2004.

---

(1)  EGT C 175, 21.6.1999, s. 68.

(2)  http://www.cordis.lu.

(3)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1786/2002/EG av den 23 september 2002 om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2003-2008), EGT L 271, 9.10.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/363 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/363

---

(2004/C 84 E/0421)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0332/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Arseniksyra har åsatts etiketten arsenikpentoxid till följd av att Nederländerna saknar ny och entydig märkning av farliga kemiska ämnen

| 1. | Känner kommissionen till att det etiopiska fartyget ”Andinet” som i slutet av 2003 gick under i Nordsjön 20 sjömil utanför den nederländska ön Texel var lastat med tunnor som innehöll det cancerframkallande och ytterst giftiga ämnet arseniksyra, som skadar hud och luftvägar vid beröring eller inandning och som ingår som beståndsdel i träimpregneringsmedlet CCA? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det etiopiska fartyget ”Andinet” som i slutet av 2003 gick under i Nordsjön 20 sjömil utanför den nederländska ön Texel var lastat med tunnor som innehöll det cancerframkallande och ytterst giftiga ämnet arseniksyra, som skadar hud och luftvägar vid beröring eller inandning och som ingår som beståndsdel i träimpregneringsmedlet CCA?

| 2. | Känner kommissionen till att de nederländska myndigheterna sedan 1992 betecknar den i punkt 1 avsedda kemiska föreningen arseniksyra (”arsenic acid”) såsom arsenikpentoxid och att Nederländernas dåvarande miljöminister så sent som 1995 försvarat detta namnbyte inför Nederländernas parlament samt att valet av namn motiverats med en strävan efter mera entydiga namn i ett europeiskt sammanhang? När fick kommissionen först reda på denna nya, men vilseledande nederländska beteckning? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att de nederländska myndigheterna sedan 1992 betecknar den i punkt 1 avsedda kemiska föreningen arseniksyra (”arsenic acid”) såsom arsenikpentoxid och att Nederländernas dåvarande miljöminister så sent som 1995 försvarat detta namnbyte inför Nederländernas parlament samt att valet av namn motiverats med en strävan efter mera entydiga namn i ett europeiskt sammanhang? När fick kommissionen först reda på denna nya, men vilseledande nederländska beteckning?

| 3. | Kan kommissionen bekräfta att man måste gå till väga på helt annat sätt och att säkerhetskraven är helt annorlunda vid bekämpning av förorening med arseniksyra än vid bekämpning av förorening med arsenikpentoxid och att vilseledande märkning skapar en större risk för förlust av människoliv vid lastning, katastrofbekämpning och rengöring? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen bekräfta att man måste gå till väga på helt annat sätt och att säkerhetskraven är helt annorlunda vid bekämpning av förorening med arseniksyra än vid bekämpning av förorening med arsenikpentoxid och att vilseledande märkning skapar en större risk för förlust av människoliv vid lastning, katastrofbekämpning och rengöring?

| 4. | Instämmer kommissionen med den flamländske parlamentsledamoten Johan Malcorps' (gruppen Agalev/de gröna) ställningstagande i nederländsk och flamländsk TV om att fartyget aldrig borde ha fått avsegla från Antwerpens hamn med sådan last när märkningen en gång var så pass vilseledande? |
| --- | --- |

4.

Instämmer kommissionen med den flamländske parlamentsledamoten Johan Malcorps' (gruppen Agalev/de gröna) ställningstagande i nederländsk och flamländsk TV om att fartyget aldrig borde ha fått avsegla från Antwerpens hamn med sådan last när märkningen en gång var så pass vilseledande?

| 5. | Vad gör kommissionen för att inte enskilda EU-medlemsstater skall fortsätta ha olika och vilseledande beteckningar på farliga kemiska ämnen? Från och med när kommer det att finnas enhetliga beteckningar som inte kan missförstås. |
| --- | --- |

5.

Vad gör kommissionen för att inte enskilda EU-medlemsstater skall fortsätta ha olika och vilseledande beteckningar på farliga kemiska ämnen? Från och med när kommer det att finnas enhetliga beteckningar som inte kan missförstås.

Källor: TV Nederland 2, programmet ”Twee vandaag” den 23 januari 2004, samt TV Vlaanderen 1, programmet ”VRT Journaal” den 24 januari 2004.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

| 1. | Kommissionen känner väl till den olycka som frågan gäller. De tunnor som ”Andinet” fraktade innehöll utan tvekan en blandning av arsenikpentoxid, kromtrioxid och kopparoxid (som även medlet CCA innehåller) enligt vad såväl producenten som skeppsklareraren uppgivit i främst säkerhetsdatabladet. Ingen arseniksyra transporterades. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen känner väl till den olycka som frågan gäller. De tunnor som ”Andinet” fraktade innehöll utan tvekan en blandning av arsenikpentoxid, kromtrioxid och kopparoxid (som även medlet CCA innehåller) enligt vad såväl producenten som skeppsklareraren uppgivit i främst säkerhetsdatabladet. Ingen arseniksyra transporterades.

| 2. | Kommissionen känner inte till något sådant namnbyte. Enligt kemiska experter kan arsenikpentoxid lätt övergå i arseniksyra, vilket kan vara förklaringen till namnbytet. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen känner inte till något sådant namnbyte. Enligt kemiska experter kan arsenikpentoxid lätt övergå i arseniksyra, vilket kan vara förklaringen till namnbytet.

| 3. | Beträffande sjötransport av kemikalier anges särskilda riktlinjer för klassificering av skadliga flytande ämnen i appendix I i bilaga II till Marpolkonventionen. Dessa riktlinjer gäller oavsett vilken märkning medlemsstaterna använder. Vidare trädde den internationella koden för sjötransport av farligt gods i kraft den 1 januari 2004. Koden är en standardhandledning för hantering av farligt gods och ämnen som kan förorena den marina miljön i samband med sjötransporter. Regeringarna är skyldiga att antingen anta koden eller att använda den som grund för den nationella lagstiftningen när de antar kraven i SOLAS-konventionen från 1974 och Marpolkonventionen från 1973/1978.I internationella koden för sjötransport av farligt gods fastställs grundläggande principer, detaljerade rekommendationer för enskilda substanser, material och produkter samt ett antal rekommendationer för god praxis. Dessa omfattar råd om terminologi, förpackning, märkning, stuvning, separering, hantering och krishantering. |
| --- | --- |

3.

Beträffande sjötransport av kemikalier anges särskilda riktlinjer för klassificering av skadliga flytande ämnen i appendix I i bilaga II till Marpolkonventionen. Dessa riktlinjer gäller oavsett vilken märkning medlemsstaterna använder. Vidare trädde den internationella koden för sjötransport av farligt gods i kraft den 1 januari 2004. Koden är en standardhandledning för hantering av farligt gods och ämnen som kan förorena den marina miljön i samband med sjötransporter. Regeringarna är skyldiga att antingen anta koden eller att använda den som grund för den nationella lagstiftningen när de antar kraven i SOLAS-konventionen från 1974 och Marpolkonventionen från 1973/1978.I internationella koden för sjötransport av farligt gods fastställs grundläggande principer, detaljerade rekommendationer för enskilda substanser, material och produkter samt ett antal rekommendationer för god praxis. Dessa omfattar råd om terminologi, förpackning, märkning, stuvning, separering, hantering och krishantering.

| 4. | Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG av den 27 juni 2002 om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik (1) innehåller bestämmelser om anmälan av hur fartyget förflyttar sig och vilken last det bär. I synnerhet skall enligt direktivet fartygsoperatörer anmäla till den behöriga myndigheten när ett fartyg lämnar en hamn i EU och lämna vissa uppgifter, såsom korrekta tekniska benämningar på det farliga eller förorenande godset, Förenta Nationernas (FN) nummer eller Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) riskklasser.
  Kommissionen kan inte inta någon formell ståndpunkt om en tredje parts påstådda yttranden i tv eller i pressen. Påpekas bör dock att endast myndigheterna i medlemsstaten har rätt att ge ett fartyg tillstånd att lämna en hamn. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG av den 27 juni 2002 om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik (1) innehåller bestämmelser om anmälan av hur fartyget förflyttar sig och vilken last det bär. I synnerhet skall enligt direktivet fartygsoperatörer anmäla till den behöriga myndigheten när ett fartyg lämnar en hamn i EU och lämna vissa uppgifter, såsom korrekta tekniska benämningar på det farliga eller förorenande godset, Förenta Nationernas (FN) nummer eller Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) riskklasser.

Kommissionen kan inte inta någon formell ståndpunkt om en tredje parts påstådda yttranden i tv eller i pressen. Påpekas bör dock att endast myndigheterna i medlemsstaten har rätt att ge ett fartyg tillstånd att lämna en hamn.

| 5. | Den kemiska nomenklaturen fastställdes på internationell nivå för flera årtionden sedan i enlighet med reglerna från International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC). Dessutom kan man med hjälp av CAS-nummer (Chemical Abstracts Service) och EG-nummer identifiera kemikalier. Inom EU tillämpas nomenklaturen och numrering s systemen på farliga kemikalier, och detta omfattar arseniksyra och arsenikpentoxid. |
| --- | --- |

5.

Den kemiska nomenklaturen fastställdes på internationell nivå för flera årtionden sedan i enlighet med reglerna från International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC). Dessutom kan man med hjälp av CAS-nummer (Chemical Abstracts Service) och EG-nummer identifiera kemikalier. Inom EU tillämpas nomenklaturen och numrering s systemen på farliga kemikalier, och detta omfattar arseniksyra och arsenikpentoxid.

---

(1)  EGT L 208, 5.8.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/364 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/364

---

(2004/C 84 E/0422)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0336/04

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   Forskning på embryon med medel ur EU:s budget

| 1. | Varför tillstyrkte kommissionen, genom kommissionsledamot Busquin, det portugisiska kompromissförslaget, för att sedan beteckna detta som ett missförstånd? Vad har förmått ledamoten av kommission att dra tillbaka det instämmande svar han först gav? |
| --- | --- |

1.

Varför tillstyrkte kommissionen, genom kommissionsledamot Busquin, det portugisiska kompromissförslaget, för att sedan beteckna detta som ett missförstånd? Vad har förmått ledamoten av kommission att dra tillbaka det instämmande svar han först gav?

| 2. | Delar kommissionen uppfattningen att man enades om moratoriet därför att etiskt känsliga frågor, som man har olika uppfattning om, inte bör behandlas på samma sätt som annars delade uppfattningar behandlas i rådet, och att man därför måste nå en kompromiss som samtliga medlemsstater kan instämma i? |
| --- | --- |

2.

Delar kommissionen uppfattningen att man enades om moratoriet därför att etiskt känsliga frågor, som man har olika uppfattning om, inte bör behandlas på samma sätt som annars delade uppfattningar behandlas i rådet, och att man därför måste nå en kompromiss som samtliga medlemsstater kan instämma i?

| 3. | Kan frågeställaren utgå från att uttalandet att beslut om forskning om embryon skall fattas av rådet, vilket kommissionens ordförande Prodi sade den 11 december 2002 till den tyska förbundsdagens talman Thierse, fortfarande gäller och att detta inte motsägs av en kommissionsledamots senare enskilda avvikande yttranden? |
| --- | --- |

3.

Kan frågeställaren utgå från att uttalandet att beslut om forskning om embryon skall fattas av rådet, vilket kommissionens ordförande Prodi sade den 11 december 2002 till den tyska förbundsdagens talman Thierse, fortfarande gäller och att detta inte motsägs av en kommissionsledamots senare enskilda avvikande yttranden?

| 4. | Bör man inte med tanke på de allt fler etiskt känsliga frågeställningarna överväga att avstå från åtgärder från Europeiska unionens sida, när etiska frågor inte kan besvaras på ett enhetligt sätt i medlemsstaterna? |
| --- | --- |

4.

Bör man inte med tanke på de allt fler etiskt känsliga frågeställningarna överväga att avstå från åtgärder från Europeiska unionens sida, när etiska frågor inte kan besvaras på ett enhetligt sätt i medlemsstaterna?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

| 1. | Parlamentsledamoten hänvisar tydligen till de informella diskussioner som ägde rum i anslutning till ministerrådets möte den 26 november 2003 och som endast var av förberedande natur. Kommissionen har hållit fast vid innehållet i sitt förslag genom hela lagstiftningsförfarandet. |
| --- | --- |

1.

Parlamentsledamoten hänvisar tydligen till de informella diskussioner som ägde rum i anslutning till ministerrådets möte den 26 november 2003 och som endast var av förberedande natur. Kommissionen har hållit fast vid innehållet i sitt förslag genom hela lagstiftningsförfarandet.

| 2. | Kommissionen delar inte denna uppfattning och påminner om att beslut i dessa frågor skall fattas med kvalificerad majoritet. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen delar inte denna uppfattning och påminner om att beslut i dessa frågor skall fattas med kvalificerad majoritet.

| 3. | Det är rådet som skall fatta beslut i frågan, och kommissionen kan bara beklaga att det inte fattades något beslut den 3 december 2003. Kommissionens förslag ligger emellertid kvar hos rådet. |
| --- | --- |

3.

Det är rådet som skall fatta beslut i frågan, och kommissionen kan bara beklaga att det inte fattades något beslut den 3 december 2003. Kommissionens förslag ligger emellertid kvar hos rådet.

| 4. | Detta verkar inte vara den allmänna åsikten i Europaparlamentet, som förutom att erkänna unionens behörighet när det gäller att fastställa finansieringsvillkoren för denna typ av forskning dessutom den 19 november 2003 med majoritet antog en resolution (1) i vilken man godkänner gemenskapsfinansiering av forskningsverksamhet där man använder stamceller från mänskliga embryon. |
| --- | --- |

4.

Detta verkar inte vara den allmänna åsikten i Europaparlamentet, som förutom att erkänna unionens behörighet när det gäller att fastställa finansieringsvillkoren för denna typ av forskning dessutom den 19 november 2003 med majoritet antog en resolution (1) i vilken man godkänner gemenskapsfinansiering av forskningsverksamhet där man använder stamceller från mänskliga embryon.

---

(1)  http://www3.europarl.eu.int/omk/omnsapir.so/pv2?PRG=CALDOC&HLE=20031119&LANGUE=EN&TPV=PROV&LASTCHAP=12&SDOCTA=10&TXTLST=1&Type_Doc=FIRST&POS=1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/365 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/365

---

(2004/C 84 E/0423)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0339/04

från Jean-Louis Bernié (EDD) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   Vindkraftverk

Trots att man på nytt börjat ifrågasätta vindkraften i föregångsländerna (framför allt Tyskland och Danmark) kommer nu Frankrike att genomföra åtskilliga vindkraftprojekt.

Enligt nyligen framlagda vetenskapliga rapporter dödas i Tyskland ungefär 500 000 fåglar varje år då de kolliderar med vindkraftverk.

Förfogar kommissionen över seriösa vetenskapliga undersökningar om vindkraftverkens effekter för miljön och framför allt för flyttfåglar?

Anser kommissionen, mot bakgrund av tillgänglig information, att uppförandet av vindkraftverk är förenligt med bevarandet av fågelbeståndet, framför allt när vindkraftverken placeras i närheten av flyttfågelsträck, övervintringsplatser och känsliga parningsområden?

Skall operatörerna uppfylla en fastställd kravspecifikation som Europeiska kommissionen på förhand godkänt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen är medveten om att det finns en oro för eventuella konflikter mellan vindkraftprojekt och målen om att bevara naturen i vissa områden, särskilt vilda fåglar. Olika undersökningar har pekat på potentiella faror som störningar, fåglar som dödas i kollisioner och direkt förlust av livsmiljöer på grund av sådana projekt (1).

Huruvida vindkraftprojekt är förenliga med kravet på fågelskydd enligt EG:s miljölagstiftning måste bedömas från fall till fall. Befintlig kunskap tyder på att de problem som parlamentsledamoten nämner kan vara stora, särskilt när de föreslagna områdena ligger längs kända flyttfågelsträck.

Alla förslag till vindkraftprojekt som kan få betydande inverkan på miljön skall genomgå en bedömning av miljöpåverkan enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, senast ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (2). I en sådan bedömning skall projektets direkta effekter på bland annat djur och växter identifieras, beskrivas och bedömas.

Om ett projekt kan påverka ett Natura 2000-område (3) skall projektet i fråga bedömas enligt bestämmelserna i artikel 6 i rådets direktiv 92/43/EEG. Enligt denna artikel krävs praktiska och formella garantier om att skadliga projekt inte kommer att påverka Natura 2000-områden, om inte projekten i brist på alternativa lösningar kan motiveras av ett allt överskuggande allmänintresse. Om området innehåller en prioriterad art eller livsmiljötyp enligt direktiv 92/43/EEG, är de enda faktorer som får beaktas sådana som berör människors hälsa eller den allmänna säkerheten, betydelsefulla konsekvenser för miljön eller, efter ett yttrande från kommissionen, andra tvingande orsaker som har ett allt överskuggande allmänintresse.

När nätverket av särskilda skyddsområden väl har inrättats i Frankrike och andra medlemsstater kommer det att finnas en stark rättslig grund som garanterar att denna skyddsordning tillämpas på potentiellt skadliga projekt i områden som har stor betydelse för bevarandet av vilda fåglar.

---

(1)  Se till exempel den översyn som BirdLife International gjort på uppdrag av Bernkonventionen på adressen http://www.coe.int/t/e/Cultural_Co-operation/Environment/Nature_and_biological_diversity/Nature_protection/ sc22_inf30erev.pdf.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985 respektive EGT L 73, 14.3.1997.

(3)  Särskilda skyddsområden enligt artikel 4 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979 och särskilda bevarandeområden enligt artikel4 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/366 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/366

---

(2004/C 84 E/0424)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0344/04

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   ”Conseillers hors classe”

Kan kommissionen redogöra för hur många tidigare tjänstemän som finns inom GD Personal och administration som rådgivare ”hors classe”?

Hur många sådana tjänstemän som tills vidare suspenderats från sina tjänster finns det dessutom inom Europeiska kommissionens övriga generaldirektorat?

Kan kommissionen meddela mig hur många tjänsteman som för närvarande är suspenderade från sina tjänster med bibehållen lön på grund av pågående disciplinära förfaranden?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

I egenskap av tillsättningsmyndighet kan kommissionen i enlighet med bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna och andra verksamhetsföreskrifter när som helst besluta om att omplacera en tjänsteman från en chefsbefattning till en tjänst utan ledande ställning om man anser att det är till gagn för verksamheten. I detta sammanhang kan generaldirektörer och biträdande generaldirektörer få en tjänst utan ledande ställning i egenskap av särskild rådgivare. En sådan tjänstgöring kan vara under kortare eller längre tid, och tjänstemännens arbetsuppgifter och ansvar fastställs av den aktuella tillsättningsmyndigheten.

Som kommissionen tidigare har påpekat är inte en ”särskild rådgivare” någon före detta tjänsteman, och utnämningen innebär inte alls att tjänstemannen ”suspenderats från sin tjänst”.

När det gäller avstängning, som är en tidsbegränsad disciplinåtgärd och inte något administrativt förfarande, upphör den berörda tjänstemannen att tjänstgöra vid institutionen under avstängningen. Enligt artikel 88 i tjänsteföreskrifterna får tillsättningsmyndigheten endast besluta om avstängning om man påstår att personen i fråga har begått ett allvarligt fel.

För närvarande arbetar två särskilda rådgivare vid Generaldirektoratet för personal och administration, och ytterligare tre är anställda vid Generaldirektoratet för bistånd respektive Generaldirektoratet för regionalpolitik samt vid Byrån för löneadministration och individuella ersättningar.

Fyra kommissionstjänstemän (som inte är särskilda rådgivare) är för närvarande avstängda från sina tjänster under pågående disciplinärt förfarande på grund av påstående om allvarligt fel.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/367 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/367

---

(2004/C 84 E/0425)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0345/04

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Transeuropeiska transportnätverk

Håller kommissionen med om att i samband med utvecklingen av transeuropeiska transportnätverk skall hänsyn tas till skyddade naturviltsområden som exempelvis Natura 2000?

Avser kommissionen genomföra en fullständig miljöbedömningsplan för att säkerställa att de negativa effekterna på miljön minimeras?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Vid utbyggnaden av det transeuropeiska transportnätverket (TEN-T) tas hänsyn till befintliga skyddade naturviltsområden och Natura 2000-områden enligt följande:

| — | I beslut nr 1692/96 om gemenskapens riktlinjer (1), som för närvarande ses över av Europaparlamentet och ministerrådet, klargörs att alla TEN-T projekt måste uppfylla kraven i EU:s miljölagstiftning fullständigt. Enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (2) måste medlemsstaterna genomföra en miljöbedömning. På planerings- och programnivå skall de genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (3) senast i juli 2004. Enligt artikel 6 i livsmiljödirektivet (4) skall medlemsstaterna också göra en bedömning av planer (och projekt) i förhållande till deras påverkan på Natura 2000-områden. |
| --- | --- |

—

I beslut nr 1692/96 om gemenskapens riktlinjer (1), som för närvarande ses över av Europaparlamentet och ministerrådet, klargörs att alla TEN-T projekt måste uppfylla kraven i EU:s miljölagstiftning fullständigt. Enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (2) måste medlemsstaterna genomföra en miljöbedömning. På planerings- och programnivå skall de genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (3) senast i juli 2004. Enligt artikel 6 i livsmiljödirektivet (4) skall medlemsstaterna också göra en bedömning av planer (och projekt) i förhållande till deras påverkan på Natura 2000-områden.

| — | Kommissionen har genomfört en omfattande bedömning av konsekvenserna av sitt förslag av den 1 oktober 2003 om att se över riktlinjerna för TEN-T (5), inbegripet en bedömning av de miljömässiga, ekonomiska och sociala konsekvenserna genom att beakta de inbördes förhållandena mellan projekt, korridorer och transportsätt samt trafikmässiga och ekonomiska prognoser för olika alternativ. Undersökningen innefattar en analys av de prioriterade projektens närhet till Natura 2000-områden. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har genomfört en omfattande bedömning av konsekvenserna av sitt förslag av den 1 oktober 2003 om att se över riktlinjerna för TEN-T (5), inbegripet en bedömning av de miljömässiga, ekonomiska och sociala konsekvenserna genom att beakta de inbördes förhållandena mellan projekt, korridorer och transportsätt samt trafikmässiga och ekonomiska prognoser för olika alternativ. Undersökningen innefattar en analys av de prioriterade projektens närhet till Natura 2000-områden.

| — | Innan finansiering från gemenskapen beviljas säkerställer kommissionen att bevis läggs fram för att gemenskapens miljölagstiftning tillämpas. För detta ändamål har kommissionen sedan 2001 vid fördelningen av TEN-budgeten krävt en särskild förklaring från den myndighet i respektive medlemsstat som ansvarar för övervakningen av Natura 2000-områden om att det förfarande som anges i artikel 6 i livsmiljödirektivet har följts. |
| --- | --- |

—

Innan finansiering från gemenskapen beviljas säkerställer kommissionen att bevis läggs fram för att gemenskapens miljölagstiftning tillämpas. För detta ändamål har kommissionen sedan 2001 vid fördelningen av TEN-budgeten krävt en särskild förklaring från den myndighet i respektive medlemsstat som ansvarar för övervakningen av Natura 2000-områden om att det förfarande som anges i artikel 6 i livsmiljödirektivet har följts.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet, EGT L 228, 9.9.1996.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985, senast ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997, EGT L 73, 14.3.1997.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001, EGT L 197, 21.7.2001.

(4)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

(5)  Kommissionens arbetsdokument SEK(2003) 1060.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/368 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/368

---

(2004/C 84 E/0426)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0346/04

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Differentierad prissättning

Stämmer det att Europeiska gemenskapernas domstol fastställt — i ett rättsfall då kommissionen förde talan mot den italienska regeringen — att det är lagstridigt att tillämpa differentierad prissättning för att erbjuda, pensionärer bosatta på en ort, rabatterat inträde till allmänna inrättningar? Kan kommissionen närmare redogöra för detta fall?

Innebär detta att nationella och lokala regeringar förhindras att erbjuda gratis samhällstjänster, som transport för pensionärer bosatta på en ort, såvida inte dessa tjänster tillhandahålls samtliga pensionärer inom EU?

Kan kommissionen redogöra för hur denna bestämmelse påverkar medlemsstaternas möjligheter att själva besluta om hur de kommunala och allmänna skattemedlen som medborgarna inbetalat används?

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Som kommissionen anger i svaret på den skriftliga frågan E-4044/03 från Theresa Villiers (1) fastställer domstolen i sin dom av den 16 januari 2003 i mål C-388/01 om inträde till muséer i Italien uttryckligen att de förmånliga avgifter som grundas på nationalitet och de förmåner som beviljas besökare vid kulturanläggningar även om de är bosatta på den lokala orten är diskriminerande och oförenliga med EG-fördraget och framför allt med principen om fri rörlighet för tjänster.

Det rör sig i ovannämnda dom om diskriminerande förmånliga inträdesavgifter till muséer och andra minnesmärken och offentliga platser som endast beviljas italienska medborgare eller personer bosatta inom det område som hör till de myndigheter som förvaltar den aktuella kulturanläggningen och som har fyllt 60 eller 65 år. Förmånerna beviljas inte turister som är medborgare i andra medlemsstater eller personer som inte är bosatta i nämnda område, trots att de uppfyller samma objektiva åldersvillkor.

Enligt rättspraxis riskerar åtskillnad grundad på bosättningskriteriet att till största delen bli till förfång för medborgare från andra medlemsstater till följd av att de som inte är bosatta i en viss medlemsstat vanligtvis inte är medborgare i denna medlemsstat. Det saknar betydelse att åtgärden i förekommande fall påverkar såväl nationella medborgare som är bosatta i andra delar av landet som medborgare i andra medlemsstater.

En förmån grundad på bosättningsort kan aldrig berättigas av rent ekonomiska skäl och kan godtas endast om den respekterar nödvändighets- och proportionalitetsprinciperna. För att svara på parlamentsledamotens fråga är t.ex. en sådan förmån berättigad endast om det finns ett direkt samband mellan beskattning av något slag inom en lokal myndighets område och tillämpningen av förmånliga avgifter för tillträde till en tjänst som tillhandahålls av myndigheten i fråga (för att bevara kongruensen i skattesystemet).

Det framgår av domstolens rättspraxis att även om medlemsstaterna har befogenhet att själva bestämma om åtgärder för indirekt beskattning, bör denna befogenhet alltid, med hänsyn till omständigheterna i varje enskilt fall, utövas under iakttagande av principerna i gemenskapsrätten, bl.a. allt för att undvika diskriminering mellan EU:s medborgare.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/369 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/369

---

(2004/C 84 E/0427)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0349/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Allvarliga oegentligheter som berör EU vid inrättandet av det privata universitetet i Formello (Rom)

I juni 2003 inrättades ”Libera Università di Formello”, en privat institution som började sin undervisningsverksamhet den 11 november 2003. Samma dag handlade kommunen Formello frågan om kommunens bidrag till universitetet, men till följd av en del tvivelaktiga uppgifter i det dokument som förelagts kommunfullmäktige som underlag för handläggningen ville några kommunpolitiker gå vidare med en detaljerad undersökning. Det ifrågavarande dokumentet uppgavs handla om en framställning om erkännande av universitetet till det italienska ministeriet för utbildning, universitet och forskning från Europeiska kommissionen. Det innehöll uppgifter om att anslag för projektet beviljats av generaldirektoratet för utbildning och kultur inom ramen för Leonardoprogrammet, var undertecknat av ordföranden i den nationella kommittén för utvärdering av universitetssystemet (ett organ under utbildningsministeriet) och hade ärendenummer DOC 27/2003. Kontrollen som utfördes av juristerna hos den ovan nämnde ordföranden ledde på följande grunder till slutsatsen att dokumentet var förfalskat: ordföranden förklarade att kommittén aldrig hade avfattat dokumentet, ordförandens underskrift var förfalskad och kommittén hade inte sammanträtt de dagar som angavs i dokumentet.

Kan kommissionen svara på följande frågor, mot bakgrund av att kommunpolitikerna redan har inlett alla nödvändiga förfaranden, straffrättsliga såväl som administrativa, för att klara upp fallet och att utbildningsministeriet har väckt talan till ansvarsmyndigheten för vilseledande reklam för användning av beteckningen ”fritt universitet” i avsaknad av tillstånd från berört ministerium:

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommissionen kännedom om de beskrivna omständigheterna, om inrättandet av universitetet och uppgifterna om att generaldirektoratet för utbildning och kultur har beviljat anslag? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen kännedom om de beskrivna omständigheterna, om inrättandet av universitetet och uppgifterna om att generaldirektoratet för utbildning och kultur har beviljat anslag?

| 2. | Är det riktigt att medel har tagits i anspråk — och i så fall till vilket belopp — för att inrätta ”Libera Università di Formello” inom ramen för Leonardoprogrammet? |
| --- | --- |

2.

Är det riktigt att medel har tagits i anspråk — och i så fall till vilket belopp — för att inrätta ”Libera Università di Formello” inom ramen för Leonardoprogrammet?

| 3. | Är det riktigt att kommissionen har gjort en framställan till det italienska utbildningsministeriet om att godkänna universitetet? |
| --- | --- |

3.

Är det riktigt att kommissionen har gjort en framställan till det italienska utbildningsministeriet om att godkänna universitetet?

| 4. | Har kommissionen, om ovanstående inte är riktigt, befogenhet och avsikt att direkt ingripa? |
| --- | --- |

4.

Har kommissionen, om ovanstående inte är riktigt, befogenhet och avsikt att direkt ingripa?

| 5. | Är detta också möjligt när det gäller överträdelsen av de europeiska bestämmelserna om vilseledande reklam? |
| --- | --- |

5.

Är detta också möjligt när det gäller överträdelsen av de europeiska bestämmelserna om vilseledande reklam?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Som svar på ledamotens frågor om oegentligheter vid inrättandet av det privata universitetet i Formello vill kommissionen meddela följande:

| 1. | Kommissionen har nyligen fått kortfattad information om att ”Libera Università di Formello” påstås ha deltagit i ett projekt som finansierats genom Leonardo da Vinci-programmet. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har nyligen fått kortfattad information om att ”Libera Università di Formello” påstås ha deltagit i ett projekt som finansierats genom Leonardo da Vinci-programmet.

| 2. | ”Libera Università di Formello” har inte beviljats några anslag inom ramen för Leonardo da Vinci-programmet. |
| --- | --- |

2.

”Libera Università di Formello” har inte beviljats några anslag inom ramen för Leonardo da Vinci-programmet.

| 3. | Kommissionen har inte lämnat in någon framställning till det italienska utbildningsministeriet om ”erkännande” av ”Libera Università di Formello”. Kommissionen har inte heller befogenhet att göra någon sådan framställning. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har inte lämnat in någon framställning till det italienska utbildningsministeriet om ”erkännande” av ”Libera Università di Formello”. Kommissionen har inte heller befogenhet att göra någon sådan framställning.

| 4. | Kommissionen samarbetar för närvarande med de italienska myndigheterna för att utreda omständigheterna. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen samarbetar för närvarande med de italienska myndigheterna för att utreda omständigheterna.

| 5. | På grundval av de upplysningar som för närvarande finns tillgängliga har kommissionen ingen möjlighet att dra slutsatsen att det skett en överträdelse av gemenskapsrätten om reklam. |
| --- | --- |

5.

På grundval av de upplysningar som för närvarande finns tillgängliga har kommissionen ingen möjlighet att dra slutsatsen att det skett en överträdelse av gemenskapsrätten om reklam.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/370 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/370

---

(2004/C 84 E/0428)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0353/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Möjlighet till finansiering av ett projekt för virtuell information om hälso- och sjukvård

Europeiska unionens åliggande att garantera medborgarna en hög skyddsnivå inom den offentliga hälso-och sjukvården, som ett komplement till medlemsstaternas åtgärder, har erkänts och understrukits av kommissionen i dess meddelande (1) om en hälsovårdsstrategi för Europeiska gemenskapen. I meddelandet föreskrivs en rad särskilda åtgärder för att uppfylla de åligganden på hälso- och sjukvårdsområdet som följer av fördragets bestämmelser och genomförandet av en gemenskapspolitik som kan garantera ett sådant skydd, däribland ett åtgärdsprogram för att stödja de sektorer där de enskilda medlemsstaterna inte kan ingripa på ett effektivt sätt.

Bland de initiativ som bygger på dessa förslag kunde man bl.a. tänka sig ett projekt med en europeisk webbplats i direktkontakt med medborgarna för att sprida information med användning av de verktyg som den moderna tekniken tillhandahåller. Som exempel kan nämnas ett nät med sjukvårdsupplysningar via Internet och/eller en interaktiv tematisk satellitkanal, som inte bara ger information utan också ställer diagnoser, föreslår behandling, upplyser om läkemedel och förstahjälpenåtgärder till användarna, vilka kan koppla upp sig mot tjänsten och få svar och råd i realtid. Ett sådant initiativ, som inte skulle ersätta läkarvård vid hembesök eller på sjukhus, skulle kunna förenkla sjukvårdssystemet betydligt, ge tusentals patienter som inte kan inställa sig personligen hos läkaren möjlighet att få råd i akuta situationer och garantera korrekt information om förebyggande och behandling i viktiga frågor, t.ex. mycket smittsamma infektionssjukdomar som hiv, onkologi, oklara symptom, nya virus som sars och försämringen av läget när det gäller redan utrotade sjukdomar som TBC. Ett sådant initiativ skulle också vara till nytta för att informera medborgarna om omdiskuterade företeelser som ”lyckopiller”, homeopati och alternativ medicin.

Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på följande frågor:

| 1. | Kan ett sådant projekt genomföras med hjälp av finansiering från det ovan nämnda åtgärdsprogrammet? |
| --- | --- |

1.

Kan ett sådant projekt genomföras med hjälp av finansiering från det ovan nämnda åtgärdsprogrammet?

| 2. | Kan EU tillhandahålla andra former av ekonomiska bidrag till stöd för ett eventuellt initiativ i denna riktning? |
| --- | --- |

2.

Kan EU tillhandahålla andra former av ekonomiska bidrag till stöd för ett eventuellt initiativ i denna riktning?

| 3. | Planeras för närvarande, eller kommer det att planeras, att införa en budgetpost till stöd för hälsovårdsstrategin och kommer i så fall denna budgetpost att tilldelas utökade medel i framtiden? |
| --- | --- |

3.

Planeras för närvarande, eller kommer det att planeras, att införa en budgetpost till stöd för hälsovårdsstrategin och kommer i så fall denna budgetpost att tilldelas utökade medel i framtiden?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

| 1. | Gemenskapens folkhälsoprogram (2) erbjuder stöd för att utveckla och genomföra gemensamma åtgärder enligt de planer som utarbetats i handlingsprogrammen eEurope 2002 och eEurope 2005 för att förbättra allmänhetens tillgång till hälsoinformation på Internet och överväga möjligheterna att skapa ett system för lättidentifierbar gemenskapsmärkning som visar vilka webbplatser på Internet som är tillförlitliga.
  I artikel 152.5 i EG-fördraget anges att gemenskapen fullt ut ska respektera medlemsstaternas ansvar för att ge hälso- och sjukvård. Ett projekt som ställer diagnoser, föreslår behandling, upplyser om läkemedel och ger råd om förstahjälpen till användarna anses falla inom medlemsstaternas behörighetsområde. |
| --- | --- |

1.

Gemenskapens folkhälsoprogram (2) erbjuder stöd för att utveckla och genomföra gemensamma åtgärder enligt de planer som utarbetats i handlingsprogrammen eEurope 2002 och eEurope 2005 för att förbättra allmänhetens tillgång till hälsoinformation på Internet och överväga möjligheterna att skapa ett system för lättidentifierbar gemenskapsmärkning som visar vilka webbplatser på Internet som är tillförlitliga.

I artikel 152.5 i EG-fördraget anges att gemenskapen fullt ut ska respektera medlemsstaternas ansvar för att ge hälso- och sjukvård. Ett projekt som ställer diagnoser, föreslår behandling, upplyser om läkemedel och ger råd om förstahjälpen till användarna anses falla inom medlemsstaternas behörighetsområde.

| 2. | Det prioriterade tematiska området Informationssamhällets teknik i sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (2002-2006) stöder forsknings-, utvecklings- och demonstrationsprojekt inom området informationsteknik och kommunikation i hälsovården som till exempel professionella hälsovårdssystem, vård i hemmet och system för övervakning av personligt hälsotillstånd. En ansökan om finansiering av den angivna verksamheten inom detta program kan komma att övervägas. Nästa förslagsinfordran för e-hälsovård förväntas offentliggöras under senare delen av 2004. Mer information om aktiviteterna som rör e-hälsovården inom IST-programmet och om förslagsinfordran finns på webbplatsen för Europeiska kommissionens generaldirektorat för informationssamhället (3). |
| --- | --- |

2.

Det prioriterade tematiska området Informationssamhällets teknik i sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (2002-2006) stöder forsknings-, utvecklings- och demonstrationsprojekt inom området informationsteknik och kommunikation i hälsovården som till exempel professionella hälsovårdssystem, vård i hemmet och system för övervakning av personligt hälsotillstånd. En ansökan om finansiering av den angivna verksamheten inom detta program kan komma att övervägas. Nästa förslagsinfordran för e-hälsovård förväntas offentliggöras under senare delen av 2004. Mer information om aktiviteterna som rör e-hälsovården inom IST-programmet och om förslagsinfordran finns på webbplatsen för Europeiska kommissionens generaldirektorat för informationssamhället (3).

| 3. | Gemenskapens folkhälsoprogram (2003-2008) som antogs 2002 är det viktigaste instrumentet för ekonomiskt stöd och teknisk expertis i utvecklingen av EU:s hälsovårdsstrategi. 312 miljoner euro har anslagits för perioden 2003-2008. Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta ett nytt meddelande om gemenskapens hälsovårdsstrategi. Meddelandet innehåller en handlingsplan för åren fram till 2010. |
| --- | --- |

3.

Gemenskapens folkhälsoprogram (2003-2008) som antogs 2002 är det viktigaste instrumentet för ekonomiskt stöd och teknisk expertis i utvecklingen av EU:s hälsovårdsstrategi. 312 miljoner euro har anslagits för perioden 2003-2008. Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta ett nytt meddelande om gemenskapens hälsovårdsstrategi. Meddelandet innehåller en handlingsplan för åren fram till 2010.

---

(1)  KOM(2000)285.

(2)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1786/2002/EG av den 23 september 2002 om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder inom folkhälsoområdet (2003-2008), EGT L 271, 9.10.2002.

(3)  http://europa.eu.int/information_society/eeurope/2005/all_about/ehealth/index_en.htm.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/371 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/371

---

(2004/C 84 E/0429)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0354/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Medel för att bygga ett allaktivitetshus

Kommunen Fiuggi, provinsen Frosinone, håller på att uppföra ett modernt allaktivitetshus med över tvåtusen platser för teaterföreställningar, konserter och TV-föreställningar samt för kongresser och utställningar.

Projektet inbegriper utbyggnad och ombyggnad av den nuvarande Teatro delle Fonti, som ligger i Parco della Fonte Anticolana, samt sanering och iordningställande av parken.

Anläggningen skulle medföra ett betydande uppsving under hela året för alla aktiviteter vid Fiuggis hälsobadanläggning.

Detta kommer att innebära att det skapas nya arbetsplatser, och dessutom kommer detta område i centrala Italien att bli ännu mera attraktivt också genom att parken ställs i ordning.

Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på följande frågor:

| 1. | Vilka åtgärder eller program planeras för att finansiera detta slags initiativ? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder eller program planeras för att finansiera detta slags initiativ?

| 2. | Finns de liknande projekt inom EU? |
| --- | --- |

2.

Finns de liknande projekt inom EU?

| 3. | Är det möjligt att kommissionen själv kan främja initiativet? |
| --- | --- |

3.

Är det möjligt att kommissionen själv kan främja initiativet?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

Åtgärder av den typ som parlamentsledamoten avser (iordningställande av strukturer för kulturtjänster av intresse bl.a. för turister) kan genomföras inom ramen för insatsområde III (Tillvaratagande av den lokala potentialen) i det samlade programdokumentet för perioden 2000-2006 för gemenskapens strukturåtgärder i regionen Latium (vilka medfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden), särskilt inom ramen för åtgärd III.2, som rör tillvaratagande av områden av intresse i turism-, kultur- och miljöhänseende.

Genomförandet av sådana åtgärder faller under den regionala administrationens behörighet. Det är den regionala administrationen som fungerar som förvaltningsmyndighet för programmet för regionen Latium och har ansvaret för urvalet av projekt. Det är alltså till den förvaltningen som parlamentsledamoten bör vända sig för att få reda på huruvida det projekt som parlamentsledamoten redogör för i sin fråga kan komma i fråga för stöd inom ramen för programmet för regionen Latium.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/372 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/372

---

(2004/C 84 E/0430)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0355/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Anslag till unga konstnärer

Kulturföreningen ”Prometeo” i Alatri, provinsen Frosinone, arbetar sedan många år med att främja och sprida ett konstnärligt-litterärt internationellt pris som bl.a. har till syfte att sprida kännedom om olika kulturer och traditioner genom målningar och skulpturer av konstnärer från EU:s olika medlemsstater.

Priset delas ut för ett konstnärligt verk på ett särskilt tema, som bestäms år från år, och de tävlande kan välja att utföra verket med den teknik som de tycker passar bäst.

Initiativet går ut på att främja kulturspridningen över gränserna och rörligheten för konstnärerna och deras verk på det sätt som anges i målen för Kultur 2000-programmet.

Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på följande frågor:

| 1. | Vilka åtgärder eller program planeras för att finansiera detta slags initiativ inom ramen för Kultur 2000-programmet? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder eller program planeras för att finansiera detta slags initiativ inom ramen för Kultur 2000-programmet?

| 2. | Finns det liknande initiativ inom EU? |
| --- | --- |

2.

Finns det liknande initiativ inom EU?

| 3. | Ingår sektorn bland de områden som prioriteras för 2004? |
| --- | --- |

3.

Ingår sektorn bland de områden som prioriteras för 2004?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

| 1 | och 2. Ledamoten ombeds att ta del av det svar som kommissionen gav på den skriftliga frågan E-0938/03 (1). |
| --- | --- |

1

och 2. Ledamoten ombeds att ta del av det svar som kommissionen gav på den skriftliga frågan E-0938/03 (1).

| 3. | Kommissionen påminner ledamoten om att tidsfristen för inbjudan att lämna förslag om projekt som skall genomföras 2004 löpte ut den 30 oktober 2003 för ettåriga projekt och den 14 november 2003 för fleråriga projekt. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen påminner ledamoten om att tidsfristen för inbjudan att lämna förslag om projekt som skall genomföras 2004 löpte ut den 30 oktober 2003 för ettåriga projekt och den 14 november 2003 för fleråriga projekt.

---

(1)  EUT C 242 E, 9.10.2003, s. 212.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/372 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/372

---

(2004/C 84 E/0431)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0356/04

från Pasqualina Napoletano (PSE), Giorgio Ruffolo (PSE), Guido Sacconi (PSE) och Walter Veltroni (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Krisen vid stålverket i Terni

Företaget Thyssen Krupp (TK) har lagt fram en teknisk ram som lett till beslutet att lägga ner Asts magnetståltillverkning i Terni (Italien), vilket kommer att medföra att 900 arbetsplatser försvinner i det berörda området. Magnetståltillverkningen är av avgörande betydelse för hela stålverket i Terni genom dess synergieffekter för produktionen och konsekvenser för sysselsättningen.

TK hade åtagit sig att göra Terni till Europas främsta anläggning för framställning av kornorienterat magnetiskt stål.

Terni är den av företagets europeiska anläggningar som har den lägsta kostnaden per producerad enhet. Betydande offentliga investeringar har gjorts, bl.a. med gemenskapsmedel från fonder som avser mål 2- områden och från ESF för att bygga ut det lokala systemet och infrastrukturen och för yrkesutbildning, och Ast/TK har kunnat dra nytta av detta både direkt och indirekt.

Tänker kommissionen stödja omedelbara initiativ för att undvika att TK lägger ner magnetståltillverkningen i sin anläggning i Terni?

Tänker kommissionen anta en mer beslutsam strategi gentemot industriomvandlingar och de sociala verkningarna av dessa, för att förhindra att sysselsättning och arbetsförhållanden samt den fysiska planeringen påverkas negativt?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/373 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/373

---

(2004/C 84 E/0432)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0390/04

från Francesco Rutelli (ELDR) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Nedläggningen av AST:s magnetstålstillverkning i Terni

Företaget Thyssen Krupp (TK) har meddelat att man tänker lägga ned enheten för magnetstålstillverkning i AST i Terni (I). I relation till kvaliteten hör kostnaden per enhet för det magnetstål som tillverkas där till de lägsta i Europa.

| 1. | Mot den bakgrunden, tänker Europeiska kommissionen lägga fram förslag som kan bidra till att undvika en stängning av anläggningen i Terni? |
| --- | --- |

1.

Mot den bakgrunden, tänker Europeiska kommissionen lägga fram förslag som kan bidra till att undvika en stängning av anläggningen i Terni?

| 2. | Har Europeiska kommissionen för avsikt att stödja åtgärder för att garantera bättre information och deltagande från de anställdas sida i de val som företagen gör, och som i framtiden skulle kunna undvika negativa återverkningar på grund av att företag fattar drastiska beslut om omstrukturering? |
| --- | --- |

2.

Har Europeiska kommissionen för avsikt att stödja åtgärder för att garantera bättre information och deltagande från de anställdas sida i de val som företagen gör, och som i framtiden skulle kunna undvika negativa återverkningar på grund av att företag fattar drastiska beslut om omstrukturering?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/373 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/373

---

(2004/C 84 E/0433)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0395/04

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Ingripanden för att undvika nedläggningen av stålverket i Terni

Stålverket i Terni ägs av det tyska multinationella företaget Thyssen Krupp och det är en av Europas viktigaste anläggningar för ståltillverkning.

Det tyska företaget har meddelat att man vill stänga stålverket i Terni, som är den enda anläggningen i Italien för tillverkning av magnetstål.

Av den anledningen, tänker kommissionen vidta alla tänkbara åtgärder för att skydda en högt specialiserad industri, som ger arbete åt tusentals anställda, av vilka något tusental, om man beaktar induktionsanlägg-ningen, riskerar att förlora sina arbeten inom de närmaste dagarna?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0356/04, E-0390/04 och E-0395/04

ingivet av Stavros Dimas för kommissionen

(22 mars 2004)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamöterna till sitt gemensamma svar (1) på de skriftliga frågorna P-0376/04 från Luciana Sbarbati, P-0388/04 från Roberta Angelilli och P-0445/04 från Mario Mastella. Kommissionen finner det i alla händelser glädjande att en överenskommelse tycks ha ingåtts om att anläggningarna inte ska läggas ned.

---

(1)  Se s. 206.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/374 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/374

---

(2004/C 84 E/0434)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0360/04

från Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Uteslutande av nummerupplysningstjänsten från skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster

I september 2003 antog den italienska regeringen, via ett lagstiftningsdekret, ”koden för elektronisk kommunikation”, som omfattar direktiven 2002/19/EG (1) (tillträdesdirektiv), 2002/20/EG (2) (auktorisa-tionsdirektiv), 2002/21/CE (3) (ramdirektiv) och 2002/22/CE (4) (direktiv om samhällsomfattande tjänster).

Den nya ”kod” innebär följande:

| a) | Att nummerupplysningstjänsten (som i Italien är känd som ”tjänst 12” och tillhandahålls av Telecom Italia) utesluts från de tjänster som tillhandahålls inom ramen för samhällsomfattande tjänster (artikel 55 i koden). |
| --- | --- |

a)

Att nummerupplysningstjänsten (som i Italien är känd som ”tjänst 12” och tillhandahålls av Telecom Italia) utesluts från de tjänster som tillhandahålls inom ramen för samhällsomfattande tjänster (artikel 55 i koden).

| b) | Att den regelbundna översynen av de tjänster som skall ingå bland de samhällsomfattande tjänsterna görs av regeringen, genom myndigheten för telekommunikationer (artikel 65 i koden). |
| --- | --- |

b)

Att den regelbundna översynen av de tjänster som skall ingå bland de samhällsomfattande tjänsterna görs av regeringen, genom myndigheten för telekommunikationer (artikel 65 i koden).

I beaktande av:

| — | I artiklarna 5 och 25 i direktivet om samhällsomfattande tjänster (2002/22/EG) föreskrivs att nummerupplysningstjänsten skall ingå bland de samhällsomfattande tjänsterna (detta bekräftades, med hänvisning till ”tjänst 12”, av den italienska myndigheten för kommunikationer genom beslut 103/03/CONS från april 2003) och att (artikel 3 i direktiv 2002/22/EG) medlemsstaterna skall säkerställa att dessa tjänster görs tillgängliga med angiven kvalitet för samtliga slutanvändare ”oberoende av geografisk belägenhet och att de mot bakgrund av särskilda nationella förhållanden tillhandahålls till ett överkomligt pris”. |
| --- | --- |

—

I artiklarna 5 och 25 i direktivet om samhällsomfattande tjänster (2002/22/EG) föreskrivs att nummerupplysningstjänsten skall ingå bland de samhällsomfattande tjänsterna (detta bekräftades, med hänvisning till ”tjänst 12”, av den italienska myndigheten för kommunikationer genom beslut 103/03/CONS från april 2003) och att (artikel 3 i direktiv 2002/22/EG) medlemsstaterna skall säkerställa att dessa tjänster görs tillgängliga med angiven kvalitet för samtliga slutanvändare ”oberoende av geografisk belägenhet och att de mot bakgrund av särskilda nationella förhållanden tillhandahålls till ett överkomligt pris”.

| — | I direktiv 2002/22/EG (artikel 15) anges att det är kommissionen (och inte de nationella regeringarna) som, med beaktande av den sociala, ekonomiska och tekniska utvecklingen, regelbundet skall se över omfattningen av de samhällsomfattande tjänsterna. |
| --- | --- |

—

I direktiv 2002/22/EG (artikel 15) anges att det är kommissionen (och inte de nationella regeringarna) som, med beaktande av den sociala, ekonomiska och tekniska utvecklingen, regelbundet skall se över omfattningen av de samhällsomfattande tjänsterna.

| — | Det som föreskrivs i punkt a) är allvarligt eftersom det mellan november och januari redan har skett en betydande ökning av kostnaderna för ”tjänst 12”, vilka nästan har tvådubblats för hushållen. |
| --- | --- |

—

Det som föreskrivs i punkt a) är allvarligt eftersom det mellan november och januari redan har skett en betydande ökning av kostnaderna för ”tjänst 12”, vilka nästan har tvådubblats för hushållen.

Anser inte kommissionen att ”koden för elektronisk kommunikation”, mot bakgrund av vad som angetts i punkterna a) och b) ovan, strider mot direktiv 2002/22/EG om samhällsomfattande tjänster?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Enligt artikel 5.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster) skall medlemsstaterna se till att samtliga slutanvändare, även användare av telefonautomater, har tillgång till minst en fullständig nummerupplysningstjänst. Eftersom denna tjänst räknas till samhällsomfattande tjänster måste den uppfylla angivna kvalitetskrav och tillhandahållas till ett överkomligt pris. När det gäller Italien framgår det av artikel 55 i ”Codice delle Communicazione Elettroniche” (Codice) att flera olika nummerupplysningar uppfyller dessa kriterier. Av Codice framgår även att marknadsvillkoren skall uppdateras var sjätte månad och att kommunikationsministeriet har rätt att om nödvändigt tvinga utsedda företag att tillhandahålla den aktuella skyldigheten.

I dagslägen kan slutanvändare i Italien välja mellan två eller tre olika operatörer som erbjuder nummerupplysning. De kan välja mellan Telecom Italias tjänst (nummer 12), Seat Pagine Gialles tjänst (89.24.24) och deras egen operatörs tjänst (412) (de båda senare är ”utökade” nummerupplysningar där man kan få annan information än enbart telefonnumret).

Innan Codice trädde i kraft erbjöd endast Telecom Italia nummerupplysning i egenskap av leverantör av samhällsomfattande tjänster. På dagens marknad är priset för interaktiv inspelad rösttjänst mer eller mindre oförändrat (dvs. 0,50 euro per nummer) och dubbelt så högt om det krävs telefonisthjälp.

När det gäller den andra delen av frågan måste ministeriet enligt artikel 65 i Codice göra en årlig översyn av omfattningen av skyldigheterna som avser samhällsomfattande tjänster. Enligt artikel 3.2 i direktivet om samhällsomfattande tjänster skall medlemsstaterna besluta vilket tillvägagångssätt som är mest effektivt och lämpligt för att garantera genomförandet av samhällsomfattande tjänster med beaktande av principerna om objektivitet, insyn, icke-diskriminering och proportionalitet. Det förefaller därför mycket lämpligt och till och med önskvärt att nationella myndigheter regelbundet ser över skälen till tidigare beslut. I Codice står det också uttryckligen att översynen bland annat skall grundas på den ståndpunkt kommissionen kommit fram till i den översyn som man skall genomföra regelbundet enligt artikel 15 i direktivet om samhällsomfattande tjänster.

Kommissionen kommer att fortsätta att kontrollera hur medlemsstaterna, även Italien, uppfyller kraven i direktivet om samhällsomfattande tjänster, och kan om kraven inte uppfylls föreslå att man inleder ett överträdelseförfarande och låter EG-domstolen avgöra om det rör sig om en överträdelse. Som parlamentsledamoten säkert kan påminna sig har EG-domstolen ensam bestämmanderätt om huruvida en införlivandeåtgärd är giltig eller inte. För att se till att principerna om objektivitet, insyn, icke-diskriminering och proportionalitet följs kommer kommissionen särskilt att kontrollera hur de italienska myndigheterna sköter den regelbundna översynen av villkoren för tillhandahållandet av tjänsterna.

---

(1)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 7.

(2)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 21.

(3)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.

(4)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 51.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/375 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/375

---

(2004/C 84 E/0435)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0361/04

från Dana Scallon (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Fluoridering av Irlands dricksvatten

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att GD Miljö har tagit emot företrädare för Europaparlamentets utskott för framställningar angående det ”mycket allvarliga och bestående problemet med det irländska dricksvattensystemet” (1) särskilt när det gäller förhöjda mängder aluminium i fluortillsatser? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att GD Miljö har tagit emot företrädare för Europaparlamentets utskott för framställningar angående det ”mycket allvarliga och bestående problemet med det irländska dricksvattensystemet” (1) särskilt när det gäller förhöjda mängder aluminium i fluortillsatser?

| 2. | Kan kommissionen redogöra för vad kommissionens undersökningar av denna allvarliga fråga har inneburit, om de har inneburit något, inte bara för Galwayområdet utan även för de andra 42 hälsovårdsmyndigheterna i Irland som också tillsätter fluor, varav tre fjärdedelar regelbundet överskrider det lagstadgade gränsvärdet för aluminium, enligt EPA:s ”Dricksvattenkvalitet 2001”? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen redogöra för vad kommissionens undersökningar av denna allvarliga fråga har inneburit, om de har inneburit något, inte bara för Galwayområdet utan även för de andra 42 hälsovårdsmyndigheterna i Irland som också tillsätter fluor, varav tre fjärdedelar regelbundet överskrider det lagstadgade gränsvärdet för aluminium, enligt EPA:s ”Dricksvattenkvalitet 2001”?

| 3. | Varför undersöktes inte kritiken rörande det irländska dricksvattnet som en del av granskningen och den eventuella översynen av direktivet om dricksvatten under 2003 innan det genomfördes? |
| --- | --- |

3.

Varför undersöktes inte kritiken rörande det irländska dricksvattnet som en del av granskningen och den eventuella översynen av direktivet om dricksvatten under 2003 innan det genomfördes?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

| 1. | och 2. Parlamentsledamoten syftar antagligen på ett antal separata dricksvattenproblem i Irland. Framställningarna inför Europaparlamentets utskott för framställningar 333/98, 661/2000 och 1497/2002 gäller mikrobiologisk förorening av det offentliga dricksvattensystemet i Carraroe i grevskapet Galway, mikrobiologisk förorening av Troyswoods offentliga dricksvattensystem i Kilkenny, som även har höga aluminiumhalter, samt algblomning i dricksvattentäkten Lough Guitane i grevskapet Kerry. Det största, ihållande problemet för Irlands offentliga vattenförsörjning är mikrobiologiska föroreningar. Sådana har drabbat ett stort antal offentliga dricksvattensystem som dem i Carraroe och Troyswood. De allvarligaste problemen finns dock i de privata irländska systemen. EG-domstolen har utfärdat en dom mot Irland i denna fråga (2). Kommissionen har varit i kontakt med de irländska myndigheterna för att se till att man kommer till rätta med problemen med mikrobiologiska föroreningar och att man snarast rättar sig efter domstolens dom. Frågan om fluoridering behandlades inte i dessa framställningar och har heller inte diskuterats med de irländska myndigheterna. |
| --- | --- |

1.

och 2. Parlamentsledamoten syftar antagligen på ett antal separata dricksvattenproblem i Irland. Framställningarna inför Europaparlamentets utskott för framställningar 333/98, 661/2000 och 1497/2002 gäller mikrobiologisk förorening av det offentliga dricksvattensystemet i Carraroe i grevskapet Galway, mikrobiologisk förorening av Troyswoods offentliga dricksvattensystem i Kilkenny, som även har höga aluminiumhalter, samt algblomning i dricksvattentäkten Lough Guitane i grevskapet Kerry. Det största, ihållande problemet för Irlands offentliga vattenförsörjning är mikrobiologiska föroreningar. Sådana har drabbat ett stort antal offentliga dricksvattensystem som dem i Carraroe och Troyswood. De allvarligaste problemen finns dock i de privata irländska systemen. EG-domstolen har utfärdat en dom mot Irland i denna fråga (2). Kommissionen har varit i kontakt med de irländska myndigheterna för att se till att man kommer till rätta med problemen med mikrobiologiska föroreningar och att man snarast rättar sig efter domstolens dom. Frågan om fluoridering behandlades inte i dessa framställningar och har heller inte diskuterats med de irländska myndigheterna.

| 3. | Det nya direktivet om dricksvatten (3) fastställer kvalitetsnormer för främst mikrobiologiska parametrar, aluminium och fluor. Normerna baseras på tillgängliga vetenskapliga rön, utlåtanden från kommissionens vetenskapliga rådgivande kommitté om undersökning av kemiska föreningars toxicitet och ekotoxicitet samt Världshälsoorganisationens riktlinjer för kvaliteten på dricksvatten (4). De fastställda värdena överensstämmer även med Världshälsoorganisationens senaste rekommendationer från 2003.
  Kommissionen följer aktivt utvecklingen inom dricksvattensektorn och anordnade i oktober 2003 en konferens om dricksvatten. Konferensen samlade en rad experter från såväl Europeiska unionen och de nya medlemsstaterna som Världshälsoorganisationen, universitet, myndigheter och organ, vattenleverantörer och vattenindustrin samt icke-statliga organisationer. Bland de frågor som behandlades fanns mikrobiologiska och kemiska parametrar (vilket omfattar fluor). De nuvarande fluorvärdena på 1,5 milligram per liter (mg/1) anses ge ett tillräckligt skydd medan ett lägre värde på 1,0 mg/1 kan rekommenderas för tillsats av fluor i dricksvatten. Samtidigt har man allmänt kommit överens om att en ändring av direktivet från 1998 inte brådskar. |
| --- | --- |

3.

Det nya direktivet om dricksvatten (3) fastställer kvalitetsnormer för främst mikrobiologiska parametrar, aluminium och fluor. Normerna baseras på tillgängliga vetenskapliga rön, utlåtanden från kommissionens vetenskapliga rådgivande kommitté om undersökning av kemiska föreningars toxicitet och ekotoxicitet samt Världshälsoorganisationens riktlinjer för kvaliteten på dricksvatten (4). De fastställda värdena överensstämmer även med Världshälsoorganisationens senaste rekommendationer från 2003.

Kommissionen följer aktivt utvecklingen inom dricksvattensektorn och anordnade i oktober 2003 en konferens om dricksvatten. Konferensen samlade en rad experter från såväl Europeiska unionen och de nya medlemsstaterna som Världshälsoorganisationen, universitet, myndigheter och organ, vattenleverantörer och vattenindustrin samt icke-statliga organisationer. Bland de frågor som behandlades fanns mikrobiologiska och kemiska parametrar (vilket omfattar fluor). De nuvarande fluorvärdena på 1,5 milligram per liter (mg/1) anses ge ett tillräckligt skydd medan ett lägre värde på 1,0 mg/1 kan rekommenderas för tillsats av fluor i dricksvatten. Samtidigt har man allmänt kommit överens om att en ändring av direktivet från 1998 inte brådskar.

---

(1)  Se PE 329 242.

(2)  Domstolens dom av den 14 november 2003 i mål C-316/00, kommissionen mot Irland.

(3)  Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten, EGT L 330, 5.12.1998.

(4)  Guidelines for Drinking Water Quality, den nu gällande andra utgåvan (Genève, 1993-1997) och förslaget till tredje utgåvan (Genève, 2003).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/376 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/376

---

(2004/C 84 E/0436)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0363/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Klagomål P2000/4974

Kan kommissionen ge en lägesrapport för klagomål nr P2000/4974 rörande Konventionen om bedömning av miljökonsekvenser avseende upprustningsförslag för Eyre Square, Galway? Vilka slutsatser har den kommit fram till, och när avser den att fatta ett slutgiltigt beslut i ärendet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Klagomålet handlade om att ingen bedömning av miljöpåverkan gjorts för upprustningsförslaget för Eyre Square som är det viktigaste torget i Galway. Under 2003 bekräftade de irländska myndigheterna att en bedömning av projektets miljöpåverkan hade genomförts. Eftersom ingen överträdelse mot direktiv 85/337/EEG (1) kunde fastställas avslutades klagomålsförfarandet.

---

(1)  Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 175, 5.7.1985, senast ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997, EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/377 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/377

---

(2004/C 84 E/0437)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0364/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Irland och direktivet om förpackningsavfall

Vad har kommissionen fått för svar från den irländska regeringen på det motiverade yttrande som kommissionen skickade i december 2002, enligt kommissionens pressmeddelande IP/02/1922, om att Irland inte på ett korrekt sätt har uppfyllt Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG (1) om förpackningar och förpackningsavfall?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller ämnar vidta i denna fråga?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Den 19 december 2002 skickade kommissionen ett motiverat yttrande till Irland rörande Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall (2) eftersom man inte var förvissad om att den irländska lagstiftning som införlivar direktivet var tillräckligt långtgående för att målen för återvinning och materialutnyttjande i enlighet med villkoren i artikel 6 i direktivet skulle kunna uppnås före utgången av 2005. I juni 2003 meddelade Irland att landet antagit ny lagstiftning med skärpta regler beträffande artikel 6. Som ett resultat av detta avslutade kommissionen därefter överträdelseförfarandet.

---

(1)  EGT L 365, 31.12.1994, s. 10.

(2)  EGT L 365, 31.12.1994.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/377 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/377

---

(2004/C 84 E/0438)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0365/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Direktivet om separat redovisning

Vad har kommissionen fått för svar, om man har fått något, från den irländska regeringen på det motiverade yttrande den avgav till Irland och fem andra medlemsstater i juni 2002 (enligt kommissionens pressmeddelande IP/02/944) avseende direktivet om separat redovisning — kommissionens direktiv 2000/52/EG (1)?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 mars 2004)

Irland svarade på kommissionens motiverade yttrande från den 26 juni 2002 genom en skrivelse av den 26 augusti 2002. Irland förklarade i sitt svar att man i allt väsentligt uppfyller kraven i kommissionens direktiv 2000/52/EG av den 26 juli 2000 om ändring av direktiv 80/723/EEG om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag, utom i fråga om kravet att informera kommissionen om de relevanta bestämmelserna.

Mer i detalj bekräftade Irland vidare att alla statliga organ som är berörda av tillämpningen av ovannämnda direktiv har informerats om dess innehåll och att dessa organ följaktligen är medvetna om direktivet och om att de är skyldiga att rätta sig efter det.

Enligt de irländska myndigheterna uppfyllde alla dessa organ bestämmelserna i direktivet, med följande undantag:

| — | Córas lompair Éireann (CIE)-koncernen förväntades inte ha rättat sig efter kraven förrän 2003. |
| --- | --- |

—

Córas lompair Éireann (CIE)-koncernen förväntades inte ha rättat sig efter kraven förrän 2003.

| — | Regler för Radio Telefis Éireann (RTÉ) infördes genom den lagstiftning som trädde i kraft 2001, enligt vilken den behöriga ministern får befogenheter i fråga om företagets separata bokföring enligt de regler som föreskrivs i direktivet. Dessa inbegriper en bestämmelse som syftar till att klarlägga RTE:s tjänster i allmänhetens intresse och det sätt på vilket intäkterna från licensavgifter får användas och redovisas, ett krav på att intäkter från licensavgifter eller inkomster från sändningstjänster i allmänhetens intresse inte får användas av RTÉ för att driva kommersiella kanaler, samt ett krav på att hålla redovisningen av dessa verksamheter åtskild. Irland förklarade slutligen att RTÉ för närvarande håller på att ändra sitt redovisningssystem, vilket bör underlätta anpassningen till reglerna i direktivet. |
| --- | --- |

—

Regler för Radio Telefis Éireann (RTÉ) infördes genom den lagstiftning som trädde i kraft 2001, enligt vilken den behöriga ministern får befogenheter i fråga om företagets separata bokföring enligt de regler som föreskrivs i direktivet. Dessa inbegriper en bestämmelse som syftar till att klarlägga RTE:s tjänster i allmänhetens intresse och det sätt på vilket intäkterna från licensavgifter får användas och redovisas, ett krav på att intäkter från licensavgifter eller inkomster från sändningstjänster i allmänhetens intresse inte får användas av RTÉ för att driva kommersiella kanaler, samt ett krav på att hålla redovisningen av dessa verksamheter åtskild. Irland förklarade slutligen att RTÉ för närvarande håller på att ändra sitt redovisningssystem, vilket bör underlätta anpassningen till reglerna i direktivet.

Irland förklarade vidare att alla privata företag som för närvarande åtnjuter särskilda eller exklusiva rättigheter eller som har anförtrotts driften av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse omfattas av artikel 4.2 i direktivet. Inför framtiden förklarade Irland att alla ministerier i regeringen har informerats om att det är nödvändigt att se till att alla organ som kan komma att omfattas av direktivet omedelbart får samma information och även underrättas om att de måste rätta sig efter bestämmelserna i direktivet.

Kommissionen anser inte att Irlands skrivelse uppfyller de rättsliga krav som skall göra det möjligt för kommissionen att kontrollera att Irland har uppfyllt sina skyldigheter fullt ut. Irland kunde inte redovisa genom vilka nationella lagar och andra författningar som direktivet har genomförts (fullständig rubrik och hänvisning till den nationella publikation där den nationella rättsakten har offentliggjorts), inbegripet en fullständig kopia av de relevanta åtgärderna.

Eftersom Irland fortsatte bryta mot kraven på genomförande och anmälan, blev kommissionen tvungen att hänskjuta ärendet till domstolen enligt artikel 226 i EG-fördraget (mål C-99/03).

---

(1)  EGT L 193, 29.7.2000, s. 75.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/378 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/378

---

(2004/C 84 E/0439)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0367/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Djurförsök i Irland

Vilket svar har kommissionen fått från den irländska regeringen på det motiverade yttrande den skickade till Irland i juni 2002, enligt kommissionens pressmeddelande IP/02/946, om att Irland inte uppfyllt EG-domstolens beslut 2001 om Irlands uppfyllande av djurförsöksdirektivet (rådets direktiv 86/609/EEG (1))?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller tänker vidta i denna fråga?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 mars 2004)

Den 27 juni 2002 skickade kommissionen i enlighet med artikel 228 i EG-fördraget ett motiverat yttrande till Irland med anledning av att Irland inte har följt EG-domstolens dom av den 18 oktober 2001 i mål C-354/99, kommissionen mot Irland, angående tillämpningen av rådets direktiv 86/609/EEG av den 24 november 1986 (2) om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål samt artikel 10 i EG-fördraget. I december 2002 meddelade Irland att landet antagit ny lagstiftning för att följa domen. Därefter avslutades överträdelseförfarandet.

---

(1)  EGT L 358, 18.12.1986, s. 1.

(2)  EGT L 358, 18.12.1986.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/379 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/379

---

(2004/C 84 E/0440)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0368/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Irländska regeringens krav på avgift och Seveso Il-direktivet

Vad har den irländska regeringen svarat på det motiverade yttrande som publicerades den 18 juli 2003 (IP/03/1048) om den irländska regeringens beslut att utkräva en avgift av personer ur allmänheten för att ha uttryckt en åsikt om utvecklingen av större industrianläggningar inom ramen för Seveso Il-direktivet om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (rådets direktiv 96/82/EG (1))?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta i denna fråga?

---

(1)  EGT L 10, 14.1.1997, s. 13.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/379 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/379

---

(2004/C 84 E/0441)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0369/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Offentligt samråd under förberedelserna av nödplanerna enligt Seveso Il-direktivet

Vad har den irländska regeringen svarat på det motiverade yttrande som avgavs den 18 juli 2003 (IP/03/1048) om att den irländska regeringen inte på ett lämpligt sätt hållit ett offentligt samråd med befolkningen under planeringen av nödplaner, såsom krävs i Seveso Il-direktivet om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (rådets direktiv 96/82/EG (1))?

Vilka åtgärder ämnar nu kommissionen vidta i denna fråga?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0368/04 och E-0369/04

ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(22 mars 2004)

Den 11 juli 2003 avgav kommissionen ett motiverat yttrande till Irland mot bakgrund av rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår, eftersom man inte ansåg att Irlands införlivande lagstiftning överensstämde med artiklarna 11, 12 och 13 i direktivet på ett tillfredsställande sätt. De frågor som parlamentsledamoten tar upp gäller artikel 11 (allmänhetens rätt till samrådsförfarande när de externa planerna för räddningsinsatser upprättas) och artikel 13 (allmänhetens rätt att yttra sig om vissa förändringar i verksamheten). I september 2003 anmälde Irland att man antagit ny lagstiftning mot bakgrund av artikel 11 (2). Denna tycks korrigera en brist i den tidigare irländska införlivande lagstiftningen. Irlands inställning till avgifterna har inte ändrats. Kommissionen håller fortfarande på att behandla Irlands svar om artikel 12 i direktivet.

---

(1)  EGT L 10, 14.1.1997, s. 13.

(2)  S.I. 2003 nr 402.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/380 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/380

---

(2004/C 84 E/0442)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0372/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Förhör med redaktör Alexander Podrabinek

Interfax och Lenta.ru rapporterade den 27 januari att Alexander Podrabinek, dissident under sovjettiden och f.d. politisk fånge, numera chefredaktör för nyhetsbyrån Prima Human Rights Information anmodats av den federala säkerhetstjänsten (FSB) att inställa sig vid Lefortovo fängelset för förhör. Podrabinek, som även är chefredaktör för tidningen Express-Chronika, förklarade att denna anmodan förmodligen har att göra med att FSB i december 2003 beslagtog 4 376 exemplar av boken ”FSB spränger Ryssland i luften”, en bok som är skriven av Alexander Litvinenko, f.d. FSB officer och kompanjon till affärsmannen Boris Berezovski och som gått i frivillig exil, och av historikern Juri Felshitinski (se även RFE/RL Newsline, 30 december 2003). I boken sägs att FSB låg bakom den serie bombattentat mot fastigheter som under 1999 dödade mer än 300 personer och som utgjorde en förevändning för att återuppta de militära insatserna mot republiken Tjetjenien. Enligt Podrabinek hade nyhetsbyrån Prima köpt dessa böcker, som tryckts i Lettland. Böckerna beslagtogs då de skulle transporteras till Moskva föra att säljas där i bokhandeln.

Vilka uppgifter har kommissionen om detta senaste fall av åsidosättande av yttrande- och åsiktsfriheten från de ryska myndigheternas sida? Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att förhindra de ryska myndigheterna att fatta rättsvidriga beslut i fallet Podrabinek som står i strid med mediafriheten? Hur ser kommissionen på de ständigt ökade kontroller som FSB utför på alla nivåer inom det ryska samhället och inom de ryska myndigheterna? Anser inte kommissionen att det finns anledning att se över mediastödprogrammen till Ryssland med hänsyn till det systematiska åsidosättandet av informationsfriheten, pressfriheten och yttrandefriheten som under de senaste tre till fyra åren kommit att bli ett vanligt inslag i den ryska vardagen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen är medveten om de aktuella händelser som involverar Alexander Podrabinek, vars webbplats Prima-news upprättades med hjälp av bidrag från anslaget för mikroprojekt inom ramne för det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter. Kommissionen följer noggrant utvecklingen i Ryssland, inte bara i detta särskilda fall, utan mer generellt när det gäller mediefrihet. I detta hänseende erinrar kommissionen om att EU offentligt uttryckte sin oro i juli 2003. Mot bakgrund av den senaste tidens händelser anser kommissionen det vara ännu viktigare att stödja utvecklingen av oberoende och pluralistiska medier i Ryssland.

I dess nyligen publicerade meddelande om förbindelserna med Ryssland (1), betonar kommissionen behovet av att EU för en öppen och rättfram dialog för att fordra att Ryssland respekterar de värderingar som landet har förbundit sig till som medlem av Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och Europarådet, bland annat respekt för de mänskliga rättigheterna och mediefrihet. Dessa frågor tas ofta upp i den politiska dialog som EU för med de ryska myndigheterna.

Kommissionens verksamhet är inte begränsad till politisk dialog. Under Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheters ansökningsomgång 2004 har till exempel mediefrihet fastställts som en av de tematiska prioriteringarna. Kommissionen avser att inrikta sig på ett antal åtgärder, bland annat att ge stöd för en utökad yttrandefrihet och oberoende media, särskilt på regional nivå, att främja professionalism och etik i rysk journalistik, att främja den rättsliga och institutionella ramen för skydd av pressfrihet, att möjliggöra för journalister att försvara sina rättigheter, att förbättra kvaliteten på skötseln av medierna med syfte att garantera ekonomisk lönsamhet, efterlevnad av skattelagstiftningen och slutligen oberoende, att ge stöd till lokala oberoende samhällsmedier och att främja kvaliteten i fråga om och bevakningen av frågor om mänskliga rättigheter i medier.

---

(1)  KOM(2004) 106 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/381 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/381

---

(2004/C 84 E/0443)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0375/04

från Martin Kastler (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Åtgärder mot ungdo mars konsumtion av alkoläsk (”alkopop”)

Alkohol är en av de mest avgörande faktorer som inverkar på folkhälsan i EU:s medlemsstater. Europa är den världsdel som har den högsta alkoholkonsumtionen per capita i världen. Enligt experter utgör alkoholrelaterede sjukdomar och därav följande invaliditet 8-10 procent av sjukvårdsbudgeten. Ett ännu större problem är att ungdomar börjar konsumera alkohol i allt lägre åldrar och att alkoläskreklamen har ungdomar som målgrupp.

| 1. | I rådets rekommendation om alkohol och ungdomar (1) föreslås att näringslivet ska införa självkontroll, en lösning som dock inte uppvisar önskvärda resultat. Tvärtemot har konsumtionen av alkoläsk bland ungdomar mångdubblats i vissa länder under de senaste åren. Har kommissionen genomfört konkreta undersökningar av ungdo mars förtäring av alkoläsk? |
| --- | --- |

1.

I rådets rekommendation om alkohol och ungdomar (1) föreslås att näringslivet ska införa självkontroll, en lösning som dock inte uppvisar önskvärda resultat. Tvärtemot har konsumtionen av alkoläsk bland ungdomar mångdubblats i vissa länder under de senaste åren. Har kommissionen genomfört konkreta undersökningar av ungdo mars förtäring av alkoläsk?

| 2. | Finns det konkreta planer på att, vad avser försäljning, reklam och skatter införa enhetliga regler inom EU, för att begränsa ungdo mars förbrukning av alkoläsk? |
| --- | --- |

2.

Finns det konkreta planer på att, vad avser försäljning, reklam och skatter införa enhetliga regler inom EU, för att begränsa ungdo mars förbrukning av alkoläsk?

| 3. | Planeras konkreta åtgärder och insatser och har finansiella medel avsatts för att under kommande år öka medvetenheten hos ungdomar om farorna med alkoholförtäring? |
| --- | --- |

3.

Planeras konkreta åtgärder och insatser och har finansiella medel avsatts för att under kommande år öka medvetenheten hos ungdomar om farorna med alkoholförtäring?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

| 1. | Kommissionen delar till fullo parlamentsledamotens oro för de problem som alkohol ger upphov till och framför allt försäljningen av alkoläsk till ungdomar. I kommissionens ögon har alkoholindustrin ett stort ansvar för utvecklingen, marknadsföringen och försäljningen av produkterna. Det gäller särskilt när industrin vänder sig till barn och ungdomar.
  Rådet antog vid sitt möte den 5 juni 2001 en rekommendation om unga människors, i synnerhet barns och tonåringars alkoholkonsumtion (2). Som en del av förarbetena till kommissionens förslag gjordes ett flertal undersökningar om alkoläskkonsumtionen. Av undersökningarna framgick att fylleri och supande var ett växande problem bland tonåringar och unga vuxna i EU. Det stod klart att ungdo mars konsumtion av alkoläsk inte kunde särskiljas helt från konsumtionen av andra alkoholhaltiga drycker, eller särskiljas från problemen med olämplig alkoholkonsumtion i samhället som helhet. Många undersökningar har visat att åldern vid alkoholdebuten och utvecklade alkoholvanor i unga år kan kopplas till ökad benägenhet för alkoholproblem senare i livet. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen delar till fullo parlamentsledamotens oro för de problem som alkohol ger upphov till och framför allt försäljningen av alkoläsk till ungdomar. I kommissionens ögon har alkoholindustrin ett stort ansvar för utvecklingen, marknadsföringen och försäljningen av produkterna. Det gäller särskilt när industrin vänder sig till barn och ungdomar.

Rådet antog vid sitt möte den 5 juni 2001 en rekommendation om unga människors, i synnerhet barns och tonåringars alkoholkonsumtion (2). Som en del av förarbetena till kommissionens förslag gjordes ett flertal undersökningar om alkoläskkonsumtionen. Av undersökningarna framgick att fylleri och supande var ett växande problem bland tonåringar och unga vuxna i EU. Det stod klart att ungdo mars konsumtion av alkoläsk inte kunde särskiljas helt från konsumtionen av andra alkoholhaltiga drycker, eller särskiljas från problemen med olämplig alkoholkonsumtion i samhället som helhet. Många undersökningar har visat att åldern vid alkoholdebuten och utvecklade alkoholvanor i unga år kan kopplas till ökad benägenhet för alkoholproblem senare i livet.

| 2. | Den ungdomskultur där ungdo mars dryckesvanor frodas blir alltmer internationell. Man måste därför ta sig an fenomenet i sin helhet. Kommissionen genomför för närvarande en uppföljning och kontroll av hur rådets ovan nämnda rekommendation tillämpas i medlemsstaterna. Uppföljningen av rekommendationen kommer att visa huruvida alkoholindustrin har blivit mer ansvarsfull när det gäller ungdomar och alkohol. Kommissionen har uppmanats att utarbeta en första rapport om tillämpningen av de föreslagna åtgärderna till slutet av 2005. I rapporten bör kommissionen också reflektera över eventuella behov av ytterligare åtgärder för att minska de alkoholrelaterede problemen bland ungdomar. Här måste uppmärksamheten särskilt riktas på hur befintliga lagar och andra författningar tillämpas. |
| --- | --- |

2.

Den ungdomskultur där ungdo mars dryckesvanor frodas blir alltmer internationell. Man måste därför ta sig an fenomenet i sin helhet. Kommissionen genomför för närvarande en uppföljning och kontroll av hur rådets ovan nämnda rekommendation tillämpas i medlemsstaterna. Uppföljningen av rekommendationen kommer att visa huruvida alkoholindustrin har blivit mer ansvarsfull när det gäller ungdomar och alkohol. Kommissionen har uppmanats att utarbeta en första rapport om tillämpningen av de föreslagna åtgärderna till slutet av 2005. I rapporten bör kommissionen också reflektera över eventuella behov av ytterligare åtgärder för att minska de alkoholrelaterede problemen bland ungdomar. Här måste uppmärksamheten särskilt riktas på hur befintliga lagar och andra författningar tillämpas.

| 3. | Vid mötet den 5 juni 2001 antog rådet också slutsatser om en gemenskapsstrategi för att minska alkoholrelaterede skador. I slutsatserna uppmanar rådet kommissionen att komma med konkreta förslag i frågan. Strategin skall komplettera medlemsstaternas politik på området. Kommissionen håller på att utarbeta ett förslag till strategi och en tidsplan för de olika åtgärderna. Kommissionen kommer som en viktig del i arbetet att presentera uppgifter om den ekonomiska och sociala belastning som alkoholen medför. Man kommer också ta upp frågan om alkoholreklam och skydd av barn och ungdomar. |
| --- | --- |

3.

Vid mötet den 5 juni 2001 antog rådet också slutsatser om en gemenskapsstrategi för att minska alkoholrelaterede skador. I slutsatserna uppmanar rådet kommissionen att komma med konkreta förslag i frågan. Strategin skall komplettera medlemsstaternas politik på området. Kommissionen håller på att utarbeta ett förslag till strategi och en tidsplan för de olika åtgärderna. Kommissionen kommer som en viktig del i arbetet att presentera uppgifter om den ekonomiska och sociala belastning som alkoholen medför. Man kommer också ta upp frågan om alkoholreklam och skydd av barn och ungdomar.

| 4. | Gemenskapsåtgärder måste komplettera medlemsstaternas politik. Eftersom EU endast kan anta bindande lagstiftning enligt artikel 152.4 i EG-fördraget, vill kommissionen poängtera att medlemsstaterna har en avgörande betydelse när det gäller hanteringen av dessa frågor. Följaktligen måste alla parter, såväl familjer, skolor, arbetsgivare, industrin, marknadsförare som nationella tillsynsmyndigheter samverka för att bekämpa de problem alkoläsk och annan alkohol ger upphov till. Redan en effektiv tillämpning av befintlig nationell lagstiftning, till exempel åldersgränser, skulle göra avsevärd skillnad. |
| --- | --- |

4.

Gemenskapsåtgärder måste komplettera medlemsstaternas politik. Eftersom EU endast kan anta bindande lagstiftning enligt artikel 152.4 i EG-fördraget, vill kommissionen poängtera att medlemsstaterna har en avgörande betydelse när det gäller hanteringen av dessa frågor. Följaktligen måste alla parter, såväl familjer, skolor, arbetsgivare, industrin, marknadsförare som nationella tillsynsmyndigheter samverka för att bekämpa de problem alkoläsk och annan alkohol ger upphov till. Redan en effektiv tillämpning av befintlig nationell lagstiftning, till exempel åldersgränser, skulle göra avsevärd skillnad.

---

(1)  EGT L 161, 16.6.2001, s. 38.

(2)  EGT L 161, 16.6.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/382 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/382

---

(2004/C 84 E/0444)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0379/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Uppsägning av gravid kvinna

Personalen på medborgarkontoren (Kendra Exiperetisis Politon), som inrättades och fungerar med ekonomiskt stöd från Europeiska unionen, har tidsbegränsade anställningsavtal trots att det står utom allt tvivel att det bakom dessa avtal döljer sig tillsvidareanställningar som täcker ständiga och bestående behov. På det här viset berövas medborgarkontorens anställda ledigheter, bidrag etc. Det har förekommit att kvinnor, på grund av graviditet, har sagts upp från anställningar på medborgarkontoren.

Den 10 februari 2004 på Korfu prövas i domstol ärendet Filomila Kondari som var anställd på medborgarkontoret på ön Paxí och sades upp när hon var gravid i åttonde månaden eftersom hon, på uppmaning av läkare, tillfälligt inte kunde arbeta fram till förlossningen på grund av komplikationer i samband med graviditeten.

| 1. | Skulle kommissionen kunna utreda och uttala sig om huruvida det bakom de tidsbegränsade anställningsavtalen för personalen på medborgarkontoren vilka finansieras med gemenskapsstöd, olagligt döljer sig avtal för tillsvidareanställningar? |
| --- | --- |

1.

Skulle kommissionen kunna utreda och uttala sig om huruvida det bakom de tidsbegränsade anställningsavtalen för personalen på medborgarkontoren vilka finansieras med gemenskapsstöd, olagligt döljer sig avtal för tillsvidareanställningar?

| 2. | Anser kommissionen att det i fråga om de gravida kvinnorna är fråga om överträdelse av rådets direktiv 92/85/EG (1) som syftar till att främja en förbättring av säkerhet och hälsa på arbetet för gravida kvinnor, kvinnor som nyligen fått barn eller ammar samt direktiv 76/207/EEG (2) om likabehandling för män och kvinnor i fråga om tillgång till anställning? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att det i fråga om de gravida kvinnorna är fråga om överträdelse av rådets direktiv 92/85/EG (1) som syftar till att främja en förbättring av säkerhet och hälsa på arbetet för gravida kvinnor, kvinnor som nyligen fått barn eller ammar samt direktiv 76/207/EEG (2) om likabehandling för män och kvinnor i fråga om tillgång till anställning?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

| 1. | Att fastställa ett arbetsförhållandes karaktär, särskilt när det handlar om att avgöra om det handlar om en anställning eller egenföretagande, är en fråga som skall behandlas av medlemsstaternas behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

1.

Att fastställa ett arbetsförhållandes karaktär, särskilt när det handlar om att avgöra om det handlar om en anställning eller egenföretagande, är en fråga som skall behandlas av medlemsstaternas behöriga myndigheter.

| 2. | Enligt den information som kommissionen har fått har Grekland på ett korrekt sätt införlivat direktiven 92/85/EEG och 76/207/EEG som handlar om anställningsskydd för gravida kvinnor. Kommissionen kommer att kontakta de grekiska myndigheterna för att inhämta mer information om de gravida kvinnornas situation på medborgarkontoren och den kommer att informera parlamentsledamoten så snart det föreligger ny information. |
| --- | --- |

2.

Enligt den information som kommissionen har fått har Grekland på ett korrekt sätt införlivat direktiven 92/85/EEG och 76/207/EEG som handlar om anställningsskydd för gravida kvinnor. Kommissionen kommer att kontakta de grekiska myndigheterna för att inhämta mer information om de gravida kvinnornas situation på medborgarkontoren och den kommer att informera parlamentsledamoten så snart det föreligger ny information.

---

(1)  EGT L 348, 28.11.1992, s. 1.

(2)  EGT L 39, 14.2.1976, s. 40.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/383 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/383

---

(2004/C 84 E/0445)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0380/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Anställda med tidsbegränsade anställningsavtal inom brandförsvaret

Enligt egna uppgifter anställer brandförsvaret årligen på grund av personalbrist (3 500 otillsatta tjänster) ungefär 5 500 personer inom brandförsvar/räddningstjänst. Dessa personer har under tiotals år återanställts varje år med tidsbegränsat anställningsavtal på vanligtvis fem månader på grundval av en väntelista med fem års väntetid. Grundläggande merit för att uppsättas på väntelista har varit att de för anställning aktuella har tjänstgjort som frivilliga brandmän inom skogsbrandförsvaret. Nämnda anställda inkallas emellertid för ingripanden vid olika händelser (trafikolyckor, översvämningar, jordbävningar etc.) under hela året även efter att deras avtal har upphört, därtill oavlönade med motivering att de är frivilliga brandmän. Enligt brandförsvarsförordningen kan eventuellt nekande till erbjudande om frivilligt arbete få återverkningar vid kommande förnyande av avtal.

| 1. | Anser inte kommissionen att ovan nämnda förhållanden mot bakgrund av direktiv 2000/78/EG (1) utgör ett straff i enlighet med vad som anges i artikel 11? |
| --- | --- |

1.

Anser inte kommissionen att ovan nämnda förhållanden mot bakgrund av direktiv 2000/78/EG (1) utgör ett straff i enlighet med vad som anges i artikel 11?

| 2. | Anställda som trots allt ger efter inför utpressningen och godtar att uppfylla sina plikter närhelst de kallas på (minst fyra gånger per månad), vilket sker även vid händelser som inte är akuta medförande att de inte kan vara sysselsatta hos någon annan arbetsgivare, kan försäkra att de tillgodoser behov som för brandförsvaret är ständiga och bestående. |
| --- | --- |

2.

Anställda som trots allt ger efter inför utpressningen och godtar att uppfylla sina plikter närhelst de kallas på (minst fyra gånger per månad), vilket sker även vid händelser som inte är akuta medförande att de inte kan vara sysselsatta hos någon annan arbetsgivare, kan försäkra att de tillgodoser behov som för brandförsvaret är ständiga och bestående.

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

| 1. | I rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling fastställs sådana ramar. Direktivet förbjuder diskriminering på grund av religion eller övertygelse, ålder, funktionshinder eller sexuell läggning. Direktivet omfattar bland annat tillgång till anställning, löner, arbetsvillkor, avskedande och yrkesutbildning, men även direkt och indirekt diskriminering. |
| --- | --- |

1.

I rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling fastställs sådana ramar. Direktivet förbjuder diskriminering på grund av religion eller övertygelse, ålder, funktionshinder eller sexuell läggning. Direktivet omfattar bland annat tillgång till anställning, löner, arbetsvillkor, avskedande och yrkesutbildning, men även direkt och indirekt diskriminering.

Att döma av den information som lämnats tror inte kommissionen att behandlingen av de anställda ifråga grundar sig på någon av de diskrimineringsgrunder som omfattas av direktivet och att frågan som ställdes därför inte faller inom tillämpningsområdet för direktiv 2000/78/EG.

| 2. | Det finns ingen gemenskapslagstiftning som fastställer kriterier för när man kan sluta ett tidsbegränsat anställningsavtal istället för en tillsvidareanställning. Om det utförda arbetet tillgodoser ständiga och bestående behov för brandförsvaret är en fråga som måste behandlas av de behöriga nationella myndigheterna. |
| --- | --- |

2.

Det finns ingen gemenskapslagstiftning som fastställer kriterier för när man kan sluta ett tidsbegränsat anställningsavtal istället för en tillsvidareanställning. Om det utförda arbetet tillgodoser ständiga och bestående behov för brandförsvaret är en fråga som måste behandlas av de behöriga nationella myndigheterna.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/383 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/383

---

(2004/C 84 E/0446)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0385/04

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Kommersiell verksamhet som bedrivs av Ordnance Survey

Ordnance Survey, det brittiska lantmäteriverket, erhåller stora belopp från den brittiska staten i form av statligt stöd och genom de avtalsenliga uppdrag det utför efter offentliga upphandlingar. Sedan 1999 har verket bedrivit en egen kommersiell verksamhet där det utför kartmätningar från luften. Före 1999 utfördes kartmätningar från luften endast av privata företag, och det fanns en väletablerad intresseuppdelning mellan Ordnance Survey (kartor) och den privata sektorn (kartmätningar från luften). Nu påstås det emellertid att Ordnance Survey använder de offentliga medel det erhåller till att bekosta en egen kommersiell kartmätningstjänst. Konkurrenterna hävdar att deras verksamhet har lidit stor skada på grund av denna illojala och subventionerade konkurrens med den privata sektorn.

| 1. | Utgör en del av den brittiska statens stöd till Ordnance Survey otillåtet statligt stöd? Strider den kommersiella verksamhet som Ordnance Surveys bedriver sedan 1999 mot EU:s konkurrenslagstiftning? Om så är fallet, vilka åtgärder skulle kommissionen kunna vidta för att se till att rättvis konkurrens råder mellan Ordnance Survey och dess konkurrenter inom den privata sektorn i fortsättningen? |
| --- | --- |

1.

Utgör en del av den brittiska statens stöd till Ordnance Survey otillåtet statligt stöd? Strider den kommersiella verksamhet som Ordnance Surveys bedriver sedan 1999 mot EU:s konkurrenslagstiftning? Om så är fallet, vilka åtgärder skulle kommissionen kunna vidta för att se till att rättvis konkurrens råder mellan Ordnance Survey och dess konkurrenter inom den privata sektorn i fortsättningen?

| 2. | Omfattas Ordnance Survey av EU:s bestämmelser om öppen bokföring inom enheter som delvis finansieras med offentliga medel och delvis finansieras genom kommersiell verksamhet? Innebär EU:s lagstiftning att Ordnance Survey måste lämna en separat redovisning för sin kommersiella respektive statligt finansierade verksamhet? Om så är fallet, har kommissionen kontrollerat om Ordnance Survey följer dessa bestämmelser fullt ut? |
| --- | --- |

2.

Omfattas Ordnance Survey av EU:s bestämmelser om öppen bokföring inom enheter som delvis finansieras med offentliga medel och delvis finansieras genom kommersiell verksamhet? Innebär EU:s lagstiftning att Ordnance Survey måste lämna en separat redovisning för sin kommersiella respektive statligt finansierade verksamhet? Om så är fallet, har kommissionen kontrollerat om Ordnance Survey följer dessa bestämmelser fullt ut?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

Kommissionen har inte informerats om de brittiska myndigheternas beviljande av bidrag till det nationella lantmäteriet. Den kan därför inte bekräfta om de bidrag som parlamentsledamoten hänvisar till utgör statligt stöd i enlighet med EG-fördraget och om det, i så fall, är förenligt med den gemensamma marknaden. Sådana bidrag skulle kunna betraktas som en kompensation för tillhandahållna tjänster och inte som statligt stöd.

Om det nationella lantmäteriets verksamhet betraktas som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, bör särskilt följande punkter kontrolleras:

| — | Om det nationella lantmäteriet ålagts att fullgöra skyldigheter avseende tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och dessa skyldigheter är klart definierade. |
| --- | --- |

—

Om det nationella lantmäteriet ålagts att fullgöra skyldigheter avseende tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och dessa skyldigheter är klart definierade.

| — | Om de parametrar utifrån vilka kompensationen beräknas på förhand fastställts på ett objektivt och öppet sätt. |
| --- | --- |

—

Om de parametrar utifrån vilka kompensationen beräknas på förhand fastställts på ett objektivt och öppet sätt.

| — | Om kompensationen inte överstiger vad som är nödvändigt för att täcka samtliga eller delar av de kostnader som uppstår till följd av genomförandet av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

—

Om kompensationen inte överstiger vad som är nödvändigt för att täcka samtliga eller delar av de kostnader som uppstår till följd av genomförandet av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse.

| — | Om det nationella lantmäteriet har valts ut för att säkerställa skyldigheten att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse inom ramen för ett anbudsförfarande som gör det möjligt att välja ut den sökande som kan tillhandahålla dessa tjänster till lägsta kostnad för samhället eller, i annat fall, att den kompensationsnivå som krävs fastställs på grundval av en kostnadsanalys som ett väl förvaltat och lämligt utrustat medelstort företag skulle ha fått genomgå för att uppfylla de offentliga myndigheternas krav (se domen av den 24 juli 2003, Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00). |
| --- | --- |

—

Om det nationella lantmäteriet har valts ut för att säkerställa skyldigheten att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse inom ramen för ett anbudsförfarande som gör det möjligt att välja ut den sökande som kan tillhandahålla dessa tjänster till lägsta kostnad för samhället eller, i annat fall, att den kompensationsnivå som krävs fastställs på grundval av en kostnadsanalys som ett väl förvaltat och lämligt utrustat medelstort företag skulle ha fått genomgå för att uppfylla de offentliga myndigheternas krav (se domen av den 24 juli 2003, Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00).

Det faktum att det nationella lantmäteriet sedan 1999 ägnar sig åt kommersiella verksamheter utgör inte i sig en överträdelse mot konkurrensreglerna. Det är dock förbjudet för det nationella lantmäteriet att använda medel, som mottagits som kompensation för eventuella tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, för att subventionera rent kommersiella verksamheter. Sådan överkompensation kan, i den utsträckning den påverkar konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna, utgöra statligt stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden.

I kommissionens direktiv 80/723/EEG om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag (1) åläggs företag att ha separat redovisning i följande fall:

| — | Varje företag som har beviljats särskilda eller exklusiva rättigheter av en medlemsstat enligt artikel 86.1 i fördraget, eller som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse enligt artikel 86.2 i fördraget, och som får statligt stöd i någon form, inbegripet subventioner, bidrag och ersättningar, för tillhandahållandet av en sådan tjänst, samtidigt som företaget även bedriver annan verksamhet. |
| --- | --- |

—

Varje företag som har beviljats särskilda eller exklusiva rättigheter av en medlemsstat enligt artikel 86.1 i fördraget, eller som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse enligt artikel 86.2 i fördraget, och som får statligt stöd i någon form, inbegripet subventioner, bidrag och ersättningar, för tillhandahållandet av en sådan tjänst, samtidigt som företaget även bedriver annan verksamhet.

| — | Under förutsättning att den totala nettoomsättning understiger 40 miljoner euro under de två räkenskapsår som föregår det år då det åtnjuter en särskild eller exklusiv rättighet eller under vilket det anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

—

Under förutsättning att den totala nettoomsättning understiger 40 miljoner euro under de två räkenskapsår som föregår det år då det åtnjuter en särskild eller exklusiv rättighet eller under vilket det anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse.

| — | Under förutsättning att det mottar stöd som inte har fastställts för en lämplig tidsperiod enligt ett öppet, genomblickbart och icke-diskriminerande förfarande. |
| --- | --- |

—

Under förutsättning att det mottar stöd som inte har fastställts för en lämplig tidsperiod enligt ett öppet, genomblickbart och icke-diskriminerande förfarande.

Följaktligen kan det nationella lantmäteriet vara skyldigt att föra separat redovisning under förutsättning att det anförtrotts förvaltningen av en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse.

De brittiska myndigheterna har informerat kommissionen om att de antagit de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att säkerställa att de skyldigheter som anges i gemenskapens direktiv i fråga om insyn och öppenhet iakttas.

---

(1)  Kommissionens direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980 (EGT L 195, 29.7.1980), ändrat genom direktiv 85/413/EEG av den 24 juli 1985 (EGT L 229, 28.8.1985), direktiv 93/84/EEG av den 30 september 1993 (EGT L 254, 12.10.1993) och direktiv 2000/52/EG av den 26 juli 2000 (EGT L 193, 29.7.2000).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/385 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/385

---

(2004/C 84 E/0447)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0386/04

från Jean Saint-Josse (EDD) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Vindkraftverk

I Frankrike håller för närvarande ett stort antal vindkraftprojekt på att genomföras.

Har kommissionen utvärderat de totala ekonomiska kostnaderna för offentliga organ (EU, staten m.fl.) för denna energi i förhållande till annan energiproduktion?

Anser kommissionen, med hänsyn till att dessa vindkraftverk medför allvarliga konsekvenser bland annat för flyttfåglarna och att de utgör en säkerhetsrisk för personer och egendom, att det fortfarande är lämpligt att främja detta produktionssätt?

Har kommissionen gjort en sammanfattning av fördelarna och nackdelarna med hänsyn till de senaste undersökningarna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

De offentliga myndigheternas totala kostnader har inte granskats av gemenskapen, men inom ramen för sina program stöder kommissionen undersökningar för att uppdatera informationen om följande aspekter på vindkraft: teknik, kostnader, pris och värde, industri och sysselsättning, miljö och marknadsutveckling.

Kommissionen anser att det är lämpligt att uppmuntra till den här typen av energiproduktion, eftersom förnybara energikällor, som vindkraft, är viktiga för att hantera klimatförändringarna, bland annat genom EU:s mål om att minska koldioxidutsläppen enligt Kyotoprotokollet.

Det är dock ändå viktigt att se till att detta mål inte uppnås på bekostnad av andra miljömål, bland annat att bevara naturen. Att det är förenligt med dessa politiska mål kontrolleras med hjälp av bedömningar av miljöpåverkan, vilket anges i kommissionens svar på Jean-Louis Berniés skriftliga fråga P-0339/04 (1).

---

(1)  Se s. 365.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/386 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/386

---

(2004/C 84 E/0448)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0387/04

från Yves Butel (EDD) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Vindkraftverk

De allt fler vindkraftsprojekten i de franska stads- och landsbygdsområdena gör att man måste ställa frågan om dessa anläggningar verkligen är förenliga med miljöskyddet, allmänhetens säkerhet och upprätthållandet av traditionella sedvänjor, däribland jakt.

Inom de s.k. buffertområdena på mellan en halv och en kilometer rekommenderas bland annat jaktförbud (till exempel i Tyskland).

Finns det i Europa exempel på att jakt förbjuds på grund av uppförandet av vindkraftverk? Av vilka skäl?

Har kommissionen låtit göra en utvärdering av de sociokulturella och landskapsmässiga följderna av EU:s politik för att främja denna energiform?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen känner inte till att jakt skall ha förbjudits i Europa på grund av att vindkraftverk har uppförts.

Kommissionens ger sin ståndpunkt i fråga om utvecklingen av vindkraftparker i områden som är känsliga ur miljösynpunkt, bland annat Natura 2000-områden, i sitt svar på den skriftliga frågan P-0339/04 från Jean-Louis Bernié (1).

Att införa jaktbegränsningar inom ett buffertområde runt vindkraftverk enbart på grund av denna utveckling tycks inte vara motiverat för att bevara naturen, men kan ha att göra med andra ställningstaganden om människors hälsa och säkerhet.

Gemenskapen har inte gjort någon övergripande undersökning av de sociokulturella och landskapsmässiga följderna, men i gemenskapens program krävs en social, ekonomisk och miljömässig bedömning av påverkan av de projekt som finansieras på området förnybar energi i allmänhet och på området vindkraft i synnerhet.

---

(1)  Se s. 365.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/386 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/386

---

(2004/C 84 E/0449)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0391/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Hårfärg och cancerrisk

Många kvinnor över 45 år och en växande minoritet av män över 45 färgar ständigt håret. Ny amerikansk forskning (såsom den som offentliggjorts i American Journal of Epidemiology i januari 2004) ger vid handen att kvinnor som börjat med att färga håret före 1980 löper 40 procent större risk att få non-Hogdkin, en form av lymfkörtelcancer.

2002 konstaterades det av amerikanska forskare (University of Southern California) att risken att drabbas av blåscancer är två gånger högre hos dem som regelbundet färgar håret. Hårfärg ning smedel leder också till ökad frekvens av livmodercancer hos kvinnor.

Giftiga kemiska ämnen såsom parafenylendiamin (PPD) och tetrahydro-6-nitrokinoxalin ligger troligen bakom dessa cancerfall.

Håller Europeiska kommissionen med mig om att dessa farliga ämnen inte bör få förekomma i konsumentvaror såsom hårfärger?

Hur förhåller det sig med den vetenskapliga bedömning som, enligt vad kommissionen tillkännagav i sitt svar den 17 januari 2002 på en skriftlig fråga från min kollega Torben Lund (E-2881/01 (1)), utfördes av Vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Utöver vad som redan angetts i svaret på den skriftliga frågan E-2881/01 från Torben Lund har nedanstående verksamheter och åtgärder vidtagits.

På nivån för Vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter och icke-livsmedelsprodukter (SCCNFP)

Den 27 februari 2002 antog SCCNFP ett diskussionsunderlag som lades ut på webbplatsen för kommissionens generaldirektorat för hälsa och konsumentskydd. Berörda parter uppmanades att lämna synpunkter. Den 4 juni 2002 antog SCCNFP en strategi för provning av kosmetiska ingredienser i hårfärgningsmedel med avseende på deras möjliga genotoxicitet/mutagenicitet (”A strategy for testing hair-dye cosmetic ingredients for their potential genotoxicity/mutagenicity”). Detta dokument kompletterades senare med ett yttrande av den 17 december 2002, som är en uppdatering av de grundläggande kraven avseende handlingar om toxicitet som skall bedömas av SCCNFP (”Basic requirements for toxicological dossiers to be evaluated by the SCCNFP”).

Branschen måste lämna in handlingar som överensstämmer med de ovan nämnda principerna och riktlinjerna för provning av kosmetiska ingredienser för bedömning av deras säkerhet (”Notes of Guidance for testing of cosmetic ingredients for their safety evaluation”). Den femte reviderade versionen av dessa riktlinjer antogs den 20 oktober 2003.

På nivån för riskhantering

Under år 2003 förde kommissionen diskussioner med medlemsstaterna och företrädare för konsumenterna och industrin om en strategi för systematisk bedömning av hårfärgningsmedel med anledning av de rapporter som publicerats om en möjlig koppling mellan ständig användning av hårfärgningsmedel och cancer i urinblåsan. I juli 2003 enades man om en strategi som offentliggjordes på webbplatsen för kommissionens generaldirektorat för näringsliv. Den viktigaste delen i strategin är en nivåindelad, anpassad metod, som kräver att företagen inom en viss tidsfrist skall lämna in handlingar om hårfärgningsmedlens säkerhet för bedömning av SCCNFP. I den offentliggjorda strategin anges åtgärder och tidsfrister för hårfärgningsmedel för vilka handlingar skall lämnas in enskilt eller tillsammans. Det övergripande syftet med strategin är att reglera användningen av ämnen som ingår i hårfärgningsmedel med utgångspunkt i den senaste vetenskapliga bedömningen av inlämnade handlingar.

Om inga handlingar om ett ämne lämnas in för riskbedömning av SCCNFP, kommer ämnet att förbjudas omedelbart, medan ämnen om vilka information är tillgänglig kommer att bedömas i ett senare skede. Kommissionen samråder för närvarande med medlemsstaterna om en första förteckning innehållande mer än 100 ämnen som skall förbjudas, eftersom inga handlingar om deras säkerhet hade lämnats in i slutet av september 2003. Denna åtgärd kommer att antas enligt kommittéförfarandet. För de ämnen för vilka handlingar är tillgängliga har en tidsfrist fastställts till juli 2005 för uppdatering av handlingarna så att de överensstämmer med de nya krav som fastställts av SCCNFP. Efter samråd med medlemsstaterna kommer en tidsfrist att fastställas för inlämnande av resultat från provningar som gjorts på kombinationer av ämnen för att simulera den verkliga exponering som en konsument utsätts för under sin livstid.

De två ämnen som parlamentsledamoten nämner, parafenylendiamin och tetrahydro-6-nitrokinoxalin, omfattas också av strategin. Eftersom handlingar avseende dessa två ämnen är tillgängliga, måste uppdaterade handlingar som uppfyller de nya krav som fastställts av SCCNFP lämnas in senast i juli 2005.

I den nyligen publicerade artikeln i American Journal of Epidemiology (2) drar författarna slutsatsen att det finns ”en ökad risk för non-Hodgkin lymfom hos kvinnor som börjat använda mörkare hårfärgningsmedel före 1980, men inte hos kvinnor som börjat använda produkterna efter det. Ytterligare undersökningar för att samla in liknande information om exponeringar behövs för att bedöma om våra resultat avseende användningen av hårfärgningsmedel före 1980 upprepas i andra populationer”. Kommissionen kommer att göra en grundlig genomgång av all facklitteratur och publikationer där användningen av hårfärgningsmedel kopplas till olika former av cancer och överlämna detta för analys till SCCNFP, så att kommittén kan utfärda råd i denna fråga som präglas av en helhetssyn.

---

(1)  EGT C 115 E, 16.5.2002, s. 185.

(2)  Zhang Y, Holford TR, Leaderer B et al. Hair-coloring products use and risk of Non-Hodkin's Lymphoma: A population-based case-control study in Connecticut. Am J Epidemiol 2004;159:148-154.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/388 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/388

---

(2004/C 84 E/0450)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0392/04

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   EU:s framtida förmåga att ta emot ett stort antal invandrare från länder i tredje världen

Enligt Eurostat ökade EU:s (15 länder) befolkning under 2003 med 1 276 200 personer till 380,8 miljoner. Denna ökning bestod till 77 procent, motsvarande 982 600 personer, av invandring till EU, främst från tredje världen.

Samtidigt ger chefen för FN:s befolkning senhet, Joseph Chamie, ut information om att EU:s befolkningsmängd har uppvisat en nedåtgående trend sedan 1998. Joseph Chamies uttalanden används sedan för att påstå att EU behöver invandring från tredje världen.

Vissa länder i Öst- och Centraleuropa har som bekant haft en negativ befolkningsutveckling, och om man räknar Ryssland, Ukraina och Vitryssland till Europa, har befolkningsmängden sjunkit något i det europeiska området som helhet, men detta har klart inte varit fallet i de femton EU-länderna.

Invandringsströmmarna från tredje världen går som bekant särskilt till de femton EU-länderna. Det är mycket allmänt känt att kommissionen i sina egna analyser slår fast att EU med de kommande årens förändringar i befolkningens åldersstruktur har behov av att en större del av de aktiva åldersgrupperna kommer in på arbetsmarknaden och stannar där längre, eftersom invandrare från tredje världen generellt inte kan ersätta utbildade européer som lämnar arbetsmarknaden tidigt eller håller sig borta från den samma.

Kan kommissionen upplysa om huruvida den anser att de kraftigt överbefolkade storstäderna i EU, de överbelastade trafiksystemen, de belastade sociala systemen, arbetslösheten i EU och de stora sociala och kriminella problem som förknippas med EU:s invandrarmiljöer inbjuder till att EU fortsätter att ta emot ett så stort antal människor som inte kommer från västliga kulturer?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

I sitt meddelande om invandring, integration och sysselsättning av den 3 juni 2003 (1), lämnade kommissionen samstämmiga demografiska uppskattningar som visar på att Europas befolkning åldras och att den kommer att börja minska omkring 2010-2020. Omfattningen av denna demografiska utveckling gör att man redan nu kan förutsäga att Lissabonmötets mål om en sysselsättningsgrad på 70 % år 2010 kommer att uppnås och t.o.m. bli högre.

Även om de ekonomiska följderna av de sociodemografiska förändringarna blir märkbara först efter en tid, har brist på arbetskraft under den senaste konjunkturcykeln allt oftare konstaterats i flera medlemsstater. Kommissionen anser att även om invandring inte är någon realistisk lösning för att helt kompensera effekterna av en åldrande befolkning på arbetsmarknaden, kan arbetskraftsinvandring ändå bidra till att på kort sikt avhjälpa de konstaterade bristerna. Sådan invandring kan likaså bidra till att sprida effekterna av den demografiska övergång som kommer att äga rum mellan 2010 och 2030.

Επ gemensam, välkontrollerad immigrationspolitik på gemenskapsnivå som kompletteras av en omfattande integrationspolitik är nödvändig för att möta behoven på ett lämpligt sätt.

---

(1)  KOM(2003) 336 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/389 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/389

---

(2004/C 84 E/0451)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0405/04

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Utbrott av fågelinfluensa

| 1. | Kan Europeiska unionen inom 24 timmar vidta åtgärder om det skulle upptäckas ett fall av fågelinfluensa i unionen? |
| --- | --- |

1.

Kan Europeiska unionen inom 24 timmar vidta åtgärder om det skulle upptäckas ett fall av fågelinfluensa i unionen?

| 2. | Har Europeiska kommissionen utarbetat en krishanteringsplan? |
| --- | --- |

2.

Har Europeiska kommissionen utarbetat en krishanteringsplan?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

| 1. | När det gäller nödsituationer till följd av allvarliga djursjukdomar förfogar kommissionen over förfaranden som gör att den kan reagera omedelbart och vidta lämpliga åtgärder inom sitt eget ansvarsområde för att skydda gemenskapen mot denna typ av hot, inklusive exempelvis ett nätverk med mobiltelefoner för utbyte av information med medlemsstaternas veterinärmyndigheter inom en timme, som är aktivt dygnet runt. |
| --- | --- |

1.

När det gäller nödsituationer till följd av allvarliga djursjukdomar förfogar kommissionen over förfaranden som gör att den kan reagera omedelbart och vidta lämpliga åtgärder inom sitt eget ansvarsområde för att skydda gemenskapen mot denna typ av hot, inklusive exempelvis ett nätverk med mobiltelefoner för utbyte av information med medlemsstaternas veterinärmyndigheter inom en timme, som är aktivt dygnet runt.

Kommissionen har demonstrerat sin kapacitet att reagera snabbt vid flera tillfällen nyligen, exempelvis vid utbrottet av mul- och klövsjuka i Storbritannien 2001, då kommissionen antog ett skyddsbeslut inom mindre än ett dygn från det att utbrottet hade bekräftats, samt vid utbrottet av fågelinfluensa i Nederländerna 2003, då en gemenskapsexpert sändes dit samma helg som nödsituationen uppstod.

Kommissionen vill ändå understryka att det först och främst är medlemsstaternas ansvar att snabbt genomföra åtgärderna för sjukdomsbekämpning i gemenskapens lagstiftning, om man misstänker eller kan bekräfta utbrott av en allvarlig djursjukdom, exempelvis fågelinfluensa, i gemenskapen.

Medlemsstaterna har i detta syfte beredskapsplaner som har godkänts av kommissionen. För att se till att även de nya medlemsstaterna har sådana planer undersöker kommissionen för närvarande de planer som de har lämnat in i överensstämmelse med 2003 års anslutningsfördrag.

| 2. | Kommissionen har en beredskapsplan för de åtgärder som skall vidtas i händelse av en allvarlig djurhälsosituation som kan innebära en mycket stor risk för gemenskapen. Den innehåller standarddokument på gemenskapens officiella språk för att underlätta en skyndsam hantering. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har en beredskapsplan för de åtgärder som skall vidtas i händelse av en allvarlig djurhälsosituation som kan innebära en mycket stor risk för gemenskapen. Den innehåller standarddokument på gemenskapens officiella språk för att underlätta en skyndsam hantering.

När det gäller hot mot folkhälsan till följd av fågelinfluensa kommer kommissionen snart att anta ett arbetsdokument om gemenskapens beredskapsplan för influensapandemier. Dokumentet innehåller huvudsakliga målsättningar och en kort beskrivning av kommissionens och medlemsstaternas roller. I dokumentet tar man upp de nyckelfrågor som har identifierats efter en omfattande samrådsprocess, bland annat handläggning och samordning, övervakning, förebyggande, begränsning och åtgärder, vilket omfattar tillgången på vaccin och anti-virus, samt information och forskning. Avsikten med detta samrådsdokument är att främja effektiva program och åtgärder som fastställs i förhållande till de olika stadierna i en influensapandemi som förklaras utifrån Världshälsoorganisationens (WHO) definitioner. Detta dokument ger mervärde åt beredskapsplaneringen på nationell nivå, som medlemsstaterna håller på att se över och uppdatera som svar på de pågående utbrotten av fågelinfluensa i Asien.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/390 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/390

---

(2004/C 84 E/0452)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0415/04

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Omprövning gällande beslut kring Norrmejerier

Norrmejerier bygger en anläggning för förädling av vassle, biorening av spillvatten och produktion av grön energi. Projekttiden har förlängts fram till den 31 november 2004 men Norrmejerier behöver ytterligare sex månader för att hinna trimma in anläggningen och färdigställa sin slutrapport. Anläggningen kommer att vara i drift april 2005. En slutrapport klar till detta datum kan inte med säkerhet garanteras, därför har Norrmejerier önskat en förlängning till den 31 maj. Bygget är ett mycket bra miljöprojekt som sparar fossilenergi och minskar växthuseffekten.

Utbetalningen av stöd till Norrmejerier från LIFE har avbrutits, vilket medför finansieringsproblem för Norrmejerier.

Kan kommissionen tänka sig att ompröva beslutet att dra tillbaka stödet till Norrmejerier och därmed ge dem möjlighet att avsluta projektet enligt plan?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

Life-programmet (1) syftar till att bidra till genomförande, uppdatering och utveckling av gemenskapens miljöpolitik och miljölagstiftning, i synnerhet när det gäller integration av miljöhänsyn inom övriga politikområden, och till en hållbar utveckling inom gemenskapen.

Stödmottagare åtar sig att uppfylla de krav som fastställts för deras projekt genom kommissionens beslut och särskilt de administrativa standardföreskrifterna (se Lifes webbplats (2)).

Projektet Life 00 ENV/S/854 som föreslogs av stödmottagaren Norrmejerier syftar till att skapa en pilotanläggning för återvinning av proteiner och energi inom mejeriproduktion. Med tanke på den potentiella positiva inverkan på miljön valdes projektet ut år 2000. För att tillmötesgå stödmottagarens behov av mer tid till att genomföra projektet medgavs, som undantag, en förlängning med tolv månader som lades till det ursprungliga tidsschemat på tre år.

Kommissionen fick nyligen ännu en förfrågan om förlängning men valde att avsluta projektet. Kommissionen har noggrant undersökt parlamentsledamotens förfrågan om att ompröva detta beslut men kan inte göra detta och samtidigt följa de administrativa standardföreskrifter som gäller för alla Lifeprojekt. Stödmottagaren har inte kunnat hålla den förlängda tidsfristen och kommer inte att kunna uppfylla de ursprungliga projektkraven, vilket äventyrar projektets resultat. Projektet har knappt startat och har hittills haft endast en liten andel stödberättigande kostnader.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/2000 av den 17 juli 2000 om det finansiella instrumentet för miljön (Life), EGT L 192, 28.7.2000.

(2)  http://www.europa.eu.int/comm/environment/life/home.htm.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/390 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/390

---

(2004/C 84 E/0453)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0417/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(9 februari 2004)

Ämne:   Uppsägningar vid Finex-gruppens fabrik

Den finska gruppen Finex, som har en konfektionsfabrik i Nogueira, i Maia, i Portugal, där det tidvis funnits 1000 arbetare, har tvingat arbetarna att godta uppsägningsavtal. För närvarande har fabriken knappt 430 arbetare, och de håller på att tvinga cirka 300 av arbetarna att godta oacceptabla avtal som innebär att de skulle sägas upp i slutet av den här månaden. Det har hävdats att företaget fått olika ekonomiska stöd.

Jag skulle därför vilja att kommissionen svarade på följande frågor:

| 1. | Hur mycket gemenskapsstöd har betalats till Finex-gruppen i Portugal och andra EU-länder? |
| --- | --- |

1.

Hur mycket gemenskapsstöd har betalats till Finex-gruppen i Portugal och andra EU-länder?

| 2. | Vad ämnar kommissionen och den portugisiska regeringen göra för att försvara sysselsättningen och Finexarbetarnas, de flesta av dem kvinnor, rättigheter? |
| --- | --- |

2.

Vad ämnar kommissionen och den portugisiska regeringen göra för att försvara sysselsättningen och Finexarbetarnas, de flesta av dem kvinnor, rättigheter?

| 3. | Kommer kommissionen att kräva att de ekonomiska stöden skall återbetalas till Finex-gruppen om den fortsätter att kräva av arbetarna att de skall gå med på att bli uppsagda? |
| --- | --- |

3.

Kommer kommissionen att kräva att de ekonomiska stöden skall återbetalas till Finex-gruppen om den fortsätter att kräva av arbetarna att de skall gå med på att bli uppsagda?

Kompletterande svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen kan informera ledamoten om att Finex erhållit följande stöd:

Gemenskapens stödram (GSR II)

| (euro) |
| --- |
| | TOTALT | Europeiska socialfonden (ESF) | Orçameno da Segurança Social (OSS) |
| Pedip II | 20467,54 | 15 350,65 | 5 116,89 |

(euro)

TOTALT

Europeiska socialfonden (ESF)

Orçameno da Segurança Social (OSS)

Pedip II

20467,54

15 350,65

5 116,89

De villkor som är kopplade till ESF-stödet för yrkesutbildningsåtgärder gäller inte företagets fortsatta existens utan tillämpning av de kriterier för tillgång och jämställdhet som fastställs i de förordningar som är i kraft när stödet beviljas.

Kommissionen anser att all investering i personal är av stor vikt på såväl nationell som regional nivå. Det bör understrykas att ESF-bidrag inte ges som stöd till ett företag, utan är en investering i personalen, som får utbildning som ökar deras anställbarhet. Vad kommissionen vet har företaget i fråga inte brutit mot några bestämmelser för beviljande av strukturfondsstöd.

Företaget i fråga fick ett bidrag (308 413 euro) från Europeiska regionala utvecklingsfonden för ett projekt som godkändes den 11 februari 1996 i samband med programmet för modernisering av den ekonomiska strukturen (se GSR II) (1).

---

(1)  Ekonomiskt stöd till Portugal för särskilda industriutvecklingsprogram.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/391 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/391

---

(2004/C 84 E/0454)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0421/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Upphävande av den tillfälliga restriktionen för användning av fiskmjöl i djurfoder

I sitt svar på min parlamentsfråga E-1601/03 (1) av den 30 juni 2003, hävdade David Byrne från GD Hälsa och konsumentskydd att: ”Syftet med rådets beslut 2000/766/EG (2) (det utökade foderförbudet), som genomfördes genom kommissionens beslut 2001/9/EG (3) båda senast ändrade genom kommissionens beslut 2002/248/EG (4), är att skydda nötboskap från att utsättas för kött- och benmjöl från idisslande djur, vilket kan vara smittat med prioner som orsakar bovin spongiform encefalopati (BSE). Beslutet är ett viktigt verktyg för att behärska och utrota BSE bland nötboskap och det behövs således för att garantera säkert nötkött. Det finns ingen risk för BSE i samband med fiskmjöl i sig. Fiskmjöl i foder har förbjudits av kontrollskäl. Fiskmjöl kan i synnerhet försvåra kontrollen av förekomst av kött- och benmjöl från idisslande djur i foder. De preliminära resultaten av ett nyligen genomfört ringtest visar att det med dagens analysmetoder är svårt att upptäcka en smitta på 0,1 % däggdjursprotein i foder som innehåller 5 % fiskmjöl. Om man dock modifierar mikroskoptestet kan ett analytiskt verktyg för bättre särskiljande av fiskmjöl och andra animaliska proteiner bli tillgängligt inom kort [...] I synnerhet finns det ännu inte några fullgoda validerade analysmetoder för att särskilja protein från idisslande djur och proteiner från andra arter och dessutom rapporterar kommissionens livsmedels- och veterinärbyrå om brister i kontrollen av foderförbudet. Kommissionen är medveten om att villkoren för fiskmjöl i foder för djur som inte idisslar har inneburit svårigheter och att de resulterat i en minskad marknad för fiskmjöl i foder för djur som inte idisslar sedan 2001. Förslaget syftar till att förenkla en del av villkoren för användning av fiskmjöl. Förbudet kan eventuellt komma att hävas på ett försiktigt och vetenskapligt motiverat sätt. Denna utveckling beror dock på hur analysmetoderna utvecklas under de kommande sex till tolv månaderna.”

Kan kommissionen upplysa om man redan har gjort någon modifiering av mikroskoptestet och om man har eller snart kommer att ha ett analytiskt verktyg för bättre särskiljande av fiskmjöl och andra animaliska proteiner?

Kan kommissionen således upplysa om man har inlett eller kommer att inleda ett upphävande av de tillfälliga restriktionerna för användning av fiskmjöl i djurfoder, och när det kommer att ske?

Kan kommissionen upplysa om man är medveten om de socioekonomiska skador som förorsakas gemenskapsindustrin för produktion av fiskmjöl genom de tillfälliga restriktionerna och vilka åtgärder man har vidtagit eller tänker vidta för att mildra dessa skador?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Genom kommissionens direktiv 2003/126/EG av den 23 december 2003 om analysmetoder för identifiering av beståndsdelar av animaliskt ursprung i foder för den officiella foderkontrollen (5) införs ändringar av de provningar i mikroskop som gör det möjligt att påvisa förekomsten av små mängder proteiner som möjligen har infekteras av transmissibel spongiform encefalopati (TSE) i foder som innehåller fiskmjöl. Medlemsstaterna skall genomföra detta direktiv senast den 1 juli 2004.

Under tiden utför kommissionens gemensamma forskningscenter ringtester för att kontrollera den kompetens som laboratorierna i de nuvarande och de nya medlemsstaterna har att utföra dessa kontroller med hjälp av den ändrade metoden. Resultaten bör bli tillgängliga i juni 2004. Om resultaten från dessa ringtester är goda kommer en översyn av åtgärderna för fiskmjöl att övervägas.

När det gäller subventioner eller ersättning visar en noggrann analys av förordningen om Fonden för fiskets utveckling (FFU) att industrin för beredning av fiskmjöl och fiskolja i allmänhet inte har rätt till offentligt stöd. Rådet anser att FFU:s begränsade resurser bör gå till en rationalisering av fiskeindustrin och en minskning av dess effekter på marina ekosystem. När det gäller stöd för beredningsinvesteringar föreskrivs följande i punkt2.4 i bilaga III till rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn (6): ”Följande investeringar skall inte berättiga till stöd: Fiskeri- och vattenbruksprodukter avsedda att användas och beredas för annan användning än som livsmedel, utom om det rör sig om investeringar som uteslutande avser behandling, beredning och saluföring av avfall från fiskeri- och vattenbruksprodukter.”

När det gäller ekonomisk ersättning för att upphöra med verksamhet, eller annan ekonomisk ersättning, är den relevanta artikel 16 — Tillfälligt upphörande av verksamheten samt annan ekonomisk ersättning — endast tillämplig på ”fiskare och fartygsägare”. Det bör understrykas att rådet, genom att anta rådets förordning (EG) 2369/2002 av den 20 december 2002 om ändring av förordning (EG) nr 2792/1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskesektorn (7), gick med på att från punkt 1 c i artikel 16 stryka möjligheten att bevilja ekonomisk ersättning till beredningsindustrin i allmänhet ”om denna är beroende av tillgång till en resurs som omfattas av återhämtningsplanen, och om import inte kan ersätta den minskade tillgången”.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 51.

(2)  EGT L 306, 7.12.2000, s. 32.

(3)  EGT L 2, 5.1.2001, s. 32.

(4)  EGT L 84, 28.3.2002, s. 71.

(5)  EUT L 339, 24.12.2003.

(6)  EGT L 337, 30.12.1999.

(7)  EGT L 358, 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/393 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/393

---

(2004/C 84 E/0455)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0422/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Sträckningen av höghastighetståget mellan Lubian och Orense i centrala Galicien

Spaniens regering har precis meddelat en ändring i sträckan för höghastighetståget mellan Lubian-Orense i Galicien, där man nu skall ha dubbelspår. Ändringen ökar kostnaderna för sträckan med 1,68 miljarder euro. Har den spanska regeringen begärt vederbörande finansiering av denna sträcka? När kommer hela sträckan att genomföras?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Järnvägssträckan för höghastighetståg mellan Lubian och Orense ingår inte i det nuvarande transeuropeiska transportnätet (TEN-T) så som det fastställdes 1996 (1) och arbeten inom denna sektor finansieras alltså inte under budgetposten TEN-T. Sträckan mellan Lubian och Orense har inte heller finansierats genom vare sig ERUF eller Sammanhållningsfonden.

Däremot finns järnvägssträckan för höghastighetståg mellan Lubian och Orense med i kommissionens förslag inom ramen för den pågående ändringen av gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet. Den ingår nämligen i det prioriterade projekt 19 ”Driftskompatibla höghastighetslinjer på Iberiska halvön”. När Europaparlamentet och rådet definitivt antar den pågående ändringen av de riktlinjer i vilka projekt 19 ingår kommer höghastighetssträckan mellan Lubien och Orense att berättiga till ett eventuellt gemenskapsstöd ur budgeten för TEN-T.

Enligt uppgifter från den spanska företrädaren i högnivågruppen för det transeuropeiska transportnätet, som leds av Karel Van Miert, skall sträckan vara färdig 2010.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet, EGT L 228, 9.9.1996.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/393 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/393

---

(2004/C 84 E/0456)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0428/04

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Framtiden för offentligt ägda regionala flygplatser, mot bakgrund av diskussionen på senaste tiden om Charleroi flygplats, i Belgien, och Ryanair

Mot bakgrund av det beslut som kommissionen nyligen fattat om Charleroi flygplats och Ryanair kan kommissionen ange:

| 1. | Hur offentligt ägda flygplatser nu kan klara konkurrensen med stora privatägda flygplatser i att locka till sig trafik och nya rutter? |
| --- | --- |

1.

Hur offentligt ägda flygplatser nu kan klara konkurrensen med stora privatägda flygplatser i att locka till sig trafik och nya rutter?

| 2. | Har kommissionen fått något svar från offentligt ägda regionala flygplatser på beslutet i fråga om Charleroi och vilken är i så fall reaktionen? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen fått något svar från offentligt ägda regionala flygplatser på beslutet i fråga om Charleroi och vilken är i så fall reaktionen?

| 3. | Har det gjorts någon bedömning av de ekonomiska konsekvenserna när det gäller såväl antalet passagerare som nu flygs från offentligt ägda flygplatser som ett resultat av detta beslut, liksom även effekterna på den regionala utvecklingen på och omkring dessa flygplatser? |
| --- | --- |

3.

Har det gjorts någon bedömning av de ekonomiska konsekvenserna när det gäller såväl antalet passagerare som nu flygs från offentligt ägda flygplatser som ett resultat av detta beslut, liksom även effekterna på den regionala utvecklingen på och omkring dessa flygplatser?

| 4. | Kommer kommissionen att överväga nya förslag beträffande frågan om flygplatsavgifter och -taxor i allmänhet? |
| --- | --- |

4.

Kommer kommissionen att överväga nya förslag beträffande frågan om flygplatsavgifter och -taxor i allmänhet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Det är upp till varje flygplats, privatägda såväl som offentligt ägda, att besluta hur de bäst skall klara konkurrensen från andra flygplatser. Konkurrensen bör i vart fall inte snedvridas genom statligt stöd från en medlemsstat eller genom offentliga resurser i någon som helst form.

I syfte att utveckla en övergripande strategi avseende konkurrensen mellan flygplatser i allmänhetoch tillämpningen av reglerna för statligt stöd i synnerhet lät kommissionen år 2002 genomföra en undersökning om denna fråga. Undersökningen finns på kommissionens webbplats: www.europa.eu.int/ comm/transport/air/rules/index_en.htm. Med beaktande av resultaten av undersökningen och aktuella fall kommer riktlinjer att utarbetas om hur gemenskapens regler om statligt stöd skall tillämpas när det gäller flygplatser och lufttrafikföretag som bedriver trafik på dessa flygplatser.

Kommissionen har inte fått några skriftliga reaktioner från någon regional flygplats.

Beslutet i fråga baserade sig på ett klagomål om den särskilda situationen på flygplatsen Charleroi och de särskilda fördelar som beviljats Ryanair och som måste granskas mot bakgrund av relevanta bestämmelser om statligt stöd i EG-fördraget. Därför har kommissionen inte genomfört någon allmän analys av de ekonomiska effekterna på den avgiftsnivå (eller de flygplatsavgifter) som skall tillämpas på offentligt ägda flygplatser som ett resultat av kommissionens beslut av den 3 februari 2004 om Ryanairs trafik på flygplatsen Charleroi. En analys av beslutets effekter på den regionala utvecklingen på och omkring denna typ av flygplatser var inte nödvändig, eftersom beslutet under vissa förhållanden uppmuntrar avtal mellan regionala flygplatser och lågprisflygbolag, vilket leder till bättre användning av underutnyttjade flygplatser, bidrar till att lösa problemen med överbelastning av luftrummet och ger EU:s medborgare större valmöjligheter.

I vart fall innefattar kommissionens arbetsprogram för 2004 ett nytt förslag till direktiv om flygplatsavgifter. Det bör påpekas att de två tidigare förslagen inte har antagits av rådet (1).

---

(1)  EGT C 147, 16.6.1990 och EGT C 257, 22.8.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/394 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/394

---

(2004/C 84 E/0457)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0431/04

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Europeiska kommissionens förslag om att bygga ett flygplan för vertikal start och landning (VTOL)

Med beaktande av:

| — | att Agusta-Westland, ett italiensk-engelskt företag, och Eurocopter, ett fransk-tyskt företag, är de största europeiska företagen inom flygindustrin, framför allt när det gäller att bygga helikoptrar, |
| --- | --- |

—

att Agusta-Westland, ett italiensk-engelskt företag, och Eurocopter, ett fransk-tyskt företag, är de största europeiska företagen inom flygindustrin, framför allt när det gäller att bygga helikoptrar,

| — | att Agusta-Westland för tre år sedan meddelade sin avsikt att tillsammans med Bell-Textron, ett amerikanskt företag i branschen, konstruera och bygga ett VTOL-plan med beteckningen BA609 för vertikal start som utnyttjar det know-how som finns inom Bell-Boeing, som för närvarande håller på att utveckla en liknande modell för militärt bruk, |
| --- | --- |

—

att Agusta-Westland för tre år sedan meddelade sin avsikt att tillsammans med Bell-Textron, ett amerikanskt företag i branschen, konstruera och bygga ett VTOL-plan med beteckningen BA609 för vertikal start som utnyttjar det know-how som finns inom Bell-Boeing, som för närvarande håller på att utveckla en liknande modell för militärt bruk,

| — | att projektet redan har kommit långt, eftersom konsortiet räknar med att prova de första prototyperna vid den militära flygplatsen Cameri i Piemonte och ansöka om de första certifikaten före 2007, |
| --- | --- |

—

att projektet redan har kommit långt, eftersom konsortiet räknar med att prova de första prototyperna vid den militära flygplatsen Cameri i Piemonte och ansöka om de första certifikaten före 2007,

| — | att Europeiska kommissionen tidigare har utarbetat motsvarande förslag till VTOL-plan, med olika namn, från TILL-ROTOR till ERICA, |
| --- | --- |

—

att Europeiska kommissionen tidigare har utarbetat motsvarande förslag till VTOL-plan, med olika namn, från TILL-ROTOR till ERICA,

ombeds kommissionen upplysa om följande:

| — | Är det sant att kommissionen har utarbetat ett liknande projekt med arbetsnamnet FINE TRIP och att den räknar med en investering på 90-100 miljarder euro fram till 2015 för ett VTOL-plan på 10 ton som kan ta 20 passagerare och att kommissionen 2002 riktade en exklusiv förfrågan om detta till Agusta-Westland och till Eurocopter? |
| --- | --- |

—

Är det sant att kommissionen har utarbetat ett liknande projekt med arbetsnamnet FINE TRIP och att den räknar med en investering på 90-100 miljarder euro fram till 2015 för ett VTOL-plan på 10 ton som kan ta 20 passagerare och att kommissionen 2002 riktade en exklusiv förfrågan om detta till Agusta-Westland och till Eurocopter?

| — | Har kommissionen med andra ord redan tecknat ett avtal om forskning och konstruktion med Agusta och Eurocopter, samtidigt som de företagen redan är engagerade i genomförandet av ett liknande projekt med amerikanska företag? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen med andra ord redan tecknat ett avtal om forskning och konstruktion med Agusta och Eurocopter, samtidigt som de företagen redan är engagerade i genomförandet av ett liknande projekt med amerikanska företag?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Den europeiska helikopterindustrin hade redan lämnat in ett förslag om ett stort projekt för halvstyva rotorer inom det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. Förslaget lämnades in två gånger utan att godkännas. Samtidigt valdes några mycket viktiga teknikprojekt om forskning och teknisk utveckling av tekniken för halvstyva rotorer ut inom femte ramprogrammet. Tekniken för halvstyva rotorer kan komma att ingå i arbetsprogrammet för den tredje ansökningsomgången, som beräknas offentliggöras i maj 2005 inom ramen för sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (2002-2006). Beroende på de resultat och eventuella upptäckter som den pågående forskningen leder till skulle forskningen kunna få ett övergripande budgetanslag på 90-100 miljoner euro, varav upp till 50 % skulle komma från budgeten för sjätte ramprogrammet. Det är allmänt känt att Europas industri förbereder sig för denna möjlighet. I den aktuella versionen av arbetsprogrammet för luftfart inom sjätte ramprogrammet ges ingen särskild hänvisning till utvecklingen av halvstyva rotorer.

Under år 2002 undertecknades inget kontrakt mellan kommissionen och Agusta och/eller Eurocopter. Kommissionen finansierar projekt för forskning, teknisk utveckling och utvärdering av koncept. Industriell projektutveckling ingår inte i den verksamhet som kommissionens ramprogram omfattar.

För tydlighetens skull vill jag påpeka att ERICA är en industriell genomförbarhetsstudie (och inte ett EU-projekt i sig) som utförs gemensamt av Agusta-Westland och Eurocopter och där ett annat tekniskt koncept än det som BA609 bygger på undersöks.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/395 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/395

---

(2004/C 84 E/0458)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0432/04

från Helle Thorning-Schmidt (PSE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Passiv rökning

Kommissionen har vid upprepade tillfällen påpekat att passiv rökning utgör ett hälsoproblem. Flera undersökningar på området visar att personer som utsätts för passiv rökning, särskilt i samband med yrkesutövning, kan få allvarliga hälsoproblem.

Delar kommissionen uppfattningen att passiv rökning inte bara utgör ett hälsoproblem utan även ett arbetsmiljöproblem? Har kommissionen för avsikt att lägga fram förslag till lagstiftning som syftar till att skydda arbetstagarna mot de hälsorisker som rökning på arbetsplatsen innebär? Hur kommer kommissionen i så fall att gå tillväga och vilken är tidsplanen för dessa eventuella åtgärder?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att tobaksrök inte bara är ett hälsoproblem utan även ett arbetsmiljöproblem. Undersökningar har visat att regelbunden exponering för tobaksrök kan leda till en 25 % större risk för rökningsrelaterade sjukdomar såsom cancer och hjärt- och kärlsjukdomar.

I flera direktiv om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen har restriktioner med avseende på rökning på arbetsplatsen införts. Ett sådant direktiv är rådets direktiv 89/654/EEG (1) där det står att åtgärder måste införas för att skydda icke-rökare mot obehag av tobaksrök i pausutrymmen. Dessutom innehåller rådets direktiv 90/394/EEG (2) bestämmelser om skyltar med texten ”rökning förbjuden” i utrymmen där arbetstagare blir exponerade för eller riskerar att bli exponerade för carcinogener. I rådets direktiv 92/85/EEG (3) utpekas dessutom koloxid som en av de kemiska agenser för vilka arbetsgivaren skall bedöma arten, graden och varaktigheten av exponering när det gäller gravida arbetstagare och arbetstagare som nyligen har fött barn eller ammar. Detta skall följas upp med ytterligare åtgärder av arbetsgivaren så att dessa arbetstagares exponering för sådana risker undviks. Sist men inte minst föreskrivs det i rådets direktiv 89/391/EEG (4) att arbetsgivaren är skyldig att se till att det finns en riskvärdering av miljöfaktorer på arbetsplatsen, inbegripet faktorer för sådana grupper som är utsatta för speciella risker.

Passiv rökning måste således redan idag övervägas i riskbedömningar och lämpliga förebyggande åtgärder skall vidtas. Dessa åtgärder av varierande teknisk och/eller organisatorisk art är beroende av arbetsplatsens egenskaper och leder inte nödvändigtvis till ett totalt förbud.

All eventuell gemenskapslagstiftning för ytterligare skydd av arbetstagare mot hälsorisker till följd av exponering för tobaksrök kommer att bygga på artikel 137 i EG-fördraget.

Valet av politiskt instrument till skydd för arbetstagare mot hälsorisker till följd av exponering för tobaksrök bör övervägas noggrant. Tobaksrök anses inte bara vara carcinogen och reproduktionstoxisk; den anses även orsaka respiratoriska sjukdomar och hjärt- och kärlsjukdomar. Man måste därför bedöma huruvida ramdirektivet 89/391/EEG, carcinogendirektivet, kemikaliedirektivet och de övriga direktiv som nämns ovan redan ger tillräckligt skydd för arbetstagarnas hälsa, innan något beslut om framtida åtgärder fattas.

Arbetsmarknadens parter på EU-nivå bör rådfrågas, enligt artikel 138 i EG-fördraget, innan kommissionen lägger fram ett detaljerat förslag. De kan besluta att förhandla fram ett avtal enligt artikel 139. I ett senare skede bör Rådgivande kommittén för arbetsmiljöfrågor också rådfrågas.

Under tiden fortsätter kommissionen att uppmuntra utarbetandet av åtgärder på medlemsstatsnivå och regional nivå. På denna nivå har det pågått betydande verksamhet på senare tid, såtillvida att Irland håller på att bli den första medlemsstat som inför rökförbud i barer och restauranger i slutet av mars 2004. Sveriges riksdag har precis tillkännagett sin avsikt att anta ett förbud mot rökning på arbetsplatser under år 2005. Den spanska regeringen håller på att undersöka möjligheterna för ett totalt rökförbud på arbetsplatser, i synnerhet i barer och restauranger, och Storbritannien håller samråd om möjligheten att överlämna beslut i denna fråga till kommunstyrelserna.

---

(1)  Rådets direktiv 89/654/EEG av den 30 november 1989 om minimikrav för säkerhet och hälsa på arbetsplatsen (första särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), EGT L 393, 30.12.1989.

(2)  Rådets direktiv 90/394/EEG av den 28 juni 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet (sjätte särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), EGT L 196, 26.7.1990.

(3)  Rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), EGT L 348, 28.11.1992.

(4)  Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, EGT L 183, 29.6.1989.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/397 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/397

---

(2004/C 84 E/0459)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0433/04

från Seán Ó Neachtain (UEN) till kommissionen

(9 februari 2004)

Ämne:   Iriskans ställning i samband med rekrytering till EU:s institutioner

Enligt den reviderade versionen av tjänsteföreskrifterna som kommissionen godkände den 18 november 2003 ändras lydelsen av artikel 45 (befordran), andra stycket, enligt följande: ”En tjänsteman skall före sin första befordran efter rekryteringen demonstrera sin förmåga att arbeta på ett tredje språk bland de som anges i artikel 314 i EG-fördraget”. I artikel 314 hänvisas det till fördragsspråken i vilka iriska ingår och därför kommer hädanefter detta språk att betraktas som likvärdigt med andra gemenskapsspråk i samband med befordran.

Anser inte kommissionen att det är orimligt att iriskan skall kunna beaktas i samband med befordran men inte i samband med rekrytering och att en översyn av rekryteringsförfarandet är nödvändig om iriskan skall kunna betraktas som likvärdig med de andra språken inom ramen för de språkkrav som ställs vid rekrytering till EU-institutionerna? Hur och när avser kommissionen åtgärda detta problem?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Vid rådets möte (allmänna frågor och yttre förbindelser) den 19 maj 2003 beslutades att de reviderade tjänsteföreskrifterna skall tillåta att tjänstemän som kan demonstrera sin förmåga att använda iriska som ett tredje arbetsspråk skall kunna tillgodoräkna sig detta när de kvalificerar sig för sin första befordran. I detta syfte kommer kunskaper i iriska när de nya tjänsteföreskrifterna träder i kraft den 1 maj 2004 att behandlas som likvärdiga med kunskaper i de övriga språk som anges i artikel 314 i EG-fördraget, dvs. de språk som EG- och EU-fördragen är upprättade på.

Vid rekrytering krävs enligt artikel 28 i tjänsteföreskrifterna att tjänstemän skall ha ”sådana tillfredsställande kunskaper i ett annat av gemenskapernas språk [utöver det första gemenskapsspråket] som krävs för att kunna utföra arbetsuppgifterna”. Termen ”gemenskapsspråk” är inte definierad i tjänsteföreskrifterna men har alltid tolkats som ”de officiella språken och arbetsspråken för institutionerna” enligt definitionen i förordning 1/58.

I samband med anslutningsförhandlingarna med Irland i början av 1970-talet enades rådet om att iriska, som är det första officiella språket i den irländska konstitutionen, skulle betraktas som ett språk på vilket fördrag och rättsakter med fördragsstatus upprättats på, men inte som ett officiellt språk för gemenskapernas institutioner enligt förordning 1/58. Därför accepteras iriska för närvarande inte som ett av de språk som krävs för rekrytering. Om den irländska regeringen (eller någon annat behörig myndighet) vill ändra denna ställning kan den naturligtvis söka stöd i rådet för ett förslag till nödvändiga ändringar av rådets förordning (EEG) nr 1/58 (1), i enlighet med artikel 290 i EG-fördraget. Kommissionen känner inte i dag till att några sådana formella åtgärder vidtagits.

Att iriskan är unik i fråga om bestämmelser om språk i EU framgår tydligt av det faktum att trots att ingen gemenskapslagstiftning eller formella dokument skrivits på iriska har medborgare rätt att skriva till institutionerna på iriska och få ett svar på samma språk enligt artikel 21 i EG-fördraget. Iriskans ställning i de reviderade tjänsteföreskrifterna som fastslår att iriskan kan betraktas som ett tredje språk vid befordran men inte som ett andra språk vid rekrytering visar sig åter unik på ett liknande sätt. Kommissionen föreslår inga vidare ändringar av de reviderade tjänsteföreskrifterna. Emellertid kommer vederbörlig hänsyn naturligtvis att tas till varje eventuell ändring av fördragets bestämmelser som har med det iriska språket att göra och till de konsekvenser detta skulle få.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 1 om vilka språk som skall användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen, EGT B 17, 6.10.1958.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/398 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/398

---

(2004/C 84 E/0460)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0434/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 februari 2004)

Ämne:   Euro 0

Genom direktiv 1999/96/EG (1) införs i två steg strängare gränsvärden för utsläpp från nya tunga lastbilar. Genom det första steget — Euro 4 — sänks fr.o.m. 2006 utsläppen av kväveoxider med 30 procent och partikelutsläppen med 80 procent jämfört med nuvarande utsläpp.

I det andra steget — Euro 5 — som kommer att gälla fr.o.m. oktober 2009 för alla nya tunga lastbilar, föreskrivs en minskning av kväveoxider med 60 procent. Dessutom undersöker kommissionen ytterligare en nivå för gränsvärden för att minska utsläppen — Euro 6 — som planeras till 2012-2013.

När har kommissionen, med tanke på denna utveckling där det föreskrivs en minskning av utsläppen enbart för nya fordon, för avsikt att tillämpa normerna också på exempelvis äldre lastfordon i Euro 0-klassen, respektive att ta dessa fordon, som orsaker stora luftföroreningar, ur trafik?

---

(1)  EGT L 44, 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/398 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/398

---

(2004/C 84 E/0461)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0435/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 februari 2004)

Ämne:   Euro 1

Genom direktiv 1999/96/EG (1) införs i två steg strängare gränsvärden för utsläpp från nya tunga lastbilar. Genom det första steget — Euro 4 — sänks fr.o.m. 2006 utsläppen av kväveoxider med 30 procent och partikelutsläppen med 80 procent jämfört med nuvarande utsläpp.

I det andra steget — Euro 5 — som kommer att gälla fr.o.m. oktober 2009 för alla nya tunga lastbilar, föreskrivs en minskning av kväveoxider med 60 procent. Dessutom undersöker kommissionen ytterligare en nivå för gränsvärden för att minska utsläppen — Euro 6 — som planeras till 2012-2013.

När har kommissionen, med tanke på denna utveckling där det föreskrivs en minskning av utsläppen enbart för nya fordon, för avsikt att tillämpa normerna också på exempelvis äldre lastfordon i Euro 1-klassen, respektive att ta dessa fordon, som orsaker stora luftföroreningar, ur trafik?

---

(1)  EGT L 44, 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/398 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/398

---

(2004/C 84 E/0462)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0436/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 februari 2004)

Ämne:   Euro 2

Genom direktiv 1999/96/EG (1) införs i två steg strängare gränsvärden för utsläpp från nya tunga lastbilar. Genom det första steget — Euro 4 — sänks fr.o.m. 2006 utsläppen av kväveoxider med 30 procent och partikelutsläppen med 80 procent jämfört med nuvarande utsläpp.

I det andra steget — Euro 5 — som kommer att gälla fr.o.m. oktober 2009 för alla nya tunga lastbilar, föreskrivs en minskning av kväveoxider med 60 procent. Dessutom undersöker kommissionen ytterligare en nivå för gränsvärden för att minska utsläppen — Euro 6 — som planeras till 2012-2013.

När har kommissionen för avsikt, med tanke på denna utveckling där det föreskrivs en minskning av utsläppen enbart för nya fordon, att tillämpa normerna också på exempelvis äldre lastfordon i Euro 2-klassen, respektive att undanta dessa fordon, som orsaker stora luftföroreningar, från trafik?

---

(1)  EGT L 44, 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/399 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/399

---

(2004/C 84 E/0463)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0437/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 februari 2004)

Ämne:   Euro 5

I svaret på mina skriftliga frågor E-3639/03 (1) och E-3502/03 (1) rörande de hälsovådliga ämnen som drabbar Eisack och Wipptal, och normerna för luftkvalitet i områden med tät trafik, hänvisades jag till direktiv 1999/96/EG (2), genom vilket strängare gränsvärden för utsläpp införs i två steg för nya tunga lastbilar. Genom det första steget — Euro 4 — sänks fr.o.m. 2006 utsläppen av kväveoxider med 30 procent och partikelutsläppen med 80 procent jämfört med nuvarande utsläpp.

I det andra steget — Euro 5 — som kommer att gälla fr.o.m. oktober 2009 för alla nya tunga lastbilar, föreskrivs en minskning av kväveoxider med 60 procent.

Vore det inte klokt, med tanke på de hälsorisker som de boende i närheten av sträckor med trafikstockningar utsätts för, att tidigarelägga detta steg, kanske till 2007, och mycket tidigare och intensivare minska både utsläppen av kväveoxider och partikelutsläppen?

Jag vädjar till kommissionen att ta ställning till detta.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(2)  EGT L 44, 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/399 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/399

---

(2004/C 84 E/0464)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0438/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 februari 2004)

Ämne:   Euro 6

Genom direktiv 1999/96/EG (1) införs i två steg strängare gränsvärden för utsläpp från nya tunga lastbilar. Genom det första steget — Euro 4 — sänks fr.o.m. 2006 utsläppen av kväveoxid med 30 procent och partikelutsläppen med 80 procent jämfört med nuvarande utsläpp.

I det andra steget — Euro 5 — som kommer att gälla fr.o.m. oktober 2009 för alla nya tunga lastbilar, föreskrivs en minskning av kväveoxid med 60 procent. Dessutom undersöker kommissionen ytterligare en nivå för gränsvärden för att minska utsläppen — Euro 6 — som planeras till 2012-2013.

Det vore eftersträvansvärt att införa denna gränsvärdesnivå före 2012, eftersom de hälsovådliga ämnen som de omkringboende utsätts för och luftföroreningarna i allmänhet kan komma att trappas upp avsevärt.

Jag vädjar till kommissionen att ta ställning till detta.

---

(1)  EGT L 44, 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/400 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/400

---

(2004/C 84 E/0465)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0439/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 februari 2004)

Ämne:   Gränsvärden för utsläpp av kväveoxider

I svaret på mina skriftliga frågor E-3639/03 (1) och E-3502/03 (1) rörande de skadliga ämnen som drabbar Eisack och Wipptal och normerna för luftkvalitet i områden med tät trafik hänvisades jag till direktiv 1999/96/EG (2) genom vilket strängare gränsvärden för utsläpp införs i två steg för nya tunga lastbilar. Genom det första steget — Euro 4 — sänks fr.o.m. 2006 utsläppen av kväveoxider med 30 procent jämfört med nuvarande utsläpp.

Vore det inte klokt, med tanke på de hälsorisker som de boende i närheten av sträckor med tät trafik utsätts för, att tidigarelägga detta steg, kanske till 2005, och minska utsläppen av kväveoxider ännu mer, till cirka 40 eller 50 procent?

Jag vädjar till kommissionen att ta ställning till detta.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(2)  EGT L 44, 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/400 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/400

---

(2004/C 84 E/0466)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0440/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 februari 2004)

Ämne:   Gränsvärden för partikelutsläpp

I svaret på mina skriftliga frågor E-3639/03 (1) och E-3502/03 (1) rörande de hälsovådliga ämnen som drabbar Eisack och Wipptal, och de normer som gäller för luftkvaliteten i områden med hög trafikstockning, hänvisades jag till direktiv 1999/96/EG (2), genom vilket strängare gränsvärden för utsläpp från nya tunga lastbilar skall införas i två steg. Genom det första steget — Euro 4 — sänks fr.o.m. 2006 partikelutsläppen med 90 procent jämfört med nuvarande utsläpp.

Vore det inte klokt, med tanke på de hälsorisker som de boende i närheten av hårt trafikerade sträckor utsätts för, att tidigarelägga detta steg, kanske till 2005, och helt eliminera partikelutsläppen?

Jag vädjar till kommissionen att ta ställning till detta.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(2)  EGT L 44, 16.2.2000, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/400 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/400

---

(2004/C 84 E/0467)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0441/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 februari 2004)

Ämne:   Partikelfilter

Genom direktiv 1999/96/EG (1) införs i två steg strängare gränsvärden för utsläpp från nya tunga lastbilar. Genom det första steget — Euro 4 — sänks fr.o.m. 2006 utsläppen av kväveoxid med 30 procent och partikelutsläppen med 80 procent jämfört med nuvarande utsläpp.

I det andra steget — Euro 5 — som kommer att gälla fr.o.m. oktober 2009 för alla nya tunga lastbilar, föreskrivs en minskning av kväveoxid med 60 procent. Dessutom undersöker kommissionen ytterligare en nivå för gränsvärden för att minska utsläppen — Euro 6 — som planeras till 2012-2013.

Skulle kommissionen, med tanke på denna utveckling, där det föreskrivs en minskning av utsläppen endast för nya fordon, kunna besluta om en obligatorisk inbyggnad av partikelfilter för alla gamla, mycket förorenande fordon, som en övergångslösning fram till 2006?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0434/04, E-0435/04, E-0436/04,

E-0437/04, E-0438/04, E-0439/04, E-0440/04 och E-0441/04

ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(31 mars 2004)

| 1) | När det gäller tillämpningen av nyare utsläppsnormer på äldre fordon och åtgärder för anpassning av fordon i efterhand:






  — | De nuvarande obligatoriska och framtida utsläppsnormer som fastställs i direktiv 1999/96/EG (2) är endast tillämpliga för typgodkännande av nya tunga fordon i syfte att utan hinder möjliggöra saluföring av dessa nya fordon inom hela EU. |
| --- | --- | --- |

1)

När det gäller tillämpningen av nyare utsläppsnormer på äldre fordon och åtgärder för anpassning av fordon i efterhand:

—

De nuvarande obligatoriska och framtida utsläppsnormer som fastställs i direktiv 1999/96/EG (2) är endast tillämpliga för typgodkännande av nya tunga fordon i syfte att utan hinder möjliggöra saluföring av dessa nya fordon inom hela EU.

| — | Tillämpningen av utsläppsnormerna Euro 4, Euro 5 eller Euro 6 på de äldre fordon som tidigare typgodkänts enligt de då gällande normerna Euro 0, Euro 1 eller Euro 2 är ingen enkel uppgift. Ett alternativ är att anpassa befintliga fordon till de nya normerna, men på ett Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-fordon kan inte den utrustning för avgasrening efterinstalleras som gör att alla gränsvärden för förorenande utsläpp för Euro 4, Euro 5 eller Euro 6 efterlevs. Ett partikelfilter kan emellertid ge minskade partikelformiga utsläpp, möjligen till nivå Euro 3 eller, när det gäller en Euro 2-motor, till nivå Euro 4. |
| --- | --- |

—

Tillämpningen av utsläppsnormerna Euro 4, Euro 5 eller Euro 6 på de äldre fordon som tidigare typgodkänts enligt de då gällande normerna Euro 0, Euro 1 eller Euro 2 är ingen enkel uppgift. Ett alternativ är att anpassa befintliga fordon till de nya normerna, men på ett Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-fordon kan inte den utrustning för avgasrening efterinstalleras som gör att alla gränsvärden för förorenande utsläpp för Euro 4, Euro 5 eller Euro 6 efterlevs. Ett partikelfilter kan emellertid ge minskade partikelformiga utsläpp, möjligen till nivå Euro 3 eller, när det gäller en Euro 2-motor, till nivå Euro 4.

| — | En äldre Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-motor kan ersättas av en Euro 4-, Euro 5- eller Euro 6-motor, men det beror på hur kompatibelt fordonschassit är med den nya motorn. Detta skulle dock antagligen inte bli kostnadseffektivt för dem som bedriver verksamhet med tunga fordon. |
| --- | --- |

—

En äldre Euro 0-, Euro 1- eller Euro 2-motor kan ersättas av en Euro 4-, Euro 5- eller Euro 6-motor, men det beror på hur kompatibelt fordonschassit är med den nya motorn. Detta skulle dock antagligen inte bli kostnadseffektivt för dem som bedriver verksamhet med tunga fordon.

| — | Krav på utbyte eller anpassning av befintliga fordon omfattas för närvarande inte av EU:s lagstiftning och medlemsstaterna kan, efter vissa anmälningsförfaranden, anta bestämmelser om efterinstallation av avgasrening i sin nationella lagstiftning. Åtgärderna för anpassning av befintliga fordon bör inte vara selektiva med avseende på en viss förorening, utan i stället syfta till att i allmänhet främja efterinstallation av högeffektiva utsläppsbegränsande anordningar. |
| --- | --- |

—

Krav på utbyte eller anpassning av befintliga fordon omfattas för närvarande inte av EU:s lagstiftning och medlemsstaterna kan, efter vissa anmälningsförfaranden, anta bestämmelser om efterinstallation av avgasrening i sin nationella lagstiftning. Åtgärderna för anpassning av befintliga fordon bör inte vara selektiva med avseende på en viss förorening, utan i stället syfta till att i allmänhet främja efterinstallation av högeffektiva utsläppsbegränsande anordningar.

| — | Anpassning av äldre fordon är en åtgärd som övervägs i kommissionens program Ren luft i Europa där det skall rapporteras om en tematisk strategi för att minska luftföroreningarna under första hälften av år 2005. |
| --- | --- |

—

Anpassning av äldre fordon är en åtgärd som övervägs i kommissionens program Ren luft i Europa där det skall rapporteras om en tematisk strategi för att minska luftföroreningarna under första hälften av år 2005.

| — | Parlamentsledamoten föreslår ett övergripande krav på att alla äldre tunga fordon skall förses med partikelfilter. Då en sådan åtgärd skulle tas upp på medlemsstatsnivå kan kommissionen inte kommentera huruvida medlemsstaterna skulle stödja ett sådant initiativ. |
| --- | --- |

—

Parlamentsledamoten föreslår ett övergripande krav på att alla äldre tunga fordon skall förses med partikelfilter. Då en sådan åtgärd skulle tas upp på medlemsstatsnivå kan kommissionen inte kommentera huruvida medlemsstaterna skulle stödja ett sådant initiativ.

| 2) | När det gäller tidigareläggning av redan antagna utsläppsnormer:






  — | För alla nya tunga fordon gäller att de för att kunna tas i bruk måste uppfylla Euro 4-kraven från och med den 1 oktober 2006. Nya typer av tunga fordon måste emellertid uppfylla Euro 4-kraven från och med den 1 oktober 2005. |
| --- | --- | --- |

2)

När det gäller tidigareläggning av redan antagna utsläppsnormer:

—

För alla nya tunga fordon gäller att de för att kunna tas i bruk måste uppfylla Euro 4-kraven från och med den 1 oktober 2006. Nya typer av tunga fordon måste emellertid uppfylla Euro 4-kraven från och med den 1 oktober 2005.

| — | Utsläppsgränserna för Euro 4 godkändes genom ett gemensamt beslut av parlamentet och rådet. Kommissionen har inte för avsikt att föreslå någon förändring av tillämpningsdatum för Euro 4-steget eller att ytterligare sänka partikelutsläppsgränserna för kväveoxider för Euro 4, då industrin hunnit långt när det gäller att godkänna sina motorkonstruktioner och strategier för kontroll av utsläpp av föroreningar för Euro 4-steget. Det är för sent att ändra spelreglerna nu. |
| --- | --- |

—

Utsläppsgränserna för Euro 4 godkändes genom ett gemensamt beslut av parlamentet och rådet. Kommissionen har inte för avsikt att föreslå någon förändring av tillämpningsdatum för Euro 4-steget eller att ytterligare sänka partikelutsläppsgränserna för kväveoxider för Euro 4, då industrin hunnit långt när det gäller att godkänna sina motorkonstruktioner och strategier för kontroll av utsläpp av föroreningar för Euro 4-steget. Det är för sent att ändra spelreglerna nu.

| — | Utsläppsgränserna för Euro 5 godkändes också genom ett gemensamt beslut av parlamentet och rådet. Inte heller i denna fråga har kommissionen för avsikt att lägga fram något förslag om att med ett år tidigarelägga datum för tillämpning av Euro 5-normerna. |
| --- | --- |

—

Utsläppsgränserna för Euro 5 godkändes också genom ett gemensamt beslut av parlamentet och rådet. Inte heller i denna fråga har kommissionen för avsikt att lägga fram något förslag om att med ett år tidigarelägga datum för tillämpning av Euro 5-normerna.

| — | Kommissionen överväger för närvarande utsläppsgränserna enligt Euro 6 för tunga fordon, med inriktning på att minska utsläppen av kväveoxider och den totala partikelmassan. Kommissionen överväger även frågan om de ultrafina partiklar, som misstänks vara en bidragande faktor till hälsoproblem, och avser att upprätta ett särskilt gränsvärde för ultrafin partikelstorlek/antal. De nya mätningsförfaranden som krävs håller på att utformas. |
| --- | --- |

—

Kommissionen överväger för närvarande utsläppsgränserna enligt Euro 6 för tunga fordon, med inriktning på att minska utsläppen av kväveoxider och den totala partikelmassan. Kommissionen överväger även frågan om de ultrafina partiklar, som misstänks vara en bidragande faktor till hälsoproblem, och avser att upprätta ett särskilt gränsvärde för ultrafin partikelstorlek/antal. De nya mätningsförfaranden som krävs håller på att utformas.

| — | Kommissionens program Ren luft i Europa kommer att ge en vetenskaplig grund för beslut om framtida utsläppsnormer för Euro 6 tillsammans med balanserade åtgärder för andra industrisektorer som bidrar till luftföroreningar, i syfte att uppnå framtida EU-mål för luftkvalitet. Intressenterna rådfrågas till fullo i arbetet med programmet Ren luft i Europa och Euro 6. Kommissionen uppskattar idag att Euro 6 kan börja tillämpas ca år 2012/2013, vilket skulle ge industrin en rimlig stabilitetsperiod mellan stegen Euro 5 och Euro 6. |
| --- | --- |

—

Kommissionens program Ren luft i Europa kommer att ge en vetenskaplig grund för beslut om framtida utsläppsnormer för Euro 6 tillsammans med balanserade åtgärder för andra industrisektorer som bidrar till luftföroreningar, i syfte att uppnå framtida EU-mål för luftkvalitet. Intressenterna rådfrågas till fullo i arbetet med programmet Ren luft i Europa och Euro 6. Kommissionen uppskattar idag att Euro 6 kan börja tillämpas ca år 2012/2013, vilket skulle ge industrin en rimlig stabilitetsperiod mellan stegen Euro 5 och Euro 6.

---

(1)  EGT L 44, 16.2.2000, s. 1.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/96/EG av den 13 december 1999 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller motorgas (LPG) vilka används i fordon och om ändring av rådets direktiv 88/77/EEG.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/402 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/402

---

(2004/C 84 E/0468)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0453/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Exploatering av portugisiska arbetstagare i Frankrike

Den franska och portugisiska pressen har påtalat den oacceptabla exploateringen av portugisiska arbetstagare i Frankrike, som lever under rent slavliknande förhållanden, framför allt i Loire-Atlan-tregionen. Som bekant har redan klagomål lämnats in mot GID (Groupe international de désossage), som inte har uppfyllt anställningskontrakten, inte betalat löner, transporter, bonus, semestrar och så vidare, till de portugisiska arbetstagarna.

Därför ber jag kommissionen om upplysningar angående åtgärder som redan har vidtagits eller kommer att vidtas för att försvara de portugisiska arbetstagarnas rättigheter och gå till botten med de statliga organisationernas ansvar i upprätthållandet av dessa situationer av autentiskt slaveri.

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

I ett svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3834/03 (1) har kommissionen redan haft tillfälle att understryka att det i första hand gäller att avgöra huruvida verksamheten är permanent etablerad i Frankrike eller inte, för att kunna fastställa om de aktuella fallen omfattas av rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (2) eller av Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (3). I det första fallet är den franska arbetsrätten tillämplig i sin helhet, och ingen diskriminering på grundval av nationalitet är tillåten. I det andra fallet skall de portugisiska arbetstagarna omfattas av en ”hård kärna” av trygghetsbestämmelser — som beskrivs ingående i nämnda direktiv — enligt gällande arbets- och anställningsvillkor i Frankrike. I övrigt styrs deras arbetsvillkor av lagstiftningen i deras ursprungsland.

Den praktiska kontrollen och övervakningen av att arbets- och anställningsvillkoren uppfylls är i första hand ett ansvar för nationella myndigheter och domstolar. All konkret information som parlamentsledamoten kan ha om att enskilda inte följer relevanta arbetsvillkor skall överlämnas till dem.

Kommissionen har inga uppgifter som ger anledning till tvivel om att de kontroller och påföljder som föreskrivs i lagstiftningen i den aktuella medlemsstaten allmänt sett är effektiva, proportionerliga och avskräckande. Kommissionen har heller ingen information som tyder på att de franska myndigheterna skulle agera långsammare när det gäller brott mot skyldigheter som följer av EU-rätten än vad de gör för att tillämpa motsvarande lagstiftning som är strikt nationell.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(2)  EGT L 257, 19.10.1968.

(3)  EGT L 18, 21.1.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/403 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/403

---

(2004/C 84 E/0469)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0455/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Olagligt fiske vid Azorerna och Madeira

Enligt medierna lär de spanska myndigheterna ha ”tidigarelagt” tillämpningen av gemenskapens nya förordning (1954/2003 (1)), genom vilken tillträdet till hälften av Azorernas och Madeiras exklusiva ekonomiska zon (EEZ) avregleras. De har redan utfärdat licenser för fiske i dessa vatten till minst en spansk fartygsägare, vilket klart bryter mot den fastställda tidsplanen.

Samma källor anser att detta spanska agerande direkt kränker den portugisiska suveräniteten, eftersom den planerade avregleringen skall träda i kraft först den 1 augusti 2004 (enligt artikel 15 i förordning 1954/2003), då den förordning som nu är i kraft upphör att gälla.

Den portugisiska radion TSF har haft tillgång till handlingar från det spanska jordbruks- och fiskedepartementet, i vilka tillstånd ges till en spansk fiskare att fiska svärdfisk och liknande arter i vattnen utanför Azorerna och Madeira, med undantag av det område som ligger inom 100 sjömil från kusten.

Dessa handlingar lär ha upptäckts av en slump den 16 januari i år.

Azorernas myndigheter, som i januari via satellit upptäckte 16 spanska fartyg på lokalt vatten, har redan informerat det portugisiska försvarsdepartementet om att handlingarna hittats och begärt förstärkt närvaro av flyg och fartyg för övervakning av området.

Enligt medierna har den portugisiska regeringen genom sin fiskeminister bett Europeiska kommissionen att yttra sig över det spanska fisketillståndet för Azorernas och Madeiras vatten.

Om det slås fast att det spanska agerandet är olagligt, besannas de värsta farhågorna om avregleringen av fisket i dessa vatten, och den portugisiska allmänna opinionen kommer på nytt att ha anledning att bli upprörd.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Känner kommissionen till dessa händelser och de spanska myndigheternas agerande? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till dessa händelser och de spanska myndigheternas agerande?

| — | Hur bedömer kommissionen detta fall och i synnerhet de spanska myndigheternas beteende? |
| --- | --- |

—

Hur bedömer kommissionen detta fall och i synnerhet de spanska myndigheternas beteende?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller tänker vidta för att möta denna situation? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller tänker vidta för att möta denna situation?

| — | Anser kommissionen att Portugal är berättigat till kompensation från den spanska staten? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att Portugal är berättigat till kompensation från den spanska staten?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen är väl medveten om det som parlamentsledamoten påpekar angående spanska fiskefartyg i azoriska vatten. Det verkar dock ha uppstått ett missförstånd när det gäller tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen, om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95. Villkoren för fiskeaktiviteterna i vattnen upp till 100 sjömil från Azorernas, Madeiras och Kanarieöarnas baslinjer fastställs i artikel 5 i ovan nämnda förordning, vilken trädde i kraft sju dagar efter att den offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (jfr. artikel 16), det vill säga den 14 november 2003. Följaktligen gäller de särskilda villkoren för fiske i vattnen kring Azorerna och Madeira från och med detta datum. Det är de nationella myndigheternas ansvar att kontrollera att reglerna efterlevs.

Slutligen står kommissionen i ständig kontakt med de berörda medlemsstaterna för att se till att till-lämpningen av de nya reglerna blir så smidig som möjligt.

---

(1)  EUT L 289, 7.11.2003, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/404 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/404

---

(2004/C 84 E/0470)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0456/04

från Ioannis Marinos (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Ökning av konsumenternas klagomål och anmälningar i Grekland

I enlighet med ett pressmeddelande av den 14 januari 2004 från ”Centrum för konsumentskydd” (Kendro Prostasias Katanaloton) som har sitt säte i Thessaloniki och är medlem av den europeiska konsumentorganisationen (BEUC) och ”Consumers' International” så ökade under 2003 de från tusentals greker mottagna anmälningarna och klagomålen med 40 procent. Närmare bestämt fick de myndigheter som under 2002 tog emot 10 000 anmälningar och klagomål ta emot 14 000 under 2003. De viktigaste kategorierna av klagomål gäller huvudsakligen prisökningar (15,60 procent), kreditkort och lån (15,05 procent) och felaktiga varor (10,46 procent). Det bör understrykas att särskilt för kategorin ”kreditkort och lån” ökade under 2003 andelen anmälningar med två och en halv gång i jämförelse med 2002 (från 6,68 procent till 15,05 procent) och för kategorin ”olämpliga livsmedel” fördubblades nästan andelen (från 4,33 procent till 7,5 procent) och vidare är det också påfallande att klagomålen och anmälningarna avseende grekiska ”offentliga tjänster i allmänhetens intresse” mer än fördubblades (från 2,06 procent år 2002 till 4,68 procent år 2003).

Anser kommissionen att gemenskapslagstiftningen är tillräcklig för att skydda konsumenterna från sådana företeelser? Kan kommissionen upplysa mig om huruvida alla gemenskapsrättens bestämmelser i frågan har införlivats i den grekiska nationella lagstiftningen och i vilken utsträckning de tillämpas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

EU:s lagstiftning innehåller en uppsättning regler för att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå inom hela den inre marknaden. Ett omfattande regelverk har under mer än 20 år utarbetats för både livsmedel och andra konsumentprodukter. Inom de områden som parlamentsledamoten nämner har det lagstiftats om prismärkning (direktiv 98/6/EG) (1), konsumentkrediter (direktiv 87/102/EEG (2), ändrat), skadeståndsansvar för produkter (direktiv 85/374/EEG (3), ändrat) samt talrika direktiv om livsmedelssäkerhet. Denna lagstiftning innehåller regler om konsumentskydd. Tjänster i allmänhetens intresses regleras genom sektorsspecifik lagstiftning, t.ex. direktiven om posttjänster, elektricitet, gas och telekommunikationer, medan direktivet om allmännyttiga företag 93/38/EEC (4), ändrat, täcker viktiga offentliga tjänster.

Kommissionen har dessutom föreslagit ett direktiv om otillbörliga affärsmetoder (5) för att ge konsumenterna adekvat skydd mot mindre seriösa näringsidkare. Kommissionen har även åtagit sig att se över och uppdatera konsumentregelverket i sin strategi för konsumentpolitik 2002-2006 (6).

Det ökade antalet klagomål från konsumenterna i Grekland kan tyda på att konsumenterna blir mer medvetna om sina rättigheter. De ber konsumentorganisationer om hjälp att utöva sina rättigheter. Kommissionen anser inte att detta skall ses som ett tecken på att EU:s lagstiftning ger konsumenterna otillräckligt skydd utan snarare som ett bevis på att medvetenheten om konsumenträttigheterna ökar, vilket är en utveckling som kommissionen helhjärtat stöder. I syfte att ytterligare sprida information till konsumenter öppnades den 7 maj 2003 ett europeiskt informationscentrum för konsumenter (EEG) i Aten (7, Akadimias Street, GR-10671 Athens).

Grekland har införlivat alla konsumentskyddsdirektiv om de frågor som nämns som inte handlar om livsmedelssäkerhet. Det ankommer på de nationella myndigheterna i Grekland att se till att EU:s konsumentdirektiv, i den form de införlivats i den nationella lagstiftningen, tillämpas korrekt till de grekiska konsumenternas nytta.

När det gäller livsmedelssäkerhet har kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor utfört tre kontroller i Grekland under 2003 och kontoret har utfärdat rekommendationer för att förbättra de officiella kontrollsystem som används och för att vidta åtgärder mot de brister som konstaterats. Många av dessa brister uppstår till följd av brist på personal, och denna fråga följs aktivt tillsammans med de grekiska myndigheterna. Rapporterna om dessa inspektioner kommer så småningom att göras tillgängliga på webbplatsen för GD Hälsa och konsumentskydd (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/oc_index_en.html).

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/6/EG av den 16 februari 1998 om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds konsumenter, EGT L 80, 18.3.1998.

(2)  Rådets direktiv av den 22 december 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter (87/102/EEG), EGT L 42, 12.2.1987 ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998 om ändring av direktiv 87/102/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter, EGT L 101, 1.4.1998.

(3)  Rådets direktiv 85/374/EEG av den 25 juli 1985 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister, EGT L 210, 7.8.1985, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/34/EG av den 10 maj 1999, EGT L 141, 4.6.1999.

(4)  Rådets direktiv 93/38/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av upphandlingsförfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna, EGT L 199, 9.8.1993, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/4/EG av den 16 februari 1998, EGT L 101, 1.4.1998.

(5)  KOM(2003) 356 slutlig.

(6)  KOM(2002) 208 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/405 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/405

---

(2004/C 84 E/0471)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0458/04

från Brian Simpson (PSE) och Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Fågelinfluensa och förbudet av fjäderfä från Thailand

Efter utbrottet av fågelinfluensa i Asien har EU förbjudit all import av färskt kött av fjäderfä från Thailand. Förbudet har nu förlängts till den 15 augusti 2004. Förbudet omfattar inte kött av fjäderfä som behandlats i mycket hög temperatur (70 °C). Vilka garantier kan kommissionen ge när det gäller att minska riskerna för att smittas av tillagat thailändskt hönskött som finns i färdig mat?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Enligt internationella standarder från Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) vilka stöds av riskanalysstudier som utförts i samarbete med gemenskapens referenslaboratorium för fågelinfluensa inaktiveras dessa virus om de utsätts för temperaturer på minst 60 °C under minst 30 minuter. Enligt kommissionens beslut 97/222/EG (1) om import av köttprodukter minskas risken för införande av olika anmälningspliktiga djursjukdomar genom import av färskt kött med hjälp av de erkända teknikförfaranden för inaktivering av sjukdomsagenser som tillämpas på produkten. Dessa förfaranden beskrivs i bilagan till detta beslut, och förlagor till veterinärintyg för dessa produkter finns i kommissionens beslut 97/221/EG (2) som använts under många år.

Import av fjäderfän, ratiter och köttprodukter av fjädervilt med ursprung i Thailand som genomgått behandling i enlighet med de metoder som föreskrivs i punkterna B, C eller D i del IV i bilagan till kommissionens beslut 97/222/EG är därför även i fortsättningen tillåten. I behandlingarna värms produkten upp till minst 70 °C, vilket i själva verket innebär att högre temperaturer uppkommer i produkten.

När färdig mat innehåller kött som fortfarande har egenskaper som är karakteristiska för färskt kött (de har t.ex. endast saltats, kryddats eller rullats i mjöl och därefter frysts ned) betraktas de inte som köttprodukter, utan omfattas av definitionen av köttberedningar, som omfattas av det nuvarande förbudet.

Det åligger medlemsstaterna att vid EU:s gränskontroller kontrollera att sändningar uppfyller EU:s hälsostandarder och att vidta lämpliga åtgärder om EU:s lagstiftning inte efterlevs.

Kommissionens generaldirektorat för skatter och tullar bedriver dessutom ett nära samarbete med medlemsstaternas tulladministrationer för att på ett praktiskt sätt genomföra en samordnad strategi för riskhantering i hela EU. Ett aktuellt exempel är utbyte av information för att stödja kontroll av efterlevnaden av det aktuella förbudet mot fjäderfäprodukter från de infekterade länderna i Asien.

Kommissionen understryker att alla åtgärder stöds av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, där experter från alla medlemsstater ingår.

Import av fjäderfä med passagerare från Asien via flygplatser är enligt kommissionens beslut 2002/995/EG (3) förbjuden. Enligt dessa regler får fjäderfäkött och produkter av fjäderfäkött inte föras in i Europeiska unionen om de inte uppfyller samma hälsokrav som gäller för kommersiell import.

---

(1)  Kommissionens beslut 97/222/EG av den 28 februari 1997 om upprättande av en förteckning över de tredje länder från vilka medlemsstaterna tillåter import av köttprodukter, EGT L 89, 4.4.1997.

(2)  Kommissionens beslut 97/221/EG av den 28 februari 1997 om djurhälsovillkor och förlagor till veterinärintyg för import av köttprodukter från tredje land och om upphävande av beslut 91/449/EEG, EGT L 89, 4.4.1997.

(3)  Kommissionens beslut 2002/995/EG av den 9 december 2002 om tillfälliga skyddsbestämmelser för import av animaliska produkter för privat konsumtion, EGT L 353, 30.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/406 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/406

---

(2004/C 84 E/0472)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0459/04

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Nedläggning av Thyssen Krupps anläggning i Terni

Företaget Thyssen Krupp (TK) har meddelat att man med omedelbar verkan tänker lägga ner avdelningen för tillverkning av magnetstål i sin anläggning Ast i Terni (Italien). Nedläggningen av denna avdelning medför att 900 anställda förlorar sina jobb och det kommer att få ytterligare effekter för sysselsättningen inom hela stålindustrin i Terni. Under de senaste åren har TK utnyttjat europeiska fonder, bland annat Europeiska socialfonden, för att utbilda sina anställda och utveckla den lokala infrastrukturen i anläggningen i Terni.

| 1. | Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att förhindra stängningen av avdelningen för tillverkning av magnetstål i Thyssen Krupps anläggning i Terni? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att förhindra stängningen av avdelningen för tillverkning av magnetstål i Thyssen Krupps anläggning i Terni?

| 2. | Vilka sysselsättningsgarantier avkrävs de företag som utnyttjar europeiska fonder, till exempel Europeiska socialfonden, för att utbilda sin personal och för att förbättra företagens infrastruktur? |
| --- | --- |

2.

Vilka sysselsättningsgarantier avkrävs de företag som utnyttjar europeiska fonder, till exempel Europeiska socialfonden, för att utbilda sin personal och för att förbättra företagens infrastruktur?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till sina svar på de skriftliga frågorna P-0376/04 från Luciana Sbarbati, P-0388/04 från Roberta Angelilli och P-0445/04 från Mario Mastella (1). Under alla omständigheter noterar kommissionen med tillfredsställelse att en överenskommelse förefaller ha uppnåtts om att inte stänga anläggningarna.

---

(1)  Se. s. 206.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/407 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/407

---

(2004/C 84 E/0473)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0460/04

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Belgien europeisk ledare när det gäller salmonellabekämpning — pastörisering av ägg

Enligt kommissionsledamot Byrne förekommer varje år 160 000 salmonellafall med samhällskostnader på totalt cirka 2,8 miljarder euro och minst 200 döda.

Konsumtionen av smittade ägg och tillredningar med ägg är en av de viktigaste orsakerna till dessa salmonellafall.

Men det finns teknik som verkar kunna undanröja sådana livsmedelsinfektioner utan att skada näringsvärde eller kokmöjligheter. Det finns en professionell utrustning som har utvecklats av det flamländska företaget Leda Technologies och som gör ägg bakteriefria utan att skada deras näringsvärde eller tillredningar med dem. Utrustningen kan även göra ägg bakteriefria och koka dem. Med hänsyn till uppgiften att mer än hälften av salmonellafallen inträffar via ägg i professionella storkök framstår det som praktiskt att göra denna teknik obligatorisk i professionella storkök med tanke på skyddet för folkhälsan och minskningen av samhällets kostnader.

Känner kommissionen till denna teknik, och är den beredd att till skydd för folkhälsan och för att minska samhällets kostnader genom finansiell stimulans underlätta införandet av denna teknik i professionella storkök? Om svaret är ja, vilka konkreta åtgärder har kommissionen redan vidtagit? Om svaret är nej, varför inte?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Kommissionen känner till den teknik som utvecklats av företaget LEDA, som parlamentsledamoten nämner. Användningen av denna teknik framstår som intressant, framför allt för matsalar. Det finns för övrigt inga hinder i EG-rätten för att tekniken skall kunna användas i kollektivkök eller professionella storkök. Samtidigt finns det andra sätt att minska risken för salmonellasmitta i det här ledet av livsmedelskedjan, till exempel genom användning av äggprodukter. Principen om att livsmedelsföretagen har det främsta ansvaret för att de producerar säkra livsmedel bekräftades apropå detta i Europaparlamen- tets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (1).

För samfinansiering på området salmonellabekämpning har gemenskapen därför främjat en annan strategi, som syftar till att förbättra äggproduktionen i livsmedelskedjans första led. Ett exempel är den nya förordning om zoonoser som parlamentet och rådet nyligen antog, vilken föreskriver skärpta salmonellakontroller i uppfödningen av värphöns. Åtgärdsprogram genomförs redan i alla medlemsstater för besättningar av fjäderfä för avel.

Med dessa åtgärder anser kommissionen att risken för salmonella hos människor som beror på äggkonsumtion bör minska betydligt under kommande år.

Om medlemsstaterna vill ge ekonomiskt stöd för inrättandet av nämnda teknik skall stödet följa gemenskapens gällande bestämmelser om statligt stöd.

---

(1)  EGT L 31, 1.2.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/408 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/408

---

(2004/C 84 E/0474)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0464/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   ”Brax” — Uppsägningar och Utlokalisering

Det tyska klädföretaget Brax, i Vila Nova de Gaia (Portugal), har stängt sina portar och gjort nära 430 personer arbetslösa. Arbetstagarna har anklagat fabriken för att överföra produktionen till ett annat land med billigare arbetskraft (Bulgarien och Polen). Social- och arbetsmarknadsministern har sagt att detta är ett fall av ”barbarisk stängning och vanhävd”, och sade att Portugal kommer att väcka åtal mot Brax, och överväger möjligheten att kräva skadestånd av företaget för felaktigt användande av europeiska medel. Ministern meddelade också att man skulle aktivera lönegarantifonden så att de nära 430 arbetstagarna på Brax skulle få ut de outbetalda lönerna och därigenom inte förlora anställningsförhållandena med företaget, om man hittar en ny ägare till fabriken.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Följer kommissionen denna allvarliga situation? |
| --- | --- |

—

Följer kommissionen denna allvarliga situation?

| — | Vilka är utbetalningsdatumen och vilka belopp har, direkt eller indirekt finansierade av gemenskapen, beviljats till etablering av och verksamhet i detta företags fabrik i Portugal, dels till det företag som verkar i Portugal, dels moderbolaget eller koncernen? Vilka är utbetalningsdatumen och beloppen för gemenskapens ekonomiska stöd, direkt eller indirekt, till företag inom koncernen för deras fabriker som anläggs i Europeiska unionens olika länder och kandidatländer (eller tidigare EEG)? |
| --- | --- |

—

Vilka är utbetalningsdatumen och vilka belopp har, direkt eller indirekt finansierade av gemenskapen, beviljats till etablering av och verksamhet i detta företags fabrik i Portugal, dels till det företag som verkar i Portugal, dels moderbolaget eller koncernen? Vilka är utbetalningsdatumen och beloppen för gemenskapens ekonomiska stöd, direkt eller indirekt, till företag inom koncernen för deras fabriker som anläggs i Europeiska unionens olika länder och kandidatländer (eller tidigare EEG)?

| — | Har kommissionen redan vidtagit någon åtgärd mot Brax, på grund av de mycket negativa sociala och ekonomiska effekter stängningen av fabriken i Vila Nova de Gaia innebär? Har kommissionen detaljer som gör att man kan kvalificera företagsadministrationens agerande som bedrägligt när det gäller gemenskap smedlen? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen redan vidtagit någon åtgärd mot Brax, på grund av de mycket negativa sociala och ekonomiska effekter stängningen av fabriken i Vila Nova de Gaia innebär? Har kommissionen detaljer som gör att man kan kvalificera företagsadministrationens agerande som bedrägligt när det gäller gemenskap smedlen?

| — | Kan kommissionen garantera att denna företagskoncern, med tanke på att ekonomiska gemenskapsstöd, direkt eller indirekt, har beviljats den portugisiska fabriken, inte kommer att få några nya gemenskapsstöd, direkt eller indirekt, till den eventuella omlokaliseringen? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen garantera att denna företagskoncern, med tanke på att ekonomiska gemenskapsstöd, direkt eller indirekt, har beviljats den portugisiska fabriken, inte kommer att få några nya gemenskapsstöd, direkt eller indirekt, till den eventuella omlokaliseringen?

| — | Vilka andra åtgärder har man redan vidtagit eller tänker man vidta i detta fall? |
| --- | --- |

—

Vilka andra åtgärder har man redan vidtagit eller tänker man vidta i detta fall?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Stavros Dimas

(2 april 2004)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-0243/04 från Ilda Figueiredo (1).

---

(1)  Se s. 343.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/409 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/409

---

(2004/C 84 E/0475)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0467/04

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Delegationsutgifter

Vilka var delegationskostnaderna för kommissionens i) medlemmar och ii) personal med avseende på deras närvaro vid de delar av Europaparlamentets sessioner, som hölls i Strasbourg a) under 2001 och b) under 2002?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

Delegationskostnaderna för närvaro vid de av Europaparlamentets sammanträdesperioder som hölls i Strasbourg under 2001 och 2002 fördelade efter kategori redovisas nedan:

| (i euro) |
| --- |
| Ar | Kategori | TOTALT |
| Kanslipersonal | Övrig kommissionspersonal | Ledamöter |
| 2001 | 209 245,01 | 340 794,65 | 1089 143,59 | 1639183,25 |
| 2002 | 311 144,85 | 355 632,28 | 1114182,32 | 1 780959,45 |

(i euro)

Ar

Kategori

TOTALT

Kanslipersonal

Övrig kommissionspersonal

Ledamöter

2001

209 245,01

340 794,65

1089 143,59

1639183,25

2002

311 144,85

355 632,28

1114182,32

1 780959,45

Ovanstående utgifter gäller mätbara och fakturerade kostnader för resor, mat och husrum samt andra kostnader för till exempel telefon och fax i tjänsten.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/409 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/409

---

(2004/C 84 E/0476)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0471/04

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Missbruk av den europeiska förlagan för parkeringstillståndet för rörelsehindrade

I många europeiska kommuner ger parkeringstillståndet för rörelsehindrade befrielse från betalning av parkeringsavgift (formellt parkeringsskatt) för rörelsehindrade. Med införandet av den europeiska förlagan för parkeringstillståndet för rörelsehindrade är det inte längre tillåtet att kopiera ett tillhörande registreringsnummer på kortet av det skälet att ett parkeringstillstånd för rörelsehindrade skall kunna användas så mångsidigt som möjligt.

I kommuner med höga parkeringsavgifter är det därför intressant att inneha ett europeiskt parkeringstillstånd för rörelsehindrade (utan märke) även för icke rörelsehindrade, eftersom de innebär en rejäl besparing i parkeringsavgifter.

I praktiken missbrukas denna möjlighet i stor omfattning, och kort stjäls i mängder från rörelsehindrades bilar. Förmodandet att parkeringstillstånd för rörelsehindrade missbrukas väcks av en annons i den nederländska dagstidningen De Telegraaf av den 27 september 2003 i vilken ett stulet kort erbjuds till försäljning. Den önskade återkopplingen till handläggning på gatan efter anmälan av stöld och registrering av parkeringstillstånd för rörelsehindrade är i det närmaste ogenomförbart med dagens automatiserade system. Den positiva effekt som eftersträvas med parkeringstillståndet för rörelsehindrade, nämligen att bistå en rörelsehindrad medmänniska, omintetgörs på detta sätt.

| 1. | Känner Europeiska kommissionen till denna problematik? |
| --- | --- |

1.

Känner Europeiska kommissionen till denna problematik?

| 2. | Avser kommissionen att, för att göra slut på missbruk, tillåta att registreringsnumret på den rörelsehindrades bil trycks på varje europeiskt parkeringstillstånd för rörelsehindrade för att förhindra missbruk, om inte parkeringstillståndets innehavare uttryckligen avböjer det (till exempel om det gäller en rörelsehindrad passagerare som är hänvisad till transport i flera bilar). Om svaret är nej, varför inte? |
| --- | --- |

2.

Avser kommissionen att, för att göra slut på missbruk, tillåta att registreringsnumret på den rörelsehindrades bil trycks på varje europeiskt parkeringstillstånd för rörelsehindrade för att förhindra missbruk, om inte parkeringstillståndets innehavare uttryckligen avböjer det (till exempel om det gäller en rörelsehindrad passagerare som är hänvisad till transport i flera bilar). Om svaret är nej, varför inte?

| 3. | Om kommissionen avvisar ovanstående förslag, är den beredd att undersöka alternativ? Om svaret är ja på den frågan, vilka? |
| --- | --- |

3.

Om kommissionen avvisar ovanstående förslag, är den beredd att undersöka alternativ? Om svaret är ja på den frågan, vilka?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

I rådets rekommendation 98/376/EG av den 4 juni 1998 om parkeringstillstånd för personer med funktionshinder (1) rekommenderas medlemsstaterna att inrätta ett parkeringstillstånd för funktionshindrade personer och bevilja gemensamt utformade tillstånd i enlighet med respektive nationella bestämmelser.

I rekommendationen föreskrivs dessutom ett ömsesidigt erkännande av parkeringstillstånd som utfärdats enligt den gemensamma europeiska modellen, så att innehavaren av ett tillstånd kan använda sig av de parkeringsplatser som tillståndet avser i den medlemsstat där personen befinner sig.

Med respekt för subsidiaritetsprincipen får kommissionen inte blanda sig i nationell lagstiftning. Det är medlemsstaternas ansvar att få till stånd ömsesidigt erkännande av parkeringstillstånd i enlighet med nationella, regionala och lokala bestämmelser (vägtrafikförordning, allmänna bestämmelser och tilllämpningsföreskrifter) som är olika för varje medlemsstat.

Kommissionen har inte fått direkta uppgifter om de omständigheter som parlamentsledamoten nämner men är ändå medveten om hur situationen utvecklas (stöld och vidareförsäljning av parkeringstillstånd) i flera medlemsstater.

Kommissionen planerar därför att inom kort debattera dessa problem (övervakningsverksamhet pågår, vilket också hänger samman med utvidgningen) med medlemsstaternas representanter i EU:s högnivågrupp för handikappfrågor, som har i uppdrag att bistå kommissionen i denna typ av frågor.

---

(1)  EGT L 167, 12.6.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/410 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/410

---

(2004/C 84 E/0477)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0475/04

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Språkdiskriminering vid utlysning av lediga tjänster

På webbplatsen www.lingvo.org/eo/2/l 5 påtalas ett antal fall av språkdiskriminering i samband med utlysning av lediga tjänster, vilka utgör uppenbara överträdelser av gemenskapens lagstiftning om fri rörlighet för arbetstagare. Det gäller i synnerhet användningen av kriteriet ”native speaker” för rekrytering som genomförs av EU-finansierade icke-statliga organisationer, tekniska biståndsorgan och privatägda företag.

Jag är medveten om att kommissionen redan ett flertal gånger har redogjort för sin ståndpunkt när det gäller detta problem i sina svar på olika skriftliga frågor. Det är ett steg i rätt riktning att kommissionen har fäst sina tjänsteenheters uppmärksamhet på eventuellt diskriminerande utlysningar av lediga tjänster och att den har uppmanat dem att vidta nödvändiga åtgärder i förhållande till sina avtalsparter. Dessutom är det uppmuntrande att kommissionen har betonat att den vid behov kommer att göra bruk av sina juridiska befogenheter för att motverka användningen av kriteriet ”native speaker” i utlysningar av lediga tjänster.

De frågor som ställts i detta ämne i parlamentet sedan 2001 visar emellertid tydligt att kommissionen använder sina juridiska befogenheter i otillräcklig utsträckning för att definitivt göra slut på denna praxis. I Europaparlamentet finns över partigränserna en starkt tilltagande irritation över kommissionens passiva hållning i denna fråga.

Jag skulle gärna vilja höra från kommissionen varför den hittills, trots tydliga och bevisade överträdelser av gemenskapsrätten, ännu inte har gjort bruk av sina juridiska befogenheter? Kommer kommissionen i fortsättningen att resolut och i överensstämmelse med EG-fördragets bestämmelser ingripa mot varje språkdiskriminering i samband med att organisationer som helt eller delvis finansieras av kommissionen utlyser lediga tjänster?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/411 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/411

---

(2004/C 84 E/0478)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0538/04

från Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Språkdiskriminering vid utlysning av tjänster — ”English mother tongue” eller ”native speaker”

Som svar på fråga E-2226/03 (1) uppger kommissionen att alla dess enheter har uppmärksammats på eventuellt diskriminerande utlysningar av tjänster och att de har uppmanats att vidta nödvändiga åtgärder med avseende på sina avtalsparter. Kommissionen framhåller även i sitt svar att den försöker undvika samarbete med organisationer som utlyser lediga tjänster med ett ”native speaker-kriterium”. Kommissionen betonar vidare att de kommer att använda sina juridiska befogenheter för att motverka till-lämpningen av ett ”native speaker-kriterium” i utlysningar av tjänster.

Europeiska esperantounionen hävdar att det trots kommissionens uppmaningar fortfarande ledigförklaras tjänster på ett diskriminerande sätt, varvid de sökande skall uppfylla kriterier som ”English mother tongue” eller ”native English speakers”. På webbplatsen www.lingvo.org/eo/2/15 kan man ta del av de diskriminerande utlysningarna av tjänster.

| 1. | Känner kommissionen till utlysningen av dessa tjänster? Om svaret är ja, har kommissionen använt sina juridiska befogenheter för att motverka detta diskriminerande krav? Om svaret är ja, på vilket sätt? Om svaret är nej, varför inte? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till utlysningen av dessa tjänster? Om svaret är ja, har kommissionen använt sina juridiska befogenheter för att motverka detta diskriminerande krav? Om svaret är ja, på vilket sätt? Om svaret är nej, varför inte?

| 2. | Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att i framtiden undanröja utlysningar av tjänster med krav som ”English mother tongue” eller ”native speaker”? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att i framtiden undanröja utlysningar av tjänster med krav som ”English mother tongue” eller ”native speaker”?

---

(1)  EGT C 33 E, 6.2.2004, s. 236.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/411 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/411

---

(2004/C 84 E/0479)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0710/04

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Platsannonser i EU för sökande med engelska som modersmål

Vissa tekniska kontor, icke-statliga organisationer och privata företag, vilka alla helt eller delvis finansieras av kommissionen, har offentliggjort annonser avseende fler än 700 tjänster i Europeiska unionen, som uteslutande vänder sig till kandidater med ”English mother tongue” och ”native English speakers” (www.lingvo.org/eo/2/15).

I dessa annonser söks inte personer med ”goda” eller ”utmärkta” kunskaper i engelska, utan det framgår uttryckligen att det enbart är personer med engelska som modersmål som söks.

Kan kommissionen bekräfta att dessa uppgifter stämmer, och anser den inte om så skulle vara fallet att detta är en diskriminering som strider mot fördragen?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0475/04, E-0538/04 och E-0710/04

ingivet av Stavros Dimas för kommissionen

(21 april 2004)

Kommissionen hänvisar ledamöterna till sitt samlade svar på de skriftliga frågorna E-0046/04 och E-0086/04 från Dhaene med flera (1).

---

(1)  Se s. 302.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/412 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/412

---

(2004/C 84 E/0480)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0476/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2004)

Ämne:   Kommissionens bilar

Kan kommissionen ange om någon av de bilar kommissionsledamöterna förses med varit med om trafikolyckor eller olyckor som involverat tredje parter under de två senaste åren? Om så är fallet, redogör vänligen för dessa.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Sedan den 1 januari 2002 har de bilar som står till kommissionsledamöternas förfogande varit inblandade i tretton olyckor, varav en resulterade i att en person ådrog sig lättare skador.

Samtliga olyckor involverade tredje parter och kommissionens förare förmodades vara vållande i åtta fall. Inget av fallen fick civil- eller straffrättsliga följder. Av olyckorna inträffade elva i Brysselregionen och två i Strasbourg.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/412 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/412

---

(2004/C 84 E/0481)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0478/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Kommissionens bilar

Kan kommissionen bekräfta om kommissionärernas fruar och familjer har rätt att använda de bilar som tillhandahålls för kommissionärernas räkning?

Finns det några instanser där en sådan användning av kommissionens bilar har skett?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

I den administrativa handboken för kommissionens ledamöter anges att

| | endast kommissionens chaufförer och kommissionens ledamöter har tillstånd att köra tjänstebilar. |
| --- | --- |

endast kommissionens chaufförer och kommissionens ledamöter har tillstånd att köra tjänstebilar.

I handboken anges vidare att:

| | chaufförer inte får anmodas att tillhandahålla tjänster för privata ändamål, om detta leder till övertid eller utgifter för tjänsteresor, förutom om det finns säkerhetsskäl till att göra detta. Om sådana skäl inte finns, får en kommissionsledamot köra sitt tjänstefordon själv, särskilt på lediga dagar. |
| --- | --- |

chaufförer inte får anmodas att tillhandahålla tjänster för privata ändamål, om detta leder till övertid eller utgifter för tjänsteresor, förutom om det finns säkerhetsskäl till att göra detta. Om sådana skäl inte finns, får en kommissionsledamot köra sitt tjänstefordon själv, särskilt på lediga dagar.

Hittills har inget fall fastställts där en tjänstebil använts i strid med dessa regler.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/413 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/413

---

(2004/C 84 E/0482)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0480/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Kommissionens öppna uttag ningsprov

Jag vill ställa några frågor med anledning av en artikel som nyligen publicerades i Le Figaro rörande Jean-Louis Gibault, en fransk medborgare som deltog i kommissionens öppna uttag ningsprov inom området för yttre förbindelser och förvaltning av bistånd till tredje land.

| — | Kan kommissionen närmare förklara varför han fick 19,5 i det muntliga provet och ändå inte blev antagen? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen närmare förklara varför han fick 19,5 i det muntliga provet och ändå inte blev antagen?

| — | Varför fick den sökande ingen motivering till denna bedömning trots att han flera gånger begärde detta? |
| --- | --- |

—

Varför fick den sökande ingen motivering till denna bedömning trots att han flera gånger begärde detta?

| — | Är kommissionen inbegripen i rättsliga förfaranden med Jean-Louis Gibault? Om så är fallet vill jag gärna få närmare information om datum för målet. |
| --- | --- |

—

Är kommissionen inbegripen i rättsliga förfaranden med Jean-Louis Gibault? Om så är fallet vill jag gärna få närmare information om datum för målet.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

I meddelandet om det uttag ningsprov som parlamentsledamoten hänvisar till anges att man måste få 20 poäng av totalt 40 för att klara provet. Den sökande som parlamentsledamotens fråga gäller fick poängtalet 19,50. Det är uppenbart att om en sökande inte lyckas uppnå det fastställda poängtalet är detta ett legitimt skäl att inte godkänna sökanden i fråga.

Jena-Louis Gibault har underrättats om sitt poängtal. I en rad tidigare likartade ärenden i domstolen har det bekräftats att det faktum att sökanden underrättas om poängtalet räcker som förklaring av uttagnings-kommitténs beslut.

I artikel 6 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna fastställs att uttagningskommitténs arbete skall vara hemligt. Domstolen och förstainstansrätten har upprepade gånger försvarat behovet att skydda konfidentialiteten kring uttagningskommittéernas överläggningar för att garantera deras oberoende och objektivitet och skydda dem från påtryckningar eller inblandning utifrån. Detta bekräftas genom domstolens dom av den 4 juli 1996 i mål C-254/95 P, Europaparlamentet mot Innamorati, samt i förstainstansrättens domar av den 27 mars 2003 i mål T-33/00, Martínez Páramo m.fl. mot kommissionen, den 25 juni 2003 i mål T-72/01, Pyres mot kommissionen, och den 23 januari 2004 i mål T-53/00, Angioli mot kommissionen.

Jean-Louis Gibault har gjort invändningar mot att han inte godkänts och har inom ramen för mål T/294/03 begärt att det öppna uttag ningsprovet, eller åtminstone uttagningskommitténs beslut, skall annulleras. Talan väcktes den 25 augusti 2003 och ärendet är fortfarande under behandling.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/414 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/414

---

(2004/C 84 E/0483)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0490/04

från Harlem Désir (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Fängslandet av den pakistanska journalisten Khawar Mehdi Rizvi, som arresterades i Karachi den 14 december 2003 tillsammans med de franska journalisterna Marc Epstein och Jean-Paul Guilloteau från veckotidningen L'Express

Den 14 december 2003 arresterades den pakistanska journalisten Khawar Mehdi Rizvi i Karachi tillsammans med de franska journalisterna Marc Epstein och Jean-Paul Guilloteau från veckotidningen L'Express. Efter flera dagars kvarhållande i häkte blev de europeiska journalisterna frisläppta medan Khawar Mehdi Rizvi hölls kvar och åtalades. Rättegången mot honom kan leda till en mycket hård dom, till och med livstids fängelse.

Enligt den anklagelse som registrerats hos kriminalpolisen i Quetta skulle Khawar Mehdi Rizvi ha tagit emot pengar från de franska journalisterna Marc Epstein och Jean-Paul Guilloteau för att förbereda ett falskt reportage om en talibanledare och ett talibanskt träningsläger. Flera åtalspunkter har framförts: ”sammansvärjning”, ”uppvigling”, ”nedsvärtning av Pakistans internationella rykte”, ”underblåsande av hatet mellan Pakistan och ett grannland och det internationella samfundet samt mellan islam och andra religioner”. Dessa anklagelser grundas inte på några som helst konkreta bevis. Dessutom dömdes de två franska journalisterna från L'Express i samma mål av appellationsdomstolen till att bara betala böter.

Den amerikanska ambassadören i Pakistan har till guvernören i Islamabad framfört sin oro över Khawar Mehdi Rizvis situation. Den internationella stödkommittén för Khawar Mehdi består av pakistanska journalister, franska journalister från TV-kanalerna France 2 och TF1, tidningarna Le Monde, Libération och L'Express, amerikanska journalister från dagstidningarna The New York Times och Chicago Tribune samt journalister från sammanslutningen Journalister utan gränser.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att underlätta frisläppandet av Khawar Mehdi Rizvi?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Efter det att Khawar Mehdi Rizvi gripits kvarhölls han i häkte under mer än fyra veckor utan att några upplysningar offentliggjordes. Alltsedan polisen den 24 januari 2004 offentliggjorde kvarhållandet av Rizvi i häkte har det normala rättsliga förfarandet dock åter följts. En första informationsrapport har lagts fram, och Rizvi har anklagats för uppvigling enligt avsnitt 124-A i den pakistanska strafflagen. Han hålls nu i rättsligt förvar medan förfarandet pågår.

Avsnitt 124-A i strafflagen åberopar sig på Pakistans författning. Enligt artikel 19 i denna kan inskränkningar i yttrandefriheten tillåtas om detta är motiverat med hänsyn till Pakistans (eller en del av detta lands) integritet, säkerhet eller försvar eller till behovet av att upprätthålla vänskapliga förbindelser med andra länder.

Även om det är beklagligt att Rizvi kvarhölls i häkte under en viss tid utan att några upplysningar offentliggjordes, förefaller rättsväsendet i princip inte ha agerat på ett diskriminerande sätt gentemot honom. Det bör dock betonas att de två franska journalisterna åtalades och dömdes för bristande iakttagande av visumbegränsningarna enligt avsnitt 14 a i utlänningslagen, medan Rizvi ställs inför den mycket allvarligare åtalspunkten uppvigling, som kan medföra livstidsstraff. Detta ger onekligen det intrycket att Rizvi ensam får ta de mest allvarliga konsekvenserna av något som helt uppenbart var ett missriktat initiativ från alla tre journalisternas sida.

Domstolen har ännu inte avkunnat någon dom i Rizvis mål och kommissionen önskar under normala omständigheter inte blanda sig i en pågående rättsprocess. Kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser tog dock upp frågan under trojkaministermötet i Islamabad den 18 februari 2004 och framställde en önskan om mild behandling av Rizvi. Kommissionen har också fått den uppfattningen att beskickningschefer i Islamabad kommer att fortsätta att följa utvecklingen och att man planerar att ta upp fallet Rizvi i kontakter framöver med de pakistanska myndigheterna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/415 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/415

---

(2004/C 84 E/0484)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0494/04

från Carlos Carnero González (PSE) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Madrids regionala regerings undantag från miljökonsekvensbedömningen avseende arbeten avseende M30

Madrids kommunledning har i Europeiska unionens officiella tidning offentliggjort att 22 vägarbeten till ett värde av 3,5 miljarder euro skall inledas på M30 i juni 2004. Denna motorväg på 32 km, med en trafikintensitet på mer än 200 000 fordon om dagen, går genom ett område som är miljökänsligt (direktiv 97/11/EG (1)) på grund av sin befolkningstäthet och höga koncentrationer av föroreningar. Förslagen till vägbyggen utformas utan att det finns någon helhetsstudie med en miljöanalys och utan att någon miljökonsekvensbedömning har gjorts, och vilket Madrids kommunledning tycks anse onödigt, eftersom man redan handlägger undantagen från dessa.

Känner kommissionen till dessa uppgifter? Har man för avsikt att begära upplysningar från behöriga spanska myndigheter? Anser kommissionen att hanterandet av miljökonsekvensbedömningen följer gemenskapslagstiftningen? Vilka åtgärder tänker man vidta för att se till att denna följs?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Parlamentsledamoten hänvisar till de föreslagna vägarbetena på motorvägen M30 i Madrid och undrar om Madrids kommunledning i Spanien kan ge dessa arbeten undantag från bedömning av miljöpåverkan.

Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 (2), senast ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (MKB-direktivet), handlar om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt. I direktivet föreskrivs att medlemsstaterna skall se till att projekt som kan antas ha en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för en bedömning av deras påverkan innan tillstånd ges. MKB-direktivet har två bilagor. När det gäller de typer av projekt som omfattas av bilaga I, till exempel motorvägar, måste en bedömning av miljöpåverkan göras. Andra vägar eller förändringar, alternativt utvidgningar av befintliga motorvägar omfattas av bilaga II, vilket innebär att det är upp till medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter att bestämma om en bedömning av miljöpåverkan krävs. Beslutet måste grundas på de kriterier som anges i direktivet. Bedömningar av miljöpåverkan krävs om projektet kan antas ha en betydande miljöpåverkan.

Enligt artikel 2.3 i direktivet får medlemsstaterna besluta att vissa projekt helt eller delvis skall undantas från bedömning av miljöpåverkan, men bara i undantagsfall och om de innan tillstånd ges informerar kommissionen om skälen till undantaget och uppfyller vissa andra krav.

Eftersom projektet inte samfinansieras av gemenskapen kände kommissionen inte till det problem som parlamentsledamoten tar upp. För att kunna bedöma situationen kommer kommissionen därför att skriva till de spanska myndigheterna och be om information i denna fråga.

---

(1)  EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/416 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/416

---

(2004/C 84 E/0485)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0496/04

från María Sornosa Martínez (PSE) och María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Undersökning av stipendier från spanska sysselsättningsministeriet

I sitt svar på fråga E-2188/03 (1) från undertecknade ledamöter om en möjlig diskriminering av gravida kvinnor från det spanska sysselsättningsministeriets sida vid tilldelning av arbetsstipendier erkände kommissionen att det kunde röra sig om ett brott mot gällande gemenskapsrätt på jämställdhetsområdet, och meddelade att den skulle inleda en undersökning.

Kan kommissionen upplysa om hur undersökningen går och om vad de spanska myndigheterna har svarat på begäran om klargörande, om de har svarat.

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

I den skriftliga frågan E-2188/03 frågade parlamentsledamöterna om kommissionen anser att kvinnoinstitutets bestämmelser för beviljande av stipendier är förenliga med rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (2).

Kommissionen följer för närvarande upp denna fråga. Kommissionen kommer att kontakta parlamentsledamöterna i denna fråga när ärendet har utretts fullständigt.

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 232.

(2)  EGT L 348, 28.11.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/416 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/416

---

(2004/C 84 E/0486)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0497/04

från María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Diskriminering av minderåriga unionsmedborgare när det gäller tillträde till idrottsförbund i Spanien

I sitt svar på fråga E-4005/03 (1) från ledamoten Anna Terrón hänvisar kommissionen till ett svar till undertecknad (P-3911/03) (1) som tog upp diskriminering av utländska minderåriga men svarar inte på frågan om minderåriga unionsmedborgares situation.

Varje person som har medborgarskap i en medlemsstat har ett unionsmedborgarskap och all diskriminering på grund av nationalitet är förbjuden enligt fördragen och utkastet till konstitution för Europa (artiklarna 4 och 8).

I konventionen om barnets rättigheter erkänns i artikel 31 barns rättigheter till nöje och lek, till rekreationsaktiviteter som hör till dess ålder och till att fritt delta i kulturlivet, och möjligheter att delta på samma villkor i kultur-, rekreationsliv och förströelse skall uppmuntras.

I artikel 24 i stadgan om Europeiska unionens grundläggande rättigheter fastställs barns rätt till skydd och nödvändig omsorg för deras välfärd.

I Spanien inträffar allvarlig fall av diskriminering av flickor och pojkar när det gäller tillträde till idrottsförbunden, genom administrativa hinder eller genom idrottsförbundens vägran att låta dem få tillträde, trots att de är gemenskapsmedborgare.

Vad anser kommissionen om att de spanska idrottsförbunden avslår tillträde för minderåriga från medlemsstater i Europeiska unionen och därmed hindrar dem från idrottsutövande?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Begreppet medborgarskap, vilket fastslås i artikel 17 i EG-fördraget, har bidragit till att utvidga och befästa likabehandling och principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet (2).

Som redan angetts i flera av kommissionens svar (3) anser kommissionen att en regel som fastställts av en idrottsförening och som begränsar möjligheten till likabehandling för amatörspelare av annan nationalitet strider mot gemenskapsrätten, särskilt artikel 7.2 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (4).

Kommissionen är fullt medveten om de problem som ledamoten tar upp och håller för närvarande på att undersöka flera ärenden som rör unionsmedborgares utövande av amatörsport i en annan medlemsstat än den medlemsstat de ursprungligen kommer från. I syfte att se till att likabehandling tillämpas undersöks idrottsföreningarnas regler i alla medlemsstater för att kontrollera om de är förenliga med principen om icke-diskriminering.

Det har dock redan nu visat sig att den roll som statsmakterna har tilldelat föreningarna skiljer sig kraftigt åt mellan länderna, vilket gör det svårt att bedöma ansvaret för de omtvistade idrottsreglerna i vissa medlemsstater.

Efter det att den aktuella undersökningen slutförts kommer kommissionen att meddela vilka åtgärder som skall vidtas om den konstaterar att det förekommer diskriminering som strider mot gemenskapsrätten.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(2)  Se särskilt domstolens dom av den 20 september 2001 i mål C-184/99, Rudy Grzelczyk mot Centre public d'aide sociale d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, REG 2001, s. I-6193.

(3)  Se särskilt svaret på den skriftliga frågan E-2621/99 från Isidoro Sánchez García, EGT C 280 E, 3.10.2000.

(4)  EGT L 257, 19.10.1968.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/417 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/417

---

(2004/C 84 E/0487)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0503/04

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Nationella hinder för tillämpningen av direktiv 98/5/EG

Det har visat sig att förväntningar som väcktes då Europaparlamentet och rådet den 16 februari 1998 antog direktiv 98/5/EG (1), i avsikt att underlätta för en advokat att stadigvarande utöva sitt yrke i någon av EU:s medlemsstater oberoende av i vilken stat auktorisationen för yrket har erhållits, i många fall inte infrias på grund av att direktivet saknar användbart innehåll.

I själva verket har flera medlemsstater satt upp mycket stora hinder för tillämpningen av detta direktiv, och vid överföringen till nationell lagstiftning har advokatsamfunden i vissa länder rest ett flertal hinder för medlemskap för advokater från andra medlemsstater, oftast under förevändning att advokaten inte behärskar språket i det aktuella landet, vilket för vissa länder, som Luxemburg, utgör en barriär som är mycket svår att forcera.

Anser kommissionen att brist på kunskap i det nationella språket, till exempel i Luxemburg, kan vara ett skäl till att medlemsstaten i fråga inte godkänner en advokat från ett annat medlemsland som medlem i advokatsamfundet i detta land?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Frågan om bristande kunskaper i värdmedlemsstatens nationella språk för en advokat som vill bedriva verksamhet under sin yrkestitel från hemlandet skapar problem när det gäller tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/5/EG av den 16 februari 1998 om underlättande av stadigvarande utövande av advokatyrket i en annan medlemsstat än den i vilken auktorisationen erhölls. En advokat som utövar sin verksamhet under sitt hemlands yrkestitel måste dessutom tillförsäkra klienterna tillräcklig information (2).

Kommissionen har bett Luxemburg inkomma med synpunkter på detta krav. Luxemburgs svar undergår nu en granskning, som kommer att avgöra hur ärendet skall drivas vidare. Kommissionen kommer givetvis att underrätta parlamentsledamoten om den vidare gången.

Kommissionen känner inte till liknande krav i andra medlemsstater men är beredd att granska alla uppgifter som parlamentsledamoten lämnar in, om det här fallet eller eventuella andra överträdelser.

---

(1)  EGT L 77, 14.3.1998, s. 36.

(2)  Enligt skäl 9.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/418 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/418

---

(2004/C 84 E/0488)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0504/04

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Förbränning av kadavermjöl

Olika europeiska medier rapporterade nyligen om oklarheter när det gäller förbränning av kadavermjöl i Spanien 2003. Enligt officiella regeringssiffror skulle 400 000 ton kadavermjöl ha undanskaffats genom förbränning. Enligt den spanska organisation som driver förbränningsugnarna skulle det emellertid endast röra sig om 40 000 ton.

| 1. | Är Europeiska kommissionen medveten om detta? |
| --- | --- |

1.

Är Europeiska kommissionen medveten om detta?

| 2. | Avser Europeiska kommissionen att uppmana Spanien att förklara denna skillnad på 360 000 ton? Om svaret är nej, varför inte? |
| --- | --- |

2.

Avser Europeiska kommissionen att uppmana Spanien att förklara denna skillnad på 360 000 ton? Om svaret är nej, varför inte?

| 3. | Avser Europeiska kommissionen att vidta åtgärder för att skydda de europeiska konsumenternas hälsa och förhindra att kadavermjöl kommer in i näringskedjan i enlighet med det nuvarande förbudet mot utfodring med kadavermjöl? Om svaret är ja, vilka åtgärder? Om svaret är nej, varför inte? |
| --- | --- |

3.

Avser Europeiska kommissionen att vidta åtgärder för att skydda de europeiska konsumenternas hälsa och förhindra att kadavermjöl kommer in i näringskedjan i enlighet med det nuvarande förbudet mot utfodring med kadavermjöl? Om svaret är ja, vilka åtgärder? Om svaret är nej, varför inte?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen sände ett frågeformulär till medlemsstaterna den 29 mars 2001 där den efterfrågade närmare uppgifter om nuvarande metoder för bortskaffande, den mängd biprodukter som bortskaffas med respektive metod och kostnaderna för bortskaffandet. Till följd av detta frågeformulär utfärdade kommissionen ett arbetsdokument om bearbetning, bortskaffande och användning av animaliska biprodukter i medlemsstaterna (1).

De spanska myndigheterna angav att det årligen uppstod uppskattningsvis knappt 400 000 ton bearbetat animaliskt protein, av vilket en del lagrades i Spanien och en del sändes till andra medlemsstater i handelssyfte, för förbränning, för samförbränning eller för att användas som mat för sällskapsdjur. Nedgrävning i deponier och användning som markgödsel var också möjliga metoder för bortskaffande, samt omvandling i biogas- och komposteringsanläggningar för produktion av biogas och biogödsel/kompost. Svaret innehöll inte någon fördelning av siffrorna.

Siffror från industrin avslöjade att drygt 8 000 ton kött och benmjöl sändes till förbränning, och att det rådde brist på förbränningskapacitet i Spanien.

Ovannämnda sätt för bortskaffande som används i Spanien uppfyller gemenskapens nuvarande hälso-bestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 (2), och strider inte mot bestämmelserna i det nuvarande foderförbudet i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (3).

---

(1)  MEMO/01/378, 20.11.2001.

(2)  EGT L 273, 10.10.2002.

(3)  EGT L 147, 31.5.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/419 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/419

---

(2004/C 84 E/0489)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0505/04

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Användning av kadavermjöl i djurfoder

I Europeiska unionen är det förbjudet att använda kadavermjöl som djurfoder, även om det rör sig om avfall från friska djur.

| 1. | Anser kommissionen att de argument som betraktades som anledning att införa förbudet fortfarande gäller år 2004, även som föda för allätare? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att de argument som betraktades som anledning att införa förbudet fortfarande gäller år 2004, även som föda för allätare?

| 2. | Kan kommissionen garantera att animaliska produkter som exporteras till gemenskapen från tredje land inte kommer från djur som har utfodrats med kadavermjöl? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen garantera att animaliska produkter som exporteras till gemenskapen från tredje land inte kommer från djur som har utfodrats med kadavermjöl?

| 3. | Om svaret på fråga 2 är nekande, anser kommissionen att det handlar om rättvisa konkurrens-förhållanden? Är kommissionen bekymrad över eventuella konsekvenser för folkhälsan i Europeiska unionen? |
| --- | --- |

3.

Om svaret på fråga 2 är nekande, anser kommissionen att det handlar om rättvisa konkurrens-förhållanden? Är kommissionen bekymrad över eventuella konsekvenser för folkhälsan i Europeiska unionen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

| 1. | Det stora antalet fall av bovin spongiform encefalopati (BSE) som har inträffat efter införandet av förbudet mot att använda däggdjursprotein avsett för idisslare 1994 tydde på en betydande grad av smitta mellan foder för idisslare och foder avsett för andra arter som innehåller dessa proteiner. Ett förbud mot användningen av animaliska proteiner i foder för alla djur inom animalieproduktionen var därför nödvändigt.
  Det har också visat sig vara nödvändigt att förbjuda användningen av proteiner från andra djur än idisslare av kontrollskäl. Framför allt saknas det analytiska metoder för att skilja på proteiner från idisslare och proteiner från andra djur i foder. Om proteiner från andra djur än idisslare används i foder går det därför inte att påvisa någon förekomst av eventuellt infekterade proteiner från idisslare. Det nuvarande utvidgade foderförbudet kan bara prövas om metoder för att påvisa värmebehandlade artspecifika proteiner valideras. Sådana metoder finns för närvarande inte tillgängliga och därför är argumenten för att behålla det utvidgade foderförbudet fortfarande tillämpliga. Kommissionen fortsätter att tillhandahålla ekonomiska resurser till stöd för forskning kring sådana metoder (Stratfeed-projektet, ringtester under 2003 och 2004). |
| --- | --- |

1.

Det stora antalet fall av bovin spongiform encefalopati (BSE) som har inträffat efter införandet av förbudet mot att använda däggdjursprotein avsett för idisslare 1994 tydde på en betydande grad av smitta mellan foder för idisslare och foder avsett för andra arter som innehåller dessa proteiner. Ett förbud mot användningen av animaliska proteiner i foder för alla djur inom animalieproduktionen var därför nödvändigt.

Det har också visat sig vara nödvändigt att förbjuda användningen av proteiner från andra djur än idisslare av kontrollskäl. Framför allt saknas det analytiska metoder för att skilja på proteiner från idisslare och proteiner från andra djur i foder. Om proteiner från andra djur än idisslare används i foder går det därför inte att påvisa någon förekomst av eventuellt infekterade proteiner från idisslare. Det nuvarande utvidgade foderförbudet kan bara prövas om metoder för att påvisa värmebehandlade artspecifika proteiner valideras. Sådana metoder finns för närvarande inte tillgängliga och därför är argumenten för att behålla det utvidgade foderförbudet fortfarande tillämpliga. Kommissionen fortsätter att tillhandahålla ekonomiska resurser till stöd för forskning kring sådana metoder (Stratfeed-projektet, ringtester under 2003 och 2004).

| 2. | Import av animaliska produkter som härrör från djur som har utfodrats med animaliska proteiner är inte förbjuden. Detta beror på att förbudet mot att använda bearbetade animaliska proteiner i foder för andra djur än idisslare är en kontrollåtgärd som är avsedd att förebygga spridningen av BSE till idisslare i EU. Kött från djur som inte är idisslare och som har utfodrats med bearbetade animaliska proteiner anses inte utgöra någon risk för människors hälsa. |
| --- | --- |

2.

Import av animaliska produkter som härrör från djur som har utfodrats med animaliska proteiner är inte förbjuden. Detta beror på att förbudet mot att använda bearbetade animaliska proteiner i foder för andra djur än idisslare är en kontrollåtgärd som är avsedd att förebygga spridningen av BSE till idisslare i EU. Kött från djur som inte är idisslare och som har utfodrats med bearbetade animaliska proteiner anses inte utgöra någon risk för människors hälsa.

| 3. | Den viktigaste åtgärden för att skydda konsumenter mot BSE är att ta bort specificerat BSE-riskmaterial, såsom hjärnor och ryggmärg, från livsmedel. Dessa åtgärder är tillämpliga både på medlemsstater och tredje länder. Syftet med foderförbudet är att utrota BSE, som har haft allvarliga ekonomiska konsekvenser för hela EU. Åtgärder för att utrota sjukdomar kan komma att tillämpas på olika sätt i olika länder beroende på sjukdomssituationen, utan att detta nödvändigtvis betraktas som orättvis konkurrens. |
| --- | --- |

3.

Den viktigaste åtgärden för att skydda konsumenter mot BSE är att ta bort specificerat BSE-riskmaterial, såsom hjärnor och ryggmärg, från livsmedel. Dessa åtgärder är tillämpliga både på medlemsstater och tredje länder. Syftet med foderförbudet är att utrota BSE, som har haft allvarliga ekonomiska konsekvenser för hela EU. Åtgärder för att utrota sjukdomar kan komma att tillämpas på olika sätt i olika länder beroende på sjukdomssituationen, utan att detta nödvändigtvis betraktas som orättvis konkurrens.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/420 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/420

---

(2004/C 84 E/0490)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0507/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Gemenskapens yttersta randområden

Under en konferens för EU-tjänstemän från gemenskapens yttersta randområden den 28 januari i Bryssel varnade kommissionsledamoten för regionalpolitik, enligt massmedia, för att dessa regioner skulle förlora inflytande när unionen utvidgas med mer än tio länder.

Denna bedömning är mycket allvarlig och kan bara ses som en utgångspunkt för att vidta mer intensiva och effektiva kompensationsåtgärder.

Samma källa anger att kommissionen inför detta perspektiv förbereder sig på att föreslå att ett ”specifikt program om konkurrenskraft” på nära en miljard euro inrättas som skall läggas till de nuvarande strukturfonderna och möjliggöra en konsekvent tillämpning av regionalpolitiken, för att uppnå en hållbar utveckling för gemenskapens yttersta randområden, utifrån olika stora skillnader i ekonomisk eftersläpning och brister som var och en av dessa lider av.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Vilka åtgärder anser den bör vidtas för varje region för att undvika eller minska det förlorade inflytandet? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder anser den bör vidtas för varje region för att undvika eller minska det förlorade inflytandet?

| — | Kan den förutse vilka sektorer detta program främst kommer att beröra? |
| --- | --- |

—

Kan den förutse vilka sektorer detta program främst kommer att beröra?

| — | Hur tänker man fördela de tillgängliga medlen i procent och i absoluta tal? |
| --- | --- |

—

Hur tänker man fördela de tillgängliga medlen i procent och i absoluta tal?

| — | Anser kommissionen, med tanke på de mål som upprepade gånger har meddelats om att prioritera en verklig konvergens mellan regioner, att detta program är tillräckligt för att förhindra olikheter, men också för att se till att dessa regioner närmar sig det europeiska genomsnittet när det gäller levnadsstandard och livskvalitet? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen, med tanke på de mål som upprepade gånger har meddelats om att prioritera en verklig konvergens mellan regioner, att detta program är tillräckligt för att förhindra olikheter, men också för att se till att dessa regioner närmar sig det europeiska genomsnittet när det gäller levnadsstandard och livskvalitet?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(26 mars 2004)

Kommissionen antog den 18 februari 2004 den tredje rapporten om ekonomisk och social sammanhållning i vilken strategin rörande de yttersta randområdena uttryckligen omnämns.

Kommissionen avser att inom ramen för konvergensmålet upprätta ett särskilt program som syftar till att kompensera för de särskilda begränsningar som gäller för de yttersta randområdena enligt artikel 299.2 i EG-fördraget vilket begärdes vid Europeiska rådets möte i Sevilla den 21 och 22 juni 2002. Dessutom kommer en åtgärd för utvidgat grannskap (grand voisinage) som syftar till att underlätta samarbetet med grannländerna att integreras i de nya programmen för europeiskt territoriellt samarbete. I enlighet med rådets begäran kommer kommissionen inom kort att framlägga en rapport för en samlad strategi för de yttersta randområdena.

De yttersta randområdena som fastställs genom artikel 299 i EG-fördraget och som inte kommer att falla under det nya konvergensmålet, kommer också att åtnjuta en särskild övergångsordning för statligt stöd med begränsningar som inledningsvis kommer att motsvara den i artikel 87.3 a men sedan gradvis minskas.

Kommissionen utarbetar för närvarande den rapport om den samlade strategin för de yttersta randområdena som det hänvisas till i den tredje sammanhållningsrapporten.

Denna rapport som mycket snart bör antas, syftar just till att svara på de olika frågor som parlamentsledamoten stälier.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/421 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/421

---

(2004/C 84 E/0491)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0515/04

från Luís Queiró (UEN) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Vetenskapliga och tekniska utlåtanden för bevarande av fiskeresurserna

Det betänkande som min kollega Carlos Lage (A5-0023/2004) lade fram under Europaparlamentets sammanträde den 10 februari tar upp den viktiga frågan om tillförlitligheten hos de vetenskapliga utlåtandena om bevarande av fiskeresurser, med tanke på de ofta förekommande meningsskiljaktigheterna mellan vetenskapsmän och fiskare angående fiskebeståndens tillstånd. Om vi tänker på att de EU-åtgärder som baseras på tillgängliga vetenskapliga utlåtanden får allvarliga socioekonomiska effekter för fiskesamhällena, förstår vi frågans betydelse och behovet att förbättra deras kvalitet.

Carlos Lages varning är därför mycket lämplig för att få samhället att grunda den gemensamma fiskeripolitiken på bättre och mer exakta vetenskapliga utlåtanden, och därigenom tillåta en bättre vetenskaplig grund än vad som hittills varit fallet.

Det är inte acceptabelt att, som Carlos Lage skriver, ”kommissionens uppenbara ovilja” fortfarande råder när det gäller att beakta de olika vetenskapliga utlåtanden som finns tillgängliga, vilket ökar misstanken om partiskhet i dess beslut, något som i regel missgynnar fiskesamhällena som redan är oskyddade.

Frågan är därför om kommissionen är beredd att bekräfta Europaparlamentets ståndpunkt, som godkänts i dag, om att överlämna de olika vetenskapliga utlåtandena till ett högre vetenskapligt organ som skall försöka komma till rätta med motsägelserna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen grundar sina förslag om förvaltning av fiskeresurserna på vetenskapliga råd från internationella organ, framför allt Internationella havsforskningsrådet (ICES). De arbetsgrupper inom ICES som bedömer tillståndet i fiskbestånden består av vetenskapsmän från berörda medlemsstater och länder med gemensamt intresse för bestånden, till exempel Norge, Ryssland och Island.

De många vetenskapsmännen förser ICES med alla tillgängliga data som samlats in av deras respektive länder, inklusive information från yrkesfiskarna. Bedömningarna görs av vetenskapsmännen och speglar deras samstämmiga uppfattning om beståndens tillstånd. Innan ICES lämnar ifrån sig bedömningarna granskas de av rådgivande kommittén för fiskeförvaltning (ACFM). ACFM:s råd granskas i ett nästa steg av kommissionens vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommitté för fiskerinäringen (STECF).

Kommissionen anser därför att hänsyn redan tas till avvikande data och tolkningar. Kommissionen håller visserligen med om att ICES:s metoder skulle kunna redovisas öppnare för debattens skull, men det är inte helt klart vilket högre vetenskapligt organ som skulle kunna få uppgiften att lösa motstridande uppfattningar om ICES:s råd.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/421 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/421

---

(2004/C 84 E/0492)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0524/04

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Konstitutionen

Kan kommissionen bekräfta att precedensfallet Algeriet skulle tillämpas för den händelse en medlemsstat delas till följd av att en region på demokratisk väg vunnit oberoende?

Kan kommissionen förklara exakt vad som hände i fallet med Algeriet?

Kan kommissionen ange huruvida en ny självständig region skulle vara tvungen att gå ur EU och sedan ansöka om att få gå med igen?

Skulle en ansökan av detta slag kräva att fördragen omförhandlades på en regeringskonferens samt ett enhälligt godkännande av samtliga 25 medlemsstater?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Europeiska gemenskaperna och Europeiska unionen har upprättats genom fördrag mellan medlemsstaterna. Fördragen skall gälla för medlemsstaterna (artikel 299 i EG-fördraget). Om en del av en medlemsstats territorium upphör att ingå som en del i denna stat, t.ex. genom att det aktuella territoriet blir en oberoende stat, kommer fördragen inte längre att gälla för detta territorium. Med andra ord skulle en region som nyligen blivit självständig på grund av denna självständighet komma att betraktas som tredje land i förhållande till unionen, och fördragen skulle från och med dagen för oberoendet inte längre gälla inom dess territorium.

Enligt artikel 49 i Fördraget om Europeiska unionen får varje europeisk stat som respekterar de kriterier som anges i artikel 6.1 i Fördraget om Europeiska unionen ansöka om att bli medlem av unionen. För en sådan ansökan krävs, om rådet enhälligt bifaller ansökan, förhandlingar om ett avtal mellan den ansökande staten och medlemsstaterna om villkoren för att upptas som medlem och de anpassningar av fördragen som krävs för en anslutning. Detta avtal skall ratificeras av samtliga medlemsstater och av den ansökande staten.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/422 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/422

---

(2004/C 84 E/0493)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0530/04

från Bernd Lange (PSE), Karin Scheele (PSE) och Johannes Swoboda (PSE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Euronormbestämmelser och partikelutsläpp från dieselbilar

Den europeiska lagstiftningen sätter gränser för utsläpp av hälsofarliga dieselpartiklar och kväveoxider från motorfordon. Gränsvärdesnivån EURO 4 för personbilar gäller fr.o.m. 2005. Med nivåerna för lastbilar, EURO 4 fr.o.m. 2005 och EURO 5 fr.o.m. 2008 sänks även utsläppsnivån av skadliga partiklar från lastbilsmotorer. Dessa partiklars hälsoskadliga effekt har påvisats i flera internationella långtidsstudier. Nu finns de tekniska förutsättningarna för en fortsatt minskning av partikelutsläppen. Tiden är mogen för fler gränsvärden.

För folkhälsans skull och bilindustrins planeringssäkerhet borde man snabbt skapa klarhet om gränsvärdesnivån EURO 5 för personbilar och EURO 6 för lastbilar.

| 1. | Kan kommissionen lägga fram ett nytt förslag till den 1 juni 2004 för gränsvärdesnivå EURO 5 för personbilar, så att nya strängare gränsvärden för partiklar och kväveoxid kan göras obligatoriska senast fr.o.m. 2010? Kan kommissionen vidare under 2004 lägga fram ett förslag för avgaslagstiftningen EURO 6 för lastbilar?
  Kan kommissionen se till att det i avgaslagstiftningen byggs in bestämmelser som tillförlitligt begränsar utsläppen utanför testcykeln (off-cycle emissions)? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen lägga fram ett nytt förslag till den 1 juni 2004 för gränsvärdesnivå EURO 5 för personbilar, så att nya strängare gränsvärden för partiklar och kväveoxid kan göras obligatoriska senast fr.o.m. 2010? Kan kommissionen vidare under 2004 lägga fram ett förslag för avgaslagstiftningen EURO 6 för lastbilar?

Kan kommissionen se till att det i avgaslagstiftningen byggs in bestämmelser som tillförlitligt begränsar utsläppen utanför testcykeln (off-cycle emissions)?

| 2. | Är kommissionen beredd att i sitt nästa förslag tillåta medlemsstaterna att främja omläggningen till ”rena” motorfordon skattemässigt respektive bevilja kompensation? |
| --- | --- |

2.

Är kommissionen beredd att i sitt nästa förslag tillåta medlemsstaterna att främja omläggningen till ”rena” motorfordon skattemässigt respektive bevilja kompensation?

| 3. | Vilka planer följer kommissionen när det gäller nya standardiserade mätförfaranden med tanke på definitionen av gränsvärden för partiklar från dieselfordon (hänsyn till partiklarnas antal, storlek och massa)?
  I vilken mån kan kommissionen tänka sig stödprogram för eftermontering av partikelfilter på dieselfordon? |
| --- | --- |

3.

Vilka planer följer kommissionen när det gäller nya standardiserade mätförfaranden med tanke på definitionen av gränsvärden för partiklar från dieselfordon (hänsyn till partiklarnas antal, storlek och massa)?

I vilken mån kan kommissionen tänka sig stödprogram för eftermontering av partikelfilter på dieselfordon?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Kommissionen arbetar på ett förslag om EURO 5 för personbilar och lätta kommersiella fordon som innebär att bindande gränsvärden för utsläpp från sådana nya fordon kommer att börja tillämpas omkring 2010. Kommissionen kan emellertid inte lämna detta förslag till parlamentet och rådet den 1 juni 2004, eftersom det skulle kräva en separat bedömning av effekterna. Förslaget om EURO 5 finns med i kommissionens tematiska strategi ”Ren luft i Europa” och planeras vara klart till mitten av 2005. Kommissionen arbetar dessutom också på ett förslag om EURO 6 för tunga fordon som innebär att bindande gränsvärden för utsläpp från sådana nya fordon kommer att börja tillämpas omkring 2012-2013. Förslaget om EURO 6 utarbetas också inom ramen för strategin ”Ren luft i Europa” och beräknas vara klart under senare hälften av 2005.

I de befintliga direktiven om utsläpp från personbilar och lätta kommersiella fordon (1) samt tunga fordon (2) förbjuds redan under alla driftsförhållanden användningen av manipulationsanordningar som kan manipulera motorns prestanda på bekostnad av avgasreningen. Sådana åtgärder kommer att förstärkas i framtida lagstiftning och kommer troligen att baseras på internationellt arbete för en global harmonisering på detta område. Kommissionen håller också på att utarbeta ett nytt förfarande för tunga fordon som använder PEMS-system (Portable Emission Measuring Systems), som kommer att möjliggöra mätningar av utsläpp från tunga fordon under reella driftsförhållanden på väg, men som ännu inte testats i laboratorier i specifika testcykler. Kommissionen anser att PEMS-systemen kommer att ge möjlighet till bättre lagstiftning i framtiden.

I kommande förslag kan man fortsätta att arbeta för att fastställa en ram för beviljande av skatteincitament i medlemsstaterna för att uppmuntra tillverkarna att bygga fordon som uppfyller framtida normer innan normerna blir bindande.

Kommissionen undersöker möjligheten att i förslagen om EURO 5 för personbilar och lätta kommersiella fordon och EURO 6 för tunga fordon införa kontroll av de ultrafina partiklarnas storlek och/eller antal. Nya mätmetoder håller på att finslipas av en arbetsgrupp inom FN:s ekonomiska kommission för Europa (UN-ECE).

Befintlig lagstiftning från kommissionen innehåller inga bestämmelser om program för att främja en övergång från äldre fordon till nya motorer, eller eftermontering av utrustning för avgasrening, exempelvis partikelfilter. Inom ramen för programmet ”Ren luft i Europa” övervägs dock sådana åtgärder bland de alternativ som utreds. För närvarande får medlemsstaterna i sin nationella lagstiftning föreskriva om program som främjar eftermontering, efter ett anmälningsförfarande.

---

(1)  Rådets direktiv 70/220/EEG av den 20 mars 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon, EGT L 76, 6.4.1970, senast ändrat genom kommissionens direktiv 2003/76/EG av den 11 augusti 2003 om ändring av rådets direktiv 70/220/EEG, EUT L 206, 15.8.2003.

(2)  Rådets direktiv 88/77/EEG av den 3 december 1987 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gasformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon, EGT L 36, 9.2.1988, senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/27/EG av den 10 april 2001 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 88/77/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol vilka används i fordon, EGT L 107, 18.4.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/424 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/424

---

(2004/C 84 E/0494)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0531/04

från Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Byggande av ett saltvattenhälsobad och utsläpp av det använda saltvattnet i Spree utan miljökonsekvensbeskrivning

I staden Burg (Brandenburg) skall man bygga ett saltvattenhälsobad. Enligt planerna skall det använda saltvattnet släppas ut direkt i Spreefloden. En konsekvens av detta är att vattenkvaliteten i floden sjunker. Den teknik som kommer att användas är djupinjektering och deponering. Hälsobadet fick tillstånd att släppa ut vattnet i floden utan att det på förhand gjorts en miljökonsekvensbeskrivning. Delstatsregeringen ämnar finansiera projektet med EU-medel ur Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF).

| 1. | Anser kommissionen att det i det här fallet hade varit nödvändigt med en miljökonsekvens-beskrivning i enlighet med det europeiska vattenramdirektivet (2000/60/EG (1))?
  Om så är fallet ämnar kommissionen kräva att regeringen i Brandenburg respekterar EU-rätten?
  Om inte, hur ämnar kommissionen se till att vattenramdirektivet genomförs och respekteras i Brandenburg? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att det i det här fallet hade varit nödvändigt med en miljökonsekvens-beskrivning i enlighet med det europeiska vattenramdirektivet (2000/60/EG (1))?

Om så är fallet ämnar kommissionen kräva att regeringen i Brandenburg respekterar EU-rätten?

Om inte, hur ämnar kommissionen se till att vattenramdirektivet genomförs och respekteras i Brandenburg?

| 2. | Anser kommissionen att det är förenligt med strukturfondsprinciperna enligt artikel 12 i förordning (EG) nr 1260/1999 (2) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna att byggandet av saltvatten-hälsobadet i Burg direkt kan främjas med ERUF-medel eller att man indirekt kan bidra till att badet öppnas även om EU:s vattenramsdirektiv inte respekterats?
  Om så är fallet, hur motiverar kommissionen detta?
  Om så inte är fallet, ämnar kommissionen kräva pengarna tillbaka av Brandenburg? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att det är förenligt med strukturfondsprinciperna enligt artikel 12 i förordning (EG) nr 1260/1999 (2) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna att byggandet av saltvatten-hälsobadet i Burg direkt kan främjas med ERUF-medel eller att man indirekt kan bidra till att badet öppnas även om EU:s vattenramsdirektiv inte respekterats?

Om så är fallet, hur motiverar kommissionen detta?

Om så inte är fallet, ämnar kommissionen kräva pengarna tillbaka av Brandenburg?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

Många av bestämmelserna i vattenramdirektivet (3) är ännu inte i bruk. När det gäller utsläpp fastställs i vattenramdirektivet bland annat att för utsläpp från punktkällor som kan ge upphov till föroreningar skall förhandsreglering eller förhandsprövning införas senast i december 2009 (se artikel 11.3 g). I direktivet ställs inga krav på miljökonsekvensbedömning i den mening som avses i rådets direktiv 85/337/EEG (4), senast ändrat genom direktiv 97/11/EG (5). Principerna och målen i ramvattendirektivet måste emellertid beaktas av de behöriga myndigheterna när de utfärdar tillstånd.

Rådets direktiv 85/337/EEG, senast ändrat genom direktiv 97/11/EG om miljökonsekvensbedömning, är för övrigt inte tillämplig i detta fall.

Även om kravet på förhandsprövning enligt ramvattendirektivet inte skulle vara tillämpligt i detta fall, finns liknande krav fastställda i befintlig gemenskapslagstiftning såsom direktiv 76/464/EEG (6). På basen av den tillgängliga informationen har kommissionen emellertid ingen anledning att misstänka att det tillstånd som utfärdats av myndigheterna strider mot detta direktiv.

Följaktligen kan oförenlighet med artikel 12 i förordning (EG) nr 1260/1999 (7) inte påvisas och därför planeras inga avbrott i betalningarna eller återbetalningar av medel.

---

(1)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.

(2)  EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

(3)  Parlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område.

(4)  Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 175, 5.7.1985.

(5)  Rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG, EGT L 73, 14.3.1997.

(6)  Rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö, EGT L 129, 18.5.1976.

(7)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/425 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/425

---

(2004/C 84 E/0495)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0532/04

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Atomubåtar i Santo Stefano (Sardinien)

Amerikanska atomubåtar har anlagt vid marinbasen på Santo Stefano i Magdalenaskärgården i Sardinien. För inte länge sedan noterades en händelse med eventuella radioaktiva konsekvenser. På Sardinien och på Korsika har ett flertal rörelser varnat myndigheterna för eventuella risker för kärnavfall i området.

Har den italienska regeringen informerat kommission om att atomubåtar uppehåller sig i Santo Stefano i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 37 i Euratomdirektivet om gränsöverskridande följder? Om den italienska regeringen inte vidtagit några åtgärder, vilka åtgärder avser kommissionen i så fall att vidta?

Anser kommissionen att marinbasen på Santo Stefano uppfyller samtliga villkor som gäller för mottagande av atomubåtar?

Enligt Euratomdirektivet 89/618 (1) skall medlemsstaterna se till att information går ut till allmänheten om hälsoskyddsåtgärder och förhållningsregler i händelse av en nödsituation som medför risk för strålning. Kan kommissionen informera om i vad mån ifrågavarande medlemsstat uppfyllt detta krav?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen har inte fått något meddelande från den italienska regeringen om att atomubåtar uppehåller sig i Santo Stefano.

Enligt artikel 37 i Euratomfördraget skall medlemsstaterna informera kommissionen om varje plan för deponering av radioaktivt avfall som kan medföra en radioaktiv kontamination av vatten, jord eller luft i någon annan medlemsstat.

De utsläpp som under normala förhållanden kan anses bero på driften av de aktuella militära atomubåtarna faller under Förenta staternas ansvar, vilket är det land som ansvarar för tillstånd och drift av ubåten och dess utsläpp. Förenta staterna omfattas dock inte av bestämmelserna i artikel 37.

Enligt rådets direktiv 89/618/Euratom av den 27 november 1989 om information till allmänheten om hälsoskyddsåtgärder och förhållningsregler i händelse av en nödsituation som medför risk för strålning skall beredskapsplaner utarbetas. Kommissionen anser att dessa planer även skall omfatta joniserande strålning som härrör från användning av kärnenergi för militärt bruk, vilket omfattar ubåtsreaktorer.

Italien har antagit åtgärder för att införliva direktivet i sin lagstiftning. Enligt dessa skall ”landshövdingen” (il prefetto) ansvara för att externa planer för räddningsinsatser för militära hamnanläggningar sätts i verket och sprids.

Kommissionen utvärderar nu hur den nationella lagstiftningen överensstämmer med bestämmelserna i direktiv 89/618/Euratom. I synnerhet granskar man hur frågan om allmänhetens tillgång till information hanteras i beredskapsplanerna.

Kommissionen har inte mottagit några klagomål beträffande den händelse som parlamentsledamoten tar upp och enligt de upplysningar som den italienska miljövårdsmyndigheten (APAT) visar den kontroll av vatten och luft som gjordes efter händelsen inte att någon radioaktiv kontamination skett.

---

(1)  EGT L 357, 7.12.1989, s. 31.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/426 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/426

---

(2004/C 84 E/0496)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0535/04

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Erkännande av funktionshindrades status inom Europeiska unionen

För att främja den fria rörligheten för personer med funktionshinder såsom blindhet, kan kommissionen redogöra för den nuvarande situationen när det gäller erkännande av intyg om blindhet och andra funktionshinder från en medlemsstat i andra delar av gemenskapen?

Vilka åtgärder vidtas för att harmonisera kriterier, intyg och kategorisering i fråga om funktionshinder så att medborgare som flyttar mellan medlemsstater uppfyller villkoren för samma hälso- och socialvårds-status i hela EU utan att genomgå ytterligare undersökningar?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Besluten om hur funktionshinder skall definieras och om villkoren för bedömning och utfärdande av intyg om funktionshinder fattas på nationell nivå. Situationen kompliceras av det faktum att det ofta finns flera olika definitioner på nationell nivå, beroende på i vilket sammanhang definitionen används. Det förekommer inget allmänt ömsesidigt erkännande av intyg om funktionshinder eller en status som funktionshindrad som skulle ge innehavaren tillgång till förmåner i andra medlemsstater än den som utfärdat intyget.

Det bör dock nämnas att för enskilda ändamål (tillgång till särskilda tjänster, rabatt på resor och inträde till kulturella anläggningar etc.) kan dokument som utfärdats i en annan medlemsstat eventuellt erkännas. Dessutom existerar ömsesidigt erkännande av blå parkeringskort som utfärdats i en medlemsstat och används i en annan. Detta är ett frivilligt system som initierats av kommissionen och berättigar till särskilda parkeringstillstånd för dem som är berättigade enligt nationella regler.

Kommissionen har nyligen beställt och offentliggjort en undersökning, ”Definitions of Disability in Europe: A comparative Analysis” (1), som kommer att läggas fram för medlemsstaterna för diskussion vid ett av de kommande mötena i högnivågruppen för funktionshindrade.

---

(1)  Undersökningen kan laddas ner från följande webbplats:

http://europa.eu.int/comm/employment_social/index/7002_en.html.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/427 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/427

---

(2004/C 84 E/0497)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0537/04

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Esperantos roll när det gäller att effektivt skydda den språkliga jämlikheten

Med beaktande av att kommissionsledamot Vivianne Reding yttrade följande under behandlingen av Prets-betänkandet (A5-0477/2003) i Strasbourg den 13 januari: ” ... flerspråkigheten inkluderar dem av våra språk som inte är officiella, men absolut inte esperanto, för vi har tillräckligt med problemtyngda, levande språk för att dessutom skapa artificiella språk”, (”le multilinguisme inclut nos langues qui ne sont pas officielles, mais sûrement pas l'espéranto, parce que nous avons assez de langues vivantes qui sont en difficulté pour créer, à côté de cela, des langues artificielles”.)

med beaktande av att miljontals människor under de senaste 115 åren har talat, och fortfarande talar, esperanto, som i dag är ett fullt utvecklat språk, med ett samfund av brukare som är spridda över hela världen och som är försett med en komplett uppsättning uttrycksmedel, och att det följaktligen inte handlar om att ”skapa” ett nytt språk, minst av allt ett ”artificiellt” språk,

med beaktande av att Unescos generalförsamling 1954 erkände att esperanto uppfyller Unescos mål och ideal och att Unescos generalförsamling 1985 riktade en appell till medlemsstaterna och till de internationella organisationerna för att främja undervisningen av esperanto i skolorna, och dess användning i internationella affärer,

med beaktande av den maktställning som engelskan har i Europa, ett språk som dominerar såväl den europeiska marknaden för kulturprodukter som marknaden för kommersiella konsulttjänster, och med beaktande av den konstanta bristen på effektivitet när det gäller den språkpolitik som kommissionen hittills har bedrivit,

på vilket sätt tänker kommissionen bevara den språkliga och kulturella jämlikheten i Europa?

Enligt vilka kriterier kommer kommissionen att mäta effektiviteten för den egna språkpolitiken?

Tänker kommissionen försöka påverkar medlemsstaterna att — eller agera på egen hand för att — uppmärksamma appellen från Unescos generalkonferens (23 C/114) att ”införa ett studieprogram för språkproblemet och för esperanto i de egna skolorna och högre undervisningsinstitutionerna”?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

I enlighet med artikel 149 i EG-fördraget stöder kommissionen inlärning och spridning av medlemsstaternas språk. Främjandet av den språkliga och kulturella mångfalden i Europa fick en verklig knuff framåt tack vare Europeiska språkåret 2001 i samarbete med Europarådet. Till följd av detta initiativs framgång antog kommissionen i juli 2003 en ambitiös handlingsplan om språkinlärning och språklig mångfald (2004-2006) (1).

När det gäller appellen från Förenta nationernas organ för utbildning, vetenskap och kultur (Unesco) om att främja undervisningen i esperanto i skolorna vill kommissionen uppmärksamma ledamoten på att gemenskapen i enlighet med EG-fördraget arbetar på utbildningsområdet genom att ”fullt ut respektera medlemsstaternas ansvar för undervisningens innehåll och utbildningssystemens organisation samt medlemsstaternas kulturella och språkliga mångfald”.

Även om kommissionen är öppen för samarbete med Unesco har den alltså inte för avsikt att ta några särskilda initiativ för att införa ”ett studieprogram för språkproblemet och för esperanto i de egna skolorna och högre undervisningsinstitutionerna”.

---

(1)  KOM(2003)449 slutlig, finns också på Internet:

http://europa.eu.int/comm/education/policies/lang/languages/actionplan_sv.html.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/428 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/428

---

(2004/C 84 E/0498)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0561/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Irland och nitratdirektivet

Nitratdirektivet (91/676/EEG (1)) antogs av rådet den 12 december 1991 och skulle ha genomförts fullständigt av samtliga medlemsstater senast 1995.

I oktober 2001 väckte kommissionen talan mot Irland vid EG-domstolen för att landet inte genomfört direktivet. Enligt ett yttrande av generaladvokat Geelhoed vid EG-domstolen av den 26 juni 2003 har Irland underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet, varpå Irland förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.

Kan kommissionen mot denna bakgrund förklara varför Irlands jordbruksminister vid den irländska lantbrukarföreningens (”Irish Farmers' Association”) årsstämma den 14 januari 2004 hävdat att Irland beviljats undantag från nitratdirektivet?

---

(1)  EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/428 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/428

---

(2004/C 84 E/0499)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0563/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Genomförandet av nitratdirektivet i Irland

Nitratdirektivet (91/676/EEG (1)) antogs av rådet den 12 december 1991 och borde ha genomförts fullständigt i samtliga medlemsstater senast 1995.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar kommissionen att vidta för att se till att Irland fullföljer sina åtaganden enligt detta direktiv?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0561/04 och E-0563/04

ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(22 mars 2004)

Som svar på den skriftliga frågan E-561/04 bekräftar kommissionen att Irland inte har förhandlat fram något undantag från rådets direktiv 91/676/EEG.

Som svar på den skriftliga frågan E-563/04 bekräftar kommissionen att den vidtagit rättsliga åtgärder i EG-domstolen mot Irland för underlåtenhet att efterleva kraven i rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket.

---

(1)  EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/429 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/429

---

(2004/C 84 E/0500)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0565/04

från Martin Callanan (PPE-DE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Förtydligande av tillämpningsområdet för direktivet om fritidsbåtar

Direktivet om fritidsbåtar (94/25/EG (1)) bygger på principerna enligt den nya metoden som föreskriver CE-märkning.

I kommissionens riktlinjer ”för genomförandet av direktiv som grundar sig på den nya metoden och helhetsmetoden” anges i kapitel 2 ”Omfattningen av de direktiv som grundar sig på den nya metoden” att en ”produkt som har genomgått större förändringar i syfte att ändra dess ursprungliga egenskaper, ändamål eller typ efter att den tagits i bruk, kan anses vara en ny produkt”.

I Kommissionens dokument om direktivet om fritidsbåtar och kommentarer (”Recreational Craft Directive and Comments to the Directive Combined”) hänvisas i artikel 4.5 viii, i sammanfattningen av direktivets tillämpning efter den 16 juni 1998, till båtar som redan finns inom EES när de görs om till fritidsbåtar efter att tidigare ha använts för andra ändamål, exempelvis som experimentbåtar, tävlingsbåtar och kommersiella fartyg. Enligt denna artikel innehåller direktivet inga retroaktiva bestämmelser, varför båtar som för närvarande är i tjänst (i bruk) i EES-området inte ingår i direktivets tillämpningsområde, oberoende av deras ursprungliga egenskaper.

Kommer kommissionen att uttala sig om huruvida ett före detta kommersiellt fartyg som numera används för fritidsändamål måste CE-märkas i enlighet med direktivet om fritidsbåtar, även om fartygets fysiska egenskaper inte ändrats? Har det någon betydelse om det före detta kommersiella fartyget byggdes innan direktiv 94/25/EG trädde i kraft?

Om ett före detta kommersiellt fartyg måste CE-märkas skulle problem uppstå eftersom det inom ramen för CE-märkningsferfarandet krävs ett intyg efter färdigställandet (”Post Constructional Certification”). Skulle kommissionen kunna redogöra för hur man i nuläget skall kunna lösa detta problem?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

I kommissionens ”Riktlinjer för genomförandet av direktiv som grundar sig på den nya metoden och helhetsmetoden” och kommissionens dokument om direktivet om fritidsbåtar och kommentarer (”Recreational Craft Directive and Comments to the Directive Combined”), som parlamentsledamoten hänvisar till, anges i förordet att innehållet inte är rättsligt bindande. Endast direktivet har kraft av lagstiftning. Därför varken kan eller bör klargörandena i dessa riktlinjer betraktas som ett uttalande från kommissionen om direktivets tillämpningsområde.

I artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/25/EG av den 16 juni 1994 om fritidsbåtar anges att direktivet skall tillämpas på fritidsbåtar, och i artikel 1.2 i direktivet definieras ”fritidsbåt” som ”varje båt, oavsett typ (...) med en skrovlängd på 2,5-24 m, (...) avsedd för sport- och fritidsändamål”. Av dessa bestämmelser framgår att ett f.d. kommersiellt fartyg som släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk för fritidsändamål omfattas av direktivets tillämpningsområde, oberoende av om fysiska ändringar av fartyget har gjorts för det syftet.

Det faktum att ett f.d. kommersiellt fartyg byggdes innan direktivet trädde i kraft förändrar inte situationen. Det är endast det datum då fartyget släppts ut på marknaden och/eller tagits i bruk för fritidsändamål som är av betydelse för om fartyget måste uppfylla kraven i direktivet eller inte.

Mot bakgrund av de ovan nämnda bestämmelserna i artikel 1 i direktivet bör uttalandet i andra utgåvan av kommissionens dokument om direktivet om fritidsbåtar och kommentarer, i kommentarerna till artikel 4.5 viii, om att kraven i direktivet gäller båtar som redan finns inom EES när de görs om till fritidsbåtar efter att tidigare ha använts för andra ändamål, exempelvis som experimentbåtar, tävlingsbåtar och kommersiella fartyg, tolkas som ett kompletterande klargörande av direktivets tillämpningsområde och inte som en utvidgning av det.

Dessutom bör det uttalande som parlamentsledamoten hänvisar till om att direktivet inte innehåller några retroaktiva bestämmelser och att båtar som för närvarande är i tjänst (i bruk) i EES-området inte ingår i direktivets tillämpningsområde, oberoende av var de byggts, tolkas som att det avser befintliga fritidsbåtar. Avsaknaden av retroaktiva bestämmelser kan inte åberopas för befintliga f.d. kommersiella fartyg, vars ursprungliga användningsändamål har ändrats till fritidsändamål efter den dag då direktivet började till-lämpas.

Certifiering efter tillverkningen omfattas inte uttryckligen av den för närvarande tillämpliga versionen av direktivet om fritidsbåtar (dvs. direktiv 94/25/EG). För närvarande uppnås emellertid bedömning efter tillverkningen genom en metod som de anmälda organen gemensamt enats om och som fastställs i kapitel I i riktlinjerna från RSG (Recreational Craft Sectoral Group). Från och med den 1 januari 2005 kommer bedömning efter tillverkningen att omfattas av direktivet i och med att de bestämmelser om ändring av artikel 8 som infördes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/44/EG av den 16 juni 2003 om ändring av direktiv 94/25/EG (2) börjar tillämpas.

---

(1)  EGT L 164, 30.6.1994, s. 15.

(2)  EUT L 214, 26.8.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/430 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/430

---

(2004/C 84 E/0501)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0567/04

från Marie-Arlette Carlotti (PSE) till kommissionen

(19 februari 2004)

Ämne:   Begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält

Syftet med rådets rekommendation 1999/519/EG (1) av den 12 juli 1999 om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz) var att skapa en gemenskapsram på området för exponering för elektromagnetiska fält, för att skydda allmänhetens hälsa i de områden där befolkningen tillbringar en betydande del av sin tid och med hänsyn till effekterna av dessa fält.

I en av artiklarna i rekommendationen fastställs att den bör ses över med beaktande av de vetenskapliga utvärderingarna av effekterna av exponeringen för elektromagnetiska fält samt utifrån medlemsstaternas rapporter, vilka skall upprättas inom tre år, och en rapport från kommissionen, vilken skall lämnas in inom fem år.

| 1. | Kan kommissionen informera om hur långt arbetet har kommit med den rapport som kommissionen skall lämna senast den 12 juli 2004 och redogöra för läget för genomförandet av rekommendationen med hänsyn till de upplysningar som lämnats i medlemsstaternas rapporter? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen informera om hur långt arbetet har kommit med den rapport som kommissionen skall lämna senast den 12 juli 2004 och redogöra för läget för genomförandet av rekommendationen med hänsyn till de upplysningar som lämnats i medlemsstaternas rapporter?

| 2. | Har kommissionen för avsikt att föreslå ett särskilt direktiv om elektromagnetisk förorening i syfte att inrätta en gemenskapsram med en hög skyddsnivå mot allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält, i enlighet med principen om ansvarstagande på området för miljö- och folkhälsoskydd? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen för avsikt att föreslå ett särskilt direktiv om elektromagnetisk förorening i syfte att inrätta en gemenskapsram med en hög skyddsnivå mot allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält, i enlighet med principen om ansvarstagande på området för miljö- och folkhälsoskydd?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

Som parlamentsledamoten påpekar antog rådet den 12 juli 1999 rekommendation 1999/519/EG om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz).

Med anledning av allmänhetens oro och kraven i rekommendationen begärde kommissionen in ett nytt yttrande i frågan från Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö. Kommittén bekräftade i sitt yttrande av den 30 oktober 2001 att de nya uppgifter som framkommit på senare år inte föranleder någon omprövning av gränsvärdena i rådets rekommendation och att det inte fanns tillräckliga vetenskapliga bevis för att föreslå något alternativ. Dessutom offentliggjorde kommissionen i mars 2003 en genomföranderapport angående rekommendationen, med alla åtgärder som vidtagits i medlemsstaterna. Sammantaget framträder en bild av att flertalet medlemsstater har vidtagit åtgärder som ligger i linje med rådets rekommendation. Vissa medlemsstater har valt att införa strängare gränsvärden eller har begränsat frekvensområdet.

Dessutom måste tillverkarna enligt gemenskapslagstiftningen för radioutrustning, även mobiltelefonmaster, se till att utrustningen är säker. Särskilt artikel 3.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (2) innebär också att tillverkare måste se till att utrustningen inte kan vara hälsovådlig när den används enligt anvisningarna. Med hänvisning till detta direktiv och rådets rekommendation arbetar kommissionen för en europeisk standard som motsvarar de rekommenderade grundkraven. Detta är något som Cenelec, den europeiska standardiseringsorganisationen inom elområdet, ägnar sig åt för närvarande. Det finns redan en standard för mätning av specifik absorptionshastighet (SAR) avseende exponering för elektromagnetiska fält från mobiltelefoner (EN 50361).

Slutligen har det forskats mycket och forskas fortfarande om eventuella hälsoeffekter på lång sikt vid exponering för elektromagnetiska fält. Tre större studier har publicerats på senare tid: a) United Kingdom Independent Advisory Group on Non Ionizing Radiation (januari 2004), b) Health Council of the Netherlands (januari 2004), c) Statens strålskyddsinstitut (december 2003). I de tre studierna kommer man fram till att det inte finns några säkra bevis för att elektromagnetiska fält ger upphov till något annat än termiska effekter.

Detta påvisades också nyligen vid en konferens om dessa frågor (http://europa.eu.int/comm/enterprise/rtte/emfworkshop/index.htm). WHO håller för närvarande på att göra en större granskning av elektromagnetiska fält. Dessutom ger kommissionen ekonomiskt bidrag till forskningsprojekt (femte och sjätte ramprogrammen) om den elektromagnetiska strålningens biologiska effekter och hälsoeffekter (Generaldirektoratet för forskning, GD RTD). Man kan förvänta sig att den här forskningen kommer att vara avgörande för bedömningen av eventuella framtida åtgärder.

Kommissionen anser därför att det är alltför tidigt att fatta beslut om åtgärder innan projektet slutförts.

Anvisningarna för hur försiktighetsprincipen skall tillämpas inom EU fastställs i kommissionens meddelande (3) från år 2000.

---

(1)  EGT L 199, 30.7.1999, s. 59.

(2)  EGT L 91, 7.4.1999.

(3)  KOM(2000) 1 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/431 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/431

---

(2004/C 84 E/0502)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0569/04

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Leonardo da Vinci-programmet

Kommissionens Leonardo da Vinci-program skall bidra till genomförandet av EU:s yrkesutbildningspolitik. Europeiska unionen måste förbereda sina medborgare bättre på inträdet på arbetsmarknaden och på detta sätt få ned arbetslöshetstalen. Dessutom behöver näringslivet kvalificerad arbetskraft för att kunna hålla jämna steg med den snabba vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Leonardo da Vinci-programmet är mot denna bakgrund kommissionens innovationslaboratorium på området livslångt lärande.

Kan kommissionen översända en förteckning över projekt inom Leonardo da Vinci-programmet som godkänts de senaste tre åren och även ange projektansvarig och beviljat bidragsbelopp (uppdelat på redan utbetalt belopp och belopp som skall betalas ut)?

Finns det skillnader eller anmärkningsvärda olikheter mellan länder och projektgenomförare när det gäller olika kriterier som budgetstorlek, bidragsandel och verkligt uppnått resultat?

Hur genomför kommissionen en snabb och obyråkratisk slutgranskning av projekten och hur lång tid tar det i genomsnitt mellan slutförande och slutgranskning av projektet?

I vilka länder uppmärksammas ofta svårigheter vid slutgranskningen?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Kommissionen kan bekräfta att Leonardo da Vinci-programmet har stor betydelse för yrkesutbildning och livslångt lärande.

Kommissionen vill påminna om att parlamentet har tillgång till listor över Leonardo da Vinci-projekt som valts ut på EU-nivå under de senaste tre åren. Enligt kommittéförfarandets bestämmelser översänds dessa listor till parlamentet, inom ramen för dess rätt till insyn, efter det att programkommittén har hörts. Listorna innehåller bland annat projektens titlar, namn på projektansvariga, projektens varaktighet och storleken på det finansiella anslaget för varje projekt.

De flesta projekt som finansieras har en längsta varaktighet på tre år. Därför blev de första viktigare resultaten tillgängliga först i slutet av 2003. Kommissionen analyserar för närvarande hittills gjorda bedömningar av slutrapporter och projektresultat, vilket innefattar EU:s slutliga bidrag och tidpunkter för utbetalning. Kommissionen kommer självklart att underrätta parlamentsledamoten om resultaten av denna analys.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/432 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/432

---

(2004/C 84 E/0503)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0586/04

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Hästpass

Hur många av medlemsstaterna har genomfört kommissionens beslut 2000/68/EG (1)? Anser kommissionen att medlemsstaterna genomfört detta på ett korrekt sätt?

Har kommissionen några planer på att tillåta användning av frysmärkning och mikrochip som identifieringsmetoder?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Enligt artikel 4 i kommissionens beslut 2000/68/EG av den 22 december 1999 om ändring av kommissionens beslut 93/623/EEG och om identifiering av hästdjur för avel och produktion skall medlemsstaterna senast den 1 juli 2000 se till att registrerade hästdjur och hästdjur för avel och produktion vid transport åtföljs av den identitetshandling som avses ovan. Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Beslut 2000/68/EG förpliktar inte medlemsstaterna att anmäla de lagbestämmelser de har genomfört för att uppfylla bestämmelserna i detta beslut. Hittills har inga klagomål inkommit till kommissionen om att någon medlemsstat har underlåtit att genomföra det ovan nämnda beslutet.

Gemenskapens lagstiftning om djurskydd innehåller inga särskilda begränsningar av användningen av dessa metoder. När det gäller stympning i allmänhet fastställs i rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur (2) att relevanta nationella bestämmelser skall tillämpas i enlighet med de allmänna reglerna i EG-fördraget.

Kommissionen är medveten om att man i vissa medlemsstater använder elektroniska givare för identifiering av hästdjur. Dessutom används frysmärkning och brännstämpel för att märka hästdjur. Frysmärkning krävdes i gemenskapens lagstiftning för hästdjur som vaccinerats mot afrikans hästpest när denna sjukdom förekom på Iberiska halvön 1989.

Den gällande lagstiftningen medger ytterligare aktiv märkning som tillägg till identifiering genom hästpass. I sådana fall skall närmare uppgifter om de anbringade märkena föras in i identitetshandlingen.

---

(1)  EGT L 23, 28.1.2000, s. 72.

(2)  EGT L 221, 8.8.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/433 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/433

---

(2004/C 84 E/0504)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0597/04

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Fri rörlighet

| 1. | Kan kommissionen, för varje medlemsstat, förteckna gällande bestämmelser enligt vilka medborgare i andra medlemsstater kan utnyttja sin rätt till fri rörlighet för arbetstagare? Vilka medlemsstater kräver exempelvis registrering hos polisen eller att en särskild legitimation skall bäras? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen, för varje medlemsstat, förteckna gällande bestämmelser enligt vilka medborgare i andra medlemsstater kan utnyttja sin rätt till fri rörlighet för arbetstagare? Vilka medlemsstater kräver exempelvis registrering hos polisen eller att en särskild legitimation skall bäras?

| 2. | När är medborgaren i en annan medlemsstat berättigad till förmåner, vilken är nivån på denna förmån och vilka villkor måste uppfyllas? |
| --- | --- |

2.

När är medborgaren i en annan medlemsstat berättigad till förmåner, vilken är nivån på denna förmån och vilka villkor måste uppfyllas?

| 3. | Kan kommissionen för varje medlemsstat räkna upp vilka andra bestämmelser som kan anses leda till att medborgare i en annan medlemsstat behandlas annorlunda än medborgare i den egna medlemsstaten? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen för varje medlemsstat räkna upp vilka andra bestämmelser som kan anses leda till att medborgare i en annan medlemsstat behandlas annorlunda än medborgare i den egna medlemsstaten?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

| 1. | Fri rörlighet för personer är en av de grundläggande friheter som garanteras i gemenskapens lagstiftning och den innefattar rätten att bo och arbeta i en annan medlemsstat. När det gäller arbetstagare är ”all diskriminering av arbetstagare från medlemsstaterna på grund av nationalitet” förbjuden enligt artikel 39.2 i EG-fördraget. Genom rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (1) verkställs artikel 39.2 i EG-fördraget och genom rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer (2) avskaffas restriktionerna för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för arbetstagare och deras familjer. Således kan arbetstagare som flyttar inom EU utöva sin rätt till fri rörlighet enbart genom att visa upp ett giltigt identitetskort eller pass (3). Enligt EG-domstolen har en medlemsstat rätt att kontrollera pass eller identitetskort (4) och kräva att medborgare från andra medlemsstater rapporterar sin närvaro till de behöriga nationella myndigheterna i värdlandet. De föreskrivna formaliteterna får dock inte begränsa den fria rörlighet för personer som följer av EG-fördraget eller den rätt som medborgarna i en medlemsstat har att resa in till en annan medlemsstats territorium och att uppehålla sig där i de syften som anges i gemenskapsrätten (5). Den medlemsstat som är värdland kan också kräva att inflyttade arbetstagare skall ha uppehållstillstånd. Samma regler gäller för andra EU-medborgare som utnyttjar sin rätt till fri rörlighet och bosättning.
  Enligt den information som kommissionen innehar har Spanien avskaffat kravet på uppehållstillstånd för EU-medborgare som är arbetstagare, egenföretagare, studerar eller har permanent uppehållsrätt. Frankrike har också nyligen antagit lagstiftning om avskaffande av detta krav för alla EU-medborgare, men detta gäller inte arbetstagare från de anslutande länderna som fortfarande måste ha uppehållstillstånd så länge som övergångsåtgärderna varar. I övriga medlemsstaters lagstiftning krävs fortfarande att EU-medborgare skall ha uppehållstillstånd. |
| --- | --- |

1.

Fri rörlighet för personer är en av de grundläggande friheter som garanteras i gemenskapens lagstiftning och den innefattar rätten att bo och arbeta i en annan medlemsstat. När det gäller arbetstagare är ”all diskriminering av arbetstagare från medlemsstaterna på grund av nationalitet” förbjuden enligt artikel 39.2 i EG-fördraget. Genom rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (1) verkställs artikel 39.2 i EG-fördraget och genom rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer (2) avskaffas restriktionerna för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för arbetstagare och deras familjer. Således kan arbetstagare som flyttar inom EU utöva sin rätt till fri rörlighet enbart genom att visa upp ett giltigt identitetskort eller pass (3). Enligt EG-domstolen har en medlemsstat rätt att kontrollera pass eller identitetskort (4) och kräva att medborgare från andra medlemsstater rapporterar sin närvaro till de behöriga nationella myndigheterna i värdlandet. De föreskrivna formaliteterna får dock inte begränsa den fria rörlighet för personer som följer av EG-fördraget eller den rätt som medborgarna i en medlemsstat har att resa in till en annan medlemsstats territorium och att uppehålla sig där i de syften som anges i gemenskapsrätten (5). Den medlemsstat som är värdland kan också kräva att inflyttade arbetstagare skall ha uppehållstillstånd. Samma regler gäller för andra EU-medborgare som utnyttjar sin rätt till fri rörlighet och bosättning.

Enligt den information som kommissionen innehar har Spanien avskaffat kravet på uppehållstillstånd för EU-medborgare som är arbetstagare, egenföretagare, studerar eller har permanent uppehållsrätt. Frankrike har också nyligen antagit lagstiftning om avskaffande av detta krav för alla EU-medborgare, men detta gäller inte arbetstagare från de anslutande länderna som fortfarande måste ha uppehållstillstånd så länge som övergångsåtgärderna varar. I övriga medlemsstaters lagstiftning krävs fortfarande att EU-medborgare skall ha uppehållstillstånd.

| 2. | Enligt artikel 7.2 i förordning (EEG) nr 1612/68 skall en arbetstagare som flyttar inom EU ”åtnjuta samma sociala och skattemässiga förmåner som landets medborgare” i den medlemsstat som är värdland. I gemenskapslagstiftningen fastställs inte en bestämd nivå för dessa sociala och skattemässiga förmåner i de enskilda medlemsstaterna, utan det garanteras att arbetstagare som flyttar från andra medlemsstater skall få samma förmåner som landets egna medborgare, oberoende av förmånernas nivå i medlemsstaten. |
| --- | --- |

2.

Enligt artikel 7.2 i förordning (EEG) nr 1612/68 skall en arbetstagare som flyttar inom EU ”åtnjuta samma sociala och skattemässiga förmåner som landets medborgare” i den medlemsstat som är värdland. I gemenskapslagstiftningen fastställs inte en bestämd nivå för dessa sociala och skattemässiga förmåner i de enskilda medlemsstaterna, utan det garanteras att arbetstagare som flyttar från andra medlemsstater skall få samma förmåner som landets egna medborgare, oberoende av förmånernas nivå i medlemsstaten.

| 3. | Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten om att den inte tvekar att fullgöra sina skyldigheter som väktare av fördragen, om en medlemsstat bryter mot de bestämmelser i gemenskapslagstiftningen som förbjuder diskriminering på grund av nationalitet. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten om att den inte tvekar att fullgöra sina skyldigheter som väktare av fördragen, om en medlemsstat bryter mot de bestämmelser i gemenskapslagstiftningen som förbjuder diskriminering på grund av nationalitet.

---

(1)  EGT L 257, 19.10.1968, artiklarna 1-12, senast ändrad genom rådets förordning (EEG) nr 312/76, EGT L 39, 14.2.1976.

(2)  EGT L 257, 19.10.1968.

(3)  Artiklarna 2.1 och 3.1 i direktiv 68/360; mål C- 68/89, kommissionen mot Nederländerna, Rec. 1991, s. I-2637, [1993] 2 CMLR 389. Kravet att inneha och visa upp ett giltigt identitetskort eller pass kommer inte att försvinna innan det har skett en fullständig harmonisering av medlemsstaternas nationella lagstiftning om invandring till gemenskapen, beviljande av visum, asyl o.s.v.: se mål C-378/97, Wijsenbeek, REG 1999, s. I-6207, punkterna 39-45.

(4)  Mål 321/87, kommissionen mot Belgien, REG 1989, s. 997.

(5)  Mål C-265/88, Messner, Rec. 1989, s. 4209.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/434 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/434

---

(2004/C 84 E/0505)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0601/04

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2004)

Ämne:   Vapenlicenser

Kan kommissionen upplysa om det finns några initiativ som syftar till att harmonisera vapenlicenslags-tiftningen inom den utvidgade unionen?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Bestämmelserna om förflyttning av vapen (utom krigsvapen) inom gemenskapen finns i rådets direktiv 91/477 av den 18 juni 1991 om kontroll av förvärv och innehav av vapen (1).

Detta direktiv är en del av gemenskapens regelverk och skall därför ha införlivats av anslutningsländerna den dag de blir medlemmar. Kommissionen kommer att kontrollera att direktivet införlivats korrekt.

Direktivet i fråga är ett minimidirektiv och föreskriver således ingen harmonisering av lagarna om skjutvapenlicenser. I direktivet definieras framför allt de uppgifter som krävs för att ett vapen skall kunna identifieras och förfaranden för förflyttning av vapen.

Precis som direktivets bestämmelser gäller i de nuvarande medlemsstaterna kommer de från och med den 1 maj 2004 att gälla i alla länder som ingår i unionen.

---

(1)  EGT L 256, 13.9.1991.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/435 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/435

---

(2004/C 84 E/0506)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0603/04

från Saïd El Khadraoui (PSE) till kommissionen

(27 februari 2004)

Ämne:   Försäljning av matvaror med kort hållbarhetsdatum till nedsatta priser

Livsmedel med kort hållbarhetsdatum säljs av ett antal affärer till nedsatta priser. Den belgiska konsumentorganisationen Test-Achat (provköp) köpte 31 känsliga varor, däribland malet kött och kycklingsallad, som såldes på detta sätt. Sju av dessa produkter visade sig i tester vara otjänliga som människoföda.

Avser kommissionen att införa förbud mot utförsäljning av känsliga matvaror med kort hållbarhetsdatum?

I så fall när kan ytterligare information erhållas?

Om så inte är fallet — varför?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/435 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/435

---

(2004/C 84 E/0507)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0604/04

från Saïd El Khadraoui (PSE) till kommissionen

(27 februari 2004)

Ämne:   Försäljning av livsmedel efter sista försäljningsdatum

Vissa snabbköp i Belgien säljer livsmedel efter sista försäljningsdatum. Detta strider inte mot bestämmelserna ifall varorna är märkta med ”hållbar minst till”, men är olagligt om varorna är märkta med ”bästföredatum”.

Avser kommissionen att införa ett förbud mot försäljning av livsmedel efter sista försäljningsdatum?

När i så fall kommer ytterligare information att kunna ges?

Om så inte är fallet — varför?

Anser kommissionen att skillnaderna mellan ”hållbar minst till” och ”bästföredatum” skall behållas? Vad anses om möjligheterna att införa enbart ett sådant datum och förbjuda försäljning av livsmedel efter detta datum?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0603/04 och E-0604/04

ingivet av David Byrne för kommissionen

(25 mars 2004)

De allmänna principerna för livsmedelslagstiftningen fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 (1). Där föreskrivs bl.a. att livsmedel inte skall släppas ut på marknaden om de inte är säkra, dvs. om de anses vara skadliga för hälsan eller otjänliga som människoföda.

Försäljning av livsmedel med kort hållbarhetsdatum till nedsatta priser bör ske med iakttagande av denna princip och i överensstämmelse med kraven i gällande lagstiftning, särskilt kraven beträffande hygien och märkning av livsmedel. Om dessa krav är uppfyllda kan kommissionen inte se varför försäljningen skulle förbjudas i princip.

Det är de behöriga nationella myndigheternas uppgift att utföra kontroller för att se till att lagstiftningen i fråga respekteras.

Med hänsyn till de potentiella riskerna med denna försäljning, vilka också beskrivs av parlamentsledamoten, anser kommissionen att det kunde vara motiverat att underställa den särskilda villkor, bl.a. information till konsumenterna om försäljningsställena.

Genom tillämpning av subsidiaritetsprincipen får medlemsstaterna fastställa och införa sådana villkor.

När det gäller försäljning av lättfördärvliga livsmedel görs åtskillnad mellan begreppen ”Bäst före ...” (datum för minsta hållbarhetstid) och ”Sista förbrukningsdag” (datum för sista förbrukningsdag), vilka fastställs direkt i gemenskapslagstiftningen (2).

Datum för minsta hållbarhetstid eller, när det gäller livsmedel som ur mikrobiologisk synpunkt är lättfördärvliga, datum för sista förbrukningsdag bör i samtliga fall uppges för konsumenten.

Datum för minsta hållbarhetstid är den dag fram till vilken ett livsmedel vid rätt förvaring har kvar sina särskilda egenskaper. Ett livsmedel får således konsumeras och säljas efter detta datum och konsumenten kan själv kontrollera datumet och besluta sig för att köpa varan eller inte. Detta datum anges efter ”Bäst före ...” eller ”Bäst före utgången av ...”.

Datum för sista förbrukningsdag, som används för livsmedel som ur mikrobiologisk synvinkel är lättfördärvliga, innebär att varan inte bör konsumeras och framför allt inte får säljas efter utgångsdatumet, då det kan innebära risker ur mikrobiologisk synpunkt eller förändringar av de organoleptiska egenskaperna. Detta datum anges efter ”Sista förbrukningsdag ...”.

Kommissionen anser att det, för att undvika alla risker för att konsumenten skall ta fel, är nödvändigt att bibehålla åtskillnaden mellan livsmedel med lång hållbarhet, i vissa fall flera år, och de som måste konsumeras snabbt.

I samband med de framtida ändringar och reformer som kommissionen kan komma att föreslå beträffande lagstiftningen om märkning kommer kommissionen emellertid att undersöka om det är nödvändigt och möjligt att förtydliga innebörden av informationen i datummärkningen av livsmedel.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet, EGT L 31, 1.2.2002.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel, EGT L 109, 6.5.2000. Senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/89/EG av den 10 november 2003, EUT L 308, 25.11.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/436 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/436

---

(2004/C 84 E/0508)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0605/04

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2004)

Ämne:   Följdfråga till fråga E-3005/02 om skeppsbyggnadssektorn inom EU

Kan kommissionen svara på följande frågor med anledning av den spanska regeringens stöd på ca 700 miljoner euro till den spanska skeppsbyggnadssektorn:

| 1. | Har kommissionen underrättats om detta stöd från den spanska regeringen? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen underrättats om detta stöd från den spanska regeringen?

| 2. | Delar kommissionen uppfattningen att detta belopp förefaller att vara i överkant med hänsyn till den spanska skeppsbyggnadssektorns storlek? |
| --- | --- |

2.

Delar kommissionen uppfattningen att detta belopp förefaller att vara i överkant med hänsyn till den spanska skeppsbyggnadssektorns storlek?

| 3. | Är Europeiska kommissionen införstådd med att det fordras en ingående utredning av den spanska regeringens agerande — som eventuellt innebär snedvridning av konkurrensen — och i synnerhet av den spanska skeppsbyggnadsindustrins självkostnadsberäkningar? Har kommissionen redan inlett en sådan undersökning? Om så inte är fallet — när avser man påbörja utredningen? |
| --- | --- |

3.

Är Europeiska kommissionen införstådd med att det fordras en ingående utredning av den spanska regeringens agerande — som eventuellt innebär snedvridning av konkurrensen — och i synnerhet av den spanska skeppsbyggnadsindustrins självkostnadsberäkningar? Har kommissionen redan inlett en sådan undersökning? Om så inte är fallet — när avser man påbörja utredningen?

| 4. | Med hänsyn till det allmänt allvarliga läget inom den europeiska skeppsbyggnadsindustrin är kommissionen beredd att inrätta en krisgrupp, som kan ingripa snabbt och övervaka de åtgärder som medlemsstaterna vidtar i syfte att förhindra illojal konkurrens inom den inre marknaden? |
| --- | --- |

4.

Med hänsyn till det allmänt allvarliga läget inom den europeiska skeppsbyggnadsindustrin är kommissionen beredd att inrätta en krisgrupp, som kan ingripa snabbt och övervaka de åtgärder som medlemsstaterna vidtar i syfte att förhindra illojal konkurrens inom den inre marknaden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

| 1. | Hittills har Spanien inte gjort någon anmälan enligt reglerna för statligt stöd avseende de åtgärder som parlamentsledamoten hänvisar till. |
| --- | --- |

1.

Hittills har Spanien inte gjort någon anmälan enligt reglerna för statligt stöd avseende de åtgärder som parlamentsledamoten hänvisar till.

| 2. | På detta tidiga stadium är det inte möjligt att avgöra huruvida åtgärderna utgör statligt stöd, och om så är fallet, huruvida de är förenliga med gemenskapslagstiftningen eller ej. Eftersom åtgärderna förefaller vara avsedda att gälla flera år är det dessutom svårt att avgöra huruvida de är oproportionerliga, vilket parlamentsledamoten hävdar. |
| --- | --- |

2.

På detta tidiga stadium är det inte möjligt att avgöra huruvida åtgärderna utgör statligt stöd, och om så är fallet, huruvida de är förenliga med gemenskapslagstiftningen eller ej. Eftersom åtgärderna förefaller vara avsedda att gälla flera år är det dessutom svårt att avgöra huruvida de är oproportionerliga, vilket parlamentsledamoten hävdar.

| 3. | Kommissionen bevakar denna fråga noggrant och kommer att begära in uppgifter från de spanska myndigheterna. I ett annat ärende där förfaranden inletts i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget (förmodat statligt stöd till offentligägda varv i Spanien i form av kapitalinjektioner till IZAR) (1) har kommissionen uppmanat Spanien att klargöra hur allmänna omkostnader fördelas inom IZAR och att förklara kostnaderna för en civil färja byggd på ett av IZAR:s militära varv. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen bevakar denna fråga noggrant och kommer att begära in uppgifter från de spanska myndigheterna. I ett annat ärende där förfaranden inletts i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget (förmodat statligt stöd till offentligägda varv i Spanien i form av kapitalinjektioner till IZAR) (1) har kommissionen uppmanat Spanien att klargöra hur allmänna omkostnader fördelas inom IZAR och att förklara kostnaderna för en civil färja byggd på ett av IZAR:s militära varv.

| 4. | Vad gäller förslaget om en krisgrupp för varvsindustrin är kommissionen inte säker på hur en sådan grupp skulle fungera i praktiskt eller juridiskt hänseende. Parlamentsledamoten kan emellertid vara förvissad om att anklagelser om en snedvridning av konkurrensen inom den europeiska varvsindustrin tas på stort allvar av kommissionen och att lämplig personal redan finns tilldelad inom enheterna med ansvar för statligt stöd för att övervaka varvsindustrin. |
| --- | --- |

4.

Vad gäller förslaget om en krisgrupp för varvsindustrin är kommissionen inte säker på hur en sådan grupp skulle fungera i praktiskt eller juridiskt hänseende. Parlamentsledamoten kan emellertid vara förvissad om att anklagelser om en snedvridning av konkurrensen inom den europeiska varvsindustrin tas på stort allvar av kommissionen och att lämplig personal redan finns tilldelad inom enheterna med ansvar för statligt stöd för att övervaka varvsindustrin.

---

(1)  EUT C 201, 26.8.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/437 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/437

---

(2004/C 84 E/0509)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0625/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Om den franska staten förbjuder Jean-Marie Le Pen att kandidera vore det en allvarlig kränkning av artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen

Förre europaparlamentarikern Jean-Marie Le Pens kandidatur i de kommande franska regionalvalen i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur blockeras av bedrägliga och byråkratiska skäl. Dessa skäl framstår som än mer småaktiga och politiskt motiverade om man betänker att denna politiker — som visade sig vara den som erhöll flest röster näst efter Chirac i de senaste franska presidentvalen — helt reglements-enligt hade kunnat kandidera och utses till regional minister i denna franska region.

Anser kommissionen att ett eventuellt uteslutande av högerledaren Jean-Marie Le Pen, på grundval av försåtliga formella motiveringar, är en allvarlig kränkning av den princip om politisk frihet som ligger till grund för Europeiska unionen samt strider mot de garantier som fastställts av Europeiska konventet om skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna avseende garantier om civila och politiska rättigheter, som i en demokrati bör åtnjutas av samtliga medborgare?

Anser inte kommissionen att de franska myndigheterna under föreliggande omständigheter skulle begå ett uppenbart och flagrant brott mot artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen — som syftar till att skydda ovan angivna principer — och i synnerhet mot punkterna 1 och 2 i denna artikel?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Enligt bestämmelserna i EG-fördraget och Fördraget om Europeiska unionen har kommissionen ingen allmän behörighet i fråga om grundläggande rättigheter. Kommissionen kan ingripa endast om det skett en överträdelse av de grundläggande rättigheterna i samband med tillämpningen av gemenskapsrätten.

Eftersom det i detta fall inte finns något gemenskapsrättsligt element, anser sig kommissionen inte vara behörig att besvara parlamentsledamotens frågor.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/438 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/438

---

(2004/C 84 E/0510)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0633/04

från Saïd El Khadraoui (PSE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Integrering av kommissionen i Bryssel

Europeiska kommissionen sysselsätter ungefär 21 000 tjänstemän i Bryssel och har där en mycket stor infrastruktur. Kommissionen har med sitt meddelande om infrastrukturpolitik i Bryssel (1) angivit riktlinjerna för sin byggnadspolitik i Bryssel. I samband med detta har särskild uppmärksamhet fästs vid närmiljön i EU-kvarteren.

Meddelandet innehåller en handlingsplan med avseende på ett antal aspekter av politiken för integrering av kommissionen i Bryssel: bilden av EU i Bryssel, mobilitetsplan för kommissionen, bostadspolitik för tjänstemännen och dialog med belgiska myndigheter på olika nivåer.

Har kommissionen rådgjort med de andra EU-institutionerna och med de olika belgiska myndigheterna om dessa planer? Med vem har man i så fall haft överläggningar? Och i annat fall, vilka är de största hindren för att göra detta?

Kommer kommissionen att ta initiativ till en dialog med de andra EU-institutionerna och övertyga dessa om behovet av en enhetlig politik?

Den belgiska regeringen har nyligen beslutat att göra kollektivresor till och från arbetet gratis för sina tjänstemän, något som redan gäller för flamländska statstjänstemän. Överväger kommissionen att vidta sådana åtgärder?

Är kommissionen beredd att i högre grad anpassa sin infrastruktur för barnomsorg och skolutbildning till den existerande infrastrukturen i Bryssel och också göra denna tillgänglig för hela befolkningen i Bryssel (också när det gäller kostnader) så att mer kontakter kan skapas mellan lokalbefolkningen i Bryssel och kommissionens tjänstemän?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

EU:s institutioner har tillsatt en interinstitutionell arbetsgrupp för infrastrukturer, logistik och interna tjänster. Den har till uppgift att samordna såväl institutionernas byggnads- och infrastrukturspolitik i Bryssel som deras kontakter med värdlandets myndigheter. Arbetsgruppen har diskuterat meddelandet från kommissionen om byggnadspolitiken och infrastrukturerna i Bryssel (2) och ombudsplanen (3), ett belgiskt samrådsdokument för att skapa förbättringar i den del av Bryssel där Europakvarteret ligger. Diskussionerna har visat att varje institution är övertygad om att dessa frågor måste handläggas på ett enhetligt och konstruktivt sätt. Dessutom fortsätter kontakterna med de belgiska myndigheterna på flera nivåer (regionen Bryssel, den belgiska regeringen, Régie des Bâtiments och halvstatliga organ såsom MIVB/STIB). Kommissionen önskar att ytterligare stärka kontakten med dessa myndigheter genom att beakta ombudsplanen.

Ett förslag från kommissionen om att minska reskostnaderna för de tjänstemän som använder allmänna transportmedel mellan hemmet och arbetet studeras för närvarande inom ramen för det utkast till rörlighetsplan som håller på att utarbetas av kommissionens infrastruktur- och logistikkontor. Förslaget blir färdigt senare i år. Det första som kommissionen måste avgöra är om det finns medel för att genomföra en sådan plan eller att finna alternativa finansieringskällor om så inte är fallet.

Då det gäller barnomsorgen finns det för närvarande mer än 360 barn på väntelistan till de daghem som kommissionen driver. Aktuella beräkningar visar att med utvidgningen av unionen kommer den siffran att stiga till ca 770. Just nu är det därför svårt att tänka sig att andra än tjänstemännens barn kan beredas plats. Kommissionen har utökat sin egen daghemsverksamhet, delvis därför att det rent generellt råder brist på lämplig kapacitet i Bryssel. Att skapa lediga daghemsplatser är också ett särskilt mål på det sociala området inom kommissionens reformpaket och ingår i dess åtagande att skapa arbetsvillkor för alla tjänstemän som främjar lika möjligheter.

---

(1)  KOM(2003)755.

(2)  KOM(2003) 755 slutlig.

(3)  Ombudsplan Bru/Eur Médiateur — Aries consultants. Undersökning beställd av premiärministerns kansli och premiärministern i Brysselregionen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/439 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/439

---

(2004/C 84 E/0511)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0635/04

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(25 februari 2004)

Ämne:   Inrättande av en europeisk byrå för nät- och informationssäkerhet — ENISA

Kan kommissionen ange om den redan börjat med de förberedande åtgärder som skall utmynna i att en europeisk byrå för nät- och informationssäkerhet så snart som möjligt inrättas och kan kommissionen i så fall meddela vad detta arbete består i?

Kan kommissionen ange när byrån tidigast kommer att vara i drift?

Kan kommissionen skapa klarhet i var byrån slutligen kommer att få sitt säte?

Kan kommissionen ange när beslutet om att inrätta denna byrå kommer att offentliggöras i EUT?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

Kommissionen kan bekräfta att man i de förberedande åtgärderna för inrättandet av en europeisk byrå för nät- och informationssäkerhet (ENISA) kommit en bra bit på väg. Kommissionen har faktiskt redan utarbetat och till medlemsstaternas och anslutningsländernas ständiga representationer skickat ut ett utkast till meddelande om ledig tjänst som verkställande direktör för byrån, som kommer att offentliggöras strax efter det att förordningen antagits.

Vidare har kommissionen redan bjudit in medlemsstaterna och anslutningsländerna att via deras ständiga representationer nominera sina företrädare och suppleanter till byråns styrelse. Nomineringarna är planerade till slutet av mars 2004.

Kommissionen håller även på att utarbeta ENISA:s webbplats (http://www.enisa.eu.int), som kommer att vara tillgänglig på Internet så snart förordningen träder i kraft, det vill säga dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Kommissionen räknar med att byrån kommer att vara i drift strax efter att dess verkställande direktör nominerats, vilket planeras till slutet av juli 2004.

I fråga om byråns säte har Greklands statssekreterare för transport och kommunikation Manolis Stratakis informerat generaldirektören vid generaldirektoratet för informationssamhället (GD INFSO) om att Greklands regering beslutat att förlägga ENISA till Heraklion på ön Kreta.

Vad gäller frågan om förordningens offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning kan kommissionen upplysa parlamentsledamoten om att förordningen skall undertecknas av Europaparlamentets talman den 10 mars 2004 och att den kommer att offentliggöras i EUT senast tio arbetsdagar efter det att Publikationsbyrån mottagit den.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/440 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/440

---

(2004/C 84 E/0512)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0641/04

från Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE) till kommissionen

(25 februari 2004)

Ämne:   Testresultat om förekomsten av GMO i utsäde sedan 2000

Den 10 juli 2000 beslutade ständiga kommittén för utsäde och förökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk att medlemsstaterna regelbundet skulle testa konventionellt och ekologiskt utsäde på spår av GMO och meddela de övriga medlemsstaterna och kommissionen om resultaten av dessa undersökningar. Detta skulle även gälla för utsäde som importerades från tredje länder.

Från vilka medlemsstater har kommissionen erhållit testresultat för åren 2000, 2001, 2002 och 2003?

Vilka är de olika respektive testresultaten (påträffade GMO-föroreningar, frekvens och mängder, osv.)?

Vilka åtgärder har kommissionen och medlemsstaterna vidtagit i fall av GMO-föroreningar i utsädespartier?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Ständiga kommittén för utsäde och förökningsmaterial inom jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk diskuterade den 10 juli 2000 en plan för samordnade och harmoniserade interimsåtgärder med avseende på föroreningar av genetiskt modifierade organismer (GMO) i utsädespartier med konventionella sorter. Planen var avsedd att genomföras omedelbart och utan att det påverkade de lagstiftningsåtgärder som var under utarbetande på området vid tidpunkten i fråga.

Vid detta tillfälle enades 13 medlemsstater om att anordna provning av utvalda utsädespartier med konventionella sorter för att fastställa eventuell förekomst av GMO-föroreningar. Provningen skulle ske i enlighet med vissa fastställda kriterier (närmare uppgifter om åtgärdsplanen finns i mötesrapporten från den 10 juli 2000 på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/food/fs/rc/scsp/index_en.html.), som gällde vilka arter som skulle testas, utsädespartiernas ursprung, vilka åtgärder som skulle vidtas vid förekomst av otillåtna eller tillåtna genetiskt modifierade organismer. Medlemsstaterna enades om att underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om påvisade förekomster.

Ständiga kommittén har noterat resultaten av de provningar som medlemsstaterna vid olika tillfällen genomfört sedan juli 2000 och på den ovan angivna Internetadressen finns kortfattade rapporter. Kommissionen har också fått sig tillsänt testresultat, ibland direkt från medlemsstaterna.

Kontroller har vidtagits vid olika tidpunkter och med olika intervall i de olika medlemsstaterna. Eftersom åtgärdsplanen inte är rättsligt bindande, har medlemsstaterna inte tillämpat samma gränsvärden (en del av medlemsstaterna har antagit nationell lagstiftning med lägre gränsvärden, en del har antagit det föreslagna gränsvärdet för tillåtna GMO) och har inte vidtagit samma åtgärder vid förekomst av genetiskt modifierat utsäde. De har inte systematiskt underrättat kommissionen om alla vidtagna åtgärder. Av resultaten, som skiljer sig ganska mycket mellan medlemsstaterna, framgår att i ett stort antal prover påvisades inget genetiskt modifierat utsäde eller också låg förekomsten under de gränsvärden som tillämpas av medlemsstaterna. Ett fåtal prover var positiva med avseende på tillåtna GMO (över gränsvärdet) eller visade en spårbar förekomst av genetiskt modifierat utsäde som inte är tillåtet i odling.

Kommissionen har noterat att medlemsstaterna har sänt in testresultat som svar på parlamentsledamotens skrivelse till dem av den 13 november 2003 om tillfällig förekomst av GMO i utsäde.

Testresultaten visar på ett behov av harmoniserade, lagstadgade gränsvärden och åtgärder när gränsvärdet överskrids. Kommissionen fortsätter därför arbetet med att fastställa gränsvärden för märkning vid tillfällig eller tekniskt oundviklig förekomst av tillåtet genetiskt modifierat utsäde i utsäde av icke genetiskt modifierade sorter. Som parlamentsledamoten känner till är avsikten att den föreskrivande kommittén skall anta dessa gränsvärden genom kommittéförfarandet inom ramen för det övergripande direktivet 2001/18/EG (1). Identiska gränsvärden kommer sedan att antas av förvaltningskommittén inom ramen för den sektorsbaserade lagstiftningen om utsäde för att dessutom säkerställa överensstämmelse med de särskilda certifieringskraven beträffande tillfällig förekomst av genetiskt modifierat material i utsäde.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv 90/220/EEG, EGT L 106, 17.4.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/441 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/441

---

(2004/C 84 E/0513)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0644/04

från Harald Ettl (PSE) till kommissionen

(25 februari 2004)

Ämne:   Precisering av frågan om möjlighet att överföra pensionsrättigheter

I sitt svar på fråga P-0207/04 av den 19 februari 2004 (1) uppgav kommissionen att man håller på att utreda om det är möjligt att på unionsnivå utfärda en juridiskt bindande rättsakt om enhetliga minimibestämmelser för att skydda mobila arbetstagare när det gäller förutsättningarna för tillgång till yrkesanknutna pensionssystem, kvalifikationsår, ny bedömning av vilande rättigheter (dvs. rättigheter för personer som utträtt ur ett pensionssystem, men ännu inte uppnått pensionsålder) och de närmare bestämmelserna för överföring av pensionsrättigheter.

Hur långt har man kommit med dessa överläggningar och förberedelser när det gäller innehållet och möjligheten att genomföra förslaget till direktiv?

Hur ser kommissionens planerade tidsplan för översynen ut?

När kommer kommissionen att lägga fram sitt förslag till direktiv?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Som kommissionen uppgav i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-0207/04 undersöker kommissionen om det är lämpligt att anta — på EU-nivå och i form av en bindande rättsakt — minimibestämmelser i likhet med dem som nu gäller i vissa medlemsstater.

I detta arbete kommer kommissionen att utgå från medlemsstaternas regelverk genom att ta hjälp av pensionsforumets sakkunskaper. Under de närmaste månaderna kommer kommissionen att samla in nödvändig information från medlemsstaterna och pensionsforumets experter, så att den kan lägga fram ett förslag till lagstiftning under hösten 2004.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/441 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/441

---

(2004/C 84 E/0514)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0645/04

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(25 februari 2004)

Ämne:   Experthjälp inom området för rättsliga och inrikes frågor

Hur många expertgrupper hjälper kommissionen inom området för rättsliga och inrikes frågor? Vilka åtgärder, baserade på deras rekommendationer, har vidtagits utan att Europaparlamentet har rådfrågats?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Omkring 60 expertgrupper bistår kommissionen inom området för rättsliga och inrikes frågor, och fler förväntas skapas under 2004. Dessa grupper överväger och utbyter information i frågor rörande den praktiska tillämpningen av gemenskapslagstiftningen, för informella diskussioner om preliminära utkast till lagförslag eller policydokument, samlar berörda parter för att diskutera nya lösningar eller stödjer kommissionen vid utvecklingen av storskaliga IT-system. Europaparlamentet inbjuds mycket ofta till mötena, och många av expertgruppernas verksamhet rapporteras vidare till parlamentet.

Expertgrupperna varken utformar eller antar några formella rekommendationer, och det sammanställs inga särskilda slutsatser från mötena. Uppfattningar som framförs av experterna i dessa grupper är på inget sätt bindande för kommissionen. Kommissionen tar dock hänsyn till experternas uppfattningar och kommentarer som en källa till input vid utvecklingen av politik och vid utarbetandet av lagförslag och policydokument.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/442 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/442

---

(2004/C 84 E/0515)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0653/04

från Elisabeth Jeggle (PPE-DE) till kommissionen

(2 mars 2004)

Ämne:   Fråga E-0760/03 — Villkor för verksamheten vid förbränningsanläggningar enligt förordning (EG) nr 1774/2002

I sitt svar på ovannämnda fråga angav kommissionen att man kunde tillåta andra förbränningsmetoder än de som anges i förordning (EG) nr 1774/2002 (1), om de beaktar djur- och folkhälsan samt eventuella miljörisker.

Sedan dess har kommissionen i olika förslag till ändring av förordning (EG) nr 1774/2002 övervägt att godkänna alternativa bortskaffningsmetoder. Det handlar närmare bestämt då om följande dokument: SANCO/2153/2003 från juni 2003, SANCO/2153/2003/Rev. 5 från september 2003 och SANCO/2153/2003/Rev. 7.

Av den senaste ändringen att döma skall bestämmelserna om förbränning av djurfett lyftas ur förordning (EG) nr 1774/2002 och ett yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet inväntas.

Kommissionens ständiga ändringar har lett till att ansvariga nationella myndigheter har dragit tillbaka redan utlovade tillstånd rörande vissa bortskaffningsmetoder för vissa anläggningar för bortskaffning av djurkroppar. De ekonomiska förlusterna till följd av detta är avsevärda.

När väntas Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet avge sitt yttrande?

I vilken utsträckning är detta yttrande bindande för kommissionen och när går det att räkna med ett bindande beslut från kommissionen om översyn av förordning (EG) nr 1774/2002?

I vilken utsträckning kommer Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och/eller kommissionen att anpassa metoderna till de verkliga omständigheterna, dvs. ta fasta på förslagen till ändring i SANCO/2153/2003 från juni 2003, SANCO/2153/2003/Rev. 5 från september 2003 och förslagen i den skriftliga frågan E-0760/03 (2)?

Är det mot bakgrund av den senaste utvecklingen absolut nödvändigt att dra tillbaka tillstånd rörande alternativa metoder som utlovats av nationella myndigheter med utgångspunkt i kommissionens tidigare förslag till ändring?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Följande svar kompletterar kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0760/03.

Den vetenskapliga styrkommittén antog vid sitt möte den 10-11 april 2003 ett yttrande där den rekommenderar att förbränning av djurfett under vissa förhållanden bör betraktas som en säker metod när det gäller djurfett som härrör från material i kategorierna 2 och 3, men att metoden på grund av att det saknas information inte kan bedömas när det gäller djurfett som härrör från material i kategori 1.

Efter detta yttrande har ytterligare information om material i kategori 1 inkommit till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) för utvärdering.

Det utkast till förslag om godkännande av alternativa metoder som håller på att utarbetas har diskuterats ingående med medlemsstaternas experter och ändringar har gjorts på basen av dessa diskussioner. De olika ändringar av dokumentet som parlamentsledamoten hänvisar till har ingen lagligt bindande effekt.

Kommissionen förväntar sig ett yttrande från Efsa om en alternativ förbränningsmetod före slutet av 2004. Dessa vetenskapliga rekommendationer kommer att utgöra grunden för ytterligare diskussioner med medlemsstaterna och den berörda branschen. I detta skede är det inte möjligt att förutsäga hur det slutliga dokumentet om godkännande av metoden kommer att vara formulerat.

---

(1)  EGT L 273, 10.10.2002, s. 1.

(2)  EUT C 222 E, 18.9.2003, s. 233.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/443 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/443

---

(2004/C 84 E/0516)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0656/04

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Mobila kastrering senheter

Medger kommissionen att mobila kastreringsenheter för katter fyller en viktig funktion när det gäller att kontrollera djursjukdomar och det växande antalet vilda katter i medlemsstaterna? Är kommissionen medveten om att Italien antagit en ny lag som förbjuder mobila kastreringsenheter för katter som är husdjur?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

Kastrering av katter, framför allt som ett sätt att hantera problem med vilda djur eller av andra veterināra skäl, är inte en fråga som omfattas av gemenskapsrätten.

Medlemsstaterna har exklusiv behörighet att besluta om hur sådan kastrering får utföras inom deras territorier, vilket omfattar huruvida användningen av mobila enheter skall begränsas.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/443 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/443

---

(2004/C 84 E/0517)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0704/04

från Guido Sacconi (PSE) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Transport av fjäderfä

EU:s medborgare har ofta uttryckt oro över omständigheterna i samband med transport av djur på väg till slakt eller gödning, och parlamentet har åtskilliga gånger uttryckt en önskan om fastställande av en generell begränsning av transporttiden till 8 timmar eller 50 mil.

Oron gäller alla slags djur, vars lidande måste begränsas genom strängare regler.

Kommissionens förslag om en översyn av lagstiftningen om transporter innehåller ingenting om djurtäthet, begränsning av transporttid eller pauser så att fjäderfäna kan få mat och vatten.

Åtskilliga fall där transport av fjäderfä har givit upphov till allvarliga djurskyddsproblem har rapporterats, däribland fall där djur dött. I vissa fall har hundratals djur dött, på grund av att de burar som de transporterades i krossades av andra burar som föll ned över dem.

Det är mycket angeläget att det vidtas stränga åtgärder för skydd av fjäderfän.

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet håller för närvarande på att utarbeta material om transport av fjäderfä.

På vilket sätt och när kommer kommissionen att införa normer för fjäderfä som ett led i diskussionerna om en ny förordning?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Kommissionen är medveten om de djurhälsoproblem som kan uppstå vid transport av fjäderfä, vilka parlamentsledamoten beskriver. Det förslag från kommissionen som just nu diskuteras i Europaparlamentet och rådet innehåller redan allmänna djurhälsokrav för skydd av fjäderfä under transport. Syftet med dessa krav är att förbättra den nuvarande situationen.

I oktober 2002 bad kommissionen dessutom Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande att utreda saken och utarbeta ett utförligt vetenskapligt yttrande om skydd av fjäderfä under transport.

Eftersom Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande inte hade slutfört sin utvärdering när behörigheten att lämna vetenskapliga yttranden överfördes från kommissionen till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) togs uppgiften över av EFSA:s panel för djurs hälsa och välbefinnande.

När yttrandet från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet har överlämnats kommer kommissionen att överväga att lägga fram ett förslag med fler normer för fjäderfä.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/444 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/444

---

(2004/C 84 E/0518)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0709/04

från Pasqualina Napoletano (PSE) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Krisen inom företaget Alcatel (Rieti)

Med anledning av det multinationella företaget Alcatels beslut att omstrukturera och förmodligen stänga anläggningarna i Rieti och Battipaglia har flera frågor redan ställts till kommissionen där man framhållit vikten av att behålla dessa anläggningar för att skydda sysselsättningen och för att bevara teknisk kompetens i ett område som ligger långt efter i utvecklingen.

| 1. | Har de italienska myndigheterna informerat kommissionen om den allvarliga kris som drabbat Alcatel? |
| --- | --- |

1.

Har de italienska myndigheterna informerat kommissionen om den allvarliga kris som drabbat Alcatel?

| 2. | Vilka åtgärder kan kommissionen vidta i enlighet med sina befogenheter? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder kan kommissionen vidta i enlighet med sina befogenheter?

| 3. | Hur skall arbetstagarna garanteras att de enligt principerna i gällande gemenskapslagstiftning får exakt och öppen information från företagsledningen och de behöriga myndigheterna om den omstruktureringsprocess som hotar ett viktigt tekniskt centrum och viktiga arbetstillfällen? |
| --- | --- |

3.

Hur skall arbetstagarna garanteras att de enligt principerna i gällande gemenskapslagstiftning får exakt och öppen information från företagsledningen och de behöriga myndigheterna om den omstruktureringsprocess som hotar ett viktigt tekniskt centrum och viktiga arbetstillfällen?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

De italienska myndigheterna har inte kontaktat kommissionen för att diskutera Alcatel-krisen och vilka åtgärder som bör vidtas.

När det gäller negativa konsekvenser för ekonomin kan Battipagliaområdet söka mål 1-stöd från ERUF, medan Rietiprovinsen delvis kan söka mål 2-stöd och Cittaducale, där Alcatel är etablerat, är en av de kommuner som kan beviljas stöd.

Åtgärder för omställning av produktionen kan finansieras på initiativ av de regionala förvaltningar (Kampanien och Lazio) som ansvarar för urval och genomförande av åtgärderna.

Kommissionen vill påpeka att det i flera EU-direktiv fastställs förfaranden för information till och samråd med arbetstagarnas representanter och att dessa bestämmelser kan vara tillämpliga vid omstrukturering av företag. Det gäller särskilt rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om kollektiva uppsägningar (1) samt rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om europeiska företagsråd (2). Ett annat direktiv antogs den 11 mars 2002 av Europaparlamentet och rådet för att komplettera gemenskapens mekanism på området (direktiv 2002/14/EG om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (3)).

Det är viktigt att hålla i minnet att direktiv 98/59/EG om kollektiva uppsägningar föreskriver att en arbetsgivare som planerar kollektiva uppsägningar i god tid måste genomföra samråd med arbetstagarnas representanter i syfte att nå en överenskommelse.Vid detta samråd ska man behandla åtminstone möjligheten att undvika kollektiva uppsägningar eller minska omfattningen av dem och möjligheten att mildra deras konsekvenser genom att vidta åtföljande sociala åtgärder som särskilt syftar till att underlätta omplacering och omskolning av uppsagda arbetstagare.

---

(1)  EGT L 225, 12.8.1998.

(2)  EGT L 254, 30.9.1994.

(3)  EGT L 80, 23.3.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/445 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/445

---

(2004/C 84 E/0519)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0717/04

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Paratuberkulos (Johnes sjukdom)

Paratuberkulos (Johnes sjukdom) är ett hot mot djurs välbefinnande i EU. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Kommissionen är naturligtvis oroad över det allvarliga hot mot djurhälsan som förekomsten av paratuberkulos (Johnes sjukdom) inom EU utgör.

I syfte att öka kunskaperna har ett antal särskilda forskningsprojekt för undersökning av sjukdomen redan finansierats genom gemenskapens ramprogram. Inom ramen för projekten har man undersökt aspekter såsom bättre diagnosmetoder, epidemiologi och riskbedömning, de vilda djurens roll vid spridning av sjukdomen och förvaltningsverktyg för att bekämpa sjukdomen hos idisslande boskap.

Kommissionen har också nyligen begärt att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) skall avge ett vetenskapligt yttrande om risken för att den organism som orsakar sjukdomen, Mycobacterium avium subsp. paratuberculosis, kan överföras via sperma från nötkreatur.

Kommissionen kommer noggrant att analysera resultaten av detta arbete och de vetenskapliga framsteg som görs, i syfte att vidta lämpliga åtgärder för att skydda djurhälsan i EU.

Det bör dessutom påpekas att program för bekämpning och/eller utrotning av paratuberkulos i princip är berättigade till medfinansiering från gemenskapen inom ramen för rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet (1). Hittills har dock ingen medlemsstat ansökt om finansiering från kommissionen för sådana program.

---

(1)  EGT L 224, 18.8.1990.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/446 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/446

---

(2004/C 84 E/0520)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0728/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Ansaldo-Breda: eventuell kontroll av finansiering från EU

I det möte som ägde rum i Bryssel i förra veckan med fackliga representanter och företrädare för de anställda vid Ansaldo-Breda framkom att företaget tidigare hade fått bidrag för produktion i eftersatta regioner av landet, i enlighet med vad som anges i den italienska lagen nr 488/92, via medfinansiering från EU. Framför allt verkar det som om företaget beviljats bidrag för att byta ut Eternittaket på fabriken för att anpassa arbetsplatsen till de europeiska bestämmelserna när det gäller arbetarskydd.

Däremot verkar det inte som om man begärt bidrag för att skydda miljön i området, trots att det finns viktiga vattenbärande lager i närheten av anläggningen.

Kommissionen ombeds mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| 1. | Har Ansaldo-Breda erhållit finansiering och i så fall av vilken typ? |
| --- | --- |

1.

Har Ansaldo-Breda erhållit finansiering och i så fall av vilken typ?

| 2. | Vilka instrument kan tillämpas för att kontrollera om finansieringarna som eventuellt beviljats Ansaldo-Breda verkligen har utnyttjats? |
| --- | --- |

2.

Vilka instrument kan tillämpas för att kontrollera om finansieringarna som eventuellt beviljats Ansaldo-Breda verkligen har utnyttjats?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(22 april 2004)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/446 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/446

---

(2004/C 84 E/0521)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0734/04

från Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Säkerhet vid utförsåkning och standardisering

Är kommissionen medveten om att gröna, blå, röda och svarta backar rankas olika beroende på skidort och land?

Är kommissionen inte oroad över att sådana skillnader kan vara missvisande för konsumenterna och dessutom utgöra en säkerhetsrisk för de skidåkare som hamnar i backar som de inte kan bemästra?

Kommer kommissionen att titta närmare på denna fråga för att undersöka möjligheten att införa någon form av standardisering?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

Kommissionen är medveten om skillnaderna i graderingen av gröna, blå, röda och svarta skidbackar i olika europeiska länder och mellan olika skidområden. Färggraderingen baserar sig i de flesta fall på rekommendationer från berörda nationella organisationer, inbegripet skidförbunden och skidliftsorganisationerna på skidorterna. Enligt företrädarna för de berörda organisationerna skiljer sig graderingen inte särskilt mycket mellan olika länder. Svarta backar är svårast och graderingen baseras på backarnas genomsnittliga branthet angiven i procent och/eller i grader, samt backens allmänna särdrag, till exempel bredd och kurvor. Den exakta gränsen mellan olika kategorier varierar något i olika riktlinjer, varför till exempel en del röda backar i ett land kanske skulle graderas som svarta i ett annat land. Frågan om en ytterligare harmonisering av de exakta gränslinjerna av säkerhetsskäl har inte diskuterats av de berörda organisationerna, eftersom graderingen av backar inte har rapporterats som en viktig orsak till olyckor.

I juni 2003 antog kommissionen en allmän rapport om konsumenttjänsters säkerhet (1) som också lämnades till parlamentet. I den preliminära rapporten identifierades turism, sport och fritidstjänster (inbegripet skidåkning) som nyckelsektorer för ytterligare initiativ på europeisk nivå. Kommissionens slutsatser i rapporten, som baserar sig på undersökningar av policy och lagstiftning i medlemsstaterna, är att kunskaperna om riskerna på detta område är mycket bristfälliga och att det i detta skede inte finns några tecken på snedvridningar på den inre marknaden som skulle motivera en harmoniserad EU-lagstiftning. Kommissionen föreslår därför att man, som ett första steg, inrättar en rättslig ram för att förbättra kunskaperna om olyckor och skador samt att man inrättar ett förfarande för informationsutbyte liksom ett förfarande för utarbetande av standarder, där detta bedöms vara lämpligt.

I sin resolution av den 1 december 2003 om konsumenttjänsters säkerhet (2) stöder rådet kommissionens strategi på detta område. Kommissionen håller för närvarande på att följa upp rapporten, särskilt genom att fastställa prioriterade åtgärder och analysera olika alternativ. Skidbranschen kommer att beaktas i detta sammanhang.

På området för det mer allmänna arbetet med standardisering av tjänster gav kommissionen nyligen de europeiska standardiseringsorganen CEN (European Committee for Standardisation), Cenelec (European Committee for Electro-technical Standardisation) och ETSI (European Telecommunications Standards Institute) i uppdrag att utarbeta ett arbetsprogram för standardisering för att främja den inre marknaden för tjänster. Dessa organisationer kommer att se över prioriteringarna för standardisering, inbegripet standardisering av säkerhetsfrågor, och lägga fram sitt arbetsprogram för kommissionen i slutet av 2004.

---

(1)  KOM(2003) 313 slutlig.

(2)  EUT C 299, 10.12.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/447 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/447

---

(2004/C 84 E/0522)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0769/04

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(5 mars 2004)

Ämne:   Skydd av offentliga byggnader i områden med hög jordskalvsrisk

I beaktande av:

| — | I kommissionens rekommendation av den 11 december 2003 om genomförandet och användning av Eurokoder för byggnadsverk och byggprodukter som ingår i en bärande konstruktion (2003/887/EG) (1) uppmanar kommissionen medlemsstaterna att använda gemensamma koder för konstruktion och utformning av byggnader baserade på materialets motståndskraft, vilket gör det möjligt att garantera stabilitet i händelse av jordskalv eller brand. |
| --- | --- |

—

I kommissionens rekommendation av den 11 december 2003 om genomförandet och användning av Eurokoder för byggnadsverk och byggprodukter som ingår i en bärande konstruktion (2003/887/EG) (1) uppmanar kommissionen medlemsstaterna att använda gemensamma koder för konstruktion och utformning av byggnader baserade på materialets motståndskraft, vilket gör det möjligt att garantera stabilitet i händelse av jordskalv eller brand.

| — | Den 31 oktober 2002 medförde ett medelstarkt jordskalv i kommunen San Giuliano di Puglia (Molise, Italien) att en grundskola störtade samman och 27 barn omkom. |
| --- | --- |

—

Den 31 oktober 2002 medförde ett medelstarkt jordskalv i kommunen San Giuliano di Puglia (Molise, Italien) att en grundskola störtade samman och 27 barn omkom.

| — | På samma förkastning som San Giuliano (Matese) ligger kommunen Bojano (i ett område med den högsta jordskalvsrisken 1 S = 12), där ett jordskalv, som orsakade 7 000 människors död, redan 1805 gav upphov till skador och förluster (de offentliga byggnaderna i Bojano, däribland skolorna, uppfördes utan hänsyn till jordskalvssäker byggteknik). |
| --- | --- |

—

På samma förkastning som San Giuliano (Matese) ligger kommunen Bojano (i ett område med den högsta jordskalvsrisken 1 S = 12), där ett jordskalv, som orsakade 7 000 människors död, redan 1805 gav upphov till skador och förluster (de offentliga byggnaderna i Bojano, däribland skolorna, uppfördes utan hänsyn till jordskalvssäker byggteknik).

För att undvika att en katastrof som den i San Giuliano inträffar igen och med tanke på den risk som den vulkaniska aktiviteten i området utgör (i synnerhet i Bojano), anser inte kommissionen att det är nödvändigt att presentera ett förslag till lagstiftning om skydd av offentliga byggnader som uppmanar medlemsstaterna att fastställa program för kontroll och beräkning av offentliga byggnaders, särskilt skolors, motståndskraft, och som säger att alla offentliga byggnader i områden med hög jordskalvsrisk måste vara jordskalvssäkra?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

Eurokoderna är europeiska standarder som garanterar en hög säkerhetsnivå hos de byggnadsverk som de tillämpas för. När de tillämpas kan det antas att byggnadsverken uppfyller det väsentliga kravet nr 1 ”bärförmåga, stadga och beständighet” i direktivet om byggprodukter, även i samband med jordskalv.

Det är emellertid frivilligt att använda dessa standarder och det finns också andra metoder som kan garantera säkerheten. Det bör för övrigt påpekas att medlemsstaterna enligt direktivet om byggprodukter är ansvariga för säkerheten hos byggnadsverk.

Syftet med rekommendationen är att uppmana medlemsstaterna att slå fast att Eurokoderna antas uppfylla deras egna säkerhetskrav och även att främja deras användning. Detta gör det möjligt att uppnå det viktiga målet att säkerställa fri rörlighet för ingenjörstjänster och varor i unionen. Kommissionen anser att införandet av Eurokoderna i alla medlemsstater dessutom kommer att underlätta utvecklingen av gemensamma forskningsinsatser, vilket kommer att göra det möjligt att öka den allmänna säkerheten hos byggnadsverk, bl.a. i samband med jordbävningar.

Kommissionen planerar för närvarande inte att inleda ett tvingande lagstiftningsförfarande gentemot medlemsstaterna för att genomföra Eurokoderna. Kommissionen följer dock uppmärksamt deras genomförande och förbehåller sig möjligheten att vid behov undersöka andra initiativ, om de förväntade resultaten inte uppnås.

---

(1)  EUT L 332, 19.12.2003, s. 62.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/448 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/448

---

(2004/C 84 E/0523)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0787/04

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Problem med införlivandet i nationell lagstiftning av direktiv 2002/2/EG om avyttring av foderblandningar

Den 29 januari 2004 fick jag från kommissionen ett svar på min skriftliga fråga P-4074/03 (1) angående problem i samband med att direktiv 2002/2/EG (2) om avyttring av foderblandningar införlivats med nationell lagstiftning. Kommissionen meddelade att enligt vad den visste så hade tillämpandet av nationella åtgärder hittills uppskjutits i tre medlemsstater.

Ett gott styre innefattar att det stiftas bra lagar, att dessa utvärderas med jämna mellanrum samt att de vid behov görs till föremål för översyn. I det aktuella fallet har det uppträtt problem redan innan de lagar som införlivats blivit offentliggjorda eller i vissa medlemsstater trätt i kraft. Kanske har man också felbedömt konsekvenserna av beslutet om att procenthalterna skall finnas omnämnda vid märkningen av foderblandningar.

Mot bakgrund av de problem som redan yppat sig i ett flertal medlemsstater skulle jag gärna vilja höra om kommissionen fortfarande överväger att lägga fram ett förslag om ändring av direktiv 2002/2/EG för att avskaffa skyldigheten att nämna procenthalter vid märkning som görs i samband med tillämpningen av direktivet. Eller är det så, att kommissionen helt ställer upp bakom direktivet och inte tänker utarbeta något förslag till ändring av det, om inte det framgår av ett domstolsbeslut att detta är juridiskt nödvändigt? Detta innebär ju i så fall att kommissionen låter den konkurrenssnedvridande tillämpningen av denna åtgärd fortgå opåtalad.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 mars 2004)

Som kommissionen redan angett i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-4074/03 anser kommissionen att bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/2/EG av den 28 januari 2002 om ändring av rådets direktiv 79/373/EEG om avyttring av foderblandningar och om upphävande av kommissionens direktiv 91/357/EEG är rättmätiga. Kommissionen väntar på det förhandsavgörande som EG-domstolen skall meddela i denna fråga.

Utan att det påverkar kommissionens avsikt att på medellång sikt föreslå en omarbetning av lagstiftningen om märkning av foder har kommissionen under nuvarande förhållanden inte för avsikt att föreslå en ändring av direktiv 2002/2/EG.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(2)  EGT L 63, 6.3.2002, s. 23.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/449 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/449

---

(2004/C 84 E/0524)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0799/04

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(5 mars 2004)

Ämne:   Genomförande av direktiv 2000/78/EG i Förenade kungariket

Är bestämmelserna i Förenade kungariket från 2003 om jämlikhet vid anställning (sexuell läggning), och särskilt artikel 7.3 i dessa bestämmelser, till fullo förenliga med direktiv 2000/78/EG (1), och särskilt artikel 4.2 däri?

Om bestämmelserna inte till fullo är förenliga med direktivet, vilka åtgärder avser kommissionen vidta?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen håller på att granska den lagstiftning som tillhandahållits av medlemsstaterna och som genomför rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling. Där ingår även den förordning om likabehandling i arbetslivet med avseende på sexuell läggning från 2003 som inlämnats av Storbritannien.

Kommissionen förväntar sig att direktivet kommer att genomföras fullständigt och korrekt i alla medlemsstaters lagstiftning. Kommissionen kommer i synnerhet att uppmärksamma det sätt på vilket medlemsstaterna använder något av de undantag som anges i direktivet, inklusive artikel 4.2 med avseende på verkliga, legitima och berättigade yrkeskrav. Liksom är fallet med alla undantag från principen om likabehandling skall bestämmelserna i denna artikel tolkas strikt.

Genom första stycket i artikel 4.2 får medlemsstaterna bibehålla föreskrifterna i sin lagstiftning vid detta direktivs antagande enligt vilka särbehandling på grund av en persons religion eller övertygelse inte skall utgöra diskriminering om denna religion eller övertygelse, på grund av verksamhetens art eller det sammanhang i vilken den utövas utgör ett verkligt, legitimt och berättigat yrkeskrav med hänsyn till organisationens etiska grundsyn. Detta gäller också när medlemsstaterna antar ny lagstiftning men endast om nationell praxis i detta syfte redan fanns vid tidpunkten för detta direktivs antagande.

Det är också viktigt att man i denna punkt nämner endast den särbehandling som bygger på en persons religion eller övertygelse. Särbehandling på andra grunder nämns inte. Enligt denna punkt får denna särbehandling dessutom ”inte åberopas som skäl för diskriminering på andra grunder”. Särbehandling på grund av en persons religion eller övertygelse är således inte tillåten enligt artikel 4.2.

Som redan nämnts håller kommissionen på att granska medlemsstaternas lagstiftning. Om medlemsstaterna väljer att utnyttja de undantag från principen om likabehandling som anges i direktivet och kommissionen drar slutsatsen att deras lagstiftning inte uppfyller de strikta kraven för undantagen enligt direktivet, inklusive artikel 4.2, kommer kommissionen att vidta alla nödvändiga åtgärder som EG-fördraget erbjuder för att se till att medlemsstaterna efterlever bestämmelserna.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/450 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/450

---

(2004/C 84 E/0525)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0823/04

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Erkännande av utbildningsbevis och förvägrade arbetsmöjligheter

En grekisk medborgare erhöll flygledarcertifikat i Skottland 1981. Hans examen erkändes av det grekiska utbildningsdepartementet 1983. Allt sedan dess har den grekiska civila luftfartsmyndigheten systematiskt förvägrat honom möjligheten att delta i uttagningsprov med förklaringen att han inte uppfyller uttagningskriterierna, som innehåller krav på examina som är irrelevanta i sammanhanget. Det skall tilläggas att flygledarcertifikatet inte kan erhållas via någon utbildning i Grekland.

Anser kommissionen att den civila luftfartsmyndighetens agerande är oförenligt med gemenskapslagstiftningen? Om så är fallet, vilka åtgärder kan den grekiske medborgaren vidta för att fritt kunna utöva sitt yrke?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

Informationen från parlamentsledamoten är tyvärr inte tillräckligt utförlig för att kommissionen skall kunna uttala sig om huruvida de grekiska myndigheterna eventuellt har överträtt EG-rätten.

Kommissionen vill ändå erinra om följande principer.

Enligt artiklarna 149 och 150 i EG-fördraget är varje medlemsstat ansvarig för undervisningens innehåll och utbildningssystemens organisation. Eftersom området inte är harmoniserat är det också medlemsstaternas uppgift att reglera villkoren för tillträde till och utövande av ett yrke inom deras territorium. Samtidigt tillåter inte EG-rätten att en migrerande arbetstagare försätts i en ogynnsam ställning i förhållande till personer med nationella examensbevis enbart för att arbetstagaren i fråga har skaffat sig sin utbildning i en annan medlemsstat.

När det gäller yrkesutövande måste de nationella myndigheterna enligt EG-rätten (1) därför ta hänsyn till examensbevis som förvärvats i en annan medlemsstat. Denna skyldighet innebär inte att examensbevis erkänns automatiskt. De nationella myndigheterna måste utvärdera dem och jämföra den inflyttades utbildning med den utbildning som värdstaten kräver för tillträde till det reglerade yrket. Om det är lämpligt skall myndigheterna ge den inflyttade möjlighet att genomgå en praktik eller göra ett lämplighetsprov för att kompensera för betydande skillnader mellan den egna utbildningen och den utbildning som krävs.

För tjänster i den offentliga sektorn som är reserverade för innehavare av ett examensbevis över behörighetsgivande utbildning utan krav på ett särskilt innehåll är artikel 39 i EG-fördraget direkt till-lämplig. I ett sådant fall skall hänsyn tas till den behörighet som följer av examensbeviset och inte utbildningens exakta innehåll, i samband med att godkännande ges för deltagande i urvalsförfarandet.

När det gäller de åtgärder som den berörde medborgaren skulle kunna vidta — förutom möjligheten att skicka ett klagomål till kommissionen, och med hänsyn till att det rör sig om ett individuellt fall — råder kommissionen honom att vända sig till nationella administrativa eller rättsliga instanser, som är de enda som har behörighet att häva ett beslut som en nationell myndighet har fattat i hans ärende.

Kommissionen vill slutligen uppmärksamma parlamentsledamoten på det nyligen antagna lagstiftnings-paketet ”Gemensamt europeiskt luftrum”. I artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning om tillhandahållande av flygtrafiktjänster (2) sägs följande: ”Om så är lämpligt, skall kommissionen så snart som möjligt efter denna förordnings ikraftträdande för Europaparlamentet och rådet lägga fram ett förslag om licensiering av flygledare.” Med detta förslag kommer det att inrättas en europeisk licens för flygledare, vilket kommer att underlätta arbetstagarnas fria rörlighet genom ömsesidigt erkännande av sådana licenser.

---

(1)  Beroende på vilken utbildningsnivå som krävs:

| — | Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, EGT L 19, 24.1.1989 eller |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, EGT L 19, 24.1.1989 eller

| — | Rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighets-givande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG, EGT L 209, 24.7.1992. |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighets-givande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG, EGT L 209, 24.7.1992.

(2)  Ännu ej offentliggjorda.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/451 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/451

---

(2004/C 84 E/0526)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0824/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Vaccinering av husdjursbesättningar

Antalet fritidsbönder i Europa ökar snabbt. Enbart i Nederländerna finns det drygt 250 000 av dem. Det handlar då om personer som har höns, kalkoner, pärlhöns, änder, gäss, svanar, vaktlar, duvor, fasaner, påfåglar, rapphöns och strutsfåglar (strutsar, emuer, nandur), vilka inte är avsedda att ätas.

I anledning av utbrottet av aviär influensa 2003 har jag ställt frågor till kommissionen om avlivning av husdjur i preventivt syfte (skriftlig fråga E-1401/03 (1)).

I svaret på min fråga framhöll kommissionsledamoten Byrne (den 2 juni 2003) att en medlemsstat som drabbats i nödfall kan tillgripa nödvaccinering vid sjukdomsutbrott, förutsatt att kommissionen underrättas. Medlemsstater som drabbats kan välja fritt mellan avlivning eller vaccinering i preventivt syfte. I vartdera fallet skall kommissionen underrättas.

Detta innebär i praktiken att husdjur i ovannämnda kategorier kan vaccineras.

Europeiska kommissionen och ministerrådet har en ny lag under beredning.

Vilka föreskrifter kommer att i det sistnämnda lagen gälla för husdjur i ovannämnda kategorier: kommer de att ges en särställning (så det alltså går att vaccinera dem i preventivt syfte) eller kan det tänkas att sådana djur också i framtiden måste avlivas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Kommissionen håller för närvarande på att analysera utbrotten av aviär influensa i Europeiska unionen år 2003 och de nuvarande utbrotten i Asien och Nordamerika. Erfarenheterna från dessa händelser och de vetenskapliga yttranden som avgetts kommer att användas som grundval för att utarbeta ett förslag till ändrad lagstiftning om aviär influensa, som kommissionen avser att överlämna till parlamentet och rådet under år 2004. Inom ramen för förslaget kommer frågan om vaccinering av både fjäderfän som hålls för kommersiella syften och hobbyfjäderfän att utredas med beaktande av alla relevanta epidemiologiska och samhällsekonomiska effekter och effekterna för djurhälsan. Det är emellertid klart att kommissionen också måste beakta utvecklingen på internationell nivå inom detta område och särskilt normerna från OIE (Internationella byrån för epizootiska sjukdomar).

---

(1)  EUT C 268 E, 7.11.2003, s. 196.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/452 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/452

---

(2004/C 84 E/0527)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0849/04

från Joan Valivé (ELDR) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Sena betalningar vid handelstransaktioner

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG (1) av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 8 augusti 2000.

I artikel 6 i detta direktiv fastställs det en tidsfrist på 2 år från direktivets ikraftträdande för medlemsstaterna att genomföra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. Denna tidsfrist löpte ut den 8 augusti 2002.

Enligt vad som anges i direktivet är sena betalningar ett kontraktsbrott som är ekonomiskt fördelaktigt för den som betalar. Att detta bruk är mer utbrett i vissa medlemsstater skapar förhållanden som snedvrider den fria konkurrensen på den inre marknaden.

I början av juli 2003 lade den spanska regeringen fram ett lagförslag om åtgärder mot sena betalningar vid handelstransaktioner. Förslaget, som den 3 december 2003 offentliggjordes tillsammans med en utskotts-rapport i det spanska parlamentets officiella tidning, har ännu inte godkänts.

Avser kommissionen att kräva att den spanska regeringen förklarar förseningen samt att de bestämmelser som är nödvändiga för att följa reglerna i direktivet snarast genomförs?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen är medveten om de negativa effekterna av sena betalningar och vill därför genomföra överträdelseförfaranden mot de berörda medlemsstaterna (dvs. Spanien och Luxemburg) så snabbt som möjligt. Överträdelseförfarandena mot Spanien inleddes den 30 september 2002. Det andra skedet inleddes den 6 februari 2003 i och med att kommissionen sände ett motiverat yttrande till den spanska regeringen där denna får en tidsfrist på två månader för att anta alla de nationella införlivandeåtgärder som krävs. Den 9 september 2003 inledde kommissionen förfaranden mot Spanien vid EG-domstolen (mål C-384/03). Ett avgörande väntas inom 6-12 månader.

Överträdelseförfaranden tenderar tyvärr att ta lång tid innan man kan nå fram till ett beslut. Kommissionen hoppas att Spanien nu kommer att ta sitt ansvar enligt direktivet så snabbt som möjligt, för att undvika ytterligare förfaranden vid EG-domstolen.

---

(1)  EGT L 200, 8.8.2000, s. 35.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/453 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/453

---

(2004/C 84 E/0528)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0865/04

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Gemenskapsstöd till den flamländska gemenskapen

Kan kommissionen ge upplysningar om följande:

| 1. | Hur många procent av allt stöd från Europeiska gemenskapen mottog den flamländska gemenskapen (i Belgien) från och med 1999 till och med 2003 (per år)? |
| --- | --- |

1.

Hur många procent av allt stöd från Europeiska gemenskapen mottog den flamländska gemenskapen (i Belgien) från och med 1999 till och med 2003 (per år)?

| 2. | Hur stora var de belopp (uttryckt i euro) som under samma period mottogs av den flamländska gemenskapen (i Belgien) för






  — | jordbruk, |
| --- | --- | --- |

2.

Hur stora var de belopp (uttryckt i euro) som under samma period mottogs av den flamländska gemenskapen (i Belgien) för

—

jordbruk,

| — | strukturfonder, fördelat efter mål och gemenskapsinitiativ? |
| --- | --- |

—

strukturfonder, fördelat efter mål och gemenskapsinitiativ?

| 3. | Hur stora var penningflödena (uttryckt i euro) mellan EU och den flamländska gemenskapen (i Belgien) under samma period för






  — | forskning och teknisk utveckling (ramprogrammen), |
| --- | --- | --- |

3.

Hur stora var penningflödena (uttryckt i euro) mellan EU och den flamländska gemenskapen (i Belgien) under samma period för

—

forskning och teknisk utveckling (ramprogrammen),

| — | transeuropeiska nät, |
| --- | --- |

—

transeuropeiska nät,

| — | undervisning, ungdom, |
| --- | --- |

—

undervisning, ungdom,

| — | övrigt? |
| --- | --- |

—

övrigt?

| 4. | Vilken andel av dessa bidrag har per år, från och med 1999 till och med 2003, förmedlats






  — | via officiella (offentliga) aktörer (den flamländska gemenskapen, provinser etc), |
| --- | --- | --- |

4.

Vilken andel av dessa bidrag har per år, från och med 1999 till och med 2003, förmedlats

—

via officiella (offentliga) aktörer (den flamländska gemenskapen, provinser etc),

| — | via privata aktörer (stiftelser, universitet, högskolor o. dyl.)? |
| --- | --- |

—

via privata aktörer (stiftelser, universitet, högskolor o. dyl.)?

| 5. | Vilka anmälningar om bedrägeri och oegentligheter har gjorts i samband med dessa bidrag och vilka belopp har eventuellt återkrävts inom de ovannämnda områdena? |
| --- | --- |

5.

Vilka anmälningar om bedrägeri och oegentligheter har gjorts i samband med dessa bidrag och vilka belopp har eventuellt återkrävts inom de ovannämnda områdena?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(20 april 2004)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/454 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/454

---

(2004/C 84 E/0529)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1064/04

från André Brie (GUE/NGL) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Motstridigheter i fråga om bygget av den nya delstatsvägen S 282 A i Sachsen

Med min fråga vill jag göra kommissionen uppmärksam på problematiken kring bygget av den nya delstatsvägen S 282 A i Sachsen. Denna problematik är bland annat också temat för en framställning (364/2000) till Europaparlamentet. Framställningen upptogs i registret redan den 25 maj 2000 och behandlades senast den 20 februari 2003 i utskottet för framställningar, och därefter har man väntat på upplysningar från de berörda myndigheterna i Tyskland.

Sedan framställningen ingavs för nu fyra år sedan och delstatsvägen S 282 A under tiden färdigställts har det i allt högre grad börjat komma fram motstridiga uppgifter som jag i korthet skulle vilja framlägga nedan.

Först och främst är det fråga om motstridiga uppgifter om kostnaderna.

I en skrivelse till Nino Gemelli (ordförande för utskottet för framställningar) av den 23 maj 2003 bekräftade ambassadör dr Schönfelder (Tysklands ständiga representation vid EU) med hänvisning till tyska myndigheter att utbyggnaden av delstatsvägen S 282 A kostat 50 miljoner euro.

I en skrivelse till Iltgen, talman i Sachsens lantdag, av den 19 maj 2003 uppskattade Sachsens delstatsminister för ekonomi och arbete de sammanlagda kostnaderna för vägbygget till 4,63 miljoner euro och endast några få veckor senare (den 4 juli 2003) uppgav han, som svar på samma fråga till lantdagens talman Iltgen, att kostnaderna vore endast 4,3 miljoner euro.

Dessutom föreligger misstanken om att bygget av den nya delstatsvägen S 282 A avsiktligen angivits oriktigt som en ”utbyggnad”, ty redan ett år efter att vägen blivit färdig sänktes dess kategori från ”transregional” (viktighetskategori II) till ”regional” (viktighetskategori III).

Jag frågar nu kommissionen om och i vilken mån kommissionen haft kännedom om dessa motstridiga uppgifter och, om så inte varit fallet, om kommissionen avser undersöka saken på plats eller upptäcka förhållandet?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(20 april 2004)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.

---

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 3)

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/455 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/455

---

(2004/C 84 E/0530)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3897/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(14 januari 2003)

Ämne:   Kostnaden för utvidgningen och de nuvarande medlemsstaternas bidrag

Den 17 december 2002 publicerades det en artikel i Internacional Herald Tribune med titeln ”EU gets a ’bargain’ in expanding east”, dvs. att utvidgningen österut är en ”lönsam affär”. Av artikeln skriven av Thomas Fuller framgår det att den faktiska nettokostnaden för östutvidgningen uppgår till ca 10,3 miljarder euro (10,5 miljarder dollar) i enlighet med de dokument som publicerades av kommissionen den 16 november 2002. Samtidigt bekräftas det att kommissionsledamot Schreyer avslöjat hur mycket varje ny medlemsstat skulle erhålla och hur mycket några av de nuvarande medlemsstaterna skulle betala, med särskild betoning på Förenade kungariket.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Hur mycket kommer var och en av de nya medlemsstaterna att erhålla och hur mycket kommer var och en av de nuvarande medlemsstaterna att betala under utvidgningens tre första år, dvs. vilken blir nettobetalningen för varje medlemsstat i unionen bestående av 25 medlemsstater under perioden 2004-2006? |
| --- | --- |

1.

Hur mycket kommer var och en av de nya medlemsstaterna att erhålla och hur mycket kommer var och en av de nuvarande medlemsstaterna att betala under utvidgningens tre första år, dvs. vilken blir nettobetalningen för varje medlemsstat i unionen bestående av 25 medlemsstater under perioden 2004-2006?

| 2. | Hur ser den årliga fördelningen ut av de belopp som är tillgängliga i slutsatserna från Europeiska rådet i Köpenhamn för var och en av de nya medlemsstaterna? |
| --- | --- |

2.

Hur ser den årliga fördelningen ut av de belopp som är tillgängliga i slutsatserna från Europeiska rådet i Köpenhamn för var och en av de nya medlemsstaterna?

| 3. | Vilka uppskattningar gör kommissionen av handelsvinsterna för var och en av de nuvarande medlemsstaterna, med beaktande av utsikterna för en ökning av exporten och importen? |
| --- | --- |

3.

Vilka uppskattningar gör kommissionen av handelsvinsterna för var och en av de nuvarande medlemsstaterna, med beaktande av utsikterna för en ökning av exporten och importen?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(20 februari 2003)

Kommissionen har på grundval av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Köpenhamn den 13 december 2002 sammanställt en tabell som visar de totala åtagandebemyndigandena för vart och ett av åren 2004, 2005 och 2006 inom ramen för det i Köpenhamn överenskomna finansiella paketet och har lagt in denna tabell på GD Utvidgnings webbplats. Tabellen kan studeras på följande adress: http://europa.eu.int/comm/enlargement/negotiations/pdf/financialpackage.pdf

Den ekonomiska ramen och de totala åtagandebemyndigandena för var och en av de utgiftsposter som överenskoms i Köpenhamn och, i förekommande fall, fördelningen på de blivande nya medlemsstaterna kan också studeras på samma webbplats, på adressen http://europa.eu.int/comm/enlargement/negotiations/ρdf/financialframework.pdf

Beträffande det faktiska betalningsflödet från gemenskapsbudgeten till de nya medlemsstaterna under perioden 2004-2006 och de nya medlemsstaternas förväntade bidrag till budgeten under samma period kommer detta att vara beroende av det framtida genomförandet av gemenskapsbudgeten. Det är därför inte möjligt att exakt förutsäga hur stora dessa framtida överföringar kommer att bli. Med hjälp av en metod som tillämpades i samband med anslutningsförhandlingarna för att uppskatta den framtida budgetmässiga nettoställningen har det gjorts en preliminär uppskattning, sammanställd i tabellform, av nettobalansen för åren 2004, 2005 och 2006 för var och en av de nya medlemsstaterna. Denna tabell översänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

Det är inte heller möjligt att exakt förutsäga hur stora de nuvarande medlemsstaternas framtida bidrag till gemenskapsbudgeten kommer att bli under perioden 2004-2006. I likhet med vad som framhållits i föregående stycke beträffande den fråga som där tas upp kommer detta att vara beroende av en rad faktorer, däribland det framtida genomförandet av gemenskapsbudgeten och den ekonomiska tillväxttakten i medlemsstaterna. Detaljerade uppgifter om de nuvarande medlemsstaternas respektive andel av betalningarna till gemenskapsbudgeten finns däremot i en rapport som kan studeras på följande adress: http://europa.eu.int/comm/budget/pdf/agenda2000/report2001_en.pdf

Beträffande de handelsvinster som EU:s utvidgning kan förväntas resultera i är det uppenbart att utvidgningsprocessen, allt eftersom marknader gradvis öppnats och handeln väsentligt ökat, redan har medfört betydande ekonomiska fördelar, både för de nuvarande och för de framtida medlemsstaterna. Utvidgningens positiva effekter i ekonomiskt hänseende redovisas i en undersökning från kommissionens om offentliggjordes 2001. Den finns att tillgå på GD Ekonomi och finans webbplats, på följande adress: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/enlargement_papers/enlargementpa-pers04_en.htm

En rad landspecifika undersökningar avseende de kostnader och fördelar som unionens utvidgning kan komma att resultera i finns också på GD Budgets webbplats, på följande adress: http://europa.eu.int/comm/budget/financing/enlargementen.htm

Utvidgningen handlar naturligtvis inte bara om att väga budgetkostnader mot handelsvinster. Utvidgningen är en historisk process genom vilken alla deltagarna har möjlighet att få väsentliga fördelar i form av ökad säkerhet och stabilitet på hela kontinenten.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/456 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/456

---

(2004/C 84 E/0531)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0160/03

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(29 januari 2003)

Ämne:   Förseningar av godkännande av examina på grund av tekniska svårigheter

En ingenjör med examen från ett brittiskt universitet har begärt godkännande av sin examen hos det grekiska kontoret för godkännande av utländska examina (Dikatsa). Kontoret godkände hans ansökan på villkor att han skulle prövas vid tre föreläsningar vid en grekisk teknisk högskola. Efter ansökan om detta upplystes han om att han kan prövas först om 3-4 år! Den förklaring han fick var att endast 20 personer per år kan prövas. Det finns nu ingen annan lösning för honom än att arbeta på ett ingenjörskontor där han är underordnad kollegor som har samma examen och erfarenheter, men högre lön!

Anser kommissionen inte att denna praxis (som helt klart är godkänd eller åtminstone tolererad av det grekiska utbildningsdepartementet) på ett allvarligt sätt underminerar gemenskapslagstiftningen om erkännande av examina i EU, men även icke-diskrimineringsprincipen, särskilt eftersom det bara rör sig om administrativa åtgärder? Har kommissionen för avsikt att begära att de grekiska myndigheterna skall åtgärda denna försening av godkännandet av examina från andra EU-länder, som ju uteslutande är av teknisk art?

Svar avgivet av Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 mars 2003)

Den fråga som parlamentsledamoten ställer kräver följande kommentarer:

| — | Det föreligger för det första skäl att skilja mellan erkännande av utbildningsbevis för akademiska ändamål och erkännande av utbildningsbevis för yrkesutövning. |
| --- | --- |

—

Det föreligger för det första skäl att skilja mellan erkännande av utbildningsbevis för akademiska ändamål och erkännande av utbildningsbevis för yrkesutövning.

| — | När det gäller det förstnämnda slaget av erkännande syftar det i allmänhet till att göra det möjligt för innehavaren att fullfölja sina studier i en annan medlemsstat eller till att åberopa en akademisk titel i denna. Det bör framhållas att enligt EG-fördraget är varje medlemsstat ansvarig för sitt eget utbildningssystems innehåll och organisation och att det bortsett från iakttagandet av principen om icke-diskriminering ej finns några gemenskapsbestämmelser som föreskriver erkännande av akademiska utbildningsbevis. |
| --- | --- |

—

När det gäller det förstnämnda slaget av erkännande syftar det i allmänhet till att göra det möjligt för innehavaren att fullfölja sina studier i en annan medlemsstat eller till att åberopa en akademisk titel i denna. Det bör framhållas att enligt EG-fördraget är varje medlemsstat ansvarig för sitt eget utbildningssystems innehåll och organisation och att det bortsett från iakttagandet av principen om icke-diskriminering ej finns några gemenskapsbestämmelser som föreskriver erkännande av akademiska utbildningsbevis.

| — | Erkännandet av utbildningsbevis för yrkesutövning syftar däremot till att göra det möjligt för innehavaren att utöva en lagreglerad yrkesverksamhet i en annan medlemsstat än den där han erhållit sin yrkesbehörighet. Detta slags erkännande styrs av gemenskapslagstiftningen och när det gäller ingenjörsyrket i synnerhet av direktiv 89/48/EEG. Med stöd av detta direktiv kan en person som ej innehar det erfordrade nationella utbildningsbeviset i princip finna sig förhindrad av den mottagande medlemsstatens myndigheter att tillträda ett yrke inom denna stat och att utöva det, även om denna person innehar det utbildningsbevis som föreskrivs i hemstaten för tillträde till samma yrke eller om han där förbereder sig för att utöva detta yrke. Vid betydande skillnader mellan den utbildning som genomgåtts av den sökande och den som erfordras i den mottagande medlemsstaten kan den senare kräva av den sökande att denne fullgör en provtjänstgöring eller avlägger ett lämplighetsprov för att avhjälpa skillnaderna. |
| --- | --- |

—

Erkännandet av utbildningsbevis för yrkesutövning syftar däremot till att göra det möjligt för innehavaren att utöva en lagreglerad yrkesverksamhet i en annan medlemsstat än den där han erhållit sin yrkesbehörighet. Detta slags erkännande styrs av gemenskapslagstiftningen och när det gäller ingenjörsyrket i synnerhet av direktiv 89/48/EEG. Med stöd av detta direktiv kan en person som ej innehar det erfordrade nationella utbildningsbeviset i princip finna sig förhindrad av den mottagande medlemsstatens myndigheter att tillträda ett yrke inom denna stat och att utöva det, även om denna person innehar det utbildningsbevis som föreskrivs i hemstaten för tillträde till samma yrke eller om han där förbereder sig för att utöva detta yrke. Vid betydande skillnader mellan den utbildning som genomgåtts av den sökande och den som erfordras i den mottagande medlemsstaten kan den senare kräva av den sökande att denne fullgör en provtjänstgöring eller avlägger ett lämplighetsprov för att avhjälpa skillnaderna.

| — | Det bör emellertid betonas att flera klagomål inkommit till kommissionen vilka gällt brister vid tillämpningen av direktiv 89/48/EEG, vartill kommer vissa brister vid dess överföring. Tillämpnings-svårigheterna gäller bl. a. kravet på akademiskt erkännande för registrering vid Tekniska nämnden och för tillsättning av offentliga tjänster och detta till och med när det gäller personer som redan erhållit erkännande av yrkesbehörighet enligt direktiv 89/48/EEG. Ett erkännande av yrkesbehörighet som beviljats på detta sätt skall emellertid göra det möjligt för innehavarna att utöva yrket på samma villkor som de som erhållit sin yrkesbehörighet i Grekland. Då direktiv 89/48/EEG i stor utsträckning blivit verkningslöst i Grekland beslöt kommissionen vid sitt möte den 17 december 2002 att vid domstolen väcka talan mot Grekland för otillräcklig överföring och bristande tillämpning av direktiv 89/48/EEG. |
| --- | --- |

—

Det bör emellertid betonas att flera klagomål inkommit till kommissionen vilka gällt brister vid tillämpningen av direktiv 89/48/EEG, vartill kommer vissa brister vid dess överföring. Tillämpnings-svårigheterna gäller bl. a. kravet på akademiskt erkännande för registrering vid Tekniska nämnden och för tillsättning av offentliga tjänster och detta till och med när det gäller personer som redan erhållit erkännande av yrkesbehörighet enligt direktiv 89/48/EEG. Ett erkännande av yrkesbehörighet som beviljats på detta sätt skall emellertid göra det möjligt för innehavarna att utöva yrket på samma villkor som de som erhållit sin yrkesbehörighet i Grekland. Då direktiv 89/48/EEG i stor utsträckning blivit verkningslöst i Grekland beslöt kommissionen vid sitt möte den 17 december 2002 att vid domstolen väcka talan mot Grekland för otillräcklig överföring och bristande tillämpning av direktiv 89/48/EEG.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/457 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/457

---

(2004/C 84 E/0532)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0162/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2003)

Ämne:   Tull på asiatiska tonfiskkonserver

Den europeiska konservindustrin, särskilt den i Galicien, är mycket oroad över den eventuella minskningen av tullarna på tonfiskkonserver från Filippinerna och Thailand, något som tydligen lär diskuteras inom Världshandelsorganisationen (WTO).

Är kommissionen medveten om de skador som en sådan åtgärd skulle åsamka denna industrigren i Europa, särskilt i Galicien, just när Galicien går igenom enorma ekonomiska svårigheter till följd av olyckan med oljetankern Prestige?

Vad avser kommissionen att göra för att hindra att en sådan åtgärd vidtas?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(26 februari 2003)

Kommissionen är medveten om hur viktig produktionen av tonfiskkonserver är för Galicien och förstår oron när det gäller nedsättningen av tullarna på importen till gemenskapen av tonfiskkonserver från Thailand och Filippinerna. Kommissionen förstår även de svårigheter som drabbat regionen till följd av olyckan med tankfartyget ”Prestige”.

Parlamentsledamoten torde erinra sig att ledamoten av kommissionen med ansvar för handel under ministerkonferensen i Doha i november 2001 samtyckte till att gemenskapen skulle inleda samråd för att undersöka påståendena från Thailand och Filippinerna om att gemenskapens förmånstull (tullfrihet) på import av konserverad tonfisk från staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) medförde otillbörliga försämringar för dem. Kommissionsledamoten samtyckte även till att gemenskapen skulle inleda medling om samrådet inte ledde till en ömsesidigt tillfredsställande lösning. Parlamentsledamoten torde även erinra sig att kommissionen fann det nödvändigt att vidta denna åtgärd för att förvissa sig om Thailands och Filippinernas samtycke till det undantag från bestämmelserna i Cotonouavtalet som gemenskapen under flera månader hade eftersträvat.

I januari 2003 underrättade kommissionen medlemsstaterna om medlarens ”bedömning” med förslag om att gemenskapen skulle öppna en icke-diskriminerande kvot på 25 000 ton till en tullsats på 12 %. Kommissionen undersökte förslaget noggrant och drog slutsatsen att den kvantitet och den tullsats som medlaren hade föreslagit var rättvisa och rimliga och att förslaget inte skulle få någon negativ ekonomisk effekt för gemenskapsmarknaden. Det är värt att erinra om att 25 000 ton endast motsvarar 9 % av den totala importen och omkring 4 % av den totala konsumtionen av konserverad tonfisk i gemenskapen under 2001.

Kommissionen avser därför att för rådet lägga fram ett formellt förslag om att medlarens bedömning bör godtas genom att ovan nämnda tullkvot öppnas.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/458 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/458

---

(2004/C 84 E/0533)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0496/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(21 februari 2003)

Ämne:   Hatet smittar av sig på fotbollen i Palestina

Den palestinska nationella myndighetens dagstidning, Al Hayat Al Jadida, gav nyligen stor publicitet åt en fotbollsturnering som anordnades i den palestinska staden Tulkarem på norra Västbanken. De sju deltagande fotbollslagen, som bestod av palestinska ungdomar, var nämligen uppkallade efter sju olika ”shadid”, dvs. de palestinska självmordsbombande martyrer som legat bakom olika sprängattentat i Israel.

Detta sorgliga och anstötliga namnval är bara ett av många tecken på den ökande uppslutning som finns bakom ”shadid”-figuren.

Kommissionen uppmanas därför att besvara följande frågor:

| 1. | Kan kommissionen bekräfta denna nyhet, som återgivits av flera europeiska dagstidningar? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta denna nyhet, som återgivits av flera europeiska dagstidningar?

| 2. | Kan kommissionen bekräfta att detta idrottsevenemang — som uppenbarligen har som mål att ytterligare piska upp de fientliga stämningarna genom att uppfostra de yngsta till hat och genom att blåsa liv i falska och farliga ideal — har finansierats med gemenskapsstöd, vilket i stället bör främja sociala och konkreta initiativ för att öka samarbetet och om möjligt uppnå försoning mellan de båda folken? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen bekräfta att detta idrottsevenemang — som uppenbarligen har som mål att ytterligare piska upp de fientliga stämningarna genom att uppfostra de yngsta till hat och genom att blåsa liv i falska och farliga ideal — har finansierats med gemenskapsstöd, vilket i stället bör främja sociala och konkreta initiativ för att öka samarbetet och om möjligt uppnå försoning mellan de båda folken?

| 3. | Tänker kommissionen fördöma händelsen och uppmana den palestinska myndigheten att hädanefter förbjuda manifestationer av detta slag? |
| --- | --- |

3.

Tänker kommissionen fördöma händelsen och uppmana den palestinska myndigheten att hädanefter förbjuda manifestationer av detta slag?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 mars 2003)

| 1. | Kommissionen är medveten om pressens redogörelser för den fotbollsturnering i Tulkarem som parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen är medveten om pressens redogörelser för den fotbollsturnering i Tulkarem som parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga.

| 2. | Kommissionen kan bekräfta att fotbollsturnén i fråga inte erhållit någon finansiering från gemenskapen. Kommissionen är inte medveten om att den palestinska myndigheten skulle vara inblandad i eller ha lämnat finansiellt stöd till nämnda turnering. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen kan bekräfta att fotbollsturnén i fråga inte erhållit någon finansiering från gemenskapen. Kommissionen är inte medveten om att den palestinska myndigheten skulle vara inblandad i eller ha lämnat finansiellt stöd till nämnda turnering.

| 3. | Kommissionens ståndpunkt är klar och tydlig. Den fördömer öppet allt slags våld och eggande till våld. EU har pekat på den palestinska myndighetens ansvar när det gäller att bekämpa terrorism och kommer att fortsätta att utöva påtryckningar på den palestinska myndigheten i dess egenskap av styrande organ med ansvar för att upprätthålla lag och ordning på de palestinska territorierna. EU har även uppmanat den palestinska myndigheten och Yassir Arafat att inta en tydlig ståndpunkt mot eggande till hat och våld. EU noterade därför med glädje och som ett steg i rätt riktning den palestinska myndighetens åtagande i dess handlingsplan för reformer av den 25 juni 2002 att avstå från fanatism i läroplanerna och att i stor utsträckning sprida en demokratins, upplysningens och öppenhetens anda. EU kommer att fortsätta att utöva påtryckningar på den palestinska myndigheten med anledning av dessa åtaganden. |
| --- | --- |

3.

Kommissionens ståndpunkt är klar och tydlig. Den fördömer öppet allt slags våld och eggande till våld. EU har pekat på den palestinska myndighetens ansvar när det gäller att bekämpa terrorism och kommer att fortsätta att utöva påtryckningar på den palestinska myndigheten i dess egenskap av styrande organ med ansvar för att upprätthålla lag och ordning på de palestinska territorierna. EU har även uppmanat den palestinska myndigheten och Yassir Arafat att inta en tydlig ståndpunkt mot eggande till hat och våld. EU noterade därför med glädje och som ett steg i rätt riktning den palestinska myndighetens åtagande i dess handlingsplan för reformer av den 25 juni 2002 att avstå från fanatism i läroplanerna och att i stor utsträckning sprida en demokratins, upplysningens och öppenhetens anda. EU kommer att fortsätta att utöva påtryckningar på den palestinska myndigheten med anledning av dessa åtaganden.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/459 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/459

---

(2004/C 84 E/0534)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0501/03

från Evelyne Gebhardt (PSE) till kommissionen

(21 februari 2003)

Ämne:   Europaparlamentet resolution om kommissionens memorandum till rådet och inkomstskatt och lika behandling av män och kvinnor (A2-0055/1985)

Europaparlamentet hänvisar i sin resolution A2-0055/85 (1) om kommissionens memorandum till rådet om inkomstskatt och lika behandling av män och kvinnor (2) att de nationella systemen för inkomstskatt ofta lägger hinder i vägen för kvinnors förvärvsarbete och leder till att gifta kvinnor missgynnas jämfört med ogifta.

Likaså konstaterar Europaparlamentet att målet med att män och kvinnor skall bli jämställda i skattehänseende bör uppnås bland annat genom åtgärder föreslagna av kommissionen, men att memorandumet inte innehåller ett enda initiativ till något sådant.

I resolutionen tas dessutom upp åtgärd 6 i kommissionens åtgärdsprogram för främjande av lika möjligheter för kvinnor, i vilken det talas om en analys av de nationella skattesystemen och om åtgärder som bör vidtas med tanke på detta.

Överlag vore det önskvärt med en sådan analys, när det nu en gång är ett av målen för gemenskapens ramstrategi för främjande av jämställdhet (2001-2005) att det skall göras en granskning av skattesystemen och systemen för sociala förmåner.

Har kommissionen sedan dess fått resultaten av denna analys till sitt förfogande? Kan kommissionen ställa dessa resultat till mitt förfogande? Har det redan inletts några åtgärder som syftar till att män och kvinnor skall bli jämställda i skattehänseende?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

När det gäller parlamentsledamotens fråga påpekar kommissionen att direkt beskattning i princip är ett område som hör till medlemsstaternas befogenheter. När medlemsstaterna utövar sina befogenheter på detta område måste de dock följa gemenskapsrätten (3).

Principen om lika möjligheter för män och kvinnor är utan tvivel en av grundprinciperna i gemenskapsrätten, och medlemsstaterna måste respektera denna i sin lagstiftning om skatter på arbetsinkomst.

Kommissionen övervakar tillämpningen av gemenskapsrätten och tvekar inte att vidta åtgärder mot medlemsstaterna, bland annat på grundval av artikel 226 i EG-fördraget, om de konstaterar en överträdelse av artikel 141 (f.d. artikel 119) i EG-fördraget i vilken principen om lika lön för kvinnor och män säkerställs. Målet är att undanröja all direkt könsdiskriminering och alla former av indirekt diskriminering som beror på att skattebetalarna behandlas olika på grund av familjeställning eller civilstånd och som inte kan motiveras med något annat skäl än kön.

Kommissionen har finansierat en undersökning om hur de nationella skattesystemen påverkar kvinnors arbete. En rapport på 300 sidor (på engelska) lades fram i februari 2001 av professor Paloma de Viliota. Denna utmärkta undersökning som har utförts av en oberoende expert är inte bindande för kommissionen, men den är utan tvivel en viktig informationskälla som beaktas i kommissionens rättsliga initiativ och åtgärder.

För den som är intresserad har undersökningen lagts ut på webbplatsen för enheten ”Lika möjligheter för kvinnor och män” vid Generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik): http://europa.eu.int/comm/employmentsocial/equopp/womenwork.pdf

---

(1)  EGT C 229, 9.9.1985, s. 128.

(2)  KOM(1984)695.

(3)  Se domstolens dom den 14 februari 1995 i mål C-279/93 (Finanzamt Köln-Altstadt mot Roland Schumacker).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/460 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/460

---

(2004/C 84 E/0535)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0661/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(28 februari 2003)

Ämne:   Tullar på import av konserverad tonfisk med ursprung i Thailand och Filippinerna

Efter WTO:s fjärde ministerkonferens i Doha (Qatar) i november 2001, och inom ramen för förhandlingarna om att utverka det undantag som krävs för att EU skall få det erforderliga tillståndet att upprätthålla systemet för förmånsbehandling när det gäller AVS-staterna, ställde Thailand och Filippinerna ett villkor för att rösta för förslaget, nämligen att deras tonfiskkonserver lättare skulle få tillträde till gemenskapsmarknaden. Kommissionsledamoten med ansvar för konkurrensfrågor, Pascal Lamy, förband sig helt enkelt att genomföra ett antal samråd i denna fråga. Dessa samråd avslutades utan att någon överenskommelse hade uppnåtts och EU föreslog då att man skulle inleda ett tvistlösningsförfarande hos WTO, dvs. ett förfarande som inte är juridiskt bindande. Efter tvistlösningsförfarandet föreslog medlaren Rufus Yerxa att man skulle bevilja en kvot på 25 000 ton konserverad tonfisk (färdiga produkter) till en tullsats på 12 procent. För närvarande har Europeiska unionen för avsikt att, efter all den tid som gått sedan ministerkonferensen i Doha, anta en förordning i vilken medlarens förslag godtas. Detta trots att två av de viktigaste länderna för produktion av konserverad tonfisk i Europeiska unionen motsätter sig förslaget tillsammans med samtliga fartygsägare och konservindustrin inom tonfisksektorn i Europeiska unionen.

| 1. | Kan kommissionen informera om vilka undersökningar man gjort för att ta reda på vilka konsekvenser en sådan tullkvot kommer att få för industrin och fartygsägarna inom tonfisksektorn i Europeiska unionen? Om sådana undersökningar inte genomförts, anser inte kommissionen att man innan någon typ av förmåner beviljas ett tredje land borde genomföra en konsekvensbedömning i vilken man bedömer de effekter som denna åtgärd kommer att få för industrin och fartygsägarna inom unionens tonfisksektor samt vilka konsekvenserna skulle bli för den arbetskraft som utnyttjas inom dessa sektorer i gemenskapen? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen informera om vilka undersökningar man gjort för att ta reda på vilka konsekvenser en sådan tullkvot kommer att få för industrin och fartygsägarna inom tonfisksektorn i Europeiska unionen? Om sådana undersökningar inte genomförts, anser inte kommissionen att man innan någon typ av förmåner beviljas ett tredje land borde genomföra en konsekvensbedömning i vilken man bedömer de effekter som denna åtgärd kommer att få för industrin och fartygsägarna inom unionens tonfisksektor samt vilka konsekvenserna skulle bli för den arbetskraft som utnyttjas inom dessa sektorer i gemenskapen?

| 2. | Kan kommissionen informera oss om kommissionsledamot Lamys åtagande i Doha endast gick ut på att inleda samråd med Thailand och Filippinerna? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen informera oss om kommissionsledamot Lamys åtagande i Doha endast gick ut på att inleda samråd med Thailand och Filippinerna?

| 3. | I anslutning till samma fråga informerade kommissionsledamot Lamy att det enda åtagande som ingåtts gällde samråd med Thailand och Filippinerna. Kan kommissionen då uppge varför Europeiska unionen skulle förlora trovärdighet om den inte beviljade tullförmåner till Thailand och Filippinerna om det är så att åtagande endast gick ut på att inleda samråd? |
| --- | --- |

3.

I anslutning till samma fråga informerade kommissionsledamot Lamy att det enda åtagande som ingåtts gällde samråd med Thailand och Filippinerna. Kan kommissionen då uppge varför Europeiska unionen skulle förlora trovärdighet om den inte beviljade tullförmåner till Thailand och Filippinerna om det är så att åtagande endast gick ut på att inleda samråd?

| 4. | Tvistlösningsförfarandet är ett förfarande som inte är bindande för parterna och under Europeiska unionens samråd med Thailand och Filippinerna konstaterades det att det inte förelåg något behov av att bevilja tullförmåner. Kan kommissionen mot denna bakgrund förklara varför det nu är nödvändigt att bevilja Thailand och Filippinerna tullförmåner? |
| --- | --- |

4.

Tvistlösningsförfarandet är ett förfarande som inte är bindande för parterna och under Europeiska unionens samråd med Thailand och Filippinerna konstaterades det att det inte förelåg något behov av att bevilja tullförmåner. Kan kommissionen mot denna bakgrund förklara varför det nu är nödvändigt att bevilja Thailand och Filippinerna tullförmåner?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(27 mars 2003)

Innan kommissionen beslutade rekommendera ett antagande av medlarens förslag, enligt vilket gemenskapen skulle öppna en kvot på 25 000 ton konserverad tonfisk till en tullsats på 12 %, undersöktes förslaget noggrant. Kommissionen analyserade all tillgänglig information rörande tonfiskindustrin och gemenskapens handel med tonfisk. Kommissionen undersökte den potentiella inverkan på handeln med konserverad tonfisk och på sektorn i sin helhet och tog nödvändig hänsyn till bekymmer och intressen hos gemenskapens industri, men undersökte också vilka konsekvenser ett förkastande av medlarens förslag skulle kunna ha för förbindelserna med Thailand, Filippinerna och andra medlemmar av Världshandels-organisationen (WTO). Efter denna analys beslutade kommissionen rekommendera för medlemsstaterna att medlarens förslag skulle antas. Med anledning av detta anser kommissionen det inte nödvändigt att företa någon ytterligare undersökning såsom den konsekvensbedömning som parlamentsledamoten nämner.

Kommissionen hänvisar till sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0162/03 (1) som innehåller en uttömmande förklaring om det åtagande som ledamoten av kommissionen med ansvar för handel ingick under ministerkonferensen i Doha, men vill påminna parlamentsledamoten om att kommissionen redan från början samtyckt till att inleda medling, om samrådet i ärendet inte ledde till en ömsesidigt tillfredsställande lösning.

Kommissionen anser att gemenskapens trovärdighet i WTO allvarligt skulle skadas om medlarens förslag inte antogs, eftersom gemenskapen genomgående förespråkat att WTO:s regler och förfaranden skall respekteras och tillämpas.

---

(1)  Se s. 457.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/461 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/461

---

(2004/C 84 E/0536)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0806/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(17 mars 2003)

Ämne:   Brott mot gemenskapsrätten i EU:s medlemsstater

Skulle kommissionen kunna ge mig en jämförande tabell över brott mot gemenskapsrätten för var och en av EU:s medlemsstater?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(7 april 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning (2001) som kommissionen framställer för Europaparlamentet (1).

---

(1)  KOM(2002) 324 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/462 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/462

---

(2004/C 84 E/0537)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0857/03

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(20 mars 2003)

Ämne:   Outokumpus köp av Corus

Det finska företaget Outokumpu har köpt stålindustriverksamheten i det engelsk-nederländska företaget Corus. Kan kommissionen till följd av detta uppge vilka åtgärder den har vidtagit för att se till att köpet inte skall leda till för hög koncentration av ägandet inom denna industrisektor?

Vilka konsekvenser anser kommissionen att köpet kommer att ha på konkurrensen och sysselsättningen inom denna sektor?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(28 april 2003)

Eftersom Outokumpu inte köpte upp Corus verksamhet för rostfritt stål genom en enda enskild transaktion, erinrar kommissionen om huvuddragen i processen. Mellan 1992 och 1994 förekom en rad transaktioner genom vilka British Steel plc tillsammans med svenska finansinstitut tog gemensam kontroll över Avesta Sheffield, ett företag som slagit samman British Steel och den svenska stålproducenten Avesta. De svenska instituten drog sig sedan ur i två steg, varför British Steel plc i slutet av 1994 kontrollerade Avesta Sheffield helt.

År 2000 anmälde Corus och Outokumpu en företagskoncentration till kommissionen genom vilken deras verksamhet med rostfritt stål slogs samman i bolaget Avesta Polarit. Den 4 december 2000 förklarades transaktionen förenlig med både EKSG-fördraget och koncentrationsförordningen. (1) Efter en omfattande utredning i första etappen ansåg kommissionen att koncentrationen inte skulle ge upphov till konkurrensproblem. Besluten om att inte göra invändning (2) finns tillgängliga på GD Konkurrens hemsida.

Den sista transaktionen ägde rum den 28 augusti 2002 då kommissionen beviljade att Outokumpu förvärvade ensam kontroll över Avesta Polarit genom köpet av Corus minoritetsinnehav (3). Den transaktionen hade ingen direkt effekt vare sig på konkurrensen eller sysselsättningen eftersom den bara innebar att Corus och Outokumpus gemensamma innehav övergick till Outokumpu. Därefter köpte Outokumpu ut återstående minoritetsaktieägare.

Enligt koncentrationsförordningen (4) skall verkan av de koncentrationer som faller inom kommissionens behörighet bedömas efter analys av konkurrensfrågor. Därför bedöms inte hur en viss transaktion påverkar sysselsättningen. Långsiktig och stabil sysselsättning främjas dock bäst av konkurrenskraftiga företag som verkar på jämlika villkor, vilket är målet med gemenskapens konkurrenspolitik.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 24 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer, EGT L 395, 30.12.1989.

(2)  (COMP/M.2180 - Outokumpu/Avesta och COMP/ECSC.1342 - Outokumpu/Avesta).

(3)  (COMP/M.2900 - Outokumpu/Avesta Polarit).

(4)  http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/462 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/462

---

(2004/C 84 E/0538)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0907/03

från Olle Schmidt (ELDR) till kommissionen

(24 mars 2003)

Ämne:   Azerbajdzjan

Azerbajdzjan, den självständiga republiken vid Kaspiska havet, som eftersträvar närmare och tätare relationer med EU, har stora interna problem, av såväl ekonomisk som humanitär karaktär. En miljon människor är idag flyktingar i sitt eget land på grund av Nagorno-Karabah-konflikten och de av Armenien ockuperade områdena. Många av dessa flyktingar tvingas därför leva under miserabla förhållanden i olika flyktingläger.

Med förhoppning om att kommissionen är medveten om dessa människors levnadsförhållanden undrar jag vad EU hittills har gjort för att lösa konflikten mellan Armenien och Azerbajdzjan och minska människolidandet, samt konkret hur mycket pengar som avsatts från EU:s sida i direkt stöd till området?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 april 2003)

Kommissionen känner mycket väl till de svåra omständigheter under vilka människor (internt fördrivna personer och flyktingar) lever i Azerbajdzjan till följd av konflikten om Nagorno-Karabach.

Europeiska unionens politik för regionen fastställs i rådets (allmänna frågor) slutsatser från dess 2331:a möte i Bryssel den 26 och 27 februari 2001. Rådet drog följande slutsatser:

| | Ministertrojkans besök i Armenien, Georgien och Azerbajdzjan den 20-21 februari 2001 visade vilken betydelse EU tillmäter stärkta förbindelser med södra Kaukasien, för att främja fred, stabilitet, välstånd och regionalt samarbete. |
| --- | --- |

Ministertrojkans besök i Armenien, Georgien och Azerbajdzjan den 20-21 februari 2001 visade vilken betydelse EU tillmäter stärkta förbindelser med södra Kaukasien, för att främja fred, stabilitet, välstånd och regionalt samarbete.

| | EU är villigt att spela en mer aktiv politisk roll i området. Rådet välkomnar det varma mottagandet i de tre länderna vid trojkans besök, som sågs som ett tecken på EU:s fortsatta engagemang i regionen. Alla stödde en starkare roll för EU i södra Kaukasien. I nära samarbete med parterna, behöriga internationella organisationer och länderna i området, kommer EU att söka efter fler sätt att stödja ansträngningar som syftar till att förhindra och lösa konflikter samt till återuppbyggnad efter konflikter i området. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att stärka samarbetet med OSSE, FN och Europarådet. |
| --- | --- |

EU är villigt att spela en mer aktiv politisk roll i området. Rådet välkomnar det varma mottagandet i de tre länderna vid trojkans besök, som sågs som ett tecken på EU:s fortsatta engagemang i regionen. Alla stödde en starkare roll för EU i södra Kaukasien. I nära samarbete med parterna, behöriga internationella organisationer och länderna i området, kommer EU att söka efter fler sätt att stödja ansträngningar som syftar till att förhindra och lösa konflikter samt till återuppbyggnad efter konflikter i området. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att stärka samarbetet med OSSE, FN och Europarådet.

| | I anslutning härtill kommer EU att stärka den bilaterala och multilaterala politiska dialogen med länderna i södra Kaukasien. EU kommer också att intensifiera den politiska dialogen om området med Ryssland, Turkiet, Iran och Förenta staterna. |
| --- | --- |

I anslutning härtill kommer EU att stärka den bilaterala och multilaterala politiska dialogen med länderna i södra Kaukasien. EU kommer också att intensifiera den politiska dialogen om området med Ryssland, Turkiet, Iran och Förenta staterna.

| | EU fortsätter att stödja regionen, i nära samordning med relevanta internationella organisationer och internationella finansinstitut. Effektiviteten i EU:s bistånd är emellertid kopplad till hur fredsprocessen i området utvecklas. |
| --- | --- |

EU fortsätter att stödja regionen, i nära samordning med relevanta internationella organisationer och internationella finansinstitut. Effektiviteten i EU:s bistånd är emellertid kopplad till hur fredsprocessen i området utvecklas.

Kommissionen arbetar inom ramen för denna övergripande strategi.

Mellan 1992 och 2003 anslog gemenskapen sammanlagt mer än 1 miljard euro till regionen (Azerbajdzjan, Armenien och Georgien). Sammanlagt 399,674 miljoner euro har sedan 1992 gått direkt till Azerbajdzjan. Av detta belopp gick 254,569 miljoner euro (51,6 %) till humanitära åtgärder och återuppbyggnad — 157,82 miljoner gick till humanitär hjälp (39,5 % av totalbeloppet) och 48,374 miljoner till åtgärder för återanpassning och återuppbyggnad efter konflikten (12,1 %).

De tre staterna i södra Kaukasien har också tilldelats medel till regionala projekt genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter. Två kompletterande gemensamma program med Europarådet och organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) inriktade på konfliktförebyggande åtgärder och befästande av demokratin har finansierats via denna budgetpost. Kommissionen arbetar dessutom med icke-statliga organisationer i regionen, i synnerhet för att bekämpa diskriminering av vissa minoritetsgrupper.

Den viktigaste frågan för de pågående och framtida Tacisprogrammen och programmen för livsmedelsförsörjning i alla länderna i södra Kaukasien är fattigdomslindring.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/464 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/464

---

(2004/C 84 E/0539)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0911/03

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(24 mars 2003)

Ämne:   Förseningar av godkännande av examina på grund av tekniska svårigheter

I en fråga som jag nyligen ställde (E-0160/03) (1) bad jag kommissionen ge sin syn på de absurda förseningarna från de grekiska myndigheternas sida när det gäller att låta berörda personer genomgå de nödvändiga proven för godkännande av examina från andra EU-länder.

I sitt svar (7.3.2003) tycks emellertid kommissionen inte svara på frågan utan uppehåller sig i stället vid tillämpningen av direktiv 89/48/EEG (2). Skulle alltså kommissionen kunna svara på frågan om förseningarna och ingenting annat?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Det finns två slags förfaranden, i olika syften, för erkännande av kvalifikationer: förfarandet för akademiskt erkännande och förfarandet för erkännande i yrkessyfte.

Förfarandet för erkännande i yrkessyfte behandlades i det första svaret från kommissionen på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0160/03 (1).

Förfarandet för akademiskt erkännande syftar till att göra det möjligt för människor att studera i en annan medlemsstat eller använda en akademisk titel från en annan medlemsstat som motsvarar deras utbildning.

Enligt gällande EU-lagstiftning är det medlemsstaterna som ansvarar för akademiskt erkännande av utbildningsbevis. Det finns inga EU-bestämmelser som rör ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis. Varje medlemsstat ansvarar för sitt eget utbildningssystem och för undervisningens innehåll och organisation. Det finns idag inga utbildningsbevis som erkänns på europeisk nivå. Universitet som är oberoende institutioner ansvarar helt och hållet för att utforma kursinnehållet och utfärda utbildningsbevis till de studerande.

Medlemsstaternas myndigheter har rätt att kräva akademiskt erkännande av en persons kvalifikationer innan denne beviljas tillträde till utbildning. Myndigheterna kan också utvärdera innehållet i den utbildning som en person som innehar ett utbildningsbevis har genomgått och fatta beslut om huruvida det motsvarar den nivå som krävs enligt nationell lagstiftning. De får också fritt fastställa bestämmelser för förfaranden av detta slag. Enligt artikel 12 i EG-fördraget får myndigheterna dock inte direkt eller indirekt diskriminera personer på grund av medborgarskap.

Den civilingenjör som parlamentsledamoten nämner är grekisk medborgare och har studerat i Förenade kungariket.

Dikatsa är den behöriga myndigheten i Grekland för akademiskt erkännande av utbildningsbevis.

Även om det, som påpekas ovan, är medlemsstaternas myndigheter som ansvarar för akademiskt erkännande av utbildningsbevis, bör man undersöka om de alltför långa väntetiderna av administrativa skäl när det gäller förfarandet för akademiskt erkännande i Grekland kan avskräcka studerande eller yrkesutövare som vill använda en akademisk titel från en annan medlemsstat i syfte att utöva sin rätt till fri rörlighet. I dessa fall kan ett alltför långdraget förfarande utgöra ett hinder för den fria rörligheten för studerande eller hindra migrerande yrkesutövare från att utnyttja de fördelar som det skulle innebära att använda den akademiska titeln i värdmedlemsstaten.

Frihet att flytta inom medlemsstaternas territorium är en av de grundläggande friheterna enligt EG-fördraget (artikel 18).

Enligt artikel 8 i EG-fördraget är alla personer unionsmedborgare som är medborgare i en medlemsstat. Civilingenjören är grekisk medborgare och således unionsmedborgare.

| | Som framhållits av EG-domstolen (3) måste en unionsmedborgare i alla medlemsstater få samma rättsliga behandling som medborgare i dessa medlemsstater som befinner sig i samma situation. Det skulle därför vara oförenligt med rätten till fri rörlighet om en person i den medlemsstat som han eller hon är medborgare i, skulle behandlas mindre gynnsamt än om han eller hon inte hade utnyttjat fördragets möjligheter till fri rörlighet. |
| --- | --- |

Som framhållits av EG-domstolen (3) måste en unionsmedborgare i alla medlemsstater få samma rättsliga behandling som medborgare i dessa medlemsstater som befinner sig i samma situation. Det skulle därför vara oförenligt med rätten till fri rörlighet om en person i den medlemsstat som han eller hon är medborgare i, skulle behandlas mindre gynnsamt än om han eller hon inte hade utnyttjat fördragets möjligheter till fri rörlighet.

| | Dessa möjligheter skulle inte kunna få avsedd verkan om en medborgare i en medlemsstat skulle avskräckas från att utnyttja dem på grund av de hinder han eller hon skulle möta vid återkomsten till ursprungslandet. |
| --- | --- |

Dessa möjligheter skulle inte kunna få avsedd verkan om en medborgare i en medlemsstat skulle avskräckas från att utnyttja dem på grund av de hinder han eller hon skulle möta vid återkomsten till ursprungslandet.

Artikel 149.2 i EG-fördraget syftar till att främja rörlighet för studerande.

På grundval av ovanstående kommer kommissionen att kontakta de grekiska myndigheterna och be om förklaringar till de alltför långa väntetiderna när det gäller förfarandet för akademiskt erkännande. Kommissionen kommer att hålla parlamentsledamoten informerad om detta ärende.

---

(1)  Se s. 456.

(2)  EGT L 19, 24.1.1989, s. 16.

(3)  Mål C -224/98 (D'Hoop).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/465 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/465

---

(2004/C 84 E/0540)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0947/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(26 mars 2003)

Ämne:   Den italienska regeringens bestämmelser om skadlig strålning från elektromagnetiska fält

I september 2002 trädde lagdekret nr 198/2002 i kraft i Italien. Dekretet innehåller bestämmelser som syftar till att påskynda inrättandet av strategisk telekommunikationsinfrastruktur för att modernisera och utveckla landet. I dekretet fastställs de grundläggande principerna för installering av telekommunikations-infrastruktur, i syfte att liberalisera telekommunikationsmarknaden och göra den konkurrenskraftig, rationalisera godkännandeförfarandena enligt kriterier för effektivitet, öppenhet, koncentration och snabbhet, säkra respekten för miljön och hälsan samt eftersträva kvalitetsmål.

Dekretet har utfärdats enligt ramlagen om skydd mot exponering för elektriska, magnetiska och elektromagnetiska fält (lag nr 36/2001). Det syftar till att reglera den kontroversiella frågan om geografisk distribution av antenner för telekommunikation, som är de främsta källorna till elektromagnetisk strålning, och för vilka det hittills inte har funnit någon särskild, detaljerad lagstiftning i Italien. Målet med dekretet är således att främja den tekniska utvecklingen genom att förenkla de byråkratiska förfarandena för godkännande av installationer och samtidigt skydda miljön, folkhälsan samt det historiska och konstnärliga arvet genom att ge de enskilda behöriga lokala myndigheterna vetorätt i fall där telekommunikationsföretagen inte följer bestämmelserna om sådant skydd. Dessutom införs det genom dekretet en nationell förteckning över industriella elektromagnetiska källor, för att möjliggöra systematisk kontroll av installerade antenner, så man kan fastställa säkra bestämmelser om åtgärder mot okontrollerad utplacering av antenner, dvs. att operatörerna installerar antenner godtyckligt.

I dekretet fastställs de lägsta värdena i Europa och i hela världen för exponering för elektromagnetiska fält (6 V/m för samtliga frekvensband). Man bör dock ständigt säkra att det skapas villkor som gör det möjligt för operatörerna att inom ramen för en fri marknad erbjuda allmänheten och konsumenterna nyskapande tjänster. De första resultaten av den insats för övervakning av elektromagnetisk förorening (elektrosmog) som kommunikationsministeriet nyligen har genomfört i Italien har varit positiva. Jag hänvisar dessutom till rådets rekommendation 1999/519/EG (1) om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält, och till kommissionsledamot Byrnes svar på min tidigare fråga (E-2648/99) (2) om skadlig elektromagnetisk strålning.

Kan kommissionen uppge

| 1. | sin ståndpunkt avseende lagdekret nr 198/2002, och i synnerhet |
| --- | --- |

1.

sin ståndpunkt avseende lagdekret nr 198/2002, och i synnerhet

| 2. | om den anser att rättsakten är lämplig för att säkra skyddet av hälsan, miljön samt det historiska och konstnärliga arvet i enlighet med den fria marknadens behov? |
| --- | --- |

2.

om den anser att rättsakten är lämplig för att säkra skyddet av hälsan, miljön samt det historiska och konstnärliga arvet i enlighet med den fria marknadens behov?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(2 maj 2003)

Den 12 juli 1999 antog rådet rekommendation 1999/519/EC om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält i syfte att skydda människors hälsa inom frekvensområdet 0 Hz-300 GHz. Rekommendationen gäller den typ av installationer som parlamentsledamoten nämner. Dessa gränsvärden garanterar också ett tillräckligt skydd för patienter med medicinska implantat.

Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö bekräftade den 30 november 2001 att de ytterligare rön som under de senaste åren framkommit om carcinogena och andra icke-termiska effekter av radio- och mikrovågsfrekvenser inte motiverar en ändring av de gränsvärden för exponering som fastställts av kommissionen.

På grundval av detta kommer kommissionen inte att ändra dessa gränsvärden. Kommissionen kommer inom ramen för den översyn som görs av rådets rekommendation att senast 2004 utarbeta en rapport med beaktande av rapporter från medlemsstaterna och av de senaste vetenskapliga rönen och rekommendationerna. Kommissionen kommer att vidta åtgärder med avseende på eventuella vetenskapliga risker som hittills inte beaktats när det gäller de nuvarande rekommenderade gränsvärdena.

Rekommendationer är i motsats till direktiv inte bindande. EU:s direktiv säkerställer dock att man på den inre marknaden för produkter följer de gränsvärden som rekommenderats av rådet. Genom dessa direktiv, bland annat det s.k. låg spänningsdirektivet (3) och direktivet om radioutrustning och teleterminalutrustning (4), har kommissionen gett de europeiska standardiseringsorganen i uppdrag att utarbeta säkerhetsstandarder för produkter, men också för installationer och mätmetoder på plats. Syftet med dessa standarder är att se till att allmänhetens exponering är lägre än de gränsvärden som rådet rekommenderar, när utrustningen i fråga installeras för avsett bruk. Det är medlemsstaternas uppgift att se till att det vidtas tillräckliga åtgärder för att skydda allmänhetens hälsa, vilket ibland kan innebär att en installation monteras ned om de nationella eller lokala myndigheterna anser det vara nödvändigt, eller att avgränsningsområden införs i närheten av sjukhus eller skolor. Åtgärderna torde emellertid inte utgöra ett handelshinder och därmed inte strida mot dessa direktiv.

Kommissionen noterar att allmänhetens oro har skapat ett tryck för att montera ned eller flytta GSM-basstationer, även om det inte finns några tungt vägande vetenskapliga belägg för att göra det. Mätningar utförda i medlemsstaterna, bland annat i Italien, har bekräftat att exponeringen generellt ligger under de rekommenderade gränsvärdena, bland annat i den italienska lagstiftningen. Gränsvärdet är en faktor på 7-10 under det värde som rekommenderas av rådet och leder i praktiken till att det avgränsade området kring en basstation är något större. Säkerhetsavståndet är vanligen 5-10 meter vertikalt framför antennen och en meter horisontellt. Eftersom exponeringen avtar med kvadraten på avståndet, kommer en sänkt säkerhetsnivå att öka detta område med en faktor på 2,5-3,5.

---

(1)  EGT L 199, 30.7.1999, s. 59.

(2)  EGT C 280 E, 3.10.2000, s. 93.

(3)  Rådets direktiv 73/23/EEG av den 19 februari 1973 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser, EGT L 77, 26.3.1973 (Svensk specialutgåva Område 13 Volym 2 s. 167).

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse, EGT L 91, 7.4.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/467 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/467

---

(2004/C 84 E/0541)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1271/03

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(3 april 2003)

Ämne:   Juan Carlos Gonzalez Leiva i kubanskt fängelse

Känner kommissionen till fallet med människorättsaktivisten Juan Carlos Gonzalez Leiva, som suttit fängslad under ovärdiga förhållanden sedan den 5 mars 2002 och som fortfarande inte har ställts inför rätta (se frågorna E-1458/02, E-1467/02 (1) och E-3646/02 (2))?

Vilka åtgärder har vidtagits av EU den senaste tiden med anledning av Gonzalez Leiva? Vilka reaktioner har man fått från de kubanska myndigheterna?

Är kommissionen beredd att betona människorättsfrågor i högre grad i dialogen mellan EU och Kuba? Kan kommissionen undersöka om kränkningar av de mänskliga rättigheterna påverkar EU:s gemensamma ståndpunkt när det gäller Kuba?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Nielson

(29 april 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hennes skriftliga fråga E-3646/02 (2).

---

(1)  EGT C 28 E, 6.2.2003, s. 109.

(2)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 16.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/467 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/467

---

(2004/C 84 E/0542)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1306/03

från Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(7 april 2003)

Ämne:   Vidareutveckling av gemenskapslagstiftningen om avgaser från personbilar

Då direktiv 98/69/EG (1) redan har trätt i kraft och nya bilar är försedda med vederbörlig utrustning uppstår frågan om vidareutveckling av gemenskapslagstiftningen om avgaser från personbilar. Enligt gemenskapens luftkvalitetspolitik krävs det en ytterligare sänkning av speciellt kväveoxider och partiklar. Uppenbart finns det redan i dag teknikmetoder som möjliggör en tydlig minskning av partikelhalten i dieselmotorer. Det verkar också som om frågan om mycket fina partiklar i moderna bensinmotorer med insprutningssystem för diesel håller på att utvecklas till ett nytt problem.

| 1. | Vilka förarbeten har gjorts för ytterligare ett steg inom gemenskapslagstiftningen om avgaser från personbilar? |
| --- | --- |

1.

Vilka förarbeten har gjorts för ytterligare ett steg inom gemenskapslagstiftningen om avgaser från personbilar?

| 2. | Planerar kommissionen inför år 2008 att föreslå ett Euro V-steg som innebär ytterligare minskningar av kväveoxider och partiklar speciellt med hänseende till mycket fina partiklar? |
| --- | --- |

2.

Planerar kommissionen inför år 2008 att föreslå ett Euro V-steg som innebär ytterligare minskningar av kväveoxider och partiklar speciellt med hänseende till mycket fina partiklar?

| 3. | När lägger kommissionen fram ett förslag om nivån för ett Euro V-steg? |
| --- | --- |

3.

När lägger kommissionen fram ett förslag om nivån för ett Euro V-steg?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(7 maj 2003)

Kommissionen arbetar för att utveckla en Euro V-standard för de lätta fordon som omfattas av direktiv 98/69/EG (2). Huvudsaklig vikt kommer att läggas på att minska utsläppen av kväveoxider (Nox) och partiklar. På grund av deras konstaterade inverkan på folkhälsan prioriteras kontrollen av utsläppen av myckat fina partiklar inte endast från dieselmotorer utan också från bensinmotorer med direktinsprutning där det finns problem som måste lösas. Utvecklingen av nya laboratoriemetoder för att mäta mycket fina partiklar går bra under överinseende av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (UN-ECE), men det återstår fortfarande en del arbete innan det föreligger en noggrann och tillförlitlig testmetod för att typgodkänna fordon när det gäller deras avgasutsläpp.

Resultaten av de mätningar som syftar till en Euro V-standard kommer också att behöva bli bedömda under hänsynstagande till hållbar utveckling.

Kommissionen avser att Euro V-steget från slutet av decenniet skall tillämpas på olika fordonskategorier inom ramen för direktiv 98/69/EG med beaktande av ett stabilt rättsläge under samma femårsperiod som fastställdes av institutionerna mellan Euro III- och Euro IV-stegen.

Ett förslag kan förväntas bli antaget av kommissionen i slutet av år 2004.

---

(1)  EGT L 350, 28.12.1998, s. 1.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/69/EG av den 13 oktober 1998 om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon och om ändring av rådets direktiv 70/220/EEG, EGT L 350, 28.12.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/468 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/468

---

(2004/C 84 E/0543)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1367/03

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(10 april 2003)

Ämne:   EU:s jordbruksstöd och utslagning av lokala producenter

För en tid sedan kunde man i svensk media ta del av uppgifter om att dumpning av flera tusen ton mjölkpulver i Dominikanska republiken genom det svensk-danska mejeriföretaget Arla medfört att omkring 15 000 lokala småproducenter har slagits ut från marknaden, vilket i sig har omintetgjort deras möjlighet till försörjning. Arlas årliga export av mjölkpulver sker med stöd av 160 miljoner svenska kronor från EU:s exportstöd. Fallet med Arlas subventionerade export är dessvärre inget undantag, utan flera olika fall av likartad karaktär konstituerar ett tydligt mönster.

Vilken är kommissionens uppfattning om det förfarande där företag som Arla med stöd av subventioner från EU kan bidra till en dylik dumpning av produkter, och hur har man valt att verka för att den här typen av fall kan undvikas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 maj 2003)

— Handeln mellan EU och Dominikanska republiken sker inom ramen för Världshandelsorganisationens (WTO) jordbruksavtal, efter de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan och samförstånds-avtalet mellan EU och Dominikanska republiken om importskydd för mjölkpulver i Dominikanska republiken.

Samförståndsavtalet (1) antogs av Europeiska rådet i juli 1998, och genom Dominikanska republikens presidentdekret nr 505/99 av den 24 november 1999 beslutades att införa den nya WTO-bindningslistan i Dominikanska republiken. För att skydda den lokala produktionen och samtidigt se till att konsumenterna fick ett tillräckligt stort utbud till ett rimligt pris, fastställde Dominikanska republiken i sin nya bindningslista en tullkvot på 32 000 ton mjölkpulver varav 70 % för EU och 15 % för Nya Zeeland och andra leverantörer. Inom denna tullkvot har det skett en reguljär import av mjölkpulver från EU till Dominikanska republiken.

I Dominikanska republiken har mjölkproduktionen ökat med mellan 4 % och 6 % per år, men medan produktionskostnaden är 4-6 DOP/liter (dominikanska peso) betalar förädlarna 6,75 DOP/liter till producenterna, detaljhandlarna betalar 17-18 DOP/liter pastöriserad mjölk till förädlarna och konsumenterna betalar från 20 DOP/liter och uppåt. Detaljhandelspriset för mjölkpulver från EU i Dominikanska republiken är högre än priset för annat importerat mjölkpulver och inhemskt producerat pulver. De uppgifter som kommissionen har tillgång till bekräftar därför att exportpolitiken gentemot Dominikanska republiken är rimlig och ansvarsfull.

Enligt en rapport om marknaden för mejeriprodukter i Dominikanska republiken, publicerad av Förenta staternas jordbruksdepartement 2001 (2), fanns det cirka 59 000 mjölkproducenter i Dominikanska republiken, varav 17 500 var specialiserade på mjölkproduktion och resten på boskapsuppfödning i syfte att producera både mjölk och kött. Men i Dominikanska republiken liksom i världens övriga länder pågår en omstrukturering både på producent- och förädlarnivå, vilket leder till en oavbruten minskning av antalet producenter. Inom EU har antalet producenter minskat med ca 50 % de senaste tio åren.

Beträffande den lokala mjölkproduktionen i Dominikanska republiken antyds i rapporten att utvecklingen av lokal mjölkproduktion hämmas av ett antal strukturella problem, däribland osäker energiförsörjning, marknadskoncentration och kvalitetsproblem, snarare än av import från leverantörer i tredjeländer.

Kommissionen har regelbundna kontakter med myndigheterna i Dominikanska republiken angående till-lämpningen av samförståndsavtalet och har också vid ett antal tillfällen (juni 2002, december 2002 och februari 2003) begärt in uppgifter om pris på mjölkpulver, både inhemskt producerat och importerat. Myndigheterna i Dominikanska republiken har inte gjort några framställningar med innebörden att import från EU hämmar utvecklingen eller ger en negativ påverkan på priserna som skadar de lokala mjölkbönderna och därigenom indirekt utvecklingen av nationell mjölkproduktion. Kommissionen har också erbjudit tekniskt stöd för utveckling av mejerinäringen. Detta erbjudande ledde till att myndigheterna i Dominikanska republiken ansökte om finansiering av en undersökning av mejerisektorns nuvarande situation och framtidsutsikter i Dominikanska republiken (pågående studie).

De exportsubventioner som betalas av EU är beroende av skillnaden mellan de priser som gäller på den inre marknaden och noteringar på världsmarknaden, upp till de tak för exportsubventioner som anges i EU:s bindningslista. Exportbidraget för skummjölkspulver och helmjölkspulver som exporteras till Dominikanska republiken inom kvoten sätts på en lägre nivå än när det gäller export till andra destinationer. Skillnaden i exportbidrag för Dominikanska republiken och andra destinationer har ökat ytterligare för kvotåret 2003/2004 genom att exportbidraget för Dominikanska republiken har sänkts.

Inför framtiden har EU förklarat sig vara beredd att minska exportbidragen ytterligare, på villkor att alla andra former av exportstöd omfattas av liknande minskningar. Dessa åtaganden kommer också till uttryck i EU:s dokument om förutsättningar inför jordbruksförhandlingarna inom WTO. Exportsubventionerna blir allt mindre betydelsefulla, med en minskning från 25 % av värdet av EU:s jordbruksexport 1992, till 5,2 % 2001.

Det bör slutligen framhållas att i de fall EU:s export har fått negativa följder, exempelvis exporten av nötkött till Västafrika under 1980-talet, så har EU reagerat, i några fall genom att sluta att ge bidrag för vissa produkter. Erfarenheten visar emellertid att när EU slutar att ge exportsubventioner för en viss marknad så tas dess marknadsandel ofta över av produkter från andra utvecklade länder, vilket ger liknande marknadseffekter för de lokala producenterna.

---

(1)  Rådets beslut 98/486/EG, EGT L 218, 6.8.1998.

(2)  Wagner A. Méndez och Ruben D. Núñez: ”The dairy market in the Dominican Republic 2001”. United States Department of Agriculture 2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/470 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/470

---

(2004/C 84 E/0544)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1511/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(28 april 2003)

Ämne:   Finansiella korrigeringar

Som svar på punkt 2.57 i revisionsrättens årsrapport för 2001 (1) bekräftade kommissionen att ”som en del av uppföljningen av räkenskapsavslutningen för 2001 meddelade kommissionens enheter de portugisiska myndigheterna att det föreslås en finansiell korrigering på 2 % av Idafap-utgifterna (2,8 miljoner euro)”.

Skulle kommissionen kunna sända mig den rapport som ligger som grund för det här beslutet?

Jag skulle också vilja att kommissionen sände mig den rapport om granskningen av IT-systemen vid de portugisiska utbetalningsställena som det hänvisas till i punkt 2.59 i revisionsrättens rapport. Dessutom skulle jag vara intresserad av alla andra granskningsrapporter som kommissionen överlämnat till revisionsrätten.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 juni 2003)

Den finansiella korrigering som föreslagits av kommissionen och som avser det portugisiska utbetalnings-stället Instituto Financeiro de Apoio ao Desenvolvimento da Agricultura e Pescas (Ifadap) grundar sig på en analys av det attesterande organet (Inspection Générale des Finances — IGF) enligt artikel 3 du förordning (EG) nr 1663/95 (2), för EUGFJ-året 2001. Den föreslagna korrigeringen utgör en extrapolering av de felaktigheter som IGF har påvisat. Kommissionen besökte den 16-20 september 2002 Ifadap i Portugal för att granska extrapoleringen och genomföra en allmän granskning av godkännandet av Ifadap som utbetalningsställe.

Förfarandet för granskning och godkännande av tillämpningen av den finansiella korrigeringen har ännu inte slutförts.

I revisionsrättens årsrapport från 2001 (3) hänvisas bland annat till en rad kontroller av utbetalnings-ställenas datasystem i punkt 2.59 vilket parlamentsledamoten påpekar. I Portugal har endast Nacional de Intercvençao e Garanta Agricola (INGA) ingått i denna kontrolíserie.

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 handlar om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (4). Kommissionen kommer att granska parlamentsledamotens begäran enligt det förfarande som fastställs i den förordningen.

Kommissionen vill påminna parlamentsledamoten om att inom ramen för det ramavtal för förbindelserna mellan parlamentet och kommissionen som undertecknades den 5 juli 2000 får parlamentets talman, ordförandena för berörda parlamentsutskott, presidiet och talmanskonferensen begära konfidentiella uppgifter från kommissionen.

---

(1)  EGT C 295, 28.11.2002, s. 58.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 1663/95 av den 7 juli 1995 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 729/70 i fråga om förfarandet vid avslutande av räkenskaperna för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), EGT L 158, 8.7.1995.

(3)  EGT C 295, 28.11.2002.

(4)  EGT L 145, 31.5.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/471 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/471

---

(2004/C 84 E/0545)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1570/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(8 maj 2003)

Ämne:   Kritik mot flamländska myndigheters aktiva engagemang i miljösanering i strid mot främjande av fri konkurrens

| 1. | Lade kommissionen in besvär den 16 oktober 2002 mot flamländska myndigheters aktiva engagemang sedan 1990 i hanteringen av miljöproblem genom företag i vilka myndigheterna gått in som ägare eller delägare, till exempel Vlaamse Milieuholding, Aquafin NV (vattenrening), Indaver (industri-och hushållsavfall), Vlaamse Afvalrecuperatiemaatschappij (återvinning) och det särskilda bolaget för sanering av Hooge Maey i Antwerpen, som utför 90 procent av den flamländska miljöpolitiken? |
| --- | --- |

1.

Lade kommissionen in besvär den 16 oktober 2002 mot flamländska myndigheters aktiva engagemang sedan 1990 i hanteringen av miljöproblem genom företag i vilka myndigheterna gått in som ägare eller delägare, till exempel Vlaamse Milieuholding, Aquafin NV (vattenrening), Indaver (industri-och hushållsavfall), Vlaamse Afvalrecuperatiemaatschappij (återvinning) och det särskilda bolaget för sanering av Hooge Maey i Antwerpen, som utför 90 procent av den flamländska miljöpolitiken?

| 2. | Stämmer uppgifterna som framförts av Herman Matthijs, universitetslärare i ekonomi vid Vrije Universiteit Brussel, att Förenade kungariket är den enda av EU:s medlemsstater som uppfyller kommissionens målsättning om liberalisering av tjänster i allmänhetens intresse? |
| --- | --- |

2.

Stämmer uppgifterna som framförts av Herman Matthijs, universitetslärare i ekonomi vid Vrije Universiteit Brussel, att Förenade kungariket är den enda av EU:s medlemsstater som uppfyller kommissionens målsättning om liberalisering av tjänster i allmänhetens intresse?

| 3. | Överväger kommissionen att inleda ett förfarande vid EG-domstolen i Luxemburg som skulle syfta till att från de 7,5 miljarder euro som anslås för förbättrad vattenrening i Flandern utkräva stora böter på grund av att man inte låtit andra europeiska företag vara med via anbudsförfaranden i konkurrensen om de uppdrag som lämnats ut av de flamländska myndigheterna? |
| --- | --- |

3.

Överväger kommissionen att inleda ett förfarande vid EG-domstolen i Luxemburg som skulle syfta till att från de 7,5 miljarder euro som anslås för förbättrad vattenrening i Flandern utkräva stora böter på grund av att man inte låtit andra europeiska företag vara med via anbudsförfaranden i konkurrensen om de uppdrag som lämnats ut av de flamländska myndigheterna?

| 4. | Förhandlar kommissionen med de flamländska myndigheterna om andra lösningar? Vilka lösningar har detta hittills lett till? |
| --- | --- |

4.

Förhandlar kommissionen med de flamländska myndigheterna om andra lösningar? Vilka lösningar har detta hittills lett till?

Källor: ”De Standaard” den 9 och 10 april, ”De Morgen” den 10 april 2003, ”De Financiëel Economische Tijd” den 10 april 2003.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 juni 2003)

| 1. | Genom en formell underrättelse av den 16 oktober 2002 invände kommissionen enligt reglerna om offentlig upphandling mot att lokala och regionala myndigheter i Flandern tilldelat ett antal kontrakt om vissa miljöpolitiska uppdrag utan föregående upphandling. Till skillnad från vad ledamoten tycks hävda, gällde kommissionens invändning således inte ”flamländska myndigheters aktiva engagemang sedan 1990 i hanteringen av miljöproblem genom företag i vilka myndigheterna gått in som ägare eller delägare”. |
| --- | --- |

1.

Genom en formell underrättelse av den 16 oktober 2002 invände kommissionen enligt reglerna om offentlig upphandling mot att lokala och regionala myndigheter i Flandern tilldelat ett antal kontrakt om vissa miljöpolitiska uppdrag utan föregående upphandling. Till skillnad från vad ledamoten tycks hävda, gällde kommissionens invändning således inte ”flamländska myndigheters aktiva engagemang sedan 1990 i hanteringen av miljöproblem genom företag i vilka myndigheterna gått in som ägare eller delägare”.

| 2. | Kommissionen tar inte ställning till detta uttalande. Däremot har kommissionen vid ett flertal tillfällen poängterat (1) att tjänster i allmänhetens intresse spelar en avgörande roll för framväxten av EU:s sociala modell och att det står medlemsstaterna fritt att själva fastställa vilka tjänster som skall vara i allmänhetens intresse och hur dessa skall fungera. Det bör dock garanteras att inga begränsningar för tillämpningen av EG-fördragets bestämmelser, i synnerhet begränsningar av konkurrensen och de friheter som är knutna till den inre marknaden, sträcker sig längre än vad som är absolut nödvändigt för att säkra tillhandahållandet av tjänster i allmänhetens intresse. Framför allt måste medlemsstaterna då de beslutar att lägga ut sådana tjänster på entreprenad välja uppdragstagare enligt de EG-rättsliga bestämmelserna och principerna för offentlig upphandling. I detta sammanhang kan påpekas att kommissionen nyligen antagit en grönbok om tjänster i allmänhetens intresse (se webbplatsen http://europa.eu.int/comm/secreta-riatgeneral/servicesgeneralinterest), där kommissionen sammanställer sina övervägningar och uppmanar alla berörda parter att lämna synpunkter och förslag. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen tar inte ställning till detta uttalande. Däremot har kommissionen vid ett flertal tillfällen poängterat (1) att tjänster i allmänhetens intresse spelar en avgörande roll för framväxten av EU:s sociala modell och att det står medlemsstaterna fritt att själva fastställa vilka tjänster som skall vara i allmänhetens intresse och hur dessa skall fungera. Det bör dock garanteras att inga begränsningar för tillämpningen av EG-fördragets bestämmelser, i synnerhet begränsningar av konkurrensen och de friheter som är knutna till den inre marknaden, sträcker sig längre än vad som är absolut nödvändigt för att säkra tillhandahållandet av tjänster i allmänhetens intresse. Framför allt måste medlemsstaterna då de beslutar att lägga ut sådana tjänster på entreprenad välja uppdragstagare enligt de EG-rättsliga bestämmelserna och principerna för offentlig upphandling. I detta sammanhang kan påpekas att kommissionen nyligen antagit en grönbok om tjänster i allmänhetens intresse (se webbplatsen http://europa.eu.int/comm/secreta-riatgeneral/servicesgeneralinterest), där kommissionen sammanställer sina övervägningar och uppmanar alla berörda parter att lämna synpunkter och förslag.

| 3. | Det förfarande som kommissionen inlett mot belgiska staten och som ledamoten hänvisar till befinner sig än så länge endast i ett administrativt skede. De argument som de bägge parterna anför sker i form av en dialog med de behöriga belgiska myndigheterna. Under alla omständigheter har kommissionen enligt gemenskapens lagstiftning om offentlig upphandling inte någon möjlighet att själv besluta om viten om gällande regler inte följts. Enligt gällande EG-rätt i fråga om offentlig upphandling måste kommissionen väcka talan vid domstolen enligt villkoren i artikel 228.2. Först då kan domstolen döma en medlemsstat att betala ett standardbelopp eller ett vite, om den fastställer att medlemsstaten inte har följt dess dom. Som redan nämnts är dock det förfarande som kommissionen inlett i det aktuella ärendet endast i ett administrativt skede. |
| --- | --- |

3.

Det förfarande som kommissionen inlett mot belgiska staten och som ledamoten hänvisar till befinner sig än så länge endast i ett administrativt skede. De argument som de bägge parterna anför sker i form av en dialog med de behöriga belgiska myndigheterna. Under alla omständigheter har kommissionen enligt gemenskapens lagstiftning om offentlig upphandling inte någon möjlighet att själv besluta om viten om gällande regler inte följts. Enligt gällande EG-rätt i fråga om offentlig upphandling måste kommissionen väcka talan vid domstolen enligt villkoren i artikel 228.2. Först då kan domstolen döma en medlemsstat att betala ett standardbelopp eller ett vite, om den fastställer att medlemsstaten inte har följt dess dom. Som redan nämnts är dock det förfarande som kommissionen inlett i det aktuella ärendet endast i ett administrativt skede.

| 4. | Eftersom dialogen med de belgiska myndigheterna pågår är det alltför tidigt att uttala sig om några eventuella resultat. |
| --- | --- |

4.

Eftersom dialogen med de belgiska myndigheterna pågår är det alltför tidigt att uttala sig om några eventuella resultat.

---

(1)  EGT C 281, 26.9.1996 och EGT C 17, 19.1.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/472 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/472

---

(2004/C 84 E/0546)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1571/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(8 maj 2003)

Ämne:   Lösningar på problem i den flamländska miljösaneringen utan större beroende av privata företag

| 1. | Gäller kommissionens kritik av flamländska myndigheters starka engagemang sedan 1990 i hanteringen av miljöproblem uteslutande de fördelar som på grund av bristande konkurrens åtnjutits av företag på den fria marknaden, bland annat privata företag som anlitats av flamländska myndigheter? Utkrävs böter även av dessa företag? Vad händer om de nu gått i konkurs? |
| --- | --- |

1.

Gäller kommissionens kritik av flamländska myndigheters starka engagemang sedan 1990 i hanteringen av miljöproblem uteslutande de fördelar som på grund av bristande konkurrens åtnjutits av företag på den fria marknaden, bland annat privata företag som anlitats av flamländska myndigheter? Utkrävs böter även av dessa företag? Vad händer om de nu gått i konkurs?

| 2. | På vilka sätt kan de myndigheter som har i uppgift att lösa miljöproblem försvara sig mot privata företags försök att ta över delar av denna uppgift och införa sämre villkor, som till exempel vägtransport i stället för vattentransport eller begränsa denna uppgift till verksamhet som är lönsam för företagen? |
| --- | --- |

2.

På vilka sätt kan de myndigheter som har i uppgift att lösa miljöproblem försvara sig mot privata företags försök att ta över delar av denna uppgift och införa sämre villkor, som till exempel vägtransport i stället för vattentransport eller begränsa denna uppgift till verksamhet som är lönsam för företagen?

| 3. | På vilka sätt kan myndigheter vid genomförandet av miljösanering begränsa sina kostnader utan att bli beroende av företag som ser miljösanering som en intressant marknad men inte som en uppgift som skall utföras utan förbehåll? |
| --- | --- |

3.

På vilka sätt kan myndigheter vid genomförandet av miljösanering begränsa sina kostnader utan att bli beroende av företag som ser miljösanering som en intressant marknad men inte som en uppgift som skall utföras utan förbehåll?

| 4. | Kan det problem som kommissionen påtalat lösas om de berörda flamländska företagens juridiska status ändras från bolag med privata aktieägare till offentliga organ där de flamländska myndigheterna, inbegripet de flamländska provinserna och de flamländska mellankommunala samarbetsorganen, tar fullständigt ansvar? |
| --- | --- |

4.

Kan det problem som kommissionen påtalat lösas om de berörda flamländska företagens juridiska status ändras från bolag med privata aktieägare till offentliga organ där de flamländska myndigheterna, inbegripet de flamländska provinserna och de flamländska mellankommunala samarbetsorganen, tar fullständigt ansvar?

Källor: ”De Standaard” den 9 och 10 april 2003, ”De Morgen” den 10 april 2003 och ”De Financiëel Economische Tijd” den 10 april 2003.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 juni 2003)

| 1. | Som anges i svaret på den skriftliga frågan E-1570/03 från Erik Meijer (1) har kommissionen, med hänsyn till reglerna om offentlig upphandling, invänt mot att lokala och regionala myndigheter i Flandern tilldelat ett antal kontrakt om vissa miljöpolitiska uppdrag utan föregående upphandling. En dialog förs nu med de belgiska myndigheterna för att komma fram till en lösning utan att rättsliga åtgärder skall behöva vidtas. Endast om de belgiska myndigheterna vägrar att följa gemenskapslagstiftningen under överträdelse-förfarandets gång kan talan väckas vid EG-domstolen i enlighet med artikel 228.2 i EG-fördraget, vilket kan leda till att domstolen förelägger de belgiska myndigheterna att betala ett standardbelopp eller ett vite. Om vissa företag skulle ha gått i konkurs under tiden är inte relevant enligt kommissionens bedömning. Kommissionen strävar efter att gemenskapsrätten skall respekteras och kräver därför att de belgiska myndigheterna när de vill lägga ut viss ekonomisk verksamhet på entreprenad väljer uppdragstagare genom ett konkurrensutsatt förfarande. |
| --- | --- |

1.

Som anges i svaret på den skriftliga frågan E-1570/03 från Erik Meijer (1) har kommissionen, med hänsyn till reglerna om offentlig upphandling, invänt mot att lokala och regionala myndigheter i Flandern tilldelat ett antal kontrakt om vissa miljöpolitiska uppdrag utan föregående upphandling. En dialog förs nu med de belgiska myndigheterna för att komma fram till en lösning utan att rättsliga åtgärder skall behöva vidtas. Endast om de belgiska myndigheterna vägrar att följa gemenskapslagstiftningen under överträdelse-förfarandets gång kan talan väckas vid EG-domstolen i enlighet med artikel 228.2 i EG-fördraget, vilket kan leda till att domstolen förelägger de belgiska myndigheterna att betala ett standardbelopp eller ett vite. Om vissa företag skulle ha gått i konkurs under tiden är inte relevant enligt kommissionens bedömning. Kommissionen strävar efter att gemenskapsrätten skall respekteras och kräver därför att de belgiska myndigheterna när de vill lägga ut viss ekonomisk verksamhet på entreprenad väljer uppdragstagare genom ett konkurrensutsatt förfarande.

| 2. | Parlamentsledamoten vill med sin andra fråga veta hur myndigheter kan försvara sig mot privata företags sämre villkor med avseende på miljön. Här bör det noteras att de upphandlande myndigheterna inom ramen för sin upphandling och på vissa villkor kan ställa miljökrav, förutsatt att dessa krav är knutna till kontraktsföremålet. |
| --- | --- |

2.

Parlamentsledamoten vill med sin andra fråga veta hur myndigheter kan försvara sig mot privata företags sämre villkor med avseende på miljön. Här bör det noteras att de upphandlande myndigheterna inom ramen för sin upphandling och på vissa villkor kan ställa miljökrav, förutsatt att dessa krav är knutna till kontraktsföremålet.

| 3. | Med sin tredje fråga vill parlamentsledamoten veta hur myndigheter vid miljöåtgärder kan begränsa sina kostnader utan att bli beroende av privata företag. I detta avseende bör det framhållas att en korrekt tillämpning av lagstiftningen om offentlig upphandling torde innebära en konkurrensutsättning och därmed att man försöker få bästa valuta för pengarna parallellt med att miljöhänsyn tas på de villkor som anges ovan. |
| --- | --- |

3.

Med sin tredje fråga vill parlamentsledamoten veta hur myndigheter vid miljöåtgärder kan begränsa sina kostnader utan att bli beroende av privata företag. I detta avseende bör det framhållas att en korrekt tillämpning av lagstiftningen om offentlig upphandling torde innebära en konkurrensutsättning och därmed att man försöker få bästa valuta för pengarna parallellt med att miljöhänsyn tas på de villkor som anges ovan.

| 4. | Med sin fjärde fråga vill parlamentsledamoten veta om det problem som kommissionen påtalat kan lösas genom att de företag som fått i uppdrag att utföra verksamhet på miljöområdet ändrar sin status till offentliga organ. Denna fråga hör nog snarare till problematiken kring relationerna ”in house”, som inte omfattas av tillämpningsområdet för reglerna för offentlig upphandling. Domstolen har dock i detta sammanhang fastställt att upphandlingsreglerna alltid är tillämpliga när staten eller en lokal myndighet (i egenskap av upphandlande myndighet) lägger ut en tjänst på entreprenad, utom i undantagsfall när den upphandlande myndigheten utövar en kontroll över detta organ motsvarande den som den utövar över sin egen förvaltning och detta organ bedriver huvuddelen av sin verksamhet tillsammans med den upphandlande myndigheten. Total ekonomisk kontroll räcker därmed inte för att komma undan kravet att genomföra en upphandling (domstolens dom av den 18 november 1999 i mål C-107/98, Teckal Srl mot Comune di Viano och Azienda Gas-Acqua Consorziale (AGAC) di Reggio Emilia, REG 1999 s. I-08121). |
| --- | --- |

4.

Med sin fjärde fråga vill parlamentsledamoten veta om det problem som kommissionen påtalat kan lösas genom att de företag som fått i uppdrag att utföra verksamhet på miljöområdet ändrar sin status till offentliga organ. Denna fråga hör nog snarare till problematiken kring relationerna ”in house”, som inte omfattas av tillämpningsområdet för reglerna för offentlig upphandling. Domstolen har dock i detta sammanhang fastställt att upphandlingsreglerna alltid är tillämpliga när staten eller en lokal myndighet (i egenskap av upphandlande myndighet) lägger ut en tjänst på entreprenad, utom i undantagsfall när den upphandlande myndigheten utövar en kontroll över detta organ motsvarande den som den utövar över sin egen förvaltning och detta organ bedriver huvuddelen av sin verksamhet tillsammans med den upphandlande myndigheten. Total ekonomisk kontroll räcker därmed inte för att komma undan kravet att genomföra en upphandling (domstolens dom av den 18 november 1999 i mål C-107/98, Teckal Srl mot Comune di Viano och Azienda Gas-Acqua Consorziale (AGAC) di Reggio Emilia, REG 1999 s. I-08121).

---

(1)  Se s. 471.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/473 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/473

---

(2004/C 84 E/0547)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1671/03

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(19 maj 2003)

Ämne:   Följdfråga till E-3529/02 om lagstiftning om semesterersättning

Kommissionen påstår i sitt svar på skriftlig fråga E-3529/02 (1) att det faktiska utövandet av rätten till årlig betald semester skjuts upp till påföljande kalenderår enligt den belgiska lagstiftningen. Enligt kommissionen sker detta i överensstämmelse med artikel 7 i direktiv 93/104/EG (2). I denna artikel fastslås uttryckligen att alla (!) arbetstagare har rätt till årlig betald semster under minst fyra veckor. I KOM(2000)787 påstår kommissionen väl att märka att arbetstagarna under sitt första anställningsår inte kan få betald semester. Då kan inte slutsatsen bli annan än att alla arbetstagare i Belgien inte har rätt till årlig betald semester, såsom det bokstavligen krävs i direktiv 93/104/EG. I artikel 7.2 i detta direktiv fastställs uttryckligen att minimitiden för årlig betald semester inte kan ersättas med pengar. Det innebär att man inte kan göra undantag från punkt 1.

| 1. | Instämmer kommissionen i påståendet att alla arbetstagare i Belgien inte har rätt till betald semester, såsom fastslagits i KOM(2000) 787, nämligen personer under sitt första anställningsår? Hur rimmar det med direktivet där det påstås att alla arbetstagare har denna rätt? Kommissionen uppmanas att i sitt svar uttryckligen hänvisa till sitt meddelande KOM(2000) 787. |
| --- | --- |

1.

Instämmer kommissionen i påståendet att alla arbetstagare i Belgien inte har rätt till betald semester, såsom fastslagits i KOM(2000) 787, nämligen personer under sitt första anställningsår? Hur rimmar det med direktivet där det påstås att alla arbetstagare har denna rätt? Kommissionen uppmanas att i sitt svar uttryckligen hänvisa till sitt meddelande KOM(2000) 787.

| 2. | I sitt svar gick kommissionen inte in på frågan i vilken utsträckning den belgiska lagstiftningen utgör ett hinder för arbetstagares fria rölighet, och därmed möjligen strider mot artikel 39 i EG-fördraget. Kommissionen uppmanas uttryckligen att behandla denna fråga. |
| --- | --- |

2.

I sitt svar gick kommissionen inte in på frågan i vilken utsträckning den belgiska lagstiftningen utgör ett hinder för arbetstagares fria rölighet, och därmed möjligen strider mot artikel 39 i EG-fördraget. Kommissionen uppmanas uttryckligen att behandla denna fråga.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(20 juni 2003)

| 1. | Kommissionen hänvisar till sitt svar på den skriftliga frågan Bartho Pronk (3). Dessutom vill kommissionen betona att varje arbetstagare enligt belgisk lag har rätt till årlig betald semester på minst fyra veckor. Enligt artikel 2 i den konsoliderade lagen om årlig semester av den 27 juni 1971 har arbetstagare (...) rätt till årlig semester i förhållande till utfört arbete (...). Arbetstagarnas rätt till semester är intjänad rättighet oavsett avtal om det motsatta. Arbetstagare kan inte avstå från sin rätt till årlig semester. Enligt artikel 3 i samma lag fastställs semesterns längd på grundval av hur mycket arbete som utförts under perioden för beräkning av semester (...). Semestern måste uppgå till minst 24 dagar per tolv månader av anställning (...). För beräkning av antalet dagar fastställs perioden som det kalenderår som föregår det år då semestern tas ut.
  Belgisk lag ska således inte förväxlas med lag av den typ som förekom i mål Bectu (4), då rätten till årlig betald semester inte förutsätter en minimianställningsperiod, utan endast förskjuter utnyttjandet av denna rätt till följande kalenderår. Kommmissionen anser att detta är förenligt med artikel 7.1 (se motiveringen i svaret på fråga E-3529/02). |
| --- | --- |

1.

Kommissionen hänvisar till sitt svar på den skriftliga frågan Bartho Pronk (3). Dessutom vill kommissionen betona att varje arbetstagare enligt belgisk lag har rätt till årlig betald semester på minst fyra veckor. Enligt artikel 2 i den konsoliderade lagen om årlig semester av den 27 juni 1971 har arbetstagare (...) rätt till årlig semester i förhållande till utfört arbete (...). Arbetstagarnas rätt till semester är intjänad rättighet oavsett avtal om det motsatta. Arbetstagare kan inte avstå från sin rätt till årlig semester. Enligt artikel 3 i samma lag fastställs semesterns längd på grundval av hur mycket arbete som utförts under perioden för beräkning av semester (...). Semestern måste uppgå till minst 24 dagar per tolv månader av anställning (...). För beräkning av antalet dagar fastställs perioden som det kalenderår som föregår det år då semestern tas ut.

Belgisk lag ska således inte förväxlas med lag av den typ som förekom i mål Bectu (4), då rätten till årlig betald semester inte förutsätter en minimianställningsperiod, utan endast förskjuter utnyttjandet av denna rätt till följande kalenderår. Kommmissionen anser att detta är förenligt med artikel 7.1 (se motiveringen i svaret på fråga E-3529/02).

| 2. | Kommissionen finner att belgisk lagstiftning inte diskriminerar migrerande arbetstagare och således inte bryter mot rätten till fri rörlighet för arbetstagare (artikel 39 i EG-fördraget). |
| --- | --- |

2.

Kommissionen finner att belgisk lagstiftning inte diskriminerar migrerande arbetstagare och således inte bryter mot rätten till fri rörlighet för arbetstagare (artikel 39 i EG-fördraget).

---

(1)  EUT C 137 E, 12.6.2003, s. 222.

(2)  EGT L 307, 13.12.1993, s. 18.

(3)  EUT C 137 E, 12.6.2003, s. 222.

(4)  Se domstolens dom av den 26 juni 2001 i mål C-173/99.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/474 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/474

---

(2004/C 84 E/0548)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1696/03

från Danielle Darras (PSE) till kommissionen

(15 maj 2003)

Ämne:   Gemenskapsmedel och underleverantörer

Jag har genom flera brev gjorts uppmärksam på den omstrukturering som planeras inom Arcelor-gruppen.

Om kommissionen inte kan ta hänsyn till och förhindra de sociala följderna av denna omstrukturering — en omstrukturering som syftar till att stänga två fabriker i Frankrike (Isbergues och Ardoise) för att öppna en ny fabrik i Cariam i Belgien, vilket medför en minskning av antalet arbetsplatser inom Arcelor — skulle jag i gengäld vilja veta om kommissionen kan protestera mot denna åtgärd ifall antingen Arcelor eller dess underleverantörer erhåller gemenskapsmedel.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(6 juni 2003)

Enligt uppgift har Sollac Florange-anläggningen (som hotas eftersom Arcelor överväger att upphöra med investeringen) inte fått bidrag från EU:s strukturfonder för perioden 1994-1999 respektive 2000-2006.

I enlighet med subsidiaritetsprincipen är det medlemsstaterna som ansvarar för såväl projekturval som genomförande och förvaltning av de program som samfinansieras av strukturfonderna.

Strukturfonderna bidrar till finansieringen av bidragsberättigande insatser som omfattas av strukturfonds-förordningarna. Dessa insatser måste ingå i de prioriterade områden och åtgärder som väljs ut för finansiering via strukturfonderna för den berörda regionen. För att få bidrag från någon av strukturfonderna måste insatsen uppfylla urvalskriterier som godkänts av en styrkommitté som ser till att bidraget används på ett lämpligt och effektivt sätt.

När det gäller den innevarande programperioden 2000-2006 fastställs i artikel 30 i förordningen om strukturfonderna (1) att en insats eller ett projekt får behålla sitt stöd från fonderna endast om den inom fem år från dagen för den behöriga nationella myndighetens eller förvaltningsmyndighetens beslut om bidrag från fonderna inte har varit föremål för någon betydande förändring som påverkar dess karaktär eller villkoren för dess genomförande och som följer av upphörande eller förändring av lokaliseringen för en produktionsverksamhet. Om så är fallet måste medlemsstaten informera kommissionen och göra de ekonomiska justeringar som krävs, genom att helt eller delvis annullera EU-bidraget.

När det gäller de tidigare programperioderna fanns det enligt förordningarna inget sätt att kräva tillbaka bidrag som beviljats inom strukturfonderna, förutsatt att insatsen genomförts och utbetalning gjorts på grundval av gällande lagstiftning.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/475 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/475

---

(2004/C 84 E/0549)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1697/03

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(22 maj 2003)

Ämne:   Uppfödande av katter för att sälja skinnen — vilseledande av konsumenter

Enligt ett reportage från BBC förs hundratals konsumenter i Europa bakom ljuset när de fullständigt ovetande köper pälsar av katt- eller hundskinn som är tillverkade i Europa.

I samma reportage uppgavs att det över hela världen rör sig om hundratusentals katter, men även hundar, som årligen faller offer för sluga personer som dödar djuren i syfte att tjäna pengar på att sälja skinnen till Europa, förstås utan att ”produktens” ursprung kommer fram.

Kan kommissionen — med tanke på att konsumentskydd är en del av EU:s grundläggande politik — informera mig om vilka konkreta åtgärder den tänker vidta i syfte att få slut på denna handel, som förutom att den är en avskyvärd handling även innebär vilseledande av konsumenterna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 juli 2003)

Kommissionen har för närvarande inga belägg för att det förekommer uppfödning av hundar och katter i EU eller i de tio anslutande länderna i syfte att sälja skinnen.

Kommissionen är medveten om problemet med import av skinn från hundar och katter. Man behandlar för närvarande de frågor som ställts rörande detta med beaktande av WTO:s bestämmelser, de gemenskapsrättsliga grunderna och samspelet med gällande lagstiftning för att förhindra att konsumenterna vilseleds.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/475 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/475

---

(2004/C 84 E/0550)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1700/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(22 maj 2003)

Ämne:   Finansiella justeringar

I sitt svar gällande punkt 2.57 i revisionsrättens årsrapport för budgetåret 2001 (1), bekräftade kommissionen att dess avdelningar i samband med avslutandet av 2001 års räkenskaper informerat de portugisiska myndigheterna om förslaget om en finansiell justering på två procent (2,8 miljoner euro) av utgifterna inom Ifadap, dvs. det portugisiska institutet för finansiellt stöd till jordbruks- och fiskeriutveck-ling.

Kan kommissionen klargöra vilka skäl som föranleder den att utsätta Ifadap för denna finansjustering på 2,8 miljoner euro?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 juli 2003)

Kommissionen understryker att denna finansiella justering ännu inte har nått det slutliga skedet av förfarandet för avslutande av räkenskaper, vilket omfattar ett kontradiktoriskt förfarande där medlemsstaten kan framföra sina argument.

Kommissionen kommer att meddela parlamentsledamoten när ett eventuellt beslut om finansiell justering har fattats.

---

(1)  EGT C 295, 28.11.2002, s. 58.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/476 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/476

---

(2004/C 84 E/0551)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1731/03

från Freddy Blak (GUE/NGL) till kommissionen

(23 maj 2003)

Ämne:   Danmarks överträdelse av artiklarna 82 och 86 i fördraget

Genom etableringen av Dansk Retursystem A/S (DRS) bryter Danmark mot bestämmelserna i artiklarna 82 och 86 i fördraget. Överträdelsen äger rum till följd av Carlsbergs dominerande ställning på den danska marknaden och dominerande inflytande över DRS A/S. DRS är ett privat företag som har fått ensamrätt på att administrera det danska pant- och retursystemet. Carlsberg kontrollerar emellertid DRS fullständigt, eftersom aktie majoriteten i DRS Holding innehas av Carlsberg och holdingbolaget äger 85 procent av aktierna i DRS A/S. Dessutom innehar Carlsberg lejonparten av styrelseposterna i både DRS Holding och DRS A/S (jfr min tidigare fråga E-3828/02 (1)). Aktiebolaget DRS har ensamrätt på att förvalta det danska pant- och retursystem som alla företag som saluför öl och läsk skall delta i. Ensamrätten omfattar bland annat insamling av engångsförpackningar, men inte insamling av påfyllningsförpackningar, eftersom bryggerierna själva kan ta hand om dem. Därigenom förekommer det inte någon konkurrens på den danska marknaden för insamling av engångsförpackningar. Detta utgör en överträdelse av artikel 82 i fördraget, eftersom det berörda företaget genom att utöva sin ensamrätt inte kan undvika att missbruka sin dominerande ställning, och eftersom ensamrätten kan skapa en situation där företaget tvingas göra sig skyldigt till missbruk. Genom att ensamrätten ges till DRS A/S, som de facto kontrolleras av Carlsberg, försätts DRS A/S i en intressekonflikt, bland annat för att styrelsemedlemmarna får tillgång till känslig affärsinformation om sina konkurrenter på den danska öl- och läskmarknaden.

Ämnar kommissionen vidta åtgärder mot denna överträdelse av artiklarna 82 och 86 i fördraget?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(7 juli 2003)

Parlamentsledamotens fråga gäller Dansk Retursystem A/S (DRS), som har fått exklusiv rätt att ta hand om pant- och retursystemet i Danmark.

Enligt EG-domstolens praxis är det inte i och för sig oförenligt med artikel 82 i EG-fördraget att skapa en dominerande ställning. Däremot kan det vara fråga om brott mot förbuden i artiklarna 86 och 82 i EG-fördraget när ett företag genom utövandet av de exklusiva rättigheter som det har tilldelats föranleds att missbruka en dominerande ställning eller när dessa rättigheter kan ge upphov till en situation i vilken företaget föranleds till sådant missbruk (mål C-163/96, Raso, och C-209/98, FFAD).

När den danska lagstiftningen om pant- och retursystemet utarbetades, var kommissionen i kontakt med den danska Konkurrencestyrelsen. Tack vare styrelsens ingripande ändrades lagförslaget. Något överträdelseförfarande mot Danmark för överträdelse av gemenskapens konkurrensregler på grund av beviljande av exklusiva rättigheter till DRS är inte aktuellt. Det faktum att Carlsberg äger DRS är inte tillräckligt för att styrka missbruk från DRS sida. Eventuella intressekonflikter kan undvikas om det finns ”vattentäta skott” som hindrar att Carlsberg får tillgång till känsliga affärsuppgifter som innehas av revisionsbolaget eller DRS.

Såsom redan har påpekats i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3828/02 kontrollerar kommissionen hur systemet fungerar i praktiken. I den utsträckning den praktiska verksamheten eller systemets omfattning ger upphov till farhågor om konkurrensen fortsätter kommissionen att samarbeta med Konkurrencestyrelsen.

---

(1)  EUT C 268 E, 7.11.2003, s. 52.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/477 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/477

---

(2004/C 84 E/0552)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1736/03

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(26 maj 2003)

Ämne:   Kommissionens deltagande vid den femte världskongressen för avokado

Som framgår av min skriftliga fråga E-1154/02 (1) av den 22 april 2002 och kommissionens svar, kan organisationskommittén för den femte världskongressen för avokado räkna med möjligheten att en representant för kommissionen deltar i denna kongress.

Efter de fyra tidigare kongresserna i USA, Mexiko, Sydafrika och Israel, kommer denna kongress nu att hållas i Europa, vilket ger den en särskild betydelse för sektorn och gör att kommissionen och EU direkt kan få information om de olika förslag som framförs och hur dessa skall kunna förverkligas till förmån för de jordbrukare i gemenskapen som odlar avokado.

Kan kommissionen därför ange om den kommer att kunna anta organisatörernas inbjudan att aktivt delta för att studera hur resultatet av diskussionerna skall kunna förverkligas och få information om situationen för avokadoodlingen inom och utom gemenskapens gränser?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(1 juli 2003)

Kommissionen har fått en inbjudan från organisatörerna av världskongressen för avokado att närvara vid kongressen, men i deras brev uttrycks inget speciellt önskemål om aktivt deltagande. Kommissionen undersöker för närvarande möjligheten att passivt delta vid kongressen dels när det gäller prioriteringar i arbetet, dels när det gäller de mänskliga och ekonomiska resurserna.

Om organisatörerna önskar att kommissionen aktivt deltar i kongressen och i arbetet att förverkliga resultatet av diskussionerna torde det bästa vara att ta direkt kontakt med kommissionens berörda tjänsteenheter (Generaldirektoratet för jordbruk, direktoratet för marknaderna för vegetabiliska produkter, enheten för färska och bearbetade frukter och grönsaker) för att bäst klargöra sina förväntningar och komma överens med dem om hur de skall gå till väga för att uppnå detta.

---

(1)  EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 154.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/478 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/478

---

(2004/C 84 E/0553)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1830/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(2 juni 2003)

Ämne:   Skrivelser till den grekiska regeringen om användningen av gemenskapsmedel och tillämpningen av gemenskapslagstiftningen (regionalpolitiken)

Kan kommissionen redogöra för hur många skrivelser som efter 1994 har sänts till den grekiska regeringen — och vilka som var avsändare till dem — när det gäller korrekt användning av gemenskapsmedel samt införlivande och korrekt tillämpning av gemenskapens miljölagstiftning inom det regionalpolitiska området?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(7 juli 2003)

I överensstämmelse med partnerskapsprincipen ingår detta informationsutbyte mellan kommissionen och de nationella myndigheterna om genomförandet av gemenskapsprogrammen i den löpande förvaltningen.

Såväl med Grekland som med de övriga medlemsstaterna sker detta utbyte praktiskt taget dagligen och kan ta sig olika uttryck, exempelvis i form av skrivelser som undertecknas antingen av kommissionsledamoten eller generaldirektören.

Att dessa brev skickas ingår i rutinerna med hänsyn till att medlemsstaterna, i enlighet med de regler som fastställts på gemenskapsnivå, skall ansvara för hur gemenskapsmedlen används.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/478 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/478

---

(2004/C 84 E/0554)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1857/03

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(3 juni 2003)

Ämne:   Skyddande av ankomst- och avgångstider för regionala flygrutter

Kan kommissionen närmare redogöra för hur ankomst- och avgångstiderna för regionala flygrutter skulle kunna skyddas i förhållande till de nuvarande bestämmelserna för tilldelning av ankomst- och avgångstider?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(7 juli 2003)

Gemenskapens lagstiftning erbjuder två olika typer av skydd av regionala tjänster. För det första fastställs i gemenskapsbestämmelserna om tillträde till marknaden (rådets förordning (EEG) nr 2408/92 av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretag s tillträde till flyglinjer inom gemenskapen (1), artikel 4) att regeringarna får införa en så kallad allmän trafikplikt på flyglinjer inom gemenskapen till ytterområden eller till regioner där flyglinjen anses väsentlig för utvecklingen. För inrikes flyglinjer som har ålagts allmän trafikplikt fastställs i gemenskapens bestämmelser om fördelning av ankomst- och avgångstider (rådets förordning (EEG) nr 95/93 av den 18 januari 1993 om gemensamma regler för fördelning av ankomst- och avgångstider vid gemenskapens flygplatser (2)) att medlemsstaterna får reservera vissa ankomst- och avgångstider vid fullständigt samordnade flygplatser (artikel 9.1 b i förordningen). För utrikes flyglinjer som ålagts allmän trafikplikt finns det ingen möjlighet att reservera ankomst- och avgångstider. För det andra: i fråga om flyglinjer som inte omfattas av allmän trafikplikt men förbinder regionala flygplatser på medlemsstatens territorium med en fullständigt samordnad flygplats, ger bestämmelserna om fördelning av ankomst- och avgångstider (artikel 9.1 a och 3 i förordningen) medlemsstaterna rätt att reservera ankomst-och avgångstider på vissa villkor. Det innebär att ankomst- och avgångstider för sådana flyglinjer endast kan reserveras om flyglinjerna i fråga var trafikerade 1993, då förordningen trädde i kraft, och om de berörda medlemsstaterna har överlämnat en förteckning över de flyglinjer som omfattas av denna rättsordning.

---

(1)  EGT L 240, 24.8.1992.

(2)  EGT L 14, 22.1.1993.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/479 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/479

---

(2004/C 84 E/0555)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1886/03

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(27 maj 2003)

Ämne:   Iraks kulturarv

Enligt uppgifter i pressen har nationalmuseet i Bagdad och museet i Mosul utsatts för omfattande plundringar. Hittills har över 170 000 fornföremål stulits.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att skydda Iraks kulturarv och för att de stulna konstföremålen skall återfinnas?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(20 juni 2003)

Kommissionen är djupt oroad över plundringen och förstöringen av ett stort antal arkeologiska skatter i det nationella arkeologiska muséet i Bagdad. Den stöder de åsikter som Unesco gav uttryck för i en appell av den 17 april 2003. Unesco beklagar i appellen de omfattande skadorna på Iraks kulturarv och rekommenderar åtgärder för att förhindra handel med olagligt exporterade kulturföremål.

Kommissionen litar på att koalitionsstyrkorna — som för närvarande utgör den ansvariga myndigheten i Irak — kommer att vidta alla nödvändiga åtgärder för att undvika ytterligare förstörelse. Den håller på att utarbeta ett utkast till förordning om genomförande av Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1483, i kraft av vilken sanktionerna rörande handel med Irak upphävs. Kommissionen överväger möjligheten att införa ett förbud mot import av kulturföremål från Irak, i enlighet med vad som anges i en av artiklarna i resolution 1483.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/479 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/479

---

(2004/C 84 E/0556)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1936/03

från Anne Jensen (ELDR) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Hamnsäkerhet

Förenta staterna ställer krav på säkerheten i europeiska hamnar, från vilka fartyg utlöper till amerikanska hamnar. Detta innebär i själva verket att Förenta staterna ingått avtal med och givit företräde till särskilt utvalda europeiska hamnar som man anser vara ”säkra”. Samtidigt avvisar Förenta staterna kontakter med andra hamnar som bedöms vara ”osäkra”. Följden av detta är att vissa europeiska hamnar får orättvisa konkurrensfördelar.

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att råda bot på detta problem? Kommer man exempelvis att föreslå lagstiftning som medför att europeiska hamnar kan godtas av Förenta staterna? Vilka riktlinjer kommer att gälla i en sådan lagstiftning? När kan kommissionen förväntas ta initiativ på detta område?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 juli 2003)

Unionen är mycket väl medveten om de amerikanska myndigheternas initiativ för att kräva strängare kontroller och anti-terror-åtgärder i hamnar som exporterar till USA. Unionen känner också till de snedvridningar av konkurrensen mellan hamnar som dessa åtgärder kan föranleda.

De 20 megahamnar som USA har identifierat, bland annat i Europa, har inte valts ut efter befintlig hamnsäkerhet, utan för att kunna täcka en så omfattande containertrafik som möjligt och att kunna hantera 98 % av container-sjötrafiken mellan unionen och USA.

Under en andra inledningsfas är det meningen att det amerikanska initiativet Container Security Initiative (CSI) även skall täcka andra hamnar. Dessa kan komma att väljas ut av säkerhetsskäl, men den amerikanska tullen har samtidigt angivit att hamnarna i denna andra fas kommer att väljas utgående från strategiska kriterier som sträckningen av de viktigaste trafikförbindelserna med Mellanöstern och/eller Afrika.

Gemenskapens svar måste därför uppfylla två krav: det skall vara globalt så att det kan införas i ett världsomfattande system, och det skall vara förenligt med kraven på våran inre marknad, dvs. i första hand skall de garantera lika behandling för alla våra exportörer.

För att bibehålla en sådan lika behandling i hela tullunionen skickade kommissionen i början av året formella underrättelser till de medlemsstater som har skrivit på ”avsiktsförklaringar” om införandet av Container Security Initiative.

Samtidigt har kommissionen inför medlemsstaterna lagt fram ett förslag till en plan för samarbete med de amerikanska myndigheterna i syfte att nå en överenskommelse som kan ersätta bestämmelserna i de ovan nämnda avsiktsförklaringarna, som är oförenliga med tullunionen och den inre marknaden.

Den 18 mars 2003 antog rådet förhandlingsdirektiv för kommissionen att inom de områden som rör gemenskapen förhandla om en utvidgning av tillämpningsområdet för det avtal om tullsamarbete som slöts 1997 mellan gemenskapen och USA. Därigenom vill man uppnå en bättre samordning av säkerhetskontrollerna för de varor som transporteras.

Den 2 maj 2003 antog kommissionen dessutom ett meddelande om ökad säkerhet vid sjötransporter och ett förslag till en förordning om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamnanläggningar (1).

Kommissionen har för avsikt att anta andra lagstiftningsinitiativ rörande säkerhet i prioriterade områden, säkerhet i den intermodala transportkedjan samt översyn av gemenskapens tullkodex.

---

(1)  KOM(2003) 229 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/480 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/480

---

(2004/C 84 E/0557)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2007/03

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(11 juni 2003)

Ämne:   Vietnam: fortsatt fängslande av Thich Quang Duc

Den 75-årige Thich Quang Duc, näst högste ledare inom den förenade buddhistiska kyrkan i Vietnam, sitter fortfarande fängslad trots att han skulle ha frisläppts söndagen den 1 juni efter att ha avtjänat hela det tvååriga ”administrativa frihetsberövande” (ref. 3208/QD-UB) som han dömdes till den 31 maj 2001 genom ett ”beslut” av folkkommittén i staden Ho Chi Minh. Enligt dessa lokala myndigheter är den nya domen en ”reaktivering” av det femåriga ”skyddsfängslandet” som Thich Quang Duc dömdes till i augusti 1995, detta trots att han beviljades amnesti i september 1998. Som motivering för sitt ”beslut” angav folkkommittén i staden Ho Chi Minh att man ville ”hindra Thich Quang Duc från att utöva verksamhet som har dåligt inflytande på politiken och den allmänna ordningen”. Denna ”reaktivering” är inte bara godtycklig och strider mot FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter, vilken har ratificerats av Vietnam, utan också ett uppenbart brott mot de vietnamesiska lagarna, eftersom beslutet om amnesti för Thich Quang Duc hade fattats av republikens president och ”reaktiveringen” av domen endast var resultatet av ett beslut av myndigheterna i staden Ho Chi Minh. Dessutom fick inte Thich Quang Duc möjlighet att försvara sig inför domstol. Enligt AFP, som citerar källor vid utrikesministeriet i Vietnam, undersöker de vietnamesiska myndigheterna ett eventuellt frisläppande den 2 september!

Känner kommissionen till den sorgliga utvecklingen av det man nu kan kalla ”affären Thich Quang Duc”? Vilka nya initiativ avser kommissionen att vidta för att uppmärksamma de vietnamesiska myndigheterna på att det fortsatta fängslandet av Thich Quang Duc allvarligt strider mot de vietnamesiska lagarna, de internationella konventioner som Vietnam har undertecknat och andemeningen och ordalydelsen i samarbetsavtalet mellan Vietnam och EU? Vilka mer allmänna initiativ avser kommissionen att vidta för att förmå de vietnamesiska myndigheterna att drastiskt ändra hållning och återfå den anda som fanns i dialogen vid det möte som nyligen hölls mellan patriarken Thich Huyen Quang och Vietnams premiärminister Phan Van Khai?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 juni 2003)

Kommissionen är väl medveten om att Thich Quan Do fortfarande befinner sig i husarrest.

Kommissionens politik gentemot Vietnam går ut på att främja och stödja landets framsteg i fråga om mänskliga rättigheter och demokratisering och att uttrycka sin oro när missförhållanden förekommer eller när situationen uppenbart försämras. Kommissionen följer på nära håll, tillsammans med medlemsstaterna, utvecklingen när det gäller de mänskliga rättigheterna i landet och deltar i alla unionens de marscher till Vietnams regering i frågor som rör de mänskliga rättigheterna, inbegripet frågor som hänför sig till oroande fall rörande enskilda personer.

Kommissionen och medlemsstaterna har vid upprepade tillfällen enträget uppmanat Vietnams regering att förbättra respekten för de politiska rättigheterna och religionsfriheten, att ytterligare stärka de ekonomiska och sociala friheterna och att upprätta en rättslig ram för att främja utvecklingen av ett starkare civilt samhälle.

Kommissionen kommer även i fortsättningen, i samarbete med medlemsstaternas beskickningar i Vietnam, att noggrant följa situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Vietnam och vid behov vidta lämpliga åtgärder.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/481 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/481

---

(2004/C 84 E/0558)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2154/03

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(24 juni 2003)

Ämne:   Förseningar i samband med utbetalning av medel till projekt för små och medelstora företag

Femte och sjätte ramprogrammen för forskning syftar bland annat till att främja förnyelse. Mot denna bakgrund har kommissionen uppmanat intresserade parter att inkomma med förslag till nyskapande projekt under referensnumret INN/01/02. Tidsfristen för att inge förslag löpte ut den 15 mars 2002. Efter en utvärdering godkändes 31 projekt i juni 2002. Fram till slutet av december 2002 hade emellertid endast fyra kontrakt ingåtts.

Kan kommissionen uppge varför 27 av 31 projekt, mer än ett år efter det att stöd utlovats, ännu inte tilldelats något kontrakt, och ange när den har för avsikt att ingå dessa kontrakt?

Instämmer kommissionen i min bedömning att förseningar av detta slag allvarligt äventyrar enskilda projekt? Om så är fallet: Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att eventuella skadeverkningar till följd av denna försening i möjligaste mån skall begränsas?

För hur många projekt inom femte och sjätte ramprogrammen för forskning har visserligen en utvärdering gjorts redan för ett år sedan (eller ännu tidigare), men ännu inget kontrakt undertecknats?

I slutet av maj 2003 fanns det under rubriken forskning och teknisk utveckling utestående åtaganden som uppgick till 7 miljarder euro. Kan kommissionen meddela inom vilken tidsfrist den avser att reducera dessa outnyttjade anslag, vilka åtgärder den vidtar i detta syfte och om det finns en risk för att en del av dessa medel återkallas? Förekommer det i detta sammanhang även förseningar i samband med utbetalningar till pågående projekt som regelbundet inkommer med fakturor? Om så är fallet: I hur många fall (i absoluta siffror och, relativt sett, i förhållande till hela antalet pågående projekt) förekommer detta, och varför?

Kompletterande svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(18 september 2003)

Som svar på tredje punkten i sin fråga finner ledamoten nedan en förteckning över ännu ej undertecknade forskningskontrakt, där utvärderingen gjordes för över ett år sedan.

| — | Tio individuella stipendier inom ”Den mänskliga faktorn och rörlighet” |
| --- | --- |

—

Tio individuella stipendier inom ”Den mänskliga faktorn och rörlighet”

| — | Tjugo CRAFT-projekt inom industriteknik |
| --- | --- |

—

Tjugo CRAFT-projekt inom industriteknik

| — | Två projekt på miljöområdet |
| --- | --- |

—

Två projekt på miljöområdet

| — | Fyra projekt inom ”Kunskapssamhället och kunskapsbaserad ekonomi”. |
| --- | --- |

—

Fyra projekt inom ”Kunskapssamhället och kunskapsbaserad ekonomi”.

Förteckningen gäller bara femte ramprogrammet för forskning (FoTU). Frågan kan inte besvaras för sjätte ramprogrammet, eftersom det programmet inte började genomföras förrän i slutet av 2002.

I de flesta fall beror förseningen på avtalsparterna (likvidation, återtagande, ändrade uppgifter med omregistrering i registret över betalningsmottagare som följd, osv.) eller på instabilitet inom konsortiet (konkurs, prioritetsändringar, nya partner eller samordnare, osv.).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/482 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/482

---

(2004/C 84 E/0559)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2158/03

från Danielle Darras (PSE) till kommissionen

(24 juni 2003)

Ämne:   Underleverantörer, gemenskapsmedel och Isbergues

Jag har noterat Anna Diamantopoulous svar på kommissionens vägnar (den 6 juni 2003) på min fråga P-1696/03
   (1), men jag skulle vilja precisera min fråga genom att höra mig för om kommissionen kan motsätta sig den planerade omstruktureringen av Isbergues i det fall att antingen Arcelor eller dess underleverantörer erhåller gemenskapsmedel.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 juli 2003)

Svaret på denna fråga kan endast bli en upprepning av de principer som redan förklarats i svaret som gavs den 6 juni 2003 med anledning av er skriftliga fråga P-1696/03.

Kommissionen kan inte motsätta sig en omstrukturering av en industrikoncern enbart utifrån kriteriet om koncernen har mottagit bidrag från strukturfonderna eller inte.

När det gäller den innevarande programperioden 2000-2006 framgår det emellertid av artikel 30 i förordningen om strukturfonderna (2) att om en verksamhet som har beviljats bidrag, inom en tidsperiod på fem år efter beslutet om bidrag, genomgår en betydande förändring som påverkar verksamhetens karaktär eller villkoren för dess genomförande, och som beror på upphörande eller ändring av lokaliseringen av verksamheten, gäller de bestämmelser om finansiella korrigeringar som anges i artikel 39 i förordningen. I ett sådant fall underrättar medlemsstaten kommissionen och genomför nödvändiga finansiella korrigeringar genom att helt eller delvis dra in gemenskapsbidraget.

För de tidigare programperioderna fanns det inga bestämmelser om återtagande av bidrag som beviljats från strukturfonderna om operationerna genomförts och avslutats i enlighet med gällande lagstiftning.

---

(1)  Se s. 474.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/483 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/483

---

(2004/C 84 E/0560)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2257/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(8 juli 2003)

Ämne:   Pingstvännernas religionsfrihet kränkt i Georgien

I betänkande av:

| — | Den 15 juni blockerade demonstranter organiserade av den ortodoxa prästen David Isakadze en kyrka tillhörande pingströrelsen i Tbilisi i sju timmar och hindrade anhängarna att delta i en särskild pingstkyrkegudstjänst. |
| --- | --- |

—

Den 15 juni blockerade demonstranter organiserade av den ortodoxa prästen David Isakadze en kyrka tillhörande pingströrelsen i Tbilisi i sju timmar och hindrade anhängarna att delta i en särskild pingstkyrkegudstjänst.

| — | Vid detta tillfälle hotades prästen Nikolai Kalatsky till livet. Demonstranterna organiserade sig med ett tiotal fordon från kl. 9.00 till kl. 16.00 och en av dem medgav att protesten hade organiserats av den ortodoxa prästen David Isakadze. |
| --- | --- |

—

Vid detta tillfälle hotades prästen Nikolai Kalatsky till livet. Demonstranterna organiserade sig med ett tiotal fordon från kl. 9.00 till kl. 16.00 och en av dem medgav att protesten hade organiserats av den ortodoxa prästen David Isakadze.

| — | De självutnämnda ortodoxa väktarnas blockering av kyrkan inträffade samma dag som en baptistkyrka sattes i brand i byn Akhalsopeli i östra Georgien. |
| --- | --- |

—

De självutnämnda ortodoxa väktarnas blockering av kyrkan inträffade samma dag som en baptistkyrka sattes i brand i byn Akhalsopeli i östra Georgien.

| — | Under de senaste åren har Georgien varit skådeplats för våld mot religiösa minoriteter utövat av ”ortodoxa väktare” som verkar åtnjuta myndigheternas fulla stöd. |
| --- | --- |

—

Under de senaste åren har Georgien varit skådeplats för våld mot religiösa minoriteter utövat av ”ortodoxa väktare” som verkar åtnjuta myndigheternas fulla stöd.

| — | Trots att händelserna kan räknas i hundratal har det inte utdömts straff eller inletts rättsliga förfaranden. |
| --- | --- |

—

Trots att händelserna kan räknas i hundratal har det inte utdömts straff eller inletts rättsliga förfaranden.

| — | Myndigheterna fortsätter att angripa de religiösa minoriteterna i hela Georgien. Den 1 juni tvingade sig polischefen Levan Chokheli in på privat egendom i staden Gori och beordrade upplösningen av ett möte med ca 600 medlemmar av Jehovas vittnen. |
| --- | --- |

—

Myndigheterna fortsätter att angripa de religiösa minoriteterna i hela Georgien. Den 1 juni tvingade sig polischefen Levan Chokheli in på privat egendom i staden Gori och beordrade upplösningen av ett möte med ca 600 medlemmar av Jehovas vittnen.

Europeiska unionen har ett utmärkt samarbete när det gäller ekonomi och handel med Georgien. Kan kommissionen mot bakgrund av detta meddela

| — | om den känner till dessa uppgifter, |
| --- | --- |

—

om den känner till dessa uppgifter,

| — | vilka åtgärder som, inom ramen för samarbetet mellan unionen och Georgien, skulle kunna utgöra ett allvarligt och effektivt medel för att förmå Georgien att respektera religionsfriheten? |
| --- | --- |

—

vilka åtgärder som, inom ramen för samarbetet mellan unionen och Georgien, skulle kunna utgöra ett allvarligt och effektivt medel för att förmå Georgien att respektera religionsfriheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

Kommissionen ser med oro på de ökade kränkningarna av religionsfriheten i Georgien. Kommissionen välkomnar president Eduard Sjevardnadzes deltagande i en ekumenisk gudstjänst i Georgiens huvudstad Tbilisi den 14 mars 2003. Vid denna gudstjänst sade president Sjevardnadze, i närvaro av företrädare för kommissionens delegation och för medlemsstaterna, för första gången att våldshandlingar mot religiösa minoriteter måste beivras. Ändå måste kommissionen med beklagande konstatera att våldsamheterna fortsätter, exempelvis att baptistkyrkan i Akhalsopeli i östra Georgien bränts ned. Den 8 maj 2003 gjorde det grekiska ordförandeskapet på EU:s vägnar ett offentligt uttalande till Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), i vilket man beklagade övergreppet på en observatör från OSSE under rättegången mot Vassilij Mkalavishvili den 29 april 2003. Kommissionen kommer även fortsättningsvis att noggrant följa detta ärende.

Kommissionen vill återigen påpeka att den fäster stor vikt vid att religionsfriheten, trosfriheten och yttrandefriheten respekteras. Unionen har vid upprepade tillfällen hävdat att mänskliga rättigheter och demokratisering måste ingå som en integrerad del i alla politiska dialoger med tredjeländer. I den dialog som regelbundet förs med Georgien inom ramen för partnerskaps- och samarbetsavtalet tar unionen systematiskt upp bl.a. frågor om de mänskliga rättigheterna, inbegripet skyddet av de religiösa minoriteterna. Kommissionen kommer för sin del att sträva efter att dialogen om dessa frågor blir mera effektiv.

När det gäller tillhandahållandet av bistånd har kommissionen, såsom framgår av dess meddelande från 2001 om Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land (1), förbundit sig att integrera frågor om de mänskliga rättigheterna och demokratisering i alla gemenskapens biståndsprogram. Landstrategidokumenten används som ett redskap för att inta ett mera sammanhängande och konsekvent förhållningssätt till främjandet av mänskliga rättigheter och demokratisering, med utnyttjande av flera olika finansiella instrument som är tillgängliga för tredjeländer, utöver det bistånd som tillhandahålls genom Europeiska initiativet för demokratisering och mänskliga rättigheter.

Vidare har kommissionen utarbetat ett nytt landstrategidokument rörande unionens förbindelser med Georgien och är i det sammanhanget i färd med att omdirigera sitt tekniska bistånd i riktning mot en förstärkning av det politiska styret, främjandet av de mänskliga rättigheterna och av det civila samhället i landet. Detta borde bidra till att skapa bättre betingelser när det gäller respekten för religionsfriheten. Tacis nya vägledande program för Georgien under perioden 2004-2006 innehåller i synnerhet ett förslag till samarbete för att stödja institutionella, rättsliga och administrativa reformer och dessutom tas de sociala konsekvenserna av övergången upp liksom stödet till en återuppbyggnad av samhället.

Georgien är dessutom ett av de 31 ”målländerna” för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter under perioden 2002-2004. En av de fyra tematiska prioriteringarna för detta initiativ är bekämpning av rasism och främlingsfientlighet samt diskriminering av minoriteter och ursprungsbefolkningar. Den 11 juli 2003 inledde kommissionen en ny förslagsinfordran för mikroprojekt inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter för projekt som skall genomföras av georgiska icke-statliga organisationer med en budget på mellan 3 000 och 50 000 euro. Ett av de prioriterade områdena i denna förslagsinfordran är ”Stöd till åtgärder för bekämpning av rasism och främlingsfientlighet samt skydd för religiösa och etniska minoriteter”. Ansökningstiden går ut den 15 september 2003.

---

(1)  KOM(2001) 252 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/484 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/484

---

(2004/C 84 E/0561)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2280/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(9 juli 2003)

Ämne:   Tågsignaler

| 1. | Kan kommissionen säga om det enligt europeisk lagstiftning krävs att medlemsstaternas järnvägs-myndigheter använder varningssignaler mot tåg som har en viss minimal eller maximal volym? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen säga om det enligt europeisk lagstiftning krävs att medlemsstaternas järnvägs-myndigheter använder varningssignaler mot tåg som har en viss minimal eller maximal volym?

| 2. | Om så inte är fallet, har kommissionen för avsikt att lägga fram ett sådant förslag? |
| --- | --- |

2.

Om så inte är fallet, har kommissionen för avsikt att lägga fram ett sådant förslag?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(12 augusti 2003)

Det finns ingen europeisk lagstiftning där det krävs att medlemstaternas järnvägsmyndigheter använder varningssignaler mot tåg som har en viss minimal eller maximal volym.

Kommissionen har ingen avsikt att lägga fram ett sådant förslag.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/485 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/485

---

(2004/C 84 E/0562)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2297/03

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(11 juli 2003)

Ämne:   Den rättsliga grunden för direktivet om säkerhet vid kärntekniska anläggningar

I kommissionens förslag (1) till rådets (Euratom) direktiv om säkerhet vid kärntekniska anläggningar föreslås en harmonisering av förvaltningen av avvecklingsfonderna för kärnkraftverk. Är kommissionen säker på att det finns en tillräcklig rättslig grund för direktivet? Anser kommissionen det möjligt att denna del av direktivet skulle åtskiljas och få bilda ett separat förslag till direktiv?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(12 augusti 2003)

Frågan gäller den rättsliga grunden för de bestämmelser om awecklingsfonderna som finns i förslaget till rådets direktiv (Euratom) om fastställande av grundläggande skyldigheter och allmänna principer för säkerhet vid kärntekniska anläggningar.

Enligt artikel 2 b i Euratomfördraget skall gemenskapen — i den ordning som anges i fördraget — ”uppställa enhetliga säkerhetsnormer för befolkningens och arbetstagarnas hälsoskydd samt övervaka till-lämpningen av dessa normer”. I avdelning II kapitel 3 i Euratomfördraget föreskrivs att grundläggande normer skall fastställas för skydd av allmänhetens och de anställdas hälsa mot de skadliga effekter joniserande strålning kan ha. Med stöd av detta kapitel har en omfattande lagstiftning om strålskydd utarbetats. Syftet är att åstadkomma ett bra hälsoskydd, men lagstiftningen omfattar långt mer än hälsoskydd i snäv mening. Strålskydd och kärnsäkerhet har ett gemensamt syfte, nämligen att skydda allmänheten och anställda mot den joniserande strålningens skadliga inverkan, och de två områdena ingår i gemenskapens politik för skyddet av folkhälsan. Till saken hör också att EG-domstolen i sin dom av den 10 december 2002 (mål nr C-29/99) konstaterat att Euratomfördraget ger gemenskapen behörighet att utfärda bestämmelser även om frågor som rör kärnsäkerhet.

Ett heltäckande skydd av allmänhetens och de anställdas hälsa kan i praktiken åstadkommas enbart om alla tänkbara risker undanröjs. Det innebär också åtgärder som garanterar god kärnsäkerhet. Awecklings-fonderna får inte ses som något självändamål utan som ett medel för att garantera god kärnsäkerhet under awecklingsarbetet. I princip kan medlen från fonderna likställas med alla andra åtgärder, däribland tekniska, som gör det möjligt att uppnå detta mål. De ekonomiska resurserna utgör i själva verket ett grundläggande inslag i en trovärdig politik för säkerheten hos kärntekniska anläggningar. En sådan politik skall garantera en god säkerhet inte bara så länge anläggningen är i drift, utan även efteråt, så länge anläggningen kräver övervakning i fråga om skydd mot joniserande strålning. Det är skälet till varför förslaget till direktiv om säkerhet vid kärntekniska anläggningar — ett direktiv som är rättsligt grundat på kapitel 3 i Euratomfördraget — även innehåller bestämmelser om awecklingsfonderna.

---

(1)  KOM(2003) 32 - C5-0228/2003 - 2003/0021(CNS).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/486 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/486

---

(2004/C 84 E/0563)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2332/03

från Franz Turchi (UEN) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Brister när det gäller Italiens iakttagande av artikel 43 i EG-fördraget

Enligt artikel 43 i EG-fördraget (f.d. artikel 52) är inskränkningar för medborgare i en medlemsstat att fritt etablera sig på en annan medlemsstats territorium förbjudna. Genom fallet Kraus av den 31 mars 1993 klargjorde domstolen att sådana friheter tillkommer även medborgare i en medlemsstat som har förvärvat en av gemenskapsrätten erkänd yrkesmerit och som i förhållande till sin ursprungsmedlemsstat befinner sig i en situation jämförbar med den som gäller för alla andra medborgare som åtnjuter rättigheter och friheter enligt fördraget.

I fråga om läkaryrket, liknande yrken och farmaceutiska yrken förenklas avvecklingen av inskränkningarna, enligt artikel 47 i EG-fördraget, av en samordning av villkoren för att få utöva dessa yrken i medlemsstaterna, genom olika direktiv om ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis och harmonisering av nationella krav på tillträde till och utövande av olika yrken.

Genom Hocsman2-fallet klargjorde domstolen att de nationella myndigheterna genom artikel 43 i EG-fördraget åläggs att göra en jämförande studie, fall för fall, av de utbildningsbevis som innehas av berörda personer, inbegripet utbildningsbevis erhållna i tredje land. Enligt rådets direktiv 78/68 6/EEG (1) skall varje medlemsstat erkänna utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för tandläkare som utfärdats till medborgare i medlemsstaterna av de andra medlemsstaterna i enlighet med direktiv 78/68 7/EEG (2) genom att ge sådana meriter, när det gäller tillträde till och utövande av tandläkaryrket, samma status på det egna territoriet som i andra medlemsstater. Den 11 och 13 mars fick kommissionen ta emot tre klagomål mot Italien för kränkning av artikel 43 i EG-fördraget från italienska medborgare som innehar utbildningsbevis inom tandvård från en annan medlemsstat eller från tredje land, nämligen Kroatien. Dessa utbildningsbevis har redan erkänts i en annan medlemsstat men erkänns inte i Italien.

I en skrivelse av den 21 november 2001 uppmärksammade kommissionen de italienska myndigheterna på det nödvändiga i att iaktta de principer och skyldigheter som fastställs i lagstiftningen. Skulle kommissionen mot bakgrund av detta kunna ange om den inte anser att det har blivit dags för den att ingripa, eventuellt genom ett betalningsföreläggande, för att få att de italienska myndigheterna att upphöra att kränka gemenskapsrätten?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 september 2003)

Frågan om Italiens erkännande av de utbildningsbevis inom tandläkaryrket som erhållits i tredjeländer av gemenskapsmedborgare och som redan blivit föremål för ett första erkännande i en annan medlemsstat i unionen är väl känd för kommissionen bl. a. genom framställningarna nr 34, 105 och 303/2000 (3).

Kommissionen vill gärna klargöra att såsom anges i EG-domstolens rättspraxis i målet C-238/98 Hocsman (4) har de italienska myndigheterna i mars 2002 fattat ett beslut om kravet på yrkeserkännande av de berörda efter att ha beaktat deras utbildning och yrkeserfarenhet. Att de italienska myndigheterna underkastat detta erkännande ett lämplighetsprov inom ett visst antal områden strider inte i sig mot gemenskapsrätten, då denna möjlighet följer av ovannämnda rättspraxis.

I de klagomål som inkommit till kommissionen i mars 2003 bestrids exakt giltigheten av de fattade besluten. Dessa klagomål undersöks för närvarande av kommissionen som bl. a. kommer att beakta EG-domstolens senaste dom när det gäller erkännande av utbildningsbevis från tredje land, som avkunnades den 19 juni 2003 i målet C-110/01 Malika Tennah-Durez (5).

Kommissionen är väl medveten om att skyndsamhet vid lösningen av de uppkomna problemen är av vikt för de klagande. Resultatet av den pågående analysen kommer att meddelas dem så snart som det är tillgängligt.

---

(1)  EGT L 233, 24.8.1978, s. 1.

(2)  EGT L 233, 24.8.1978, s. 10.

(3)  Dessa framställningar avslutades den 21 mars 2003.

(4)  REG 2000, s. I-6623.

(5)  ännu inte offentliggjord i REG.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/487 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/487

---

(2004/C 84 E/0564)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2341/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(11 juli 2003)

Ämne:   Skrivelser till den grekiska regeringen om användningen av gemenskapsmedel inom regionalpolitiken

Kommissionsledamoten Michel Barnier talar i svaret på min fråga nr E-1830/03 (1) i allmänna ordalag om expedieringen av skrivelser men undviker att svara på själva frågan. Jag återkommer således med samma fråga: Kan kommissionen redogöra för hur många skrivelser som efter 1994 har sänts till den grekiska regeringen, och vilka som var avsändare till dem (kommissionsledamöter, generaldirektörer, behöriga enhetschefer), när det gäller korrekt användning av gemenskapsmedel samt införlivande och korrekt till-lämpning av gemenskapens miljölagstiftning inom det regionalpolitiska området?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(1 september 2003)

Det är mycket svårt för kommissionen att fastställa exakt hur många skrivelser som den ställt till de grekiska myndigheterna under de senaste tio åren rörande användningen av gemenskapens medel och tillämpningen av lagstiftningen rörande strukturfonderna. Detta beror på att flera av kommissionens avdelningar berörs.

Det bör självfallet röra sig om ett stort antal skrivelser, eftersom de avser mer än ett hundratal program och kommer från olika nivåer i gemenskapshierarkin till såväl nationella, regionala som lokala myndigheter i Grekland. Det rör sig om rutinskrivelser, eftersom medlemsstaternas användning av gemenskapens medel måste ske i enlighet med de regler som fastställs på gemenskapsnivå. Den geografiska enheten vid kommissionens generaldirektorat för regionalpolitik riktade till exempel arton skrivelser till de grekiska myndigheterna under maj månad 2003.

---

(1)  Se s. 478.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/487 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/487

---

(2004/C 84 E/0565)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2350/03

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(11 juli 2003)

Ämne:   Skydd av Darwin Mounds

Kan kommissionen, med anledning av svaret på den skriftliga frågan P-0213/03 (1) angående skydd av Darwin Mounds, bekräfta huruvida man avseende detta område har blivit kontaktad av Förenade kungarikets regering med en ansökan eller en motivering för de nödåtgärder som kommissionen kan vidta enligt artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 (2)? Om så är fallet, kan kommissionen då också uppge vilket datum den första kontakten togs av Förenade kungarikets regering, med tanke på att ingen kontakt verkade ha förekommit vid tidpunkten för kommissionens svar på fråga P-0213/03?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 augusti 2003)

Kommissionen kan bekräfta att den har blivit kontaktad av Förenade kungarikets myndigheter i fråga om skyddet av Darwin Mounds, efter kommissionens svar på skriftlig fråga P-0213/03.

Förenade kungarikets myndigheter tog upp frågan i Generaldirektoratet för fiske i mars 2003, och undrade då vilka möjligheter som fanns att genomföra nödåtgärder. Den 24 juni 2003 mottog kommissionen en skrivelse från Förenade kungariket där den ombads agera för ett förbud mot fiske vid Darwin Mounds med sådana metoder som sannolikt kommer att orsaka ytterligare bestående skador. Darwin Mounds visar redan nu tecken på skador som orsakats av bottentrålar. Eftersom sådant fiske fortfarande pågår i området ber avdelningen för miljö, livsmedel och landsbygdsfrågor kommissionen att beakta sina befogenheter att fatta beslut om nödåtgärder enligt artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken för att omedelbart göra något åt problemet.

Kommissionen har redan inlett arbetet med ett förslag till en rådsförordning för att förbjuda användningen av bottentrålar och andra släpredskap i Darwin Mounds. Denna kommer att ta formen av en ändring av rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer (3), och Europaparlamentet kommer att konsulteras i gängse ordning.

När det gäller nödåtgärderna överväger kommissionen nu om detta fall motsvarar de krav som ställs genom artikel 7 i förordning (EG) nr 2371/2002. Om det finns skäl att utnyttja denna möjlighet kommer kommissionen snabbt att anta en lagstiftning med samma innehåll som den ovannämnda, som i så fall blir giltig i sex månader och sedan kan förlängas i ytterligare sex månader.

---

(1)  EUT C 161 E, 10.7.2003, s. 195.

(2)  EGT L 358, 31.12.2002, s. 59.

(3)  EGT L 125, 27.4.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/488 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/488

---

(2004/C 84 E/0566)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2413/03

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne:   Anslag till utbyte av barnkörer

Kan kommissionen berätta om det skulle finnas några möjligheter att utverka ekonomiskt stöd från gemenskapen för resekostnader som en primärskola (högsta elevålder: 13 år) haft för att delta i utbyte av sångkörer mellan EU:s medlemsstater?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(27 augusti 2003)

EU-stöd för samarbete mellan skolor beviljas via Comenius inom ramen för Sokrates-programmet.

Inom Comenius skolprojekt kan elever och pedagogisk personal från de 30 länder som för närvarande deltar i Sokrates-programmet samarbeta kring ett tema av gemensamt intresse, t.ex. musik. Finansiering kan beviljas både för lokala projekt och till kostnader för resor till partnerskolor. Stöd till klassutbyte (dvs. utbyte av mer än tre eller fyra elever) kan dock fås endast inom ramen för Comenius språkprojekt, där den lägre åldersgränsen för deltagande för närvarande är 14 år.

Alla dessa projekt för skolparterskap sköts decentraliserat av det nationella Sokrates-kontoret i varje deltagarland, och alla skolor som vill ansöka om Comenius-stöd ska kontakta sitt eget nationella kontor för närmare upplysningar. Kontaktuppgifter finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/education/programmes/socrates/nat-esten.html

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/489 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/489

---

(2004/C 84 E/0567)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2421/03

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne:   Bölgrodor

Enligt naturskyddsföreningar hotas Belgiens fauna av stora kolonier av bölgrodor, som också kallas oxgrodor. Eftersom det sedan 1997 varit förbjudet att importera sådana djur från områden utanför Europeiska unionen kommer de troligtvis in i landet under andra namn. Enligt naturskyddsföreningarna använder försäljarna namn av typ ”jättegrodlarver” och andra motsvarande för att smuggla in bölgrodor i Europa och sälja dem i trädgårdscentrum och på torg. Dessa grodor tränger undan de inhemska grodarterna.

Känner Europeiska kommissionen till att det importeras bölgrodor, trots att det är förbjudet inom EU?

Vilka åtgärder vidtar Europeiska kommissionen för att få bukt med sådana olagliga förehavanden?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(10 september 2003)

Kommissionen känner inte till att bölgrodor (oxgrodor) smugglas in i Europa under andra namn och sedan säljs till trädgårdcentra och trädgårdsmarknader. I en undersökning som nyligen genomfördes åt kommissionen om tillämpningen av unionens lagstiftning om handel med vilda djur och växter fastställs det att det verkar som om amerikanska bölgrodor inte längre säljs för att sättas ut i trädgårdsdammar. Kommissionen har inte heller fått några uppgifter om illegal import av bölgrodor från andra källor.

Det är i första hand medlemsstaterna som har ansvar för att bekämpa smuggling av djur. Om kommissionen får in relevanta uppgifter om olaglig handel med arter som omfattas av bilagorna till rådets förordning 338/97 (1) kan den emellertid göra medlemsstaterna uppmärksamma på frågor som den anser behöver undersökas.

Kommissionen tackar frågeställaren för dessa upplysningar och kommer att vidarebefordra dem till de behöriga myndigheterna i Belgien.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem, EGT L 61, 3.3.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/489 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/489

---

(2004/C 84 E/0568)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2431/03

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(22 juli 2003)

Ämne:   Hiv- och aids-läget i centralasiatiska länder

Enligt Förenta nationerna, dess fackorgan och icke-statliga organisationer som arbetar med riskbegränsning, sprids hiv snabbt i centralasiatiska länder. Trots att antalet hiv-fall fortfarande är lågt har fallen ökat exponentiellt under de senaste 4-5 åren, främst på grund av användningen av injicerade droger. I Uzbekistan rapporterades nästan lika många nya hiv-fall under de sex första månaderna av år 2002 som under hela föregående decennium. Användare av injicerade droger utgjorde 90 procent av dessa fall. Grannlandet Kirgizistan rapporterade fyra hiv-fall år 1996; i slutet av år 2002 var antalet 825, varav 82 procent var användare av injicerade droger. I Kazakstan representerade användare av injicerade droger 87 procent av de 2 870 rapporterade hiv-fallen och i Tadzjikistan 73 procent av de 45 registrerade fallen. Denna statistik anger emellertid inte de verkliga hiv-siffrorna i regionen, vilka beräknas vara upp till tio gånger högre än vad som officiellt rapporterats. Orsaken till underrapporteringen är dålig epidemiologisk övervakning.

Användningen av injicerade droger sprider sig våldsamt i regionen, delvis på grund av att Centralasien är en viktig transportrutt för droghandel genom vilken droger tillverkade i Afghanistan och Pakistan filtreras och når andra marknader. Studier har visat att längs sådana transportrutter i världen längs vilka heroin transporteras kommer en viss procent av befolkningen att pröva drogen och börja använda den. Den växande hiv-epidemin i centralasiatiska länder kan och måste tyglas.

Deltar kommissionen i försöken att minska tillgången på droger genom beslagtaganden och antagande av lagar genom vilka innehav av små mängder narkotika är straffbart, åtgärder som driver användare av injicerade droger ännu längre ner under jorden där de är svårare att nå och där de inte har tillgång till tjänster? Eller överväger kommissionen möjligheten att erbjuda tillgång till behandling av narkotikamissbruk och program för utbyte av nålar, vilket skulle vara i överensstämmelse med kommissionens väl avvägda strategi i drogfrågan?

Anser inte kommissionen att tiden nu är mogen för en utvärdering av de sätt på vilka droger för närvarande ”kontrolleras” genom förbudsivrarnas arsenal bestående av tre FN-konventioner och olika nationella lagar som härrör från dem?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 september 2003)

Unionens nuvarande strategi för narkotikabekämpning längs transportvägarna för heroin har fastställts på grundval av unionens handlingsplan mot narkotika 2000-2004. Av denna plan framgår tydligt vilka åtgärder de europeiska institutionerna och medlemsstaterna avser att vidta under denna femårsperiod.

Åtgärderna är inriktade på att minska både efterfrågan och tillgång. Behovet av internationellt samarbete och av effektiva informations-, utvärderings- och samordningsåtgärder på alla nivåer ges en framträdande plats.

Enligt punkt 5 i unionens handlingsplan, som rör yttre åtgärder, anser kommissionen att det internationella samarbetet är av avgörande betydelse i narkotikabekämpningen. Kommissionen kommer på detta område att lägga särskild vikt vid de viktigaste transportvägarna för narkotika till unionen.

Afghanistan är fortfarande den största producenten av heroin i världen, trots det internationella samfundets åtgärder för att undanröja all framställning av denna drog, och det långsiktiga målet är därför att bygga upp ett filtersystem mellan den främsta källan för opiater och heroin, alltså Afghanistan, och Europa.

För att detta mål skall kunna nås har flera program för tekniskt bistånd och initiativ införts direkt i form av specifika åtgärder för att bekämpa narkotika eller i form av kompletterande åtgärder avsedda att stärka gränskontroller och tullförvaltningar i de nya oberoende staterna i f.d. Sovjetunionen, länderna på Balkan och länderna i Central- och Östeuropa.

Kommissionen har satt i gång tre sinsemellan samordnade program för narkotikabekämpning i tre regioner längs transportvägarna för heroin: BUMAD (Vitryssland, Ukraina, Moldavien), SCAD (Södra Kaukasien: Armenien, Azerbajdzjan, Georgien) och CADAP (Centralasien: Kazakstan, Kirgizistan, Tadzjikistan, Turkmenistan och Uzbekistan).

Det övergripande målet för de tre programmen är att minska och förhindra olaglig narkotikahandel från dessa regioner till unionen.

För att detta mål skall kunna nås har en strategi antagits för programmen omfattande följande tre delar:

| — | Utveckling av ett stöd till en väl avvägd och heltäckande narkotikakontroll i regionen: inom ramen för varje program fastställs specifika projekt — som är en förutsättning för att effektiva och moderna åtgärder skall kunna sättas in i kampen mot droger och narkotika — inom följande fyra åtgärdssektorer: a) Åtgärder för att det skall finnas en lämplig rättslig och institutionell ram. b) Åtgärder för en effektiv kontroll vid gränserna. c) Åtgärder för att få fram trovärdiga uppgifter om narkotikaanvändningen och effektiva upplysningar om narkotikahandeln. d) Moderna åtgärdsformer för att bekämpa narkotikaanvändning samt åtgärder för att minska efterfrågan på narkotika och omfattningen av dess konsekvenser. |
| --- | --- |

—

Utveckling av ett stöd till en väl avvägd och heltäckande narkotikakontroll i regionen: inom ramen för varje program fastställs specifika projekt — som är en förutsättning för att effektiva och moderna åtgärder skall kunna sättas in i kampen mot droger och narkotika — inom följande fyra åtgärdssektorer: a) Åtgärder för att det skall finnas en lämplig rättslig och institutionell ram. b) Åtgärder för en effektiv kontroll vid gränserna. c) Åtgärder för att få fram trovärdiga uppgifter om narkotikaanvändningen och effektiva upplysningar om narkotikahandeln. d) Moderna åtgärdsformer för att bekämpa narkotikaanvändning samt åtgärder för att minska efterfrågan på narkotika och omfattningen av dess konsekvenser.

| — | Åtgärder för att unionens och den stödmottagande regionens åtgärder för att bekämpa narkotika skall vara förenliga: förenligheten säkerställs genom att man verkar för att unionens metoder och normer i narkotikabekämpningen används. För att uppnå detta utnyttjas inom alla de fyra åtgärdsområdena experter från unionen. Dessutom förekommer utbildning, studieresor samt personalutbytesprogram förlagda till unionen. |
| --- | --- |

—

Åtgärder för att unionens och den stödmottagande regionens åtgärder för att bekämpa narkotika skall vara förenliga: förenligheten säkerställs genom att man verkar för att unionens metoder och normer i narkotikabekämpningen används. För att uppnå detta utnyttjas inom alla de fyra åtgärdsområdena experter från unionen. Dessutom förekommer utbildning, studieresor samt personalutbytesprogram förlagda till unionen.

| — | Främjande av samarbete på nationell och regional nivå: Ett samarbete mellan de stödmottagande länderna har blivit möjligt tack vare att programmen är så likartade. Bland annat omfattar programmen ett stöd för narkotikakontroll enligt harmoniserade metoder till de tio berörda mottagarländerna. Samtidigt har varje program anpassats till de nationella särdragen. Samarbete mellan institutioner, nationellt och regionalt, uppmuntras i alla projekten genom gemensamma utbildningsåtgärder och studieresor. |
| --- | --- |

—

Främjande av samarbete på nationell och regional nivå: Ett samarbete mellan de stödmottagande länderna har blivit möjligt tack vare att programmen är så likartade. Bland annat omfattar programmen ett stöd för narkotikakontroll enligt harmoniserade metoder till de tio berörda mottagarländerna. Samtidigt har varje program anpassats till de nationella särdragen. Samarbete mellan institutioner, nationellt och regionalt, uppmuntras i alla projekten genom gemensamma utbildningsåtgärder och studieresor.

För att åtgärderna skall få ökad verkningskraft samordnas Tacisprogrammen för narkotikabekämpning nära med parallella program på tull- och gränskontrollområdena, t.ex. programmet för gränsförvaltning i Centralasien.

Handlingsprogrammet för narkotikabekämpning i Centralasien (CADAP) startade i januari 2001. En samordnare av programmets narkotikabekämpningsverksamhet började då tjänstgöra vid kommissionens delegation i Almata. Denna samordnare kommer inom kort att ersättas och kommer då att arbeta tillsammans med samordnaren för programmet för gränsförvaltning i Centralasien, i Bishkek i Kirgizistan.

Inom ramen för den första fasen av handlingsprogrammet har följande projekt fått stöd från ett samlat anslag på 3,4 miljoner euro:

| — | Kontrollverksamhet vid flygplatser: övervaknings- och kontrollutrustning samt utbildningsåtgärder vid fyra stora flygplatser i regionen. |
| --- | --- |

—

Kontrollverksamhet vid flygplatser: övervaknings- och kontrollutrustning samt utbildningsåtgärder vid fyra stora flygplatser i regionen.

| — | Informationssystem rörande användningen av narkotika: Projektet ”NADIN” genomförs för närvarande och syftar till att länderna skall ha kapacitet att göra epidemiologiska utvärderingar av narkotika-situationen så att de kan utarbeta egna förebyggande program och behandlings- och rehabiliteringsprogram. |
| --- | --- |

—

Informationssystem rörande användningen av narkotika: Projektet ”NADIN” genomförs för närvarande och syftar till att länderna skall ha kapacitet att göra epidemiologiska utvärderingar av narkotika-situationen så att de kan utarbeta egna förebyggande program och behandlings- och rehabiliteringsprogram.

| — | Som en följd av den senaste tiden utveckling i Afghanistan har stöd beviljats från till upprättandet av en ny enhet för narkotikabekämpning i Tadzjikistan, |
| --- | --- |

—

Som en följd av den senaste tiden utveckling i Afghanistan har stöd beviljats från till upprättandet av en ny enhet för narkotikabekämpning i Tadzjikistan,

| — | Ett samordningskontor har upprättats i Almata vid kommissionens delegation. För att underlätta samordningen med det nya programmet för gränsförvaltning i Centralasien kommer kontoret att flyttas till Bishkek. |
| --- | --- |

—

Ett samordningskontor har upprättats i Almata vid kommissionens delegation. För att underlätta samordningen med det nya programmet för gränsförvaltning i Centralasien kommer kontoret att flyttas till Bishkek.

Den andra fasen av handlingsprogrammet för narkotikabekämpning i Centralasien, med ett anslag från Tacis på 4,5 miljoner euro, kommer att starta hösten 2003.

Den följs ett år senare av en tredje fas, för vilken 3 miljoner euro anslagits.

Inom ramen för den andra och den tredje fasen av programmet kommer följande projekt att kunna startas:

| — | Bistånd på det rättsliga området: Detta projekt syftar till att förbättra narkotikalagstiftningen i regionen och att öka domarnas och åklagarnas kapacitet att medverka när det gäller rättsligt samarbete (ömsesidigt bistånd på det rättsliga området och kontrollerad införsel). Förenta nationernas program för internationell kontroll av narkotika kommer att medverka vid genomförandet av åtgärder inom ramen för detta projekt. |
| --- | --- |

—

Bistånd på det rättsliga området: Detta projekt syftar till att förbättra narkotikalagstiftningen i regionen och att öka domarnas och åklagarnas kapacitet att medverka när det gäller rättsligt samarbete (ömsesidigt bistånd på det rättsliga området och kontrollerad införsel). Förenta nationernas program för internationell kontroll av narkotika kommer att medverka vid genomförandet av åtgärder inom ramen för detta projekt.

| — | Kontrollverksamhet vid flygplatser: Detta projekt är en uppföljning av den första fasen av handlingsprogrammet. Det syftar till att man vid de stora flygplatserna i regionen skall upprätta underrättelseenheter som kan förbättra analysen av upplysningar om olaglig narkotikahandel och öka informationsutbytet på området. Utrustning och utbildning kommer också att ställas till förfogande inom ramen för projektet. |
| --- | --- |

—

Kontrollverksamhet vid flygplatser: Detta projekt är en uppföljning av den första fasen av handlingsprogrammet. Det syftar till att man vid de stora flygplatserna i regionen skall upprätta underrättelseenheter som kan förbättra analysen av upplysningar om olaglig narkotikahandel och öka informationsutbytet på området. Utrustning och utbildning kommer också att ställas till förfogande inom ramen för projektet.

| — | Kontrollverksamhet vid hamnar: Detta projekt syftar framför allt till att kapaciteten för inspektions-och upplysningsverksamhet skall förbättras vid hamnen i Aktau (Kazakstan). |
| --- | --- |

—

Kontrollverksamhet vid hamnar: Detta projekt syftar framför allt till att kapaciteten för inspektions-och upplysningsverksamhet skall förbättras vid hamnen i Aktau (Kazakstan).

| — | Gränsposteringar längs landgränsen: Genom detta projekt kommer det att ges stöd till gränsposteringar längs vägarna för den olagliga handeln. I varje land kommer man att välja ut vissa nyckelposteringar som skall få hjälp med utbildning och utrustning så att de deras operationella förmåga stärks. Projektet kommer att genomföras i nära samarbete med Förenta nationernas program för internationell kontroll av narkotika. |
| --- | --- |

—

Gränsposteringar längs landgränsen: Genom detta projekt kommer det att ges stöd till gränsposteringar längs vägarna för den olagliga handeln. I varje land kommer man att välja ut vissa nyckelposteringar som skall få hjälp med utbildning och utrustning så att de deras operationella förmåga stärks. Projektet kommer att genomföras i nära samarbete med Förenta nationernas program för internationell kontroll av narkotika.

| — | Polisens underrättelseverksamhet: Genom detta projekt kommer det att ges stöd till utveckling av underrättelsesystemen hos de rättsvårdande organen i regionen vilket bör kunna leda till en mera effektiv bekämpning av den olagliga handeln. |
| --- | --- |

—

Polisens underrättelseverksamhet: Genom detta projekt kommer det att ges stöd till utveckling av underrättelsesystemen hos de rättsvårdande organen i regionen vilket bör kunna leda till en mera effektiv bekämpning av den olagliga handeln.

| — | Förebyggande åtgärder i fängelser: Detta projekt kommer att främja förebyggande åtgärder samt åtgärder för behandling, rehabilitering och återintegrering och kommer att avse flera fängelser i Centralasien. Stöd till förebyggande åtgärder från myndigheternas sida planeras också. |
| --- | --- |

—

Förebyggande åtgärder i fängelser: Detta projekt kommer att främja förebyggande åtgärder samt åtgärder för behandling, rehabilitering och återintegrering och kommer att avse flera fängelser i Centralasien. Stöd till förebyggande åtgärder från myndigheternas sida planeras också.

Kommissionen är en av de främsta deltagarna i och bidragsgivarna till Förenta nationernas globala fond för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria. Medlen i denna fond används för att stöjda åtgärder som vidtas av de drabbade länderna själva, däribland länderna i Centralasien.

Generellt sett har kommissionen också målinriktat sina program för lokal utveckling i Centralasien på regionerna i södra Tadzjikistan och till de kirgiziska och tadzjikiska områdena i Ferghanadalen. Dessa är viktiga transitområden, där den stora fattigdomen gör att befolkningen har svårt att sätta sig emot narkotikahandlarna och den olagliga narkotikahandeln.

Gemenskapen är, slutligen, inte part i Förenta nationernas narkotikakonventioner (med undantag av artikel 12 i FN:s konvention mot illegal handel med narkotika och psykotropa substanser från 1988; denna artikel rör kemiska prekursorer). Det ankommer alltså på medlemsstaterna att, om de anser att det behövs, föreslå att konventionerna ändras.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/492 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/492

---

(2004/C 84 E/0569)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2445/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(22 juli 2003)

Ämne:   Olaglig import av viltkött

Kan kommissionen rapportera om mängderna viltkött (så kallat bushmeat) som olagligen importeras till medlemsstaterna och ange senaste tidens trender i fråga om importvolymer, vilka djur köttet kommer ifrån, ursprungsländerna och bestämmelseorterna, transportvägarna och transportmetoderna samt hur mycket av detta kött som upptäcks?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(15 september 2003)

Kommissionen beklagar att de upplysningar som parlamentsledamoten önskar inte är tillgängliga. Illegal import framgår sällan av statistik.

Kommissionen förfogar över uppgifter om lagligt importerade CITES-listade (1) arter, eftersom importörerna är skyldiga att anmäla sådan import till myndigheterna och att ha tillstånd för import. Det är dock olagligt att importera exemplar av CITES-listade arter för användning som s.k. bushmeat. Om importörerna bryter mot reglerna, kommer de dock inte att avslöja detta.

Det är inte heller möjligt att extrapolera utifrån antalet beslag av kött, eftersom det inte finns något tillförlitligt sätt att fastställa hur stor andel det beslagtagna köttet utgör av den totala kvantiteten olagligt importerat kött. De smuggelvaror som inte upptäcks registreras ju aldrig. Endast två beslag av bushmeat har gjorts sedan 1999.

---

(1)  Konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/493 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/493

---

(2004/C 84 E/0570)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2496/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(25 juli 2003)

Ämne:   Avvikelser i den internationella bytesbalansen

Kan kommissionen uppskatta hur stora avvikelserna i den internationella bytesbalansen var förra året både i euro och som andel av BNP och göra en prognos för detta år? Kan kommissionen förklara avvikelserna och ange om den anser att oregistrerade valutaintäkter för vissa eller alla medlemsstater är en anledning till dessa? Om så är fallet, hur stor är den andel som troligen inte finns med i statistiken och finns det skäl att tro att andelen kan variera från en medlemsstat till en annan? Vilken effekt skulle den andel som inte tas upp få på den kända bytesbalansen för medlemsstaterna?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(3 september 2003)

Kommissionen utarbetar inte uppskattningar av hur stora avvikelserna i den internationella bytesbalansen är. Internationella valutafonden Fund (IMF) är den enda internationella organisation som har tillräcklig information för att utarbeta sådana uppskattningar.

De senaste siffrorna för avvikelsen i den internationella bytesbalansen, som de beräknats av IMF, hänför sig till 2001, och de uppgick till totalt 131 1 miljarder euro. Med Världsbankens uppskattning av bruttonationalprodukten (BNP) för 2001 (34 748 miljarder euro) motsvarar avvikelserna i den internationella bytesbalansen 0,38 % av världens BNP. Den genomsnittliga avvikelsen för perioden 1995-2001 var -49, miljarder euro. Den uppvisade minus under hela perioden 1995-2001 med 1997 som det enda undantaget.

När det gäller medlemsstaternas bidrag till den globala asymmetri är den enda källan som kommissionen (Eurostat) förfogar över storleken på de asymmetrier som noterats i unionens betalningsbalans (1). År 2001 uppgick asymmetrin på EU:s interna betalningsbalans till 34,3 miljarder euro (0,39 % av EU:s BNP). Skillnaden är positiv, vilket betyder att kredit överstiger. De preliminära resultaten för 2002 pekar på en avvikelse på 31,4 miljarder euro. Denna positiva skillnad visar ett strukturellt drag när det gäller EU:s interna betalningsbalans under perioden 1995-2001. Under denna period visade den interna betalningsbalansen genomsnittlig positiv avvikelse på 42,5 miljarder euro.

För ytterligare uppgifter sänds två bilagor till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

---

(1)  Mer detaljerade uppgifter finns i Eurostat, 2002. Asymmetries of Current account in the intra-UE balance of payments, Working Papers and studies (tillgänglig på http://europa.eu.int/comm/eurostat/Public/datashop/print-catalogue/EN?catalogue=Eurostat&collection=12-Working % 20papers % 20and % 20studies&product=KS-AO-02-004-_-N-EN.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/493 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/493

---

(2004/C 84 E/0571)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2503/03

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Biluthyrningsfirmor

Jag har fått en mängd brev från väljare som klagar på att de när de förhandsbokat en hyrbil enligt principen ”allt ingår” sedan upptäckt att de måste betala extra avgifter som gjort att den totala kostnaden ökat dramatiskt.

Har kommissionen erhållit några sådana klagomål på prissättningen av hyrbilar, i synnerhet rörande hur öppet den redovisas, och på att hyrbilsfirmorna allt oftare säljer bränsle till mycket högre priser än marknadspriset?

Har kommissionen haft någon kontakt med hyrbilsfirmor på senaste tiden? Vilka frågor har i sådana fall diskuterats?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

En affärsmetod som vilseleder konsumenterna om de faktiska kostnaderna för en tjänst strider mot andemeningen i artikel 15 3 i EG-fördraget, som bland annat framhåller rätten till konsumentinformation, vilket alltid har varit en av de viktigaste frågorna för konsumentskyddet i unionen. Problemet med hyrbilar där ”allt ingår” har dock hittills inte påtalats för kommissionen.

Enligt rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 (1), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/55/EG (2) av den 6 oktober 1997 om vilseledande och jämförande reklam, är det olagligt att vilseleda konsumenter om priset för en tjänst (artikel 3 b). Prishöjningar i avtalsvillkor kan dessutom vara oskäliga enligt rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (3). Genom punkt 1 i den vägledande och icke uttömmande förteckningen i bilagan till direktivet inbegrips uttryckligen avtalsvillkor som föreskriver prishöjningar utan att konsumenten får motsvarande rätt att frånträda avtalet om det slutliga priset är för högt i förhållande till det pris som har överenskommits (1).

Biluthyrningsfirmor har frågat om Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal (4) i full utsträckning skall tillämpas på deras verksamhet. I artikel 3.2 andra strecksatsen i direktivet undantas bland annat avtal som avser transport från vissa bestämmelser i direktivet. Avtal om biluthyrning nämns dock inte. Ett mål har nyligen tagits upp (30 juli 2003) i EG-domstolen, i vilket det frågas om avtal om biluthyrning omfattas av direktivet [EasyCar (UK) Ltd, C-336/03]. Målet är ännu inte avgjort.

I övrigt har kommissionen gjort stora ansträngningar för att ta itu med otillbörliga affärsmetoder, vilket nyligen har utmynnat i ett förslag till direktiv om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden (direktiv om otillbörliga affärsmetoder) (5). När detta direktiv har antagits kommer bland annat otillbörliga affärsmetoder som är vilseledande att förbjudas. I artikel 6.1 c i det föreslagna direktivet anges att det skall betraktas som en vilseledande metod att vilseleda konsumenten om prissättningen.

---

(1)  EGT L 250, 19.9.1984.

(2)  EGT L 290, 23.10.1997.

(3)  EGT L 95, 21.4.1993.

(4)  EGT L 144, 4.6.1997.

(5)  KOM(2003) 356 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/494 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/494

---

(2004/C 84 E/0572)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2526/03

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Äggproducenter inom EU

Är kommissionen medveten att om äggproducenter inom Europeiska unionen är djupt bekymrade över hotet mot deras levebröd, vilket härrör sig dels från ny lagstiftning om hönsens välmående, dels från den ökade importen av ägg som den pågående WTO-rundan eventuellt kommer att medföra?

Vilka åtgärder vidtar Europeiska kommissionen för att säkra en jämställd plats för EU-äggproducenter inom internationell ägghandel och för att erbjuda dem tillräcklig kompensation?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Fischler

(12 september 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-1625/03 från Jackson (1).

---

(1)  EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 147.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/495 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/495

---

(2004/C 84 E/0573)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2572/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(6 augusti 2003)

Ämne:   Kränkningar av religionsfriheten i Georgien för pingstvänner, baptistvänner, katoliker, ortodoxa och Jehovas vittnen

| — | De senaste fyra åren har de så kallade ”vigilantes” (väktare) utövat våld av aldrig tidigare skådat slag mot religiösa minoriteter. |
| --- | --- |

—

De senaste fyra åren har de så kallade ”vigilantes” (väktare) utövat våld av aldrig tidigare skådat slag mot religiösa minoriteter.

| — | Pingstvänner, baptistvänner, katoliker, ortodoxa och Jehovas vittnen utsätts för attacker från folkmassor, organiserade av självutnämnda ortodoxa ”vigilantes”. |
| --- | --- |

—

Pingstvänner, baptistvänner, katoliker, ortodoxa och Jehovas vittnen utsätts för attacker från folkmassor, organiserade av självutnämnda ortodoxa ”vigilantes”.

| — | Trots att det under de senaste fyra åren har bekräftats mer än hundra attacker mot religiösa minoriteter och de ansvariga är väl kända av allmänheten och polisen har ingen någonsin gripits. |
| --- | --- |

—

Trots att det under de senaste fyra åren har bekräftats mer än hundra attacker mot religiösa minoriteter och de ansvariga är väl kända av allmänheten och polisen har ingen någonsin gripits.

| — | Till och med den anglikanske ärkebiskopen Roman Williams och påven Johannes Paulus II tillhör dem som har fördömt det religiösa våld som pågår i Georgien. |
| --- | --- |

—

Till och med den anglikanske ärkebiskopen Roman Williams och påven Johannes Paulus II tillhör dem som har fördömt det religiösa våld som pågår i Georgien.

| — | Den 15 juli förstördes en baptistkyrka i byn Akhalsopeli. Anhängarna bestrider anklagelserna från guvernören i östra Georgien om att det skulle ha varit de själva som satte kyrkan i brand. Byns invånare har hotat baptistvännerna med att de inte längre har tillstånd av bygga upp sin kyrka och, om de ändå skulle göra det, har de hotat med att kyrkan kommer att förstöras på nytt. |
| --- | --- |

—

Den 15 juli förstördes en baptistkyrka i byn Akhalsopeli. Anhängarna bestrider anklagelserna från guvernören i östra Georgien om att det skulle ha varit de själva som satte kyrkan i brand. Byns invånare har hotat baptistvännerna med att de inte längre har tillstånd av bygga upp sin kyrka och, om de ändå skulle göra det, har de hotat med att kyrkan kommer att förstöras på nytt.

| — | I Tbilisi hindrade ortodoxa ”vigilantes” den 13 juli för sjätte söndagen i följd en pingstkyrka från att stå värd för möten genom att omringa det hus där mötet skulle ha hållits samtidigt som de skrek ”ni ryssar åk tillbaka till Ryssland och gör vad ni vill där”. Pastor Kalutsky har angivit att deltagarna sagt att de var ortodoxa och att skälet till blockaden var att förhindra icke-ortodoxa religionsutövelser. |
| --- | --- |

—

I Tbilisi hindrade ortodoxa ”vigilantes” den 13 juli för sjätte söndagen i följd en pingstkyrka från att stå värd för möten genom att omringa det hus där mötet skulle ha hållits samtidigt som de skrek ”ni ryssar åk tillbaka till Ryssland och gör vad ni vill där”. Pastor Kalutsky har angivit att deltagarna sagt att de var ortodoxa och att skälet till blockaden var att förhindra icke-ortodoxa religionsutövelser.

Med tanke på de utmärkta samarbetsförbindelserna mellan Europeiska unionen och Georgien, kan kommissionen ange om den har kännedom om dessa uppgifter och vilka åtgärder som inom ramen för samarbetet mellan unionen och Georgien skulle kunna utgöra ett allvarligt och effektivt medel för att förmå Georgien att respektera religionsfriheten?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Patten

(15 september 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans skriftliga fråga E-2257/03 (1).

---

(1)  Se s. 483.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/496 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/496

---

(2004/C 84 E/0574)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2681/03

från Robert Goebbels (PSE) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Godkännande av luxemburgska gymnasiebetyg i Belgien

På luxemburgska regeringens webbplats informerar man om att från och med läsåret 2003-2004 kräver den franskspråkiga gemenskapen i Belgien på nytt att sökande med slutbetyg från ett luxemburgskt gymnasium skall få sin examen godkänd av de belgiska myndigheterna innan de kan skriva in sig på belgiska universitet och högskolor.

Trots att luxemburgska studenter tidigare inte behövde gå igenom denna formalitet har det visat sig att de som för första gången vill skriva in sig på ett belgiskt universitet för läsåret 2003-2004 — och som har lämnat in sin ansökan — fortfarande inte har fått sitt gymnasiebetyg godkänt av den franskspråkiga gemenskapen. De riskerar alltså att inte kunna skriva in sig i Belgien för det kommande läsåret. Vissa av studenterna har redan satsat pengar på att förbereda sig inför studietiden (bostad, hyresgarantier osv).

Kan kommissionen intyga att detta stämmer med verkligheten?

Avser kommissionen att ingripa gentemot de belgiska myndigheterna så att de luxemburgska studenterna kan skriva in sig i tid?

Varför skall luxemburgska studenter vara tvungna att få sina betyg godkända när de tidigare behandlades på samma sätt som belgiska studenter?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(27 oktober 2003)

På grundval av klagomål från medborgare i andra medlemsstater och från belgiska medborgare med fransk gymnasieutbildning gjorde kommissionen 1999 den belgiska regeringen uppmärksam på frågan om hurvida den franska språkgemenskapens lagstiftning och administrativa praxis avseende tillträde till högre utbildning för personer som genomgått gymnasieutbildning i en annan medlemsstat är förenliga med EG-fördraget, särskilt artiklarna 12, 149 och 150 i detta.

Ett överträdelseförfarande inleddes, eftersom medborgare i andra medlemsstater för att få tillträde till vissa högre utbildningar (bl.a. medicin och farmakologi) i Belgien måste genomgå ett lämplighetstest (”examen de maturité”) som inte avkrävdes personer med belgisk gymnasieutbildning.

Kommissionen ansåg att detta stod i strid med artikel 12 samt artiklarna 149 och 150 i EG-fördraget. Rätten till likabehandling för medborgare i andra medlemsstater när det gäller tillträde till allmän och yrkesinriktad utbildning slogs fast i EG-domstolens dom av den 13 februari 1985 (Gravier 2953/83). Domstolen bekräftar i sin dom att denna rätt för att få en meningsfull effekt måste innebära att en person, vars utbildningsbevis erkänts intyga att han eller hon uppnått en utbildningsnivå som är minst lika hög som den nivå som uppnås genom motsvarande studier i Belgien, inte ska behöva uppfylla villkor (till exempel ett kompletterande lämplighetstest) som inte ställs i fråga om studerande med belgisk utbildning för att få tillträde till högre utbildning.

Eftersom de belgiska myndigheterna inte vidtog lämpliga åtgärder för att lösa problemet, inledde kommissionen ett rättsligt förfarande mot Belgien enligt artikel 226 i EG-fördraget.

Till sitt försvar anförde Belgien att två ändringar hade gjorts i den franska språkgemenskapens lagstiftning för att åtgärda problemet — en ändring i artikel 1 i det kungliga dekretet av den 20 juli 1971 samt upphävande av det system för automatiskt erkännande som hade tillämpats i fråga om utbildningsbevis från Luxemburg sedan 1999.

Kommissionen ansåg att ändringen i det kungliga dekretet från 1971 var tillräcklig för att åtgärda problemet.

Kommissionen anser dock att det skulle ha varit mer logiskt om Belgien hade undersökt möjligheten att införa ett liknande system för automatiskt erkännande för personer med gymnasieutbildning från andra medlemsstater som det som tillämpades i fråga om Luxemburg. Att avskaffa det automatiska erkännande som hittills tillämpats i fråga om luxemburgska medborgare verkar i praktiken var detsamma som att återinföra ett administrativt villkor som tidigare inte hade ansetts nödvändigt.

Kommissionen har inte tagit emot några klagomål från studerande från andra medlemsstater om den franska språkgemenskapens erkännande av gymnasieutbildningsbevis när det gäller tillträde till belgiska universitet läsåret 2003/2004. Kommissionen skulle därför vara tacksam för eventuella uppgifter som parlamentsledamoten kan lämna om detta.

Om specifika klagomål visar att studerande från Luxemburg (eller andra medlemsstater) tvingas genomgå ett administrativt förfarande som inte har ett rimligt samband med behov som i andra fall tillgodoses genom erkännandeförfarandet och som skulle kunna utgöra ett hinder för studerandes rörlighet, kan kommissionen överväga att inleda ett nytt överträdelseförfarande mot Belgien enligt artikel 226 i EG-fördraget.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/497 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/497

---

(2004/C 84 E/0575)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2817/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(18 september 2003)

Ämne:   Nya Olympic Airways

Den 29 augusti 2003 meddelade den grekiske transportministern Christos Verelis att ett nytt grekiskt flygbolag vid namn Olympic Airlines hade bildats och lade samtidigt fram ett ändringsförslag i denna fråga inför parlamentet. Det nya bolaget skall enbart ägna sig åt flygtrafik, vilket har sin grund i sammanslagningen av motsvarande sektorer i flygbolagen Olympic Airways, Olympic Aviation och Macedonian Airlines. Transportministern meddelade även att Olympic Airlines kommer att sysselsätta 1 850 personer och att dess kapital kommer att uppgå till 140 miljoner euro. Ministern tillkännagav att Macedonian Airlines tillhandahöll den rättsliga ramen för bildandet av det nya bolaget, och att förfarandet i samband med uppdelningen av sektorerna skett helt i enlighet med både den nationella lagstiftningen och gemenskapslagstiftningen.

| 1. | Har kommissionen regelbundet informerats om förfarandet när det gäller bildandet av det nya flygbolaget, såsom den grekiska regeringen hävdar? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen regelbundet informerats om förfarandet när det gäller bildandet av det nya flygbolaget, såsom den grekiska regeringen hävdar?

| 2. | I vilken omfattning kan denna lösning anses vara förenlig med gemenskapsrätten, och i vilken utsträckning är de anställda garanterade att få behålla sina arbeten i det nya bolaget? |
| --- | --- |

2.

I vilken omfattning kan denna lösning anses vara förenlig med gemenskapsrätten, och i vilken utsträckning är de anställda garanterade att få behålla sina arbeten i det nya bolaget?

| 3. | På vilket sätt och när har kommissionen för avsikt att undersöka denna fråga? |
| --- | --- |

3.

På vilket sätt och när har kommissionen för avsikt att undersöka denna fråga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(20 oktober 2003)

Kommissionen har haft regelbundna kontakter med de grekiska myndigheterna avseende planerna om att privatisera Olympic Airways. Informationen var emellertid relativt ofullständig. För att påskynda överföringen av denna information och till följd av lagen om privatisering av den 5 september 2003antog kommissionen den 8 september 2003 ett beslut genom vilket Grekland uppfodras att meddela kommissionen all information om privatiseringen av Olympic Airways. De grekiska myndigheterna skickade ett svar daterat den 11 september 2003 till kommissionen. Detta svar håller för närvarande på att granskas.

Eftersom kommissionen inte har information om alla detaljer om privatiseringen kan den inte uttala sig om den är förenlig med gemenskapsrätten. Dessutom finns det för närvarande ingen information vare sig om de sociala aspekterna av privatiseringsplanen eller om bestämmelserna om avveckling av de aktiviteter som inte skall tas över av det nya företaget.

Kommissionen har nära kontakt med de grekiska myndigheterna och dessa har åtagit sig att meddela kommissionen den slutliga privatiseringsplanen innan den genomförs så att kommissionen skall kunna uttala sig om den är förenlig med gemenskapsrätten.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/498 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/498

---

(2004/C 84 E/0576)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2861/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(26 september 2003)

Ämne:   Genetiskt modifierade grödor

Den 2 september 2003 sade kommissionsledamot Wallström som svar på en begäran om att få införa förbud mot genetiskt modifierade grödor i Oberösterreich följande: ”Jag har givetvis full respekt för de österrikiska myndigheternas farhågor när det gäller skyddet av miljön och människors hälsa, och jag kan utan vidare erkänna att samexistens är en viktig fråga att ta itu med. Jag skulle dock vilja påpeka att detta är gemensamma farhågor som delas av många regioner i Europa och som det är möjligt att finna en praktisk lösning på inom det befintliga regelverket”.

Skulle kommissionen kunna redogöra för vad den betecknar som en ”praktisk lösning” för områden som Oberösterreich och sydvästra England där ekologiskt jordbruk är en viktig sektor inom jordbruket?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

Kommissionen är fullt medveten om behovet om att säkerställa samexistens mellan genetiskt modifierade (GM), konventionella och ekologiskt odlade grödor. Detta speglas av kommissionens åtagande i enlighet med åtgärd 17 i dess meddelande om biovetenskap och bioteknik — en strategi för Europa (1) i vilken samexistensen tas upp.

Det är viktigt att påpeka att skyddet av människors hälsa och miljön tas och har alltid tagits hänsyn till som en del av den riskbedömning som görs i enlighet med lagstiftningen om godkännande av genetiskt modifierade organismer. Om en oacceptabel fara för människors hälsa eller för miljön skulle fastställas under denna bedömning skulle godkännandet av den genetiskt modifierade organismen inte beviljas eller så skulle godkännandet inkludera villkor som tar itu med denna risk.

Eftersom bara godkända genetiskt modifierade organismer får odlas i unionen och miljö- och hälsoaspekterna omfattas av europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv 90/220/EEG (2) måste de återstående frågorna tas upp inom ramen för samexistensen rörande de ekonomiska aspekterna (ekonomiska förluster) som är förknippade med blandningen av genetiskt modifierade grödor med grödor som inte är genetiskt modifierade.

En ny artikel som tar upp samexistensen utifrån detta synsätt kommer att införas i direktiv 2001/18/EG och den kommer att göra det möjligt för medlemsstater att vidta lämpliga åtgärder för att undvika en oönskad förekomst av genetiskt modifierade organismer i andra produkter. Denna artikel antogs inom ramen för förhandlingar under den andra behandlingen av förslaget (3) om genetiskt modifierat livsmedel och genetiskt modifierade foderprodukter.

Medlemsstaterna är emellertid inte fria att anta vilka åtgärder de vill. Åtgärderna måste överensstämma med gemenskapslagstiftningen och den gemensamma marknadens principer. Medlemsstaterna får till exempel inte överträda artikel 22 a i direktiv 2001/18/EG i vilken det fastställs att medlemsstaterna inte får förbjuda, begränsa eller hindra att genetiskt modifierade organismer släpps ut på marknaden.

Dessutom tog gemenskapen i juli 2003 fram en rekommendation om riktlinjer för samexistens (4) för att bistå medlemsstaterna i utvecklingen och genomförandet av lämpliga åtgärder. ”Nyckelordet” för de föreslagna samexistensåtgärderna är proportionalitet vilket innebär att åtgärderna måste vara proportionella med avseende på de mål de avser uppnå.

Riktlinjerna tillhandahåller följaktligen de nödvändiga rekommendationerna för att behandla samexistens. Vad gäller ekonomisk risk tillhandahåller riktlinjerna de principer i enlighet med vilka medlemsstaterna och dess regioner får bedriva verksamhet avseende nationella åtgärder och de inbegriper en vägledande förteckning över förvaltningsåtgärder som, beroende på lokala eller regionala faktorer, skulle kunna genomföras. Dessa åtgärder inkluderar till exempel isoleringsavstånd mellan fält, buffertzoner eller pollenhinder, växtföljd för grödor och arrangemang för olika blomningsperioder, etc.

Kommissionen har inget emot frivilliga lokala arrangemang mellan jordbrukare och mellan jordbrukare och näringslivet för att säkerställa frånvaron av genetiskt modifierade grödor. Samexistens är inte en ny fråga i jordbruket och jordbrukare har rika erfarenheter av genomföradet av metoder som garanterar att utsädet klarar vissa renhetsnormer eller av att ha skilda produktionslinjer. Särskilda sorters grödor med ”kvalitetsegenskaper” odlas till exempel i enlighet med frivilliga överenskommelser mellan närliggande jordbrukare och avtalskrav.

Detta är den ”praktiska lösning” som kommissionsledamoten med ansvar för miljön hänvisade till den 2 september 2003.

---

(1)  KOM(2003) 96 slutlig.

(2)  EGT L 106, 17.4.2001.

(3)  EGT C 304 E, 30.10.2001.

(4)  EUT L 189, 29.7.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/499 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/499

---

(2004/C 84 E/0577)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3042/03

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Uppförande av telemaster

Den snabba utbredningen av telekommunikationer har skapat ett större behov av telemaster. Har Europeiska kommissionen mot bakgrund av den ökade medvetenheten om eventuella hälsorisker utfärdat några riktlinjer för placeringen av dessa master? Om inte, känner Europeiska kommissionen till om det har utfärdats några riktlinjer i medlemsstaterna?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 november 2003)

Utplaceringen av mobiltelefonmaster är något som alltmer oroar allmänheten, vilket parlamentsledamoten nämner. Kommissionen har redan fått flera parlamentsfrågor om detta (t.ex. E-1155/03 från Mario Mauro och Giuseppe Gargani (1), E-2821/02 från Jules Maaten (2), E-2900/02 från Hiltrud Breyer (3) och E-2901/02 från Hiltrud Breyer (4)).

Den 12 juli 1999 antog rådet rekommendation 1999/519/EG till medlemsstaterna om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz) (5). Om de grundläggande begränsningarna och referensnivåerna i rekommendationen iakttas fullt ut garanteras brukarna ett gott skydd både mot omedelbara och mot långsiktiga effekter av icke-joniserande strålning i hela frekvensområdet. De rekommenderade gränserna inkluderar en säkerhetsfaktor på 50 för att de ska täcka eventuella långsiktiga effekter i hela frekvensområdet och de ska också ge ett skydd mot icke-termisk påverkan som ännu inte är belagd.

Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö bekräftade i sitt yttrande om hälsoeffekter vid exponering för elektromagnetiska fält, som offentliggjordes den 30 oktober 2001, giltigheten av de gränsvärden för radio- och mikrovågsfrekvenser som anges i rådets rekommendation. Yttrandet ligger i linje med andra nationella och internationella bedömningar av den vetenskapliga litteraturen på området.

Allmänhetens uppfattning om riskerna med masterna stämmer inte med de exponeringsnivåer som mätts upp. De senaste årens mycket snabba utbyggnad av mobiltelefonnäten, ofta utan att allmänheten har fått yttra sig, tycks vara huvudorsaken till detta.

Mätningar som genomförts i olika medlemsstater har visat att den nivå för vilken allmänheten exponeras (normalt en faktor 100-100 000) ligger under de värden som rekommenderas av rådet. I allmänhet är säkerhetsområdet runt masterna mellan 4 meter (typisk stadsområdesbasstation med låg effekt) och 10 meter (landsbygdsbasstation med hög effekt) horisontellt och mindre än en meter vertikalt. Under normala förhållanden är emellertid avståndet till allmänheten mycket större. Exponeringen sjunker med kvadraten på avståndet, vilket förklarar de låga exponeringsnivåer som i praktiken uppmätts. Exponeringen från mobiltelefoner, t.ex. telefoner i närheten av radiosändare, av vilka många har varit i drift i åtskilliga år, är mycket högre.

Kommissionen känner till att det finns lokala föreskrifter för utplacering av antenner i vissa medlemsstater, där det föreskrivs s.k. säkerhetsavstånd på 500 meter eller mer. Av ovanstående kan slutsatsen dras att dessa föreskrifter inte grundas på vetenskapliga argument. De flesta medlemsstater grundar sina hälsoföreskrifter på rådets rekommendation och kräver att masterna ska iaktta dessa gränser.

De europeiska standardiseringsorganen utarbetar på uppdrag av kommissionen harmoniserade europeiska standarder, som kan användas för att visa att masterna inte utsätter allmänheten för nivåer över de gränsvärden som anges i rådets rekommendation. Den första av dessa standarder (EN 50385) har redan fått rättslig verkan genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (6), som ålägger tillverkarna att se till att deras produkter inte leder till negativa hälsoeffekter när de används för avsedda ändamål. Ytterligare standarder håller på att utarbetas. Dessa kommer att standardisera metoder för fastställande av ett område runt basstationerna inom vilket de rekommenderade gränsvärdena överskrids, samt mätmetoder på plats.

Även om det finns gränser och standarder, som såvitt vi vet skyddar våra medborgare från eventuella negativa hälsoeffekter, följer kommissionen nära och finansierar forskning på detta område och kommer vid behov att agera när nya vetenskapliga rön framkommer som ännu inte har beaktats.

Med beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga rön ger antenner för mobiltelefoni inte upphov till några hälsoproblem när de installeras med iakttagande av de säkerhetsgränser som anges i rådets rekommendation.

---

(1)  EGT C 301 E, 5.12.2002.

(2)  EUT C 192 E, 14.8.2003, s. 77.

(3)  EUT C 110 E, 8.5.2003.

(4)  EUT C 161 E, 10.7.2003, s. 52.

(5)  EGT L 199, 30.7.1999.

(6)  EGT L 91, 7.4.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/501 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/501

---

(2004/C 84 E/0578)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3109/03

från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Hydrerade fetter

Med tanke på de reservationer som inlagts beträffande de hälsorisker som kan förknippas med hydrerade fetter, är kommissionen beredd att initiera ett program för att se till att information om dessa tydligt anges på produktförpackningar? Vidare, har kommissionen övervägt att helt förbjuda användningen av dessa ämnen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

Genom hydrering kan vegetabiliska och animaliska oljor omvandlas till fast, mättat fett. I kombination med andra processer, t.ex. luktreducering av oljor och fetter, leder denna hydreringsprocess till att fettmolekylernas struktur förändras. Därför ändras ofta fettmolekylernas naturliga cis-form till en helt annan, s.k. trans-form. Ovanstående processer, som används vid utvecklingen av många produkter, kan leda till oacceptabla mängder av transfettsyror.

Det är känt att ett högt intag av vissa mättade fettsyror innebär en ökad risk för kranskärlssjukdomar. Nyligen har reservationer även lagts fram beträffande transfettsyror i kosten. Kommissionen har därför bett Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) att granska uppgifterna om hur transfettsyror påverkar hälsan och jämföra dess eventuella påverkan med den från andra fettsyror i kosten. EFSA har ombetts lämna ett vetenskapligt yttrande före den sista maj 2004.

I enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (1) måste beteckningen ”hydrerad” anges vid märkningen av livsmedel som innehåller hydrerade oljor eller fetter. Rådets direktiv 90/496/EEG av den 24 september 1990 om näringsvärdesdeklaration för livsmedel (2) omfattar möjligheten att ta upp mättade fettsyror i näringsvärdesdeklarationen. Frågan om även transfettsyror bör tas med i denna deklaration behandlas inom ramen för den pågående översynen av direktiv 90/496/EEG.

---

(1)  EGT L 109, 6.5.2000.

(2)  EGT L 276, 6.10.1990.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/501 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/501

---

(2004/C 84 E/0579)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3170/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(27 oktober 2003)

Ämne:   Problem med anläggande av järnvägslinje till förorterna på Attika

I Grekland uttrycker man stor oro över hur projektet med att bygga en järnvägslinje till förorterna framskrider. Flera grekiska tidningar har under de senaste dagarna framställt situationen som dramatisk, eftersom det förefaller osannolikt att man skulle hinna slutföra projektet innan de olympiska spelen inleds. Rent konkret har det hävdats att den del av järnvägslinjen som löper från Doukissa Plakentia till Olympiska stadion är väldigt försenad, eftersom man på denna sträcka samtidigt utför arbeten som hänför sig till Via Attika och till metron. Allvarliga problem identifieras även vid stationen i Neratziotissa, där järnvägslinjen till förorterna kommer att möta den elektriska järnvägslinjen (ISAP). Förhandsstudien i fråga hade inte tagit i beaktande att Via Attika löper under stationen och det här är en omständighet som leder till svåra problem i samband med byggarbetena.

Finansieringen av järnvägslinjen till förorterna sker numera med medel ur gemenskapens tredje stödram. Är kommissionen underrättad om de problem och förseningar som uppstått i samband med slutförandet av projektet? Hur bedömer kommissionen projektets allmänna framskridande?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/502 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/502

---

(2004/C 84 E/0580)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3171/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(27 oktober 2003)

Ämne:   Spårvagnsprojektet i Aten och dess framskridande

I grekisk press har man under de senaste dagarna kunnat spåra en djup oro beträffande spårvagnsprojektet i Aten och dess framskridande. Rent konkret hänvisar man till att entreprenörerna, trots att förseningen är synnerligen anmärkningsvärd, och trots de förpliktelser som ingåtts, vägrar att anställa flera personer för projektet. Att slutföra projektet före de olympiska spelen anses utomordentligt svårt och man diskuterar redan nu alternativa scenarier, till och med att slopa spårvagnshållplatser, för att kunna täcka de ökade behoven under den här perioden. Vidare har man fört fram att spårvagnen under sin rutt, såsom planerad från centrum till kusten, kommer att möta tiotals korsningar och säger att det hittills framstår som ett mysterium hur trafikljusen skall ordnas för att spårvagnen skall få förkörsrätt. Den lösning som föreslagits går ut på att helt enkelt placera ut trafikpoliser i de korsningar där spårvagnen och bilarna delar körbana!

| 1. | Hur ser kommissionen på det här projektets framskridande, med tanke på att finansieringen av spårvagnen numera ingår i gemenskapens tredje stödram? |
| --- | --- |

1.

Hur ser kommissionen på det här projektets framskridande, med tanke på att finansieringen av spårvagnen numera ingår i gemenskapens tredje stödram?

| 2. | Vilken information förfogar kommissionen över i anslutning till de teman som utvecklas i de grekiska skriverierna? |
| --- | --- |

2.

Vilken information förfogar kommissionen över i anslutning till de teman som utvecklas i de grekiska skriverierna?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3170/03 och E-3171/03

ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(4 december 2003)

Kommissionen känner till artiklarna i den grekiska pressen om förseningarna i byggandet av ett järnvägsnät i Atens ytterområden och av ett spårvägsnät i staden.

Kommissionen önskar betona att gemenskapens medfinansiering (inom den tredje ramen för gemenskapsstöd för Grekland) av de båda projekten grundar sig på en mycket positiv bedömning av projektens konsekvenser för regionen Attika och på möjligheterna att genomföra projekten under loppet av den nuvarande programplaneringsperioden (2000-2006). Om projekten kan slutföras i tid till de olympiska spelen 2004 kommer kollektivtrafiktransporterna under spelen att förbättras väsentligt. Slutförande av projekten till 2004 utgjorde dock inte ett villkor för genomförandet av dessa.

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över beror förseningen i byggandet av järnvägssträckan Doukissa Plakentia-SKA på bristande kompatibilitet mellan den grundläggande infrastrukturen för ringvägen kring Aten (Attiki Odos) och de tekniska specifikationerna för järnvägslinjen, som byggs mellan de två körbanorna i ringvägen. Dessa kompatibilitetsproblem gäller enligt kommissionens uppgifter inte sträckan mellan flygplatsen och Doukissa Plakentia, som är av särskild betydelse för de olympiska spelen.

Vad beträffar Atens spårvägsnät förefaller förseningarna vara begränsade. Enligt kommissionens uppgifter rör förseningarna enbart linjen mellan centrum och havet: byggandet av den linje som löper längs med havet — den viktigaste med tanke på de olympiska spelen — framskrider enligt planerna. Det är förstås viktigt att alla krav i fråga om säkerhet har uppfyllts när spårvägsnätet tas i bruk.

Kommissionen gör den bedömningen att de förseningar som konstaterats hittills inte äventyrar genomförandet av järnvägsnätet i ytterområdena och de två spårvägslinjerna i Aten under den nuvarande programplaneringsperioden för strukturfonderna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/503 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/503

---

(2004/C 84 E/0581)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3297/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(7 november 2003)

Ämne:   Angola — livsmedelsberedskapsplan

Enligt pressuppgifter kommer Världslivsmedelsprogrammet (WFP), som i dag genomlever den största livsmedelskrisen någonsin under sin fyrtioåriga existens, att tvingas anta en beredskapsplan i Angola på grund av livsmedelsbristen för de understödda befolkningsgrupperna, till följd av att de internationella donationerna har försenats.

WFP:s talesman Marcelo Spina har bekräftat att det livsmedelsstöd som varje person erhåller har minskat med hälften i förhållande till de vanliga ransonerna. Denna kris beror inte på bristande eller minskade internationella donationer utan helt enkelt på logistiska problem bland givarländerna.

Enligt samma källa har WFP redan garanterat mer än 80 procent av de resurser som behövs för uppdraget.

Enligt WFP finns det i Angola i dag nästan 2,2 miljoner tvångsförflyttade, flyktingar och andra understödsmottagare, vilket är den högsta siffra som registrerats de senaste åren.

Kan kommissionen således besvara följande frågor:

| — | Kan den bekräfta uppgifterna om WFP:s beredskapsplan och de omständigheter som föranlett den? |
| --- | --- |

—

Kan den bekräfta uppgifterna om WFP:s beredskapsplan och de omständigheter som föranlett den?

| — | Har Europeiska unionen redan vidtagit eller kommer den att vidta någon tilläggsåtgärd eller kompletterande åtgärd för att bistå vid den humanitära katastrofsituation som har uppstått till följd av att de internationella donationerna försenats? |
| --- | --- |

—

Har Europeiska unionen redan vidtagit eller kommer den att vidta någon tilläggsåtgärd eller kompletterande åtgärd för att bistå vid den humanitära katastrofsituation som har uppstått till följd av att de internationella donationerna försenats?

| — | Vilket bör vara unionens främsta bidrag för att bemöta denna katastrofsituation? |
| --- | --- |

—

Vilket bör vara unionens främsta bidrag för att bemöta denna katastrofsituation?

| — | Hur förklarar kommissionen att den humanitära situationen i Angola har försämrats, efter att tidigare ha förbättrats? |
| --- | --- |

—

Hur förklarar kommissionen att den humanitära situationen i Angola har försämrats, efter att tidigare ha förbättrats?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(22 december 2003)

Kommissionen bekräftar att Världslivsmedelsprogrammet (WFP) har upprättat en beredskapsplan för att hantera den livsmedelsbrist befolkningen i Angola står inför. Katastrofsituationen beror emellertid inte på att det saknas bidrag från internationella givare, utan snarare på att majssändningarna från WFP har försenats och förstörts, vilket framgår av ett pressmeddelande från organisationen. Utöver det betydande humanitära bistånd som gemenskapen redan ger är därför ytterligare gemenskapsstöd för att hantera denna särskilda situation varken tillrådligt eller planerat. Bland de åtgärder kommissionen har infört för att bistå befolkningen i Angola i detta svåra läge är ett krisprogram för stöd till fredsprocessen (omfattande 30 miljoner euro) av särskilt stor betydelse. Det antogs i september 2002 och genomförs för närvarande. I detta program ingår akutsjukvård, utdelning av utsäde och redskap, livsmedelsbistånd (för att förhindra att utsäde används som livsmedel) och humanitär minröjning. Därutöver kommer ECHO:s humanitära insatser att uppgå till 21-23 miljoner euro i år, samtidigt som 18 miljoner euro från budgetposten för livsmedelsförsörjning använts för livsmedelsbistånd, utsäde och redskap i.

Eftersom situationen i Angola håller på att utvecklas från behov av nödhjälp till behov av rehabilitering och utveckling, kommer kommissionen när den ger stöd att gå mer strukturerat till väga än tidigare, då den viktigaste uppgiften var att hantera krissituationer. Kommissionen har — särskilt när det gäller livsmedelsförsörjning, som var en av de sektorer som samarbetet mellan gemenskapen och Angola huvudsakligen var inriktat på — valt att gradvis minska livsmedelsbiståndet i natura, eftersom det finns en stark risk för att ett beroende skapas.

Istället försöker kommissionen genom sin verksamhet att öka produktionen och förädlingen av jordbruksprodukter, samt handeln med dessa, och stärka lokala sammanslutningar. Dessutom kommer det på längre sikt att göras försök att stödja relevanta nationella ministerier och befästa decentraliseringen av beslutsfattandet.

Det finns ett antal orsaker till att kommissionen inte håller med om att den humanitära situationen i Angola har försämrats. För det första är ett ökande antal mottagare av katastrofbistånd inte nödvändigtvis ett tecken på en försämrad humanitär situation. Det ökade antalet återspeglar snarare att tillgången till katastrofbiståndet har ökat i landet när fredsprocessen har befästs.

För det andra vänder flyktingar från grannländerna hem, eftersom freden ger större säkerhet i landet. Det har ökat antalet personer som mottar katastrofbistånd, men det är inte ett tecken på att den humanitära situationen har försämrats.

För det tredje påverkas livsmedelsförsörjningen av regelbundna årstidsbetingade minskningar, till följd av att Angola fortfarande lider av begränsade skördar och dålig avkastning från jordbruket. När skörden väl har bärgats, blir den lilla mängd livsmedel som producerats snabbt förbrukad. Dessutom leder landets nedgångna infrastruktur till att det när regnsäsongen sätter in blir mycket svårare att distribuera livsmedel. Regnperioden infaller två gånger varje år, liksom skörden, så den minskade livsmedelsförsörjningen till följd av dessa båda fenomen är regelbundet återkommande, om än högst oönskad. Den hanteras bäst genom att jordbrukssektorn återuppbyggs, något som gemenskapen aktivt arbetar med i Angola.

Icke desto mindre är kommissionen beredd att ge ytterligare stöd i katastrofsituationer om behov uppstår.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/504 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/504

---

(2004/C 84 E/0582)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3330/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(12 november 2003)

Ämne:   Import av förpackade livsmedel som är förorenade med gifter, och kryphål för att ändå få in dessa i medlemsstater med de strängaste kontrollerna

| 1. | Känner kommissionen till att många relativt billiga, förpackade livsmedel som har sitt ursprung utanför EU innehåller anmärkningsvärt mycket rester av giftiga konserveringsmedel, antibiotika och djurläkemedel, bl.a. nitrofuraner i räkor, kloramfinikol i svin och höns utfodrade med fiskavfall och i ökande utsträckning cancerframkallande malakitgrönt i odlad lax? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att många relativt billiga, förpackade livsmedel som har sitt ursprung utanför EU innehåller anmärkningsvärt mycket rester av giftiga konserveringsmedel, antibiotika och djurläkemedel, bl.a. nitrofuraner i räkor, kloramfinikol i svin och höns utfodrade med fiskavfall och i ökande utsträckning cancerframkallande malakitgrönt i odlad lax?

| 2. | Bör sådan import inom EU förstöras efter upptäckt? Blir medlemsstater som faktiskt gör detta utsatta för påtryckningar från exporterande länder och importerande företag, bland annat för att det inte förekommer i andra medlemsstater som i stället skickar tillbaka de icke godkända livsmedelspartierna till ursprungslandet mot löfte om att dessa varor inte kommer att exporteras på nytt, vilket är omöjligt att kontrollera? |
| --- | --- |

2.

Bör sådan import inom EU förstöras efter upptäckt? Blir medlemsstater som faktiskt gör detta utsatta för påtryckningar från exporterande länder och importerande företag, bland annat för att det inte förekommer i andra medlemsstater som i stället skickar tillbaka de icke godkända livsmedelspartierna till ursprungslandet mot löfte om att dessa varor inte kommer att exporteras på nytt, vilket är omöjligt att kontrollera?

| 3. | Kanaliserar de berörda företagen importen till sådana hamnar och flygplatser där kontrollerna förmodas stå på den lägsta tekniska nivån, där mindre omfattande stickprov tas eller toleransen är större för de påträffade föroreningarna? Kommer dessa livsmedel sålunda via en omväg ändå in i medlemsstater som skulle ha avvisat livsmedlen om de själva hade stått för kontrollerna? |
| --- | --- |

3.

Kanaliserar de berörda företagen importen till sådana hamnar och flygplatser där kontrollerna förmodas stå på den lägsta tekniska nivån, där mindre omfattande stickprov tas eller toleransen är större för de påträffade föroreningarna? Kommer dessa livsmedel sålunda via en omväg ändå in i medlemsstater som skulle ha avvisat livsmedlen om de själva hade stått för kontrollerna?

| 4. | På vilka punkter brister det i samarbetet mellan nationella livsmedelskontrollorgan och tullen? Förekommer det att partier med förpackade livsmedel som har avvisats i en viss EU-hamn lämnas tillbaka och skickas vidare till andra medlemsstater inom EU där de ändå kommer ut på marknaden för att konsumeras av människor eller djur, eller till slut kommer tillbaka till den medlemsstat där livsmedlen från början avvisades? |
| --- | --- |

4.

På vilka punkter brister det i samarbetet mellan nationella livsmedelskontrollorgan och tullen? Förekommer det att partier med förpackade livsmedel som har avvisats i en viss EU-hamn lämnas tillbaka och skickas vidare till andra medlemsstater inom EU där de ändå kommer ut på marknaden för att konsumeras av människor eller djur, eller till slut kommer tillbaka till den medlemsstat där livsmedlen från början avvisades?

| 5. | Vad gör kommissionen för att i hela EU få till stånd så stränga och noggranna kontroller som möjligt för eventuellt sjukdomsframkallande livsmedel och för att motarbeta dess import? Om detta inte går att genomföra, kommer det då att ges bättre möjligheter för medlemsstater att skydda sig mot import av livsmedel från länder utanför EU, som felaktigt accepterats i andra medlemsstater? |
| --- | --- |

5.

Vad gör kommissionen för att i hela EU få till stånd så stränga och noggranna kontroller som möjligt för eventuellt sjukdomsframkallande livsmedel och för att motarbeta dess import? Om detta inte går att genomföra, kommer det då att ges bättre möjligheter för medlemsstater att skydda sig mot import av livsmedel från länder utanför EU, som felaktigt accepterats i andra medlemsstater?

Källa: TV Nederland 3, programmet Zembla, 30 oktober 2003.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 december 2003)

| 1. | Genom sitt system för snabb varning för livsmedel och foder (RASFF) underrättas kommissionen om när medlemsstaterna spårar vissa risker i de livsmedel och livsmedelsprodukter av animaliskt ursprung som vid import kontrolleras vid gränskontrollstationerna. Dessa risker är också förknippade med restmängder av vissa djurläkemedel i livsmedel och livsmedelsprodukter. Det är riktigt att restmängder av nitrofuraner och kloramfinikol upptäckts i vissa importerade livsmedelsprodukter som fjäderfäkött och fiskprodukter och malakitgrönt i importerad lax. |
| --- | --- |

1.

Genom sitt system för snabb varning för livsmedel och foder (RASFF) underrättas kommissionen om när medlemsstaterna spårar vissa risker i de livsmedel och livsmedelsprodukter av animaliskt ursprung som vid import kontrolleras vid gränskontrollstationerna. Dessa risker är också förknippade med restmängder av vissa djurläkemedel i livsmedel och livsmedelsprodukter. Det är riktigt att restmängder av nitrofuraner och kloramfinikol upptäckts i vissa importerade livsmedelsprodukter som fjäderfäkött och fiskprodukter och malakitgrönt i importerad lax.

| 2. | I överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen beslagtas sändningar som inte uppfyller gemenskapens importkrav och de kan antingen skickas tillbaka till ursprungslandet, användas för annat ändamål eller förstöras. Det ankommer på den medlemsstat som utför importkontrollerna att besluta de åtgärder som den betraktar som de lämpligaste. Förstörelse är emellertid obligatorisk om en allvarlig risk för folk-eller djurhälsan uppdagas. Av ovannämnda substanser faller kloramfinikol och nitrofuraner inom den kategori där medlemsstaterna samtyckt till att sändningarna förstörs vid fall av positiva fynd. Under det senaste året har sändningar av bl. a. fjäderfäkött och fiskprodukter från tredjeländer av detta skäl förstörts. |
| --- | --- |

2.

I överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen beslagtas sändningar som inte uppfyller gemenskapens importkrav och de kan antingen skickas tillbaka till ursprungslandet, användas för annat ändamål eller förstöras. Det ankommer på den medlemsstat som utför importkontrollerna att besluta de åtgärder som den betraktar som de lämpligaste. Förstörelse är emellertid obligatorisk om en allvarlig risk för folk-eller djurhälsan uppdagas. Av ovannämnda substanser faller kloramfinikol och nitrofuraner inom den kategori där medlemsstaterna samtyckt till att sändningarna förstörs vid fall av positiva fynd. Under det senaste året har sändningar av bl. a. fjäderfäkött och fiskprodukter från tredjeländer av detta skäl förstörts.

| 3. | och 4. Kommissionen övervakar genom de inspektioner som utförs av Kontoret för livsmedel och veterinärfrågor (FVO) att medlemsstaterna utövar sin behörighet i enlighet med gällande gemenskapslagstiftning. I artikel 7 i rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (1) sägs tydligt att tullmyndigheterna skall tillåta import av animaliska produkter endast om det visats att de föreskrivna veterinärkontrollerna utförts med tillfredsställande resultat och att motsvarande veterinärintyg utfärdats. Kommissionen har i detta avseende inte upptäckt några betydande brister i samarbetet mellan tull- och hälsovårdsmyndigheterna. Kommissionen har också antagit ett antal beslut för att säkerställa att medlemsstaterna med överenskomna tidsintervaller testar vissa produkter från vissa tredjeländer för vissa förbjudna substanser, såsom kloramfinikol och nitrofuraner, och att alla medlemsstater testar dessa substanser på en mycket hög genomförandenivå. FVO genomförde vid slutet av 2002 ett antal resor till medlemsstaterna för att kontrollera att den gemenskapslagstiftning som gäller importkontroller och närbesläktade säkerhetsåtgärder tillämpas korrekt. Genom RASFF underrättar den berörda medlemsstaten övriga medlemsstater och kommissionen om sina kasseringar och om uppföljande beslut om sändningen. Med detta interna system för anmälan, kommissionens inspektioner, den nämnda harmoniseringen och medlemsstaternas skyldighet att i vissa fall förstöra sändningar är kommissionen övertygad om att den risk för kringgående vägar vid import som beskrivs i frågan förhindras. |
| --- | --- |

3.

och 4. Kommissionen övervakar genom de inspektioner som utförs av Kontoret för livsmedel och veterinärfrågor (FVO) att medlemsstaterna utövar sin behörighet i enlighet med gällande gemenskapslagstiftning. I artikel 7 i rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (1) sägs tydligt att tullmyndigheterna skall tillåta import av animaliska produkter endast om det visats att de föreskrivna veterinärkontrollerna utförts med tillfredsställande resultat och att motsvarande veterinärintyg utfärdats. Kommissionen har i detta avseende inte upptäckt några betydande brister i samarbetet mellan tull- och hälsovårdsmyndigheterna. Kommissionen har också antagit ett antal beslut för att säkerställa att medlemsstaterna med överenskomna tidsintervaller testar vissa produkter från vissa tredjeländer för vissa förbjudna substanser, såsom kloramfinikol och nitrofuraner, och att alla medlemsstater testar dessa substanser på en mycket hög genomförandenivå. FVO genomförde vid slutet av 2002 ett antal resor till medlemsstaterna för att kontrollera att den gemenskapslagstiftning som gäller importkontroller och närbesläktade säkerhetsåtgärder tillämpas korrekt. Genom RASFF underrättar den berörda medlemsstaten övriga medlemsstater och kommissionen om sina kasseringar och om uppföljande beslut om sändningen. Med detta interna system för anmälan, kommissionens inspektioner, den nämnda harmoniseringen och medlemsstaternas skyldighet att i vissa fall förstöra sändningar är kommissionen övertygad om att den risk för kringgående vägar vid import som beskrivs i frågan förhindras.

| 5. | Kontrollen vid import av livsmedel och livsmedelsprodukter av animaliskt ursprung är harmoniserad. Det betyder att dokumenten, inbegripet hälsointygen och identiteten hos alla sändningar, skall kontrolleras. Beroende på risken kontrolleras en viss procentandel av sändningarna fysiskt, vilket kan innebära laboratorietest. Vid uppdagade brister är den kontrollerande medlemsstaten ålagd att testa alla följande tio sändningar från samma ursprung och denna medlemsstat underrättar övriga medlemsstater och kommissionen genom RASFF. Kommissionen och medlemsstaterna skall dessutom vidta alla de säkerhetsåtgärder som de finner erforderliga för att skydda konsumenternas och djurens hälsa. Kommissionen har på detta sätt vid upprepade tillfällen vidtagit säkerhetsåtgärder vid import från tredje land. Dessa åtgärder varierar från totalt eller partiellt importförbud eller ett uppskjutet godkännande av vissa anläggningar för att upprätta ett 100-procentigt testsystem för sändningar av visst ursprung. I händelse av fullständig förlust av förtroende för den behöriga myndigheten i det exporterande tredjelandet kan kommissionen avföra landet från förteckningen över de godkända tredjeländer från vilka medlemsstaterna har rätt att importera produkten i fråga. För att ytterligare förbättra importkontrollsystemet utarbetar kommissionen ett nytt databassystem kallat TRACES (Trade Control and Export System). Detta nya system kommer att förena funktionerna i det befintliga Animo-systemet med det försenade Shift-systemet. En genomförbarhetsstudie framlades i augusti 2003. Medlemsstaterna har nyligen samtyckt till att finansiera systemets utveckling. Det planeras att TRACES skall börja fungera den 1 april 2004. |
| --- | --- |

5.

Kontrollen vid import av livsmedel och livsmedelsprodukter av animaliskt ursprung är harmoniserad. Det betyder att dokumenten, inbegripet hälsointygen och identiteten hos alla sändningar, skall kontrolleras. Beroende på risken kontrolleras en viss procentandel av sändningarna fysiskt, vilket kan innebära laboratorietest. Vid uppdagade brister är den kontrollerande medlemsstaten ålagd att testa alla följande tio sändningar från samma ursprung och denna medlemsstat underrättar övriga medlemsstater och kommissionen genom RASFF. Kommissionen och medlemsstaterna skall dessutom vidta alla de säkerhetsåtgärder som de finner erforderliga för att skydda konsumenternas och djurens hälsa. Kommissionen har på detta sätt vid upprepade tillfällen vidtagit säkerhetsåtgärder vid import från tredje land. Dessa åtgärder varierar från totalt eller partiellt importförbud eller ett uppskjutet godkännande av vissa anläggningar för att upprätta ett 100-procentigt testsystem för sändningar av visst ursprung. I händelse av fullständig förlust av förtroende för den behöriga myndigheten i det exporterande tredjelandet kan kommissionen avföra landet från förteckningen över de godkända tredjeländer från vilka medlemsstaterna har rätt att importera produkten i fråga. För att ytterligare förbättra importkontrollsystemet utarbetar kommissionen ett nytt databassystem kallat TRACES (Trade Control and Export System). Detta nya system kommer att förena funktionerna i det befintliga Animo-systemet med det försenade Shift-systemet. En genomförbarhetsstudie framlades i augusti 2003. Medlemsstaterna har nyligen samtyckt till att finansiera systemets utveckling. Det planeras att TRACES skall börja fungera den 1 april 2004.

---

(1)  EGT L 24, 30.1.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/506 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/506

---

(2004/C 84 E/0583)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3363/03

från Samuli Pohjamo (ELDR) till kommissionen

(14 november 2003)

Ämne:   Gruvindustrins socioekonomiska inverkningar i Nordeuropa

Den fennoskandiska skölden innehåller en av världens största mineralfyndigheter. Där har påträffats många brytvärda malmkroppar med bl. a. platina, guld och diamanter samt, förutom mineraler för industrin, också bergarter som ger högklassigt byggmaterial. Eftersom området fortfarande inte är fullständigt utforskat kommer man sannolikt att påträffa flera brytvärda fyndigheter.

Europeiska unionen är en av världens största konsumenter av mineral och därför vore det till nytta om unionen kunde utnyttja de mineralfyndigheter som finns på unionens område. I dagens läge kommer ungefär 75 procent av de mineral som används inom unionen från områden utanför unionen.

Mineralfyndigheterna i Fennoskandien ligger i första hand inom glesbygder där sysselsättningsläget hela tiden är ansträngt. En guldgruva av genomsnittlig storlek kunde till exempel ge direkt sysselsättning åt mellan 100 och 150 personer. En utveckling av gruvindustrin skulle också ha en påtagligt positiv inverkan på servicenäringarna och den lokala ekonomin.

Europeiska unionen borde redan när lagar och andra bestämmelser utfärdas ta hänsyn till vilka möjligheter mineralfyndigheterna i Fennoskandien erbjuder. Det är viktigt att inte det nya direktivet om avfall från gruvbrytning lägger hinder i vägen för att det öppnas nya gruvor. Begreppet avfall bör ges en sådan definition att inte ofarliga produkter som uppkommer i samband med gruvverksamhet automatiskt omfattas av den. Gruvindustrin i Fennoskandien har alltid rättat sig efter rigorösa miljönormer och dess teknik är av högsta klass. Därför utgör varken de nuvarande eller för den delen de framtida gruvorna inom detta område något hot mot miljön.

Det vore av avgörande betydelse för primärproduktionens framtid att Europeiska kommissionen utarbetade ett särskilt handlingsprogram för gruvindustrin, där det skulle tas hänsyn, inte bara till miljöns krav utan också till ett hållbart ekonomiskt utnyttjande av naturtillgångarna samt till eventuella inverkningar på det regionala planet. Vad gör kommissionen med tanke på detta? Är kommissionen beredd att utveckla ett särskilt handlingsprogram för gruvindustrin?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(16 december 2003)

Kommissionen arbetar aktivt för att säkerställa att utvinningsindustrin inom EU håller sig inom ramarna för en hållbar utveckling. Det innebär att den försöker få en lämplig balans mellan främjandet av industrins sociala och ekonomiska betydelse och skyddet av miljön. Gruppen för råvaruförsörjning, som leds av Generaldirektoratet för näringsliv, utgör ett forum för dialog mellan medlemsstaterna, kandidatländerna, utvinningsindustrin och andra intressenter, och syftar till att kartlägga frågor av betydelse för industrins konkurrenskraft och besluta om åtgärder för att främja denna. Kommissionens meddelande om främjande av en hållbar utveckling inom EU:s utvinningsindustri (utom energiproduktion) (1) utgjorde första etappen i denna dialog och har sedan följts av arbete för att utveckla indikatorer för en hållbar utveckling inom industrin. En första rapport om detta arbete kommer att offentliggöras på webbplatsen Europa under 2004.

Förslaget till direktiv om hantering av avfall från utvinningsindustrin (2) avser att förebygga eller minska miljöföroreningar och förebygga sådana olyckor som de nyligen inträffade i Baia Mare (Rumänien) och Aznalcóllar (Spanien), som förutom att de ger betydande miljöskador även får omfattande sociala och ekonomiska konsekvenser (de skadar också utvinningsindustrin som helhet, vilket kan försvåra för det framtida tillståndsförfarandet). Förslaget syftar till att skapa lika villkor och berör främst de aspekter av avfallshanteringen som utgör de största miljöriskerna och de allvarligaste hoten mot människors hälsa, t.ex. driften av stora dammar för anrikningssand och avfallsupplag med farligt avfall eller farliga ämnen. Förslaget innehåller mer begränsade krav för mindre farligt avfall, och kraven står i proportion till den risk som avfallet utgör. Förslaget ligger nu hos parlamentet och rådet för beslut.

Även om det inte finns planer för ett särskilt åtgärdsprogram för utvinningsindustrin fortsätter kommissionen sitt samarbete med industrin i frågor som rör dess konkurrenskraft inom ramen för en hållbar utveckling. Dessutom tar man i EU:s nordliga dimension redan upp de särskilda utmaningar som den regionala utvecklingen i norra Europa står inför, och erbjuder en gemensam ram för att främja en politisk dialog och konkret samarbete. I den andra handlingsplanen för den nordliga dimensionen (2004-2006) anges särskilt att regionen är rik på naturtillgångar och att dessa tillgångar är av avgörande betydelse för de lokala samhällenas ekonomiska utveckling.

---

(1)  KOM(2000) 265 slutlig.

(2)  KOM(2003) 319 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/507 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/507

---

(2004/C 84 E/0584)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3409/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(18 november 2003)

Ämne:   Anlitande av konsult vid privatiseringen av grekiska postsparbanken

Den grekiske finansministern Nikos Christodoulakis meddelade den 24 oktober att den grekiska postsparbanken skall privatiseras och att företaget JP Morgan skall anlitas som konsult för privatiseringen. Den interministeriella kommittén för privatiseringar har ännu inte tillkännagivit det officiella beslutet om postsparbanken och konsultuppdraget. Trots detta har JP Morgan enligt uppgifter i grekisk press redan åtagit sig sina uppgifter.

Är det förenligt med gemenskapsrätten att direkt utse en privatiseringskonsult utan anbudsförfarande? Vilket förfarande borde ha tillämpats?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 januari 2004)

Frågan bör besvaras mot bakgrund av de tjänster som de berörda privatiseringsrådgivarna tillhandahåller. Av frågan framgår det emellertid inte klart vilka tjänster det handlar om.

Därför skulle kommissionen vilja be frågeställaren att återkomma med all relevant information i ärendet. Dessutom kommer kommissionen att från de grekiska myndigheterna begära nödvändiga uppgifter för att kunna avgöra om det har förekommit någon överträdelse av EU:s lagstiftning om offentlig upphandling.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/508 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/508

---

(2004/C 84 E/0585)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3512/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(25 november 2003)

Ämne:   Möjliga konsekvenser för publiceringen av europeisk statistik på grund av strejk vid den grekiska statistikbyrån

Strejken bland de anställda vid den nationella statistikbyrån i Grekland — på grund av den behöriga ministerns vägran att godkänna styrelsen för de anställda och föra dialog med dem — pågår för sjätte veckan i rad. En konsekvens av strejken är att den omöjliggör offentliggörandet av aktuella statistiska uppgifter från olika områden (ekonomi, industriproduktion, kultur, hälsa etc.), däribland även indikatorer om inflationen.

Hur länge har Eurostat nu varit utan statistiska uppgifter från den nationella statistikbyrån i Grekland?

Vilka konsekvenser har denna försening, som eventuellt kommer att dra ut på tiden, för Eurostats offentliggörande av europeiska indikatorer?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(8 januari 2004)

Strejken bland de anställda vid den nationella statistikbyrån i Grekland tycks ha viss inverkan på de grekiska myndigheternas förmåga att fullgöra sina åtaganden rörande statistik gentemot gemenskapen.

Bland annat har vissa problem uppstått när det gäller att tillhandahålla aktuell statistik inom utsatt tid. Konjunkturstatistik rörande företag har till exempel inte levererats sedan strejken utbröt. Liknande fall förekommer på vissa områden där tillhandahållande av statistiska data regleras via muntliga överenskommelser grundade på förtroende parterna emellan. Det bör emellertid noteras att den totala inverkan på data på unionsnivå och inom euroområdet hittills har varit relativt begränsad, även om den troligen kommer att medföra en relativ, om än inte avsevärd, kvalitetssänkning eftersom uppskattningar måste göras för Grekland.

Det avbrott i arbetet som uppstår kan också få effekter som kan komma att fortsätta efter det att strejken upphört. Eurostat har till exempel redan informerats om att Grekland troligen inte kommer att följa tidplanen för leverans av data för 2003 års kartläggning av jordbruksstrukturen. Liknande effekter kan väntas inom andra sektorer.

Dessutom kan arbetsförhållandena ha rubbats på grund av att de grekiska delegaterna inte närvarar vid arbetsgruppernas möten och i samband med andra möten. Förhandlingarna om ett antal bidrag till den nationella statistikbyrån i Grekland har också avbrutits, något som kan förväntas få indirekta effekter på medellång och lång sikt på Greklands förmåga att fullgöra vissa av sina åtaganden rörande statistik.

Kommissionen noterar emellertid att strejken har avslutats, vilket utan tvivel kommer att bidra till att det normala samarbetet mellan den nationella statistikbyrån i Grekland och kommissionen kommer att kunna återupptas.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/508 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/508

---

(2004/C 84 E/0586)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3586/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   EU-stöd till ett italienskt bolag med koppling till Romano Prodi

Tänker kommissionen besvara de frågor som formulerats på olika håll i pressen (Sunday Times, Sunday Telegraph och European Voice) angående det faktum att EU sedan 1999 — det år då Romano Prodi blev ordförande för kommissionen — lär ha betalt ut 15 miljoner euro till det italienska konsultföretaget Italtrends? Detta företag arbetar med utvecklingsstöd och har sitt säte i Reggio Emilia. Sedan 1994 arbetar Romano Prodis systerdotter Silvia Prodi inom företaget, för närvarande som assistent åt chefen Silvana Garavelli.

Svar från Christopher Patteri på kommissionens vägnar

(9 februari 2004)

Kommissionen anser att uttömmande svar redan lämnats genom kommissionens talesmans svar på de frågor som ställts av olika media, däribland de tidningar som parlamentsledamoten nämner. Kommissionen vill påpeka att samarbetet med Italtrend inom det berörda området, dvs. utvecklingsstöd, har pågått åtminstone sedan 1992. Silvia Prodi, Romano Prodis systerdotter, har i egenskap av kärningenjör arbetat med projekt på kärnsäkerhetsområdet inom ramen för kontrakt med Italtrend sedan 1994. Den 31 december 2003 uppgick värdet på de kontrakt som tecknats med Italtrend sedan den 1 september 1999 till 7,97 miljoner euro. Summan av de utbetalningar som gjorts till företaget från den 1 september 1999 uppgick till 39,84 miljoner euro, varav 35,3 miljoner euro (vilket motsvarar 89 %) betalades ut enligt kontrakt som tecknats före den 1 september 1999 och 4,54 miljoner euro enligt kontrakt som tecknats efter den 1 september 1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/509 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/509

---

(2004/C 84 E/0587)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3852/03

från Roberto Bigliardo (UEN) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Utnämningar och insyn i kommissionen

Kan kommissionen ge besked om antalet medlemmar i kollegiets kanslier som har föreslagits till befattningar med större ansvar och/eller högre grad än de hade tidigare?

Kan kommissionen dessutom intyga att dessa utnämningar gjorts på grundval av vederbörandes meriter och att de inte handlar om en klassisk manöver för att vid mandatperiodens slut säkra inflytelserika poster åt talrika tjänstemän vid kommissionsordförandens och kommissionsledamöternas kanslier?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att hittills under denna mandatperiod har 25 tjänstemän utnämnts till högre befattningar — med avseende på arbetsuppgifter eller lönegrad — inom andra tjänstegrenar efter att ha tjänstgjort en tid vid en kommissionsledamots kansli.

Av dessa 25 tjänstemän utsågs

| — | 4 till generaldirektör eller vice generaldirektör, |
| --- | --- |

—

4 till generaldirektör eller vice generaldirektör,

| — | 7 till direktör, |
| --- | --- |

—

7 till direktör,

| — | 14 till enhetschef, varav






  — | 6 utsågs till enhetschef i samma lönegrad, |
| --- | --- | --- |

—

14 till enhetschef, varav

—

6 utsågs till enhetschef i samma lönegrad,

| — | 3 utsågs till enhetschef i en högre lönegrad (A3), |
| --- | --- |

—

3 utsågs till enhetschef i en högre lönegrad (A3),

| — | 5, som varit enhetschefer redan tidigare, placerades i en högre lönegrad (A3). |
| --- | --- |

—

5, som varit enhetschefer redan tidigare, placerades i en högre lönegrad (A3).

Översiktstabell — tjänstemän som befordrats efter en tids tjänstgöring vid en ledamots kansli

| Ursprunglig lönegrad | Lönegrad i ny tjänst | Befordran med avseende på arbetsuppgifter | Befordran med avseende på lönegrad |
| --- | --- | --- | --- |
| A2 | Al | 4 | 4 |
| A3 | A2 | 7 | 7 |
| A4 | A3 | 3 | (1)
  8 |
| A4 | A4 | 4 | 0 |
| A5 | A5 | 2 | 0 |

Ursprunglig lönegrad

Lönegrad i ny tjänst

Befordran med avseende på arbetsuppgifter

Befordran med avseende på lönegrad

A2

Al

4

4

A3

A2

7

7

A4

A3

3

(1)
  8

A4

A4

4

0

A5

A5

2

0

Dessa utnämningar ägde rum helt i enlighet med samtliga gällande regler för befordran. Samma standardförfaranden för befordran som tillämpas på all annan personal följdes noggrant.

---

(1)  Varav tre även befordrades med avseende på arbetsuppgifter.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/510 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/510

---

(2004/C 84 E/0588)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3884/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Alcatel Italia: misstänkt överträdelse av bestämmelserna för EU-beviljade medel

Vid ett möte i Bryssel i november 2003 med fackföreningsdelegationerna från Alcatel Italia S.p.A. framgick det att företaget tidigare, genom samfinansiering från EU, har dragit nytta av förmånliga villkor för finansiering av produktionsverksamhet i krisdrabbade områden i Italien, i enlighet med den italienska lagen nr. 488/92.

Bestämmelserna förpliktigar det företag som erhåller stöd att bland annat respektera bestämda parametrar i fråga om ökad sysselsättning på grundval av de medel företaget erhållit och genom att följa en flerårig investeringsplan.

Det verkar dessutom som att Alcatel Italia har genomfört en plan om att lägga ut verksamheten på entreprenad utan att i tillräcklig omfattning ha informerat arbetstagarna och i strid mot förbudet att ändra sådana typer av kontrakt som redan är i kraft.

Med beaktande av detta, kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | I synnerhet vilket slags EU-stöd har Alcatel Italia erhållit? |
| --- | --- |

1.

I synnerhet vilket slags EU-stöd har Alcatel Italia erhållit?

| 2. | Vilken investeringsplan har Alcatel lagt fram för ökad produktivitet och sysselsättning, i enlighet med bestämmelserna i lag nr. 488/92? |
| --- | --- |

2.

Vilken investeringsplan har Alcatel lagt fram för ökad produktivitet och sysselsättning, i enlighet med bestämmelserna i lag nr. 488/92?

| 3. | Anser den att det vore möjligt att införa en etisk och social skyldighet för företag som villkor för EU-stöd? |
| --- | --- |

3.

Anser den att det vore möjligt att införa en etisk och social skyldighet för företag som villkor för EU-stöd?

Kompletterande svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Alcatel Italia har erhållit följande typer av EU-stöd:

| — | Direkt stöd (femte ramprogrammet):






  — | Moicane-projektet: 2 663 000 euro |
| --- | --- | --- |

—

Direkt stöd (femte ramprogrammet):

—

Moicane-projektet: 2 663 000 euro

| — | Smacks-projektet: 204 000 euro |
| --- | --- |

—

Smacks-projektet: 204 000 euro

| — | Indirekt stöd (i enlighet med den italienska lagen nr 488 om produktionsverksamhet i mindre gynnade områden i Italien). |
| --- | --- |

—

Indirekt stöd (i enlighet med den italienska lagen nr 488 om produktionsverksamhet i mindre gynnade områden i Italien).

När det gäller Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) har Alcatel endast erhållit samfinansieringsstöd för modernisering av anläggningen i Battipaglia. För programperioden 1994-1999 var stödet 3 034 miljoner euro och för 2000-2006 uppgår det till 1 835 miljoner euro. Stödet till anläggningarna i Maddaloni, Frosinone och Reti har inte samfinansierats av ERUF.

Kommissionen kan inte lämna närmare upplysningar om Alcatels investeringsplan för att öka produktiviteten och sysselsättningen i enlighet med lag nr 488.

Enligt uppgifter från Alcatel har Alcatel Italia återkallat sina två senaste ansökningar inom ramen för ovannämnda lag, inlämnade under 2001:

| — | 51437/11 (utvidgning av anläggningen i Maddaloni) |
| --- | --- |

—

51437/11 (utvidgning av anläggningen i Maddaloni)

| — | 19328/11 (utvidgning av anläggningen i Battipaglia) |
| --- | --- |

—

19328/11 (utvidgning av anläggningen i Battipaglia)

De planerade investeringar som angavs i ansökningarna fullföljdes, men på grund av den ogynnsamma marknadsutvecklingen var det inte möjligt att genomföra den planerade sysselsättningsökningen. De båda ansökningarna återkallades därför och Alcatel Italia erhöll följaktligen inte något stöd.

Via de fyra strukturfonderna kan Europeiska unionen bevilja stöd för att lösa ekonomiska och sociala strukturproblem. I allmänhet finansierar strukturfonderna (ERUF, ESF) sådana utvecklingsprogram som har tilldelats en egen budget. Dessa program är resultatet av gemensamma förhandlingar mellan nationella, regionala och lokala myndigheter (som upprättar en förteckning över stödberättigade områden), arbetsmarknadens parter och andra behöriga organ. De förvaltningsmyndigheter som medlemsstaterna har utsett väljer ut de projekt som ska finansieras och övervakar genomförandet.

På webbplatsen för Generaldirektoratet för regionalpolitik finns en översikt över de program som kommissionen (1) officiellt har antagit.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/regional_policy/country/prordn/index_en.cfm?gv_pay=IT&gv_reg=ALL&gv_obj=l&gv_the=ALL

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/511 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/511

---

(2004/C 84 E/0589)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3930/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Bibehållande av privilegier för banken Agrotiki Trapeza i Grekland

Enligt artikel 26.4 i lag nr 1914/1990 skall alla de särskilda bestämmelser som rör den grekiska jordbruksbanken (ATE) bibehållas och gälla som hittills, även efter det att banken ombildas till ett aktiebolag. Detta gäller i synnerhet alla de bestämmelser som avser bankens privilegier, såväl reella som processrättsliga, skatte- och andra befrielser, fordringsdokument, tryggande av fordringar samt bankens allmänna status som juridisk person, med rättigheter och skyldigheter. På basis av denna bestämmelse använder sig banken i sina kundtransaktioner av privilegier som den åtnjuter genom artiklarna 8-15 och 34.8 i lag nr 4332/1929. Dessa privilegier innebär att alla rättsliga, processrättsliga och reella garantier åsidosätts för personer som gör transaktioner med ATE, och det här gäller inte minst bankens debitorer. Europeiska kommissionen har från aktiebolaget Tipopiitiria Thivas mottagit ett klagomål om just detta. (Svar från generaldirektoratet för jordbruksfrågor, protokoll nr 31427/24.11.2003).

Genom att bibehålla och utnyttja sina privilegier, som strider mot gemenskapsrätten, tyranniserar ATE personer som gör transaktioner med banken och fråntar dem möjligheten att hävda sin rätt. Jag vill därför fråga kommissionen om följande: Vad ämnar kommissionen göra för att sätta stopp för dessa kränkningar av rättigheterna för personer som genomför transaktioner med banken, och för att rätta till den skevhet som råder beträffande konkurrensvillkoren i förhållande till andra finansinstitut?

Kompletterande svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

År 1997 och 2001 tog kommissionen emot två klagomål om de privilegier som den grekiska jordbruksbanken har enligt lagstiftningen. I klagomålen kritiserades dessa privilegier eftersom de utgör olagligt statligt stöd.

Enligt fast rättspraxis skall enbart fördelar som tilldelas direkt eller indirekt med hjälp av statliga medel anses som stöd i den mening som avses i fördraget (se mål C-379/98, Preussenelektra, REG 2001, s. I-2099, punkt 58). Kommissionen ansåg att den del av den grekiska jordbruksbankens privilegier som inte berörde statliga medel inte var statligt stöd i den mening som avses i EG-fördraget. Däremot ansåg kommissionen att artikel 87.1 i EG-fördraget kunde vara tillämplig på bankens skatteförmåner. Därför inledde kommissionen en undersökning som ledde till att flera skatteförmåner upptäcktes.

Diskussionerna mellan kommissionen och de grekiska myndigheterna ledde till att dessa förmåner avskaffades, vilket bekräftades i en skrivelse av den 24 februari 2004 om att de begärda ändringarna antagits (Greklands officiella tidning, 10.2.2004, lag 3229 - FEK 38/A/10.2.2004).

Parlamentsledamotens uppgifter och uppgifterna i klagomålet från 2003 gäller ytterligare privilegier, men pekar inte på någon klar överträdelse av bankdirektivet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (1)) eller EG-fördraget.

De enheter hos kommissionen som har hand om ärendet kommer dock att begära att de grekiska myndigheterna klargör vilka bestämmelser som gäller för den grekiska jordbruksbankens privilegier.

---

(1)  EGT L 126, 26.5.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/512 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/512

---

(2004/C 84 E/0590)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3955/03

från Heide Rühle (Verts/ALE) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Tolkning av miljöinformationsdirektivet

Det i rådets direktiv (90/313/EEG) (1) och rådets direktiv (2003/4/EG) (2) om allmänhetens tillgång till miljöinformation, artiklarna 3.4 respektive 4.1.e, använda begreppet ”interna meddelanden” bereder i samband med praktisk tillämpning särskilda tolkningssvårigheter.

| 1. | Anser kommissionen att varje enkel data- eller informationsprocedur mellan och inom myndigheter faller under undantaget ”interna meddelanden” i enlighet med artikel 3.4 i direktivet? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att varje enkel data- eller informationsprocedur mellan och inom myndigheter faller under undantaget ”interna meddelanden” i enlighet med artikel 3.4 i direktivet?

| 2. | Ifall kommissionen anser att så inte är fallet, enligt vilka innehållsmässiga eller formella kriterier ska informationsprocedurer, som utgör ”interna meddelanden” i enlighet med ovan nämnda direktiv, åtskiljas från sådana informationsprocedurer som inte uppfyller kriterierna för undantaget ”interna meddelanden”? |
| --- | --- |

2.

Ifall kommissionen anser att så inte är fallet, enligt vilka innehållsmässiga eller formella kriterier ska informationsprocedurer, som utgör ”interna meddelanden” i enlighet med ovan nämnda direktiv, åtskiljas från sådana informationsprocedurer som inte uppfyller kriterierna för undantaget ”interna meddelanden”?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Kommissionen vill påminna parlamentsledamoten om att rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG riktar sig till medlemsstaterna och att begäran att få tillgång till miljöinformation skall hanteras i enlighet med nationell lagstiftning. Genom dessa två direktiv kan medlemsstaterna tillämpa vissa begränsningar på rätten till information. Kommissionen anser emellertid att syftet med direktiven är att ge allmänheten rätt att ta del av miljöinformation som innehas av offentliga myndigheter och att alla former av undantag därför måste tolkas restriktivt.

Både artikel 3.3 i direktiv 90/313/EEG (3) och artikel 4.1 e i direktiv 2003/4/EG (4) föreskriver att en begäran om uppgifter får avslås om den avser interna meddelanden. Kommissionen anser att interna meddelanden är de förfaranden där data och information utbyts inom offentliga myndigheter. Interna meddelanden används som förberedelser inför administrativa beslut och en administration måste kunna ange olika argument för eller emot ett beslut om ett visst problem skriftligen utan att dessa interna förfaranden offentliggörs. Det allra viktigaste är trots allt det administrativa beslutet och dess eventuella berättigande och inte hur beslutet fattades. Detta innebär emellertid inte att artikel 4.1 e i direktiv 2003/4/EG gör det möjligt eller till och med obligatoriskt att avslå begäran om tillgång till alla interna meddelanden. I artikel 4.1 e i direktiv 2003/4/EG anges det uttryckligen att allmänhetens intresse av att informationen lämnas ut bör vägas mot det intresse som betjänas av att begäran avslås.

I sista hand ansvarar EG-domstolen för tolkningen av båda dessa direktiv.

---

(1)  EGT L 158, 23.6.1990, s. 56.

(2)  EUT L 41, 14.2.2003, s. 26.

(3)  Artikel 3.3: En begäran om uppgifter får avslås i fråga om utlämnande av handlingar, data eller interna meddelanden som fortfarande är under arbete, eller om begäran uppenbarligen är orimlig eller formulerad på ett alltför allmänt sätt.

(4)  Artikel 4.1 e: Medlemsstaterna får föreskriva att begäran om miljöinformation skall avslås om begäran avser interna meddelanden, varvid hänsyn skall tas till allmänhetens intresse av att informationen lämnas ut.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/513 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/513

---

(2004/C 84 E/0591)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3964/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Endokrīna ämnen i dricksvatten — om kommissionens svar på skriftliga frågan E-2565/03

I Förbundsrepubliken Tyskland utförs det i somliga delstater undersökningar om ämnen med endokrin inverkan (EDC). Kommissionen har också inspirerat till motsvarande studier. Det är således känt att rester av ftalsyra (mjukgörare) har frigjorts från rören i dricksvattenledningar. Mätningsvärden från borrbrunnar bekräftar att det finns mjukgörare överallt. Mjukgörare av olika slag anses inte skadliga för arvsmassan, men har dock en skadlig inverkan på testiklar, njurar och lever, samt har vid djurförsök visat sig inkräkta på fortplantningsförmågan och leda till utvecklingsstörningar i könsorganen. En ny studie från Erlangens universitet visar att DEHP (mjukgörare) upptas i klart högre grad än vad som hittills antagits. Förbundsrepubliken Tysklands institut för riskutvärdering har för Europeiska kemikaliemyndigheten påpekat de resultat man kommit fram till i denna studie.

| 1. | Hur avser kommissionen i enlighet med försiktighetsprincipen skydda de europeiska konsumenterna? |
| --- | --- |

1.

Hur avser kommissionen i enlighet med försiktighetsprincipen skydda de europeiska konsumenterna?

| 2. | Har kommissionen planer på att införa några gränsvärden? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen planer på att införa några gränsvärden?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 mars 2004)

Behovet av att reglera ämnen med endokrin inverkan i dricksvatten diskuterades vid det seminarium om dricksvatten som kommissionen anordnade den 27-28 oktober 2003 och där medlemsstaterna, forskarvärlden och icke-statliga organisationer deltog. Vid seminariet kom man fram till slutsatsen att det i nuläget inte är möjligt att fastställa gränsvärden för enskilda ämnen med endokrin inverkan i dricksvatten-direktivet (1) eftersom den kunskap som krävs för att bedöma de eventuella riskerna för människors hälsa är otillräcklig. Det finns än så länge inte tillräckligt med tillförlitlig information om förekomsten av ämnen med endokrin inverkan i råvatten eller dricksvatten och det saknas godkända biologiska testsystem för att kontrollera de totala effekterna av ämnen med endokrin inverkan. Mer information krävs för att bedöma riskerna i samband med dricksvatten, framför allt på platser där risken för föroreningar är hög.

Det finns bevis på att ämnen med endokrin inverkan frigörs från material till dricksvatten/vatten på flaska. De typer av produkter och material som används för förvaring och distribution av dricksvatten och vid byggnadsarbeten regleras och ligger inom tillämpningsområdet för byggproduktsdirektivet (2) samt omnämns i dricksvattendirektivet. Frågan behandlas för närvarande inom ramen för inrättandet av ett europeiskt godkännandesystem i enlighet med byggproduktsdirektivet. Det europeiska godkännandesystemet skall fungera som ett enhetligt reglerande system för främjande av testmetoder för godkännande av byggprodukter som kommer i kontakt med dricksvatten.

Kommissionen har emellertid inga bevis på att ftalater överförs från rörsystem till dricksvatten. Vattenrör av PVC består av hård PVC som vanligtvis inte mjukgörs genom tillförsel av mjukgörare.

När det gäller ftalater (mjukgörare) har kommissionen inlett fem olika riskbedömningar i enlighet med förordningen om risker med existerande ämnen (3). Tre riskbedömningar har slutförts och finns på Europeiska kemikaliebyråns webbplats (4). Kommissionen håller för närvarande på att utforma strategier för riskreducering. Eventuella restriktioner måste bygga på resultatet av riskbedömningen och måste vara vetenskapligt försvarbara, samtidigt som hänsyn måste tas till försiktighetsprincipen.

För de två ftalaterna DEHP och BBP har riskbedömningen ännu inte slutförts. När det gäller DEHP publicerade Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö nyligen ett yttrande om resultaten av utkastet till riskbedömning (5). Utkastet till riskbedömning kommer nu att ses över av föredraganden mot bakgrund av detta yttrande. Översynen kommer sannolikt även att påverka riskkarakteriseringen för människor som utsätts indirekt via miljön, och kommissionen kommer därmed att kunna dra slutsatser om huruvida och under vilka omständigheter det finns risker med DEHP som ett ämne med endokrin inverkan.

Inget förslag på framtida gränsvärden för total potentiell endokrin inverkan kan läggas fram förrän godkända analysverktyg finns att tillgå. En nivå som är säker för det sammanlagda antalet ämnen med endokrin inverkan bör grunda sig på toxikologisk information och värden från biologiska testsystem för den totala styrkan hos ämnen med endokrin inverkan.

---

(1)  Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten, EGT L 330, 5.12.1998.

(2)  Rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter, EGT L 40, 11.2.1989.

(3)  Rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen, EGT L 84, 5.4.1993.

(4)  http://ecb.jrc.it/existing-chemicals/

(5)  Antogs av kommittén vid dess 41:a plenarsammanträde den 8 januari 2004: http://europa.eu.int/comm/health/ph_risk/committees/set/documents/out214_en.pdf

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/515 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/515

---

(2004/C 84 E/0592)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3976/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(5 januari 2004)

Ämne:   Svårigheterna att förenkla gemenskapens regelverk

Kommissionen har genom två meddelanden (1) kungjort för institutionerna vad den anser vara ett viktigt mål i vitboken om nya styrelseformer för Europeiska unionen, nämligen förenkling av lagstiftningen.

Denna förenkling kommer, om man drar en korrekt slutsats av den tidsplan som presenteras på sidan sju i kommissionens meddelande (KOM(2003) 71) av den 11 februari, att kulminera med att vissa ”metoder och förfaranden” antas någon gång efter 2004.

Samtidigt utgör, enligt kommissionens meddelande (KOM(2003) 623) av den 24 oktober, halvtidsöversynen av den gemensamma jordbrukspolitiken och därtill hörande lagstiftning ett av de framsteg som gjorts på området förenkling, vilket måste sägas vara ett anmärkningsvärt uttalande.

Anser ni inte att det skulle vara klokt att börja med att förenkla kommissionens självutnämnda förenklingsprocess, så att den blir begriplig, klar och koncis?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

I avsnittet om metoder och förfaranden i meddelandet om uppdatering och förenkling av gemenskapens lagstiftning (2) föreslår kommissionen att det skall införas indikatorer för att fastslå prioriteringsordningen i förenklingsarbetet. Rådet och Europaparlamentet har uppmanats att yttra sig om dessa indikatorer. När det här skrivs har dessa institutioner ännu inte svarat på kommissionens uppmaning.

I sin första delrapport om genomförandet av ramåtgärden ”Uppdatera och förenkla gemenskapens lagstiftning” (3) redogör kommissionen för genomförandet av olika åtgärder som föreslås i meddelandet från februari 2003 (2). Det framgår av denna rapport att kommissionen har antagit 14 förslag till förenklingar under den första fasen av genomförandet av ramåtgärden (februari 2003 — september 2003) och fyra nya förslag till förenklingar som inte fanns med i meddelandet från februari 2003. Dessa nya förslag skall läggas till de 18 förenklingsförslag som är under behandling av lagstiftaren.

För att kunna identifiera politikområden och rättsakter som kan bidra till förenklingssträvandena skulle kommissionen efter meddelandet i februari 2003 gärna ha haft möjlighet att stödja sig på rådets och Europaparlamentets kommentarer. Institutionerna har dock ännu inte meddelat kommissionen sina synpunkter.

Kommissionen vill dessutom understryka att de tre institutionerna på kommissionens initiativ undertecknade ett interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning den 16 december 2003. I avtalet fastställs en ram för lagstiftningsarbetet i förenklingsprocessen, inklusive användning av ”alternativa” instrument. Kommissionen skulle vilja att detta avtal genomförs så snabbt som möjligt, bland annat genom att man definierar metoderna för granskning av de förenklingsförslag som Europaparlamentet och rådet har gett sig själva sex månader att lägga fram.

---

(1)  KOM(2003) 71) och KOM(2003) 623.

(2)  KOM(2003) 71 slutlig.

(3)  KOM(2003) 623 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/516 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/516

---

(2004/C 84 E/0593)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3999/03

från Alejo Vidal-Quadras Roca (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2003)

Ämne:   Intern kontrollstandard 5 ”Känsliga funktioner” — Bestämmelser för genomförandet av den obligatoriska rörligheten

Enligt meddelandet av den 8 maj 2003 som undertecknats av generalsekreteraren, generaldirektören för personal och administration och generaldirektören för budget vid Europeiska kommissionen och som följer riktlinjerna i kommissionens meddelande från Michaele Schreyer och vice ordförande Kinnock (1), skall rörligheten för personer som innehar ”känsliga” tjänster träda i kraft den 1 januari 2006.

Om målet med denna åtgärd är att undvika svågerpolitik, skulle vid sidan av förändringen av tjänst också garanteras att den förflyttade i sin nya tjänst (om denna också skulle vara känslig) inte skulle ha att göra med företag, enskilda eller organisationer med vilka denne tidigare har haft yrkesmässiga förbindelser, eftersom svågerpolitiken grundas på personliga förbindelser och inte begränsas till specifika yrkesområden. Tar kommissionen hänsyn till detta?

Om de berörda föredrar att förflyttas till en viss tjänst, kan detta förhållande påverka andra tjänstemäns karriär vilka inte bara har lagt ner mer tid på att förbereda en förändring i sin karriär utan också har bättre meriter och kunskaper samt mer erfarenhet och vilka nu gör anspråk på samma tjänst. Uppkommer inte i detta fall en diskriminering som kan överklagas vid EG-domstolen?

Vilka argument har framförts för att de ej bevisade fördelarna med denna åtgärd kompenserar den bevisade förlust som inträder då någon med särskilt erfarenhet skiljs från sina funktioner?

Kommer denna åtgärd att påverka de tjänstemän som, utan att vara ansvariga för utbetalningar, är ansvariga för att ge råd, när det gäller tilldelning av kontrakt och bidrag, till tjänstemän som utanordnar betalningar? Om målet är att undvika bedrägerier, varför föreskrivs inte samma åtgärd för de tjänster där innehavaren kan bevilja interna förmåner (befordringar, uttagningsprov) från vilka man kan dra ekonomisk vinning?

Tar man hänsyn till det möjliga bytet mellan två tjänstemän på två likadana tjänster där de kan alternera med bedrägliga avsikter?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(4 februari 2004)

Kommissionen välkomnar parlamentsledamotens intresse för genomförandet av internkontrollstandard nr 5 om känsliga funktioner.

Meddelandet av den 8 maj 2003, som undertecknades av generalsekreteraren, generaldirektören för personal och administration och generaldirektören för budget vid kommissionen, förtydligades och kompletterades genom ett meddelande från generalsekretariatet av den 30 september 2003. I det meddelandet bekräftas att rörligheten skall tillämpas senast den 31 december 2003 för personer som har innehaft en till sin natur känslig funktion (2) i mer än sju år och att rörlighetsregeln kommer att tillämpas vart femte år på alla känsliga funktioner från den 31 december 2004. I meddelandet betonas även att rörligheten kan realiseras genom överföring av den känsliga funktionen till en annan tjänst när funktionen i fråga rör endast en liten del av den anställdes uppgifter.

Alla avdelningar ombads kartlägga och upprätta en förteckning över alla känsliga funktioner senast den 31 december 2003. Utöver de till sin natur känsliga funktionerna tas vid kategoriseringen av en funktion som ”känslig” hänsyn till ett antal kriterier som gör att de åtföljande riskerna (såsom ”svågerpolitik” eller att tjänstemän alternerar på två likadana tjänster) kan bedömas. Även begränsande kontrollåtgärder fastställs. Möjligheten att påverka eller att fatta beslut, till exempel på området rekrytering och personaladministration, anses vara en omständighet som medför möjliga risker som skulle kunna bidra till en tjänsts eller funktions känslighet.

Kommissionens initiativ syftar till att undvika situationer såsom de som skulle kunna uppstå då en person har att göra med samma förfaranden och motparter under lång tid utan lämpliga begränsande kontrollåtgärder. Rörligheten betyder inte att sakkunskap och kunnighet går förlorad för institutionen. Tvärtom betyder den att berörda personers yrkeserfarenhet ökar och även kan komma andra avdelningar till nytta. Dessutom anges i internkontrollstandard nr 19 om ”verksamheters kontinuitet” att en skriftlig överlåtelseakt måste upprättas när en tjänsteman överlåter sitt arbete till en annan tjänsteman.

I enlighet med gällande bestämmelser åtnjuter personer som måste flytta från en känslig tjänst inte någon form av privilegier eller förmånsbehandling när de söker en annan tjänst. Deras förflyttning till den nya tjänsten avgörs av om deras sakkunskap, profil och ansvarsnivå är lämplig. Personer som har svårt att finna en annan tjänst kan självklart utnyttja den stödjande yrkesvägledning som byggts upp inom kommissionen genom reformen.

Den första omgången av den obligatoriska rörligheten för känsliga funktioner genomförs för närvarande. Det sker inom en ram som garanterar ett riktigt genomförande av internkontrollstandard nr 5 med minsta möjliga störningar för avdelningarna, och hänsyn tas till berörda enskilda anställdas behov.

---

(1)  SEK(2000)2203.

(2)  De till sin natur känsliga funktionerna definieras som de som avser ekonomisk förvaltning och de så kallade AIPN (tillsättningsmyndighet) och AHCC (myndighet med befogenhet att sluta anställningsavtal).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/517 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/517

---

(2004/C 84 E/0594)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4043/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(12 januari 2004)

Ämne:   Högsta tillåtna fångstmängder (TAC) och kvoter för 2004

Kommissionens förslag om TAC och kvoter för 2004, grundat på CIEM:s yttranden, innebär avsevärda minskningar av TAC och kvoter för 2004 och inrättar ett tillfälligt system för förvaltning av fiskeansträngningen. Förslagen består i en begränsning av antalet fiskedagar under perioden februari till december 2004 (minskning med 51 dagar) och avsevärda minskningar av TAC och kvoter för arter såsom marulk, havskräfta och kummel, vilket skulle få allvarligt negativa sociala och ekonomiska konsekvenser i fiskesektorn och i de områden som är beroende av denna verksamhet. Det är viktigt att bestånden är hållbara för att upprätthålla fiskeverksamheten och fiskarna är de som i första hand har intresse av att bevara fiskeresurserna. Som ett exempel kan nämnas de frivilliga åtgärder som vidtagits av fiskarna i Portugal avseende notfiske av sardiner. Det är dock ironiskt att kommissionen visar sådan oro över resursernas hållbarhet i Portugal eftersom den helt nyligen stödde att den spanska flottan skulle få fritt tillträde till portugisiska fiskevatten, vilket ledde till en ökning av fiskeansträngningen.

Har kommissionen tagit hänsyn till den portugisiska fiskerisektorns karaktär och särdrag? Vilka åtgärder avser den att vidta för att kompensera för de sociala och ekonomiska effekterna av detta förslag? Om tillståndet för resurserna är så kritiskt, varför lägger den inte fram återhämtningsplaner, med nödvändiga sociala och ekonomiska ersättningar från gemenskapens budget, i synnerhet inrättandet av ett finansiellt instrument för att kompensera för inkomstförlusterna för berörda fiskare och arbetstagare inom fiskerinäringen?

Vilka fiskar- och redarorganisationer hörde kommissionen innan den lade fram sitt förslag? I vilken utsträckning har dessa organisationer varit inblandade? Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att garantera att fiskare och redare verkligen involveras i beslutsförfarandet inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att öka pålitligheten och trovärdigheten av vetenskapliga studier, i synnerhet bland forskare och fiskare? Anser den inte att det vore bättre att faktiskt decentralisera den gemensamma fiskeripolitiken i frågan om resursförvaltning? Vilka åtgärder vidtar den avseende de andra faktorer som påverkar fiskbestånden, såsom föroreningar, sjötransporter etc.?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Kommissionens förslag om TAC och kvoter grundar sig på vetenskaplig rådgivning om långsiktig hållbarhet och på kortsiktiga fångstmängder för bestånd som fångas av EU:s fiskare. När det gäller bestånd som är av intresse för alla medlemsstater tillämpas ett gemensamt synsätt där man tillåter så stora fångstmängder som går att förena med att resurserna bevaras på ett långsiktigt hållbart sätt. I flera fall har kommissionen föreslagit TAC som är större än vad experterna rekommenderat för att kunna upprätthålla bättre kortsiktiga fångstmängder. Detta gäller även många bestånd som är av intresse för Portugal.

Kommissionen förutspår inte att någon direkt ekonomisk kompensation kommer att utgå för justeringar av TAC. Långsiktiga ekonomiska åtgärder förutses i Fonden för fiskets utveckling och i den gemensamma marknadsorganisationen som svarar för ekonomiskt stöd för att anpassa fiskeflottans fångstkapacitet till resursernas produktiva förmåga, förbättringar av marknadsstabiliteten och stödåtgärder i nödsituationer.

Vid fiskerirådet i december 2003 nåddes en politisk överenskommelse om nödvändigheten av att anta återhämtningsplaner för sydkummel och havskräfta. Kommissionen förutspår att antagandet av dessa planer kommer att leda till bättre stabilitet inom fisket, bättre tillgänglighet till fisk och bättre fångstförhållanden för de berörda sektorerna på medellång sikt. I enlighet med den reformerade gemensamma fiskeripolitiken kan visst ytterligare ekonomiskt stöd komma att bli tillgängligt för sektorn om nödåtgärder krävs eller om nya återhämtningsplaner antas och det krävs stora kortsiktiga minskningar av fångsterna (punkt 13, artikel 1 i förordning (EG) nr 2369/2002 (1)).

Kommissionen rådgör regelbundet med fiskerisektorn innan man utarbetar lagförslag. För närvarande hålls dessa samråd under beskydd av Rådgivande kommittén för fiske och vattenbruk och denna kommitté ansvarar för deltagandet vid regionala seminarier om TAC och andra frågor. Ett möte med fiskenäringen om förordningen om TAC och kvoter hölls i Bryssel den 28 oktober 2003. Under 2004 kommer beslut att fattas om upprättandet av regionala rådgivande nämnder som skall se till att en mer omfattande och ingående rådgivningsprocess äger rum.

När det gäller vetenskaplig rådgivning om fiske har kommissionen tagit två initiativ. Kommissionen och Internationella havsforskningsrådet har träffat ett nytt samförståndsavtal som formellt ökar omfattningen av rådgivningen om fiske till att även omfatta miljöpåverkan, påverkan på ekosystem och påverkan som inte är fiskerelaterad på fiskebestånd. I avtalet fastställs på ett bättre sätt hur rådgivningen om fiske skall utformas och större tonvikt läggs på långsiktiga frågor. Parallellt med detta arbetar kommissionen för bättre organisation och förbättring av det ekonomiska stödet för fiskerivetenskap inom gemenskapen, vilket beskrivs i kommissionens meddelande om förbättrad vetenskaplig och teknisk rådgivning för förvaltningen av gemenskapens fiske (2).

Det mesta av gemenskapens fiskeresurser delas av flera medlemsstater och mycket delas även av ett tredjeland. Därför finns det endast begränsade möjligheter att decentralisera förvaltningen av fisket. Dessutom fastställs i EG-fördraget att utformningen av förslag om fiskemöjligheter är en del av kommissionens exklusiva initiativrätt.

Kommissionens åsikter om åtgärder när det gäller förvaltning av den marina miljö som inte omfattar fiskeriverksamheten behandlas i meddelandet På väg mot en strategi för att skydda den marina miljön (3). Kommissionen förutser bl.a. att en marin politik med målsättningar, mål och åtgärder för en hållbar användning kommer att inrättas som omfattar marina livsmiljöer, inklusive minskning av föroreningar och lämplig förvaltning av sjöfart.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 2369/2002 av den 20 december 2002 om ändring av förordning (EG) nr 2792/1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskesektorn, EGT L 358, 31.12.2002.

(2)  EUT C 47, 27.2.2003.

(3)  KOM(2002) 539 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/519 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/519

---

(2004/C 84 E/0595)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4069/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Europeiska byrån för sjösäkerhet

Europeiska rådet har till slut bestämt var sätet för Europeiska byrån för sjösäkerhet skall ligga.

Beslutet innebär att sätet förläggs till Lissabon, något som välkomnas med tanke på Lissabons geografiska läge och kapacitet samt Portugals långa kuststräcka, dels vid fastlandet, dels vid Azorerna och Madeira, ett hav som korsas av viktiga transatlantiska sjöfartsleder mellan Nordatlanten och Sydatlanten och mellan Nordeuropa och Medelhavet.

Beslutet dröjde dock alldeles för länge av diverse politiska skäl och dess genomförande brådskar.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

| — | När kommer det slutliga inrättandet att ske och den faktiska verksamheten att inledas vid sätet för Europeiska byrån för sjösäkerhet i Lissabon? Föreligger det redan en tidsplan för inrättandet? |
| --- | --- |

—

När kommer det slutliga inrättandet att ske och den faktiska verksamheten att inledas vid sätet för Europeiska byrån för sjösäkerhet i Lissabon? Föreligger det redan en tidsplan för inrättandet?

| — | Hur stor personal kommer att byrån att få? Rekryteras den redan och med vilka instrument och i vilken takt? |
| --- | --- |

—

Hur stor personal kommer att byrån att få? Rekryteras den redan och med vilka instrument och i vilken takt?

| — | Bland de uppgifter som redan fastställs, vilka funktioner är Europeiska byrån för sjösäkerhet och dess ledning uppmanade att prioritera när verksamheten sätts igång fullt ut i Lissabon? |
| --- | --- |

—

Bland de uppgifter som redan fastställs, vilka funktioner är Europeiska byrån för sjösäkerhet och dess ledning uppmanade att prioritera när verksamheten sätts igång fullt ut i Lissabon?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Kommissionen välkomnar det beslut som medlemsstaternas företrädare fattade i december 2003 under mötet på stats- och regeringschefsnivå om att förlägga Europeiska sjösäkerhetsbyråns säte till Lissabon. I väntan på detta beslut och i linje med artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1406/2002 av den 27 juni 2002 (1) var kommissionen tvungen att tillfälligt inrätta byrån i sina egna lokaler i Bryssel. Byrån är därför redan verksam från sitt tillfälliga säte och har rekryterat personal. Den fortsätter att genomföra sitt arbetsprogram för 2004.

Den exakta tidsplanen för att flytta byrån till Lissabon är ännu inte fastställd men frågan diskuteras för närvarande av den portugisiska regeringen och byrån. Valet och inrättandet av lämpliga lokaler i Lissabon och slutförandet av administrativa förfaranden för att flytta kontorslokaler och tillhörande infrastruktur och personal kommer naturligtvis att bestämma denna tidsplan.

Byrån hade en personalstyrka på 22 personer i januari 2004 (en fast anställd, 13 tillfälligt anställda och åtta extraanställda). Denna arbetsstyrka kommer i februari 2004 att förstärkas med sju fristående nationella experter, fyra tillfälligt anställda och två extraanställda. Vidare pågår urval av ytterligare personal för ett antal tjänster som officiellt utlystes i november och december 2003. Byråns tjänsteförteckning för 2004, efter utvidgningen, omfattar 55 tjänster (fem fast anställda och 50 tillfälligt anställda). Byråns förvaltningsbudget för 2004 ger även utrymme för rekrytering av fristående nationella experter och ett fåtal extraanställda. Det bör noteras att byrån har inrättat en webbplats där samtliga utlysningar av ansökningsomgångar och meddelanden om rekrytering visas (www.emsa.eu.int).

Byrån har antagit ett ambitiöst arbetsprogram för 2004 och riktar in sig på de flesta av de uppgifter den har tilldelats genom förordning (EG) nr 1406/2002. Byråns arbetsprogram för 2005 kommer att antas av byråns styrelse i oktober 2004 i enlighet med artikel 10.2 d i ovan nämnda förordning.

---

(1)  EGT L 208, 5.8.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/520 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/520

---

(2004/C 84 E/0596)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4071/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Stabilitets- och tillväxtpakten igen

Efter den allmänna upprördheten över Ekofinrådets beklagliga beslut avseende Frankrikes och Tysklands upprepade överträdelser av stabilitets- och tillväxtpakten, något som också tagits upp till debatt i Europaparlamentet, kvarstår intresse och viss förundran kring kommissionens verkliga avsikter.

A enda sidan har allmänheten fortfarande i minnet vad kommissionsordförande Prodi sa när han för ungefär ett år sedan anklagade stabilitets- och tillväxtpakten att vara ”dum” i en intervju i Le Monde, samt all den polemik som följde på dessa uttalanden.

A andra sidan vet man inte om kommissionen fortfarande har för avsikt att ta ärendet till domstolen eller inte. Till en början, strax efter Ekofins beslut, förekom med hänvisning till kommissionsordförande Prodi och kommissionsledamot Solbes ståndpunkt uppgifter om att kommissionen skulle agera strängt och beslutsamt och faktiskt ta saken till domstolen. Senare kom det uppgifter om att det skulle förekomma starka påtryckningar i motsatt riktning, särskilt från Tyskland och Österrike, och till slut upphörde meddelandena om ämnet.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

| — | Anser kommissionen att de offentliga avslöjanden till en tongivande fransk tidning om att stabilitets-och tillväxtpakten skulle vara ”dum” på något sätt bidragit till Frankrikes och Tysklands allvarliga överträdelser, länderna i den så kallade fransk-tyska axeln? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att de offentliga avslöjanden till en tongivande fransk tidning om att stabilitets-och tillväxtpakten skulle vara ”dum” på något sätt bidragit till Frankrikes och Tysklands allvarliga överträdelser, länderna i den så kallade fransk-tyska axeln?

| — | Avser kommissionen att ta överträdelserna av stabilitets- och tillväxtpakten och Ekofins kontroversiella beslut till domstolen? Har det förekommit några påtryckningar mot kommissionen för att denna avsikt inte skall förverkligas? Från vilka medlemsstater? |
| --- | --- |

—

Avser kommissionen att ta överträdelserna av stabilitets- och tillväxtpakten och Ekofins kontroversiella beslut till domstolen? Har det förekommit några påtryckningar mot kommissionen för att denna avsikt inte skall förverkligas? Från vilka medlemsstater?

| — | Anser inte kommissionen att beslut som Ekofins öppnar vägen för framtida överträdelser av stabilitets-och tillväxtpaktens regler? Och att om det är fallet och inget görs, att sådana överträdelser tyvärr kommer att bli ”legitima”? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att beslut som Ekofins öppnar vägen för framtida överträdelser av stabilitets-och tillväxtpaktens regler? Och att om det är fallet och inget görs, att sådana överträdelser tyvärr kommer att bli ”legitima”?

| — | Anser inte kommissionen att denna typ av beteende pekar i riktning mot ett Europa inte med två hastigheter utan med två nivåer, de storas Europa och de smås Europa? Och att händelser som denna driver Europeiska unionen till en kritisk punkt där total oordning hotar? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att denna typ av beteende pekar i riktning mot ett Europa inte med två hastigheter utan med två nivåer, de storas Europa och de smås Europa? Och att händelser som denna driver Europeiska unionen till en kritisk punkt där total oordning hotar?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Den 13 januari 2004 antog kommissionen en trestegsstrategi för att förtydliga och förbättra samordningen och övervakningen av den ekonomiska politiken som ett svar på slutsatserna från Ekofinrådets sammanträde den 25 november 2003 (1).

Det första ledet i denna strategi är att kommissionen kommer att fortsätta att övervaka hur de offentliga finanserna utvecklas i alla medlemsstater i enlighet med EG-fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten. Den kommer också att fortsätta att följa utvecklingen i medlemsstater med alltför stora underskott och lämna rekommendationer som bygger på en sund ekonomisk analys och principen om likabehandling.

Som ett andra led kommer kommissionen att, utifrån de erfarenheter som gjorts under Ekonomiska och monetära unionens (EMU:s) fem första år, lämna nya förslag i syfte att stärka styrningen av ekonomin under de kommande åren. Förbättringar i tillämpningen av stabilitets- och tillväxtpakten kommer att ingå i detta initiativ.

Slutligen kommer kommissionen, i enlighet med sin funktion som fördragens väktare, att söka skapa rättslig klarhet och förutsebarhet när det gäller de bestämmelser i EG-fördraget som rör EMU. Rådet antog icke-bindande slutsatser i stället för att fatta det beslut som krävdes enligt EG-rätten, och kommissionen har därför beslutat att överlämna rådets slutsatser till EG-domstolen för granskning.

---

(1)  Pressmeddelande IP/04/35.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/521 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/521

---

(2004/C 84 E/0597)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4076/03

från Alexandres Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Omfattande uttorkning av pinjeträd i Grekland

I åtskilliga grekiska regioner, däribland Attikan, har man kunnat konstatera en omfattande uttorkning av pinjeträden. Enligt uppgifter som framkommit beror denna uttorkning, direkt eller indirekt, sannolikt på den insekt, Marchalina Hellenica, som lever i pinjeträdet. Denna insekt producerar honungsdagg, som i sin tur utgör råämnet för produktionen av pinjeträdets honung.

På grund av insektens stora betydelse för biodlingen har man de senaste åren låtit den öka i utbredning genom ympning av ett stort antal pinjeträd, en aktivitet som dessutom finansierats med cirka två miljoner euro ur den andra gemenskapsstödramen, via det grekiska jordbruksministeriet.

Eftersom uttorkningen av pinjeträden där insekten Marchalina Hellenica huserar är tämligen omfattande och eftersom pinjeskogarna i åtskilliga grekiska regioner riskerar att förstöras undrar jag följande:

| 1. | Finns det några vetenskapliga fakta om återverkningarna på pinjeträden av att insekten sprids genom ympning? Tillämpar man i några andra europeiska länder metoden att ympa pinjeträd med denna insekt för produktion av pinjehonung? |
| --- | --- |

1.

Finns det några vetenskapliga fakta om återverkningarna på pinjeträden av att insekten sprids genom ympning? Tillämpar man i några andra europeiska länder metoden att ympa pinjeträd med denna insekt för produktion av pinjehonung?

| 2. | Kan kommissionen finansiera forskning för att fenomenet med uttorkning av pinjeträden skall studeras ordentligt, för att lämpliga åtgärder och insatser skall kunna sättas in för kontroll och bekämpning av detta fenomen som hotar att förstöra stora pinjeregioner i Grekland samt för att det skall bli vetenskapligt belagt huruvida insekten Marchalina Hellenica är skyldig till uttorkningen? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen finansiera forskning för att fenomenet med uttorkning av pinjeträden skall studeras ordentligt, för att lämpliga åtgärder och insatser skall kunna sättas in för kontroll och bekämpning av detta fenomen som hotar att förstöra stora pinjeregioner i Grekland samt för att det skall bli vetenskapligt belagt huruvida insekten Marchalina Hellenica är skyldig till uttorkningen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

| 1. | Den 15 oktober 2003 bjöd det grekiska jordbruksministeriet in experter till ett seminarium för att diskutera det senaste utbrottet av uttorkning av pinjeträd, som särskilt har påverkat regionen Attika. Man kom fram till att det inte finns något direkt orsak-verkan-samband mellan Marchalina hellenica och uttorkningen av träd av släktet Pinus, utan att uttorkningen är en sekundär skada som bland annat beror på klimatfaktorer. Enligt vad kommissionen känner till förekommer avsiktlig spridning av Marchalina hellenica i pinjeskogar endast i Grekland och Turkiet. |
| --- | --- |

1.

Den 15 oktober 2003 bjöd det grekiska jordbruksministeriet in experter till ett seminarium för att diskutera det senaste utbrottet av uttorkning av pinjeträd, som särskilt har påverkat regionen Attika. Man kom fram till att det inte finns något direkt orsak-verkan-samband mellan Marchalina hellenica och uttorkningen av träd av släktet Pinus, utan att uttorkningen är en sekundär skada som bland annat beror på klimatfaktorer. Enligt vad kommissionen känner till förekommer avsiktlig spridning av Marchalina hellenica i pinjeskogar endast i Grekland och Turkiet.

| 2. | Under seminariet den 15 oktober 2003 drog man slutsatsen att det behövs ytterligare forskning om problemet med uttorkning och beteendet hos Marchalina hellenica i pinjeskogarna. Eftersom problemet inte berör hela EU har kommissionen inte några planer på att finansiera denna forskning. |
| --- | --- |

2.

Under seminariet den 15 oktober 2003 drog man slutsatsen att det behövs ytterligare forskning om problemet med uttorkning och beteendet hos Marchalina hellenica i pinjeskogarna. Eftersom problemet inte berör hela EU har kommissionen inte några planer på att finansiera denna forskning.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/522 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/522

---

(2004/C 84 E/0598)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4079/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Fågelfångst i Cypern

Enligt Birdlife International har olaglig fågelfångst med slöjnät och limstänger med fågellim ökat med 100 procent i Cypern under det senaste året trots regeringens påstående att så inte är fallet.

Kommer fångst av flyttfåglar som bedrivs på detta sätt i Cypern att vara förenlig med gemenskapsrätten sedan landet anslutit sig till EU den 1 maj 2004?

Om inte, har kommissionen i så fall meddelat Cyperns regering om att överträdelseförfaranden kan komma att inledas omgående om situationen inte förbättrats vid tiden för Cyperns anslutning till EU?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Eftersom Cypern är ett anslutningsland har landet en skyldighet att genomföra och tillämpa fågeldirektivet (1) till den 1 maj 2004. Ingen övergångsperiod har beviljats Cypern och landet har inte begärt några särskilda undantag. I oktober 2003 antog Cypern nationella lagar för att införliva både fågeldirektivet och livsmiljödirektivet (2) i sin lagstiftning.

Under anslutningsförhandlingarna påpekade kommissionen klart och tydligt att vissa metoder att fånga fåglar, som till exempel med slöjnät och limstänger med fågellim inte är förenliga med bestämmelserna i fågeldirektivet. Det är olagligt att använda dessa metoder på Cypern och landets myndigheter har försäkrat kommissionen om att de skulle påskynda åtgärderna så att den aktuella lagstiftningen verkligen genomförs.

Kommissionen fortsätter att bevaka situationen och utvecklingen i Cypern när det gäller att uppfylla skyldigheterna enligt gemenskapslagstiftningen, inte bara när det gäller införlivande i nationell lagstiftning, utan också när det gäller tillämpning och genomförande. Om problem skulle konstateras kommer kommissionen att ta upp dem med de nationella myndigheterna för att försöka nå en lösning. Kommissionen försäkrar ledamoten att den inte kommer att tveka att vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera korrekt tillämpning av gemenskapens miljölagstiftning och att den utan tvivel kommer att vidta lämpliga åtgärder för att garantera att gemenskapens miljölagstiftning tillämpas i medlemsstaterna.

---

(1)  Rådets direktiv 79/409/EEG v den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/522 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/522

---

(2004/C 84 E/0599)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0001/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(9 januari 2004)

Ämne:   Bidrag för export till Vatikanstaten

I frågorna P-3279/03 (1) och E-3280/03 (1) uppgavs ett felaktigt bidragsbelopp för export till Vatikanstaten på grund av att det i slutet av utdragen från databasen CATS (svar på fråga P-3202/02 (2)) inte specificeras att det rör sig om totalbeloppet. Det korrekta bidragsbeloppet för export till Vatikanstaten under perioden 1998-2001 är 4 000 813,01 euro.

I svaret på fråga P-3279/03 bekräftas uppgifterna under punkt d vilket innebär att, i förhållande till det korrekta totala beloppet betalningar på 321 711 242,39 euro, uppgick de betalningar som gjordes utan angivelse av produkt och/eller måttenhet till 30,26 procent av det totala stödet och inte 15,13 procent.

På fråga E-3280/03 svarade kommissionen att den inte ansåg frågorna relevanta på grund av de felaktiga uppgifterna när det gäller betalningarna för export till Vatikanstaten, men bekräftade emellertid följande:

| 1. | I punkt c, eller i det kompletterande svaret till frågorna E-1477/03 E-1480/03 (3), sägs följande:






  — | Det finns ingen särskild övervakning av de mängder [nötkött,] bet- och rörsocker och kemiskt ren sackaros i fast form som exporteras från medlemsstaterna till Vatikanstaten. De mängder som exporteras till detta land förefaller rimliga. |
| --- | --- | --- |

1.

I punkt c, eller i det kompletterande svaret till frågorna E-1477/03 E-1480/03 (3), sägs följande:

—

Det finns ingen särskild övervakning av de mängder [nötkött,] bet- och rörsocker och kemiskt ren sackaros i fast form som exporteras från medlemsstaterna till Vatikanstaten. De mängder som exporteras till detta land förefaller rimliga.

| — | I de fall det är fråga om export till Vatikanstaten av jordbruksprodukter för vilka exportbidrag betalas intygar myndigheterna i Vatikanstaten att dessa produkter saluförs för konsumtion inom Vatikanstaten eller konsumeras vid institutioner och organ vid den Heliga Stolen. |
| --- | --- |

—

I de fall det är fråga om export till Vatikanstaten av jordbruksprodukter för vilka exportbidrag betalas intygar myndigheterna i Vatikanstaten att dessa produkter saluförs för konsumtion inom Vatikanstaten eller konsumeras vid institutioner och organ vid den Heliga Stolen.

| — | När det gäller de särskilda åtgärderna för produkter som exporterades till Vatikanstaten med exportbidrag skall tullkonventionen mellan Italien och Vatikanstaten och även gemenskapslagstiftningen om exportbidrag tillämpas ... |
| --- | --- |

—

När det gäller de särskilda åtgärderna för produkter som exporterades till Vatikanstaten med exportbidrag skall tullkonventionen mellan Italien och Vatikanstaten och även gemenskapslagstiftningen om exportbidrag tillämpas ...

| 2. | Punkt d eller artikel 11 i Lateranfördraget, det fördrag som reglerar förhållandena mellan Vatikanstaten och Republiken Italien, slår fast att den katolska kyrkans centrala organ skall undantas varje form av inblandning från den italienska statens sida. |
| --- | --- |

2.

Punkt d eller artikel 11 i Lateranfördraget, det fördrag som reglerar förhållandena mellan Vatikanstaten och Republiken Italien, slår fast att den katolska kyrkans centrala organ skall undantas varje form av inblandning från den italienska statens sida.

Jag lägger på nytt fram den begäran som formulerades i fråga E-3280/03 och ber kommissionen svara på följande frågor:

| — | Varför förekommer ingen särskild övervakning av de mängder nötkött, bet- och rörsocker eller kemiskt ren sackaros i fast form som exporteras från medlemsstaterna till Vatikanstaten? |
| --- | --- |

—

Varför förekommer ingen särskild övervakning av de mängder nötkött, bet- och rörsocker eller kemiskt ren sackaros i fast form som exporteras från medlemsstaterna till Vatikanstaten?

| — | Har kommissionen en förteckning över de av Heliga stolens institutioner och organ utanför Vatikanstaten som står som mottagare av dessa produkter? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen en förteckning över de av Heliga stolens institutioner och organ utanför Vatikanstaten som står som mottagare av dessa produkter?

| — | Skall varje form av brott mot gemenskapens regler om exportbidrag undantas från varje form av inblandning från den italienska statens sida i enlighet med artikel 11 i Lateranfördraget? |
| --- | --- |

—

Skall varje form av brott mot gemenskapens regler om exportbidrag undantas från varje form av inblandning från den italienska statens sida i enlighet med artikel 11 i Lateranfördraget?

| — | Vad är grundvalen för bedömningen att de mängder som exporteras till Vatikanstaten förefaller rimliga? |
| --- | --- |

—

Vad är grundvalen för bedömningen att de mängder som exporteras till Vatikanstaten förefaller rimliga?

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till svaret på hans skriftliga fråga P-3279/03.

Kommissionen framhåller att siffrorna i svaret på den skriftliga frågan P-3279/03 inte bekräftades (4), vilket parlamentsledamoten konstaterar i denna skriftliga fråga. Det korrekta totalbeloppet när det gäller betalningar under perioden 1998-2001 för olika destinationer, bland annat Vatikanstaten, uppgår till 321711242,39 euro.

När det gäller beloppet 9 066 774,47 euro (istället för 9 067 116,01 euro som parlamentsledamoten uppgivit) innehåller databasen CATS inte någon uppgift om produkten eller mätenheten.

När det gäller beloppet 23 236120,85 euro (istället för 14173 353,56 euro) innehåller CATS inte produktkoden.

När det gäller beloppet 83 188 136,82 euro (istället för 74 115 436,13 euro) innehåller CATS inte någon uppgift om mätenhet.

Det måste dock framhållas att det inte görs några utbetalningar på grundval av databasen CATS. Betalningarna görs av de nationella utbetalande organen med iakttagande av bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 av den 15 april 1999 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (5).

Den beräknade procentsatsen på 30,26 % när det gäller uppgifter som saknas i CATS är genomsnittet för hela perioden (1998-2001). På grund av betydligt bättre kvalitetskontroller minskade den beräknade andelen datafält där uppgifter saknades från 62,63 % under budgetåret 1998 till 6,77 % under budgetåret 2001 (6).

Kommissionen vill framhålla att databasen CATS har upprättats och utformats som ett kontrollverktyg och att det inte görs några betalningar på grundval av uppgifterna i databasen.

Kommissionen vill uppmärksamma ett uppenbart översättningsfel. I det gemensamma svaret på de skriftliga frågorna E-1477/03 till E-1480/03 skall det stå ”betor” och inte ”nötkött” (”carni bovine”) som det felaktigt står i den italienska versionen av svaret.

Mot bakgrund av ovanstående kan följande konstateras:

| — | Enligt rådets förordning (EG) nr 386/90 av den 12 februari 1990 om kontroll i samband med export av jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag eller andra belopp (7) skall det göras fysiska kontroller av minst 5 % av de kvantiteter socker från sockerrör eller sockerbetor, samt kemiskt ren sackaros, i fast form, som exporteras från medlemsstaterna till Vatikanstaten med exportbidrag. Kommissionen har inte uppmärksammats på något problem som skulle ha krävt någon förändring när det gäller kontrollerna av exporter från medlemsstaterna till Vatikanstaten. Om parlamentsledamoten har några belägg för att det förekommit oriktigheter, bör han inkomma med dessa till kommissionen, som då kommer att se till att situationen följs upp på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

—

Enligt rådets förordning (EG) nr 386/90 av den 12 februari 1990 om kontroll i samband med export av jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag eller andra belopp (7) skall det göras fysiska kontroller av minst 5 % av de kvantiteter socker från sockerrör eller sockerbetor, samt kemiskt ren sackaros, i fast form, som exporteras från medlemsstaterna till Vatikanstaten med exportbidrag. Kommissionen har inte uppmärksammats på något problem som skulle ha krävt någon förändring när det gäller kontrollerna av exporter från medlemsstaterna till Vatikanstaten. Om parlamentsledamoten har några belägg för att det förekommit oriktigheter, bör han inkomma med dessa till kommissionen, som då kommer att se till att situationen följs upp på lämpligt sätt.

| — | När det gäller förteckningen över de av påvenstolens institutioner och kontor som är etablerade utanför Vatikanstaten, hänvisas parlamentsledamoten till uppgifterna om detta i Lateranfördraget, som bifogats den italienska ratifikationslagen nr 810 av den 27 maj 1929. |
| --- | --- |

—

När det gäller förteckningen över de av påvenstolens institutioner och kontor som är etablerade utanför Vatikanstaten, hänvisas parlamentsledamoten till uppgifterna om detta i Lateranfördraget, som bifogats den italienska ratifikationslagen nr 810 av den 27 maj 1929.

| — | Lateranfördraget ingicks 1929 mellan Italien och påvestolen. Det omfattas således av bestämmelserna i artikel 307 i Romfördraget som gäller avtal som ingåtts före den 1 januari 1958 mellan å ena sidan en eller flera medlemsstater och å andra sidan ett eller flera tredje länder. Förhållandet mellan gemenskapen och Italien regleras av gällande gemenskapsrätt. |
| --- | --- |

—

Lateranfördraget ingicks 1929 mellan Italien och påvestolen. Det omfattas således av bestämmelserna i artikel 307 i Romfördraget som gäller avtal som ingåtts före den 1 januari 1958 mellan å ena sidan en eller flera medlemsstater och å andra sidan ett eller flera tredje länder. Förhållandet mellan gemenskapen och Italien regleras av gällande gemenskapsrätt.

| — | Kommissionen har grundat sitt antagande om att exporten till Vatikanstaten verkar vara rimlig på revisionsrättens resultat. I detta sammanhang hänvisas till rapport nr 2/93 (8) om gemenskapens tullområde, där följande konstateras i punkt 6.22: ”Personer som kan omfattas av Vatikanstatens tullundantag är de som är fast bosatta i Vatikanstaten (ca 600 personer) och de som permanent eller temporärt bor i de andra byggnaderna (i genomsnitt ca 20 000 personer under ett år med anledning av studier, religionsundervisning, officiella uppdrag etc.). Dessutom har italienska medborgare som är anställda av eller pensionerade från påvestolen och Vatikanstatens myndigheter (och dessa personers familjer) rätt att handla i Vatikanstatens butiker. Enligt beräkningar rör det sig om ca 12 000 personer.” Man kan utgå ifrån att dessa siffror fortfarande är aktuella eller t.o.m. är ännu högre. För en befolkning av denna storlek verkar de siffror som uppgivits vara rimliga. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har grundat sitt antagande om att exporten till Vatikanstaten verkar vara rimlig på revisionsrättens resultat. I detta sammanhang hänvisas till rapport nr 2/93 (8) om gemenskapens tullområde, där följande konstateras i punkt 6.22: ”Personer som kan omfattas av Vatikanstatens tullundantag är de som är fast bosatta i Vatikanstaten (ca 600 personer) och de som permanent eller temporärt bor i de andra byggnaderna (i genomsnitt ca 20 000 personer under ett år med anledning av studier, religionsundervisning, officiella uppdrag etc.). Dessutom har italienska medborgare som är anställda av eller pensionerade från påvestolen och Vatikanstatens myndigheter (och dessa personers familjer) rätt att handla i Vatikanstatens butiker. Enligt beräkningar rör det sig om ca 12 000 personer.” Man kan utgå ifrån att dessa siffror fortfarande är aktuella eller t.o.m. är ännu högre. För en befolkning av denna storlek verkar de siffror som uppgivits vara rimliga.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(2)  EUT C 137 E, 12.6.2003, s. 172.

(3)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 45.

(4)  Svar på P-3279/03, andra stycket: ”I själva verket är samtliga belopp som citeras i frågan felaktiga, och därför kan de naturligtvis inte bekräftas av kommissionen. Det är för övrigt oklart varifrån parlamentsledamoten fått dessa siffror.”.

(5)  EGT L 102, 17.4.1999.

(6)  Databasen CATS började användas 1998.

(7)  EGT L 42, 16.2.1990.

(8)  EGT C 347, 27.12.1993.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/525 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/525

---

(2004/C 84 E/0600)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0011/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Toppmötet i Tunis och invandringspolitiken

Den 5 och 6 december 2003 genomfördes toppmötet i Tunis med de länder som deltar i dialogen ”5+5”. De knapphändiga uppgifterna i tidningarna tyder på att det främsta målet var att stärka samarbetet i västra Medelhavsområdet, vilket sannolikt omfattar frågan om invandringen från Nordafrika till de europeiska länderna, en av de viktigaste samarbetsaspekterna. EU har allt sedan toppmötet i Tammerfors 1999 försökt få till stånd en gemensam migrationspolitik, men det råder fortfarande relativt stora skillnader mellan de enskilda medlemsstaternas lagstiftning. Italien undertecknade till exempel ett bilateralt avtal med Libyen i juli 2003, efter att först ha ingått ett avtal med Tunisien. Motivet var de många illegala invandrare som kommer med båt från Libyen till Italien.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Kan kommissionen redogöra för punkterna på dagordningen för toppmötet i Tunis? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen redogöra för punkterna på dagordningen för toppmötet i Tunis?

| 2. | Kom man fram till några slutsatser när det gäller en gemensam hantering av migrationsströmmarna till EU, så att man så långt det är möjligt kan förhindra en invasion av illegala invandrare? |
| --- | --- |

2.

Kom man fram till några slutsatser när det gäller en gemensam hantering av migrationsströmmarna till EU, så att man så långt det är möjligt kan förhindra en invasion av illegala invandrare?

| 3. | Behandlade man några förslag i syfte att öka säkerheten när det gäller terrorismen i Medelhavsländerna och samtidigt skapa nya möjligheter till ekonomisk utveckling i de afrikanska länderna kring Medelhavet? |
| --- | --- |

3.

Behandlade man några förslag i syfte att öka säkerheten när det gäller terrorismen i Medelhavsländerna och samtidigt skapa nya möjligheter till ekonomisk utveckling i de afrikanska länderna kring Medelhavet?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

| 1. | Eftersom toppmötet inom dialogen ”5+5” i Tunis var av informell karaktär, kan man inte tala om någon formell dagordning. Det lades emellertid fram förslag på diskussionsämnen (som också anfördes i slutdeklarationen):






  — | Säkerhet och stabilitet i medelhavsområdet |
| --- | --- | --- |

1.

Eftersom toppmötet inom dialogen ”5+5” i Tunis var av informell karaktär, kan man inte tala om någon formell dagordning. Det lades emellertid fram förslag på diskussionsämnen (som också anfördes i slutdeklarationen):

—

Säkerhet och stabilitet i medelhavsområdet

| — | Regional integration och ekonomiskt samarbete |
| --- | --- |

—

Regional integration och ekonomiskt samarbete

| — | Migration |
| --- | --- |

—

Migration

| — | Den kulturella dialogen |
| --- | --- |

—

Den kulturella dialogen

| — | EU:s nya politik visavi grannländerna |
| --- | --- |

—

EU:s nya politik visavi grannländerna

| 2. | I slutdeklarationen från det första mötet mellan stats- och regeringscheferna ges stöd åt den förklaring om migration i västra Medelhavsområdet, som ministrarna lämnade vid mötet i Tunis i oktober 2002 och som beredde vägen för ”en balanserad, integrerad och global dialog mellan länderna i västra Medelhavsområdet i syfte att på ett organiserat och samordnat sätt samarbeta om migrationsfrågor av gemensamt intresse”.
  Detta bekräftas av följande punkter, vilka utgör grundpelarna i politiken mellan EU och medelhavsländerna som f.ö. bygger på bidrag från konferensen i Valencia (april 2002) som anordnades inom ramen för Barcelonaprocessen:






  — | Att anta en allmän och balanserad arbetsmetod (gemensamt utvecklingsarbete, rörlighet för personer och arbetskraftsinvandring bör balanseras mot kampen mot den olagliga invandringen). |
| --- | --- | --- |

2.

I slutdeklarationen från det första mötet mellan stats- och regeringscheferna ges stöd åt den förklaring om migration i västra Medelhavsområdet, som ministrarna lämnade vid mötet i Tunis i oktober 2002 och som beredde vägen för ”en balanserad, integrerad och global dialog mellan länderna i västra Medelhavsområdet i syfte att på ett organiserat och samordnat sätt samarbeta om migrationsfrågor av gemensamt intresse”.

Detta bekräftas av följande punkter, vilka utgör grundpelarna i politiken mellan EU och medelhavsländerna som f.ö. bygger på bidrag från konferensen i Valencia (april 2002) som anordnades inom ramen för Barcelonaprocessen:

—

Att anta en allmän och balanserad arbetsmetod (gemensamt utvecklingsarbete, rörlighet för personer och arbetskraftsinvandring bör balanseras mot kampen mot den olagliga invandringen).

| — | Att konsolidera integrationen av invandrare som legalit vistas i landet genom att skydda deras rättigheter (familjeåterförening, underlättad rörlighet, lika behandling osv.) samtidigt som deras skyldigheter betonas. |
| --- | --- |

—

Att konsolidera integrationen av invandrare som legalit vistas i landet genom att skydda deras rättigheter (familjeåterförening, underlättad rörlighet, lika behandling osv.) samtidigt som deras skyldigheter betonas.

| — | Att bekämpa illegal invandring och människohandel genom gemensamma åtgärder och ett enhetligt samarbete (även på det operativa planet) och genom att bättre gripa sig an orsakerna till dessa gissel. |
| --- | --- |

—

Att bekämpa illegal invandring och människohandel genom gemensamma åtgärder och ett enhetligt samarbete (även på det operativa planet) och genom att bättre gripa sig an orsakerna till dessa gissel.

Ett möte kommer att hållas av ministrarna i kommittén med ansvar för migrationsfrågor i Alger under loppet av året.

| 3. | Det meddelande som lämnades vid toppmötet i Tunis den 5 och 6 december 2003 innebär ett välkomnande av den nya politik visavi grannländerna som föreslagits av EU. Därigenom bekräftas den bilaterala och regionala politik som inletts inom ramen för en rad konkreta projekt (såsom programmet ”administration av gränskontroller” med Marocko, inom det regionala programmet för rättsliga och inrikes frågor) samt perspektivet i de framtida åtgärdsplanerna för att land för land genomföra skräddarsydda ”migrationsåtgärder”. Vid mötet i Tunis behandlades också en uppmaning om att inom ramen för denna politik betrakta den östra delen av Medelhavsområdet som ett strategiskt område samt ett område för fred, stabilitet, solidaritet, välstånd, frihet och rättvisa grundat på respekt för gemensamma värden.
  De stater som deltar i dialogen ”5+5” har dessutom bekräftat sitt fördömande av terrorism i alla dess former. De föreslår att regionala planer antas för att samordna allas ansträngningar och förnya deras åtaganden att genomföra konventioner och rekommendationer, särskilt resolution 1373 i FN:s säkerhetsråd. Förutom det intresse som de visat i fråga om en FN-resolution om terrorismen och en internationell konferens i ämnet har de vidare upprepat sin vilja att konsolidera sitt samarbete på säkerhetsområdet och att intensifiera samarbetet vad gäller den ekonomiska, sociala och kulturella utvecklingen, särskilt mellan Arabiska Maghrebunionen och Europeiska unionen. |
| --- | --- |

3.

Det meddelande som lämnades vid toppmötet i Tunis den 5 och 6 december 2003 innebär ett välkomnande av den nya politik visavi grannländerna som föreslagits av EU. Därigenom bekräftas den bilaterala och regionala politik som inletts inom ramen för en rad konkreta projekt (såsom programmet ”administration av gränskontroller” med Marocko, inom det regionala programmet för rättsliga och inrikes frågor) samt perspektivet i de framtida åtgärdsplanerna för att land för land genomföra skräddarsydda ”migrationsåtgärder”. Vid mötet i Tunis behandlades också en uppmaning om att inom ramen för denna politik betrakta den östra delen av Medelhavsområdet som ett strategiskt område samt ett område för fred, stabilitet, solidaritet, välstånd, frihet och rättvisa grundat på respekt för gemensamma värden.

De stater som deltar i dialogen ”5+5” har dessutom bekräftat sitt fördömande av terrorism i alla dess former. De föreslår att regionala planer antas för att samordna allas ansträngningar och förnya deras åtaganden att genomföra konventioner och rekommendationer, särskilt resolution 1373 i FN:s säkerhetsråd. Förutom det intresse som de visat i fråga om en FN-resolution om terrorismen och en internationell konferens i ämnet har de vidare upprepat sin vilja att konsolidera sitt samarbete på säkerhetsområdet och att intensifiera samarbetet vad gäller den ekonomiska, sociala och kulturella utvecklingen, särskilt mellan Arabiska Maghrebunionen och Europeiska unionen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/526 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/526

---

(2004/C 84 E/0601)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0015/04

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Äppelträdgårdar

Kan kommissionen redogöra för om det i EU:s lagstiftning införts bestämmelser som förhindrar brittiska äppelodlare eller som leder till att brittiska äppelodlare förhindras från att plantera nya trädgårdar med engelska äpplen, i synnerhet Cox-äpplen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

De som tog emot gemenskapsstöd för röjning av äppel-, päron- persiko- och nektarinträd under regleringsåren 1990/1991-1992/1993, 1994/1995, 1995/1996 och 1997/1998 tvingades lämna en skriftlig försäkran om ”att under en period av 15 år avstå dels från att plantera andra äppelträd än sådana som producerar äpplen avsedda för framställning av cider, andra päronträd än sådana som producerar päron avsedda för framställning av cider, persiko- och/eller nektarinträd på de arealer inom företaget som har röjts, dels från att utvidga övriga arealer inom företaget som är planterade med andra äppelträd än sådana som producerar äpplen avsedda för framställning av cider, andra päronträd än sådana som producerar päron avsedda för framställning av cider, persiko- och/eller nektarinträd” (1). Denna skyldighet, som inte avser någon särskild äppelsort, var nödvändig för att röjningarna skulle få önskad ekonomisk effekt och för att förhindra slöseri med gemenskapens medel.

---

(1)  Se artikel 3.2 i kommissionens förordning (EG) nr 2467/97 av den 11 december 1997 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/97 om sanering av gemenskapens produktion av äpplen, päron, persikor och nektariner, EGT L 341, 12.12.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/527 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/527

---

(2004/C 84 E/0602)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0022/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Solidaritet med de kämpande jordbrukarna i Padanien

Anser inte Europeiska kommissionen att den nuvarande situationen när det gäller de så kallade mjölkkvoterna, där Italien är det enda landet bland samtliga medlemsstater som har en konsumtion som är betydligt större än den tillåtna produktionskvoten, särskilt drabbar de padanska producenterna inom mjölk- och mjölkproduktbranschen?

Är Europeiska kommissionen medveten om att denna onormala situation har lett till allvarliga konsekvenser för de padanska producenterna som fortfarande i dag ser sig tvungna att lämna sina företag för att blockera vägar och demonstrera såväl i Milano som i Rom för att förmå den italienska regeringen att skydda den padanska rätten till produktion av mjölk och mjölkprodukter i olika europeiska forum?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Det är på sin plats att påminna om att mjölkkvoterna infördes av rådet 1984 i syfte att minska obalansen mellan utbud och efterfrågan på mjölk och mjölkprodukter. Fördelningen av produktionskvoterna gjordes inte utifrån konsumtionen i de olika geografiska områdena utan utifrån varje enskild producents produktion under en bestämd period. Detta var det enda sättet att undvika diskriminering mellan producenterna.

Kommissionen noterar att den referenskvantitet som Italien beviljats har ökat kraftigt sedan mjölkkvoterna infördes — +19,6 procent under perioden 1984-2004 — medan kvoten i de flesta andra medlemsstaterna antingen har legat kvar på samma nivå eller minskats.

Kommissionen konstaterar att mjölkkvoterna har lett till goda framtidsutsikter för producenterna i form av stabil produktion och säker inkomst, utan att de varit ett hinder för omstrukturering av EU:s mjölkproduktion. Kommissionen anser att systemet, om det tillämpas fullt ut och på rätt sätt, utgör en garanti för fullkomlig effektivitet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/527 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/527

---

(2004/C 84 E/0603)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0033/04

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Snedvridningar av konkurrensen genom införande av regionalt stöd

I kapitel 5 i rådets nya förordning (EG) nr 1782/2003 (1) om direktstöd får medlemsstaterna möjlighet att införa ett regionalt stöd. Danmark och Tyskland sägs stå i begrepp att införa stöd av ovannämnda slag.

| 1. | Vilket stöd per hektar kommer att betalas ut i de regioner där stödet införs? Kan kommissionen ge en sådan översikt över arealstödet på basis av det motsvarande (under en övergångsperiod gällande) systemet i de nya medlemsstaterna? |
| --- | --- |

1.

Vilket stöd per hektar kommer att betalas ut i de regioner där stödet införs? Kan kommissionen ge en sådan översikt över arealstödet på basis av det motsvarande (under en övergångsperiod gällande) systemet i de nya medlemsstaterna?

| 2. | Håller kommissionen med om att möjligheten att med sådant regionalt stöd odla grödor på arealer som får stöd utan att de omfattas av systemet med direktstöd blir till skada för den lojala konkurrensen och kommer att leda till en renationalisering av den gemensamma jordbrukspolitiken? |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen med om att möjligheten att med sådant regionalt stöd odla grödor på arealer som får stöd utan att de omfattas av systemet med direktstöd blir till skada för den lojala konkurrensen och kommer att leda till en renationalisering av den gemensamma jordbrukspolitiken?

| 3. | I artikel 60 i förordning (EG) nr 1782/2003 uppställs begränsningar för odlingen av grönsaker, frukt och potatis i sådana regioner. Hur kontrollerar kommissionen produktionen av dessa ”fria grödor”? Vilka nedskärningar och böter kommer producenterna och regionerna att påföras om dessa faktiska kvoter överskrids? |
| --- | --- |

3.

I artikel 60 i förordning (EG) nr 1782/2003 uppställs begränsningar för odlingen av grönsaker, frukt och potatis i sådana regioner. Hur kontrollerar kommissionen produktionen av dessa ”fria grödor”? Vilka nedskärningar och böter kommer producenterna och regionerna att påföras om dessa faktiska kvoter överskrids?

| 4. | Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att garantera en lojal konkurrens för övriga trädgårdsprodukter och andra jordbruksprodukter som inte omfattas av systemet med direktstöd? |
| --- | --- |

4.

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att garantera en lojal konkurrens för övriga trädgårdsprodukter och andra jordbruksprodukter som inte omfattas av systemet med direktstöd?

| 5. | Med beaktande av det ovansagda: hur anser kommissionen att dessa regionala stöd går ihop med den fördragsfästa principen om en gemensam jordbrukspolitik? |
| --- | --- |

5.

Med beaktande av det ovansagda: hur anser kommissionen att dessa regionala stöd går ihop med den fördragsfästa principen om en gemensam jordbrukspolitik?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

| 1. | Enligt artikel 58.1 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare kan medlemsstaterna besluta att tillämpa systemet med samlat gårdsstöd på regional nivå till den 1 augusti året före det år då systemet med samlat gårdsstöd tillämpas. Kommissionen känner i nuläget inte till exakt under vilka förhållanden som medlemsstaterna kommer att tillämpa systemet med samlat gårdsstöd på regional nivå.
  Kommissionen kan i nuläget inte heller ange det förväntade stödet per hektar för de nya medlemsstaterna. Övergångssystemet för enhetlig arealersättning definieras som den totala budgeten för direktstöd under ett år delat med den stödberättigade arealen. Varken de nationella anslagen eller de stödberättigade arealerna inom systemet för enhetlig arealersättning har fastställts än. |
| --- | --- |

1.

Enligt artikel 58.1 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare kan medlemsstaterna besluta att tillämpa systemet med samlat gårdsstöd på regional nivå till den 1 augusti året före det år då systemet med samlat gårdsstöd tillämpas. Kommissionen känner i nuläget inte till exakt under vilka förhållanden som medlemsstaterna kommer att tillämpa systemet med samlat gårdsstöd på regional nivå.

Kommissionen kan i nuläget inte heller ange det förväntade stödet per hektar för de nya medlemsstaterna. Övergångssystemet för enhetlig arealersättning definieras som den totala budgeten för direktstöd under ett år delat med den stödberättigade arealen. Varken de nationella anslagen eller de stödberättigade arealerna inom systemet för enhetlig arealersättning har fastställts än.

| 2. | Kommissionen anser inte att det frikopplade stödet kommer att leda till illojal konkurrens inom jordbrukssektorn eller att ett sådant stöd skulle leda till att jordbrukspolitiken åter förstatligas. I stället kommer frikoppling av stödet att stimulera jordbrukarna till att producera de grödor eller produkter som är bäst lämpade för de (lokala) förhållandena och som har de bästa marknadsmöjligheterna. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen anser inte att det frikopplade stödet kommer att leda till illojal konkurrens inom jordbrukssektorn eller att ett sådant stöd skulle leda till att jordbrukspolitiken åter förstatligas. I stället kommer frikoppling av stödet att stimulera jordbrukarna till att producera de grödor eller produkter som är bäst lämpade för de (lokala) förhållandena och som har de bästa marknadsmöjligheterna.

| 3. | Kontrollen av att gränserna som anges i artikel 60 i rådets förordning som nämns ovan inte överskrids kommer att se ut som de befintliga kontrollförfarandena för kopplade direktstöd. |
| --- | --- |

3.

Kontrollen av att gränserna som anges i artikel 60 i rådets förordning som nämns ovan inte överskrids kommer att se ut som de befintliga kontrollförfarandena för kopplade direktstöd.

| 4. | Den största delen av produktionen inom trädgårdsnäringen kännetecknas av en produktion med högt värde per hektar. Även då systemet med samlat gårdsstöd tillämpas regionalt kommer direktstödet för trädgårdsnäringen att vara relativt lågt. Kommissionen förväntar sig därför inte några betydande effekter på konkurrensen. Om nödvändigt kommer kommissionen dock att lägga fram lämpliga förslag för att åtgärda eventuella störningar på marknaden enligt artikel 60.8 i rådets förordning som nämns ovan.
  Genom den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) skapas en gemensam ram för att stödja jordbrukssektorn med hela dess mångfald runt om i Europa. För detta ändamål har medlemsstaterna lämnats tillräcklig flexibilitet i tillämpningen av denna gemensamma ram för särskilda lokala förhållanden. |
| --- | --- |

4.

Den största delen av produktionen inom trädgårdsnäringen kännetecknas av en produktion med högt värde per hektar. Även då systemet med samlat gårdsstöd tillämpas regionalt kommer direktstödet för trädgårdsnäringen att vara relativt lågt. Kommissionen förväntar sig därför inte några betydande effekter på konkurrensen. Om nödvändigt kommer kommissionen dock att lägga fram lämpliga förslag för att åtgärda eventuella störningar på marknaden enligt artikel 60.8 i rådets förordning som nämns ovan.

Genom den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) skapas en gemensam ram för att stödja jordbrukssektorn med hela dess mångfald runt om i Europa. För detta ändamål har medlemsstaterna lämnats tillräcklig flexibilitet i tillämpningen av denna gemensamma ram för särskilda lokala förhållanden.

---

(1)  EUT L 270, 21.10.2003, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/529 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/529

---

(2004/C 84 E/0604)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0048/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Gemenskapens kontrollorgan för fiske. Lokaliseringen i Galicien

Vid det senaste Europeiska rådet som hölls i Bryssel, under italienskt ordförandeskap, godkändes att gemenskapens kontrollorgan för fiske skall etableras i Spanien, inom ramen för olika myndigheters utlokalisering.

Är det redan bestämt att myndigheten skall ligga i Vigo, såsom den galiciska regeringen och galiciska tidningar och media anser?

Med anledning av att det förekommer vissa uppgifter om att detta organ skall börja fungera före år 2005, vad finns det för planering i detta avseende?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Kommissionen gläds åt det beslut som medlemsstaternas företrädare fattade vid mötet på stats- och regeringschefsnivå den 13 december 2003 i Bryssel om att upprätta ett europeiskt kontrollorgan för fiske som skall ha sitt säte i Spanien.

Enligt den information som kommissionen tagit del av verkar det som om den spanska regeringen vill att organet skall placeras i Vigo i Galicien. Kommissionen har emellertid inga uppgifter som officiellt bekräftar detta val.

I mars 2004 kommer kommissionen att lägga fram ett förslag till förordning om inrättandet av gemenskapens kontrollorgan för fiske till rådet och Europaparlamentet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/529 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/529

---

(2004/C 84 E/0605)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0056/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Prodis uttalanden om behovet av att någon medlemsstat eller grupp av medlemsstater tar initiativ till att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna, eftersom förslaget till europeisk konstitution inte ser ut att godkännas.

Vi vet att ett förstärkt samarbete inte stärker Europeiska unionens demokratiska grundfunktion och marginaliserar gemenskapens institutioner och att Europeiska unionen otvivelaktigt måste godkänna konstitutionstexten enligt det förslag som konventet lagt fram. Vad får då kommissionsordförande Prodis uttalanden i tidningen La Repubblica nyligen för konsekvenser, när han verkar ta regeringskonferensens misslyckande som ett faktum och beklagar att ingen medlemsstat eller grupp av medlemsstater tar initiativ till att arbeta vidare genom ett förstärkt samarbete?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen hoppas att regeringskonferensens arbete med förslaget till konstitution skall kunna avslutas så snart som möjligt, under alla omständigheter under 2004. Ordförande Prodi har uppmärksammat allmänheten på det faktum att om konstitutionen inte blir verklighet finns en risk att en grupp medlemsstater vill fortsätta den europeiska integrationen utanför nuvarande fördrag.

Ordföranden vill påminna om att förstärkta samarbetsinstrument såsom de beskrivs i fördragen inte på något sätt marginaliserar Europeiska unionens institutioner; tvärtom bygger det förstärkta samarbetet på de institutioner, förfaranden och mekanismer som föreskrivs i fördragen. Ett tätare samarbete mellan vissa medlemsstater utanför fördragens ramar skulle av lätt insedda skäl inte innebära några garantier för ett stärkt samarbete.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/530 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/530

---

(2004/C 84 E/0606)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0059/04

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Djurs hälsa och välfärd och bidrag i samband med reformen av GJP

När reformen av GJP träder i kraft kommer bidragen till nötkreatursuppfödare att vara avhängiga av i vad mån EU:s grundkrav i fråga om djurens hälsa och välfärd uppfylls. Lantbrukare som inte uppfyller dessa krav kommer utöver de allmänt tillämpliga sanktionerna att drabbas av minskade direktutbetalningar.

Hur kommer lantbruken att kontrolleras för att bedöma djurens hälsa och välfärd?

Hur kan bidragen till uppfödare av tjurfäktningstjurar, som tjänar sitt levebröd med att vid upprepade tillfällen hyra ut tjurar som utsätts för tortyr under flera timmar — varvid de skadas av spjut, får sina horn svedda och jagas ut i havet — vara förenliga med faktorer som avser djurens hälsa och välfärd? Har kommissionen för avsikt att permanent skära ned bidragen till denna näring eftersom den, på grund av dess natur, inte uppfyller minimikraven i fråga om djurs hälsa och välfärd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

Enligt kommissionens förklaring i samband med överenskommelsen om rådets förordning om reformen av GJP (rådets förordning (EG) nr 1782/2003 (1)) ligger ansvaret för kontrollen av jordbrukarna, när det gäller deras skyldigheter att uppfylla tvärvillkoren, normalt sett hos de offentliga myndigheter som för närvarande övervakar att de relevanta reglerna om djurs välbefinnande följs.

Det organ som ansvarar för utbetalningen av stödet tillämpar sanktioner på grundval av dessa kontroller.

Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta detaljerade regler för detta i enlighet med den förklaring som nämns ovan.

I rådets förordning (EG) nr 1782/2003, som antogs i september 2003 efter Europaparlamentets yttrande, anges att direktstöd omfattas av tvärvillkor från och med den 1 januari 2007 när det gäller djurs välbefinnande och särskilt när det gäller rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur (2). Tjurfäktningsdjur omfattas dock inte av detta direktiv enligt artikel 1.2 b i direktivet, som utesluter ”djur som hålls för deltagande i tävlingar, föreställningar, kulturella eller idrottsliga evenemang och aktiviteter”. Vidare anges i artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 att minskningar av eller uteslutningar från stöd ”skall tillämpas endast om överträdelsen avser a) jordbruksverksamhet, eller b) någon del av jordbruksföretagets jordbruksmark ...”. Därför ligger den behandling som djuren utsätts för på tjurfäktningsarenan helt utanför dessa båda förordningars tillämpningsområde.

Vidare känner kommissionen inte till om välbefinnandet hos eventuella tjurfäktningstjurar medan de föds upp på gården i praktiken är sämre än välbefinnandet hos djur som föds upp för andra ändamål.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, EUT L 270, 21.10.2003.

(2)  EGT L 221, 8.8.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/531 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/531

---

(2004/C 84 E/0607)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0079/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Förslag om begränsning av flyg- och tjänstgöringstid — KOM(2002) 30

Skulle kommissionen i korthet kunna återge rådets reaktion på kommissionens aktuella förslag KOM(2002)30 (1)) om ändring av rådets förordning 3922/91/EEG (2)? När räknar kommissionen med att rådet når en överenskommelse om detta förslag? Avser kommissionen att ändra sitt förslag, och i så fall på vilket sätt?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Rådet har inte kunnat anta det förslag som parlamentsledamoten hänvisar till. Förslaget är fortfarande blockerat, trots att kommissionen har ansträngt sig för att få till stånd en ändring av denna ståndpunkt, som uttrycktes i december 2001. För att gå vidare med arbetet, och mot bakgrund av det ändringsförslag om begränsningar av flygtid som Europaparlamentet antog i september 2002 och som rådet inte har velat beakta, kommer kommissionen under de kommande dagarna att lägga fram ett ändrat förslag i vilket parlamentets ändringsförslag upprepas.

---

(1)  EGT C 227 E, 24.9.2002, s. 1.

(2)  EGT L 373, 31.12.1991, s. 4.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/531 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/531

---

(2004/C 84 E/0608)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0094/04

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Reform av den gemensamma organisationen av marknaden för tobak

Den 18 november 2003 antog kommissionen en rad lagstiftningsförslag för att reformera den gemensamma organisationen av marknaden för tobak. I dessa förslag föreskrivs en avveckling av den befintliga gemensamma organisationen av marknaden för tobak och ett progressivt avskaffande av alla typer av stöd till tobaksproduktionen i Europa.

Avskaffandet av stödet kommer att innebära slutet på tobaksproduktionen i Europa och bearbetningsföretagen kommer därmed inte att ha något annat val än att göra sina inköp utomlands. Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående besvara följande:

| — | Anser kommissionen att de socioekonomiska problem som uppstår i vissa regioner i EU på grund av den progressiva avvecklingen av denna odling kommer att kompenseras för genom goda resultat när det gäller kampen mot rökning? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att de socioekonomiska problem som uppstår i vissa regioner i EU på grund av den progressiva avvecklingen av denna odling kommer att kompenseras för genom goda resultat när det gäller kampen mot rökning?

| — | Anser inte kommissionen att det är motsägelsefullt att å ena sidan avskaffa tobaksproduktionen i Europa och å andra sidan inte föreskriva någon form av skydd när det gäller import av tobak från utlandet? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att det är motsägelsefullt att å ena sidan avskaffa tobaksproduktionen i Europa och å andra sidan inte föreskriva någon form av skydd när det gäller import av tobak från utlandet?

| — | Anser kommissionen att det är lämpligt att avskaffa tobaksproduktionen i Europa trots att konsumtionen av denna produkt även i fortsättningen kommer att vara legal, och marknadsefterfrågan hög? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att det är lämpligt att avskaffa tobaksproduktionen i Europa trots att konsumtionen av denna produkt även i fortsättningen kommer att vara legal, och marknadsefterfrågan hög?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 februari 2004)

Syftet med förslaget till reform av sektorn för råtobak är inte att avskaffa tobaksproduktionen i EU som parlamentsledamoten uppger.

Syftet med reformen är att ersätta det särskilda stödet för råtobak med ett inkomststöd till producenterna. Denna reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som antogs i juni 2003 gäller för alla jordbruksprodukter. Majoriteten av råtobaksproducenterna kommer även i fortsättningen att få samma stöd som under referensperioden men utan att vara bundna till tobaksproduktion. Om producenterna vill fortsätta att producera tobak kommer de dock fortfarande att vara tillåtna att göra det enligt lag.

Den totala budgeten för tobakssektorn förblir densamma, och den del som inte betalas ut till producenterna som kopplade eller frikopplade utbetalningar överförs till en särskild pott för de medlemsstater som bidragit till att samla in anslagen. Medlen kommer att administreras i enlighet med lagstiftningen för landsbygdsutveckling och kommer, genom att bidra till en förbättrad infrastruktur i de tobaksproducerade regionerna och stödja producenter som vill ställa om till andra produkter eller annan ekonomisk verksamhet, att motverka de socioekonomiska problem som eventuellt kan uppstå i de regioner där tobak odlas.

Eftersom kommissionen inte förbjuder tobaksproduktion kommer det fortfarande att vara lagligt att importera tobaksprodukter och kommissionen vidtar ingå åtgärder mot sådan import.

Beträffande frågan om att bekämpa rökning kom kommissionen i sin utvidgade konsekvensanalys fram till att det är möjligt att avskaffandet av produktstödet inte får någon direkt inverkan på rökningens utbredning på kort sikt. Samtidigt står det klart att folkhälsopolitiken måste bli konsekventare om EU-medborgarnas förtroende skall kunna upprätthållas. Kommissionen kommer att fortsätta bedriva kampanjer för att öka allmänhetens medvetenhet om de skadliga effekterna av alla former av tobaksbruk.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/532 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/532

---

(2004/C 84 E/0609)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0099/04

från Pietro-Paolo Mennea (NI), Marco Cappato (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Lucio Manisco (GUE/NGL), Mario Borghezio (NI), Roberto Bigliardo (UEN), Luisa Morganiini (GUE/NGL), Carlo Fatuzzo (PPE-DE), Giovanni Fava (PSE), Marco Pannella (NI), Generoso Andria (PPE-DE), Vitaliano Gemelli (PPE-DE), Gianfranco Dell'Alba (NI), Sebastiano Musumeci (UEN), Pasqualina Napoletano (PSE), Amalia Sartori (PPE-DE), Giovanni Pittella (PSE), Mariotto Segni (UEN), Luigi Cocilovo (PPE-DE), Walter Veltroni (PSE), Giorgio Ruffolo (PSE), Raffaele Costa (PPE-DE), Luigi Cesaro (PPE-DE), Paolo Pastorelli (PPE-DE), Adriana Poli Bortone (UEN), Fiorella Ghilardotti (PSE), Giovanni Procacci (ELDR), Claudio Martelli (ELDR), Mauro Nobilia (UEN), Antonio Mussa (UEN), Renato Brunetta (PPE-DE) och Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Burma

Av nyheter i pressen framgår att militärjuntan som har makten i Burma (som nu heter Myanmar) har dömt den ansvarige utgivaren för sporttidningen ”First Eleven”, Zaw Thet Htwe, 37, till döden.

Den anklagelse som riktas mot Zaw Thet Htwe är att han tillsammans med andra kolleger skulle ha konspirerat för att döda ledarna som förtrycker landet med sitt diktatoriska system. Journalisterna arresterades utan någon officiell häktningsorder och de har ställts inför rätta utan att få hjälp av advokater som står fria från påtryckningar, utan närvaro av internationella observatörer som skulle kunna garantera, om inte en rättvis rättegång, så åtminstone en process som skulle innehålla rättvisans mest elementära inslag. Zaw Thet Htwe och de övriga åtta åtalade dömdes till döden och spärrades in i ett specialfängelse.

Dessa personer har enbart gjort sig skyldiga till att ha kritiserat regimen som leds av general Khin Nyunt och påtalat de missgärningar, det missbruk och de trakasserier som det burmesiska folket sedan alltför länge lider av. Ledarna i detta diktatoriska system har i själva verket lagt beslag på internationella donationer uppgående till flera miljoner dollar som var avsedda för idrotten, för att bygga och renovera idrottsanläggningar, köpa utrustning och dräkter samt sprida fotbollen i landet.

För att bevara det nuvarande korrupta systemet, ett system som förtrycker och som strider mot alla de mest elementära demokratiska principerna, lägger militärregimen i stället beslag på de medel som var avsedda för idrotten, utan att låta den minsta del av det som mottagits gå till det ändamål för vilket det var avsett.

I praktiken förvandlas kritik eller negativa omdömen om detta korrumperade system till en konspiration mot denna illegala stat, en konspiration som straffas med döden.

Tänker kommissionen, i enlighet med de befogenheter som den tilldelats, ingripa för att få dödsdomen upphävd eller återkallad, och därmed rädda livet på de nio dömda, och till skydd för de mest elementära principerna för civilisation och demokrati som skall gälla för alla medborgare i en demokratisk nation, enligt de normer som råder i Europeiska unionen?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

Kommissionen är fortfarande djupt oroad över de dödsdomar som den 28 november 2003 utfärdades mot Zaw Thet Htway och åtta av hans kolleger, vilket också uttrycktes i EU:s förklaring av den 31 december 2003 om dödsstraffet i Myanmar.

Kommissionen och hela EU har för avsikt att arbeta för ett allmänt avskaffande av dödsstraffet. I detta syfte antogs EU:s riktlinjer om dödsstraffet 1998. Enligt dessa riktlinjer skall vissa miniminormer respekteras i de stater som fortfarande tillämpar dödsstraff. Ett av kraven är att rättssäkerhetsgarantierna för en rättvis prövning respekteras.

Kommission kommer tillsammans med medlemsstaterna att fortsätta att noga bevaka detta fall med tanke på ytterligare tänkbara åtgärder.

Kommissionens och hela EU:s politiska engagemang för ett allmänt avskaffande av dödsstraffet stöds av gemenskapsfinansiering inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter. Kampen mot dödsstraffen har utpekats som ett av de fyra prioriterade åtgärdsområdena för detta initiativ. Därigenom kan kommissionen finansiera projekt som syftar till att öka medvetenheten i de länder som vill behålla dödsstraffet både när det gäller den allmänna opinionen och rättsväsendet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/533 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/533

---

(2004/C 84 E/0610)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0102/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Betalning för vatten

Anser kommissionen, mot bakgrund av gemenskapslagstiftningen om principen att förorenaren skall betala, att betalningen för vattenförbrukning helt eller delvis bör ske i proportion till den förbrukade kvantiteten?

Skulle kommissionen i så fall kunna redogöra för grunden till detta i gällande lagstiftning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Gemenskapen har genom ramdirektivet för vatten (1) omstrukturerat sin vattenpolitik i grunden. En av de viktigaste principerna i direktivet är principen om att stödja miljömål med ekonomiska styrmedel, framför allt med en prispolitik för vatten som återspeglar kostnaderna.

På basis av en ekonomisk analys och medborgarnas och intressenternas medverkan skall medlemsstaterna till år 2010 ha garanterat en lämplig prispolitik för vattentjänster som återspeglar principen om kostnadstäckning.

I detta syfte skall medlemsstaterna senast 2010 se till att:

| — | prispolitiken för vatten ger vattenförbrukarna tillräckliga incitament till effektiv användning av vattenresurserna och att den därigenom bidrar till miljömålen i direktivet, |
| --- | --- |

—

prispolitiken för vatten ger vattenförbrukarna tillräckliga incitament till effektiv användning av vattenresurserna och att den därigenom bidrar till miljömålen i direktivet,

| — | de olika vattenanvändningsverksamheterna, uppdelade på åtminstone industri, hushåll och jordbruk, adekvat bidrar till kostnadstäckningen för vattentjänster med utgångspunkt i en ekonomisk analys som skall vara slutförd till slutet av 2004 och där principen om att förorenaren betalar beaktas. |
| --- | --- |

—

de olika vattenanvändningsverksamheterna, uppdelade på åtminstone industri, hushåll och jordbruk, adekvat bidrar till kostnadstäckningen för vattentjänster med utgångspunkt i en ekonomisk analys som skall vara slutförd till slutet av 2004 och där principen om att förorenaren betalar beaktas.

Medlemsstaterna ansvarar för informationen om hur man tar betalt för vattenanvändning inom ovannämnda ramverk. Medlemsstaterna har i detta sammanhang en viss handlingsfrihet när det gäller att tillämpa principen om kostnadstäckning. Man kan beakta såväl de sociala, miljömässiga och ekonomiska konsekvenserna av kostnadstäckningen som de geografiska och klimatmässiga villkoren i den aktuella regionen/regionerna. Samtidigt utgör inte principen om kostnadstäckning något hinder för att finansiera särskilda åtgärder såsom förebyggande eller korrigerande åtgärder.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/534 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/534

---

(2004/C 84 E/0611)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0103/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Dricksvatten

Skulle kommissionen kunna säga om det existerar direkta eller indirekta hänvisningar i europeisk lagstiftning om det minimitryck som skall uppfyllas för vatten för privat bruk?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

I gemenskapens miljölagstiftning finns inga normer för minimitrycknivåer för vatten i distributionssystem.

I dricksvattendirektivet (1) från 1998 upprättas tydliga och bindande normer för kvaliteten på det kranvatten som konsumenterna tillhandahålls via vattenförsörjningssystemen.

---

(1)  Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten, EGT L 330, 5.12.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/535 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/535

---

(2004/C 84 E/0612)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0105/04

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Den grekiska regeringens märkliga börstaktikerande

Prokopis Pavlopoulos, lektor och parlamentsledamot för Ny demokrati, har (den 12 januari 2004) offentligt beskyllt den grekiska regeringen för försök att avskaffa straffbarheten för två brottsliga handlingar med avseende på börsen och dess funktion, nämligen kursmanipulation och missbruk av konfidentiella uppgifter. En sådan här bestämmelse ingår nämligen i den nya kod för kapitalmarknaden som regeringen lagt fram för det grekiska parlamentet. Enligt koden skall alltså dessa två handlingar inte längre vara straffbara. Fram till dags dato betraktas kursmanipulation (enligt artikel 72 i den grekiska lagen nr 1969/91) och missbruk av konfidentiella uppgifter (enligt artikel 30 i lag 1806/88 och artiklarna 2 och 3 i presidentdekret nr 53/92) som straffbara handlingar. Det är skäl att minnas att Grekland under de senaste åren lidit av den största kapitalförlusten i Europa i och med att indexraset på börsen i Aten. Som ett resultat av detta har 1,5 miljoner greker förlorat stora summor pengar. Sammanlagt uppgår förlusterna till 100 miljarder euro.

Är det förenligt med gemenskapens lagstiftning att avkriminalisera kursmanipulation och missbruk av konfidentiella uppgifter? Vilka andra länder inom unionen har upplevt liknande kapitalförluster på börsen? Vilka sanktioner har i så fall införts i liknande fall i de 14 övriga EU-länderna och mot vem har dessa sanktioner riktats?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Enligt parlamentsledamotens uppgifter har den grekiska regeringen för avsikt att avkriminalisera både otillbörlig marknadspåverkan och insiderhandel. Dessa två överträdelser skulle inte längre anses som brott i Grekland om den nya grekiska lagstiftningen om kapitalmarknaderna skulle antas av det grekiska parlamentet.

Vad gäller avkriminaliseringen av otillbörlig marknadspåverkan och insiderhandel market, skall medlemsstaterna ha införlivat direktiv 2003/6/EG (1) (nedan kallar direktivet om otillbörlig marknadspåverkan) senast den 12 oktober 2004. Eftersom slutdatumet för införlivande ännu inte har nåtts och kommissionen inte känner till om Grekland har införlivat direktivet slutligt, kan kommissionen inte bedöma de lagstiftningsåtgärder som den grekiska regeringen har vidtagit.

Av artikel 14.1 i direktivet om otillbörlig marknadspåverkan följer emellertid att medlemsstaterna är skyldiga att rätta sig efter principen om administrativa åtgärder eller påföljder för sådana överträdelser. Av sista meningen i artikel 14.1 framgår dessutom att medlemsstaterna skall se till att åtgärderna är effektiva, proportionerliga och avskräckande.

I denna punkt föreskrivs att de administrativa åtgärderna och påföljderna inte påverkar medlemsstaternas rätt att föreskriva straffrättsliga påföljder. Detta innebär att medlemsstaterna utöver administrativa åtgärder eller påföljder får föreskriva straffrättsliga påföljder för denna typ av överträdelser. Om medlemsstaterna beslutar sig för att inte föreskriva straffrättsliga påföljder, bör de ändå se till att ha sådana administrativa åtgärder eller bestämmelser de är skyldiga till enligt direktivet.

Vad gäller den straffrättsliga ordningen för åtal vid otillbörlig marknadspåverkan, visar statistiken på svaga resultat. En undersökning utförd av föregångaren till europeiska värdepapperstillsynskommittén, Forum of European Securities Commissions (FESCO), om fall av otillbörlig marknadspåverkan under perioden 1995-2000 visade att under hela sexårsperioden hade endast tretton brottmålsdomar avkunnats i hela Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Beträffande insiderhandel avkunnades under samma period endast nitton brottmålsdomar sammantaget i Tyskland, Frankrike, Italien, Förenade kungariket (och Schweiz).

När det gäller att jämföra kapitalförluster på värdepappersbörser som framgår av nedgångar i börsprisindex och analys av skillnaden mellan högsta och lägsta kursindex för perioden, kunde man på börsen i Aten mellan 1999 och 2003 notera en nedgång på 76 %. Under samma period uppgick nedgången i London FTSE 100 till 52 %, i Frankfurt Dax till 72 %, i Paris CAC 40 till 65 % och i Milano Mibtel till 56 %.

När det slutligen gäller vilka typer av påföljder (och hur stora böter) som utdömdes för otillbörlig marknadspåverkan i medlemsstaterna, ser siffrorna för Greklands del ut på följande sätt: mellan 1997 och 2004 har den grekiska kapitalmarknadskommissionen (Hellenic Capital Market Commission — HCMC) konstaterat 136 fall av insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan och utdömt administrativa böter på sammanlagt 52 miljarder euro. I fråga om straffrättsliga påföljder ansågs 31 av de av HCMC utredda fallen utgöra brott i straffrättslig mening. Dessa ärenden har vidarebefordrats till allmän åklagare. Över 100 fysiska personer är inblandade.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk), EUT L 96, 12.4.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/536 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/536

---

(2004/C 84 E/0613)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0111/04

från Minerva Malliori (PSE) till kommissionen

(19 januari 2004)

Ämne:   Dioxiner i odlad lax

Enligt en studie som publicerats i det välrenommerade vetenskapsmagasinet ”Science” och som gett upphov till stor oro hos konsumenter och fiskodlare har det påträffats stora mängder cancerframkallande ämnen, såsom PCB, i odlad lax.

Med tanke på att laxen är en av de allra nyttigaste fisksorterna tack vare att den är rik på omega-3-fettsyror, som skyddar hjärtat, och att den därför konsumeras i stora kvantiteter och dessutom är en viktig ekonomisk faktor exempelvis i Skottland, undrar jag följande: Kan kommissionen bekräfta uppgifterna om förekomsten av smittad fisk? Tänker kommissionen vidta omedelbara åtgärder för att riskerna för konsumenterna skall undanröjas och för att fiskodlarnas inkomster skall säkras?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 februari 2004)

Ledamoten hänvisar till en studie som publicerats i vetenskapsmagasinet ”Science”, i vilken 246 exemplar av odlade och vilda laxar från hela världen har analyserats med avseende på 14 organiska klorföreningar, däribland dioxiner (dioxiner, furaner, dioxinliknande PCB) och polyklorinerade bifenyler (PCB).

Ämnena, förutom dioxiner, mirex och PCB är organiska klorföreningar eller metaboliter av dem. Användningen av dessa ämnen är sedan länge förbjuden, utom lindan som blev förbjudet först i juni 2002. Att dessa ämnen förekommer i fisk beror på att rester av dem fortfarande finns i miljön länge efter det att de förbjudits på grund av att de är svårnedbrytbara.

I rådets förordning (EG) nr 2375/2001 av den 29 november 2001 om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 466/2001 om fastställande av högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel (1) fastställs gränsvärden för dioxiner i en rad livsmedel, bland annat fisk. De halter som konstaterades i denna studie låg alla under de fastställda gränsvärdena. Kommissionen anser att halterna av dioxiner och PCB som framkom i studien överensstämmer med de halter man tidigare funnit och att denna studie inte väcker några nya frågor om livsmedelssäkerhet. Av detta skäl är inga omedelbara åtgärder nödvändiga från kommissionens sida, men i strategin på lång sikt är målsättningen att gränsvärdena gradvis skall sänkas.

---

(1)  EGT L 321, 6.12.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/537 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/537

---

(2004/C 84 E/0614)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0119/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Förtryck av folkgrupperna Lao-Hmong i området Saysomboune (Laos)

Enligt uppgifter som ingått i internationella massmedier och förts ut av den laotiska rörelsen för mänskliga rättigheter har myndigheterna i Demokratiska folkrepubliken Laos inlett en sannskyldig belägring av det särskilda området Saysomboune och vid ett flertal tillfällen utsatt det för sällsynt häftiga angrepp i december. Enligt ovannämnda källor har under de senaste veckorna inemot 3 000 personer, mestadels kvinnor, barn och gamla, dött av svält eller omkommit vid artilleribeskjutningen från laotisk sida. Det är frågan om att våldsamma förtrycksåtgärder sätts in för vem vet vilken gång i ordningen — granateld, förbud mot all kontakt med yttervärlden, förgiftning av floder, giftspridning över åkrarna — och de som faller offer för detta är tusentals kotier, som för det mesta tillhör folkgruppen Hmong — som lever eller överlever sedan 28 år i detta avskilda område av provinsen Xiengkhouang. Det handlar om samma folkgrupper som de som undersökts av journalisterna Thierry Falise, Vincent Reynaud och Karl Mua. I samband med undersökningen greps dessa journalister av de laotiska myndigheterna och dömdes till stränga straff vid en rättegång som var rena farsen.

Har kommissionen reagerat på detta fall av terror som myndigheterna i Vientiane för vem vet vilken gång i ordningen utsatt folkgrupperna Lao-Hmong för? Har kommissionen för avsikt att göra klart för myndigheterna i Vientiane att ett fortsatt samarbete mellan EU och Laos kommer att förutsätta att det blir slut på denna sällsynt häftiga förtryckskampanj mot folkgrupperna Lao-Hmong samt att myndigheterna visar prov på god vilja genom att underlätta det för representanter för FN och internationella humanitära organisationer att få tillträde till området? Tycker kommissionen inte slutligen att den ständigt försämrade situationen för de grundläggande rättigheterna i Laos och de systematiska kränkningarna av de principer som ligger till grund för samarbetsavtalet mellan EU och Demokratiska folkrepubliken Laos är skäl för att det omedelbart skall utfärdas en kallelse till möte för samarbetsrådet? Ett sådant möte skulle ursprungligen ha hållits i november i fjol men kom inte att äga rum eftersom det ”inte fanns några viktiga frågor att ta upp till diskussion”.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

Kommissionen känner till att situationen för etniska minoriteter i Laos ofta är besvärlig. Många av dessa lever i de utarmade höglandsområdena, särskilt i de norra delarna av landet, och har begränsad tillgång till sådan samhällsservice som utbildning och sjukvård. Vissa grupper, bla. hmong, möts också ofta av misstro från de laotiska myndigheternas sida, men det finns inga säkra bevis på rättslig diskriminering.

Kommissionen känner också till rapporterna om sammanstötningar i Saysombouneområdet mellan laotiska ”säkerhetsstyrkor” och vissa väpnade hmonggrupper samt de nyligen framlagda rapporterna om hmong-folkgruppens svåra livsvillkor.

Kommissionen önskar meddela parlamentsledamoten att det tredje mötet i den gemensamma kommittén för gemenskapen och Laos hölls i Vientiane i Laos den 7 januari 2004. Att mötet hölls vid en något senare tidpunkt än vad som först planerats berodde enbart på svårigheter att hitta en för båda parter passande tidpunkt.

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att parterna diskuterade ett antal frågor som faller inom ramen för samarbetsavtalet mellan gemenskapen och Laos, bl.a. styre och mänskliga rättigheter. De kom dessutom överens om att inrätta en informell arbetsgrupp för samarbete i fråga om institutionell uppbyggnad, administrativa reformer, styre och mänskliga rättigheter. Gruppen kommer att sammanträda regelbundet, vilket kommer att ge Europeiska unionen och den laotiska regeringen tillfälle att visa sitt engagemang för en mer proaktiv tillämpning av samarbetsavtalets bestämmelser om de mänskliga rättigheterna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/538 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/538

---

(2004/C 84 E/0615)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0127/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(19 januari 2004)

Ämne:   Gemenskapsbudgeten och budgetplanen

Mot bakgrund av den viktiga debatten om budgetplanen efter 2006, och även med tanke på sammanhållningspolitiken, i synnerhet Europeiska kommissionens förslag på dessa områden, begär jag följande uppgifter:

| 1. | Till vilka belopp i euro uppgick den totala budgeten, den totala genomförda budgeten, den totala budgeten inskriven i budgetplanen och utgiftstaken i budgetplanen, för perioden mellan 1988 och 2004, när det gäller åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden? Kan kommissionen uppe samma uppgifter fördelade enligt samtliga utgiftskategorier inskrivna i budgetplanen? |
| --- | --- |

1.

Till vilka belopp i euro uppgick den totala budgeten, den totala genomförda budgeten, den totala budgeten inskriven i budgetplanen och utgiftstaken i budgetplanen, för perioden mellan 1988 och 2004, när det gäller åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden? Kan kommissionen uppe samma uppgifter fördelade enligt samtliga utgiftskategorier inskrivna i budgetplanen?

| 2. | Kan kommissionen uppge ovannämnda uppgifter i fasta priser, om möjligt för år 2000 eller 2004? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen uppge ovannämnda uppgifter i fasta priser, om möjligt för år 2000 eller 2004?

| 3. | Kan kommissionen uppge budgetens relativa storlek (betalningsbemyndiganden) uttryckt i procent av BNP och taket för egna medel under perioden 1988 till 2004 samt, om möjligt, samma belopp uttryckta i procent av BNI? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen uppge budgetens relativa storlek (betalningsbemyndiganden) uttryckt i procent av BNP och taket för egna medel under perioden 1988 till 2004 samt, om möjligt, samma belopp uttryckta i procent av BNI?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(25 februari 2004)

De sifferuppgifter som efterfrågas av parlamentsledamoten redovisas i form av tabeller som har överlämnats direkt till parlamentsledamoten samt till parlamentets sekretariat. De omfattar perioden 1988-2004.

Tabell 1: Ekonomiska· och budgetmässiga uppgifter

De tidsserier som åskådliggörs i denna tabell gäller följande:

| 1. | EU:s bruttonationalinkomst (BNI, fr. PNB) i miljarder euro uttryckt i löpande priser (EU 12) från 1988 till 1994, därefter EU-15 från 1995-2004.
  Från och med 2003 ersätts det franska begreppet PNB med RNB (BNI enligt ENS 95), (taket för egna medel har därför korrigerats från 1,27 % till 1,24 %). |
| --- | --- |

1.

EU:s bruttonationalinkomst (BNI, fr. PNB) i miljarder euro uttryckt i löpande priser (EU 12) från 1988 till 1994, därefter EU-15 från 1995-2004.

Från och med 2003 ersätts det franska begreppet PNB med RNB (BNI enligt ENS 95), (taket för egna medel har därför korrigerats från 1,27 % till 1,24 %).

| 2. | Taket för egna medel med tillämpning av den fastlagda procentsatsen varje år i förhållande till BNI, i löpande priser och i 2004 års priser. |
| --- | --- |

2.

Taket för egna medel med tillämpning av den fastlagda procentsatsen varje år i förhållande till BNI, i löpande priser och i 2004 års priser.

| 3. | De årliga deflatorerna som används för omräkningen av uppgifterna om BNI i löpande priser till uppgifter i fasta priser 2004, enligt de senaste tillgängliga uppgifterna och prognoserna. |
| --- | --- |

3.

De årliga deflatorerna som används för omräkningen av uppgifterna om BNI i löpande priser till uppgifter i fasta priser 2004, enligt de senaste tillgängliga uppgifterna och prognoserna.

| 4. | De årliga utgiftstak som lagts fast i de olika budgetplanerna. Det rör sig om utgiftstak efter tekniska korrigeringar och ändringar.
  I förekommande fall visas här även motsvarande belopp för respektive år, anpassningar till de genomförandevillkor som fastställts under periodens gång. Dessa belopp läggs fram separat. |
| --- | --- |

4.

De årliga utgiftstak som lagts fast i de olika budgetplanerna. Det rör sig om utgiftstak efter tekniska korrigeringar och ändringar.

I förekommande fall visas här även motsvarande belopp för respektive år, anpassningar till de genomförandevillkor som fastställts under periodens gång. Dessa belopp läggs fram separat.

| 5. | Från och med 2000, eventuellt ianspråktagande, enligt de gränser som har fastställts för var och en av följande mekanismer:






  — | Flexibilitetsmekanismen |
| --- | --- | --- |

5.

Från och med 2000, eventuellt ianspråktagande, enligt de gränser som har fastställts för var och en av följande mekanismer:

—

Flexibilitetsmekanismen

| — | Solidaritetsfonden |
| --- | --- |

—

Solidaritetsfonden

| 6. | Budgetuppgifter avseende följande poster:






  — | De anslag som finns upptagna i de årliga budgetarna (ursprunglig budget och ändringsbudgetar eller tilläggsbudgetar, inbegripet i förekommande fall medel för transfereringar till följd av anpassningar till genomförandevillkor och ianspråktagande av flexibilitetsmekanismen eller solidaritetsfonden) och som har röstats igenom av budgetmyndigheten. |
| --- | --- | --- |

6.

Budgetuppgifter avseende följande poster:

—

De anslag som finns upptagna i de årliga budgetarna (ursprunglig budget och ändringsbudgetar eller tilläggsbudgetar, inbegripet i förekommande fall medel för transfereringar till följd av anpassningar till genomförandevillkor och ianspråktagande av flexibilitetsmekanismen eller solidaritetsfonden) och som har röstats igenom av budgetmyndigheten.

| — | Det faktiska användandet av dessa anslag för varje budgetår. |
| --- | --- |

—

Det faktiska användandet av dessa anslag för varje budgetår.

Uppgifterna i punkterna 4, 5 och 6 ovan anges på följande sätt:

| a) | I åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden (utom punkt 5 eftersom betalningsbemyndi-gandena har finansierats inom budgetplanernas utgiftstak. |
| --- | --- |

a)

I åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden (utom punkt 5 eftersom betalningsbemyndi-gandena har finansierats inom budgetplanernas utgiftstak.

| b) | I löpande priser och i 2004 års priser. |
| --- | --- |

b)

I löpande priser och i 2004 års priser.

Tabell 2: Budgetuppgifter i procent av BNI

| a) | Utgiftstak i budgetplanerna, inbegripet anpassningar till genomförandevillkoren (sammanlagt för åtaganden och betalningar) |
| --- | --- |

a)

Utgiftstak i budgetplanerna, inbegripet anpassningar till genomförandevillkoren (sammanlagt för åtaganden och betalningar)

| b) | Budgetens totala anslag (sammanlagt för åtaganden och betalningar) |
| --- | --- |

b)

Budgetens totala anslag (sammanlagt för åtaganden och betalningar)

| c) | Utnyttjade anslag totalt (sammanlagt för åtaganden och betalningar) |
| --- | --- |

c)

Utnyttjade anslag totalt (sammanlagt för åtaganden och betalningar)

| d) | Tak för egna medel. |
| --- | --- |

d)

Tak för egna medel.

Tabell 3: Budgetuppgifter uppdelade mellan rubrikerna i budgetplanen: åtagandebemyndiganden (tak, budget, genomförande)

| a) | Budgetplanerna 1988-1992 (genomförande per rubrik inte tillgänglig) |
| --- | --- |

a)

Budgetplanerna 1988-1992 (genomförande per rubrik inte tillgänglig)

| b) | Budgetplanerna 1993-1999 |
| --- | --- |

b)

Budgetplanerna 1993-1999

| c) | Budgetplanerna 2000-2006 |
| --- | --- |

c)

Budgetplanerna 2000-2006

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/539 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/539

---

(2004/C 84 E/0616)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0129/04

från Lord Inglewood (PPE-DE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Invaderande främmande arter

I enlighet med åtagandena från Europeiska rådets möte i Göteborg skall kommissionen utarbeta ett handlingsprogram om invaderande främmande arter. I det sjätte miljöhandlingsprogrammet fastställs att invaderande främmande arter har högsta prioritet. När har kommissionen för avsikt att lägga fram sitt handlingsprogram om invaderande främmande arter?

Vilka åtgärder vidtar kommissionen när det gäller den grå sibiriska ekorren, som av Internationella naturvårdsunionen (International Union for Conservation of Nature) anses vara en av de 100 invaderande främmande arter som sprider sig snabbast? Den är nu vanligt förekommande inte bara i England, Wales, Skottland och Irland, utan också i Italien, där den största kolonin håller på att sprida sig till Alpernas utlöpare.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen inser vilket hot invaderande främmande arter utgör för den biologiska mångfalden. Enligt kommissionen är det av högsta prioritet att man tar itu med detta hot för att kunna fullgöra åtagandena från Göteborg om att stoppa förlusten av den biologiska mångfalden senast 2010. Kommissionen noterar med oro den fortsatta förlusten av biologisk mångfald och anser att det krävs betydligt kraftfullare insatser för att nå målet till 2010. Kommissionen driver för närvarande en omfattande samrådsprocess för att se över framstegen med att tillämpa gemenskapens strategi och handlingsplaner för biologisk mångfald. Syftet är dels att identifiera prioriterade åtgärder, dels att stärka insatserna för att nå målet 2010. Som en del i detta arbete kommer det irländska ordförandeskapet att anordna en konferens om EU och den biologiska mångfalden i Malahide, Irland, den 25-27 maj 2004. Tanken är att konferensen skall mynna ut i en sammanfattande ”resultatplan för 2010” med prioriterade åtgärder, mål, indikatorer, ledande aktörer och nödvändiga resurser. Utan att det skall påverka resultatet av översynen kan sägas att invaderande främmande arter väntas bli en prioritering i resultatplanen för 2010. Kommissionen tillstår att detta är en invecklad fråga som berör många ekonomiska sektorer och som kräver en övergripande politisk lösning. De befintliga resurserna medger dock tyvärr ingen sådan lösning. Kommissionen hoppas att den kraftansträngning som görs idag leder till en lämplig resursfördelning, så att alla de viktiga åtgärder som krävs för att uppfylla målet 2010 kan vidtas, inklusive frågan om invaderande främmande arter. Kommissionen är samtidigt medveten om och välkomnar Europarådets arbete för att utveckla en alleuropeisk strategi för invaderande främmande arter. Detta arbete är en bra utgångspunkt för utvecklingen av EU:s politik.

När det gäller den grå sibiriska ekorren är medlemsstaterna skyldiga att bevara livsmiljöer och arter som är av europeiskt intresse. Om och när den grå sibiriska ekorren utgör ett hot måste medlemsstaterna agera. I samband med detta skall även nämnas att undersökning för närvarande pågår inom ramen för Life-Natur-programmet om lärdomar av Life-Natur-projekt som rör invaderande främmande arter.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/540 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/540

---

(2004/C 84 E/0617)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0130/04

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Fluoridering av dricksvatten

Direktivet om dricksvatten (98/83/EG (1)), som gör det möjligt för medlemsstaterna att tillsätta fluor i dricksvattnet, började gälla den 25 december 2003. Fördelarna respektive riskerna med fluoridering av dricksvatten är ännu långt ifrån fastställda, och denna fråga har i många år gett upphov både till vetenskapliga tvister och oro för eventuella hälsorisker.

En undersökningen om effektiviteten och säkerheten vid fluoridering av dricksvatten som beställdes av det brittiska hälsoministeriet 1999 och som genomfördes vid universitetet i York, lyckades inte med säkerhet fastslå vilken effekt fluoriderat vatten har på tandhälsan, eftersom uppgifterna var av dålig kvalitet och motsägelsefulla och opålitliga. Sedan dess har det enligt upphovsmännen till denna undersökning inte gjorts någon vetenskapligt hållbar studie som lett till en omprövning av forskningsresultaten.

Cirka 9 miljoner konsumenter i Storbritannien och Irland får sitt dricksvatten fluoriderat utan att de samtyckt till detta. Vilken forskning om säkerheten när det gäller fluoridering av dricksvatten stöder och finansierar kommissionen mot bakgrund av ovanstående? Håller kommissionen med om att denna forskning är mycket viktig för att ge medlemsstaterna möjlighet att följa försiktighetsprincipen och förbjuda denna form av massmedicinering, om de så skulle vilja?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Fluoridering av dricksvatten ligger inom medlemsstaternas ansvarsområde och kommissionen berörs inte så länge den högsta gräns som fastställs i rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten respekteras. Fluoridering är precis som andra vattenbehandlingsprocesser en fråga som hanteras av de nationella myndigheterna.

Vilken politik de enskilda medlemsstaterna tillämpar när det gäller denna fråga bestäms av faktorer som lokala seder och bruk. Man beaktar även att människor kan få i sig fluorföreningar via tandkräm med fluor, fluorlösningar, fluorbehandlingar hos tandläkare samt genom mat och dryck. Kommissionen stöder eller finansierar för närvarande ingen forskning som är särskilt inriktad på säkerheten när det gäller fluoridering av dricksvatten.

---

(1)  EGT L 330, 5.12.1998, s. 32.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/541 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/541

---

(2004/C 84 E/0618)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0152/04

från Alexandres Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(27 januari 2004)

Ämne:   Insamling av biostatistiska uppgifter på Eleftherios Venizelos-flygplatsen och den grekiska myndigheten för personuppgifters beslut

Den grekiska flygplatsen Eleftherios Venizelos deltar i ett europeiskt pilotprojekt inom ramen för vilket man samlar in biostatistiska uppgifter om resenärer. Programmet i fråga finansieras av Europeiska unionen och deltagare är Internationella luftfartsunionen, Eleftherios Venizelos-flygplatsen, flygplatsen i Milano och Allitalia. Nyligen fattade den grekiska myndigheten för skydd av personuppgifter beslut om att det inte är lagligt att samla in och behandla biostatistiska uppgifter, inte ens om detta sker på frivillig basis, och förbjöd därför fortsatta aktiviteter inom ramen för programmet.

| 1. | Är det möjligt att Europeiska unionen finansierar program av det här slaget, utan föregående godkännande av myndigheterna för skydd av personuppgifter i de länder som berörs, i detta fall Grekland och Italien? |
| --- | --- |

1.

Är det möjligt att Europeiska unionen finansierar program av det här slaget, utan föregående godkännande av myndigheterna för skydd av personuppgifter i de länder som berörs, i detta fall Grekland och Italien?

| 2. | Har kommissionen för avsikt att omedelbart dra in det ekonomiska och politiska stödet för program av det här slaget, eftersom ovan nämnda beslut av den grekiska myndigheten för skydd av personuppgifter ställer Europeiska unionens beslutsfattande i en ny dager i rättsligt hänseende vad gäller identifieringskontroller av europeiska medborgare med hjälp av biostatistiska uppgifter? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen för avsikt att omedelbart dra in det ekonomiska och politiska stödet för program av det här slaget, eftersom ovan nämnda beslut av den grekiska myndigheten för skydd av personuppgifter ställer Europeiska unionens beslutsfattande i en ny dager i rättsligt hänseende vad gäller identifieringskontroller av europeiska medborgare med hjälp av biostatistiska uppgifter?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

| 1. | Parlamentsledamoten hänvisar indirekt till projektet s-Travel (ref: IST-2001-3825). Det är viktigt att ha i åtanke att gemenskapsfinansierade projekt måste drivas enligt det befintliga regelverket på såväl EU-nivå som medlemsstatsnivå.
  Det huvudsakliga syftet med detta projekt var att förbättra säkerheten för flygpassagerare genom tidigt godkännande av biostatisk teknik när det gäller flygplatsernas förfarande för ombordstigning.
  En av uppgifterna inom projektet var att utforma och införa säkerhetsåtgärder inom pilotverksamheten på Eleftherios Venizelos-flygplatsen och flygplatsen i Milano. Dessa säkerhetsåtgärder stämde överens med dem som fastställts utifrån det arbetsdokument (1) som antogs den 1 augusti 2003 av den arbetsgrupp som beskrivs nedan (se fråga 2.). Syftet med dokumentet var att tillhandahålla allmänna riktlinjer för behandlingen av biostatiska uppgifter samt att bidra till en gemensam förståelse av de olika problemen.
  En annan uppgift var att utföra biostatisk registrering och driva kontrollstationer. I juli 2003, innan denna uppgift inleddes, ansökte man om tillstånd för att driva dessa stationer. Den grekiska myndigheten avslog ansökan i oktober 2003.I enlighet med kommissionens förfaranden togs beslutet att avsluta projektet och att inte finansiera den slutliga försöksfasen.
  Man bör konstatera att liknande experiment (som inte finansierats av gemenskapsprogram) har inletts och fullföljts på andra flygplatser inom EU, till exempel Aéroport de Paris (Frankrike), Schiphol (Nederländerna), London City Airport (Storbritannien) utan invändningar från de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

1.

Parlamentsledamoten hänvisar indirekt till projektet s-Travel (ref: IST-2001-3825). Det är viktigt att ha i åtanke att gemenskapsfinansierade projekt måste drivas enligt det befintliga regelverket på såväl EU-nivå som medlemsstatsnivå.

Det huvudsakliga syftet med detta projekt var att förbättra säkerheten för flygpassagerare genom tidigt godkännande av biostatisk teknik när det gäller flygplatsernas förfarande för ombordstigning.

En av uppgifterna inom projektet var att utforma och införa säkerhetsåtgärder inom pilotverksamheten på Eleftherios Venizelos-flygplatsen och flygplatsen i Milano. Dessa säkerhetsåtgärder stämde överens med dem som fastställts utifrån det arbetsdokument (1) som antogs den 1 augusti 2003 av den arbetsgrupp som beskrivs nedan (se fråga 2.). Syftet med dokumentet var att tillhandahålla allmänna riktlinjer för behandlingen av biostatiska uppgifter samt att bidra till en gemensam förståelse av de olika problemen.

En annan uppgift var att utföra biostatisk registrering och driva kontrollstationer. I juli 2003, innan denna uppgift inleddes, ansökte man om tillstånd för att driva dessa stationer. Den grekiska myndigheten avslog ansökan i oktober 2003.I enlighet med kommissionens förfaranden togs beslutet att avsluta projektet och att inte finansiera den slutliga försöksfasen.

Man bör konstatera att liknande experiment (som inte finansierats av gemenskapsprogram) har inletts och fullföljts på andra flygplatser inom EU, till exempel Aéroport de Paris (Frankrike), Schiphol (Nederländerna), London City Airport (Storbritannien) utan invändningar från de behöriga myndigheterna.

| 2. | Den grekiska myndighetens beslut rör endast det specifika projektet s-Travel. Beslutet påverkar inte någon annan forskning om biostatisk teknik.
  Eftersom biostatiska uppgifter är personuppgifter skall all forskning som rör detta ske i enlighet med de rättsliga kraven för uppgiftsskydd, framför allt Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (2). Genom artikel 29 i detta direktiv inrättades en arbetsgrupp för detta område. Arbetsgruppen är ett oberoende rådgivande organ för EU som består av nationella tillsynsmyndigheter. Arbetsgruppen har fastslagit att det krävs ytterligare arbete, framför allt när det gäller resesäkerheten, och att industrin under tiden som detta arbete pågår fortsätter att ansvara för att utveckla biostatiska system som uppfyller bestämmelserna för uppgiftsskydd.
  I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Thessaloniki bekräftade medlemsstaterna att det fanns ett behov av en samordnad metod inom EU när det gäller identifieringskontroller med hjälp av biostatistiska uppgifter och biostatiska uppgifter för resedokument och medlemsstaterna uppmanade därför kommissionen att utarbeta förslag (vilket för närvarande sker). När det gäller detta kan användbar information och uppgifter tillföras från de forskningsprojekt som utförs i enlighet med regelverket.
  Kommissionen kommer att fortsätta arbetet med biostatiska frågor tillsammans med medlemsstaterna eftersom denna teknik väsentligt kan öka de europeiska medborgarnas säkerhet. Arbetet kommer att utföras i nära samarbete med medlemsstaternas myndigheter för uppgiftsskydd. |
| --- | --- |

2.

Den grekiska myndighetens beslut rör endast det specifika projektet s-Travel. Beslutet påverkar inte någon annan forskning om biostatisk teknik.

Eftersom biostatiska uppgifter är personuppgifter skall all forskning som rör detta ske i enlighet med de rättsliga kraven för uppgiftsskydd, framför allt Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (2). Genom artikel 29 i detta direktiv inrättades en arbetsgrupp för detta område. Arbetsgruppen är ett oberoende rådgivande organ för EU som består av nationella tillsynsmyndigheter. Arbetsgruppen har fastslagit att det krävs ytterligare arbete, framför allt när det gäller resesäkerheten, och att industrin under tiden som detta arbete pågår fortsätter att ansvara för att utveckla biostatiska system som uppfyller bestämmelserna för uppgiftsskydd.

I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Thessaloniki bekräftade medlemsstaterna att det fanns ett behov av en samordnad metod inom EU när det gäller identifieringskontroller med hjälp av biostatistiska uppgifter och biostatiska uppgifter för resedokument och medlemsstaterna uppmanade därför kommissionen att utarbeta förslag (vilket för närvarande sker). När det gäller detta kan användbar information och uppgifter tillföras från de forskningsprojekt som utförs i enlighet med regelverket.

Kommissionen kommer att fortsätta arbetet med biostatiska frågor tillsammans med medlemsstaterna eftersom denna teknik väsentligt kan öka de europeiska medborgarnas säkerhet. Arbetet kommer att utföras i nära samarbete med medlemsstaternas myndigheter för uppgiftsskydd.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/internal_market/privacy/docs/wpdocs/2003/wp80_sv.pdf

(2)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/542 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/542

---

(2004/C 84 E/0619)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0186/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Brott mot religionsfriheten i Italien, Spanien och Portugal

I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ingår bestämmelser om religionsfrihet samt kulturell och religiös mångfald. Artikel 6.1 och 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen bör likaså beaktas i detta sammanhang. I den internationella rapport om religionsfrihet som det amerikanska utrikesministeriet utarbetar varje år beskrivs följande extrema situationer för år 2003:

| — | I konkordatet från 1984 mellan italienska staten och katolska kyrkan tillerkänns den sistnämnda vissa privilegier, såsom rätten att välja ut lärare, som avlönas av staten, för religionsundervisning i statliga och kommunala skolor. Dessa privilegier beviljas inga andra trossamfund. |
| --- | --- |

—

I konkordatet från 1984 mellan italienska staten och katolska kyrkan tillerkänns den sistnämnda vissa privilegier, såsom rätten att välja ut lärare, som avlönas av staten, för religionsundervisning i statliga och kommunala skolor. Dessa privilegier beviljas inga andra trossamfund.

| — | Den katolska kyrkan är ingen statskyrka, men dess roll som företrädare för en dominerande religion skapar problem. En konfliktsituation uppstod när vissa italienska katolska politiker tillsammans med påven krävde att utkastet till europeisk konstitution skulle inbegripa en uttrycklig hänvisning till det kristna arvet i Europa. I januari 2002 uppmanade påven de italienska juristerna att bojkotta skilsmässomål. I juni samma år antog dessutom parlamentet med Vatikanens godkännande en rättsakt som förbjuder användning av sperma som donerats för artificiell befruktning. |
| --- | --- |

—

Den katolska kyrkan är ingen statskyrka, men dess roll som företrädare för en dominerande religion skapar problem. En konfliktsituation uppstod när vissa italienska katolska politiker tillsammans med påven krävde att utkastet till europeisk konstitution skulle inbegripa en uttrycklig hänvisning till det kristna arvet i Europa. I januari 2002 uppmanade påven de italienska juristerna att bojkotta skilsmässomål. I juni samma år antog dessutom parlamentet med Vatikanens godkännande en rättsakt som förbjuder användning av sperma som donerats för artificiell befruktning.

| — | Den spanska staten stöder i mycket liten utsträckning protestantiska och muslimska ledare inom den allmänna religionsundervisningen. Det har även förekommit situationer där vissa tjänstemän inte har beviljat muslimska religiösa ledare tillstånd att hålla religiösa ceremonier i fängelser, något som katolska präster normalt har rätt att göra. |
| --- | --- |

—

Den spanska staten stöder i mycket liten utsträckning protestantiska och muslimska ledare inom den allmänna religionsundervisningen. Det har även förekommit situationer där vissa tjänstemän inte har beviljat muslimska religiösa ledare tillstånd att hålla religiösa ceremonier i fängelser, något som katolska präster normalt har rätt att göra.

| — | I Portugal kan den scientologiska kyrkan inte åberopa lagen om religionsfrihet från 2001, eftersom denna lag kräver att kyrkan skall vara etablerad i landet sedan 30 år tillbaka och internationellt erkänd sedan 60 år tillbaka. |
| --- | --- |

—

I Portugal kan den scientologiska kyrkan inte åberopa lagen om religionsfrihet från 2001, eftersom denna lag kräver att kyrkan skall vara etablerad i landet sedan 30 år tillbaka och internationellt erkänd sedan 60 år tillbaka.

Mot denna bakgrund ställer jag följande frågor:

| — | Känner kommissionen till de beskrivna situationerna? Om kommissionen har uppmärksammat och granskat dessa situationer, vilka slutsatser har den i så fall dragit? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till de beskrivna situationerna? Om kommissionen har uppmärksammat och granskat dessa situationer, vilka slutsatser har den i så fall dragit?

| — | Anser kommissionen att dessa situationer är oförenliga med Fördraget om Europeiska unionen, och i synnerhet med den respekt för de mänskliga rättigheterna som fastställs i artikel 6? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att dessa situationer är oförenliga med Fördraget om Europeiska unionen, och i synnerhet med den respekt för de mänskliga rättigheterna som fastställs i artikel 6?

| — | Anser kommissionen att konkordatet mellan Italien och Heliga stolen är oförenligt med artikel 307 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med hänsyn till att Italien inte har vidtagit ”alla lämpliga åtgärder för att undanröja det som är oförenligt med fördraget”? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att konkordatet mellan Italien och Heliga stolen är oförenligt med artikel 307 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med hänsyn till att Italien inte har vidtagit ”alla lämpliga åtgärder för att undanröja det som är oförenligt med fördraget”?

| — | Anser inte kommissionen slutligen att de påtalade situationerna innebär en kränkning av de rättigheter som tryggas i artiklarna 10 och 22 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen slutligen att de påtalade situationerna innebär en kränkning av de rättigheter som tryggas i artiklarna 10 och 22 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Som framgår av den rapport som parlamentsledamoten hänvisar till får medlemsstaternas lagstiftning under vissa omständigheter förläna vissa trossamfund en särskild status. Såvitt kommissionen vet utgör detta inte någon överträdelse av vare sig nationell lagstiftning eller EU-lagstiftning. Kommissionen vill dessutom rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet mot förklaring nr 11 till Amsterdamfördraget, enligt vilken följande gäller: ”Europeiska unionen respekterar och ingriper inte i kyrkors och religiösa sammanslutningars och samfunds ställning i medlemsstaterna.” Denna bestämmelse har nu infogats i artikel I-51 i det utkast till konstitution som Europeiska konventet lämnat till nuvarande regeringskonferens.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/543 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/543

---

(2004/C 84 E/0620)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0189/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Den tunisiska regimens förtrycksåtgärder mot människorättskämpar

Enligt olika källor har den tunisiska regimens vålds- och skrämselmetoder mot människorättskämpar ökat sedan början av januari. Som ett exempel på detta kan nämnas att Hammad Ali Bedoui, som är medlem av Tunisiens nationella frihetsråd (CNLT), den 3 januari utsattes för frihetsbegränsande åtgärder i form av husarrest, fastän han har ett giltigt pass och en giltig visering för Schengenområdet. Samma dag hindrades den internationella sammanslutningen för stöd till politiska fångar (AISPP) av ett enormt polispådrag från att hålla sitt årsmöte. Den 5 januari utsattes en journalist och ledamot av CNLT, Sihem Bensedrine, för brutalt våld, då hon återvände till sitt hem, där också CNLT har sitt högkvarter. Denna fastighet har sedan början av året oavbrutet varit föremål för skärpt övervakning och för detta ändamål behövs det en ständig insats av fem civilklädda polismän. För övrigt har enligt utsago rentav från den yemenitiske konsuln de tunisiska myndigheterna utövat starka påtryckningar på de yemenitiska myndigheterna för att dessa inte skulle utfärda visering åt Mokhtar Trifi, som är generalsekreterare i Tunisiens förbund för de mänskliga rättigheterna (LTDH) och inte heller åt Khedija Cherif, som är vice ordförande för Tunisiens demokratiska kvinnoförbund (ATFD) eller åt Alya Cherif Chammari, som är ledamot av styrelsen för jämställdhetsorganisationen Collectif 95 Maghreb Egalité och Tunisiens centrum för självständighet och rättvisa. Dessa personer hade inbjudits att närvara vid en regional regeringskonferens om demokrati, mänskliga rättigheter och Internationella brottmålsdomstolens roll. Konferensen hölls i Sana mellan den 10 och 12 januari 2004 och ordnades under Europeiska unionens ordförandeskaps överinseende av republiken Yemens regering och den icke-statliga organisationen ”No Peace Without Justice” och sponsrades av Europeiska kommissionen, Kanadas, Frankrikes, Tysklands, Irlands, Italiens, Nederländernas, Förenade kungarikets och Schweiz' regeringar samt av FN:s utvecklingsprogram.

Känner kommissionen till att de tunisiska myndigheterna skärpt sina förtrycksåtgärder mot människorättskämpar? Vid det bilaterala mötet mellan EU och Tunisien, vilket hölls i slutet av september 2003, kom kommissionen då att erinra den tunisiska parten om att det i associeringsavtalet mellan EU och Tunisien ingår en klausul om mänskliga rättigheter (artikel 2) där det fastställs att förbindelserna mellan parterna samt avtalet i dess helhet grundar sig på respekten för de mänskliga rättigheterna och rättsstaten? Anser inte kommissionen att de tunisiska myndigheterna med tillräckligt eftertryck och under en tillräckligt lång tid visat prov på att de inte har någon som helst avsikt att respektera klausulen om de mänskliga rättigheterna och att det därför kommer an på unionen att fastställa en uppsättning repressalieåtgärder, något som, efter vad det verkar, tycks vara det enda sättet att få dessa myndigheter att inta en mera konstruktiv attityd?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 februari 2004)

Kommissionen har via de av parlamentsledamoten nämnda organisationer som arbetar för att värna de mänskliga rättigheterna i Tunisien och via de internationella nätverk som dessa organisationer tillhör underrättats om de händelser som parlamentsledamoten redogör för i sin skriftliga fråga.

Vad beträffar den regionala konferensen i Sana den 10-12 januari 2004 om demokratin och de mänskliga rättigheterna noterade kommissionen frånvaron av tunisiska företrädare för det oberoende civila samhället.

Kommissionen för tillsammans med medlemstaterna en regelbunden dialog med de tunisiska myndigheterna om demokratin och de mänskliga rättigheterna.

Europeiska unionen erinrade vid det fjärde mötet i associeringsrådet mellan unionen och Tunisien detta land om den vikt som unionen fäster vid respekten för de grundläggande principer och gemensamma värderingar som ligger till grund för associeringsavtalet mellan unionen och Tunisien. Kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser betonade denna aspekt genom att understryka av vilken betydelse det är för en harmonisk utveckling av ett land att människor tar del i samhällsutvecklingen.

Inom ramen för genomförandet av associeringsavtalet och av EU:s grannskapspolitik har kommissionen med tanke på detta föreslagit Tunisien att dialogen om de gemensamma värderingarna skall göras mer strukturerad, så att den blir mer effektiv.

Till detta kan läggas att det finansiella samarbetet i allt högre grad inriktas på program som rör styret och rättsstaten.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/544 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/544

---

(2004/C 84 E/0621)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0190/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Redovisning av identiteten hos de verkliga ägarna till företaget Italtrend (Reggio Emilia) som har konsultavtal för flera miljoner euro med Europeiska kommissionen

Kommissionen har sedan 1999 låtit Italtrend S.r.l. utföra undersökningar för ett värde på 15 miljoner euro. Italtrend är ett tjänsteföretag med säte i Reggio Emilia. Största delägare är Necway Trading Limitid, ett bolag med säte i Dublin, City Quay nr 24 och 26, hos en skatte- och affärsrådgivningsbyrå. Direktör i detta bolag är Paul Joseph Watson som bor i Port Saint Mary på Isle of Man.

Anser inte kommissionen att den är skyldig att bättre kontrollera identiteten hos de verkliga ägarna till företaget Italtrend, inom vilket Silvia Prodi, dotter till Quintiliano Prodi som är bror till kommissionens ordförande Romano Prodi, innehar en hög administrativ befattning (direktörsassistent)?

Svar från Christopher Patteri på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

Kommissionen ber att få hänvisa parlamentsledamoten till sitt svar på ledamotens skriftliga fråga E-3586/03 (1), av vilket det framgår att värdet på de kontrakt som tecknades med Italtrend under perioden 1 september 1999-31 december 2003 inte är 15 miljoner euro utan 7,97 miljoner euro.

Bland de urvalskriterier som tillämpas i varje upphandlingsförfarande finns de villkor som en anbudsgivare/anbudssökande måste uppfylla för att kunna komma i fråga för deltagande i förfarandet. Enligt dessa ”kvalifikationsregler för deltagande” skall det göras en bedömning av varje kandidats finansiella, ekonomiska, tekniska och professionella kapacitet. Kvalifikationsreglerna fastställs i enlighet med den berörda rättsliga grunden och offentliggörs i meddelandet om upphandlingen, i överensstämmelse med det relevanta kommissionsbeslutet (beslutet av den 10 november 1999 (2), som nu ersatts av beslutet av den 25 mars 2003 (3): besluten rör regler och förfaranden vid upphandling av tjänster, varor och bygg- och anläggningsarbeten som finansieras via Europeiska gemenskapernas allmänna budget inom ramen för samarbetet med tredjeländer) och med den praktiska guiden för upphandlingsförfaranden (Practical Guide to contract procedures financed from the General Budget of the European Communities in the context of external actions, avsnitt 2.4.8.1).

I budgetförordningen (Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (4)) och i förordningen med genomförandebestämmelser för budgetförordningen anges regler om sådana styrkande handlingar som den upphandlande myndigheten skall begära från anbudssökande och anbudsgivare för att förvissa sig om att dessa inte befinner sig i någon av de ”uteslutningssituationer” som avses i artiklarna 93 och 94 i budgetförordningen. Avhängigt av den nationella lagstiftningen kan den upphandlande myndigheten där så krävs även begära att fysiska personer, bl.a. ”företagsledare och andra aktörer med rätt att representera, fatta beslut eller utföra kontroll hos den anbudssökande eller anbudsgivaren”, skall lägga fram styrkande handlingar. Medlemsstaternas nationella lagstiftningar om avslöjande av aktieägares identitet skiljer sig dock åt i hög grad. Enligt rådets andra direktiv rörande bolagsrätt (5) behöver endast identiteten hos dem som bildat bolaget och hos dem som leder det avslöjas.

I artikel 52 i budgetförordningen anges bl.a. följande: ”Det skall vara förbjudet för varje aktör som medverkar i budgetförvaltningen att utföra handlingar som innebär ett led i genomförandet av budgeten om han eller hon har ett egenintresse som kan stå i strid med gemenskapernas intressen.” Om en kommissionstjänsteman är involverad i ett kontraktstilldelning sförfarande som gäller en entitet som han har intressen i, skall han därför underrätta tillsättningsmyndigheten (enligt artikel 14 i tjänsteföreskrifterna) och sin närmaste chef (enligt artikel 34 i förordningen med genomförandebestämmelser för budgetförordningen). Om det konstateras att det föreligger en intressekonflikt, skall den berörda tjänstemannen dra sig ur förfarandet. Enligt artiklarna 146 och 178 i förordningen med genomförandebestämmelser omfattas även medlemmarna i kommittén med ansvar för utvärdering av anbud respektive kommittén som bedömer förslag av villkoren i artikel 52 i budgetförordningen.

Den gällande rättsliga ramen förefaller trygga skyddet för gemenskapens finansiella intressen, efetersom den medger att utanordnarna företar kontroller i alla situationer där de har tillräckliga skäl att hysa tvivel vad beträffar en viss anbudssökande eller anbudsgivare.

Kommissionen anser inte att de uppgifter som parlamentsledamoten lämnar i sin skriftliga fråga motiverar att en undersökning inleds i det ärende det gäller.

---

(1)  Se s. 508.

(2)  SEK(1999) 1801/2.

(3)  SEK(2003)387/2.

(4)  EGT L 248, 16.9.2002.

(5)  Rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga (EGT L 26, 31.1.1977).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/546 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/546

---

(2004/C 84 E/0622)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0194/04

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Begränsningar av flyg- och tjänstgöringstider för trafikpiloter

Även om jag är engagerad i frågan om flygsäkerhet och stöder målet om harmonisering av begränsningarna av flyg- och tjänstgöringstiderna inom EU har jag erfarit viss kritik beträffande det nuvarande förslaget om flyg- och tjänstgöringstider.

Planerar kommissionen, mot bakgrund av dessa kritiska synpunkter, att låta genomföra en oberoende bedömning av Brian Simpsons förslag på medicinsk/vetenskaplig basis?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

Den 10 februari 2004 färdigställde kommissionen ett ändrat förslag till förordning om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3922/91 om harmoniseringen av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart (1). I detta nya förslag ingår, i bilaga III, avsnitt Q, Europaparlamentets förslag om ett schema med flygtidsbegränsningar (2). Vidare föreslår kommissionen att en ny artikel skall läggas till i förordning (EEG) nr 3922/91 (3) som innehåller en ändring av det nämnda avsnitt Q, gjord på grundval av en vetenskaplig och medicinsk bedömning av föreskrifterna i avsnittet, vilken skall utföras av Europeiska byrån för luftfartssäkerhet.

Efter det att Europeiska byrån för luftfarts säkerhets uppgifter i framtiden utökats till att även gälla drift av luftfartyg i enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 1592/2002 (4), kommer kommissionen att kräva att byrån inleder denna vetenskapliga och medicinska bedömning.

---

(1)  EGT C 311 E, 31.10.2000, ändrat genom det ändrade förslag som kommissionen lagt fram enligt artikel 250.2 i EG-fördraget, EGT C 227 E, 24.9.2002.

(2)  Betänkande A5-0263/2002, 10.7.2002.

(3)  Rådets förordning (EEG) nr 3922/91 av den 16 december 1991 om harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart, EGT L 373, 31.12.1991.

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1592/2002 av den 15 juli 2002 om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet, EGT L 240, 7.9.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/546 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/546

---

(2004/C 84 E/0623)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0198/04

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Inrättandet av ett gemenskapsorgan för undersökning av främmande atmosfäriska fenomen

Man har sedan länge fått in uppgifter om att människor runt om i världen bevittnat främmande atmosfäriska fenomen.

En del av dessa fenomen har klassificerats som oidentifierade flygande föremål (UFO). Dessa observationer väcker å ena sidan stor förbryllelse och å andra sidan ger de näring åt hittills ogrundade hypoteser om utomjordingars eventuella existens.

Den seriösa forskning som bedrivs vid diverse europeiska rymd- och forskningscentrum om ovannämnda fenomen förtjänar särskild uppmärksamhet från kommissionens sida eftersom det handlar om fenomen som inte kan hänföras till de enskilda EU-medlemsstaternas nationella behörighet.

Anser inte kommissionen att det vore lämpligt att främja och samordna forskning och information om främmande atmosfäriska fenomen i hela EU och eventuellt anförtro denna uppgift åt ett specialiserat organ med gedigen erfarenhet, som till exempel SEPRA (Service d'Expertise des Phénomènes Rares Aérospatiaux) i Toulouse eller Europeiska rymdorganisationen?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Efter ett omfattande samråd om upprättandet av en europeisk rymdpolitik (grönbok) (1) antog kommissionen i december 2003 vitboken ”Rymden: en ny europeisk utmaning för en växande union” (2).

Vitboken har utarbetats i nära samarbete med forskarvälden och Europeiska rymdorganisationen och fastställer en handlingsplan för hur den framtida europeiska rymdpolitiken skall genomföras. De åtgärder som kommissionen rekommenderar för att stärka Europas spetskompetens inom rymdvetenskap anges i avsnitt 4.2.

Den 28 januari 2004 hade kommissionen tillfälle att behandla några av dessa frågor i sitt muntliga svar till den muntliga frågan O-84/03 om vitbokens innehåll som uppkom vid Europaparlamentets sammanträde i januari 2004 (3).

En särskild åtgärd som kan vara av särskilt intresse för parlamentsledamoten är en åtgärd som nyligen inleddes inom ramen för det sjätte ramprogrammet för forskning (4). Syftet med denna åtgärd är att främja samarbetet mellan EU:s nationella forskningsorganisationer och de nationella byråerna för forskningsbidrag. Den omfattar bland annat en åtgärd som är särskilt inriktad på europeisk forskning om solen, jorden och atmosfären. Detta arbete bör underlätta förståelsen av atmosfäriska fenomen och skall ge väderlekstjänster från rymden.

---

(1)  KOM(2003) 17 slutlig.

(2)  KOM(2003) 673 slutlig.

(3)  Muntligt svar av den 28 januari 2004.

(4)  Särskild stödåtgärd: Europeiska vetenskapsstiftelsens samverkansprogram (Eurocores).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/547 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/547

---

(2004/C 84 E/0624)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0199/04

från Giacomo Santini (PPE-DE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   Registrering av etnisk tillhörighet

Kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande mot den italienska staten med anledning av att man i den autonoma provinsen Bolzano tillämpar bestämmelser om registrering av etnisk tillhörighet, vilka anses stå i strid med EG-fördraget. I motiveringarna till invändningen hänvisas till allvarliga kränkningar av medborgarnas privatliv, då dessa förpliktas att tydligt ange vilken etnisk grupp de tillhör och lämna andra uppgifter med anknytning till personliga kulturella och politiska åskådningar. Denna förpliktelse innebär även en kränkning av principerna om icke-diskriminering och lika möjligheter för medborgare som tillhör olika etniska, kulturella, religiösa och språkliga grupper, principer som proklamerats i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Hela processen för integration och sammanhållning i Europeiska unionen bygger på principen om ömsesidig dialog och överbryggande av olikheter. Den italienska staten förklarades brista i efterlevnaden av bestämmelserna genom ett beslut av den 10 december 2003 och ärendet skulle tas upp till diskussion den 15 januari 2004.

Kommissionen ombeds besvara följande frågor:

| 1. | På vilka brott mot fördraget grundar sig motiveringen till överträdelseförfarandet? |
| --- | --- |

1.

På vilka brott mot fördraget grundar sig motiveringen till överträdelseförfarandet?

| 2. | Varför har förfarandet avbrutits och skjutits upp med tre månader, och vem ansökte om detta uppskov och på vilka grunder? |
| --- | --- |

2.

Varför har förfarandet avbrutits och skjutits upp med tre månader, och vem ansökte om detta uppskov och på vilka grunder?

| 3. | Är det sant att Österrike genom den politiska apparaten och på diplomatiska vägar har utövat starka påtryckningar på kommissionen för att få till stånd detta uppskov? |
| --- | --- |

3.

Är det sant att Österrike genom den politiska apparaten och på diplomatiska vägar har utövat starka påtryckningar på kommissionen för att få till stånd detta uppskov?

| 4. | Vad anser kommissionen om den anakronistiska förmyndarinställning som Österrike antar gentemot Sydtyrolen (italienskt territorium) på grundval av det föråldrade Parisavtalet? |
| --- | --- |

4.

Vad anser kommissionen om den anakronistiska förmyndarinställning som Österrike antar gentemot Sydtyrolen (italienskt territorium) på grundval av det föråldrade Parisavtalet?

| 5. | Är det troligt att beslutet om uppskjutande återkallas och att förfarandet fullföljs i enlighet med den planerade tidsplanen och det tillvägagångssätt som fastställts som allmänt bindande? |
| --- | --- |

5.

Är det troligt att beslutet om uppskjutande återkallas och att förfarandet fullföljs i enlighet med den planerade tidsplanen och det tillvägagångssätt som fastställts som allmänt bindande?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen håller på att granska den lagstiftning som rör den språkliga registreringen i provinsen Bolzano på grundval av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (1), särskilt artiklarna 6.1 c och 8 i detta. Enligt artikel 6.1 c skall medlemsstaterna föreskriva att personuppgifter ”skall vara adekvata och relevanta och inte får omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har samlats in och för vilka de senare behandlas”. I artikel 8 erbjuds ökat skydd av känsliga uppgifter som exempelvis avslöjar etniskt ursprung. Direktivets syfte är att garantera att den inre marknaden fungerar i enlighet med EG-fördraget, särskilt artikel 49 i detta, genom att se till att personuppgifter kan flöda fritt mellan medlemsstater samtidigt som den grundläggande rätten till privatlivet garanteras. Men det bör noteras att kommissionen ännu inte fattat beslut om ett överträdelseförfarande gällande den språkliga registreringens förenlighet med ovan nämnda bestämmelser.

Fallet behandlas enligt de normala förfaranderegler som för närvarande gäller för kommissionens behandling av klagomål. I undersökningen av klagomål och konstaterade överträdelser krävs ett uppriktigt samarbete och ett ömsesidigt förtroende mellan kommissionen och medlemsstaten i fråga för att båda parter genom diskussioner skall kunna finna en lösning som är förenlig med EU-lagstiftningen. Kommissionen har i detta syfte med de behöriga myndigheterna, i detta fall de italienska myndigheterna, tagit upp de olika frågor som skulle kunna innebära en eventuell överträdelse av ovan nämnda bestämmelser, och dessa kontakter pågår alltjämt.

Kommissionen har ingen ståndpunkt om Parisavtalet vars bestämmelser inte är föremål för granskning i detta ärende.

---

(1)  EGT L 281, 23.11.1995.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/548 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/548

---

(2004/C 84 E/0625)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0204/04

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Ekonomistyrning

Kan kommissionen tala om vilka fördelar det innebar för Parmalats aktieägare och fordringsägare att företaget rapporterade på kvartalsbasis?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 mars 2004)

Kommissionen kommenterar aldrig frågor som är under förundersökning och rättegångsförfarande.

Rent allmänt, utan att hänvisa till Parmalatärendet, anser kommissionen att möjligheten att snabbt upptäcka bokföringsbedrägerier är större om bolagen har skyldighet att lägga fram rapporter eller redovisning fyra gånger om året istället för en gång om året. I själva verket kan en investerare snabbare få fram information om eventuella likviditetsproblem med rapporter eller redovisning fyra gånger om året istället för en gång om året, under förutsättning att de spridda uppgifterna varken är felaktiga eller bedrägliga. Att man ger mer information betyder inte att bedrägeri är omöjligt, men det är lättare att upptäcka det.

Slutligen är det ur statistisk synvinkel inte möjligt att fastställa definitiva slutsatser eller samband utifrån en enda utredning.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/549 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/549

---

(2004/C 84 E/0626)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0205/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Skydd av små och medelstora företag gentemot multinationella företag: Fords återförsäljare i Italien

Ford Italias agerande på den italienska marknaden under de senaste åren som syftat till att samla ihop de största bilåterförsäljarna under bulvanföretag har skapat stora svårigheter för de gamla återförsäljarna och lett till en avsiktlig uteslutning av tiotals små och medelstora företag från marknaden.

Anser inte kommissionen att det multinationella företaget Ford missbrukar sin ställning gentemot sina återförsäljare när man motverkar den fria konkurrensen mellan små och medelstora företag på motorfordonsmarknaden, och på sätt även ger upphov till en ofördelaktig situation för konsumenterna genom den illojala konkurrensen från företag som bara är skenbart självständiga i förhållande till moderbolaget?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(15 mars 2004)

Precis som andra producenter är biltillverkare fria att sälja sina produkter på det sätt som passar dem, förutsatt att deras distributionssystem inte medför någon överträdelse av artikel 81 eller 82 i EG-fördraget. Således kan de välja att sälja sina produkter i egna butiker eller genom kommersiellt fristående bilhandlare.

Ford har f.n. ett kvantitativt selektivt distributionssystem i Italien. Genom kvantitativa urval kan biltillverkaren minska antalet återförsäljare i sitt nät så länge som fristerna för varsel om uppsägning av avtal efterlevs. Som tydligt framgår av kommissionens förordning nr 1400/2002 (1) är ett sådant system tillåtet enligt artikel 81 i EG-fördraget, förutsatt att de berörda avtalen inte innebär någon allvarlig konkurrensbegränsning på det sätt som avses i artikel 4 i förordningen och förutsatt att villkoren i artiklarna 3 och 5 uppfylls.

Fords beslut att utesluta vissa återförsäljare från sitt nät och röra sig mot en mer vertikalt integrerad distributionsstruktur utgör troligtvis heller ingen överträdelse mot artikel 82 i EG-fördraget, eftersom Ford inte kan sägas inta någon dominerande ställning på den italienska marknaden.

Vad gäller uppköp bör parlamentsledamoten notera att återförsäljarsektorn i Europa är mycket splittrad och frågan om koncentrationsnivåer är i allmänhet otillräcklig för att gemenskapens koncentrationsregler skall tillämpas.

Kommissionen förefaller därför inte har några skäl till att vidta några åtgärder i fråga om Fords beslut att konsolidera sitt italienska distributionsnät.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av den 31 juli 2002 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn, EGT L 203, 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/550 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/550

---

(2004/C 84 E/0627)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0209/04

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Europeiska arbetsmiljöbyråns urvalsförfaranden

I Europeiska unionens officiella tidning (1) tillkännager Europeiska arbetsmiljöbyrån en rad urvalsförfaranden för personalrekrytering. Samtidigt meddelas att dessa urvalsförfaranden endast kommer att offentliggöras på engelska och franska.

Rådets förordning (EG) nr 2062/94 (2) av den 18 juli 1994 om upprättande av en europeisk arbetsmiljöbyrå föreskriver emellertid i sin artikel 17 att ”reglerna i fråga om språk för gemenskapens institutioner skall även gälla för byrån”.

Enligt artikel 22 i samma förordning skall kommissionen pröva lagenligheten i byråns handlingar.

Anser kommissionen att byrån handlar lagenligt när den bara offentliggör urvalsförfarandet på engelska och franska?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(20 april 2004)

Kommissionen följer noggrant de urvalsförfaranden som tillämpas av de olika gemenskapsorganen, bland annat iakttagandet av bestämmelserna om användning av och kunskaper i de officiella språken.

Kommissionen anser dock att tjänsteintressena för en institution eller ett organ, bland annat de interna behoven, under vissa omständigheter kan rättfärdiga kravet på kunskap i vissa språk. Detta kan naturligtvis vara fallet om den eller de poster som skall tillsättas medför specifika uppgifter som kräver kunskap i ett visst språk.

---

(1)  EGT C 8 A, 13.1.2004.

(2)  EGT L 216, 20.8.1994, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/550 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/550

---

(2004/C 84 E/0628)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0212/04

från Simon Murphy (PSE) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Drivgarn

Känner kommissionen till att det italienska ministeriet för jord- och skogsbruk, i strid mot EU:s förbud mot illegalt fiske med drivgarn, den 27 mars och den 4 april 2003 utfärdade två dekret, enligt vilka fiskare som omvandlat sina drivgarn för fiske av ”spadare” (drivgarn med stor maskstorlek för fiske av nästan uteslutande svärdfisk) till ”ferrettare” (ett drivgarn med mindre maskstorlek) tillåts att lägga till ett ”reta da posta fissa” (ett nät som läggs och sedan ligger i väntan på att fisken fångas), som är högst 5 km långt, till sin befintliga utrustning, under förutsättning att de skaffar sig en ytterligare licens?

Den italienska fiskeindustrin har lovordat dessa beslut, medan miljögrupper och media protesterat kraftigt.

Det finns också allt starkare tecken på att vissa italienska fiskefartygsägare har inrättat fiskekooperativ i Medelhavsländer utanför EU så att de skall kunna fortsätta att fiska med drivgarn ostört.

Skulle kommissionen närmare kunna ange innehållet i sina diskussioner med den italienska regeringen om dessa dekret och andra farhågor, och om vilka åtgärder den ämnar vidta för att se till att EU:s förbud mot fiske med drivgarn efterlevs till fullo?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Det enda som är förbjudet enligt gemenskapslagstiftningen är att använda drivgarn för fiske av de långvandrande arter som listas i bilaga VIII i rådets förordning (EG) nr 894/97 (1), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1239/98 (2). Allt annat fiske med drivgarn är således tillåtet.

1995 omorganiserade och rationaliserade Italien användningen av olika fiskeredskap inom ramen för ett nytt system för fisketillstånd. Termen ”ferrettara” var en samlad beteckning på olika traditionella drivgarn som har maskor som är mindre än 180 mm och som därför inte är avsedda för svärdfisk eller långfenad tonfisk. Sedan dess har man både börjat fasa ut drivgarnen och lagstiftat om mindre maskstorlekar för att uppfylla kraven i gemenskapslagstiftningen.

Numera överensstämmer kraven på ”ferrattara” med förteckningen över arter i bilaga VIII. Dessa redskap får endast användas om de har en maskstorlek på mindre än 100 mm och en längd på maximalt 2,0 km och om de används inom tre sjömil från kusten. Kraven överensstämmer med gemenskapens lagstiftning.

Den minskade lönsamheten för fiskefartyg som endast har tillstånd att fiska med ”ferrettara” har gjort att de italienska myndigheterna givit dem rätt att använda ett fiskeredskap till, vilket bör ge dem möjlighet att livnära sig på havet.

Denna totala höjdbegränsning på fyra meter för de bottensatta garnen skall försvåra kringgående av lagen om hur drivgarn får användas.

Kommissionen har inte underrättats om att någon ägare av ett italienskt fiskefartyg har bildat kooperativ i andra länder än i EU-anslutna Medelhavsländer.

Enligt artikel 1 i rådets förordning (EC) nr 2371/2002 (3) kan det dock vara möjligt att under vissa villkor utöka tillämpningen av bestämmelserna om den gemensamma fiskepolitiken till att omfatta verksamhet som bedrivs av medborgare i medlemsstaterna.

Kommissionen kommer även i fortsättningen att kontrollera att gemenskapens regelverk tillämpas och införlivas på rätt sätt genom sitt kontrollorgan för fiske.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 894/97 av den 29 april 1997 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna, EGT L 132, 23.5.1997.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1239/98 av den 8 juni 1998 om ändring av rådets förordning (EG) nr 894/97 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna, EGT L 171, 17.6.1998.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, EGT L 358, 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/552 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/552

---

(2004/C 84 E/0629)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0220/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(30 januari 2004)

Ämne:   Det hot som eurons alltför kraftiga förstärkning gentemot dollarn utgör mot produktionssystemet i Padanien

Under de senaste dagarna har kommissionsledamoten för handel, Pascal Lamy, uttryckt oro över att eurons kurs mot dollarn är alltför stark och hävdat att detta kan skada den europeiska konkurrenskraften. Talesmannen för kommissionsledamoten för ekonomiska och monetära frågor, Gerassimos Thomas, har däremot understrukit att kommissionen avser att eftersträva en stark euro.

Ordföranden för ECB, Jean Claude Trichet, har i sina uttalanden bekräftat den oro som Lamy givit uttryck för genom att konstatera att en förstärkning av den gemensamma valutan inverkar negativt på exporten. Detta konstaterande modifierades dock genast av en hänvisning till att exporten trots svårigheterna går bra.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att bemöta de farhågor som uttryckts — särskilt av de små och medelstora företagen i Padanien — om att en ytterligare förstärkning av den europeiska valutan på några månader skulle förorsaka produktionssystemet i de nordostliga delarna av Padanien skador för cirka två miljarder euro?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Euron har stärkts med runt 25 procent gentemot dollarn sedan början av 2003. Det som är avgörande för konkurrenskraften är emellertid den reala effektiva växelkursen. Den reala effektiva växelkursen grundar sig på eurons utveckling mot en valutakorg, där de olika valutorna är viktade enligt deras betydelse för euroområdets utrikeshandel. Man tar även hänsyn till skillnader i inflation. Euroområdets reala effektiva växelkurs har endast apprecierats med runt 8 % sedan januari 2003 (när den deflateras med den nominella enhetsarbetskostnaden) och med 3 % sedan 1999.

En stärkt euro har visserligen negativa effekter på konkurrenskraften för euroområdets export, men denna effekt motverkas av återhämtningen i världshandelns tillväxt, i takt med att den ekonomiska aktiviteten i den glonala ekonomins viktigaste regioner växer sig allt starkare. En starkare euro hjälper dessutom till att stödja en starkare inhemsk efterfrågan i euroområdet.

Kommissionen anser att en stabil växelkurs är i Europas intresse. Den kommer att följa utvecklingen på valutamarknaderna noggrant under de kommande månaderna.

Vad beträffar mindre företag (upp till 50 anställda) på Po-slätten är det ett av de viktigaste målen med strukturfondernas åtgärder i Italien att främja ökad konkurrenskraft hos företagen, särskilt genom produktoch processinnovation, för att stärka deras exportkapacitet. Små och medelstora företag gynnas också av hävstångseffekterna av de instrument för riskkapital och garantier som förvaltas av Europeiska investering sfonden.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/552 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/552

---

(2004/C 84 E/0630)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0222/04

från María Ayuso Gonzalez (PPE-DE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Bomull

Frankrike har nyligen lagt fram ett europeiskt initiativ till förmån för bomullsodlingen i Afrika. I denna rapport pläderar man dessutom för en reform av gemenskapens system för stöd till denna sektor i syfte att minska de EU-subventioner som påstås snedvrida marknaden.

Den franska staten har, via det franska företaget för utveckling av textilfibrer som har ett omfattande nät av dotterbolag på den afrikanska kontinenten, mycket starka intressen i den afrikanska bomullssektorn. Anser kommissionen att detta gav gemenskapens förhandlare rätt att tolerera ett aggressivt beteende från en grupp afrikanska länder under WTO:s ministermöte i Cancún där häftiga angrepp riktades mot gemenskapens system?

Den afrikanska bomullssektorns försvagade konkurrenskraft i förhållande till bomull av annat ursprung och i förhållande till övriga textilier skulle inte förbättras av att gemenskapens produktion försvann. Anser kommissionen sålunda att ett enda lands intressen motiverar ett förslag om reform av sektorn som skulle kunna innebära slutet på fortlevnadsmöjligheterna för odlingarna inom EU? I detta sammanhang bör man dessutom beakta att vår bomullsproduktion representerar knappt 2 procent av världsproduktionen, att vår export utgöra endast 1,5 procent av världshandeln, att vi importerar så gott som utan tullavgifter och att vi inte beviljar exportbidrag.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Förslaget till reform av gemenskapens stödordning för bomull har inte något som helst samband med den franska textilindustrins intressen i Väst- och Centralafrika. Detta förslag till reform är en följd av den kompromiss som ingicks av rådet vid dess möte i Luxemburg i juni 2003, då man lyckades nå politisk enighet om en grundläggande reform av den gemensamma jordbrukspolitiken, och då kommissionen fick i uppdrag att, utifrån samma principer och enligt samma tillvägagångssätt, lägga fram förslag till ändring av lagstiftningen för produktionen i Medelhavsområdet.

Inom ramen för förhandlingarna om Dohaprogrammet för utveckling har EU pekat på den ytterst marginella roll som den europeiska bomullen spelar på världsmarknaden och då i synnerhet på dess mycket begränsade möjligheter att påverka världsmarknadspriset för bomull. Eftersom EU inte är någon nettoexportör utan tvärtom världens största importör måste den acceptera priserna och kan inte fastställa dem. Efter en uppmaning från vissa afrikanska länder att vidta åtgärder för att lösa problemet med de låga världsmarknadspriserna för bomull föreslog kommissionen på Världshandelsorganisationens (WTO) ministerkonferens i Cancun en konstruktiv lösning för de handelsproblem som uppstått till följd av detta prisfall. Denna lösning skulle utgöra en del av de övergripande jordbruksförhandlingarna inom ramen för utveckling sag endan från Doha om de tre pelarna, nämligen marknadstillträde, exportstöd och internstöd. Den lösning för bomull som föreslogs i Cancun utvecklades ytterligare i kommissionens meddelande av den 26 november 2003 om att återuppliva förhandlingarna om utveckling sag endan från Doha och fick stöd av medlemsstaterna.

Förslaget till reform av bomullssektorn utgör därmed både en uppföljning av ovannämnda kompromiss och ett fullgörande av kommissionens åtagande. Det syftar inte på något sätt till att avskaffa produktionen i gemenskapen till förmån för motsvarande produktion i tredjeland.

Det bör dessutom påpekas att kommissionen anser att det initiativ som de berörda afrikanska länderna lagt fram i WTO bör få ett passande svar. Enligt kommissionens åsikt är nämligen utvecklingsländernas integration i världshandeln och i befintliga förhandlingsfora för internationell handel, särskilt WTO, av stor vikt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/553 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/553

---

(2004/C 84 E/0631)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0230/04

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne:   Medlemsstaternas utnyttjande av gemenskapsanslagen fram till slutet av 2003

Kan kommissionen meddela mig storleken på de åtaganden och utbetalningar som varje medlemsstat gjort inom gemenskapens stödramar fram till utgången av 2003?

Kompletterande svar avgivet på kommissionens vägnar av Fischler

(29 april 2004)

Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en datautskrift som innehåller de efterfrågade upplysningarna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/554 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/554

---

(2004/C 84 E/0632)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0232/04

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Eurosamarbetet

Instämmer kommissionen i sin före detta ordförande Jacques Delors påstådda uttalande om att man inom euroområdet inte lyckats utnyttja den gemensamma valutans ekonomiska potential och att Förenade kungariket därför i efterhand kan anses ha gjort rätt som valt att hålla fast vid pundet och ställa sig utanför eurosamarbetet?

Ställer sig hela kommissionen bakom sin nuvarande ordförande Romano Prodis uttalande om att stabilitets- och tillväxtpakten, som är till för att stödja den gemensamma valutan, är ”dum”?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

Frågan om att utnyttja den gemensamma valutans ekonomiska potential omfattar mer än enbart det faktum att euron införts. Vad det handlar om är att utveckla en övergripande ekonomisk strategi för att öka tillväxtpotentialen, vilket också är kärnan i strategin från Europeiska rådets möte i Lissabon (23-24 mars 2000) syftar till. Ekonomiska reformer för att öka Europas tillväxtpotential är ett nyckelelement i denna strategi. På grundval av kommissionens rapport görs varje år en granskning (vid Europeiska rådets vårmöte) av hur strategin utvecklas. I den senaste vårrapporten, som kommissionen antog den 21 januari 2004, dras slutsatsen att även om framsteg har gjorts på en rad nyckelområden, är medlemsstaternas genomförande av reformerna inte tillfredsställande, och inom vissa sektorer finns det till och med betydande problem.

Ändå har det gjorts vissa framsteg när det gäller att skapa arbetstillfällen. Sedan 1999 har det skapats 6 miljoner nya jobb, trots den ekonomiska avmattningen. Situationen har förbättrats betydligt i fråga om långtidsarbetslöshet och kvinnors sysselsättning, flera strategiskt viktiga nätmarknader har öppnats upp för konkurrens (telekommunikationer, energi, järnvägstransporter etc.), och Internetanvändningen har ökat i skolor, näringsliv, myndigheter och hushåll.

Kommissionen har alltid sagt att den dag Förenade kungariket bestämmer sig för att anta euron kommer landet givetvis att välkomnas in i eurosamarbetet, förutsatt att de konvergenskriterier som föreskrivs i EG-fördraget är uppfyllda. Den 9 juni 2003 offentliggjorde Förenade kungariket en egen utvärdering på grundval av de fem ekonomiska kriterier som skall vara uppfyllda för inträde i Ekonomiska och monetära unionen (EMU), och drog därvid slutsatsen att ett antagande av euron skulle vara fördelaktigt, men att tiden ännu inte var mogen.

Den 27 november 2002 antog kommissionen ett meddelande med förslag om bättre samordning av finanspolitiken (1). Förslagen syftade till att skapa en fastare grund för de budgetpolitiska besluten, som del av en allmän strategi för att stärka samordningen av den ekonomiska politiken, genom att öka betoningen på sambandet mellan finanspolitik och behovet av strukurreformer i Europeiska unionen.

Den 13 januari 2004 antog kommissionen en tredelad strategi för att förtydliga och förbättra samordningen och övervakningen av den ekonomiska politiken. (2) Som en del av denna strategi, som baserar sig på erfarenheterna från de första fem åren av EMU-samarbete och bygger vidare på meddelandet från november 2002, kommer kommissionen att lägga fram nya förslag till en stärkt ekonomisk politik i framtiden. Förbättringar i genomförandet av stabilitets- och tillväxtspakten kommer att vara en del av detta initiativ.

---

(1)  KOM(2002) 668 slutlig.

(2)  Se också svaret på den skriftliga frågan E-4071/03 från José Ribeiro e Castro, Se s. 520.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/555 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/555

---

(2004/C 84 E/0633)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0246/04

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Byggstart för vattenöverföringen från Ebrofloden

Spaniens miljöministerium har meddelat att regeringen kommer att ta det första spadtaget för överföringen av vatten från Ebrofloden i slutet av februari. I en första etapp kommer man att koppla ihop slutet av sifonledningen från Segurafloden med början av akvedukten Campos del Río i Murcia och Saltadortunnelns mynning med Camino del Cerro Minado i Almanzora (Almería). Ett företag som har anlitats av miljöministeriet har börjat ta markprover i Ulldecona och Alcanar i Tarragonaprovinsen. Kommissionens miljöansvariga ledamot försäkrade den 16 december 2003 inför utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor att allt arbete i samband med vattenöverföringen från Ebrofloden skulle ses som en helhet och inte som separata projekt.

Kan dessa projekt finansieras separat eller bör de ingå i hela paketet för vattenöverföring från Ebrofloden? Har man ansökt om EU-bidrag till dessa projekt? Kommer bidrag att beviljas?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

De spanska myndigheterna har, för samfinansiering från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden, till kommissionen lämnat in fyra projekt rörande vattenöverföringen från Ebro. För ett av projekten — det som rör norra sektorn — har det begärts samfinansiering från Sammanhållningsfonden, medan det för de tre övriga (och större) projekten har begärts samfinansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden, inom ramen för de regionala operativa programmen för Valencia, Murcia och Andalusien.

Projektkostnaderna kan komma att finansieras från och med den 29 december 2004 när det gäller Sammanhållningsfonden och från och med den 1 januari 2000 när det gäller strukturfonderna. De spanska myndigheterna behöver inte invänta något beslut från kommissionen för att påbörja projekten, även om det i så fall finns risk för att projekten inte uppfyller de krav för beviljande av kommissionen som anges i de tillämpliga förordningarna.

Projekten har lagts fram som ett paket och kommer därför att utvärderas som ett sådant av kommissionen. Det är emellertid endast de spanska myndigheterna som har behörighet att avgöra hur projekten kan genomföras på bästa sätt, bl.a. hur många byggnadskontrakt som behövs av tekniska skäl eller effektivitetsskäl.

Kommissionen analyserar för närvarande de projekt som lämnats in. Ett beslut om kommissionens eventuella anslag för dessa projekt kan fattas först när alla uppgifter har analyserats noggrant. Beslutet kommer att fattas enligt gällande regler och förfaranden i de relevanta förordningarna och i full överensstämmelse med tillämplig gemenskapslagstiftning och tillämpliga gemenskapsstrategier, bl.a. på miljöområdet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/556 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/556

---

(2004/C 84 E/0634)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0247/04

från Elisabeth Jeggle (PPE-DE) och Peter Liese (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Översyn av förordning (EG) nr 2571/97 om försäljningen av smör till sänkta priser och om beviljande av stöd för grädde, smör och koncentrerat smör avsett av användas i framställningen av konditorivaror, glass och andra livsmedel

Från små och medelstora företag i konditoribranschen får vi ta emot frågor som handlar om att de är skyldiga att noga redovisa för allt förbrukat smör om smörförbrukningen överstiger 7 ton om året samt de problem detta för med sig.

För små och medelstora företag är det omöjligt att visa fram belägg för förädlingen av varje gram smör som köpts till sänkta priser och att klara av det oerhörda byråkratiska arbete detta för med sig. Följden av detta blir att företagen med jämna mellanrum får betala straffavgifter och att priserna på konditorivaror således successivt stiger.

Har Europeiska kommissionen, mot bakgrund av det ovansagda, några planer på en översyn av den ovannämnda förordning (EG) nr 2571/97 (1), så att konditoriföretag som förädlar mer än 7 ton smör per år skulle få det väsentligt lättare att redovisa för dessa mängder eller inte behöva göra det alls? Pågår det redan någon översyn av detta slag på initiativ av någon medlemsstat?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Denna avyttringsåtgärd är ett viktigt medel för att behålla en rimlig balans på marknaden för smör och för att undvika offentliga interventionsköp av smör.

Lämpliga kontrollåtgärder är nödvändiga för att garantera att reglerna i förordningen respekteras och för att se till att inte gemenskapsstöden missbrukas. Kraven på kontroll enligt artikel 23 i förordning (EG) nr 2571/97 varierar emellertid beroende på om de produkter för vilka stöd beviljats innehåller tillsatser av spårämnen eller inte och beroende på de kvantiteter av produkten som producenten använder vid framställningen av mellan- och slutprodukter.

För mindre företag som skriftligen förbinder sig att under en tolvmånadersperiod köpa högst nio ton smörekvivalent är kontrollerna inte lika hårda (se artikel 23.6 i förordningen). Förvaltningskommittén för mjölk och mjölkprodukter undersöker emellertid för närvarande möjligheten att höja nivån för den maximala mängden på nio ton för mindre företag.

Medlemsstaternas behöriga myndigheter ansvarar för att införa åtgärder för att kontrollera att den maximala kvantitet respekteras för vilken mildare kontroller tillämpas.

För övriga producenter anges kontrollkraven för användning i slutprodukter samt kontrollintervallen i artikel 23.4. Kontroller av recept och register liksom stickprov på grundval av de kvantiteter som används skall utföras. Om det rör sig om produkter med tillsatser av spårämnen skall stickprov utföras minst en gång i månaden om minst fem ton används per månad inom anläggningen. Kontrollkraven för medelstora och större producenter anses vara rimliga åtgärder för att garantera att villkoren i förordningen respekteras.

---

(1)  EGT L 350, 20.12.1997, s. 3.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/557 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/557

---

(2004/C 84 E/0635)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0252/04

från Raquel Cardoso (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Finansiering av Natura 2000-nätverket

Sedan 1992 har det i artikel 8 i ”habitatdirektivet” (direktiv 92/43/EEG (1) av den 21 maj 1992) funnits en bestämmelse om att Natura 2000-nätverket skall samfinansieras. I kommissionens arbetsprogram för 2003 sägs det att man har för avsikt att lägga fram ett meddelande om finansieringen av Natura 2000-nätverket före september det året.

Under ett flertal rådsmöten (miljö) i följd har flera medlemsstater kontaktat kommissionsledamot Margot Wallström om kommissionens svar på finansieringsbehovet av Natura 2000-nätverket. Kommissionens svar har uppenbarligen inte varit tillfredsställande.

Skulle kommissionen kunna fastställa ett datum för att lägga fram ett meddelande om finansieringen av Natura 2000-nätverket i syfte att uppfylla målen i det sjätte miljöhandlingsprogrammet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

Kommissionen har åtagit sig att lägga fram ett meddelande om finansieringen av Natura 2000-nätverket år 2004. Detta förslag har skjutits upp från arbetsprogrammet för 2003. Meddelandet förväntas komma under det första halvåret 2004.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/557 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/557

---

(2004/C 84 E/0636)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0255/04

från Joan Valivé (ELDR) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Vägplan för Mallorca

På Mallorca har den myndighet som ansvarar för öns vägar — Conseil de Mallorca — nyligen godkänt en vägplan som skall ligga till grund för alla väg- och motorvägsbyggen under de kommande åren. I vägplanen anges bland annat att man kan bygga upp till sju nya motorvägar och motorleder. Sammanlagt innebär planen att över 2 000 hektar naturmark kan förstöras, bland annat 120 hektar med Oleo-Ceratonionvegetation, aleppotall (Pinus halepensis) och Quercion ilicisvegetation.

Olika samhällsaktörer på Mallorca har klagat på att vägplanen godkändes utan att den åtföljdes av någon miljökonsekvensbeskrivning. Planens inverkan på miljön tas överhuvudtaget inte upp, och inga åtgärder föreskrivs för att minimera effekterna på de berörda områdena. Vägplanen godkändes utan erforderlig dokumentation, och man bröt därmed mot det EG-direktiv som ställer krav på alla medlemsstater att genomföra miljökonsekvensbeskrivningar till alla offentliga projekt som kan få betydande effekter på miljön.

Håller kommissionen med om att godkännandet av ovan nämnda vägplan är ytterligare ett brott mot direktivet om miljökonsekvensbeskrivningar, precis som det som kommissionen nyligen anmält till domstolen? Följden kan bli att vägplanen inte uppfyller kraven i artikel 174.2 (130r) i EG-fördraget och inte bygger på försiktighetsprincipen, principen att förebyggande åtgärder bör vidtas och att miljöförstöring bör hejdas. Tror kommissionen att rådets direktiv om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter kommer att följas?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Parlamentsledamoten hänvisar till antagandet av en vägplan som skall ligga till grund för alla väg- och motorvägsbyggen under de kommande åren, men för vilken ingen bedömning av miljöpåverkan gjorts. Enligt planen kan upp till sju nya motorvägar och motorleder byggas.

Vad gäller det faktum att ingen bedömning av miljöpåverkan gjorts för planen bör det påpekas att det i gemenskapens lagstiftning för bedömningar av miljöpåverkan för närvarande inte finns några krav på att medlemsstaterna skall utföra en strategisk miljöbedömning (SMB) av deras utkast till planer eller program eller av föreslagna ändringar. Detta kommer att ändras den 21 juli 2004, som är det datum då medlemsstaterna måste ha slutfört införlivandet av direktiv 2001/42/EG (SMB-direktivet) (1). Efter detta måste medlemsstaterna genomföra en miljöbedömning av planer och program som överensstämmer med definitionen i direktivet. Under vissa omständigheter kan det även krävas en bedömning för planer eller program som påbörjats före den 21 juli 2004 men som inte antagits förrän efter den 21 juli 2006. Direktivet om strategisk miljöbedömning antas enligt artikel 175.1 i EG-fördraget och i ingressen till det hänvisas särskilt till försiktighetsprincipen och till principen om förebyggande åtgärder.

När en ansökan för vissa projekt väl har lämnats tillämpas emellertid rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (MKB-direktivet) (2), senast ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (3). Där föreskrivs att medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för en bedömning av deras påverkan innan tillstånd ges. Projekten definieras i artikel 4 som hänvisar till bilaga I och II i direktivet. Vägbyggen faller under bilaga I, punkt 7 b och för dessa är en bedömning av miljöpåverkan obligatorisk. När det gäller andra projekt, till exempel vägar som inte omfattas av bilaga I gäller bilaga II. Här måste de nationella myndigheterna genom att bedöma från fall till fall, eller utifrån gränsvärden eller kriterier som fastställs av medlemsstaten, och med beaktande av de urvalskriterier som fastställs i bilaga III i direktivet avgöra om projektet skall bli föremål för en bedömning för att det kan antas att det kommer att medföra en betydande miljöpåverkan.

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att de skriftliga frågorna E-3346/03 från Miquel Mayol i Raynal (4), E-3822/03 från Miquel Mayol i Raynal (5) och E-3865/03 från Marie Anne Isler Béguin (6) som också rör detta ärende har lämnats till kommissionen. Kommissionen har därför inlett en rättsprocess för att undersöka ärendet och be om ett klargörande från de spanska myndigheterna.

När det gäller bevarandet av naturen omfattar den europeiska lagstiftningen både rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (7) och rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (8). Syftet med genomförandet av dessa direktiv är att skapa ett sammanhängande europeiskt ekologiskt nät av särskilda bevarandeområden och särskilda skyddsområden som skall inrättas under beteckningen Natura 2000. För att vägplanen skall kunna ha en betydande inverkan på detta, antingen enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt inom nätverket Natura 2000 för Balearerna, krävs emellertid en lämplig miljöbedömning enligt bestämmelserna i artikel 6 i direktivet om bevarande av livsmiljöer.

---

(1)  EGT L 197, 21.7.2001.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985.

(3)  EGT L 73, 14.3.1997.

(4)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(5)  Se s. 102.

(6)  Se s. 107.

(7)  EGT L 206, 22.7.1992.

(8)  EGT L 103, 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/559 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/559

---

(2004/C 84 E/0637)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0259/04

från Giacomo Santini (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Vägavgifter på riksväg 47 i Valsugana

Den autonoma provinsen Trento har uttryckt sin avsikt att införa vägavgifter på riksväg 47 i Valsugana i Italien, ett område som faller under provinsens behörighet.

Avgifterna skulle uteslutande drabba genomfartsfordon och framför allt lastbilar som används för internationell transport.

Vägförbindelserna mellan Venetien och Brennerpasset är redan nu behäftade med problem och de långsamma byråkratiska och politiska förfarandena håller på att fördröja anläggningen av motorväg A 31 i Valdastico. Passagen i Valsugana utgör en naturlig genomfartsväg för alla invånare i Venetien och Friuli som skall till Brennerpasset och vidare till Centraleuropa. Med beaktande av det ovannämnda samt de målsättningar som kommissionen nyligen tillkännagivit gällande avgiftsbeläggning av vägnätet, ombeds kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Känner kommissionen till det ovannämnda initiativet? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till det ovannämnda initiativet?

| 2. | Anser inte kommissionen att en dylik åtgärd innebär en allvarlig begränsning av rätten till fri rörlighet för varor och personer? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen att en dylik åtgärd innebär en allvarlig begränsning av rätten till fri rörlighet för varor och personer?

| 3. | Anser inte kommissionen att man i detta fall har förbigått kriterierna för statligt stöd och konkurrensreglerna? |
| --- | --- |

3.

Anser inte kommissionen att man i detta fall har förbigått kriterierna för statligt stöd och konkurrensreglerna?

| 4. | Anser inte kommissionen att ett dylikt initiativ är farligt med tanke på hur förvaltare i andra områden som korsas av riksväg 47 eller andra strategiska huvudtrafikleder kan tänkas reagera? |
| --- | --- |

4.

Anser inte kommissionen att ett dylikt initiativ är farligt med tanke på hur förvaltare i andra områden som korsas av riksväg 47 eller andra strategiska huvudtrafikleder kan tänkas reagera?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen känner inte till de planer på att införa vägavgifter i Valsugana i Italien som parlamentsledamoten tar upp.

Den särskilda rättsakt i gemenskapslagstiftningen som reglerar uttag av skatter, tullar och avgifter är direktiv 1999/62/EG (1). Det gäller för godsfordon som är tyngre än 12 ton. Det skall understrykas att medlemsstater som avgiftsbelägger fordon för godstransport på under 12 ton samt passagerarfordon, även långfärdsbussar, inte behöver följa bestämmelserna i direktiv 1999/62/EG eftersom dessa fordon inte omfattas av det.

Huruvida andra fordon än dem som omfattas av direktiv 1999/62/EG tullbelagts eller inte är en subsidiaritetsfråga, eftersom medlemsstaterna, med utgångspunkt i lokala förhållanden, kan fatta mer ändamålsenliga beslut.

Hur som helst gäller att vägtullar inte får vara diskriminerande, direkt eller indirekt, av skäl som grundar sig på åkarens nationalitet eller fordonets ursprung eller destination. När det gäller tunga fordon får vägtullar endast tas ut på motorvägar och liknande vägar. Dessutom måste medlemsstaterna följa bestämmelserna om den fria rörligheten i fördragen. I synnerhet får de inte vidta åtgärder som kan hindra handeln inom gemenskapen, vilket alltför höga vägtullar på en viss väg som främst används av åkare på väg till och från andra medlemsstater skulle göra.

För att öka öppenheten i fråga om tullar och omsätta principen om att användarna skall betala i verklighet lade kommissionen i juli 2003 fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 1999/62/EG om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer (2). Förslaget omfattar alla godsfordon på över 3,5 ton som använder vägarna i det transeuropeiska nätet. I förslaget ges utrymmer för att tillämpa uppräkningar av avgifterna i särskilt känsliga områden för att finansiera transportinfrastruktur av stort europeiskt intresse på samma sträcka eller i samma transportområde. För tullar för andra fordon eller vägar tillämpas subsidiariteten.

Kommissionen kommer att kontakta de italienska myndigheterna för att få klarhet i de frågor som parlamentsledamoten tar upp.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, EGT L 187, 20.7.1999.

(2)  KOM(2003)448 slutlig, 2003/0175 (COD).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/560 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/560

---

(2004/C 84 E/0638)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0271/04

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Förfalskningar av eurosedlar och euromynt

Enligt Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har dubbelt flera förfalskade euromynt, sammanlagt 26191 stycken, beslagtagits under 2003 jämfört med 2002. Dessutom har det konstaterats att de falska mynt som tillverkats under 2003 hållit en bättre kvalitet.

Europeiska centralbanken har för sin del tillkännagivit att 551 287 eurosedlar beslagtagits under 2003.

Visserligen handlar det om marginella belopp jämfört med de 49 miljarder mynt och 9 miljarder sedlar som finns i omlopp. Men konsumenterna i Europa kan dock inte undgå att oroa sig över att förfalskningarna ökat i antal och förfalskarnas teknik blivit allt bättre.

Överväger Europeiska kommissionen att sätta in mer effektiva åtgärder mot denna grava olägenhet?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Skyddet av eurosedlar och -mynt mot förfalskning genomförs gemensamt av behöriga nationella myndigheter, Europeiska Centralbanken (ECB), Europol och kommissionen. De europeiska institutionernas och organens roller i sammanhanget kompletterar varandra.

Tillämplig gemenskaps- och EU-lagstiftning till skydd mot förfalskning har antagits och omfattar följande:

| — | Lagstiftning som innehåller nödvändiga åtgärder med avseende på skydd för euron mot förfalskning (1). |
| --- | --- |

—

Lagstiftning som innehåller nödvändiga åtgärder med avseende på skydd för euron mot förfalskning (1).

| — | Lagstiftning som leder till förstärkt skydd mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder (2). |
| --- | --- |

—

Lagstiftning som leder till förstärkt skydd mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder (2).

| — | Lagstiftning om att inrätta ett utbytes-, stöd- och utbildningsprogram (Periklesprogrammet) med avseende på skydd av euron (3). |
| --- | --- |

—

Lagstiftning om att inrätta ett utbytes-, stöd- och utbildningsprogram (Periklesprogrammet) med avseende på skydd av euron (3).

Genom dessa mekanismer garanteras ett starkt skydd av eurosedlar och -mynt mot förfalskning, förstärkt samarbete över gränser och mellan sektorer samt stöd till fortbildning på nationell, europeisk och internationell nivå.

Förutom att vidta dessa åtgärder fortsätter kommissionen i samarbete med medlemsstaterna och ECB att koncentrera sig på ett korrekt genomförande av förordning (EG) nr 1338/2001, särskilt artikel 6 däri om kreditinstitutens skyldigheter.

Kommissionen avsätter också medel till genomförandet av gemenskapslagstiftningen om skyddet av euron i de nya medlemsstaterna.

Inrättandet av gemensamma undersökningsgrupper i medlemsstaterna i samarbete med Europol stärker de rättsvårdande myndigheternas insatser.

Slutligen har Europeiska centralbankens och kommissionens insatser för information om skyddet av euron stärkts.

Kommissionen kommer också fortsättningsvis att vidta alla nödvändiga åtgärder för att stärka skyddet av eurosedlar och -mynt mot bedrägeri och förfalskning.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1338/2001 av den 28 juni 2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning, EGT L 181, 4.7.2001.. Rådets beslut av den 29 april 1999 om utvidgning av Europols mandat till att omfatta penningförfalskning, EGT C 149, 28.5.1999.

(2)  Rådets rambeslut av den 29 maj 2000 om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder, EGT L 140, 14.6.2000.

(3)  Rådets beslut 2001/923/EG av den 17 december 2001 om inrättande av ett handlingsprogram för utbyte, stöd och utbildning med avseende på skydd av euron mot förfalskning, EGT L 339, 21.12.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/561 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/561

---

(2004/C 84 E/0639)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0273/04

från Stefano Zappalà (PPE-DE) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Automar Srl — återförsäljare av Mercedes Benz-fordon

I betänkande av följande:

| 1. | Företaget Automar Srl är etablerat i Italien med säte i Via SS 148 Pontina nr 41, Latina. |
| --- | --- |

1.

Företaget Automar Srl är etablerat i Italien med säte i Via SS 148 Pontina nr 41, Latina.

| 2. | Företaget har sedan 1968 haft ensamrätt i Latina-området på försäljning och reparation av Mercedes Benz-personbilar och -industrifordon. |
| --- | --- |

2.

Företaget har sedan 1968 haft ensamrätt i Latina-området på försäljning och reparation av Mercedes Benz-personbilar och -industrifordon.

| 3. | Efter 1997 begränsades koncessionsavtalet till att endast omfatta personbilar. |
| --- | --- |

3.

Efter 1997 begränsades koncessionsavtalet till att endast omfatta personbilar.

| 4. | I nuläget uppgår företagets årliga omsättning till ca 15 miljoner euro. Det har ca 50 anställda. |
| --- | --- |

4.

I nuläget uppgår företagets årliga omsättning till ca 15 miljoner euro. Det har ca 50 anställda.

| 5. | Under 1997-2000 investerade Automar på grundval av avtalet ca 3,5 miljoner euro i teknisk modernisering och nya tjänster. Samtliga initiativ har godkänts och/eller uppdragits av moderföretaget. |
| --- | --- |

5.

Under 1997-2000 investerade Automar på grundval av avtalet ca 3,5 miljoner euro i teknisk modernisering och nya tjänster. Samtliga initiativ har godkänts och/eller uppdragits av moderföretaget.

| 6. | Den 19 september 2002 sade Daimler Chrysler Italia Spa ensidigt upp avtalet i enlighet med förordning (EG) nr 1400/2002 (1) och fastställde uppsägningsfristen till 12 månader. |
| --- | --- |

6.

Den 19 september 2002 sade Daimler Chrysler Italia Spa ensidigt upp avtalet i enlighet med förordning (EG) nr 1400/2002 (1) och fastställde uppsägningsfristen till 12 månader.

| 7. | Under 2001, då avtalet ännu var i kraft, undertecknade Daimler Chrysler Italia Spa ett koncessionsavtal med ett annat företag avseende försäljning av personbilar för ca 2,6 miljoner euro. |
| --- | --- |

7.

Under 2001, då avtalet ännu var i kraft, undertecknade Daimler Chrysler Italia Spa ett koncessionsavtal med ett annat företag avseende försäljning av personbilar för ca 2,6 miljoner euro.

| 8. | I augusti 2002 inlade Automar reservation mot detta tillvägagångssätt. |
| --- | --- |

8.

I augusti 2002 inlade Automar reservation mot detta tillvägagångssätt.

| 9. | Daimler Chrysler Italia Spa har modifierat sina förbindelser till den nya återförsäljaren genom att bilda ett nytt företag tillsammans med denna och själv behålla 51 procent av aktierna. |
| --- | --- |

9.

Daimler Chrysler Italia Spa har modifierat sina förbindelser till den nya återförsäljaren genom att bilda ett nytt företag tillsammans med denna och själv behålla 51 procent av aktierna.

| 10. | Daimler Chrysler Italia Spa har erbjudit Automar att antingen bilda ytterligare ett företag på dess egna villkor eller köpa upp Automar till ett ytterst lågt pris. |
| --- | --- |

10.

Daimler Chrysler Italia Spa har erbjudit Automar att antingen bilda ytterligare ett företag på dess egna villkor eller köpa upp Automar till ett ytterst lågt pris.

| 11. | I enlighet med förordning (EG) nr 1400/2002 har Automar begärt att få mandat till försäljning i efterhand, vilket moderföretaget avslog. I stället avbröt det leveransen av reservdelar och tillbehör från den 22 september 2003 till den 1 oktober 2003. |
| --- | --- |

11.

I enlighet med förordning (EG) nr 1400/2002 har Automar begärt att få mandat till försäljning i efterhand, vilket moderföretaget avslog. I stället avbröt det leveransen av reservdelar och tillbehör från den 22 september 2003 till den 1 oktober 2003.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| a) | Är det som beskrivs ovan lagligt? Om så är fallet, har inte Automar rätt till en uppsägningsfrist på 24 månader i stället för 12? |
| --- | --- |

a)

Är det som beskrivs ovan lagligt? Om så är fallet, har inte Automar rätt till en uppsägningsfrist på 24 månader i stället för 12?

| b) | Ämnar kommissionen gripa in för att säkra efterlevnaden av gemenskapsrätten? |
| --- | --- |

b)

Ämnar kommissionen gripa in för att säkra efterlevnaden av gemenskapsrätten?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

För det första vill vi betona att biltillverkare, precis som andra producenter, i allmänhet är fria att ordna återförsäljning av sina produkter, förutsatt att deras återförsäljningssytem inte innebär någon överträdelse av artiklarna 81 eller 82 i EG-fördraget. Därför kan de välja att sälja sina produkter genom egna butiker eller genom bilförsäljare som är kommersiellt fristående. I detta avseende vill kommissionen rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet mot det faktum att en biltillverkares rörelse mot en mer vertikalt integrerad distributionsstruktur i allmänhet är förenlig med såväl förordning (EG) nr 1400/2002 (2) som den tidigare förordningen (EG) nr 1475/95 (3).

Det skall dessutom noteras att båda förordningarna gäller kvantitativa selektiva distributionskedjor som låter biltillverkare fastställa antalet återförsäljare i sina distributionskedjor, också genom att avtal hävs, förutsatt att vissa frister för varsel efterlevs. Eftersom hävandet av Auto mars återförsäljaravtal skedde innan förordning (EG) nr 1400/2002 (4) trädde i kraft, är förordning (EG) nr 1475/95 tillämplig i detta specifika fall. Enligt artikel 5.2.2 i förordning (EG) nr 1475/95 (5) skall fristen för varsel i allmänhet vara kortare än två år om avtalet sluts för en obegränsad period. Förordningen innehåller emellertid vissa undantag (6), varav det viktigaste är behovet att omorganisera hela eller avgörande delar av distributionskedjan, där fristen för varsel kan minskas till ett år. Huruvida detta undantag är tillämpligt på Auto mars situation är en fråga som måste analyseras mot bakgrund av de specifika detaljerna i detta ärende (7).

Vad gäller valet av ny återförsäljare under 2001, alltså medan återförsäljaravtalet med Automar Srl fortfarande gällde, kunde endast behörig nationell domstol bedöma huruvida det rörde sig om en avtalsöverträdelse enligt tillämplig civilrättslig lagstiftning.

Vad gäller Auto mars krav på ett avtal som gäller efter försäljningstillfället, skall det först och främst noteras att för att Mercedes Benz auktoriserade nät för tjänster efter försälj ning stillfäller skall kunna omfattas av förordning (EG) nr 1400/2002, måste Mercedes Benz i princip (8) använda sig av en kvalitativ selektiv distributionskedja. Inom ett sådant system måste urvalskriterierna begränsas till vad produktens utformning kräver, de måste också gälla lika för alla potentiella reparatörer och får inte tillämpas på ett diskriminerande sätt. Därför måste Mercedes Benz låta reparatörer som uppfyller dessa kriterier verka som auktoriserade reparatörer, vilket även gäller de auktoriserade reparatörer vilkas återförsäljaravtal löpt ut men som ändå vill fortsätta som auktoriserade reparatörer (9). Vi vill framhålla att dessa bestämmelser gäller tidigare avtal först från den 1 oktober 2003 (10).

Det måste framhållas att det förmodligen är bättre om de specifika problem som lyfts fram i parlamentsledamotens skriftliga fråga hanteras av den nationella konkurrensmyndigheten eller en nationell domstol, eftersom dessa strategier har en begränsad geografisk effekt och att de väcker frågor om avtalsskyldigheter.

---

(1)  EGT L 203, 1.8.2002, s. 30.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av den 31 juli 2002 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn, EGT L 203, 1.8.2002.

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon, EGT L 145, 29.6.1995.

(4)  Enligt artikel 12 i förordning (EG) nr 1400/2002 trädde förordning i kraft den 1 oktober 2002.

(5)  Förordningen var tillämplig den 19 september 2002, eftersom förordning (EG) nr 1400/2002 inte trädde i kraft förrän den 1 oktober 2002 och började tillämpas på det befintliga avtalet den 1 oktober 2003 (artiklarna 12 och 10 i förordning (EG) nr 1400/2002).

(6)  Se artikel 5.2.2 och artikel 5.3.

(7)  Kommissionen lämnade sin tolkning av undantaget för omorganization av distributionskedjan i sin förklarande sammanfattning om förordning (EG) nr 1475/95 [Distribution of Motor Vehicles (Regulation (EC) No 1475/95). Explanatory Brochure (IV/9509/95 EN), publicerad på Internet: http://europa.eu.int/comm/competition/car_sector/distribution/#reg_1475_95]. Se särskilt svaret på fråga nr 16.

(8)  Detta beror på den marknadsandel som innehas av tillverkarnas nät av auktoriserade reparatörer med inriktning på reparationer som utförs på alla motorfordon av det berörda märket (se svar på fråga 72 i den förklarande sammanfattningen). Om denna marknadsandel överstiger 30 %, är det endast ett kvalitativt selektivt nät som omfattas av gruppundantaget (se artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1400/2002).

(9)  Se artikel 3.1 och artikel 1.1 h i förordning (EG) nr 1400/2002 och svaren på frågorna nr 72-74 i den förklarande sammanfattningen om förordning (EG) nr 1400/2002 (Distribution and Servicing of Motor Vehicles in the EU. Explanatory Brochure, finns på följande Internetadress: http://europa.eu.int/comm/competition/car_sector/).

(10)  Se artikel 10 i förordning (EG) nr 1400/2002 och analogt svaren på frågorna 22 och 23 i den förklarande sammanfattningen om förordning (EG) nr 1400/2002 som citeras ovan.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/563 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/563

---

(2004/C 84 E/0640)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0275/04

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna

Enligt artikel 10 och 11 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna är religionsfrihet och yttrandefrihet en mänsklig rättighet som skall gälla för alla EU-medborgare.

Frankrikes regering föreslog nyligen att man skulle lagstifta om ett förbud mot att i statliga skolor ge uttryck för sin religiösa övertygelse genom att bära religiösa symboler som hijab och huvudduk.

Ställer sig kommissionen bakom den franska regeringens förslag? Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta om detta lagförslag antas i Frankrike? Vidtar kommissionen för närvarande några åtgärder?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen känner till det franska lagförslag som innebär att det kan bli förbjudet att bära religiösa symboler i statliga skolor.

Frågan om huruvida ett förbud mot att bära religiösa symboler innebär diskriminering enligt direktiv 2000/78/EG (1) beror på hur den slutliga lagstiftningen formuleras och vilka skäl som medlemsstaten ifråga anför i förhållande till direktivet.

Kommissionen följer ärendet och om det skulle visa sig att det är fråga om en överträdelse av de grundläggande rättigheter som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen kommer kommissionen att fatta beslut om och hur detta skall åtgärdas.

---

(1)  Rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling, EGT L 303, 2.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/564 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/564

---

(2004/C 84 E/0641)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0276/04

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(5 februari 2004)

Ämne:   Luftföroreningar

Anser kommissionen att allmänheten har rätt att få reda på vilka föroreningar som företag i Europa släpper ut, samt i vilken omfattning?

Skyddas rätten till sådan information i nuläget av EU-lagstiftningen? Tänker kommissionen i annat fall se till att ett sådant skydd införs?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Kommissionen anser att allmänheten har rätt att få reda på vilka föroreningar som företag i Europa släpper ut, och i vilken omfattning.

Allmänhetens rätt att ta del av miljöinformation fastställs i rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 (1) som garanterar allmänhetens tillgång till sådan information som finns hos miljömyndigheterna.

För att få tillgång till miljöinformation måste en person (”allmänheten”) inkomma med en begäran till den offentliga myndighet som han/hon tror har den specifika informationen. I allmänhet bör rätten att ta del av information vara så omfattande som möjligt och begäran om information endast kunna avslås med hänvisning till ett begränsat antal skäl. I direktivet krävs inte att den offentliga myndigheten på eget initiativ skall göra all miljöinformation tillgänglig eller att den offentliga myndigheten skall sammanställa denna typ av information.

Det nya direktivet om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 (2) innehåller inte endast krav på att myndigheterna på begäran skall ge tillgång till miljöinformation utan dessutom ett krav på att de aktivt skall sprida miljöinformation. Detta direktiv skall ha genomförts av medlemsstaterna senast den 14 februari 2005.

När det gäller föroreningar som släpps ut av företag lanserade kommissionen den 23 februari 2004 det europeiska registret över förorenande utsläpp (EPER) vid Europeiska miljöbyrån i Köpenhamn. EPER är det första Europaomfattande registret över utsläpp till luft och vatten från industrier. För första gången kommer allmänheten via Internet (www.eper.cec.eu.int) att ha tillgång till detaljerad information om utsläpp av 50 föroreningar från omkring 10 000 större industrianläggningar inom EU.

EPER upprättades genom kommissionens beslut 2000/479/EG av den 17 juli 2000 om upprättandet av ett europeiskt register över förorenande utsläpp (EPER) i enlighet med artikel 15 i rådets direktiv 96/61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC) (3), som grundar sig på rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 (4). I artikel 15.3 i detta direktiv fastställs följande:

| | ”Kommissionen skall vart tredje år på grundval av uppgifter som lämnas av medlemsstaterna offentliggöra en förteckning över huvudsakliga utsläpp och källorna till dessa”. |
| --- | --- |

”Kommissionen skall vart tredje år på grundval av uppgifter som lämnas av medlemsstaterna offentliggöra en förteckning över huvudsakliga utsläpp och källorna till dessa”.

---

(1)  EGT L 158, 23.6.1990.

(2)  EUT L 41, 14.2.2003.

(3)  EGT L 192, 28.7.2000.

(4)  EGT L 257, 10.10.1996.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/565 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/565

---

(2004/C 84 E/0642)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0286/04

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Försök på apor inom EU

Jag blev mycket bestört då jag såg resultatet av en undersökning som en djurskyddsförening i Förenade kungariket, BUAV (British Union for the Abolition of Vivisection), gjort i smyg vid forskningsanläggningar i Münster i Tyskland, vilka ägs av Covance GmbH Laboratories. Av undersökningen framgår det att det är dåligt ställt med efterlevnaden av direktiv 86/609/EEG (1) om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål. Eftersom det finns många liknande forskningsanläggningar runtom i EU är förhållandena vid laboratoriet i Münster särskilt oroväckande.

Kunde kommissionen vänligen vidta åtgärder i anledning av det som kommit fram vid BUAV:s undersökning och framför allt ange vad den tänker göra för att liknande brott mot direktiv 86/609/EEG inte skall upprepas i framtiden?

Hur många försökslaboratorier med kontrakt arbetar för närvarande inom EU?

I vad mån kan kommissionen övervaka förhållandena för försöksdjur vid dessa anläggningar?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Kommissionen har underrättats om behandlingen av andra primater än människor vid Covances forskningslaboratorier för djur i Münster (i Nordrhein-Westfalen) i Tyskland.

En efterföljande undersökning som utförts av kommissionen visar att de tyska myndigheterna snabbt har vidtagit åtgärder. Enligt informationen från Nordrhein-Westfalen har regionens miljöminister uppmanat de ansvariga veterinärerna att omedelbart inspektera Covancelaboratorierna. Dessutom har de tyska myndigheterna gått med på att inleda ett förfarande för att dra in Covances tillstånd för att hålla försöksdjur. Den allmänna åklagaren har också involverats. Eftersom de tyska myndigheterna har vidtagit lämpliga åtgärder ser kommissionen för närvarande inget behov av ytterligare inspektioner i detta ärende.

Enligt direktiv 86/609/EEG om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål skall användaranläggningar registreras hos de nationella myndigheterna. I artikel 13 fastställs att medlemsstaterna endast behöver tillhandahålla statistiska uppgifter om antalet djur som används i försök. Därför har kommissionen ingen statistik över antalet försökslaboratorier med kontrakt inom EU.

Enligt direktiv 86/609/EEG ansvarar de behöriga nationella myndigheterna för kontrollen av de laboratorier som utför djurförsök.

---

(1)  EGT L 358, 18.12.1986, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/565 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/565

---

(2004/C 84 E/0643)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0289/04

från Marco Cappato (NI), Marco Pannella (NI), Maurizio Turco (NI), Emma Bonino (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI), Benedetto Della Vedova (NI) och Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Kulturmord i Kina

I sitt inlägg i samband med diskussionen om betänkandet från Prets om kulturell mångfald den 13 januari i Strasbourg uttryckte kommissionsledamoten Viviane Reding sin tillfredsställelse över att EU, enligt henne, vunnit drabbningen vid Unescos generalförsamling om inrättandet av ett internationellt instrument för bevarandet av kulturell mångfald, varvid EU:s initiativ förlitat sig på stöd från Kina. Reding framhöll att Kina stödjer EU i Unesco och att man också talat om utbildning och liknande med ett jätteland som Kina som tyr sig till Europa för att få hjälp med att bevara sin kulturella mångfald och hon uppmanade även parlamentet att dryfta frågor som kunde utvecklas i den kommande konventionen och vara lyhörd inför vad som upplevs som angelägna av våra partner.

Kommunistregimen i Kina har under det senaste halvseklet systematiskt bedrivit en kulturmordspolitik mot minoritetsfolk som tibetanerna och uigurerna, med hjälp av metoder som att med tvång omvandla uiguriska namn till kinesiska, avskaffa undervisningen i uiguriska inom den högre utbildningen, förstöra det uiguriska kulturarvet i Kashgar och andra städer, bränna tiotusentals böcker på uiguriska, med tvång ändra det uiguriska alfabetet tre gånger på fyra decennier och diskriminera mot uiguriskspråkiga skolor till förmån för skolor med kinesiska som undervisningsspråk, för att här nämna bara ett fåtal exempel.

Hur avser kommissionen se till att Unescos kommande konvention om kulturell mångfald blir ett verkningsfullt redskap mot sådana grova brott i form av kulturmord och politiskt folkmord?

Inom ramen för ett utökat kultursamarbete med Kina och utgående från offentligt tillgänglig information i frågan, anser inte kommissionen att det bör göras en preliminär utredning av det nuvarande kulturmordets omfattning och former i Kina, för att det skall kunna garanteras att EU:s kultursamarbete med Kina aldrig, vare sig direkt eller indirekt, kommer att verka till förmån för ett kulturellt främlingskap för folken i Kina eller för att de brottsligen påtvingas kinesiska språk- och kulturmönster?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Kommissionen fäster stor vikt vid hur de mänskliga rättigheterna respekteras över hela världen, vilket även inbegriper respekten för den kulturella mångfalden i länder som Kina. Den därmed sammanhängande yttrandefriheten, föreningsfriheten och religionsfriheten samt bevarandet av den kulturella, religiösa och språkliga identiteten för Kinas minoriteter, särskilt i Tibet och Xinjiang, står högt upp på dagordningen i den regelbundna dialogen mellan EU och Kina om mänskliga rättigheter och i samband med andra kontakter på högre tjänstemannanivå med de kinesiska myndigheterna.

I oktober 2003 beslutade en klar majoritet av Unescos (FN:s organisation för utbildning, vetenskap och kultur) medlemmar (även Kina) i samförstånd att inleda förhandlingar rörande en konvention om skydd för mångfalden i kulturella innehåll och konstnärliga uttryck, vilken planeras antas vid Unescos nästa allmänna konferens hösten 2005. Konventionen är avsedd att utgöra en uppföljning till Unescos allmänna förklaring om och handlingsplan för kulturell mångfald som antogs i november 2001 och kommer liksom dessa instrument att vara fast förankrad i respekten för de mänskliga rättigheterna. Konventionen kommer att ha till syfte att främja kulturell mångfald i alla dess former, bl.a. minoriteters rättigheter, samtidigt som den säkerställer att inget land missbrukar argumentet om skydd av den kulturella mångfalden för att anta och genomföra en politik på något område eller åtgärder som strider mot de mänskliga rättigheterna. Kommissionen har därför inrättat en intern arbetsgrupp som har till uppgift att samordna förhandlingsstrategin för Unescokonventionen om kulturell mångfald.

Ett ökat samarbete mellan EU och Kina kommer självfallet att beakta Kinas kulturella mångfald och skall inte missförstås som ett direkt eller indirekt stöd till åtgärder som fråntar minoriteter deras oomtvistliga rättigheter.

Halvårsrapporterna från delegationscheferna i Peking utgör ett viktigt underlag vid fastställandet av EU:s politik när det gäller Kinas minoriteter. Dessa rapporter innehåller aktuell information om läget och förslag till åtgärder från EU:s sida.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/567 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/567

---

(2004/C 84 E/0644)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0292/04

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Skeppsbyggnad i Italien

Under de senaste åren har varvskapacitet och skeppsbeställningar ackumulerats till Trieste i Italien på ett sätt som ger upphov till misstankar om att lokala aktörer erhåller statliga varvs subventioner på ett sätt som avviker från det som gäller i andra medlemsstater och med bättre villkor. Har kommissionen undersökt om den italienska staten erlägger varvs subventioner på samma grunder som de övriga medlemsstaterna eller om det i Italien föreligger bättre villkor än på annat håll? Om villkoren är bättre förvrängs både konkurrensen inom skeppsbyggnad och underleveransen av fartyg.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

I EU regleras stöd till varvsindustrin sedan den 1 januari 2004 genom rambestämmelserna för statligt stöd till varvsindustrin (1) som ersätter rådets förordning (EG) nr 1540/98 av den 29 juni 1998 om fastställande av nya regler för stöd till varvsindustrin (upphörde att gälla den 31 december 2003) (2).

Italien har antagit ett antal ordningar som bygger på förordningen om varvsindustrin (EG) nr 1540/98. Dessa ordningar har anmälts till kommissionen och fått godkännande.

Kommissionen känner inte till några fall av otillbörlig tillämpning eller något olagligt stöd som italienska staten beviljat varvsföretag.

---

(1)  EUT C 317, 30.12.2003.

(2)  EGT L 202, 18.7.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/567 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/567

---

(2004/C 84 E/0645)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0296/04

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Interimistiskt förfarande för statligt stöd som beviljats i anslutningsländerna

I kapitlet om konkurrensfrågor i anslutningsavtalet ingår ett interimistiskt förfarande för statligt stöd som beviljats i anslutningsländerna före deras anslutning i det fall att stödet är tillämpligt efter anslutningen.

Med beaktande av antalet fall där statligt stöd beviljats och deras svåröverskådlighet, kan kommissionen vänligen specificera följande punkter:

| 1. | Hur kommer kommissionen att bedöma tillämplighetskriteriet? Om det inte finns någon definition, anser kommissionen att den skall vara förenlig med termens ursprungliga betydelse? Anser komissionen till exempel att en garanti som är i kraft vid anslutningen, eller avbetalningar som utlovats före anslutningen men som förfaller till betalning efter anslutningen är tillämpliga? |
| --- | --- |

1.

Hur kommer kommissionen att bedöma tillämplighetskriteriet? Om det inte finns någon definition, anser kommissionen att den skall vara förenlig med termens ursprungliga betydelse? Anser komissionen till exempel att en garanti som är i kraft vid anslutningen, eller avbetalningar som utlovats före anslutningen men som förfaller till betalning efter anslutningen är tillämpliga?

| 2. | Hur kan kommissionen säkerställa sig om att tolkningen av tillämplighet efter anslutningen inte är alltför vid eller alltför snäv, eftersom detta i stor utsträckning inverkar på antalet fall av statligt stöd med snedvridande effekter som kommissionen skulle vara tvungen att undersöka enligt det interimistiska förfarandet? |
| --- | --- |

2.

Hur kan kommissionen säkerställa sig om att tolkningen av tillämplighet efter anslutningen inte är alltför vid eller alltför snäv, eftersom detta i stor utsträckning inverkar på antalet fall av statligt stöd med snedvridande effekter som kommissionen skulle vara tvungen att undersöka enligt det interimistiska förfarandet?

| 3. | Vilka kriterier och villkor kommer kommissionen att använda då den beslutar om huruvida ett statligt stöd fortfarande är tillämpligt efter anslutningen? Under vilka omständigheter anser kommissionen att stöd som beviljats enskilda företag fortfarande är tillämpligt efter anslutningen? |
| --- | --- |

3.

Vilka kriterier och villkor kommer kommissionen att använda då den beslutar om huruvida ett statligt stöd fortfarande är tillämpligt efter anslutningen? Under vilka omständigheter anser kommissionen att stöd som beviljats enskilda företag fortfarande är tillämpligt efter anslutningen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Det interimistiska förfarandet regleras i bilaga IV.3 i anslutningsfördraget. Där finns en rättslig ram för bedömningen av stödordningar och enskilda stödåtgärder som införts i en ny medlemsstat före dagen för anslutningen och som fortfarande är tillämplig efter denna. Förfarandet är tillämpligt på de stödordningar och stödåtgärder som inte redan har inkluderats i den förteckning över befintliga stödåtgärder som fogats till bilaga IV och som började gälla den 10 december 1994. Åtgärder som är tillämpliga efter anslutningen och som började gälla före den 10 december 1994 betraktas vid anslutningen som befintligt stöd i enlighet med artikel 88.1 i EG-fördraget.

Enligt det interimistiska förfarandet skall kontrollen av att stödåtgärder som är tillämpliga efter anslutningen är förenliga med den gemensamma marknaden i första hand göras av den berörda nationella myndigheten i anslutningslandet.

Kontrollmyndigheten kan söka klarhet i vad som gäller genom att anmäla åtgärden till Europeiska kommissionen. När en åtgärd anmäls undersöker kommissionen om den är förenlig med den gemensamma marknaden. Logiskt sett skulle endast åtgärder som anses tillämpliga efter anslutningen uppfylla detta krav.

Om kommissionen hyser allvarliga tvivel om huruvida de anmälda åtgärderna överensstämmer med det gemensamma regelverket kan den göra invändningar inom tre månader från den dag då en fullständig anmälan mottogs. Om kommissionen inte invänder mot de anmälda åtgärderna inom denna frist, kommer dessa att anses som befintligt stöd från dagen för anslutningen.

Stödåtgärder som inte är tillämpliga efter anslutningen kan inte granskas av kommissionen enligt de förfaranden som anges i artikel 88 i EG-fördraget. Eftersom det interimistiska förfarandet endast syftar till att fastställa huruvida en viss åtgärd utgör befintligt stöd med avseende på förfaranden om statligt stöd som äger rum efter anslutningen, är kommissionen varken skyldig eller behörig att granska åtgärder som inte är tillämpliga efter anslutningen.

Endast de åtgärder som efter anslutningen kan ge upphov till ytterligare stöd eller en ökning av redan beviljat stöd kan kvalificeras som befintligt stöd enligt det interimistiska förfarandet (om de uppfyller de relevanta kraven) och därmed omfattas av detta förfarande. A andra sidan fyller det interimistiska förfarandet inget syfte i förhållande till stödåtgärder som har blivit slutligt och ovillkorligt beviljade för ett visst belopp före anslutningen. För att avgöra om så är fallet är det relevanta kriteriet här återigen den rättsligt bindande handling varigenom de behöriga nationella myndigheterna åtar sig att bevilja stöd.

Då statligt stöd har omedelbara ekonomiska verkningar, måste en åtgärd bedömas vid den tidpunkt då stödet beviljas. Stödet beviljas när staten gör sitt rättsligt bindande åtagande. Det räcker inte med att stödet utbetalas för att det skall anses beviljat. En utbetalning som görs eller kommer att göras enligt ett rättsligt åtagande är en ren genomförandeåtgärd och kan inte tolkas som nytt eller kompletterande stöd. Därför är kommissionen av uppfattningen att för att en åtgärd skall anses tillämplig efter anslutningen måste det visas att det kan leda till en fördel som var okänd, eller inte exakt känd, när stödet beviljades.

Eftersom det mer specifikt är fråga om statliga garantier är det svårt att ta slutlig ställning på ett generellt plan, med tanke på det stora antal olika garantier som kan finnas.

Endast genom att bedöma en garantis olika säregenskaper kan kommissionen avgöra huruvida en garanti fortfarande efter anslutningen kan ge upphov till beviljande av ytterligare stöd eller en ökning av det stödbelopp som redan beviljats.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/569 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/569

---

(2004/C 84 E/0646)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0297/04

från Theodorus Bouwman (Verts/ALE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Det spanska gruvbolaget UMINSAs iakttagande av EU-lagstiftning och eventuellt bedrägeri

Under de senaste veckorna har gruvbolaget UMINSA avskedat 16 gruvarbetare, av vilka åtta är förtroendemän representerande de spanska fackorganisationerna Comisiones Obreras och Unión General de Trabajadores. Bolaget har motiverat avskedandena genom att påstå att gruvarbetarna uppmanat till olaga strejk och arbetat under sjukledighet. UMINSA är en ansenlig mottagare av statligt stöd, både från den spanska staten och av EU, trots att det inte iakttar det nuvarande arbetsmarknadsavtalet Plan del Carbón enligt vilket bolaget skall skapa fyra nya arbetsplatser istället för elva pensioneringar. Bolaget tvingar också gruvarbetarna till obetalt övertidsarbete.

Alla bevis talar för att det handlar om de första uppsägningarna i en längre rad av uppsägningar i syfte att omstrukturera bolagets arbetsstyrka; allt detta görs på ett olagligt sätt, särskilt om man tar hänsyn till att arbetstagare med möjlighet till förtidspension inom mindre än tre månader avskedas.

UMINSAs gruva där de 16 avskedade arbetstagarna arbetade ligger i Velilla del Rio Carrión i Palencia-distriktet (Castilla och León) i Spanien.

Jag anser att UMINSAs handlande är oacceptabelt och att EU:s institutioner måste ta itu med denna fråga, särskilt när det är fråga om ett sämre lottat område som mottar mål 1-stöd. EU skall inte bevilja eller godkänna offentliga medel till bolag såsom UMINSA som inte uppfyller sina sysselsättningsmässiga eller sociala plikter. UMINSA har sedan 1998 i verkligheten mottagit ansenligt offentligt stöd genom ECSC-avtalet (se svaret till fråga E-0342/02 (1), 27.3.2002).

Kan Europeiska kommissionen bedöma huruvida UMINSAs handlande är förenligt med EU:s arbetslags-tiftning?

Kan kommissionen dessutom undersöka om det är fråga om ett fall av svindleri av offentliga medel eftersom bolaget inte uppfyller de mål det godkänt då det beviljats sådana EU-medel?

Kan kommissionen undersöka om de offentliga medel som hittills beviljats UMINSA använts på ett korrekt sätt? Kan kommissionen säkerställa sig om att det inte använt samma stöd för samma mål två gånger?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Stöd till kolindustrier bedöms på grundval av rådets förordning (EG) nr 1407/2002 av den 23 juli 2002 om statligt stöd till kolindustrin (2), som trädde i kraft efter det att Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen löpte ut. I denna förordning fastställs bestämmelser för beviljande av sådant statligt stöd till kolindustrin i syfte att bidra till omstrukturering av kolindustrin. I bestämmelserna beaktas sociala och regionala aspekter på omstruktureringen av sektorn och behovet av att upprätthålla — som en försiktighetsåtgärd — en minsta inhemsk kolproduktion för att garantera tillgång till reserver. Omstruktureringsprocessen av kolindustrin måste fortsätta, eftersom större delen av det kol som produceras inom EU inte heller i framtiden kommer att bli konkurrenskraftigt i förhållande till importerat kol. Omstruktureringen av kolindustrin får stora sociala och regionala följder. Gruvorna kan därför få tillfälligt stöd för att dämpa de sociala och regionala konsekvenserna av omstruktureringen. Medlemsstaterna kan därmed göra lämpliga insatser för den sociala och ekonomiska utvecklingen i de områden som berörs av omstruktureringen.

Det är följaktligen kommissionens sak att se till att normala konkurrensförhållanden etableras, upprätthålls och efterlevs. De belägg som parlamentsledamotens lägger fram är i det här skedet inte tillräckliga för att dra slutsatsen att EU-medel eller nationella medel utnyttjas olagligt.

Kommissionen undersöker för närvarande om stödet till kolindustrin i den region där UMINSA är etablerat (3) samt den långsiktiga omstruktureringsplanen för den spanska kolindustrin för perioden 2003-2006 är förenliga med EG-lagstiftningen. Alla relevanta aspekter på det statliga stödet kommer att utredas mot bakgrund av rådets förordning 1407/2002.

---

(1)  EGT C 205 E, 29.8.2002, s. 122.

(2)  EGT L 205, 2.8.2002.

(3)  EUT C 105, 1.5.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/570 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/570

---

(2004/C 84 E/0647)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0301/04

från Olle Schmidt (ELDR) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Svensk kärnkraft och den inre marknaden

I Sverige finns sedan år 1984 en särskild produktionsskatt på kärnkraft som senare höjts vid olika tillfällen och från år 2000 ändrats till en fast effektskatt. Sverige är ensam om denna skatt inom EU, den snedvrider konkurrensen på den inre marknaden och den ger utländskt producerad el konkurrensfördelar på den avreglerade elmarknaden. Skatten påverkar i hög grad de kärnkraftproducerande bolagens konkurrenskraft och därmed handeln mellan medlemsländerna. I budgetpropositionen för 2004 skriver den svenska regeringen att effektskatten kan likställas med en extra inkomstskatt som lagts på vissa företag och därför är att betrakta som en sanktion. Den diskriminerar alltså ensidigt svensk kärnkraft.

EU:s direktiv om avregleringen av el- och gasmarknaderna håller på att förverkligas med målet att skapa mera lika villkor. Några av de större kraftföretagen i Sverige har numera ägare i andra medlemsländer, såsom Finland och Tyskland. Effekten av den svenska kärnkraftskatten är klart negativ för de utländska ägarna eftersom nära hälften av elproduktionen i Sverige kommer från kärnkraftverk.

Kommissionen har under senare år och på olika sätt pekat på kärnkraften som en viktig energikälla med positiva miljöeffekter, inte bara i Europa utan också globalt som ett effektivt sätt för att uppfylla KYOTO-protokollet vad gäller reduktion av CO2-utsläpp. Kommissionen borde därför se särskilt allvarligt på att svensk kärnkraft beskattas så att den får minskat investeringsutrymme. Att på detta sätt begränsa kärnkraftproduktionen i väl fungerande kärnkraftverk är mycket olyckligt med tanke på pågående direktivarbete avseende ”measures to safeguard security of electricity supply and infrastructure investment”.

Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på följande fråga: Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta med anledning av den gällande svenska effektskatten på kärnkraft vilken negativt påverkar och snedvrider konkurrensen för kraftproduktion på den inre marknaden, hämmar förverkligandet av avregleringen av elmarknaden inom EU samt minskar den gränsöverskridande elhandeln för berörda internationellt ägda och verkande energiföretag?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Gemenskapslagstiftningen förbjuder inte omvänd diskriminering och påverkar inte heller medlemmarnas lagstiftning i fråga om val av energikällor. I rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (1) fastställs endast miniminivån för beskattning, vilket ger medlemsstaterna frihet att ha högre skatter. Den skatt/avgift som nämns har inte hindrat utvecklingen av en öppen, effektiv och konkurrensutsatt marknad som omfattar Sverige, Norge, Finland och Danmark: Den kraftvolym som omsätts (2) har ökat från 18,4 TWh (terawattimmar) 1993 till 3 232,1 TWh 2002, medan handelsvolymen har ökat från 18,4 TWh 1993 till 1 143,1 TWh 2002.

---

(1)  EUT L 283, 31.10.2003.

(2)  Källa: Nord Pool webbplats: http://www.nordpool.com/information/index.html

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/571 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/571

---

(2004/C 84 E/0648)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0305/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Skyddad ursprungsbeteckning av ”Sant'Andrea Piemonte” (ris)

Den 27 maj 2003 ansökte den italienska jordbruksministern hos kommissionen, enligt artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 (1), om skyddad ursprungsbeteckning av ”Sant'Andrea Piemonte” som benämning på en viss riskvalitet.

Den 22 juli skrev jag ett brev till Generaldirektoratet för jordbruk angående handläggningen av ärendet och den 14 augusti mottag jag ett svar från direktören som intygade att ärendet granskades ingående av kommissionen som, om det visade sig att det innehåller alla de uppgifter som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen, skulle göra en första publicering i EUT i enlighet med artikel 6 i EEG:s förordning.

Det har nu gått sex månader sedan ansökan inkom, vilket är den tidsfrist som i stycke 1 av artikel 6 föreskrivs för kontroll av de element som krävs enligt artikel 4, och svar har inte lämnats från behöriga avdelningar till intressenterna eller det italienska jordbruksministeriet.

| 1. | Kan kommissionen ange skälen till denna obefogade försening? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ange skälen till denna obefogade försening?

| 2. | Anser inte kommissionen, med tanke på den överskridna tidsfristen, att det åtminstone vore lämpligt att enligt bestämmelserna om insyn och effektivitet kontakta intressenterna och ange skälen till förklaringen? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen, med tanke på den överskridna tidsfristen, att det åtminstone vore lämpligt att enligt bestämmelserna om insyn och effektivitet kontakta intressenterna och ange skälen till förklaringen?

| 3. | Skulle inte kommissionen, om förseningen beror på personalbrist, kunna föreslå en utökning av antalet anställda eller dra nytta av några av de hundratals praktikanter som arbetar för kommissionen? |
| --- | --- |

3.

Skulle inte kommissionen, om förseningen beror på personalbrist, kunna föreslå en utökning av antalet anställda eller dra nytta av några av de hundratals praktikanter som arbetar för kommissionen?

| 4. | Anser inte kommissionen att Europeiska unionen, om den på allvar vill verka nära medborgarna, borde visa prov på större effektivitet i sina kontakter med de ämbetsverk, enskilda medborgare och insitutioner som vänder sig till kommissionen angående utövandet av de gällande bestämmelserna? |
| --- | --- |

4.

Anser inte kommissionen att Europeiska unionen, om den på allvar vill verka nära medborgarna, borde visa prov på större effektivitet i sina kontakter med de ämbetsverk, enskilda medborgare och insitutioner som vänder sig till kommissionen angående utövandet av de gällande bestämmelserna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Kommissionen förnekar inte de fakta som parlamentsledamoten lägger fram.

Det stämmer att antalet förseningar i handläggningen av registreringsansökningar som kommit in till kommissionen i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel har ökat under de senaste månaderna. Antalet obehandlade ansökningar har också ökat, trots att antalet registreringar fördubblades under 2003 jämfört med året innan.

Utvärderingen av registreringsansökningarna, med olika interna utlåtanden som måste översättas, medför omfattande juridiska och tekniska aspekter, vilket gör att arbetet inte kan anförtros åt praktikanter.

Kommissionen förstår att den försenade handläggningen av registreringsansökningarna är till bekymmer för de berörda parterna och håller därför på att tänka över hur situationen kan förbättras framöver.

Ansökan om registrering av benämningen ”Sant'Andrea Piemonte” inkom till generaldirektoratet för jordbruk först den 27 maj 2003. Med tanke på de invecklade frågor som uppkommer vid utvärderingen av en ansökan är det knappast rimligt att redan nu säga att förseningen när det gäller handläggningen av denna ansökan är överdriven.

Generaldirektoratet för jordbruk har regelbunden kontakt med det italienska ministeriet för jord- och skogsbrukspolitik, som är kommissionens officiella samtalspartner på området. Ministeriet känner till orsakerna till de aktuella förseningarna i handläggningen av ansökningarna. Den befogenhetsfördelning mellan kommissionen och medlemsstaten som anges i förordningen hindrar inte att kommissionen kan ta direkt kontakt med den gruppering som lämnade in registreringsansökan eller med någon annan part som direkt berörs av ärendet.

---

(1)  EGT L 208, 24.7.1992, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/572 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/572

---

(2004/C 84 E/0649)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0323/04

från Werner Langen (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne:   Läget i undersökningen av det geografiska monopolet för sotare i Tyskland

Enligt de undersökningar som gjorts av generaldirektoratet för konkurrens strider det geografiska monopolet för sotare i Tyskland inte mot gemenskapens konkurrenslagstiftning. Oberoende av detta har emellertid generaldirektoratet för den inre marknaden inlett en undersökning inom ramen för ett fördragsbrottsförfarande. Enligt vad jag vet skall det i samband med denna undersökning nu vara aktuellt med utfrågningar.

Därför ställer jag följande frågor till kommissionen:

| 1. | Strider sotarnas monopol i Förbundsrepubliken Tyskland mot EU:s etableringsfrihet och den fria rörligheten för tjänster? |
| --- | --- |

1.

Strider sotarnas monopol i Förbundsrepubliken Tyskland mot EU:s etableringsfrihet och den fria rörligheten för tjänster?

| 2. | Hur ser det aktuella läget ut när det gäller undersökningen respektive fördragsbrottsförfarandet? |
| --- | --- |

2.

Hur ser det aktuella läget ut när det gäller undersökningen respektive fördragsbrottsförfarandet?

| 3. | När kan man räkna med ett definitivt beslut, och i vilken riktning går de överväganden som görs på detta område vid generaldirektoratet för den inre marknaden? |
| --- | --- |

3.

När kan man räkna med ett definitivt beslut, och i vilken riktning går de överväganden som görs på detta område vid generaldirektoratet för den inre marknaden?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

| 1. | Enligt kommissionens uppfattning strider i synnerhet distriktsmonopolet för skorstensfejarmästare och olika därmed sammanhängande regler mot etableringsrätten enligt artikel 43 i EG-fördraget och friheten att tillhandahålla tjänster enligt artikel 49 i EG-fördraget. Detta gäller i den utsträckning de tyska bestämmelserna innebär å ena sidan att tyska medborgare inte kan utnyttja tjänster som erbjuds av skorstensfejare som är etablerade i andra medlemsstater, å andra sidan att skorstensfejare eller värmeinstallatörer från andra medlemsstater inte kan erbjuda sina tjänster i Tyskland. |
| --- | --- |

1.

Enligt kommissionens uppfattning strider i synnerhet distriktsmonopolet för skorstensfejarmästare och olika därmed sammanhängande regler mot etableringsrätten enligt artikel 43 i EG-fördraget och friheten att tillhandahålla tjänster enligt artikel 49 i EG-fördraget. Detta gäller i den utsträckning de tyska bestämmelserna innebär å ena sidan att tyska medborgare inte kan utnyttja tjänster som erbjuds av skorstensfejare som är etablerade i andra medlemsstater, å andra sidan att skorstensfejare eller värmeinstallatörer från andra medlemsstater inte kan erbjuda sina tjänster i Tyskland.

| 2. | Överträdelseförfarandet inleddes 2003 med en formell underrättelse till Tyskland. De tyska myndigheterna tog då kontakt med kommissionen och förklarade sig beredda att ändra de tyska bestämmelserna så att de överensstämmer med EG-rätten. Enligt de senaste uppgifterna samråder nu den tyska förbundsregeringen och delstaterna om hur bestämmelserna skall ändras. Konkreta förslag väntas sommaren 2004. |
| --- | --- |

2.

Överträdelseförfarandet inleddes 2003 med en formell underrättelse till Tyskland. De tyska myndigheterna tog då kontakt med kommissionen och förklarade sig beredda att ändra de tyska bestämmelserna så att de överensstämmer med EG-rätten. Enligt de senaste uppgifterna samråder nu den tyska förbundsregeringen och delstaterna om hur bestämmelserna skall ändras. Konkreta förslag väntas sommaren 2004.

| 3. | Kommissionen kommer att fortsätta att hålla kontakt med de tyska myndigheterna och driva på arbetet för att få till stånd tyska bestämmelser som överensstämmer med EG-rätten. Om dessa kontakter inte leder till tillfredsställande resultat, kommer kommissionen att överväga ytterligare åtgärder inom ramen för överträdelseförfarandet. I så fall kan ett motiverat yttrande avges och ärendet sedan eventuellt föras vidare till EG-domstolen. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen kommer att fortsätta att hålla kontakt med de tyska myndigheterna och driva på arbetet för att få till stånd tyska bestämmelser som överensstämmer med EG-rätten. Om dessa kontakter inte leder till tillfredsställande resultat, kommer kommissionen att överväga ytterligare åtgärder inom ramen för överträdelseförfarandet. I så fall kan ett motiverat yttrande avges och ärendet sedan eventuellt föras vidare till EG-domstolen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/573 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/573

---

(2004/C 84 E/0650)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0327/04

från Dana Scallon (PPE-DE) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Grevskapet Clare och strukturfondens mål 1

Jag har i tidigare skriftväxling med kommissionen meddelats att grevskapet Clare kommer att fortsätta vara berättigat till stöd enligt mål 1 under en övergångsperiod till 2006.

Under 2004 kommer emellertid grevskapet Clare att ingå i den nya valmanskretsen North-West (förut känd som Connacht Ulster). Kan kommissionen bekräfta om de befintliga Connacht Ulster-grevskapen kommer att behålla sin status som mål 1-områden, men att grevskapet Clare inte kommer att ha denna status?

Förutser kommissionen inte de problem som kommer att uppkomma i denna situation, eftersom det kommer att vara det enda grevskapet i valmanskretsen North-West som inte har status som mål 1, trots att detta grevskap har samma problem och behov som grevskapen i Connacht Ulster?

Kan kommissionen bekräfta huruvida grevskapet Clare efter 2006 kommer att fortsätta att ha en annan status än de andra grevskapen i North-West?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Processen för fastställande av de områden som är stödberättigade enligt mål 1 för perioden 2000-2006 anges i artikel 3.1 i rådets förordning (EG) 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1). Bestämmelserna innebär att när förteckningen över stödberättigade regioner har fastställts förblir den i kraft för hela programperioden 2000-2006.

Som kommissionen angav i svaret på den skriftliga frågan E-3699/03 (2), kommer möjligheten för grevskapet Clare att få stöd enligt mål 1 under en övergångsperiod inte att påverkas av dess införlivande i valkretsen North-West när det gäller parlamentsval. Kommissionen kan därför bekräfta att de åtta grevskapen Cavan, Donegal, Galway, Leitrim, Mayo, Monaghan, Roscommon och Sligo förblir stödberättigade enligt mål 1 t.o.m. den 31 december 2006 under det att Clare förblir stödberättigat enligt mål 1 under en övergångsperiod.

Det är inte troligt att införlivandet av Clare i valkretsen North-West kommer att påverka tillämpningen av program i de regioner som är stödberättigade enligt mål 1 respektive mål 1 under en övergångsperiod.

Det är för tidigt att spekulera om bidragsberättigande enligt strukturfonderna. I den tredje rapporten om ekonomisk och social sammanhållning (antagen av kommissionen den 18 februari 2004) föreslår kommissionen att de aktuella kriterierna för stödberättigande enligt mål 1 bibehålls för den nya prioriteringen konvergens och konkurrenskraft.

---

(1)  EGT L 161, 26.6.1999.

(2)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/574 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/574

---

(2004/C 84 E/0651)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0348/04

från Robert Sturdy (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2004)

Ämne:   Stötande material på webbplatser i medlemsstaterna

Kan kommissionen redogöra för huruvida det finns någon gemenskapslagstiftning rörande stötande material på webbplatser i medlemsstaterna? Det finns en aktiv pedofilorganisation i Danmark som hävdar att vissa former av pedofilverksamhet inte utgör farligt missbruk.

Kan kommissionen även bekräfta om det finns gemenskapslagstiftning som är överordnad nationell lagstiftning vad gäller denna typ av organisationer?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över det växande problem med barnpornografi på Internet. Det finns behov av kontinuerliga insatser för bekämpande av skadligt och olagligt material på Internet. Insatserna måste grundas på internationellt samarbete mellan myndigheter, särskilt polis, åklagare och domstolar, men också mellan myndigheter och Internet-branschen, organisatörer av särskilda tipstelefonnummer samt icke-statliga organisationer. Endast på så sätt kan man effektivt bekämpa denna skrämmande företeelse.

Det är medlemsstaternas polis, åklagare och domstolar som i första hand är ansvariga för att ta itu med olagligt material (däribland barnpornografi) på Internet. De samarbetar internationellt i kampen mot barnpornografi på Internet genom befintliga informationskanaler såsom Europol och Interpol.

EU har varit en föregångare i kampen mot olagligt och skadligt material sedan 1996 och använt sig av en metod som enhälligt beslutats av parlamentet och rådet. Handlingsplanen för en säkrare användning av Internet, som antogs av rådet och parlamentet 1999 (1), är ett viktigt inslag i kommissionens arbete på detta område. Via handlingsplanen finansieras ett Europatäckande nät av gratis telefonlinjer, dit användare kan anmäla olagligt material, bland annat barnpornografi.

Andra inslag i EU:s arbete för att bekämpa barnpornografi är lagstiftning och praktiska åtgärder mot databrottslighet och barnpornografi. Dessa omfattar bland annat kommissionens förslag till rådets rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi (2), som gäller tillnärmning av lagstiftning och påföljder i fråga om sexuell exploatering av barn, i synnerhet barnpornografi på Internet, rådets rekommendation av den 24 september 1998 om skydd för minderåriga och för den mänskliga värdigheten (3) och rådets beslut av den 29 maj 2000 om bekämpning av barnpornografi på Internet (4).

I början av 2004 mottog kommissionen den slutliga versionen av International Child Exploitation Database Feasibility Study (en genomförbarhetsstudie om skapandet av en internationell databas om barnexploatering). Studien har medfinansierats genom Stop II-programmet och utarbetats av en grupp experter från flera medlemsstater. Gruppen rekommenderar att man upprättar en internationell databas med bilder av sexuell exploatering av barn, baserad på Interpols pilotsystem. Vid ett införande av en sådan databas, en åtgärd som är både tekniskt och lagligt möjlig, skulle det vara nödvändigt att ta hänsyn till nationell lagstiftning om bilder som innehåller sexuellt utnyttjande av barn och om skydd av personuppgifter.

Kommissionen ansvarar inte för själva upprättandet av en sådan internationell databas, eftersom det beror på medlemsstaterna och andra deltagarländer. Som uppföljning av genomförbarhetsstudien finansierar kommissionen via Agis-programmet en undersökning om upprättandet av databasen, med medverkan från flera medlemsstater, Europol och vissa tredje länder.

Syftet är att förbereda upprättandet av en sofistikerad internationell databas över barnpornografiska bilder på Internet. Databasen kommer att bli ett effektivt verktyg för brottsbekämpande insatser genom att man kan identifiera offer för och förövare av sexuell exploatering av barn på Internet i hela världen. Den kommer att minska överlappningen mellan insatser internationellt och förbättra det internationella samarbetet.

Kommissionen anser att den föreslagna databasen kommer att vara av största betydelse för en effektiv kontroll av dessa fruktansvärda brott genom att man förbättrar informationsutbytet, minskar överlappningen mellan insatser och väsentligt ökar analyskapaciteten.

---

(1)  EGT L 33, 6.2.1999.

(2)  Rådets rambeslut 2004/68/RIF av den 22 december 2003 om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi, EUT L 13, 20.1.2004.

(3)  EGT L 270, 7.10.1998.

(4)  EGT L 138, 9.6.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/575 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/575

---

(2004/C 84 E/0652)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0357/04

från Ewa Hedkvist Petersen (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Glesbygden i framtidens regionalpolitik

Att leva och driva företag i glesbygd innebär ökade kostnader i den dagliga verksamheten. Långa transportsträckor till arbete, varor och tjänster, både inom den egna regionen och andra regioner, samt en otillräcklig infrastruktur gör att människor som bor i glest befolkade områden har mycket höga levnadskostnader.

Kommer kommissionen i sitt förslag om de nya strukturfonderna mot denna bakgrund att behandla glesbygden särskilt genom högre stödnivåer?

Kommer kommissionen att föreslå att glesbygder får en gynnsam behandling vad gäller möjligheterna till statligt stöd?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Enligt kommissionens gällande riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (1), där reglerna för sådant stöd som avser regional utveckling fastställs för perioden 2000-2006, föreskrivs att regioner med låg befolkningstäthet, dvs. regioner med mindre än 12,5 invånare per kvadratkilometer (km2), skall behandlas förmånligt och åtnjuta ett stödtak på 30 % för investeringsstöd, förutsatt att bruttonationalprodukten per invånare (BNP/capita) inte överskrider tröskelvärdet på 75 % av gemenskapsgenomsnittet. Dessutom är driftsstöd i syfte att kompensera för högre transportkostnader tillåtet i regioner med låg befolkningstäthet.

Kommissionen ser för närvarande över sina regler för statligt stöd för tiden efter 2006. Ett beslut om de nya riktlinjerna för regionalstöd kommer sannolikt att antas under 2005.

När det gäller regioner med låg befolkningstäthet finns det i detta skede av diskussionerna inga planer på att genomföra några väsentliga förändringar jämfört med dagens regler som skulle kunna vara till nackdel för glesbygden. Regioner med låg befolkningstäthet kommer sannolikt även i fortsättningen att vara berättigade till stöd för regionala ändamål, även stöd för att kompensera för högre transportkostnader som påverkar den ekonomiska aktiviteten i de berörda områdena. Kommissionen är även medveten om den ständiga avfolkning som de nordligaste regionerna är utsatta för och den överväger huruvida andra typer av driftsstöd eventuellt kan tillåtas om detta är nödvändigt för att hindra avfolkningen och förutsatt att stödet inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

I det förslag till reform av sammanhållningspolitiken som läggs fram i tredje sammanhållningsrapporten tas även hänsyn till situationen i de regioner som är geografiskt missgynnade på ett sätt som hämmar deras tillgänglighet och utveckling, t.ex. regioner med låg befolkningstäthet. Det finns därför förslag på att taket för gemenskapsbidrag till dessa områden faktiskt skall höjas. Dessutom skall det vid fördelningen av medel för regional konkurrenskraft och sysselsättning (det nya mål 2) tas hänsyn till detta genom att ”territoriella” kriterier används, som återspeglar områdenas relativa nackdelar. Medlemsstaterna skall på det sättet säkerställa att dessa regioners särdrag beaktas vid fördelningen av medel inom ramen för de regionala programmen.

---

(1)  EGT C 74, 10.3.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/576 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/576

---

(2004/C 84 E/0653)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0371/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Irlands underlåtenhet att fastställa påföljder för ämnen som bryter ner ozonskiktet

Vad har kommissionen fått för svar från den irländska regeringen på den formella anmodan som den skickade till Irland i oktober 2003, enligt kommissionens pressmeddelande IP/03/1425, angående Irlands underlåtenhet att ange vilka påföljder som har fastställts för överträdelser av EU:s bestämmelser om ämnen som bryter ner ozonskiktet — förordning 2037/2000 (1) av den 29 juni 2000, inom tidsfristen fram till den 31 december 2001?

Vilka åtgärder tänker kommissionen nu vidta i denna fråga?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

I december 2003 anmälde de irländska myndigheterna nationella bestämmelser om påföljder med avseende på artikel 21 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2037/2000 av den 29 juni 2000 om ämnen som bryter ned ozonskiktet (2). Denna anmälan håller för närvarande på att behandlas.

---

(1)  EGT L 244, 29.9.2000, s. 1.

(2)  EGT L 244, 29.9.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/577 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/577

---

(2004/C 84 E/0654)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0373/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Ansaldo-Breda: överträdelse av miljöskyddsbestämmelserna

Ansaldo-Bredas anläggningar i Pistoia, ett italienskt företag som framställer järnvägsvagnar, har under senare år genomgått en sanering eftersom byggnaderna hade uppvisat en stor förekomst av asbest.

Av de rättsliga undersökningar som fortfarande pågår har det emellertid framgått att man vid avlägsnandet av takisoleringen inte vidtog de föreskrivna försiktighetsåtgärderna vad gäller både förhandsinformation och tillhandahållandet av tillräcklig skyddsutrustning för arbetstagarna vid anläggningen och arbetarna från det företag som uppdragits att genomföra saneringen. Detta har skett i strid med bestämmelserna i ramdirektiv 80/1107/EEG (1), ändrat genom direktiv 88/642/EEG (2) och av denna anledning har ett skadestånd beviljats, även om det är partiellt och rör en kortare period än den verkliga.

Av arbetstagarnas redogörelser att döma förefaller det dessutom som om en del av de sönderbrutna asbestplattorna har dumpats på en inte angiven deponeringsplats på företagets eget område. Det första vittnesmålet om deponeringsplatsen går fem år tillbaka och anmäldes till de behöriga italienska myndigheterna. Trots detta förklarar arbetstagarna att inga åtgärder än idag vidtagits för att undvika spridningen i luften av asbestfibrer eller förorening av marken eller för att garantera att avfallet deponeras på en säker plats.

Såväl saneringen som avlägsnandet och inkapslingen borde ha gjorts med högspecialiserad teknik för att skydda omgivningen, på grund av detta ämnes stora skadlighet och höga kemisk-fysiska resistens, på det sätt som anges i de många gemenskapsbestämmelser som utfärdats under åren.

Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på följande frågor:

| 1. | Föreligger det inte en överträdelse av artikel 137 i EG-fördraget och särskilt av direktiven 89/654/EEG (3) och 89/656/EEG (4)? |
| --- | --- |

1.

Föreligger det inte en överträdelse av artikel 137 i EG-fördraget och särskilt av direktiven 89/654/EEG (3) och 89/656/EEG (4)?

| 2. | Föreligger det inte en överträdelse av direktiv 90/394/EEG (5), ändrat genom direktiven 97/42/EG (6) och 1999/38/EG (7), liksom av direktiv 98/24/EG (8)? |
| --- | --- |

2.

Föreligger det inte en överträdelse av direktiv 90/394/EEG (5), ändrat genom direktiven 97/42/EG (6) och 1999/38/EG (7), liksom av direktiv 98/24/EG (8)?

| 3. | Föreligger det inte en överträdelse av direktiv 87/217/EEG (9)? |
| --- | --- |

3.

Föreligger det inte en överträdelse av direktiv 87/217/EEG (9)?

| 4. | Om kommissionen konstaterar att asbestplattor deponerats inom anläggningen, |
| --- | --- |

4.

Om kommissionen konstaterar att asbestplattor deponerats inom anläggningen,

| 5. | vilka åtgärder kan då vidtas för att skydda arbetstagarna? |
| --- | --- |

5.

vilka åtgärder kan då vidtas för att skydda arbetstagarna?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

A.   Allmänna kommentarer

| — | När det gäller arbetsmiljöfrågor fastställer rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 (10) de allmänna principerna för förebyggande av arbetsrisker, skydd för arbetstagarnas hälsa och säkerhet, undanröjande av risk- och olycksfaktorer, information och samråd, ett balanserat deltagande enligt nationell lagstiftning och praxis, utbildning för arbetstagarna och deras representanter samt allmänna riktlinjer för genomförandet av dessa principer. |
| --- | --- |

—

När det gäller arbetsmiljöfrågor fastställer rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 (10) de allmänna principerna för förebyggande av arbetsrisker, skydd för arbetstagarnas hälsa och säkerhet, undanröjande av risk- och olycksfaktorer, information och samråd, ett balanserat deltagande enligt nationell lagstiftning och praxis, utbildning för arbetstagarna och deras representanter samt allmänna riktlinjer för genomförandet av dessa principer.

| — | Arbetstagarnas exponering för asbest omfattas idag av rådets direktiv 83/477/EEG av den 19 september 1983 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet (11). Syftet med direktivet är att skydda arbetstagarna mot de hälsorisker som förekommer eller kan förväntas förekomma i samband med exponering för asbest i arbetet samt att förebygga sådana hälsorisker. I direktivet fastställs gränsvärden och andra specifika krav, t.ex. arbetsgivarens skyldighet att lämna tillräcklig information om de hälsorisker som exponering för asbest medför, försiktighetsåtgärder och behovet att under vissa omständigheter tillhandahålla lämplig andningsutrustning och annan personlig skyddsutrustning för arbetstagarna. |
| --- | --- |

—

Arbetstagarnas exponering för asbest omfattas idag av rådets direktiv 83/477/EEG av den 19 september 1983 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet (11). Syftet med direktivet är att skydda arbetstagarna mot de hälsorisker som förekommer eller kan förväntas förekomma i samband med exponering för asbest i arbetet samt att förebygga sådana hälsorisker. I direktivet fastställs gränsvärden och andra specifika krav, t.ex. arbetsgivarens skyldighet att lämna tillräcklig information om de hälsorisker som exponering för asbest medför, försiktighetsåtgärder och behovet att under vissa omständigheter tillhandahålla lämplig andningsutrustning och annan personlig skyddsutrustning för arbetstagarna.

| — | Flera av de särdirektiv som avses i direktiv 89/391/EEG (t.ex. de som parlamentsledamoten tagit upp) tillämpas också på arbetsmiljöområdet, exempelvis 89/654/EEG (12), 89/656/EEG (13), 90/394/EEG (14) och 98/24/EG (15) (som upphäver direktiven 80/1107/EEG och 88/642/EEG). |
| --- | --- |

—

Flera av de särdirektiv som avses i direktiv 89/391/EEG (t.ex. de som parlamentsledamoten tagit upp) tillämpas också på arbetsmiljöområdet, exempelvis 89/654/EEG (12), 89/656/EEG (13), 90/394/EEG (14) och 98/24/EG (15) (som upphäver direktiven 80/1107/EEG och 88/642/EEG).

| — | Dessa direktiv påverkar inte medlemsstaternas rätt att tillämpa eller införa lagar eller andra författningar som ger arbetstagarna ett bättre skydd. |
| --- | --- |

—

Dessa direktiv påverkar inte medlemsstaternas rätt att tillämpa eller införa lagar eller andra författningar som ger arbetstagarna ett bättre skydd.

| — | Det är medlemsstaterna som ansvarar för att införliva och genomföra dessa direktiv. Det är främst de berörda myndigheterna i Italien som ska se till att direktiven tillämpas på ett korrekt sätt och att det i lagstiftningen ges möjlighet till administrativ och rättslig prövning. Om det finns tecken som tyder på att den nationella genomförandelagstiftningen inte tillämpas, kan kommissionen som väktare av fördragen åberopa bestämmelserna i fördraget, särskilt artikel 226. |
| --- | --- |

—

Det är medlemsstaterna som ansvarar för att införliva och genomföra dessa direktiv. Det är främst de berörda myndigheterna i Italien som ska se till att direktiven tillämpas på ett korrekt sätt och att det i lagstiftningen ges möjlighet till administrativ och rättslig prövning. Om det finns tecken som tyder på att den nationella genomförandelagstiftningen inte tillämpas, kan kommissionen som väktare av fördragen åberopa bestämmelserna i fördraget, särskilt artikel 226.

B.   Särskilda svar på parlamentsledamotens fem frågor

| 1. | och 2. Informationen från parlamentsledamoten gäller hur den italienska genomförandelagstiftningen för de berörda direktiven tillämpas i praktiken. Det är främst de italienska myndigheternas sak att övervaka tillämpningen. Kommissionen har inte tillräckligt med information för att avgöra om det har skett en överträdelse av direktiven. Kommissionen kommer dock att vidta de åtgärder som behövs för att få fram mer detaljerad information och, inom ramen för de befogenheter kommissionen har enligt fördraget, se till att gemenskapslagstiftningen följs. |
| --- | --- |

1.

och 2. Informationen från parlamentsledamoten gäller hur den italienska genomförandelagstiftningen för de berörda direktiven tillämpas i praktiken. Det är främst de italienska myndigheternas sak att övervaka tillämpningen. Kommissionen har inte tillräckligt med information för att avgöra om det har skett en överträdelse av direktiven. Kommissionen kommer dock att vidta de åtgärder som behövs för att få fram mer detaljerad information och, inom ramen för de befogenheter kommissionen har enligt fördraget, se till att gemenskapslagstiftningen följs.

| 3. | och 4. När det gäller frågan om eventuell olaglig deponering av asbest är det möjligt att det har skett en överträdelse av EU:s avfallslagstiftning, särskilt artiklarna 4, 8 och 9 i det ändrade direktivet 75/442/EEG om avfall (16) samt artikel 2 i direktiv 91/689/EEG om farligt avfall (17).
  Eftersom kommissionen inte har kännedom om den särskilda situation som parlamentsledamoten beskriver, kommer kommissionen att vidta lämpliga åtgärder för att samla in detaljerad information och, inom ramen för de befogenheter den har enligt EG-fördraget, se till att gemenskapslagstiftningen följs.
  Om kommissionen konstaterar att det skett en överträdelse av gemenskapslagstiftningen kommer den att som väktare av fördragen vidta de åtgärder som behövs — inbegripet de överträdelseförfaranden som fastställs i artikel 226 i EG-fördraget — för att se till att relevant gemenskapslagstiftning följs.
  I direktiv 87/217/EEG om att hindra och minska asbestförorening i miljön behandlas främst begränsning av föroreningar från produktion av råasbest och bearbetning av asbestprodukter. I direktivet finns endast ett fåtal allmänna bestämmelser om transport och bortskaffande av asbesthaltigt avfall. På grundval av den information som parlamentsledamoten tillhandahåller är det inte möjligt att med säkerhet fastställa om det har skett en överträdelse av direktivet. |
| --- | --- |

3.

och 4. När det gäller frågan om eventuell olaglig deponering av asbest är det möjligt att det har skett en överträdelse av EU:s avfallslagstiftning, särskilt artiklarna 4, 8 och 9 i det ändrade direktivet 75/442/EEG om avfall (16) samt artikel 2 i direktiv 91/689/EEG om farligt avfall (17).

Eftersom kommissionen inte har kännedom om den särskilda situation som parlamentsledamoten beskriver, kommer kommissionen att vidta lämpliga åtgärder för att samla in detaljerad information och, inom ramen för de befogenheter den har enligt EG-fördraget, se till att gemenskapslagstiftningen följs.

Om kommissionen konstaterar att det skett en överträdelse av gemenskapslagstiftningen kommer den att som väktare av fördragen vidta de åtgärder som behövs — inbegripet de överträdelseförfaranden som fastställs i artikel 226 i EG-fördraget — för att se till att relevant gemenskapslagstiftning följs.

I direktiv 87/217/EEG om att hindra och minska asbestförorening i miljön behandlas främst begränsning av föroreningar från produktion av råasbest och bearbetning av asbestprodukter. I direktivet finns endast ett fåtal allmänna bestämmelser om transport och bortskaffande av asbesthaltigt avfall. På grundval av den information som parlamentsledamoten tillhandahåller är det inte möjligt att med säkerhet fastställa om det har skett en överträdelse av direktivet.

| 5. | De åtgärder som ska vidtas för att skydda arbetstagarnas rättigheter (särskilt rätten till kompensation) omfattas av de förfaranden för administrativ och rättslig prövning som föreskrivs i italiensk lagstiftning. |
| --- | --- |

5.

De åtgärder som ska vidtas för att skydda arbetstagarnas rättigheter (särskilt rätten till kompensation) omfattas av de förfaranden för administrativ och rättslig prövning som föreskrivs i italiensk lagstiftning.

---

(1)  EGT L 327, 3.12.1980, s. 8.

(2)  EGT L 356, 24.12.1988, s. 74.

(3)  EGT L 393, 30.12.1989, s. 1.

(4)  EGT L 393, 30.12.1989, s. 18.

(5)  EGT L 196, 26.7.1990, s. 1.

(6)  EGT L 179, 8.7.1997, s. 4.

(7)  EGT L 138, 1.6.1999, s. 66.

(8)  EGT L 131, 5.5.1998, s. 11.

(9)  EGT L 85, 28.3.1987, s. 40.

(10)  EGT L 183, 29.6.1989.

(11)  EGT L 263, 24.9.1983.

(12)  EGT L 393, 30.12.1989.

(13)  EGT L 59, 6.3.1991.

(14)  EGT L 196, 26.7.1990.

(15)  EGT L 131, 5.5.1998.

(16)  EGT L 194, 25.7.1975.

(17)  EGT L 377, 31.12.1991.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/579 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/579

---

(2004/C 84 E/0655)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0389/04

från Gianfranco Dell'Alba (NI), Olivier Dupuis (NI), Marco Cappato (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Marco Pannella (NI), Maurizio Turco (NI) och Emma Bonino (NI) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Afrikansk domstol för mänskliga rättigheter och folkens rättigheter

Den 25 januari trädde protokollet för inrättandet av den afrikanska domstolen för mänskliga rättigheter och folkens rättigheter i kraft. Det är en viktig utveckling av det internationella skyddet för mänskliga rättigheter. För närvarande är 15 afrikanska stater underställda denna nya domstols jurisdiktion. I en del av dem förekommer utbredda kränkningar av de mänskliga rättigheterna och civila konflikter, exempelvis Algeriet, Burundi, Elfenbenskusten och Rwanda. Botswana, Demokratiska republiken Kongo, Niger m.fl. förväntas ratificera protokollet snart.

Liksom inom det tidigare europeiska systemet för mänskliga rättigheter, och det nuvarande systemet i Förenta staterna, kommer inrättandet av den afrikanska domstolen inte att avskaffa den afrikanska kommissionen om mänskliga rättigheter och folkens rättigheter. Domstolen kommer i stället att komplettera kommissionen. Gemensamt kan de ändra situationen för ansvariga regeringar i Afrika. I motsats till vad som är fallet med den afrikanska kommissionen om mänskliga rättigheter och folkens rättigheter, som har funnits sedan 1987, kommer domstolens domslut att bli lagligt bindande och alltså gälla i domstolar i hela Afrika. Dessutom kommer enskilda personer, i de länder som har godkänt detta, att kunna vända sig direkt till domstolen. Detta är ett tillfälle som inte bör försummas för att stärka effektiviteten i det afrikanska systemet för mänskliga rättigheter och främja demokratin på kontinenten.

| 1. | Vad gör kommissionen, eller har för avsikt att göra, för att underlätta inrättandet av den afrikanska domstolen för mänskliga rättigheter och folkens rättigheter, och främja en utbredd ratificering av den på den afrikanska kontinenten? |
| --- | --- |

1.

Vad gör kommissionen, eller har för avsikt att göra, för att underlätta inrättandet av den afrikanska domstolen för mänskliga rättigheter och folkens rättigheter, och främja en utbredd ratificering av den på den afrikanska kontinenten?

| 2. | Kommer kommissionen att anslå medel för detta, och i så fall genom vilka kanaler och med vilka förfaranden? |
| --- | --- |

2.

Kommer kommissionen att anslå medel för detta, och i så fall genom vilka kanaler och med vilka förfaranden?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

| 1. | Det faktum att protokollet för inrättandet av en afrikansk domstol för mänskliga rättigheter och folkrättigheter nu trätt i kraft banar väg för kontinentens första rättsliga institution någonsin vars syfte är att skydda de grundläggande mänskliga rättigheterna. Kommissionen har flera gånger upprepat att den stöder inrättandet av den nya domstolen som en institution som kan bidra betydligt till att garantera och säkra att de mänskliga rättigheterna efterlevs i Afrika och till att främja demokrati, rättstaten och goda styrelseformer.
  Kommissionen anser att inrättandet av en domstol tyder på ett nytt politisk klimat som främjar en djärvare och mer omfattande verksamhet för den nya Afrikanska unionen (AU) och dess valda kommission mot demokrati, goda styrelseformer och mänskliga rättigheter. Afrikanernas utarbetande av instrument och övervakningsinstrument (det afrikanska systemet för inbördes granskning, konferensen om säkerhet, stabilitet, utveckling och samarbete i Afrika) och institutioner (kommissionen, panafrikanska parlamentet, domstolen för mänskliga rättigheter och folkrättigheter) för hela kontinenten visar detta engagemang och en stark förankring.
  Kommissionen har också gratulerat den Afrikanska unionen till att ha erhållit det erforderliga antalet ratifikationer. Kommissionen avser emellertid inte att utöva påtryckningar för ratificering av ett protokoll som den inte är direkt rättsligt inblandad i. |
| --- | --- |

1.

Det faktum att protokollet för inrättandet av en afrikansk domstol för mänskliga rättigheter och folkrättigheter nu trätt i kraft banar väg för kontinentens första rättsliga institution någonsin vars syfte är att skydda de grundläggande mänskliga rättigheterna. Kommissionen har flera gånger upprepat att den stöder inrättandet av den nya domstolen som en institution som kan bidra betydligt till att garantera och säkra att de mänskliga rättigheterna efterlevs i Afrika och till att främja demokrati, rättstaten och goda styrelseformer.

Kommissionen anser att inrättandet av en domstol tyder på ett nytt politisk klimat som främjar en djärvare och mer omfattande verksamhet för den nya Afrikanska unionen (AU) och dess valda kommission mot demokrati, goda styrelseformer och mänskliga rättigheter. Afrikanernas utarbetande av instrument och övervakningsinstrument (det afrikanska systemet för inbördes granskning, konferensen om säkerhet, stabilitet, utveckling och samarbete i Afrika) och institutioner (kommissionen, panafrikanska parlamentet, domstolen för mänskliga rättigheter och folkrättigheter) för hela kontinenten visar detta engagemang och en stark förankring.

Kommissionen har också gratulerat den Afrikanska unionen till att ha erhållit det erforderliga antalet ratifikationer. Kommissionen avser emellertid inte att utöva påtryckningar för ratificering av ett protokoll som den inte är direkt rättsligt inblandad i.

| 2. | Kommissionen har beslutat att stödja Afrikanska unionens program för att främja goda styrelseformer genom ett omfattande program för 1,9 miljoner euro (under budgetposten Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter) istället för att stödja vissa effektiva, men isolerade initiativ inom området. Avsikten med projektet är att förbättra Afrikanska unionens totala förmåga att utveckla politiska initiativ och effektiva åtgärder mot medlemsstaterna i samband med följande tre med varandra nära förbundna prioriterade teman: i) demokratiseringsprocesser inriktade på att stärka Afrikanska unionens kapacitet att observera och övervaka val, ii) styrelseformer inriktade på att förbättra den Afrikanska unionens övervakningskapacitet, stärka deltagandet från det civila samhället och jämställdheten mellan kvinnor och män, iii) mänskliga rättigheter inriktade på att förbättra Afrikanska unionens och de nationella människorättsinstitutionernas förmåga att främja de mänskliga rättigheterna, även i komplicerade akutsituationer.
  Programmet bör ses som ett första steg. På det förra trojkamötet mellan EU och Afrika på högre tjänstemannanivå (Dublin den 17-18 februari 2004) upprepade kommissionen att den var beredd att överväga ytterligare bidragsförfrågningar inom områdena för goda styrelseformer, mänskliga rättigheter och demokrati. Domstolen, som spelar en nyckelroll för att garantera mänskliga rättigheter i Afrika, skulle kunna ingå ett sådant framtida stöd. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har beslutat att stödja Afrikanska unionens program för att främja goda styrelseformer genom ett omfattande program för 1,9 miljoner euro (under budgetposten Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter) istället för att stödja vissa effektiva, men isolerade initiativ inom området. Avsikten med projektet är att förbättra Afrikanska unionens totala förmåga att utveckla politiska initiativ och effektiva åtgärder mot medlemsstaterna i samband med följande tre med varandra nära förbundna prioriterade teman: i) demokratiseringsprocesser inriktade på att stärka Afrikanska unionens kapacitet att observera och övervaka val, ii) styrelseformer inriktade på att förbättra den Afrikanska unionens övervakningskapacitet, stärka deltagandet från det civila samhället och jämställdheten mellan kvinnor och män, iii) mänskliga rättigheter inriktade på att förbättra Afrikanska unionens och de nationella människorättsinstitutionernas förmåga att främja de mänskliga rättigheterna, även i komplicerade akutsituationer.

Programmet bör ses som ett första steg. På det förra trojkamötet mellan EU och Afrika på högre tjänstemannanivå (Dublin den 17-18 februari 2004) upprepade kommissionen att den var beredd att överväga ytterligare bidragsförfrågningar inom områdena för goda styrelseformer, mänskliga rättigheter och demokrati. Domstolen, som spelar en nyckelroll för att garantera mänskliga rättigheter i Afrika, skulle kunna ingå ett sådant framtida stöd.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/580 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/580

---

(2004/C 84 E/0656)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0394/04

från Francesco Fiori (PPE-DE), Giorgio Lisi (PPE-DE) och Georges Garot (PSE) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Åtgärder mot svält i EU

Den alarmerande ökningen av antalet svältande människor i Europa (ungefär 110 miljoner medborgare i ett utvidgat EU med 25 medlemsstater) och den minskning av interventionslagren som den gemensamma jordbrukspolitikens nya riktlinjer gett upphov till, är ett verkligt orosmoln i Europeiska unionen. Den gemensamma jordbrukspolitiken misslyckas med att i enlighet med fördragen täcka livsmedelsbehovet hos unionens samtliga medborgare, framför allt hos de sämst ställda.

De icke-statliga organisationer och välgörenhetsorganisationer som dagligen arbetar med de mest utsatta har dessutom svårigheter att bedriva sin verksamhet och uppfylla sina åtaganden på området för social och mänsklig sammanhållning.

Har kommissionen, i egenskap av initiativtagare till EU:s biståndsprogram för de sämst ställda, för avsikt att ändra förordning (EEG) nr 3149/92 (1) i syfte att garantera förekomsten av reservlager, öka till-lämpningen av byteshandel (vilket visat sig vara en enkel och effektiv metod), vid behov underlätta tillträdet till marknaden samt låta icke-statliga organisationer och välgörenhetsorganisationer medverka vid behovsutredningar? När skulle en sådan ändring i så fall bli aktuell?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen har alltid sett till hjälpen till de sämst ställda anpassas till de rådande förhållandena. Reglerna för denna hjälp har därför ändrats ett flertal gånger, vilket bland annat inneburit att de mjukats upp på de två punkter som tas upp i frågan, nämligen möjligheten att köpa livsmedel på den öppna marknaden om det råder tillfällig brist, och helt nyligen den metod som innebär ett utbyte av produkter från interventionslagren mot andra livsmedel.

Kommissionen är medveten om att många organisationer som arbetar för de sämst ställda får sina leveranser på det här sättet. Medlemsstaterna samråder med dessa organisationer när de utarbetar sina ansökningar i samband med de årliga planerna, och kommissionen gör det också genom de möten som anordnas minst en gång per år.

Kommissionen följer noga hur förhållandena utvecklas, och den kommer vid behov att se till att reglerna ändras. Kommissionen undersöker framtidsutsikterna med tanke på den stora minskningen av de offentliga lagren, som till och med har försvunnit när det gäller vissa produkter som t.ex. nötkött och olivolja, vilket är en medveten effekt av de successiva reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken.

---

(1)  EGT L 313, 30.10.1992, s. 50.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/581 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/581

---

(2004/C 84 E/0657)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0398/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Nätverk med barnslaveri

Anser kommissionen att Europeiska unionen kan vara berört av det tragiska slaverifenomenet med barn från afrikanska länder söder om Sahara? Håller kommissionen på att vidta några åtgärder gentemot de afrikanska länder där det enligt vissa icke-statliga organisationer finns 200 000 slavarbetande barn?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 april 2004)

Kommissionen stöder till fullo den beslutsamma ståndpunkt mot slaveri som EU har intagit. Denna ståndpunkt framgår av EU:s uttalande om barnets rättigheter som gjordes 2003 vid det 59:e mötet inom FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna, vid vilket EU uttryckte oro över ökningen av de värsta formerna av barnarbete innefattande alla former av slaveri (bland annat dokumenterat i Internationella arbetsorganisationens globala rapport för 2002, som uppskattade antalet barn i de värsta formerna av arbete till 179 miljoner och de i slaveri till 8,4 miljoner). Dessutom innefattade den resolution EU lade fram vid det 59:e mötet inom FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna också en uppmaning till staterna att ingripa för att bekämpa barnarbete och att omedelbart avskaffa de värsta formerna.

EU:s åtagande att bekämpa slaveri återges vidare i artikel 5 av stadgan om de grundläggande rättigheterna, som förbjuder slaveri och tvångsarbete, och i det stöd EU uttalat för internationella åtgärder för att bekämpa slaverirelaterade verksamheter, inklusive FN:s protokoll om att förebygga, bekämpa och bestraffa människohandel, särskilt kvinno- och barnhandel och Internationella arbetsorganisationens konventioner 29, 105, 138 och 182.

Beträffande Afrika har en handlingsplan mot människohandel utarbetats för samtycke i samband med dialogen mellan EU och Afrika. Dessutom har stöd genom EU:s budget getts för att åtgärda frågan om barnslaveri. Ett aktuellt exempel är tilldelningen av 1252375 euro till sammanslutningen för internationellt samarbete och humanitärt bistånd Alisei genom Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter för att bekämpa barnhandel, moderna former av slaveri och exploatering av minderåriga i Gabon, Benin, Togo och Nigeria. Därutöver fastställer den uppdaterade programplaneringen för initiativet för 2004 (antagen genom ett kommissionsbeslut av den 1 december 2003) stöd till upprättandet av nätverk i västra Afrika för kamp mot människohandel, särskilt beträffande kvinnor och barn. De ytterligare väsentliga åtgärder som kommissionen har vidtagit innefattar ett brett urval av projekt som finansieras ur EU:s budget för att behandla frågan om de barns belägenhet som utsatts för väpnade konflikter, vilket anges i den översikt som nyligen utarbetats av kommissionen som en inledande uppföljning till antagandet i december 2003 av EU:s riktlinjer om barn och väpnade konflikter.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/582 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/582

---

(2004/C 84 E/0658)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0399/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Hemliga gripanden i Förenta staterna av utlänningar misstänkta för terroristaktiviteter då de saknar giltigt visum

Har Europeiska kommissionen vidtagit några politiska eller humanitära åtgärder mot denna typ av gripanden i Förenta staterna, som dessutom har fastställts av högsta domstolen, och som berör 700 personer mot vilka den enda anklagelse som finns är att de har överträtt invandringslagarna i den federala staten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Terrorism utgör ett fundamentalt angrepp på Europeiska unionens värden, som tas upp bl.a. i artiklarna 6 och 11 i Fördraget om Europeiska unionen och har med principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och med rättsstatsprincipen att göra, vilka samtliga utgör väsentliga beståndsdelar i unionens politik.

Kommissionen anser att personer som misstänks vara terrorister skall dras inför rätta och att terrorismen utgör ett faktiskt hot mot säkerheten såväl inom som utom Europa.

Kommissionen vill dock även betona att den är övertygad om att de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen måste respekteras till fullo i kampen mot terrorismen.

Kommissionen är inte i stånd att avgöra huruvida de beskyllningar som ledde till de gripanden som parlamentsledamoten avser såsom rapporterats i medierna enbart grundar sig på föregivna överträdelser av en viss typ av lag i Förenta staterna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/582 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/582

---

(2004/C 84 E/0659)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0402/04

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Gränssjukhus i Cerdanya

Nyligen har de katalanska och franska hälsovårdsförvaltningarna erhållit finansiering ur Interreg-programmet för att studera möjligheten och kostnaden att bygga ett gränssjukhus i Puigcerdà, i La Cerdanya, en gränsdal mellan Spanien och Frankrike.

Kan kommissionen upplysa om i vilket stadium denna fråga befinner sig, när det gäller möjligheten att bygga ett gränssjukhus som, om det blir av, skulle bidra till att fördjupa begreppet europeiskt medborgarskap och möjliggöra en förbättring av sjukvårds- och omsorgskvaliteten för medborgarna i området?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

Kommissionen kan bekräfta för parlamentledamoten att det inom ramen för programmet Interreg III A Spanien-Frankrike har beviljats finansiering med 45 000 euro ur Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) för en genomförbarhetsstudie i samband med upprättandet av ett sjukhus med gränsöverskridande verksamhet i Cerdanya. Denna studie, som leds av regionalrådet i Languedoc-Roussillon (projektledning) och Generalitat de Catalunya, är på väg att slutföras.

För närvarande väntar kommissionen på resultaten från denna studie. Kommissionen är emellertid för samfinansiering av denna typ av projekt som kan få en gynnsam effekt på livskvalitén för befolkningar i gränsområden. Projektet främjar att tillgångar och infrastrukturer på hälso- och sjukvårdsområdet används gemensamt till förmån för befolkningar som geografiskt lever nära varandra.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/583 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/583

---

(2004/C 84 E/0660)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0416/04

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(9 februari 2004)

Ämne:   Jakt på gäss i provinsen Zeeland

Provinsen Zeeland har upphävt förbudet mot jakt på gäss. Förbudet har upphävts i sådana områden som inte omfattas av fågeldirektivet, varvid det inrättats en buffertzon på mellan 200 och 700 meter. Inom det område som berörs förekommer olika arter av gäss som finns förtecknade i bilaga II/2 till fågeldirektivet, bland vilka märks prutgås (Branta bernicla). Nederländerna finns inte med bland de medlemsstater som i enlighet med artikel 7.3 får ge tillstånd till jakt på prutgås. Detsamma gäller för spetsbergsgås (Anser brachyrhynchus) samt bläsgås (Anser albifrons), som också ofta anträffas i Zeeland. Undantag från jaktförbudet är enligt artikel 9.1 a tillåtna endast om det inte finns någon annan lämplig lösning för att förebygga sådant som allvarlig skada på gröda. I ortspressen sägs det att förbudet upphävts därför att provinsstyret inte vill betala ut ersättning för skador på växtligheten vilka förorsakats av gäss.

| 1. | Är utbetalning av ersättning till jordbrukare för skador som gässen vållat på deras grödor en lämplig lösning, i den bemärkelse som avses i artikel 9.1 a? |
| --- | --- |

1.

Är utbetalning av ersättning till jordbrukare för skador som gässen vållat på deras grödor en lämplig lösning, i den bemärkelse som avses i artikel 9.1 a?

| 2. | Anser kommissionen att det strider mot fågeldirektivet att förbudet mot jakt upphävts? Om så är fallet: vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att det strider mot fågeldirektivet att förbudet mot jakt upphävts? Om så är fallet: vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta?

| 3. | Är de buffertzoner som inrättats tillräckliga för att kunna erbjuda skydd för fåglar som uppehåller sig inom de skyddade områdena? |
| --- | --- |

3.

Är de buffertzoner som inrättats tillräckliga för att kunna erbjuda skydd för fåglar som uppehåller sig inom de skyddade områdena?

| 4. | Kan kommissionen undersöka i vad mån provinsen Zeeland använt möjligheterna att bevilja stöd till naturvård genom försorg av jordbruket? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen undersöka i vad mån provinsen Zeeland använt möjligheterna att bevilja stöd till naturvård genom försorg av jordbruket?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Parlamentsledamoten hänvisar till spetsbergsgås (Anser brachyrhynchus), bläsgås (Anser Albifrons) och prutgås (Branta bernicla) som alla nämns i bilaga 2 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (1). I artikel 7.3 i direktivet fastställs att de arter som anges i bilaga 2 endast får jagas i de medlemsstater som anges för detta i bilagan. I bilaga 2 anges att Nederländerna får ge tillstånd till jakt på bläsgås.

När det gäller de andra två arterna nämns antyder parlamentsledamoten att Nederländerna har medgivit undantag från jaktförbudet för dessa arter på grund av de skador på växtligheten som fåglarna förorsakar. Det är i princip möjligt för Nederländerna att utifrån artikel 9.1 a i direktivet medge undantag från bestämmelserna i artikel 7 för att ”förhindra allvarlig skada på gröda, boskap, skog, fiske och vatten”.

Enligt artikel 9.3 och 9.4 i direktivet skall Nederländerna lämna en rapport till kommissionen om genomförandet av artikel 9. Kommissionen har ännu inte tagit emot rapporten om undantagen för 2003 och den väntas inte förrän i slutet av år 2004. Under dessa omständigheter är det inte uppenbart att Nederländerna har brutit mot bestämmelserna i direktivet. När kommissionen har fått rapporten kommer man att noggrant granska den och om nödvändigt vidta åtgärder för att se till att undantagen överensstämmer med bestämmelserna i direktivet. Kommissionen vill understryka att medlemsstaterna måste följa bestämmelserna i artikel 9 som de tolkas av EG-domstolen. Domstolen fastslog till exempel att ett undantag från det allmänna jaktförbudet i artikel 7 endast medges genom åtgärder som detaljerat hänvisar till de faktorer som nämns i artikel 9.1 och 9.2 (se t.ex. domstolens dom av den 7 mars 1996 i mål C-118/94, WWF).

När det gäller miljöutgifter i jordbruket vill kommissionen informera parlamentsledamoten om att Nederländernas nationella landsbygdsutvecklingsplan inte innehåller någon specifik åtgärd för miljöutgifter i jordbruket som syftar till att skydda ovannämnda gäss. Genom 2002 års ändring av landsbygdsutvecklingsplanen som skickades in den 2 april 2002 avsåg Nederländerna att införa programmen ”Winter migrant meadow for short stays” (äng för flyttfåglar för korta vistelser), ”Winter migrant meadow for medium stays” (äng för flyttfåglar för medellånga vistelser) och ”Winter migrant meadow for long stays” (äng för flyttfåglar för långa vistelser). Genom dessa program skyddas prutgåsen och den större bläsgåsen. Spetsbergsgåsen skyddas inte. Genom en skrivelse av den 8 juli 2003 informerades kommissionen emellertid om att programmen ”Winter migrant meadow for short stays”, ”Winter migrant meadow for medium stays” och ”Winter migrant meadow for long stays” dragits tillbaka i ändringen för år 2002. Eftersom ändringar av landsbygdsutvecklingsplanen förhandlas fram på bilateral nivå mellan kommissionen och medlemsstaten är det inte möjligt för kommissionen att bedöma i vilken utsträckning provinsen Zeeland har utnyttjat möjligheten att bevilja stöd till naturvård genom jordbruket.

Stöd till naturvård genom jordbruket tilldelas med största sannolikhet enligt den nederländska landsbygdsutvecklingsplanen för 2000-2006. Strukturfondernas mål 2 för södra Nederländerna, som även omfattar delar av provinsen Zeeland, förefaller inte vara en lämplig ram för denna typ av åtgärder.

Inom ramen för delprogrammet för ”Euregio Scheidemond” som ingår i det nuvarande programmet Interreg ΠΙΑ som gynnar ”Grensregio Vlaanderen-Nederland” finansieras ett gränsöverskridande projekt som kallas ”Organiskt jordbruk” (”Grensoverschijdend biologisch boeren”) med två partner från Zeeland.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/584 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/584

---

(2004/C 84 E/0661)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0420/04

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Att fluoridera dricksvattnet

Kan kommissionen tala om varför det enligt det nya direktivet om dricksvatten (98/83/EG (1)) fortfarande är tillåtet att i offentliga vattentäkter tillsätta ett ”prioriterat farligt ämne”, när det så uppenbart strider mot kommissionens egna direktiv, t.ex. artikel 4.2 i direktivet om dricksvatten, där medlemsstaterna förbjuds att anta åtgärder som leder till ”ökad förorening av vatten som används för framställning av dricksvatten”? Enligt ramdirektivet om vattenpolitik (2000/60/EG (2)) är ämnet förbjudet och dessutom finns det upptaget i direktivet om farliga ämnen. Hexafluorokiselsyra är en långlivad, bioackumulerande förorening och en giftig kemikalie.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Beträffande farliga ämnen har rådet och Europaparlamentet antagit en lista på 33 ämnen eller grupper av ämnen. Av dem har elva klassificerats som ”prioriterade farliga ämnen”, 14 som ”prioriterade ämnen” som nu granskas och åtta har inte klassificerats som ”prioriterade farliga ämnen”. För närvarande omfattas hexafluorokiselsyra inte av Europaparlamentets och rådets beslut nr 2455/2001/EG av den 20 november 2001 om upprättande av en lista över prioriterade ämnen på vattenpolitikens område och om ändring av direktiv 2000/60/EG (3).

För rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten har direktivets syfte varit att fastställa gränsvärden som inte får överskridas för en rad ämnen, till exempel fluorid. De högsta tillåtna nivåerna har fastställts på grundval av vetenskapliga rön i syfte att skydda människors hälsa. Vilka metoder som sedan väljs för att se till att dricksvattnet uppfyller gemenskapslagstiftningens kvalitetskrav får medlemsstaterna bestämma själva.

Listan över parametrar i direktivet har begränsats till dem som är av störst betydelse för kvaliteten på dricksvattnet i EU. De ämnen som finns med på listan är inte de enda som kan utgöra en risk eller ett potentiellt hot mot människors hälsa om de förekommer i dricksvatten. Men att ta med samtliga potentiella föroreningar utan hänsyn till deras (o)sannolika förekomst skulle ha skapat ett ohanterligt direktiv. Detta skulle ha medfört oproportionerligt stora övervakningsskyldigheter och mycket små säkerhetsvinster.

---

(1)  EGT L 330, 5.12.1998, s. 32.

(2)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.

(3)  EGT L 331, 15.12.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/585 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/585

---

(2004/C 84 E/0662)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0423/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Nedläggning av Brax fabrik i Portugal

Klädfabriken Brax Portuguesa, fábrica de confecções, Lda, i Serzedo, Vila Nova de Gaia, har precis stängt sina anläggningar och gjort nära 450 arbetstagare arbetslösa. Vi vet att det multinationella bolaget Brax, med tyskt kapital, redan har öppnat andra fabriker i Rumänien och i andar kandidatländer. I de handlingar som företaget gav arbetstagarna, framgår att företaget säger att man inte har betalat lönerna de två sista månaderna och inte förutser någon betalning de följande månaderna. Det skall noteras att företaget använde portugisiska arbetstagare, på Brax Portuguesa, för att utbilda rumänska arbetstagare. Nu gör man dem arbetslösa på ett fullständigt olagligt och oacceptabelt sätt, men behåller fabriksanläggningarna och annan viktig egendom vid fabriken. Som bekant har Brax Portuguesa fått gemenskapsfonder vilket man säkert kommer att fortsätta att få i Rumänien och andra länder.

Jag ber därför kommissionen att upplysa mig om följande:

| 1. | Kommer Europeiska kommissionen att kräva att gemenskapsmedlen som Braxgruppen har fått skall betala tillbaks om den framhärdar i att stänga sina anläggningar i Portugal? |
| --- | --- |

1.

Kommer Europeiska kommissionen att kräva att gemenskapsmedlen som Braxgruppen har fått skall betala tillbaks om den framhärdar i att stänga sina anläggningar i Portugal?

| 2. | Kommer Europeiska kommissionen att vägra Braxgruppen varje annan finansiering, i vilket land den än installerar sig, om den vidhåller stängningen av fabriken i Portugal? |
| --- | --- |

2.

Kommer Europeiska kommissionen att vägra Braxgruppen varje annan finansiering, i vilket land den än installerar sig, om den vidhåller stängningen av fabriken i Portugal?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att följande bestämmelser gäller i fråga om skyldigheter för företag som har tagit emot gemenskapsfinansiering:

| — | För den period som täcks av gemenskapens stödramar (GSR) 2000-2006 anges följande i strukturfondernas tillämpningsföreskrifter:






  — | I riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål (1998) har kommissionen för det första beslutat att stödmottagarna måste upprätthålla alla stödfinansierade investeringar i fem år. Enligt generaldirektoratet för konkurrens påbörjas femårsperioden när den stödfinansierade investeringen har slutförts, för de investeringar som anges i punkt 4.10 i riktlinjerna, dvs. från och med det att investeringen används i företaget. |
| --- | --- | --- |

—

För den period som täcks av gemenskapens stödramar (GSR) 2000-2006 anges följande i strukturfondernas tillämpningsföreskrifter:

—

I riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål (1998) har kommissionen för det första beslutat att stödmottagarna måste upprätthålla alla stödfinansierade investeringar i fem år. Enligt generaldirektoratet för konkurrens påbörjas femårsperioden när den stödfinansierade investeringen har slutförts, för de investeringar som anges i punkt 4.10 i riktlinjerna, dvs. från och med det att investeringen används i företaget.

| — | I förordningen om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1999) anges för det andra att strukturstöd får beviljas produktionsverksamheter under förutsättning att verksamheterna inte flyttar inom fem år efter beslutet om beviljande av stöd. |
| --- | --- |

—

I förordningen om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1999) anges för det andra att strukturstöd får beviljas produktionsverksamheter under förutsättning att verksamheterna inte flyttar inom fem år efter beslutet om beviljande av stöd.

| — | Ett omfattande projekt (dvs. med kostnader på mer än 50 miljoner euro) måste för det tredje vara föremål för en uttrycklig begäran till kommissionen om det skall kunna samfinansieras genom ett program inom Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Medlemsstaterna måste också fylla i ett frågeformulär som innehåller en fråga om risken för en Omlokalisering. Denna aspekt beaktas när kommissionen motiverar sitt beslut om beviljande eller eventuellt avslag på samfinansiering från ERUF (som får uppgå till 35 procent i mål 1-områden). |
| --- | --- |

—

Ett omfattande projekt (dvs. med kostnader på mer än 50 miljoner euro) måste för det tredje vara föremål för en uttrycklig begäran till kommissionen om det skall kunna samfinansieras genom ett program inom Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Medlemsstaterna måste också fylla i ett frågeformulär som innehåller en fråga om risken för en Omlokalisering. Denna aspekt beaktas när kommissionen motiverar sitt beslut om beviljande eller eventuellt avslag på samfinansiering från ERUF (som får uppgå till 35 procent i mål 1-områden).

| — | När det gäller den period som omfattas av gemenskapens stödramar 1994-1999 började femårsregeln gälla först 1998. Det bör dock påpekas att förordning (EEG) nr 4253/88 (1) var i kraft redan 1989. I artikel 24 i denna förordning föreskrivs att stödet för en åtgärd kan sättas ned eller hållas inne om en granskning av åtgärden i fråga avslöjar en oriktighet, särskilt en väsentlig förändring som påverkar arten av eller villkoren för åtgärden och för vilken kommissionens godkännande inte har inhämtats. Kommissionen skall kontrollera detta inom ramen för Partnerskapet med medlemsstaten. |
| --- | --- |

—

När det gäller den period som omfattas av gemenskapens stödramar 1994-1999 började femårsregeln gälla först 1998. Det bör dock påpekas att förordning (EEG) nr 4253/88 (1) var i kraft redan 1989. I artikel 24 i denna förordning föreskrivs att stödet för en åtgärd kan sättas ned eller hållas inne om en granskning av åtgärden i fråga avslöjar en oriktighet, särskilt en väsentlig förändring som påverkar arten av eller villkoren för åtgärden och för vilken kommissionens godkännande inte har inhämtats. Kommissionen skall kontrollera detta inom ramen för Partnerskapet med medlemsstaten.

| — | Bestämmelserna för den nuvarande programperioden kommer att tillämpas på kandidatländerna när de har anslutit sig till unionen. |
| --- | --- |

—

Bestämmelserna för den nuvarande programperioden kommer att tillämpas på kandidatländerna när de har anslutit sig till unionen.

| — | Det är under alla förhållanden medlemsstatens sak att vidta rättsliga åtgärder med stöd av de avtal som ingicks med företaget när stödet beviljades. Om det stödmottagande företaget inte har följt gemenskapens bestämmelser om statligt stöd skall företaget således betala tillbaka stödet till de myndigheter som beviljade det. |
| --- | --- |

—

Det är under alla förhållanden medlemsstatens sak att vidta rättsliga åtgärder med stöd av de avtal som ingicks med företaget när stödet beviljades. Om det stödmottagande företaget inte har följt gemenskapens bestämmelser om statligt stöd skall företaget således betala tillbaka stödet till de myndigheter som beviljade det.

| — | Inom ramen för Partnerskapet har kommissionen redan uppmärksammat den berörda medlemsstaten på att den måste kontrollera att det stödmottagande företaget har fullgjort sina skyldigheter i det specifika fall som parlamentsledamoten tar upp. |
| --- | --- |

—

Inom ramen för Partnerskapet har kommissionen redan uppmärksammat den berörda medlemsstaten på att den måste kontrollera att det stödmottagande företaget har fullgjort sina skyldigheter i det specifika fall som parlamentsledamoten tar upp.

| — | Om ett företag omlokaliserar sin verksamhet från en region till en annan i samma land, från en medlemsstat till en annan eller från en medlemsstat till ett kandidatland, och samtidigt följer gällande bestämmelser, har varken kommissionen eller medlemsstaterna rätt att vägra företaget stöd på den nya orten, om den uppfyller villkoren för stödberättigande. |
| --- | --- |

—

Om ett företag omlokaliserar sin verksamhet från en region till en annan i samma land, från en medlemsstat till en annan eller från en medlemsstat till ett kandidatland, och samtidigt följer gällande bestämmelser, har varken kommissionen eller medlemsstaterna rätt att vägra företaget stöd på den nya orten, om den uppfyller villkoren för stödberättigande.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet, EGT L 374, 31.12.1988.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/587 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/587

---

(2004/C 84 E/0663)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0424/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Försvar för korghantverket i den självstyrande regionen Madeira

Korghantverket är en traditionell verksamhet i den självstyrande regionen Madeira och utgör en del av de traditionella och kulturella ekonomiska sektorerna hos denna befolkning på atlantöarna Madeira och Porto Santo. Korgproduktionen och konfektionsverksamheten innebär hundratals arbetstillfällen, med en uppenbar ekonomisk betydelse i vissa områden i regionen och som många familjer är beroende av.

På grund av konkurrensen från produkter från tredje land, främst i Asien, befinner sig denna sektor i en djup kris som, om inga grundläggande förändringar sker, löper risken att försvinna och med en del av denna befolkningens kultur, som har funnits på öarna i över femhundra år.

Hittills har det saknats medel för att försvara denna specifika verksamhet i denna ytterst avlägsna region. De åtgärder som hittills har skett har inte tillräckligt djup för sektorn, varken när det gäller videproduktionen eller dess hantverksbearbetning och försäljning. Det krävs särskilda stödprogram, med en annan omfattning, som gynnar modernisering av odling och behandling av vide, liksom en studie på området för att förnya och aktualisera de produkter som framställs och säljs på marknaden, liksom positiva åtgärder för att främja dem.

Därför ställer jag följande fråga till kommissionen: Vilka åtgärder kan, enligt befintliga program, beaktas i stödet till denna regionala hantverkssektor, och vilka möjligheter finns det för att denna sektor skall kunna få stöd som gör det möjligt att fortleva och moderniseras som hantverksprodukt i EU?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning när det gäller den ekonomiska och kulturella betydelsen av traditionell hantverksproduktion, däribland korghantverk på Madeira.

Kommissionen är medveten om behovet av att framhäva kvaliteten på hantverksprodukter och har gjort en undersökning för att kartlägga de olika yrkena inom europeiskt hantverk. I undersökningen ges även en rad rekommendationer för strategier för främjande av hantverksprodukter, allt från sätt att bevara och överföra yrkesskicklighet och kunskaper till åtgärder för att underlätta tillträdet till nationella och internationella marknader med hjälp av elektronisk handel.

Slutrapporten från undersökningen finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/enterprise/ entrepreneurship/craft/craft-studies/rarecrafts.htm

Det är därför som det i det operativa programmet för Madeira (Popram III) i åtgärd 2.3: Konkurrenskraft och ekonomisk effektivitet, ingår olika insatser för att skydda och utveckla hantverket. Parlamentsledamoten uppmärksammas särskilt på den insats som fastställs i programkomplementet genom åtgärd 2.3.2: Stimulering av företagarklimatet, som syftar till att finansiera projekt inriktade på att lyfta fram specifika regionala produkter inom hantverk som t.ex. tapisseri, broderi och korghantverk.

Utöver dessa åtgärder för att främja hantverket omfattas videodlingen inom ramen för POSEI av särskilda åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för Azorerna och Madeira, som beslutades genom rådets förordning (EG) nr 1453/2001 av den 28 juni 2001 (1).

Kommissionen har finansierat en undersökning med titeln ”Stöd till regionalt hantverk” som hade till syfte att analysera möjligheterna till att stödja och återuppliva hantverksnäringen. Ett förslag till program med namnet ”Omstrukturering av det regionala hantverket” har sedan utarbetats för genomförande av nya åtgärder i syfte att stimulera och utveckla tapisseri, broderi och korghantverk.

Kommissionen har vidare inom ramen för ramprogrammet Euromed Héritage II, också finansierat Prodecom-projektet som syftar till att höja anseendet för det konstnärliga och hantverksmässiga kulturarvet i Medelhavsområdet genom att märka produkterna med beteckningen ”lokal kulturprodukt” så att hög kvalitet och originalitet lättare får ett erkännande. Denna åtgärd bör på sikt underlätta handeln med hantverksprodukter i och utanför Europa. Projektet samordnas av Chambre des Beaux Arts de Méditerranée (2).

Slutligen håller en särskild stödordning på att utarbetas vars syfte är att stödja marknadsföring av dessa hantverksprodukter.

Kommissionen arbetar vidare i denna fråga och har planer på en förberedande undersökning för att bedöma om det är möjligt att skapa ett gemenskapsinstrument för framhävande och främjande av europeiska småföretags typiska produkter, andra än jordbruksprodukter, däribland de traditionella typiska produkter från de yttersta randområdena som ingår i det europeiska kulturarvet, och som ur ekonomisk synvinkel utgör en ovärderlig tillgång för producenterna (i de flesta fall, små och medelstora företag) och för de lokala samhällena.

Europeiska socialfonden medfinansierar programmet Popram III inom ramen för gemenskapens stödram III (2000-2006) med 99 075 446 euro (Åtgärd 1.5 — Mänsklig kompetens och social jämställdhet). Gemenskapsstödet på Madeira syftar till att höja befolkningens kompetens, främja sysselsättningen, anställbarheten, lika möjligheter för män och kvinnor samt social integration. Detta tar sig bland annat uttryck i stöd för att höja ungdomarnas kompetens i eller utanför utbildningssystemet, utbildning av yrkesverksamma, omskolning av och hjälp till arbetslösa att komma tillbaka på arbetsmarknaden eller lokala åtgärder för att skapa arbetstillfällen.

Gemenskapsstödet till korghantverket ingår i den allmänna ramen för utveckling av mänskliga resurser som fastställts för den autonoma regionen Madeira. Det är de nationella myndigheternas uppgift att fastställa de särskilda politiska riktlinjerna för de olika verksamhetssektorerna. I detta hänseende har de nationella myndigheterna, trots att man har tillgång till samtliga åtgärder som finansieras genom Europeiska socialfonden, inom ramen för Popram III fastställt urvalskriterier som prioriterar projekt i samband med utbildningsplaner som lämnats in av företag inom sektorn som håller på att omstruktureras liksom projekt som lämnas in inom ramen för åtgärd 1.5.3 — Vidareutbildning av yrkesverksamma.

---

(1)  EGT L 198, 21.7.2001.

(2)  59, rue Cambronne — 75015 Paris. — ch.beaux.arts@wanadoo.fr

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/588 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/588

---

(2004/C 84 E/0664)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0426/04

från Samuli Pohjamo (ELDR) och Mikko Pesälä (ELDR) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Tidsfrister vid behandling av projekt för landsbygdens utveckling

När det gäller projekten för landsbygdens utveckling tar myndigheternas behandling ofta mycket lång tid, rentav över ett år. Detta orsakar stora problem för dem som samordnar projekten. Om behandlingen av projektansökningarna och ansökan om utbetalning drar ut över flera månader leder till tung administration och dessutom orsakar det kännbara ekonomiska förluster. Det är också vanligt att projektidéer som uppstår på gräsrotsnivå faller på grund av att projekteringen upplevs som för byråkratisk och tidskrävande. Om behandlingen av företagsprojekten tar över ett år är det möjligt att hela projektet hinner mista sin betydelse.

Frågan gäller horisontala projekt för landsbygdens utveckling och projekt inom mål 1-området. Frågan lyder alltså om kommissionen har fattat beslut om tidsfrister för behandlingen av projekt för landsbygdens utveckling från det att ansökan lämnas in till själva projektbeslutet? Tidsfristerna gäller projektsamordnare, men gäller de myndigheter? Känner kommissionen till skillnaderna i olika länders behandlingstider av projekten, så att man skulle få reda på om behandlingstidens längd påverkar projektens resultat?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

Kommissionen känner till de långa handläggningstiderna för de finska projekten för landsbygdsutveckling genom de årliga rapporterna om programmens genomförande, utvärderingsrapporter och övervakningskommittéernas arbete.

Till exempel framfördes följande kritik i de halvtidsutvärderingar som genomfördes för mål 1-programmen:

| — | Administrationen av strukturfondsprogrammen i Finland har varit ganska tungrodd under den tid man varit medlem och den har utsatts för hård kritik. Den nya (nationella) lagstiftningen om strukturfonder har i många fall tydliggjort de olika myndigheternas befogenheter, men den omfattande administrationen skapar fortfarande orimliga dröjsmål när projekt skall startas och anslag betalas ut. |
| --- | --- |

—

Administrationen av strukturfondsprogrammen i Finland har varit ganska tungrodd under den tid man varit medlem och den har utsatts för hård kritik. Den nya (nationella) lagstiftningen om strukturfonder har i många fall tydliggjort de olika myndigheternas befogenheter, men den omfattande administrationen skapar fortfarande orimliga dröjsmål när projekt skall startas och anslag betalas ut.

| — | Dessa problem beror främst på programmens struktur, det vill säga de olika nationella och regionala medfinansiärernas (TE-centralen, länsstyrelser och kommuner) handläggningsförfaranden, med tidtabellen för beslutsfattande och med tolkningen och tillämpningen av de normer som styr aktiviteterna. Finansiella anslag som tilldelas per län är ett hinder för att fördela resurserna på ett optimalt sätt, då den regionala efterfrågan inte alltid stämmer överens med utbudet. |
| --- | --- |

—

Dessa problem beror främst på programmens struktur, det vill säga de olika nationella och regionala medfinansiärernas (TE-centralen, länsstyrelser och kommuner) handläggningsförfaranden, med tidtabellen för beslutsfattande och med tolkningen och tillämpningen av de normer som styr aktiviteterna. Finansiella anslag som tilldelas per län är ett hinder för att fördela resurserna på ett optimalt sätt, då den regionala efterfrågan inte alltid stämmer överens med utbudet.

| — | Liknande kritik framfördes även i de halvtidsutvärderingar som genomfördes för det regionala utvecklingsprogrammet och programmet Leader+. |
| --- | --- |

—

Liknande kritik framfördes även i de halvtidsutvärderingar som genomfördes för det regionala utvecklingsprogrammet och programmet Leader+.

| — | De långa handläggningstiderna för bedömningen av ansökningarna har diskuterats i olika övervakningskommittéer, liksom på initiativ av kommissionens företrädare, men inget verkligt beslut har fattats för att rätta till situationen. Ansvaret ligger hos övervakningskommittéerna, som består av företrädare för olika myndigheter samt av parter i näringslivet och på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

—

De långa handläggningstiderna för bedömningen av ansökningarna har diskuterats i olika övervakningskommittéer, liksom på initiativ av kommissionens företrädare, men inget verkligt beslut har fattats för att rätta till situationen. Ansvaret ligger hos övervakningskommittéerna, som består av företrädare för olika myndigheter samt av parter i näringslivet och på arbetsmarknaden.

| — | De årliga rapporter om genomförandet av strukturfondsprogrammen som skall överlämnas till kommissionen skall innehålla en sammanställning av alla större problem man stött på i hanteringen av stödet och de åtgärder som vidtagits. På grundval av dessa rapporter skall kommissionen och förvaltningsmyndigheten granska aktiviteterna och de viktigaste resultaten för föregående år. Vid det årliga översynsmötet för programmet Leader+ år 2002 betonade kommissionen vikten av att korta ner de långa handläggnings- och utbetalningstiderna och situationen har nu förbättrats något. |
| --- | --- |

—

De årliga rapporter om genomförandet av strukturfondsprogrammen som skall överlämnas till kommissionen skall innehålla en sammanställning av alla större problem man stött på i hanteringen av stödet och de åtgärder som vidtagits. På grundval av dessa rapporter skall kommissionen och förvaltningsmyndigheten granska aktiviteterna och de viktigaste resultaten för föregående år. Vid det årliga översynsmötet för programmet Leader+ år 2002 betonade kommissionen vikten av att korta ner de långa handläggnings- och utbetalningstiderna och situationen har nu förbättrats något.

| — | På grundval av det ovan nämnda hänvisar kommissionen till att de långa handläggningstiderna för ansökningar främst beror på splittrade nationella administrativa system och att det i första hand är förvaltningsmyndigheterna i medlemsstaterna och programmens övervakningskommittéer som bär ansvaret. |
| --- | --- |

—

På grundval av det ovan nämnda hänvisar kommissionen till att de långa handläggningstiderna för ansökningar främst beror på splittrade nationella administrativa system och att det i första hand är förvaltningsmyndigheterna i medlemsstaterna och programmens övervakningskommittéer som bär ansvaret.

| — | Det finns inga tydliga regler för de nationella handläggningstiderna för ansökningar eller för ansökningar om utbetalning i gemenskapslagstiftningen om strukturfonderna eller landsbygdsutveckling, även om det i artikel 32 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 (1) fastställs att den nationella utbetalande myndigheten skall försäkra sig om att de slutliga stödmottagarna snarast möjligt får hela sitt bidrag från fonderna. |
| --- | --- |

—

Det finns inga tydliga regler för de nationella handläggningstiderna för ansökningar eller för ansökningar om utbetalning i gemenskapslagstiftningen om strukturfonderna eller landsbygdsutveckling, även om det i artikel 32 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 (1) fastställs att den nationella utbetalande myndigheten skall försäkra sig om att de slutliga stödmottagarna snarast möjligt får hela sitt bidrag från fonderna.

| — | I artikel 35 i förordningen fastställs att övervakningskommittén skall se till att stödformen genomförs på ett effektivt sätt och med kvalitet. Den kan när som helst för förvaltningsmyndigheten föreslå anpassningar eller översyn av stödformen som gör det möjligt att förbättra stödformens förvaltning, inklusive den ekonomiska förvaltningen. Företrädarna för kommissionen deltar i övervakningskommitténs arbete som rådgivare. |
| --- | --- |

—

I artikel 35 i förordningen fastställs att övervakningskommittén skall se till att stödformen genomförs på ett effektivt sätt och med kvalitet. Den kan när som helst för förvaltningsmyndigheten föreslå anpassningar eller översyn av stödformen som gör det möjligt att förbättra stödformens förvaltning, inklusive den ekonomiska förvaltningen. Företrädarna för kommissionen deltar i övervakningskommitténs arbete som rådgivare.

| — | Kommissionen anser alltså att de långa handläggningstiderna vid bedömningen av ansökningar främst beror på de nationella administrativa systemen och att det i första hand är förvaltningsmyndigheterna i medlemsstaten och programmens övervakningskommittéer som ansvarar för att försöka komma tillrätta med situationen. Kommissionen har dock ändå för avsikt att ta upp frågan vid kommande årliga översynsmöten mellan kommissionen och medlemsstaten och vid mötena med respektive övervakningskommittéer liksom vid andra tillfällen. |
| --- | --- |

—

Kommissionen anser alltså att de långa handläggningstiderna vid bedömningen av ansökningar främst beror på de nationella administrativa systemen och att det i första hand är förvaltningsmyndigheterna i medlemsstaten och programmens övervakningskommittéer som ansvarar för att försöka komma tillrätta med situationen. Kommissionen har dock ändå för avsikt att ta upp frågan vid kommande årliga översynsmöten mellan kommissionen och medlemsstaten och vid mötena med respektive övervakningskommittéer liksom vid andra tillfällen.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/590 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/590

---

(2004/C 84 E/0665)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0444/04

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(18 februari 2004)

Ämne:   Efterlevnad av lagstiftningen om säkerhet och hälsa i arbetet

Den 26 januari gjorde jag arbetsplatsbesök hos sex företag i Emmen i den nederländska provinsen Drenthe. Där talade jag med företagare och företagsnämnder om effekten av det europeiska ramdirektivet 89/391/EEG (1) i den nederländska lagstiftningen, till exempel arbetarskyddslagen. I det sammanhanget tog man upp den omständigheten att arbetsmiljölagen i fråga om tillsynsmyndigheten strider mot den europeiska lagstiftningen enligt en dom av EG-domstolen av den 22 maj 2003. Den nederländska arbetsmiljölagen tvingar företag att anlita en extern tillsynsenhet. Det europeiska direktivet kräver emellertid att man först skall se om det står expertis till förfogande inom det egna företaget.

| 1. | Skall företag nu hålla sig till domstolens dom eller till den nederländska arbetsmiljölagstiftningen? |
| --- | --- |

1.

Skall företag nu hålla sig till domstolens dom eller till den nederländska arbetsmiljölagstiftningen?

| 2. | Har samråd ägt rum med den nederländska regeringen för att anpassa arbetsmiljölagen så snabbt som möjligt? |
| --- | --- |

2.

Har samråd ägt rum med den nederländska regeringen för att anpassa arbetsmiljölagen så snabbt som möjligt?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

| 1. | Enligt artikel 228 i EG-fördraget måste medlemsstaterna uppfylla de skyldigheter som följer av EG-domstolens domar och därmed anta nödvändiga bestämmelser för ändamålet.
  Enligt fast rättspraxis krävs det att åtgärder för att följa en dom vidtas omedelbart och slutförs snarast möjligt, med hänsyn till vikten av omedelbar och enhetlig tillämpning av gemenskapsrätten (dom av den 4 juli 2000 i mål C-387/97, kommissionen mot Grekland, REG 2000, s. I-5047, punkt 82).
  Detta hindrar dock inte att företag under tiden vänder sig till behöriga nationella myndigheter, om det anses lämpligt. |
| --- | --- |

1.

Enligt artikel 228 i EG-fördraget måste medlemsstaterna uppfylla de skyldigheter som följer av EG-domstolens domar och därmed anta nödvändiga bestämmelser för ändamålet.

Enligt fast rättspraxis krävs det att åtgärder för att följa en dom vidtas omedelbart och slutförs snarast möjligt, med hänsyn till vikten av omedelbar och enhetlig tillämpning av gemenskapsrätten (dom av den 4 juli 2000 i mål C-387/97, kommissionen mot Grekland, REG 2000, s. I-5047, punkt 82).

Detta hindrar dock inte att företag under tiden vänder sig till behöriga nationella myndigheter, om det anses lämpligt.

| 2. | Eftersom Nederländerna ännu inte har antagit de bestämmelser som är nödvändiga för att verkställa EG-domstolens dom av den 22 maj 2003 i mål C-441/01, har kommissionen inlett ett överträdelseförfarande på grundval av artikel 228 i EG-fördraget. Kommissionen kommer att driva ärendet så länge Nederländerna inte rättar sig efter domstolens dom. Det bör noteras att de nederländska myndigheterna har meddelat — i sitt svar på den formella underrättelse som översändes i enlighet med f.d. artikel 288 i EG-fördraget — att de nu är på väg att vidta nödvändiga åtgärder för att verkställa domen. |
| --- | --- |

2.

Eftersom Nederländerna ännu inte har antagit de bestämmelser som är nödvändiga för att verkställa EG-domstolens dom av den 22 maj 2003 i mål C-441/01, har kommissionen inlett ett överträdelseförfarande på grundval av artikel 228 i EG-fördraget. Kommissionen kommer att driva ärendet så länge Nederländerna inte rättar sig efter domstolens dom. Det bör noteras att de nederländska myndigheterna har meddelat — i sitt svar på den formella underrättelse som översändes i enlighet med f.d. artikel 288 i EG-fördraget — att de nu är på väg att vidta nödvändiga åtgärder för att verkställa domen.

---

(1)  EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/591 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/591

---

(2004/C 84 E/0666)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0451/04

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Programmet för livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning

Budgeten för livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning uppgick 2001 till 454 miljoner euro. Syftet med detta program var att bättre integrera kravet på en tryggad livsmedelsförsörjning i den övergripande utvecklingsstrategin för mottagarländerna. I budgeten för programmet ingick en summa på 25,2 miljone-r euro som skulle avsättas för tekniskt bistånd på plats. Kan kommissionen ange vilka projekt för tekniskt bistånd som erhållit medel och om det har gjorts en utvärdering av resultatet av dessa projekt?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

De 25,2 miljoner euro som var avsedda för tekniskt stöd inom 2001 års budget för livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning har till stor del (ungefär 80 %) använts för finansiering av avtal med enskilda experter som är knutna till program för livsmedelsförsörjning för 23 av de länder som får del av vårt bistånd.

Återstoden av totalanslaget har använts för finansiering av avtal som gäller övervakning av livsmedelsbiståndet (ungefär 10 %) och avtal om övervakning eller utvärdering av våra program för livsmedelsförsörjning (ungefär 10 %).

Varje program för livsmedelsförsörjning förutser en utvärdering efter halva tiden och en slutlig bedömning som utförs av oberoende kontor. Dessa utvärderingar, som naturligtvis beaktar komponenten tekniskt stöd, sätts igång på grundval av EU:s system med ramavtal och framläggs regelbundet för kommittéerna för livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning.

Komponenten tekniskt stöd utvärderas även i de övergripande utvärderingar som kommissionen utför.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/591 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/591

---

(2004/C 84 E/0667)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0457/04

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Belastning på huvudvägarna

Lokala aktörer och föreningar i Voulas kommun har framfört klagomål om att det grekiska parlamentet har röstat igenom en förändring av markanvändningen vid delar av huvudvägarna tillika avenyerna L. Vouliagmenis, L. Varis och L. Karamanlis, i syfte att tillåta kommersiell verksamhet i ett område där markanvändningen sedan 1926 har utgjorts av ”ren bostadsbebyggelse”. Den ordningen har dels fastställts genom presidentförordningar från 1926, 1934, 1940 och 1952, dels fått stöd i domarna 554/2000, 2314/2002 och 2315/2002 avkunnade av högsta domstolen i förvaltningsmål (Simvoulio tis Epikratias) samt i lag 3044/2002.

Vidare påvisades i en undersökning genomförd nyligen av Atens tekniska högskola (E.M.P.) att kommersiell verksamhet längs huvudvägarna (exempelvis avenyn L. Vouliagmenis) skapar stora problem i vägfunktionen och har negativa återverkningar på miljön och övriga bebyggda områden. I enlighet med de grundläggande principerna i EU:s handlingsprogram sker därtill byggen av huvudvägar med ekonomiskt stöd i syfte att livskvaliteten i storstadsområdena skall förbättras samt att trafikstockningar och luftföroreningar skall minska.

Avser kommissionen att ingripa för att stadsmiljön i området inte skall försämras?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Enligt artikel 211 i EG-fördraget har kommissionen ansvar för att se till att medlemsstaterna tillämpar gemenskapens lagstiftning på ett korrekt sätt. I de frågor som inte täcks av gemenskapens lagstiftning kan kommissionen inte ingripa.

Den situation som parlamentsledamoten beskriver förefaller inte omfattas av gemenskapens lagstiftning. Kommissionen har således inte någon grund för att ingripa. Frågan bör ställas till berörda myndigheter i Grekland.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/592 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/592

---

(2004/C 84 E/0668)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0469/04

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Hälsovarningar vid flygning

Håller kommissionen mot bakgrund av de allt tydligare hälsorisker, som är förknippade med att flyga (blodproppsbildningar av allvarlig art, utsättning för kosmisk strålning, luftburna infektioner etc), med om att den säkerhetsinformation, som kungörs i ett flygplan innan det lyfter, bör utökas till att innefatta en lämplig hälsovarning?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Kommissionen instämmer i att lufttrafikföretagen, vid sidan av hälsomyndigheterna, har en viktig roll när det gäller att informera passagerarna om risken för djup ventrombos. Som en försiktighetsåtgärd bör de varna passagerarna för risken för djup ventrombos, faktorer som ökar risken för sjukdomen och förebyggande åtgärder som kan vidtas före en flygning och ombord på flygplanet. Kommissionens vice-ordförande, som ansvarar för energi och transporter, har skrivit till lufttrafikföretag i gemenskapen och manat dem att ge passagerarna sådan information och ämnar nu skriva till dem igen för att se vad respektive flygbolag har gjort. Kommissionen anser dock att det är flygbolagen och inte de offentliga myndigheterna som skall besluta om de mest effektiva sätten att sprida informationen.

Kommissionen finansierar forskning om sambandet mellan flygning och djup ventrombos och forskningsresultaten kommer att vara tillgängliga i mitten av 2005. Detta torde ge avsevärt ökade kunskaper om denna åkomma och om vad som kan göras för att förhindra den. Kommissionen stöder även forskning om förhållandena i flygplanskabinerna (t.ex. luftkvaliteten) som en bas för möjliga åtgärder.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/592 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/592

---

(2004/C 84 E/0669)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0470/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Mjölkcentralen i Rom: förtydligande angående statligt stöd

Efter privatiseringen av mjölkcentralen i Rom (ACCL) ställdes en serie frågor för att påtala de påstådda oegentligheter som förekommit i samband med privatiseringen. Därefter har även kommissionen hävdat att de bidrag som Roms kommun gav den kommunala mjölkcentralen utgjorde ett statligt stöd, och att det handlade om en sektor där det förekommer en intensiv handel inom EU. Kommissionen slog dessutom fast att Roms kommun varje år täckt förluster motsvarande 96,6 miljarder lire mellan 1992 och 1997 och att den kompensationen med andra ord borde ”betraktas som stöd” med allmänna medel i strid med artiklarna 87, 88 och 89 i EG-fördraget. Kommissionen drog med andra ord slutsatsen att ACCL hade fått omotiverade ekonomiska och finansiella fördelar jämfört med andra konkurrenter i Italien och i andra länder inom EU som inte hade mottagit samma bidrag. Följaktligen borde artikel 37 i förordning (EG) nr 1255/1999 (1) tillämpas fullt ut. I ett beslut av den 11 april 2000, i ett meddelande med nummer C(2000) 1173 (2), dömde kommissionen därför italienska staten att från mottagaren ACCL driva in det belopp på 96,6 miljarder lire som beviljats för att ersätta förlusterna i boksluten mellan 1992 och 1997, förutom ränta som skulle löpa från det datum när bidraget gavs till dess bidraget faktiskt återbetalades.

Hittills förefaller det inte som om dessa belopp som felaktigt utbetalats har drivits in av de behöriga italienska myndigheterna eller att någon sådan indrivning skulle vara på gång. Det förefaller i stället som om kommissionen håller på att försöka övertala italienska staten att se till att beloppen återbetalas.

Mot bakgrund av detta, kan kommissionen upplysa om följande:

| 1. | Vem var det som 1996 anmälde operationen för kommissionen? |
| --- | --- |

1.

Vem var det som 1996 anmälde operationen för kommissionen?

| 2. | Till vilken italiensk myndighet riktades kommissionens beslut och angavs inom de två följande månaderna, som det sägs i beslutet, tidsfrister och förfaranden för att driva in nämnda belopp? |
| --- | --- |

2.

Till vilken italiensk myndighet riktades kommissionens beslut och angavs inom de två följande månaderna, som det sägs i beslutet, tidsfrister och förfaranden för att driva in nämnda belopp?

| 3. | Vilka organ skulle därefter ha underrättats, förutom italienska staten och av vilka gemenskapsorgan? |
| --- | --- |

3.

Vilka organ skulle därefter ha underrättats, förutom italienska staten och av vilka gemenskapsorgan?

| 4. | Vilken fysik person skulle ha mottagit meddelandet och vilken fysisk person skulle ha verkställt det? |
| --- | --- |

4.

Vilken fysik person skulle ha mottagit meddelandet och vilken fysisk person skulle ha verkställt det?

| 5. | Finns det en förordning om återbetalning av belopp eller finns det en preskriptionstid för sådan indrivning? |
| --- | --- |

5.

Finns det en förordning om återbetalning av belopp eller finns det en preskriptionstid för sådan indrivning?

| 6. | Har kommissionen meddelat EG-domstolen i enlighet med artikel 88.2 om det uteblivna meddelandet från italienska staten om de åtgärder som vidtagits för att verkställa kommissionens beslut senast den 19 december 2000 och, i annat fall, av vilka skäl har den inte gjort det? |
| --- | --- |

6.

Har kommissionen meddelat EG-domstolen i enlighet med artikel 88.2 om det uteblivna meddelandet från italienska staten om de åtgärder som vidtagits för att verkställa kommissionens beslut senast den 19 december 2000 och, i annat fall, av vilka skäl har den inte gjort det?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

Den 11 april 2000 antog kommissionen beslut 2000/628/EG om de stödåtgärder som Italien genomfört till förmån för Azienda Comunale Centrale del Latte di Roma.

| 1. | Utredningen av det statliga stöd som beviljats mjölkcentralen i Rom inleddes 1996, som det anges i det ovan nämnda beslutet, efter ett klagomål från en privatperson. |
| --- | --- |

1.

Utredningen av det statliga stöd som beviljats mjölkcentralen i Rom inleddes 1996, som det anges i det ovan nämnda beslutet, efter ett klagomål från en privatperson.

| 2. | Kommissionen underrättade den italienska staten om kommissionens beslut 2000/628/EG via Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen. Enligt kommissionens handlingar förefaller det inte som om tidsfristerna och förfarandena för att driva in beloppen i fråga meddelats kommissionen inom två månader. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen underrättade den italienska staten om kommissionens beslut 2000/628/EG via Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen. Enligt kommissionens handlingar förefaller det inte som om tidsfristerna och förfarandena för att driva in beloppen i fråga meddelats kommissionen inom två månader.

| 3 | och 4. När en medlemsstat har underrättats om ett beslut av kommissionen är medlemsstaten ansvarig för genomförandet av kommissionens beslut inom sitt territoriella område. Om inte annat följer av artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (3) behöver inga andra parter underrättas direkt av kommissionen. Kommissionen underrättar allmänheten om de slutliga beslut som den antar genom att offentliggöra dem i Europeiska unionens officiella tidning, vilket också skedde i detta fall. |
| --- | --- |

3

och 4. När en medlemsstat har underrättats om ett beslut av kommissionen är medlemsstaten ansvarig för genomförandet av kommissionens beslut inom sitt territoriella område. Om inte annat följer av artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (3) behöver inga andra parter underrättas direkt av kommissionen. Kommissionen underrättar allmänheten om de slutliga beslut som den antar genom att offentliggöra dem i Europeiska unionens officiella tidning, vilket också skedde i detta fall.

| 5. | Reglerna om återkrav av statligt stöd och preskriptionstiden för återkrav anges i artiklarna 14 och 15 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999. |
| --- | --- |

5.

Reglerna om återkrav av statligt stöd och preskriptionstiden för återkrav anges i artiklarna 14 och 15 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999.

| 6. | Kommissionen har inte hänskjutit ärendet till domstolen enligt artikel 88.2 i EG-fördraget. Kommissionen håller på att granska vilka åtgärder den italienska staten har vidtagit för att följa det ovan nämnda beslutet om de stödåtgärder som Italien genomfört till förmån för Azienda Comunale Centrale del Latte di Roma. Om granskningen visar att Italien inte har rättat sig efter beslutet, får kommissionen, som det anges i artikel 88.2 i EG-fördraget, hänskjuta ärendet till domstolen med avvikelse från artiklarna 226 och 227. |
| --- | --- |

6.

Kommissionen har inte hänskjutit ärendet till domstolen enligt artikel 88.2 i EG-fördraget. Kommissionen håller på att granska vilka åtgärder den italienska staten har vidtagit för att följa det ovan nämnda beslutet om de stödåtgärder som Italien genomfört till förmån för Azienda Comunale Centrale del Latte di Roma. Om granskningen visar att Italien inte har rättat sig efter beslutet, får kommissionen, som det anges i artikel 88.2 i EG-fördraget, hänskjuta ärendet till domstolen med avvikelse från artiklarna 226 och 227.

---

(1)  EGT L 160, 26.6.1999, s. 48.

(2)  EGT L 265, 19.10.2000, s. 15.

(3)  EGT L 83, 27.3.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/594 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/594

---

(2004/C 84 E/0670)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0472/04

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2004)

Ämne:   Gemensam tulltaxa gentemot tredjeländer

Hur stort var det totala beloppet (i miljarder euro) när det gäller tullavgifter som de 15 medlemsstaterna fick in år 2002 genom den gemensamma tulltaxan på varor (inklusive jordbruksprodukter), som importerades till EU från länder som inte var medlemmar i EU? Hur stort var det samlade värdet år 2002 (i miljarder euro) av import av varor (inklusive jordbruksprodukter) till EU från länder som inte var medlemmar i EU?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

— Tullar (dvs. tullar på icke-jordbruksprodukter) och jordbrukstullar som medlemsstaterna tar ut på import från tredje land betalas in med två månaders eftersläpning till kommissionen, efter avdrag på 25 % för uppbörd.

Det samlade värdet av jordbrukstullar respektive tullar från de 15 EU-länderna som bokförts i EU:s bokföring uppgick år 2002 till 1,18 miljarder euro respektive 12,92 miljarder euro.

Det samlade värdet av importtullar som tagits ut på varor (inklusive jordbruksprodukter) — dvs. summan av de två ovanstående siffrorna — uppgick alltså till 14,10 miljarder euro för de 15 EU-länderna 2002.

Nedan följer en fördelning per medlemsstat.

| (miljoner euro) |
| --- |
| | Jordbrukstullar | Importtullar (exkl. jordbrukstullar) | Importtullar (inkl. jordbrukstullar) |
| EU | 180,3 | 12917,5 | 14097,8 |
| Belgien | 22,9 | 346,2 | 369,1 |
| Danmark | 7,4 | 258,5 | 265,9 |
| Tyskland | 144,2 | 743,2 | 887,4 |
| Grekland | 12,0 | 173,2 | 185,2 |
| Spanien | 38,1 | 887,7 | 925,8 |
| Frankrike | 132,6 | 178,1 | 310,7 |
| Irland | 0,7 | 135,4 | 136,1 |
| Italien | 72,6 | 290,7 | 363,3 |
| Luxemburg | 0,2 | 16,7 | 16,9 |
| Nederländerna | 201,8 | 340,5 | 542,3 |
| Österrike | 10,8 | 208,9 | 219,7 |
| Portugal | 20,4 | 123,0 | 143,4 |
| Finland | 3,7 | 98,7 | 102,4 |
| Sverige | 14,7 | 348,0 | 362,7 |
| Förenade kungariket | 498,2 | 768,7 | 266,9 |

(miljoner euro)

Jordbrukstullar

Importtullar (exkl. jordbrukstullar)

Importtullar (inkl. jordbrukstullar)

EU

180,3

12917,5

14097,8

Belgien

22,9

346,2

369,1

Danmark

7,4

258,5

265,9

Tyskland

144,2

743,2

887,4

Grekland

12,0

173,2

185,2

Spanien

38,1

887,7

925,8

Frankrike

132,6

178,1

310,7

Irland

0,7

135,4

136,1

Italien

72,6

290,7

363,3

Luxemburg

0,2

16,7

16,9

Nederländerna

201,8

340,5

542,3

Österrike

10,8

208,9

219,7

Portugal

20,4

123,0

143,4

Finland

3,7

98,7

102,4

Sverige

14,7

348,0

362,7

Förenade kungariket

498,2

768,7

266,9

— Enligt de senaste uppgifterna från medlemsstaterna, insamlade av Eurostat, uppgick det samlade värdet på varuimport (1) från länder utanför EU (inkl. jordbruksprodukter) för perioden november 2001-oktober 2002 (motsvarande inbetalning av importtullar till EU:s budget mellan januari 2002 och december 2002), till 916,5 miljarder euro för de 15 EU-länderna (se fördelning per medlemsstat nedan).

| EU | 916,5 |
| --- | --- |
| Belgien | 57,8 |
| Danmark | 14,9 |
| Tyskland | 216,5 |
| Grekland | 15,0 |
| Spanien | 55,3 |
| Frankrike | 99,3 |
| Irland | 18,3 |
| Italien | 101,9 |
| Luxemburg | 2,9 |
| Nederländerna | 106,2 |
| Österrike | 24,2 |
| Portugal | 9,4 |
| Finland | 11,8 |
| Sverige | 22,4 |
| Förenade kungariket | 160,6 |

EU

916,5

Belgien

57,8

Danmark

14,9

Tyskland

216,5

Grekland

15,0

Spanien

55,3

Frankrike

99,3

Irland

18,3

Italien

101,9

Luxemburg

2,9

Nederländerna

106,2

Österrike

24,2

Portugal

9,4

Finland

11,8

Sverige

22,4

Förenade kungariket

160,6

Notera att det totala värdet för varuimport från länder utanför EU (inklusive jordbruksprodukter) under 2002 (januari-december) uppgår till 920,2 miljarder (se fördelning per medlemsstat nedan).

| EU | 920,2 |
| --- | --- |
| Belgien | 58,7 |
| Danmark | 14,7 |
| Tyskland | 215,4 |
| Grekland | 15,5 |
| Spanien | 56,3 |
| Frankrike | 99,5 |
| Irland | 18,2 |
| Italien | 103,4 |
| Luxemburg | 2,9 |
| Nederländerna | 106,9 |
| Österrike | 24,7 |
| Portugal | 9,2 |
| Finland | 12,1 |
| Sverige | 23,0 |
| Förenade kungariket | 159,5 |

EU

920,2

Belgien

58,7

Danmark

14,7

Tyskland

215,4

Grekland

15,5

Spanien

56,3

Frankrike

99,5

Irland

18,2

Italien

103,4

Luxemburg

2,9

Nederländerna

106,9

Österrike

24,7

Portugal

9,2

Finland

12,1

Sverige

23,0

Förenade kungariket

159,5

Importen beräknas enligt CIF-värdet (Cost, insurance and freight), vilket innebär att alla transport- och försäkringskostnader ingår fram till det importerande landets gränser.

Denna statistik baseras på harmoniserade gemenskapsförfaranden, som i en del fall kan skilja sig från medlemsstaternas nationella förfaranden.

---

(1)  Gäller varor som omfattas av frihandel (regim 1). Motsvarande siffror för den totala handeln (regim 4) är: 987,2 miljarder euro för november 2001-oktober 2002 och 989,4 miljarder euro för år 2002 (januari-december). Varor som omfattas av regim 4 men inte av regim 1 är helt eller delvis befriade från importtullar.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/596 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/596

---

(2004/C 84 E/0671)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0473/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Indexering av pensioner

I samtliga medlemsstater diskuterar man pensionerna, av flera olika skäl. Jag tror inte ögonblicket är inne att göra en reform som anpassas efter en enhetlig gemenskapsmodell. De historiska, sociala och ekonomiska skäl som har lett till de system vi har i dag är olika. Men det finns en princip som borde skyddas av samtliga länder, och det är indexeringen. Redan i en dom från den italienska förvaltningsdomstolen (173/1986) slås det fast att ”de resurser som krävs för vardagens behov och som skall säkras är inte bara de som tillfredsställer de elementära och vitala behoven, utan även de som är lämpliga för att tillfredsställa den livsnivå som den anställde i fråga är van vid från den lön och ställning som uppnåtts”. Även i EU har man flera gånger framfört denna idé, förstärkt med påpekandet att enbart en indexering med den procentuella höjningen av levnadsomkostnaderna kan garantera bibehållen köpkraft för pensionerna och följaktligen bör pensionerna kopplas även till de anställdas löner, dvs. till löneökningen.

Anser inte kommissionen att det skulle vara nyttigt och lämpligt att rikta ett meddelande till medlemsstaterna om att skydda principen om indexering av pensionerna, för att undvika att man förstärker minskningen av deras köpkraft, i avvaktan på att man inleder en diskussion om ett gemensamt europeiskt pensionssystem?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

I ett av de gemensamma mål som stöder den öppna samordningsmetoden på pensionsområdet uppmanas medlemsstaterna att ge alla enskilda tillgång till lämpliga pensionslösningar, offentliga och/eller privata, som ger dem möjlighet att tjäna in pensionsrätter så att de i rimlig utsträckning kan behålla sin levnadsstandard efter pensioneringen. Dessa mål är inte juridiskt bindande och de nationella pensionssystemen kan vara mycket olika. Resultatet borde dock vara att pensionärer garanteras en levnadsstandard som inte skiljer sig alltför mycket från den förvärvsarbetande befolkningens levnadsstandard.

I takt med att medellivslängden ökar, och den genomsnittliga livslängden efter pensioneringen också kan förväntas öka blir indexeringen av pensioner som utbetalas en viktig faktor för pensionärernas levnadsstandard. Prisindexering ingår i de flesta lagstadgade pensionssystem, och i vissa medlemsstater kopplas indexeringen åtminstone delvis till lönerna (1). När det gäller tilläggssystem fastställs förmånerna i regel nominellt eller genom prisindexering.

Kommissionen har inte för avsikt att överlämna ett meddelande till medlemsstaterna som uppmanar dem att ändra sina system för indexering av pensionerna. Ett sådant initiativ skulle kunna tolkas som ett steg mot harmonisering av lagstiftningen, vilket är uttryckligen förbjudet enligt artikel 137.2 i EG-fördraget. Frågan om ändringar bör dessutom undersökas i ett bredare sammanhang med beaktande av samtliga gemensamma mål (inbegripet finansiell hållbarhet) och även med hänsyn till andra förmåner som är viktiga för äldre människors livskvalitet. En medlemsstat kan i detta hänseende ha legitima skäl att begränsa prisindexeringen av pensionerna, vilket kan göra det möjligt att antingen erbjuda högre pensioner omedelbart efter pensioneringen eller att finansiera andra förmåner. Pensionärernas behov ändras med åldern och de äldsta kan ha behov av vårdförmåner (vård och omsorg) i stället för kontantförmåner.

---

(1)  Ytterligare information finns på webbplatsen MISSOC — det ömsesidiga informationssystemet om social trygghet i gemenskapen: http://europa.eu.int/comm/employment_social/missoc/index_en.html

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/597 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/597

---

(2004/C 84 E/0672)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0474/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Nedläggning av språkavdelningar i Europaskolorna

Det förefaller som om kommissionen i ett dokument tänker föreslå att man stänger de italienska, nederländska och tyska sektionerna vid fyra Europaskolor (i Bergen, Culham, Mol och Karlsruhe).

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Kan kommissionen bekräfta denna nyhet och förklara skälen till en sådan åtgärd? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta denna nyhet och förklara skälen till en sådan åtgärd?

| 2. | Anser inte kommissionen att denna stängning kan innebär en kränkning av rätten att utbilda sina barn i hemländernas kulturer, via deras modersmål, för de familjer och tjänstemän som arbetar på dessa platser? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen att denna stängning kan innebär en kränkning av rätten att utbilda sina barn i hemländernas kulturer, via deras modersmål, för de familjer och tjänstemän som arbetar på dessa platser?

| 3. | Anser inte kommissionen att de ungdomar som inte kan gå på en sektion på det egna språket och därmed måste gå på en annan språksektion, riskerar att koloniseras kulturellt av de språk som, bland annat via bestämmelser av denna typ, blir allt mer allenarådande? |
| --- | --- |

3.

Anser inte kommissionen att de ungdomar som inte kan gå på en sektion på det egna språket och därmed måste gå på en annan språksektion, riskerar att koloniseras kulturellt av de språk som, bland annat via bestämmelser av denna typ, blir allt mer allenarådande?

| 4. | Borde inte respekten för den kulturella och språkliga mångfalden, som så flitigt predikas i officiella uttalanden och dokument, vara garanterad även i Europaskolsystemet, ett system som bland annat erbjuder intressant stimulans för att förverkliga en europeisk undervisningsdimension? |
| --- | --- |

4.

Borde inte respekten för den kulturella och språkliga mångfalden, som så flitigt predikas i officiella uttalanden och dokument, vara garanterad även i Europaskolsystemet, ett system som bland annat erbjuder intressant stimulans för att förverkliga en europeisk undervisningsdimension?

| 5. | Vilka initiativ tänker kommissionen föreslå regeringarna i medlemsstaterna för att se till att systemet finner lösningar, organisatoriska och ekonomiska, för att garantera rätten till respekt för den kulturella mångfalden? |
| --- | --- |

5.

Vilka initiativ tänker kommissionen föreslå regeringarna i medlemsstaterna för att se till att systemet finner lösningar, organisatoriska och ekonomiska, för att garantera rätten till respekt för den kulturella mångfalden?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

Kommissionen är en av 16 medlemmar i Europaskolornas styrelse, där de andra styrelsemedlemmarna utses av varje medlemsstats regering. I denna egenskap förde kommissionen upp en begäran på dagordningen för skolstyrelsens möte i januari 2004 om att skolstyrelsens kriterier från oktober 2000 om öppnande, upprätthållande och stängning av språkavdelningar vid Europaskolorna (kriterierna i ”Gaignage-rapporten”) skulle tillämpas på vissa språkavdelningar vid Europaskolorna i Culham, Mol, Bergen och Karlsruhe.

Enligt dessa kriterier, som antogs enhälligt av styrelsen som företrädde samtliga medlemsstaters regeringar år 2000, skall en språkavdeining stängas om det under en tvåårsperiod går 37 eller färre elever i hela lågstadiesektionen och 42 eller färre elever i hela mellan- och högstadiesektionen, eller om det endast finns ett fåtal elever i kategori I (barn till EU-personal).

Dessa två kriterier kan prövas vart och ett för sig, men båda uppfylls vid den italienska och den nederländska avdelningen i Culham, den italienska avdelningen i Mol, den italienska och den tyska avdelningen i Bergen och den nederländska avdelningen i Karlsruhe. Vid den italienska avdelningen i Karlsruhe kommer eleverna nästan uteslutande från kategori III (barn vars föräldrar saknar koppling till EU-institutionerna), även om elevantalet är något högre än det minimum som anges i Gaignage-kriterierna. Därmed är det andra Gaignage-kriteriet uppfyllt.

Kommissionen ger gärna parlamentsledamoten detaljerade uppgifter om antalet elever i varje skola och vid varje språkavdeining. Som exempel kan nämnas att den italienska språkavdelningen vid Europaskolan i Mol nu endast har fem elever på lågstadienivå och 13 elever på mellan- och högstadienivå. Bara två är barn till EU-personal. Vid den nederländska avdelningen i Europaskolan i Culham finns det 32 elever på lågstadienivå och 33 elever på mellan- och högstadienivå. Ingen av dessa elever är barn till EU-personal.

Kommissionen värnar om principen att en flerspråkig europeisk utbildning skall finnas tillgänglig för barn till EU-personal på alla platser där EU-institutionerna är belägna och ställer absolut inte upp på någon form av ”kulturell kolonialism”. Men när det gäller frågan om språkavdelningarna på platser med ett fåtal EU-anställda anser kommissionen och resten av skolstyrelsen att den flerspråkiga europeiska utbildningen vid Europaskolorna kan utformas på olika sätt. Undervisningen behöver inte alltid ges på varje barns modersmål. Situationen i Culham kompliceras ytterligare på grund av att det inte längre finns några EU-institutioner eller EU-anställda kvar.

Kommissionen ber ledamoten att notera att språkavdelningarna enligt de beslutade kriterierna kommer att läggas ned stegvis och inte stängas plötsligt. Efter att beslut har fattats enligt de relevanta kriterierna kommer språkavdelningarna att hållas öppna i ytterligare sex läsår, tills de nuvarande kullarna på lågstadienivå, mellan- och högstadienivå och gymnasienivå har slutat (i det här fallet till juli 2011).

Kommissionen ser inga giltiga argument för att på ett krystat sätt och till stora kostnader för skattebetalarna och EU:s budget fortsätta driva mycket små språkavdelningar vid små Europaskolor, särskilt mot bakgrund av Bösch-betänkandet som antogs av Europaparlamentet 2002 om finansieringen av Europaskolorna och behovet av bättre ekonomisk styrning, och med hänsyn till de växande utgifterna som kommer att bli nödvändiga i och med utvidgningen och nödvändigheten att inrätta polska, ungerska och tjeckiska avdelningar vid Europaskolorna i Bryssel och Luxemburg.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/599 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/599

---

(2004/C 84 E/0673)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0477/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Bananhandeln

År 1998 lanserade EU ett treårigt nytt återhämtningsprogram för banansektorn. Kan kommissionen bekräfta om produktiviteten inom banansektorn har ökat eller minskat sedan dess?

Har det gjorts någon uppföljning av det treåriga programmet för att se om det blev en framgång? I så fall vill jag gärna ha närmare upplysningar.

Lanserades något nytt återhämtningsprogram för banansektorn när det gamla löpte ut? Precisera i så fall gärna detta. Vem godkände detta program?

Var några parlamentsledamöter i väsentlig mening delaktiga i återhämtningsprogrammet för banansektorn? Jag vill i så fall gärna ha närmare upplysningar.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

Kommissionen upplyser parlamentsledamoten om att den gemensamma organisationen av marknaden för bananer som upprättades genom rådets förordning (EEG) nr 404/93 av den 13 februari 1993 om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer (1) omfattar ett antal åtgärder som reglerar och stöder banansektorn.

När det gäller strukturstöden ingick åtgärder i syfte att förbättra kvaliteten och konkurrensen i bananbranschen i strukturåtgärderna för mål 1-områdena för perioden 1994-1999. Dessa åtgärder fortsätter även under perioden 2000-2006. Därför finns det inget särskilt treårigt program till förmån för banansektorn inom ramen för strukturfonderna.

Det bör även påpekas att det redan från början angavs att startstöd skulle beviljas till producentgrupper inom banansektorn.

I övrigt har bananproducenterna tillgång till ett kompensationsstöd som beräknas för varje regleringsår.

Slutligen finns det anledning att upplysa om att en utvärderingsrapport om hur de olika instrumenten inom den gemensamma organisationen av marknaden för bananer har fungerat beräknas vara klar i slutet av 2004 eller början av 2005.

---

(1)  EGT L 47, 25.2.1993.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/599 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/599

---

(2004/C 84 E/0674)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0482/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Eurostat

Kan kommissionen bekräfta om någon av de utredare vid OLAF som ursprungligen deltog i Eurostat-utredningen fanns med bland de 12 före detta anställda vid UCLAF som flyttades från OLAF till kommissionen 2001?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har informerat kommissionen om att fyra av de tjänstemän, som parlamentsledamoten nämner i sin skriftliga fråga, arbetade vid avdelningen för interna utredningar vid enheten för samordning av bedrägeribekämpningen (UCLAF), som bland annat behandlade ärendet Eurostat.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/600 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/600

---

(2004/C 84 E/0675)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0483/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Landsbygdens utveckling: unga jordbrukare

Den nyligen godkända gemensamma jordbrukspolitiken förbättrar vissa stöd till unga jordbrukare (främst för installation och investeringar).

Politiken för landsbygdens utveckling har ännu inte prioriterats, trots att det accelererande åldrandet hos gemenskapens jordbruksbefolkning kan få till följd att bara en liten rest av näringsverksamhet blir kvar inom jordbruket. Den nya reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken löser ännu inte de unga jordbrukarnas svårigheter att driva en anläggning, vilket för närvarande innebär ett reellt existerande hinder för att den europeiska jordbruksmodellen skall kunna överleva.

Har kommissionen vid något tillfälle tänkt på att ta upp problemet inom ramen för nästa reform av strukturfonderna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

Problemen för unga jordbrukare i Europa beaktas allvarligt i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken som man enades om i juni 2003. De ändringar som parlamentsledamoten tar upp i sin skriftliga fråga (högre startstöd och högre stöd för investeringar) har införts genom en ändring av förordningen om utveckling av landsbygden (1) som godkänts genom denna reform.

Genom rådets förordning (EG) nr 1783/03 (2) infördes tre nya bestämmelser i den nya förordningen om utveckling av landsbygden som kommer att förbättra behandlingen av unga jordbrukare: En ökning med 5 % av procenttalet för offentligt stöd för investeringar i jordbruksföretag — tidigare var procenttalet för offentligt stöd för unga jordbrukares investeringar i jordbruksföretag 45 % och i de mindre gynnade områdena 55 %, nu kommer det att vara 50 % och i de mindre gynnade områdena 60 %. Högre startstöd till unga jordbrukare — hittills har det varit 25 000 euro och nu, med den nya förordningen, kan startstödet uppgå till 30 000 euro för unga jordbrukare som under en period av tre år efter etableringen av sin verksamhet använder sig av jordbruksrådgivning för etableringen. Slutligen har en ny beaktandemening införts i förordningen där det fastställs att eftersom ”unga jordbrukare är en nyckelfaktor för utvecklingen av landsbygden bör stödet till dessa jordbrukare prioriteras”.

Medlemsstaterna kan nu använda denna reform för att anpassa sina program för landsbygdens utveckling så att de överensstämmer med de nya bestämmelserna i förordningen.

För närvarande, efter det att meddelandet om den nya budgetplanen för 2007-2013 (3) och den tredje sammanhållningsrapporten har lagts fram, arbetar kommissionen med att utarbeta en ny förordning om utveckling av landsbygden, som kommer att läggas fram före sommaruppehållet 2004. Vid utarbetandet av utkastet till ny förordning kommer kommissionen att fundera över hur man inom den nya politiken för utveckling av landsbygden kan ta särskild hänsyn till unga jordbrukares behov.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1783/2003 av den 29 september 2003 om ändring av förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden, EUT L 270, 21.10.2003.

(3)  KOM(2004) 101 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/601 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/601

---

(2004/C 84 E/0676)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0484/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Landsbygdens utveckling: eftersatta regioner

I Europaparlamentets betänkande om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken som nyligen har godkänts tog man särskilt fasta på att öka stöden för landsbygdsutveckling till eftersatta områden. Det slutgiltiga beslutet förbättrar knappt situationen i dessa områden, även om det tar upp många av Europaparlamentets krav, då det inte var ett av målen för kommissionens ursprungliga förslag.

Har kommissionen, med tanke på att landsbygdens utveckling borde utgöra ett av instrumenten för gemenskapens sammanhållningspolitik, några avsikter att förbättra behandlingen av dessa regioner inför den kommande reformen av strukturfonderna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Inom ramen för reformen kommer det att ske en ökning av de genomsnittliga kompensationsbidrag som får beviljas i mindre gynnade områden i fall som är vederbörligen motiverade av objektiva omständigheter. Kompensationsbidragen kommer att öka till ett årsbelopp på maximalt 250 euro per hektar i stället för 200 euro per hektar som tidigare.

Stödet till unga jordbrukares investeringar har stärkts i mindre gynnade landsbygdsområden, eftersom sådana investeringar utgör en viktig faktor för att områdena skall utvecklas: enligt de nya bestämmelserna i artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings-och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar (1) får stödets totala värde, uttryckt i procent av den stödberättigande investeringsvolymen uppgå till högst 60 % i stället för som tidigare 55 %. Denna bestämmelse gäller i högst fem år efter etableringen.

Bidraget till jordbrukare enligt artikel 16 som avser mindre gynnade områden med milj öbetingade restriktioner med anledning av ”fågeldirektivet” (2) och ”livsmiljödirektivet” (3) kan höjas till 500 euro per hektar, i fall som är vederbörligen motiverade, för att beakta särskilda problem. Detta bidrag minskar gradvis och kan beviljas en gång om året under högst fem år räknat från det datum då den bestämmelse som medförde de nya restriktionerna blev obligatorisk enligt EU:s lagstiftning.

Samtliga åtgärder för utveckling av landsbygden, inklusive kompensationsbidraget i mindre gynnade områden, kommer att ses över i samband att man utarbetar en förordning om stödet till landsbygdsutvecklingen som gäller för programperioden efter 2006.

---

(1)  EGT L 160, 26.6.1999.

(2)  Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979.

(3)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1991 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/602 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/602

---

(2004/C 84 E/0677)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0485/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   EU:s skogsstrategi: ”Forest Focus”

Bränderna i Europa utgör en av de främsta orsakerna till Ödeläggelse och förlust av biologisk mångfald i de europeiska skogarna. Bränderna förra året ledde till verkligt traumatiska situationer för de berörda medlemsstaterna, vilket kontrasterar mot de bristande gemenskapsåtgärderna för att bekämpa dessa alltmer utbredda fenomen. Den nya förordningen ”Forest Focus” för övervakning av skogar utgör praktiskt taget det enda verkliga gemenskapsinstrumentet för att bekämpa skogsbränder, eftersom de åtgärder som vidtas genom landsbygdsutvecklingspolitiken är isolerade och inte har någon struktur på europeisk nivå.

Har kommissionen planerat att åtgärda dessa brister i sin kommande rapport om EU:s skogsstrategi?

Om så är fallet, skulle kommissionen kunna räkna upp de åtgärder som övervägs?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Bestämmelser om förebyggande av skogsbränder föreskrivs för närvarande i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2152/2003 av den 17 november 2003 om övervakning av skogar och miljösamspel i gemenskapen (Forest Focus) (1) och i förordningen om utveckling av landsbygden (rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden (2)).

De åtgärder för förebyggande av skogsbränder som fastställs i förordningen om övervakning av skogar och miljösamspel och i förordningen om utveckling av landsbygden måste vara förenliga med medlemsstaternas planer för skydd mot skogsbränder och måste därför beakta särskilda prioriteringar och behov i de olika regionerna. Skogsbruksåtgärderna i förordningen om utveckling av landsbygden utgör en integrerad strategi för hållbar skogsskötsel. I denna strategi är förebyggande av skogsbränder i områden med hög eller medelhög brandrisk en oundgänglig del i utvecklingen av skogsbrukssystem som syftar till hållbar skogskötsel.

För att förbättra beredskapen hos de nationella operativa centren för bekämpning av skogsbränder har kommissionen utvecklat en rad övervakningsinstrument, som tillhandahåller dagliga prognoser om brandrisknivån för hela Europa. De viktigaste resultaten av detta är kartor över skogsbrandsrisker, som varje dag sänds till de behöriga nationella myndigheterna och tjänsteavdelningarna, samt till kommissionens övervaknings- och informationscenter, som inrättats genom rådets beslut 2001/792/EG, Euratom, av den 23 oktober 2001 om inrättande av en gemenskapsindustri för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjänsten (3). Detta center samordnar ömsesidiga biståndsinsatser när sådan hjälp begärs. Efter bränderna 2003 började kommissionen erbjuda utbildningskurser för nationella insatsgrupper och håller på att organisera en stor skogsbrandsövning för att i framtiden vara bättre beredd vid katastrofsituationer.

Syftet med den kommande rapporten on genomförandet av EU:s skogsbruksstrategi, som inrättades genom rådets resolution av den 15 december 1998 (4), är att granska de resultat som uppnåtts genom de pågående åtgärderna för skogarna, även med avseende på problemet med skogsbränder, och om lämpligt dra slutsatser om möjliga förbättringar. Rapporten håller på att utarbetas för närvarande och planeras vara färdig före oktober 2004.

---

(1)  EUT L 324, 11.12.2003.

(2)  EGT L 160, 26.6.1999.

(3)  EGT L 297, 15.11.2001.

(4)  EGT C 56, 26.2.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/603 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/603

---

(2004/C 84 E/0678)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0486/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Den nya gemensamma jordbrukspolitiken och direktstöden till anslutningsländerna

Jordbruksavtalet inför östländerna anslutning till Europeiska unionen gör det möjligt för dessa länder att få direktstöd till jordbrukarna.

Har kommissionen, med tanke på att anslutningsländerna under en övergångsperiod skall kunna komplettera dessa stöd med medel som tas från landsbygdsutvecklingsstöden och med nationella stöd, några fullständiga upplysningar om de belopp i form av allmänna direktstöd som jordbrukarna i var och en av de nya medlemsstaterna kommer att få?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(14 april 2004)

Jordbrukare i de medlemsstater som går med i EU den 1 maj 2004 kommer att kunna få direktstöd. Under en övergångsperiod kommer dessa direktstöd att införas gradvis från 2004 (25 % av stödet) fram till 2013 (100 %) (1). Utöver de EU-finansierade direktstöden får de nya medlemsstaterna betala ut kompletterande nationella direktstöd under en övergångsperiod.

Flera begränsningar gäller för de nationella direktstöden. Direktstöden från EU och de kompletterande nationella stöden får i vilket fall som helst inte tillsammans motsvara mer än 100 % av EU:s direktstöd. Programmen för kompletterande nationella direktstöd skall godkännas av kommissionen innan de genomförs. Under 2004-2006 får utgifterna för de nationella kompletterande stöden delfinansieras av anslagen för landsbygdsstöd till de nya medlemsstaterna. Delfinansieringen får emellertid endast uppgå till 40 % av nivån för EU:s direktstöd och endast 20 % av anslagen för landsbygdsutveckling får användas på detta sätt.

Vid sidan av direktstöden och i enlighet med anslutningsakten får Lettland och Cypern bevilja nationellt finansierat statligt stöd till särskilda sektorer under en övergångsperiod. För dessa statliga stöd finns exakta belopp fastställda per sektor i anslutningsakten (anslutningsakten, bilaga II, kapitel 6 jordbruk, punkt 27 (f) (2))·

Bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 (3), i deras ändrade lydelse genom anslutningsakten, är avsedda för projekt eller verksamhet som behöver stöd i samband med EU:s politik för landsbygdsutveckling, t.ex. investering i jordbruksföretag och livsmedelsbearbetning, miljöåtaganden, jordbruk i mindre gynnade områden, stöd till jordbruk som delvis är inriktade på självhushållning osv.

För närvarande förfogar kommissionen inte över några uppgifter om den totala omfattningen av det direktstöd från EU och de nationella kompletterande direktstöd som kommer att betalas ut i de nya medlemsstaterna. Något nationellt program för kompletterande direktstöd har ännu inte godkänts.

---

(1)  Se artikel la i rådets förordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, EGT L 160, 26.6.1999, ändrad genom Anslutningsakten.

(2)  EUT L 236, 23.9.2003.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/604 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/604

---

(2004/C 84 E/0679)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0488/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   EU:s mjölksektor: mjölkkvoter och utvidgningen

Efter östländernas anslutning till Europeiska unionen kommer den kvoterade mjölkproduktionen att öka med 16 procent i EU. Många av de nya medlemsstaterna saknar emellertid en effektiv kontroll av sina produktionsvolymer.

Hur tänker kommissionen se till att anslutningen av dessa länder inte medför att det dyker upp ”svart” mjölk på den europeiska marknaden som påverkar priserna på den inre marknaden?

Har kommissionen för övrigt någon uppskattning av anslutningens effekter på kort och medellång sikt på gemenskapspriserna för mjölk?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Alla nya medlemsstater kommer att tillämpa gemenskapens regelverk, inbegripet bestämmelserna om mjölkkvoter, från och med den 1 maj 2004. Endast Polen och Slovenien har beviljats en övergångsperiod på ett år för tilldelning av individuella kvoter i enlighet med anslutningsakten.

Mjölkkvoterna kommer att öka med 16 procent i EU efter anslutningen av de nya medlemsstaterna. Emellertid kommer EU:s inre marknad att växa med 20 procent genom tillskottet av nya konsumenter. På grund av stadigt ökade inkomster för familjerna i de nya medlemsstaterna är utsikterna för mjölkkonsumtionen positiva, med en betydande tillväxt för produkter med högt värde som ost och färskvaror.

För närvarande har mejeribranschen i de flesta av de nya medlemsstaterna en annan basstruktur än i EU-15. Den kännetecknas av en betydande jordbrukssektor där gårdarna halvt drivs som självhushåll samt en hög andel direktkonsumtion på gårdarna och direktförsäljning. De nya medlemsstaterna kommer från och med anslutningen att ha fullständigt ansvar för att genomföra alla bestämmelser om kontrollfrågor som fastställs i gemenskapens regelverk, inbegripet kontroller på gårdarna, under mjölktransporterna och i mejerierna. All mjölk som lämnar gårdarna måste registreras antingen för direktförsäljning eller för leveranskvoter.

Kommissionen övervakar de framsteg som görs av de nya medlemsstaterna för att genomföra systemet med mjölkkvoter. Rapporterna från de kontrollbesök som utfördes av kommissionen i de nya medlemsstaterna 2002 och 2003 var ganska positiva, även om det fastställdes att ytterligare arbete fortfarande behövs. Vissa övergångsproblem kan därför inte uteslutas.

När det gäller utvidgningens effekter på mejeribranschen i EU-25 har kommissionen offentliggjort en rapport på basen av den statistik som var tillgänglig i början av maj 2003 (1). Enligt denna rapport kommer smörproduktionen att minska efter utvidgningen (främst i EU-15) från 2,16 miljoner ton år 2004 till 2,03 miljoner ton år 2010. Under samma period kommer produktionen av ost att öka med 0,5 miljoner ton (främst i EU-15). Ett oförminskat överskott på marknaden för smör och skummjölkpulver kommer att leda till att priserna för dessa produkter ligger kvar på relativt låga nivåer i EU-25. De genomsnittliga producentpriserna för mjölk kommer att utvecklas mindre positivt i EU-15 än de skulle ha gjort utan utvidgningen. Sedan rapporten offentliggjordes har rådet och parlamentet fattat viktiga beslut för att reformera mjölksektorn. Kommissionen håller för närvarande på att uppdatera den ovan nämnda rapporten för att beakta den nya utvecklingen.

---

(1)  Prospects for agricultural markets in the European Union. 2003-2010. Europeiska kommissionen, GD Jordbruk, juni 2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/605 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/605

---

(2004/C 84 E/0680)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0489/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Könsrelaterat våld i EU: behovet av europeiska normativa åtgärder

Enligt uppgifter från det statliga nätverket för feministiska organisationer mot könsrelaterat våld, ökade under perioden 1999-2003 antalet fall av misshandel i Spanien, och 315 dödsfall inträffade till följd av könsrelaterat våld.

Det finns uppgifter som säger att 98 procent av offren för detta våld i Europeiska unionen är kvinnor och att var femte kvinna har utsatts för något fysiskt våld inom familjen.

Sedan 1996 har kommissionen tagit initiativ som riktar sig till medlemsstaterna för att lösa detta problem (europeisk kampanj för att öka kunskaperna om våldet mot kvinnor i gemenskapen, ramstrategi för gemenskapen för likhet mellan kvinnor och män antagen den 7 juni 2000, uppmuntran till att stärka och stödja kampen mot kvinnovåldet, och förebyggande åtgärder på detta område, Daphneinitiativet och andra initiativ), men många medlemsstater har inte agerat som de borde och kommissionen ansvarar inte för antagandet av lagstiftning till skydd för kvinnor och mot all slags misshandel.

Tänker kommissionen framdeles, med tanke på att vissa länder, till exempel Spanien, är passiva inför ett så allvarligt problem, och med så stor betydelse för allmänheten, utarbeta förslag till bestämmelser för att bekämpa och drastiskt minska det könsrelaterade våldet på europeisk nivå?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Att bekämpa våld mot kvinnor är en av de grundläggande uppgifterna på den europeiska sociala dagordningen. Särskilt våld i hemmet förekommer i alla länder och i alla socialgrupper.

Vid den fjärde världskonferensen om kvinnor som ägde rum i Peking 1995 införlivade man utrotandet av våld mot kvinnor i de strategiska målsättningarna, och tog särskilt upp fysiskt, sexuellt och psykiskt våld inom familjen. Europeiska unionen och dess medlemsstater har fattat politiska beslut om att följa denna uppmaning och bekämpa våldet mot kvinnor genom olika typer av åtgärder:

Som svar på en rad resolutioner som parlamentet antagit genomförde kommissionen under 1999 och 2000 en europeisk upplysningskampanj om våld mot kvinnor med namnet ”Nolltolerans”, som var särskilt inriktad på våld i hemmet.

Medlemsstaterna har vidtagit olika åtgärder under de senaste åren, vilket också delvis kan ses som ett resultat av den europeiska kampanjen från 1999 och 2000: Merparten av länderna har inrättat hjälptelefonlinjer som är öppna dygnet runt och nödcentrum, utöver befintliga tjänster som kvinnohärbärgen. Andra länder har anordnat nationella upplysningskampanjer såväl som utbildningsåtgärder för personer som arbetar med hantering av fall av våld i hemmet. Lagstiftningen och brottsbekämpningen i medlemsstaterna har också förbättrats på ett antal punkter, särskilt i fråga om varningsåtgärder och polisiära åtgärder, inklusive besöksförbud, men också i fråga om straffrättsliga förfaranden.

Vad kommissionen beträffar avser den inte att utarbeta förslag till bestämmelser som syftar till att bekämpa och drastiskt minska det könsrelaterade våldet på europeisk nivå, med tanke på att fördraget inte innehåller någon lämplig rättslig grund för detta. Det bör dock noteras att ett antal åtgärder har vidtagits på grundval av EG-fördragets artikel 152 om folkhälsa. Ett exempel är Daphne-programmet, som är gemenskapens viktigaste förebyggande åtgärdsprogram för att bekämpa våld mot barn, unga människor och kvinnor.

Daphne bygger på att våld betraktas som ett brott. Inom Daphne-programmet hanteras denna företeelse genom finansiering av åtgärder för förebyggande och skydd av offer. Begreppet våld tolkas i dess vidast möjliga bemärkelse, från sexuellt utnyttjande till våld i hemmet, från kommersiellt utnyttjande till mobbning i skolor, och från människohandel till diskrimineringsbaserat våld mot funktionshindrade, minoriteter, invandrare eller andra utsatta människor.

Sedan 1997 har 303 projekt finansierats, av vilka 61 procent gäller våld mot kvinnor. Detaljer om samtliga dessa projekt finns i den databas som lagts ut på Daphnes webbplats: http://europa.eu.int/comm/ justice_home/funding/daphne/funding_daphne_en.htm

På denna webbplats finns också mer information, till exempel statistik och analyser av de resultat som uppnåtts och deras effekter.

Mer nyligen antog rådet i december 2002 sju kriterier beträffande våld i hemmet inom ramen för genomförandet av handlingsplattformen från världskonferensen i Peking, vilka kan användas som en kontinuerlig grund för att regelbundet granska medlemsstaternas framsteg när det gäller att bekämpa våld i hemmet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/606 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/606

---

(2004/C 84 E/0681)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0491/04

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Lag om genomförande av stadsplaner i Valencia — LRAU

| 1. | Är kommissionen medveten om att de regionala myndigheterna i Valencia tillämpar lagen om genomförande av stadsplaner (Ley reguladora de la actividad urbanística — LRAU), i vilken det föreskrivs att expropriering kan genomföras i det allmännas intresse? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen medveten om att de regionala myndigheterna i Valencia tillämpar lagen om genomförande av stadsplaner (Ley reguladora de la actividad urbanística — LRAU), i vilken det föreskrivs att expropriering kan genomföras i det allmännas intresse?

| 2. | Känner Europeiska kommissionen till att husägarna får en orimligt låg ersättning för sin egendom? |
| --- | --- |

2.

Känner Europeiska kommissionen till att husägarna får en orimligt låg ersättning för sin egendom?

| 3. | Känner Europeiska kommissionen till att det inte finns några möjligheter till medinflytande och att invånarna, i de flesta fall pensionerade utlänningar från hela Europeiska unionen, inte alls eller mycket knapphändigt informeras om myndigheternas planer? |
| --- | --- |

3.

Känner Europeiska kommissionen till att det inte finns några möjligheter till medinflytande och att invånarna, i de flesta fall pensionerade utlänningar från hela Europeiska unionen, inte alls eller mycket knapphändigt informeras om myndigheternas planer?

| 4. | Anser Europeiska kommissionen att denna lag innebär en överträdelse av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna? |
| --- | --- |

4.

Anser Europeiska kommissionen att denna lag innebär en överträdelse av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna?

| 5. | Om svaret är ja, avser Europeiska kommissionen att vidta åtgärder för att ändra på denna situation? |
| --- | --- |

5.

Om svaret är ja, avser Europeiska kommissionen att vidta åtgärder för att ändra på denna situation?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

| 1. | Kommissionen är medveten om att utövandet av äganderätten i Spanien är föremål för vissa begränsningar och villkor, och att det i artikel 33 i den spanska konstitutionen föreskrivs att ingen får berövas sin egendom eller sina rättigheter utom om det kan motiveras av samhällsintresset och sker mot ersättning och i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen är medveten om att utövandet av äganderätten i Spanien är föremål för vissa begränsningar och villkor, och att det i artikel 33 i den spanska konstitutionen föreskrivs att ingen får berövas sin egendom eller sina rättigheter utom om det kan motiveras av samhällsintresset och sker mot ersättning och i enlighet med gällande lagstiftning.

| 2. | Som kommissionen har påpekat vid åtskilliga tillfällen omfattas medlemsstaternas lagstiftning om besittningsrätt till mark inte av EG-fördragets tillämpningsområde. I artikel 295 i fördraget anges det uttryckligen att fördraget inte i något hänseende skall ingripa i medlemsstaternas egendomsordning. Det är således medlemsstaterna själva som avgör vilka villkor som skall gälla för exempelvis expropriering av mark, och kommissionen är därför inte i position att kommentera dessa villkor. |
| --- | --- |

2.

Som kommissionen har påpekat vid åtskilliga tillfällen omfattas medlemsstaternas lagstiftning om besittningsrätt till mark inte av EG-fördragets tillämpningsområde. I artikel 295 i fördraget anges det uttryckligen att fördraget inte i något hänseende skall ingripa i medlemsstaternas egendomsordning. Det är således medlemsstaterna själva som avgör vilka villkor som skall gälla för exempelvis expropriering av mark, och kommissionen är därför inte i position att kommentera dessa villkor.

| 3. | Enligt villkoren i EG-fördraget och Fördraget om Europeiska unionen har gemenskapen ingen allmän behörighet i frågor som rör grundläggande rättigheter. Kommissionen kan endast ingripa om en kränkning av grundläggande rättigheter har skett i samband med tillämpningen av gemenskapslagstiftningen, vilket inte är fallet i den situation som beskrivs i frågan.
  En person som anser att hans eller hennes grundläggande rättigheter har blivit kränkta kan dock vända sig till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna, sedan de inhemska rättsmedlen har uttömts. |
| --- | --- |

3.

Enligt villkoren i EG-fördraget och Fördraget om Europeiska unionen har gemenskapen ingen allmän behörighet i frågor som rör grundläggande rättigheter. Kommissionen kan endast ingripa om en kränkning av grundläggande rättigheter har skett i samband med tillämpningen av gemenskapslagstiftningen, vilket inte är fallet i den situation som beskrivs i frågan.

En person som anser att hans eller hennes grundläggande rättigheter har blivit kränkta kan dock vända sig till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna, sedan de inhemska rättsmedlen har uttömts.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/607 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/607

---

(2004/C 84 E/0682)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0499/04

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Återbetalning av etableringsstöd för industrier

Bland många andra olika konsekvenser som utvidgningen av vår union till de östeuropeiska länderna ger upphov till och kommer att fortsätta att ge upphov, är utlokaliseringar av ett stort antal industrier från de äldsta länderna i vår union till nya medlemmar en av de framträdande.

Ibland är de företag som fattar sådana beslut sådana som har fått etableringsstöd från respektive nationella eller regionala myndigheter för att etablera sig på deras territorium.

Anser kommissionen att det vore lagligt och legitimt att kräva att dessa företag som överger de regioner för vilka de har mottagit etableringsstöd, och etablerar sig i Östländerna, skall betala tillbaka de nationella eller regionala stöden de fått när de lämnar sin subventionerade lokalisering?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Parlamentsledamotens fråga har inte enbart anknytning till utvidgningen av EU. Redan 1997, när kommissionen antog riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål (1), beaktades behovet av att skapa balans mellan företagens frihet att bestämma var och när de skall investera i en snabbt föränderlig miljö och insatser för att stimulera sådana rörliga inventeringar i stödområden. Enligt punkterna 4.10 och 4.14 i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål är stöd för nyinvesteringar och sysselsättningsstöd, genom sättet för utbetalning eller genom villkor för själva stödet, beroende av att investeringen och sysselsättningen upprätthålls I minst fem år. Detta villkor finns i alla ordningar för regionalt stöd som godkänns av kommissionen och måste vara uppfyllt.

---

(1)  EGT C 74, 10.3.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/608 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/608

---

(2004/C 84 E/0683)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0509/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Venezuela — hungern och den portugisiska kolonin

Enligt massmedia har den portugisiska katolska missionen i Caracas påtalat det faktum att det finns många portugisiska invandrare i Venezuela som är drabbade av stora svårigheter. Fader Alexandre Mendonça har sagt att ”just nu behöver den stora majoriteten rapporter om sin ekonomi. Den som tidigare hade det bra i Venezuela har det inte så bra, den som tidigare inte hade det så bra, har det värre”. Den situationen bekräftades av den portugisiske statssekreteraren för de portugisiska invandrarkolonierna, José Cesário, som räknade upp några av de problem den portugisiska kolonin har. ”Det finns sociala problem som i vissa fall tar sig uttryck i mycket komplexa dramer, frågor som handlar om barn, äldre, portugiser som är helt rotlösa, narkotikaberoende”, sade han. José Cesário medgav att det finns många komplicerade situationer i de invandrade portugisiska kolonierna över hela världen, men inget är jämförbart med situationen i Venezuela.

”Tusentals människor saknar mat, ibland hem och kläder och de har enorma svårigheter. Jag vet att vi kan se lika hemska dramer i Frankrike, men som tur är åtgärderna för att möta detta annorlunda. I Venezuela är situationen mycket mer komplicerad”, hävdade han.

Denna situation är alarmerande och kontrasterar mot de välfärdsnivåer som tidigare har rått i Venezuela.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Känner kommissionen till dessa bristsituationer? |
| --- | --- |

—

Känner kommissionen till dessa bristsituationer?

| — | Vilken analys gör den av dessa problem? |
| --- | --- |

—

Vilken analys gör den av dessa problem?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, eller tänker den vidta, mot de venezuelanska myndigheterna för att göra dem uppmärksamma på denna situation och försöka lösa den? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, eller tänker den vidta, mot de venezuelanska myndigheterna för att göra dem uppmärksamma på denna situation och försöka lösa den?

| — | Är kommissionen beredd att samarbeta med de portugisiska och venezuelanska regeringarna för att lösa problemet? |
| --- | --- |

—

Är kommissionen beredd att samarbeta med de portugisiska och venezuelanska regeringarna för att lösa problemet?

| — | Är den beredd att ge nödhjälp om sådan begärs? |
| --- | --- |

—

Är den beredd att ge nödhjälp om sådan begärs?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Kommissionen känner till att Venezuela befinner sig i en kraftig lågkonjunktur. Landet har två år i följd haft en starkt negativ tillväxt. I år väntades en ekonomisk återhämtning ske, men denna är i farozonen på grund av det instabila politiska läget. Den venezuelanska befolkningen och särskilt de grupper i denna som har små ekonomiska resurser känner av verkningarna av det besvärliga läget. Vissa människor har svårt att köpa lika mycket livsmedel som tidigare. Den portugisiska befolkningsgruppen i Venezuela berörs också av dessa problem. Kommissionen har dock inte underrättats om några problem som specifikt berör just den befolkning sg rupp en.

De ekonomiska problemen har tvingat företag att minska produktionen och har även lett till att vissa företag har lagts ned. Sådana händelser kan förstås även beröra de i den portugisiska befolkningsgruppen som är sysselsatta i produktionsverksamhet. Kommissionens delegation i Caracas arbetar tillsammans med medlemsstaternas ambassader och handelskammare i Venezuela för att förbättra affärsmöjligheterna för europeiska företag. Delegationen upprätthåller täta kontakter med den portugisiska befolkningsgruppen via den portugisisk-venezuelanska handelskammaren.

Vissa av de ekonomiska åtgärder som den venezuelanska regeringen har infört, t.ex. kontroller av priser och utländska valutor, har konsekvenser för europeiska företag som bedriver handel med Venezuela. Tack vare de förhandlingar som förts mellan å ena sidan medlemsstaternas ambassader och kommissionen och å andra sidan Venezuelas ekonomimyndigheter har de negativa verkningarna av dessa åtgärder kunnat mildras.

Kommissionen har inte mottagit någon begäran om nödhjälp och känner inte till att det finns någon särskild del av landet i vilken det råder allvarlig brist på livsmedel. Den kommer dock att fortsätta att följa det ekonomiska läget och kommer att noga pröva eventuella framställningar om nödhjälp.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/609 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/609

---

(2004/C 84 E/0684)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0512/04

från Sérgio Marques (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Daphneprogrammet

Daphneprogrammet — ett program för gemenskapsåtgärder (2000-2003) avseende förebyggande åtgärder för att bekämpa våld mot barn, ungdomar och kvinnor — syftar till att ge ett starkare skydd för den fysiska och mentala hälsan, genom att skydda barn, ungdomar och kvinnor mot våld (innefattande sexuellt utnyttjande och övergrepp), samt stödja förebyggande åtgärder mot våld och ge stöd till offer för våld, med särskild betoning på skydd mot att i framtiden utsättas för våld.

Inom ramen för detta program kan dels statliga eller privata organisationer delta, dels statliga institutioner. Kommissionen samarbetar med institutioner och behöriga organisationer och uppmuntrar ett gränsöverskridande samarbete mellan icke-statliga organisationer och de nationella, regionala och lokala myndigheterna. Åtgärderna bör inbegripa ett betydande antal medlemsstater.

Programmet är inledningen på ett europeiskt samarbete mellan icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer, vilka enligt kommissionen spelar en viktig roll i kampen mot våld mot barn, ungdomar och kvinnor. Enligt kommissionen utför också dessa organisationer tjänster som de statliga myndigheterna inte kan erbjuda, eller för vilka de inte har den nödvändiga kompetensen.

I detta sammanhang skulle jag vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| 1. | Hur många projekt som inbegriper portugisiska icke-statliga organisationer eller statliga organ har fått stöd av kommissionen under perioden 2000-2003? |
| --- | --- |

1.

Hur många projekt som inbegriper portugisiska icke-statliga organisationer eller statliga organ har fått stöd av kommissionen under perioden 2000-2003?

| 2. | Vilka områden berör dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Vilka områden berör dessa projekt?

| 3. | Vilka belopp satsas på dessa projekt och hur stor procent är gemenskapens medfinansiering? |
| --- | --- |

3.

Vilka belopp satsas på dessa projekt och hur stor procent är gemenskapens medfinansiering?

| 4. | Måste de projekt man ansöker om gemenskapsstöd till vara ett partnerskap mellan icke-statliga organisationer och statliga organ, eller kan de inbegripa endast icke-statliga organisationer? |
| --- | --- |

4.

Måste de projekt man ansöker om gemenskapsstöd till vara ett partnerskap mellan icke-statliga organisationer och statliga organ, eller kan de inbegripa endast icke-statliga organisationer?

Svar på António Vitorino på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

Under perioden 2000-2003 ansvarade portugisiska organisationer för fem av de program som finansierades via Daphne-programmet (tre undersökningscenter/undersökningsinstitut och två icke-statliga organisationer). Gemenskapsfinansieringen för dessa projekt uppgick till sammanlagt 440 506 euro.

Vidare deltog 61 portugisiska organisationer och offentliga myndigheter på partnerbasis i 32 Daphneprojekt under samma period.

Vad gäller insatsområdena och de belopp som beviljats dessa projekt kommer parlamentsledamoten och Europaparlamentets generalsekretariat separat att erhålla en uppställning med alla de relevanta uppgifterna för vart och ett av de fem projekten.

De enda kraven beträffande partnerskapen är a) de skall utgöras av minst två organisationer (offentliga eller privata) från två olika medlemsstater och b) att de deltagande organisationerna skall arbeta med frågor om bekämpning och förebyggande av våld. Ett projektpartnerskap kan således bestå av både offentliga myndigheter och icke-statliga organisationer, eller enbart en av dessa båda kategorier.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/610 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/610

---

(2004/C 84 E/0685)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0519/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Avtal mellan EG och Schweiz om fri rörlighet för personer

I enlighet med beslut nr 2/2003 i gemensamma kommittén med EU-Schweiz den 15 juli 2003 som ändrar bilaga 2 (socialförsäkringssystemet) i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet å den andra, om fri rörlighet för personer (1), togs möjligheten den 1 juni 2003 bort ifrån de portugisiska före detta invandrarna i Schweiz, numera med ålderspension eller invalidpension och återflyttade till Portugal, att undantas från den obligatoriska inskrivningen i det schweiziska sjukförsäkring ssystemet.

Nära 6 000 portugisiska arbetstagare får nu, utan att de har fått information på förhand om denna förändring, formulär från Schweiz där de skall ange vilka försäkringsbolag de vill välja. De måste genast betala avgiften, i annat fall kommer deras tillgång till sjukvård att spärras i Portugal.

Med tanke på denna situation vill jag fråga kommissionen av vilka skäl de portugisiska invandrarna i Schweiz genom detta beslut skall behandlas annorlunda än de invandrare som kommer från andra medlemsstater.

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att det, enligt avtalet med Schweiz om fri rörlighet för personer (2), inte beror på nationaliteten hos de personer som uppbär schweizisk pension, utan på den medlemsstat där de personerna är bosatta om han eller hon skall sjukförsäkras i Schweiz eller i den medlemsstat där de är bosatta. Personer som uppbär schweizisk pension och som är bosatta i vissa medlemsstater kan därför, enligt detta avtal, begära att undantas från den schweiziska sjukförsäkringen och försäkras i den medlemsstat där de är bosatta, medan pensionärer med schweizisk pension som är bosatta i andra medlemsstater måste försäkras i Schweiz.

Möjligheten att begära att inte sjukförsäkras i det land där man uppbär pension finns inte i EU:s lagstiftning (3): medlemsstater emellan gäller att en person som uppbär pension från en medlemsstat och som är bosatt i en annan måste vara inskriven i sjukförsäkringssystemet i den medlemsstat som utbetalar pensionen. I bilaga II till avtalet med Schweiz (samordning av socialförsäkringssystemet) föreskrivs att samma bestämmelse också gäller förbindelserna mellan Schweiz och merparten av medlemsstaterna. Som undantag från denna bestämmelse kunde dock personer som uppbar schweizisk pension och som var bosatta i Tyskland, Italien, Österrike, Portugal eller Finland ursprungligen begära att inte sjukförsäkras i Schweiz.

Portugal begärde dock i ett senare skede att de pensionärer som var bosatta i Portugal inte längre skulle kunna begära att undantas från den schweiziska sjukförsäkringen för att istället sjukförsäkras i Portugal. Detta gjorde att bilaga II till avtalet måste ändras enligt ett beslut från Gemensamma kommittén. Eftersom begäran innebar att Portugal skulle tillämpa samma bestämmelser som de flesta andra medlemsstater i fråga om Schweiz, vilka dessutom är samma bestämmelser som gäller i medlemsstaterna, samtyckte Gemensamma kommittén, som består av företrädare för de avtalsslutande parterna i Schweiz, medlemsstaterna och gemenskapen, till den portugisiska begäran. Bilaga II till avtalet ändrades därför i enlighet med detta beslut (4).

Därför måste personer som uppbär schweizisk pension och som är bosatta i Portugal från den 1 juni 2003 vara sjukförsäkrade i Schweiz, och endast personer som uppbär schweizisk pension och som är bosatta i Tyskland, Frankrike, Italien och Österrike kan begära att undantas från sjukförsäkring i Schweiz.

---

(1)  EUT L 187, 26.7.2003, s. 55.

(2)  EGT L 114, 30.4.2002.

(3)  Förordningarna (EEG) nr 1408/71 och (EEG) nr 574/72, första konsoliderade versionen: Rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996 om ändring och uppdatering av förordning (EEG) nr 1408/71 om till-lämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, samt av förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning (EEG) nr 1408/71, EGT L 28, 30.1.1997.

(4)  2003/554/EG: Beslut nr 2/2003 av Gemensamma Kommittén EU-Schweiz av den 15 juli 2003 om ändring av bilaga II (social trygghet) till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/611 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/611

---

(2004/C 84 E/0686)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0520/04

från Giovanni Fava (PSE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Förslag till förordning om tekniska åtgärder gällande fiske i Medelhavet

I beaktande av följande:

| — | De europeiska sammanslutningarna vänder sig starkt mot förslaget till nya tekniska åtgärder gällande fiske i Medelhavet (1). Deras argument är följande: |
| --- | --- |

—

De europeiska sammanslutningarna vänder sig starkt mot förslaget till nya tekniska åtgärder gällande fiske i Medelhavet (1). Deras argument är följande:

| — | Åtgärderna skulle skapa en stor klyfta mellan medlemsländer och tredjeländer och för all framtid äventyra förvaltningen av fiskeresurserna i Medelhavet. |
| --- | --- |

—

Åtgärderna skulle skapa en stor klyfta mellan medlemsländer och tredjeländer och för all framtid äventyra förvaltningen av fiskeresurserna i Medelhavet.

| — | I förslaget till förordning tas inte någon hänsyn till de ekonomiska och sociala effekterna, och inte heller till det faktum att den strukturella politikens socioekonomiska åtgärder är inkonsekventa. |
| --- | --- |

—

I förslaget till förordning tas inte någon hänsyn till de ekonomiska och sociala effekterna, och inte heller till det faktum att den strukturella politikens socioekonomiska åtgärder är inkonsekventa.

Har kommissionen för avsikt att dra tillbaka förslaget och gå vidare med en omskrivning efter en verklig, öppen och fördjupad diskussion med företrädarna för sektorn?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen har inga planer på att dra tillbaka förslaget.

Kommissionen känner inte till att sammanslutningar av yrkesfiskare har motsatt sig de tillfälliga tekniska åtgärderna i Medelhavet i det dokument som ledamoten hänvisar till i frågan. Dessa åtgärder har antagits av rådet som en del i rådets förordning nr 2287/2003 av den 19 december 2003 om fastställande för år 2004 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs (2).

Om parlamentsledamoten hade för avsikt att hänvisa till förslaget till rådets förordning om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet (3), anser kommissionen att fiskeriorganisationernas motstånd, som framför allt framgick vid den senaste offentliga utfrågningen i Europaparlamentets fiskeriutskott, kan jämföras med fiskesektorns reaktioner på andra förslag från kommissionen. Det är inte ovanligt att fiskeindustrin gör starkt motstånd mot bestämmelser som syftar till att minska fiskeansträngningen eller dess inverkan på den hållbara utvecklingen.

Parlamentsledamoten bör dock vara medveten om att det finns flera olika uppfattningar inom fiskeindustrin om enskilda punkter i kommissionens förslag. Vad som är godtagbart inom vissa fisken eller för vissa fiskare väcker andras motstånd.

Syftet med kommissionens förslag är inte att undergräva EU-fiskarnas intressen, utan tvärtom att angripa deras problem på grund av minskade fångstmöjligheter inom ett antal viktiga fisken i Medelhavet och att åstadkomma ett hållbart fiske i regionen.

Enligt kommissionens uppfattning är det gemenskapens ansvar att sända en tydlig signal om sitt engagemang för ett hållbart fiske, med tanke på att EU är den största fiskemakten i Medelhavsområdet. Samtidigt bör unionen anstränga sig för att övertyga andra länder om att samarbeta för samma mål inom den multilaterala organisationen Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet. Denna regionala fiskeorganisation kommer att stärkas ytterligare tack vare gemenskapens initiativ, bland annat den ministerkonferens som nyligen ägde rum i Venedig.

Medlemsstaterna får redan i dag vidta socioekonomiska åtgärder för att motverka förvaltningsåtgärdernas eventuella negativa effekter för sektorn. Drastiska och plötsliga förändringar, som sektorn skulle få svårt att hantera, kommer enligt kommissionens mening att förhindras med den föreslagna övergångsperioden på sex år för att införa en större maskstorlek, som fastställs i förslaget till förordning.

Samråden med fiskeindustrin om att förbättra fiskeripolitiken i Medelhavet startade långt innan grönboken om den gemensamma fiskeripolitiken (4) offentliggjordes 2001 och har fortsatt efter det. Under 2003 anordnades två möten med fiskeindustrin innan de senaste förslagen lades fram. Kommissionen planerar att anordna ytterligare möten med fiskeindustrin på nationell nivå.

---

(1)  KOM(2003) 746 slutlig.

(2)  EUT L 344, 31.12.2003.

(3)  KOM(2003) 589 slutlig.

(4)  KOM(2001) 135 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/612 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/612

---

(2004/C 84 E/0687)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0522/04

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Bluffutskick om lotterier

Företag runtom i EU skickar människor brev i vilka de underrättas om att de har vunnit pengar i lotteridragningar. Vissa medborgare skickar sedan pengar, som de har blivit instruerade att göra, men får ändå inte den utlovade vinsten.

Har kommissionen granskat denna fråga nyligen? Kommer den att lägga fram förslag för att skydda medborgarna mot sådana bedrägerier?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Som redan påpekats i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3814/02 (1) är kommissionen fullt medveten om att skojare försöker utnyttja friheterna på den inre marknaden genom de vanligt förekommande falska vinstlotterna. Kommissionen har lagt fram förslag till lagstiftning för att ta itu med några av problemen i samband med detta.

Enligt nuvarande lagstiftning tycks lotterna helt klart stå i strid med rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 (2), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/55/EG av den 6 oktober 1997 om ändring av direktiv 84/450/EEG om vilseledande reklam så att detta omfattar jämförande reklam (3). I framtiden kommer vilseledande reklam som skadar konsumenternas ekonomiska intressen att regleras genom det föreslagna direktivet om otillbörliga affärsmetoder (4). I och med detta direktiv inrättas en gemensam ram för ett starkt konsumentskydd mot sådana otillbörliga metoder för hela EU.

Kommissionen kan dock inte på egen hand vidta åtgärder mot dem som ligger bakom dessa lottdragningar. Det är de behöriga nationella domstolarnas och myndigheternas ansvar att tillämpa konsumentlagstiftningen på nationell och gemenskapsnivå.

Med hänvisning till kommissionens tidigare svar kan kommissionen meddela parlamentsledamoten att den har antagit ett förslag till förordning om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (5). Syftet med förordningen är att ta itu med den här typen av problem genom ett effektivt samarbete mellan offentliga myndigheter. När förordningen väl har antagits kommer den att ge myndigheten med ansvar för konsumentskydd möjlighet att söka och få stöd från en motpart i en annan medlemsstat för att sätta stopp för affärsmetoder som strider mot gemenskapens konsumentlagstiftning och som är inriktade på konsumenter i flera olika länder.

Så kallade ”godkända inrättningar” (6) kan redan nu ansöka om ett förbudsföreläggande som föreskriver att ett brott mot gemenskapens konsumentlagstiftning upphör eller förbjuds enligt villkoren i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/27/EG av den 19 maj 1998 om förbudsföreläggande för att skydda konsumenternas intressen (7). Ett konkret exempel: Den godkända inrättningen i en medlemsstat kan be den behöriga myndigheten i den medlemsstat varifrån utskicken kommer att sätta stopp för utskicken av vilseledande brev till dess medborgare.

---

(1)  EUT C 155 E, 3.7.2003.

(2)  EGT L 250, 19.9.1984.

(3)  EGT L 290, 23.10.1997.

(4)  KOM(2003) 356 slutlig.

(5)  KOM(2003) 443 slutlig.

(6)  EUT C 159, 8.7.2003.

(7)  EGT L 166, 11.6.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/613 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/613

---

(2004/C 84 E/0688)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0523/04

från Emmanouil Mastorakis (PSE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Första och andra gemenskapsstödramen

Skulle kommissionen kunna informera mig om genomförandegraden av prognosen för år 2003 i samband med första och andra gemenskapsstödramen för EU:s medlemsstater?

Kompletterande svar avgivet på kommissionens vägnar av Fischler

(30 april 2004)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-0230/04 från Hatzidakis (1).

---

(1)  Se s. 553.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/614 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/614

---

(2004/C 84 E/0689)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0528/04

från Guido Sacconi (PSE), Vincenzo Lavarra (PSE) och Pasqualina Napoletano (PSE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Ändring av kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter

Den 10 februari uttalade sig utskottet med ansvar för vin om ändringen av förordning (EG) nr 753/2002 (1) om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter.

Eftersom det inte finns något yttrande från utskottet, på grund av att man inte kunde nå fram till en kvalificerad majoritet, är det kommissionen som har ansvaret för att genomföra framtida revisioner av förordningen.

Ändringen av förordningen gäller de uppgifter som skall anges på vinetiketter. De rutiner som hittills tillämpats för att på etiketterna till ett europeiskt vin ange produktionsmetod, lagringstid eller en speciell kvalitet, färg eller produktionsplats kommer inte längre att vara skyddade från tänkbara utomeuropeiska intrång.

Sedan antagandet av vitboken om livsmedelssäkerhet har kommissionen gjort sig till tolk för konsumenternas intressen i syfte att återställa och behålla deras förtroende för en sektor som utmärks av skandaler och osäkerhet.

Konsumenterna har rätt att förvänta sig information om kvaliteten för livsmedel och deras ingredienser och den informationen skall vara praktisk och presenterad på ett tydligt vis som gör det möjligt att göra medvetna val.

Sedan flera år väljer de europeiska konsumenterna livsmedel som är sundare och som framställts med miljövänligare metoder. Den röda tråden i denna utveckling har varit produkternas kvalitet, som kommissionen å sin sida alltid har främjat och skyddat.

Hur motiverar kommissionen ändringen av förordningen, även mot bakgrund av resultatet av omröstningen i utskottet med ansvar för vin den 10 februari (47 för, 40 mot)?

Anser inte kommissionen att ändringen av den förordningen strider mot de normer för kvalitet, skydd av typiska produkter och öppenhet som hittills har antagits?

När kommissionen har utarbetat sitt förslag till ändring av förordningen, har den då beaktat den dominerande ställning som Europeiska unionen har på den globala vinmarknaden (45 procent av alla vinodlingars area, 65 procent av produktionen, 57 procent av konsumtionen och 70 procent av exporten)?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

De traditionella benämningarna är begrepp som traditionellt har använts för att beteckna bordsviner med geografisk beteckning och kvalitetsviner fso och avser en tillverknings-, framställnings- eller lagringsmetod, vinets kvalitet, färg etc.

Enligt bestämmelserna skall det finnas två kategorier av traditionella benämningar: den ena kategorin är öppen för länder utanför EU med vissa förbehåll (”klassic”, ”château”, ”classico”, ”reserva” etc.), medan den andra kategorin uteslutande är reserverad för viner framställda inom EU med en geografisk beteckning som kännetecknas av att den har till uppgift att fastställa att dessa viner har sitt ursprung i dessa regioner eller orter inom EU (”vin jaune”, ”amarone”, ”amontillado”, ”ruby” etc.).

Denna andra kategori av traditionella benämningar kritiserades av tredje land med motiveringen att EU hade infört en ny industriell äganderätt, vid sidan av de geografiska beteckningarna, och att dessa benämningar inte kunde användas på gemenskapsmarknaden när det gällde viner från tredje land (t.ex. ”fino”, ”claret”, ”vintage” etc.), trots att vissa av de här begreppen sedan länge hade använts internationellt.

Med de nya bestämmelserna blir det möjligt för tredje land att använda de här begreppen på gemenskapsmarknaden, med hjälp av en gemensam lista med traditionella benämningar, under förutsättning att de uppfyller ett visst antal regler som motsvarar de regler som för närvarande gäller för viner med ursprung i EU.

För att länder utanför EU skall få använda de aktuella traditionella benämningarna på gemenskapsmarknaden skall de för kommissionen lägga fram handlingar som visar att vissa villkor är uppfyllda, till exempel följande:

| — | Det finns bestämmelser som reglerar användningen av den aktuella traditionella benämningen i tredje land. |
| --- | --- |

—

Det finns bestämmelser som reglerar användningen av den aktuella traditionella benämningen i tredje land.

| — | Det begrepp som skall skyddas är särskiljande och/eller har ett renommé inom landet i fråga. |
| --- | --- |

—

Det begrepp som skall skyddas är särskiljande och/eller har ett renommé inom landet i fråga.

| — | Begreppet skall ha använts i det aktuella tredje landet i minst tio år. |
| --- | --- |

—

Begreppet skall ha använts i det aktuella tredje landet i minst tio år.

| — | Det tredje landets bestämmelser gällande det här begreppet får inte vara utformade så att benämningen verkar vilseledande för allmänheten. |
| --- | --- |

—

Det tredje landets bestämmelser gällande det här begreppet får inte vara utformade så att benämningen verkar vilseledande för allmänheten.

Ärendet behandlas genom ett förvaltningskommittéförfarande där samtliga dessa aspekter granskas av kommissionen samt av medlemsstaternas företrädare i kommittén. Förvaltningskommittén röstar om förslag till åtgärder innan de antas av kommissionen.

Vid ett negativt yttrande från kommittén — men däremot inte vid ett uteblivet yttrande — informerar kommissionen rådet om de aktuella åtgärderna och rådet kan därefter fatta ett annat beslut.

Endast benämningar på det aktuella landets språk får godkännas (t.ex. ”ruby” i Australien eftersom engelska är det officiella språket). Om ett tredje land vill använda ett begrepp på ett annat språk än det officiella språket (till exempel det engelska begreppet ”vintage” i Brasilien där det officiella språket är portugisiska eller det italienska begreppet ”brunello” i Förenta staterna där det officiella språket är engelska), måste den traditionella benämningen på detta andra språk vara tillåten enligt det aktuella tredje landets lagstiftning och ha använts där i minst 25 år (i de båda exemplen ovan uppfyller Brasilien och Förenta staterna inte dessa villkor).

De likvärdiga villkoren liksom kommissionens och medlemsstaternas viktiga roll vid granskningen av varje begäran från tredje land utgör garantier mot alla former av missbruk eller intrång.

---

(1)  EGT L 118, 4.5.2002, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/616 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/616

---

(2004/C 84 E/0690)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0529/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Tillgång till den självstyrande regionen Azorernas vatten

Delar av portugisisk massmedia har nämnt att den spanska regeringen skulle dela ut fisketillstånd till sina fartyg för att fiska i Azorernas vatten, och därmed föregå fiskeavtal och fiskeriförordningar.

Som bekant är haven kring Azorerna och deras resurser av marint liv extremt känsliga och viktiga för att de lokala samhällena som lever av dem, varför de måste skyddas från överfiske, antingen från den spanska flottan eller någon annan utländsk flotta.

Vi vet att rådet i oktober 2003 godkände begränsningar, som fastställer minimivillkor som inte innehåller de eventuella tillståndsgivningarna från den spanska regeringen till att fiska i Azorernas vatten.

Kan kommissionen med tanke på detta upplysa om vilka åtgärder som kommer att vidtas för att skydda de marina resurserna och fiskarna i Azorerna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen är fullt medveten om de omständigheter som parlamentsledamoten tar upp om spanska fiskefartyg i Azorernas vatten. Det tycks däremot ha uppstått ett missförstånd om tillämpningsområdet för rådets förordning (EG) nr 1954/2003 (1). Villkoren för fiske i vattnen upp till 100 sjömil från Azorernas, Madeiras och Kanarieöarnas baslinjer fastställs i artikel 5 i nämnda förordning, som trädde i kraft den sjunde dagen efter det att den offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (se artikel 16), det vill säga den 14 november 2003. De särskilda villkoren för fiske i Azorernas och Madeiras vatten gäller därmed från och med detta datum. Det är de nationella myndigheternas ansvar att se till att dessa bestämmelser följs.

När det gäller bevarandet av den marina miljön i Azorernas vatten vill kommissionen uppmärksamma parlamentsledamoten på ett förslag från kommissionen som lades fram den 3 februari 2004 (2). Detta förslag till rådets förordning skulle innebära en ändring av rådets förordning (EG) nr 850/98 (3) som skulle förbjuda trålfiske i vattnen runt Azorerna liksom runt Madeira och Kanarieöarna. När det gäller bevarandet av fiskeresurserna finns ett antal instrument inom den gemensamma fiskeripolitiken som tillämpas på Azorernas vatten och andra områden, framför allt totalt tillåtna fångstmängder (TAC), kvoter och förvaltning av fiskeansträngningen.

Kommissionen för slutligen en ständig dialog med de berörda medlemsstaterna för att göra tillämpningen av de nya reglerna så smidig som möjligt.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen, om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95, EUT L 289, 7.11.2003.

(2)  KOM(2004) 58 slutlig.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer, EGT L 125, 27.4.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/617 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/617

---

(2004/C 84 E/0691)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0533/04

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Hästpass

Hur många av EU:s medlemsstater har införlivat direktivet i den nationella lagstiftningen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Principerna för identifiering av hästdjur anges i rådets direktiv 90/426/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsovillkor vid förflyttning och import av hästdjur från tredje land (1). Minimikraven för identifiering av registrerade hästdjur anges i rådets direktiv 90/427/EEG av den 26 juni 1990 om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen (1). Båda direktiven har införlivats av alla medlemsstater i deras nationella lagstiftning.

Kommissionen har på grundval av direktiv 90/427/EEG antagit beslut 93/623/EEG av den 20 oktober 1993 om en identitetshandling (pass) som skall åtfölja registrerade hästdjur (2).

Enligt artikel 4 i direktiv 90/426/EEG och på grund av omsorg om djurens välfärd och folkhälsan har kommissionen antagit beslut 2000/68/EG av den 22 december 1999 om ändring av kommissionens beslut 93/623/EEG och om identifiering av hästdjur för avel och produktion (3).

Enligt artikel 4 i kommissionens beslut 2000/68/EG skall medlemsstaterna senast den 1 juli 2000 se till att registrerade hästdjur och hästdjur för avel och produktion vid förflyttning åtföljs av den identitetshandling som anges ovan. Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

I besluten 93/623/EEG och 2000/68/EG krävs det inte att medlemsstaterna anmäler de rättsliga bestämmelser som de har genomfört i enlighet med bestämmelserna i dessa beslut. Kommissionen har hittills inte mottagit något klagomål om att de beslut som nämns ovan inte skulle ha genomförts i medlemsstaterna.

---

(1)  EGT L 224, 18.8.1990.

(2)  EGT L 298, 3.12.1993.

(3)  EGT L 23, 28.1.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/617 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/617

---

(2004/C 84 E/0692)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0540/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Budgetplanen efter 2006

Mot bakgrund av Europeiska kommissionens budgetplan för perioden 2007-2013 skulle jag vilja ställa följande frågor:

| — | Vilken är den indikatīva eller planerade fördelningen av betalningsbemyndiganden, per medlemsstat och per år, för område 1A (Konkurrens) och 1B (Sammanhållning), utan att inkludera solidaritetsfonden? Och vilken är fördelningen för samtliga årliga betalningsbemyndiganden, utan att beakta solidaritetsfonden och Europeiska utvecklingsfonden? |
| --- | --- |

—

Vilken är den indikatīva eller planerade fördelningen av betalningsbemyndiganden, per medlemsstat och per år, för område 1A (Konkurrens) och 1B (Sammanhållning), utan att inkludera solidaritetsfonden? Och vilken är fördelningen för samtliga årliga betalningsbemyndiganden, utan att beakta solidaritetsfonden och Europeiska utvecklingsfonden?

| — | Vilken är i budgetplanen ramen för perioden 2007-2013, för bara dagens 15 medlemsstater i Europeiska unionen? |
| --- | --- |

—

Vilken är i budgetplanen ramen för perioden 2007-2013, för bara dagens 15 medlemsstater i Europeiska unionen?

| — | Hur har strukturfondernas vikt, mätt i procent av gemenskaps-BNP eller -BNI, utvecklats mellan 1988 och 2003? Vilken är prognosen för 2004, 2005 och 2006? |
| --- | --- |

—

Hur har strukturfondernas vikt, mätt i procent av gemenskaps-BNP eller -BNI, utvecklats mellan 1988 och 2003? Vilken är prognosen för 2004, 2005 och 2006?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

| 1. | Det är inte möjligt att fördela det aktuella utgiftstaket under budgetpost 1A per medlemsstat. Det är först i ett senare skede som omfattningen av de enskilda programmen enligt budgetpost 1A fastställs. För varje program fastställs i vilket fall som helst snarare övergripande ramanslag än nationella anslag.
  När det gäller solidaritetsfonden är det fråga om en miljard euro per år i löpande priser. I tabellen i kommissionens meddelande uttrycks beloppen i fasta priser (2004), vilket ger följande belopp:






  (i miljoner euro) |
| --- | --- |
| År | Belopp |
| 2007 | 942 |
| 2008 | 924 |
| 2009 | 906 |
| 2010 | 888 |
| 2011 | 871 |
| 2012 | 853 |
| 2013 | 837 |

1.

Det är inte möjligt att fördela det aktuella utgiftstaket under budgetpost 1A per medlemsstat. Det är först i ett senare skede som omfattningen av de enskilda programmen enligt budgetpost 1A fastställs. För varje program fastställs i vilket fall som helst snarare övergripande ramanslag än nationella anslag.

När det gäller solidaritetsfonden är det fråga om en miljard euro per år i löpande priser. I tabellen i kommissionens meddelande uttrycks beloppen i fasta priser (2004), vilket ger följande belopp:

(i miljoner euro)

År

Belopp

2007

942

2008

924

2009

906

2010

888

2011

871

2012

853

2013

837

När det gäller Europeiska utvecklingsfonden kommer beloppen att diskuteras och fastställas i ett senare skede.

| 2. | Då det för de flesta programmen endast fastställts övergripande ramanslag och inte nationella anslag är det inte möjligt att beräkna hur stor del av anslagen i budgetplanen som gäller EU-15.
  Uppgifterna skickas direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat. |
| --- | --- |

2.

Då det för de flesta programmen endast fastställts övergripande ramanslag och inte nationella anslag är det inte möjligt att beräkna hur stor del av anslagen i budgetplanen som gäller EU-15.

Uppgifterna skickas direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/618 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/618

---

(2004/C 84 E/0693)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0543/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   GJP — Det sjunkande bidraget av EU-bidrag för de små jordbrukarnas överlevnad i samband med låga konsumentpriser och låga världsmarknadspriser

| 1. | Har den gemensamma jordbrukspolitiken enligt kommissionens åsikt under tidigare årtionden bidragit till att de medelstora och små företagen inom åkerbruk och djurhållning trots relativt låga konsumentpriser på världsmarknaden med ekonomiskt stöd av gemenskapsmedel kunde nå en acceptabel inkomst och därmed garantera en kontinuitet i produktionen? |
| --- | --- |

1.

Har den gemensamma jordbrukspolitiken enligt kommissionens åsikt under tidigare årtionden bidragit till att de medelstora och små företagen inom åkerbruk och djurhållning trots relativt låga konsumentpriser på världsmarknaden med ekonomiskt stöd av gemenskapsmedel kunde nå en acceptabel inkomst och därmed garantera en kontinuitet i produktionen?

| 2. | Kan kommissionen med anledning av en ny studie från utvecklingsorganisationen Oxfam bekräfta att dagens penningströmmar inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken verkar fungera allt sämre som en garanti för småböndernas överlevnad och i stället till stor del hamnar hos stora företag och stora jordbruk? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen med anledning av en ny studie från utvecklingsorganisationen Oxfam bekräfta att dagens penningströmmar inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken verkar fungera allt sämre som en garanti för småböndernas överlevnad och i stället till stor del hamnar hos stora företag och stora jordbruk?

| 3. | När inträffade det omslag som avses i fråga 2? Var det efter anslutningen av nya medlemsstater med större skillnader i omfattningen av markinnehav än fallet var i de ursprungliga sex medlemsstaterna i Europeiska gemenskaperna? |
| --- | --- |

3.

När inträffade det omslag som avses i fråga 2? Var det efter anslutningen av nya medlemsstater med större skillnader i omfattningen av markinnehav än fallet var i de ursprungliga sex medlemsstaterna i Europeiska gemenskaperna?

| 4. | I vilken utsträckning har dagens finansieringsmetod bidragit till att tidigare skalförstoringar under perioden 1995-2002 ytterligare minskade jordbruksföretagen inom dagens 15 medlemsstater med 15,7 procent? Varför har denna finansieringsmetod inte kunnat förhindra denna utveckling? |
| --- | --- |

4.

I vilken utsträckning har dagens finansieringsmetod bidragit till att tidigare skalförstoringar under perioden 1995-2002 ytterligare minskade jordbruksföretagen inom dagens 15 medlemsstater med 15,7 procent? Varför har denna finansieringsmetod inte kunnat förhindra denna utveckling?

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

| 1. | Under de senaste årtiondena har den gemensamma jordbrukspolitiken gradvis förändrats. Från början handlade det om produktstöd genom att garantera höga priser inom gemenskapen och höga införseltullar.
  1992 års reform innebar att priserna gradvis sänktes, och man införde direkta producentstöd för att kompensera för jordbrukarnas inkomstbortfall.
  Direktstöden baserades på antalet djur och odlad areal. De var alltså indirekt kopplade till produktionen.
  Det senare är något som precis ändrats radikalt genom reformen som antogs i juni 2003, där direktstöden frikopplades. Numera är inkomststödet oberoende av gårdens produktionsvolym.
  Samtidigt har det växt fram en strukturpolitik för utveckling av landsbygden i syfte att stödja moderniseringen av det europeiska jordbruket, ge jordbrukarna ersättning för deras icke-kommersiella verksamhet — miljöarbetet — och inkomststöd till gårdar i områden med naturbetingade handikapp. Kommissionen har under hela arbetet uppmärksammat situationen för de små och medelstora gårdar som utgör en betydande del av den europeiska landsbygden. Kommissionen kan bekräfta att utvecklingen av stöden har bidragit till bibehållna inkomster för många små och medelstora gårdar. |
| --- | --- |

1.

Under de senaste årtiondena har den gemensamma jordbrukspolitiken gradvis förändrats. Från början handlade det om produktstöd genom att garantera höga priser inom gemenskapen och höga införseltullar.

1992 års reform innebar att priserna gradvis sänktes, och man införde direkta producentstöd för att kompensera för jordbrukarnas inkomstbortfall.

Direktstöden baserades på antalet djur och odlad areal. De var alltså indirekt kopplade till produktionen.

Det senare är något som precis ändrats radikalt genom reformen som antogs i juni 2003, där direktstöden frikopplades. Numera är inkomststödet oberoende av gårdens produktionsvolym.

Samtidigt har det växt fram en strukturpolitik för utveckling av landsbygden i syfte att stödja moderniseringen av det europeiska jordbruket, ge jordbrukarna ersättning för deras icke-kommersiella verksamhet — miljöarbetet — och inkomststöd till gårdar i områden med naturbetingade handikapp. Kommissionen har under hela arbetet uppmärksammat situationen för de små och medelstora gårdar som utgör en betydande del av den europeiska landsbygden. Kommissionen kan bekräfta att utvecklingen av stöden har bidragit till bibehållna inkomster för många små och medelstora gårdar.

| 2. | Som påpekats var jordbruksstöden ursprungligen kopplade till produktionsmängden, och senare till arealen och antalet djur. Därav följde att en betydande del av stödet gick till de stora gårdar som av strukturella skäl fanns i vissa medlemsstater redan innan den gemensamma jordbrukspolitiken infördes. Efter 1992 års reform har stöden omfördelats i någon mån till fördel för små och medelstora gårdar, vilket framgår av de siffror kommissionen offentliggjort på parlamentets begäran (1). Denna utveckling har emellertid begränsats av att enbart två medlemsstater infört ett system för ”modulering”. Systemet går ut på att delar av direktstödet hålls inne och överförs till åtgärder för landsbygdsutveckling, och har hitintills varit frivilligt. Inom ramen för den reform som antogs 2003 har kommissionen föreslagit att moduleringen skall bli obligatorisk, vilket rådet bifallit. Överföringen kommer från och med 2005 att uppgå till 3 % för att öka till 5 % från och med 2007. Systemet medför däremot ingen minskning av direktstöden till jordbruksföretag som får mindre än 000 euro per år. |
| --- | --- |

2.

Som påpekats var jordbruksstöden ursprungligen kopplade till produktionsmängden, och senare till arealen och antalet djur. Därav följde att en betydande del av stödet gick till de stora gårdar som av strukturella skäl fanns i vissa medlemsstater redan innan den gemensamma jordbrukspolitiken infördes. Efter 1992 års reform har stöden omfördelats i någon mån till fördel för små och medelstora gårdar, vilket framgår av de siffror kommissionen offentliggjort på parlamentets begäran (1). Denna utveckling har emellertid begränsats av att enbart två medlemsstater infört ett system för ”modulering”. Systemet går ut på att delar av direktstödet hålls inne och överförs till åtgärder för landsbygdsutveckling, och har hitintills varit frivilligt. Inom ramen för den reform som antogs 2003 har kommissionen föreslagit att moduleringen skall bli obligatorisk, vilket rådet bifallit. Överföringen kommer från och med 2005 att uppgå till 3 % för att öka till 5 % från och med 2007. Systemet medför däremot ingen minskning av direktstöden till jordbruksföretag som får mindre än 000 euro per år.

| 3. | I likhet med vissa av de nya medlemsstaterna som haft ekonomisk centralförvaltning, fanns det inhemska skillnader i gårdsstorlek och stora jordbruksegendomar redan bland EU:s första sex medlemsstater (t.ex. Italien), och även i vissa medlemsstater som anslutit till sig vid de följande utvidgningarna (delstaterna i Östtyskland, Spanien, Storbritannien). Det är för övrigt orsaken till den strukturpolitik som infördes i början av 70-talet för att skynda på omstruktureringen och moderniseringen av jordbruksföretagen. |
| --- | --- |

3.

I likhet med vissa av de nya medlemsstaterna som haft ekonomisk centralförvaltning, fanns det inhemska skillnader i gårdsstorlek och stora jordbruksegendomar redan bland EU:s första sex medlemsstater (t.ex. Italien), och även i vissa medlemsstater som anslutit till sig vid de följande utvidgningarna (delstaterna i Östtyskland, Spanien, Storbritannien). Det är för övrigt orsaken till den strukturpolitik som infördes i början av 70-talet för att skynda på omstruktureringen och moderniseringen av jordbruksföretagen.

| 4. | Det minskande antalet egendomar inom EU beror på ett flertal faktorer, bland annat följande: ökad produktivitet i jordbruket och den sammanhängande ökade gårdsstorleken, urbaniseringen och förändringarna på arbetsmarknaden i de välutvecklade ekonomierna.
  Man kan också konstatera att minskningen av antalet gårdar och arbetstillfällen inom jordbruket till stor del inte beror på den gemensamma jordbrukspolitiken. Målet för den gemensamma jordbrukspolitiken är att åstadkomma ett hållbart jordbruk, det vill säga ett konkurrenskraftigt, ekonomiskt livskraftigt och miljövänligt jordbruk, vilket innebär förbättrade produktionsstrukturer till en kostnad samhället kan acceptera. |
| --- | --- |

4.

Det minskande antalet egendomar inom EU beror på ett flertal faktorer, bland annat följande: ökad produktivitet i jordbruket och den sammanhängande ökade gårdsstorleken, urbaniseringen och förändringarna på arbetsmarknaden i de välutvecklade ekonomierna.

Man kan också konstatera att minskningen av antalet gårdar och arbetstillfällen inom jordbruket till stor del inte beror på den gemensamma jordbrukspolitiken. Målet för den gemensamma jordbrukspolitiken är att åstadkomma ett hållbart jordbruk, det vill säga ett konkurrenskraftigt, ekonomiskt livskraftigt och miljövänligt jordbruk, vilket innebär förbättrade produktionsstrukturer till en kostnad samhället kan acceptera.

---

(1)  http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=MEMO/02/198|0|RAPID&lg=EN&display=

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/620 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/620

---

(2004/C 84 E/0694)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0544/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   GJP — Eftersträvad ändring av fördelningsnycklar mellan stora och små företag, ett stödtak per företag och begränsning av nackdelarna för tredje land

| 1. | Vilka är kommissionens förväntningar på kontinuiteten eller ändringen av fördelningsnyckeln mellan storföretag och småföretag efter det faktiska genomförandet av sina förslag till reformer av gemenskapens jordbrukspolitik? Vilka effekter eftersträvar den i detta avseende? |
| --- | --- |

1.

Vilka är kommissionens förväntningar på kontinuiteten eller ändringen av fördelningsnyckeln mellan storföretag och småföretag efter det faktiska genomförandet av sina förslag till reformer av gemenskapens jordbrukspolitik? Vilka effekter eftersträvar den i detta avseende?

| 2. | Anser kommissionen att det behövs åtgärder som kompletterar de redan föreslagna ändringarna för att motverka ytterligare avfolkning av landsbygden, och därmed slutligen även en minskning av jordbruksproduktionen för EU:s inre marknad? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att det behövs åtgärder som kompletterar de redan föreslagna ändringarna för att motverka ytterligare avfolkning av landsbygden, och därmed slutligen även en minskning av jordbruksproduktionen för EU:s inre marknad?

| 3. | Är kommissionen beredd att upprätta en modell för stödtilldelning där det småskaliga jordbrukets intressen tillvaratas på ett bättre sätt än vad hittills har varit fallet, genom att till exempel ställa upp en övre gräns på exempelvis 30 000 euro till finansiellt stöd för ett jordbruksföretag? |
| --- | --- |

3.

Är kommissionen beredd att upprätta en modell för stödtilldelning där det småskaliga jordbrukets intressen tillvaratas på ett bättre sätt än vad hittills har varit fallet, genom att till exempel ställa upp en övre gräns på exempelvis 30 000 euro till finansiellt stöd för ett jordbruksföretag?

| 4. | Är kommissionen beredd att även ta hänsyn till effekterna på småbönder i andra delar av världen, särskilt deras osäkerhet rörande försörjningen av livsmedel och industriella råmaterial för den inhemska marknaden i den tredje världen till följd av den störande och relativt billiga importen av jordbruksöverskott från EU:s medlemsstater i samand med övervägandena inför den slutliga utformningen av reformeringen av GJP? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen beredd att även ta hänsyn till effekterna på småbönder i andra delar av världen, särskilt deras osäkerhet rörande försörjningen av livsmedel och industriella råmaterial för den inhemska marknaden i den tredje världen till följd av den störande och relativt billiga importen av jordbruksöverskott från EU:s medlemsstater i samand med övervägandena inför den slutliga utformningen av reformeringen av GJP?

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

| 1. | Det nya systemet för direkta stöd som skall införas med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken kommer i princip inte att förändra fördelningen av det direkta stödet mellan gårdarna eftersom det grundas på historiska referenser. Men en omfördelning av stödet mellan jordbrukarna inom en region kanske kan komma att äga rum, med beaktande av de direkta stöd som införts inom mejerisektorn och den möjlighet som finns för medlemsstater att fördela stödet till enskilda jordbrukare på regional nivå och omfördela stöden mellan jordbrukare inom en region. Dessutom kommer en modulering av direkta stöd att tydligt gynna mindre jordbruk, eftersom de första 5 000 euro är undantagna från modulering.
  I meddelandet från juli 2002 (1) föreslog kommissionen en modulering av de direkta stöden med maximalt 20 procent, att schablonbidraget skulle höjas på grundval av antalet årsarbetsenheter och att införa ett tak för direkta stöd per jordbruk på 300 000 euro. Detta skulle ha utlöst en kraftigare omfördelningseffekt men stöddes inte av en majoritet av medlemsstaterna. |
| --- | --- |

1.

Det nya systemet för direkta stöd som skall införas med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken kommer i princip inte att förändra fördelningen av det direkta stödet mellan gårdarna eftersom det grundas på historiska referenser. Men en omfördelning av stödet mellan jordbrukarna inom en region kanske kan komma att äga rum, med beaktande av de direkta stöd som införts inom mejerisektorn och den möjlighet som finns för medlemsstater att fördela stödet till enskilda jordbrukare på regional nivå och omfördela stöden mellan jordbrukare inom en region. Dessutom kommer en modulering av direkta stöd att tydligt gynna mindre jordbruk, eftersom de första 5 000 euro är undantagna från modulering.

I meddelandet från juli 2002 (1) föreslog kommissionen en modulering av de direkta stöden med maximalt 20 procent, att schablonbidraget skulle höjas på grundval av antalet årsarbetsenheter och att införa ett tak för direkta stöd per jordbruk på 300 000 euro. Detta skulle ha utlöst en kraftigare omfördelningseffekt men stöddes inte av en majoritet av medlemsstaterna.

| 2. | En viktig del av jordbruksreformen, enligt rådets beslut 2003, var att förstärka landsbygdsutvecklingspolitiken till förmån för landsbygdsområden, genom att flytta finansieringen från den första pelaren till den andra. De mer riktade stöden i den andra pelaren skulle utan tvivel hjälpa de landsbygdsområden som fortfarande har en nettoutflyttning. Kommissionens konsekvensbeskrivning visar att, trots att en viss fortsatt extensifiering förväntas i jordbrukdproduktionen, förutses ingen skadlig inverkan på EU:s totala produktionsnivåer. |
| --- | --- |

2.

En viktig del av jordbruksreformen, enligt rådets beslut 2003, var att förstärka landsbygdsutvecklingspolitiken till förmån för landsbygdsområden, genom att flytta finansieringen från den första pelaren till den andra. De mer riktade stöden i den andra pelaren skulle utan tvivel hjälpa de landsbygdsområden som fortfarande har en nettoutflyttning. Kommissionens konsekvensbeskrivning visar att, trots att en viss fortsatt extensifiering förväntas i jordbrukdproduktionen, förutses ingen skadlig inverkan på EU:s totala produktionsnivåer.

| 3. | I julimeddelandet 2002 föreslog kommissionen en tjugoprocentig modulering av de direkta stöden, ett högre schablonbidrag och ett tak för direkta stöd per jordbruksföretag på 300 000 euro. Dessa bestämmelser, och särskilt det föreslagna taket, inkluderades inte i reformpaketet för den gemensamma jordbrukspolitiken. För stunden har kommissionen inga avsikter att föreslå en förändring av direktstödssystemet i detta avseende. |
| --- | --- |

3.

I julimeddelandet 2002 föreslog kommissionen en tjugoprocentig modulering av de direkta stöden, ett högre schablonbidrag och ett tak för direkta stöd per jordbruksföretag på 300 000 euro. Dessa bestämmelser, och särskilt det föreslagna taket, inkluderades inte i reformpaketet för den gemensamma jordbrukspolitiken. För stunden har kommissionen inga avsikter att föreslå en förändring av direktstödssystemet i detta avseende.

| 4. | Det råder inget tvivel om att reformprocessen för den gemensamma jordbrukspolitiken som inleddes 1992 gynnar världshandeln och erbjuder nya möjligheter för utvecklingsländer. Utvecklingsländernas situation och problem är emellertid annorlunda från land till land och därför kan effekterna av jordbrukspolitikens reformering även skilja sig åt mellan olika utvecklingsländer. För att speciellt kunna stödja de minst utvecklade länderna, har EU erbjudit en rad förmånliga eftergifter både vad gäller handel och mer allmänna utvecklingsfrågor. EU är nämligen världens största importör av jordbruksprodukter från utvecklingsländer och världens största bidragsgivare vad gäller finansiering av utveckling och samarbete. Målen för dessa insatser är bland annat att stärka infrastruktur, institutioner och utbildning. Vad gäller nödhjälp respekterar EU strikt de internationella reglerna för en konstruktiv användning av livsmedelshjälp. |
| --- | --- |

4.

Det råder inget tvivel om att reformprocessen för den gemensamma jordbrukspolitiken som inleddes 1992 gynnar världshandeln och erbjuder nya möjligheter för utvecklingsländer. Utvecklingsländernas situation och problem är emellertid annorlunda från land till land och därför kan effekterna av jordbrukspolitikens reformering även skilja sig åt mellan olika utvecklingsländer. För att speciellt kunna stödja de minst utvecklade länderna, har EU erbjudit en rad förmånliga eftergifter både vad gäller handel och mer allmänna utvecklingsfrågor. EU är nämligen världens största importör av jordbruksprodukter från utvecklingsländer och världens största bidragsgivare vad gäller finansiering av utveckling och samarbete. Målen för dessa insatser är bland annat att stärka infrastruktur, institutioner och utbildning. Vad gäller nödhjälp respekterar EU strikt de internationella reglerna för en konstruktiv användning av livsmedelshjälp.

---

(1)  KOM(2002) 394 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/621 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/621

---

(2004/C 84 E/0695)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0546/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   EU:s deltagande i ett utvecklingsprojekt i den mexikanska delstaten Chiapas som leder till att krigshandlingar återupptas

| 1. | Känner kommissionen till att fem samhällsorganisationer enligt den mexikanska tidningen ”La Jornada” av den 3 februari 2004 i den sydöstra delstaten Chiapas anser att Europeiska unionen är berörd av ett anfall som genomfördes den 19 eller 22 januari på den av den zapatistiska rörelsen ledda och av chol-stammen bebodda byn Nuevo San Rafael i det avlägsna och av urskog bestående naturreservatet Montes Azules, varvid 23 hus stacks i brand, invånarna flydde, byn avstängdes totalt från omvärlden av soldater och marken gavs tillbaka till de tidigare stora markägarna så att de kan avverka urskogen? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att fem samhällsorganisationer enligt den mexikanska tidningen ”La Jornada” av den 3 februari 2004 i den sydöstra delstaten Chiapas anser att Europeiska unionen är berörd av ett anfall som genomfördes den 19 eller 22 januari på den av den zapatistiska rörelsen ledda och av chol-stammen bebodda byn Nuevo San Rafael i det avlägsna och av urskog bestående naturreservatet Montes Azules, varvid 23 hus stacks i brand, invånarna flydde, byn avstängdes totalt från omvärlden av soldater och marken gavs tillbaka till de tidigare stora markägarna så att de kan avverka urskogen?

| 2. | Innebär detta anfall ett slut på eldupphöret mellan den väpnade upprorsrörelsen EZLN och regeringsstyrkorna? |
| --- | --- |

2.

Innebär detta anfall ett slut på eldupphöret mellan den väpnade upprorsrörelsen EZLN och regeringsstyrkorna?

| 3. | Har detta anfall främjats av EU:s nyligen beslutade bidrag till ett utvecklingsprojekt med 15 miljoner euro enligt ett avtal med guvernören Pablo Salazar, möjligen även inom ramen för Plan Puebla Panama som omfattar stora infrastrukturprojekt i Centralamerika som drivs från Panama och upp till nio fattiga delstater i Mexiko, varvid den inhemska indianbefolkningen måste vika undan för nykomlingar och för nya bestämmelser om markhanteringen eller förlorar den autonomi som råder i praktiken? |
| --- | --- |

3.

Har detta anfall främjats av EU:s nyligen beslutade bidrag till ett utvecklingsprojekt med 15 miljoner euro enligt ett avtal med guvernören Pablo Salazar, möjligen även inom ramen för Plan Puebla Panama som omfattar stora infrastrukturprojekt i Centralamerika som drivs från Panama och upp till nio fattiga delstater i Mexiko, varvid den inhemska indianbefolkningen måste vika undan för nykomlingar och för nya bestämmelser om markhanteringen eller förlorar den autonomi som råder i praktiken?

| 4. | Om EU oavsiktligt skulle ha bidragit till en väpnad konflikt, är kommissionen beredd att göra allt som behövs för att undanröja alla skäl till rädsla för befolkningen och till ett återupptagande av fientligheterna? |
| --- | --- |

4.

Om EU oavsiktligt skulle ha bidragit till en väpnad konflikt, är kommissionen beredd att göra allt som behövs för att undanröja alla skäl till rädsla för befolkningen och till ett återupptagande av fientligheterna?

Källor:

| — | Indymedia Chiapas (http://chiapas.mediosindependientes.org/) |
| --- | --- |

—

Indymedia Chiapas (http://chiapas.mediosindependientes.org/)

| — | http://chiapas.mediosindependientes.org/display.php3?article_id=0 7209 |
| --- | --- |

—

http://chiapas.mediosindependientes.org/display.php3?article_id=0 7209

| — | http://www.noticias.nl/globalisering_artikel.php?id=244) |
| --- | --- |

—

http://www.noticias.nl/globalisering_artikel.php?id=244)

| — | http://www.proceso.com.mx/noticia.html?nid=21506&cat=l |
| --- | --- |

—

http://www.proceso.com.mx/noticia.html?nid=21506&cat=l

| — | http://www.globalinfo.nl/article/articleview/312/1/2/ |
| --- | --- |

—

http://www.globalinfo.nl/article/articleview/312/1/2/

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

I den första artikeln i avtalet om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete mellan EU och Mexiko står det att ”respekten för de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna, som kommer till uttryck i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, utgör en grund för båda parters inrikes- och utrikespolitik och utgör ett väsentligt inslag i detta avtal”. Kommissionen ser till att dess insatser alltid stämmer överens med denna artikel.

Kommissionen skrev nyligen under en finansieringöverenskommelse med Mexiko för integrerad och hållbar social utveckling i Chiapas, Mexiko. Programmet har ännu inte inletts, men förväntas inledas under de kommande månaderna. Kommissionens bidrag uppgår till 15 miljoner euro och Mexiko bidrar med 16 miljoner euro.

Projektet omfattar 55 000 invånare i 16 mikroregioner runt (inte i) de skyddade skogsområdena i Lacandona. Denna befolkning, som huvudsakligen är en infödd landsbygdsbefolkning, har en av de högsta nivåerna av fattigdom och social utslagning i Chiapas.

Projektet utformades med de lokala aktörers medverkan och dessa kommer i fortsättningen att medverka i planeringen och genomförandet, särskilt genom de mikroregionala råden (Consejos microregionales) som representerar den lokala befolkningen.

Projektet är inte en del av Plan Puebla Panama (PPP). Rapporter har kommit in om att vissa lokala befolkningar och myndigheter i södra och sydöstra Mexiko kritiserar PPP som ett initiativ som styrs uppifrån med otillräckligt samråd med lokala aktörer.

Kommissionens svar på de specifika frågor som ställts lyder som följer:

| 1. | Kommissionen är medveten om det som rapporterats om frågan i pressen och anser att all antydan om att EU skulle var inblandad i våldshandlingar i Chiapas eller i andra områden är helt ogrundade. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen är medveten om det som rapporterats om frågan i pressen och anser att all antydan om att EU skulle var inblandad i våldshandlingar i Chiapas eller i andra områden är helt ogrundade.

| 2. | Det är inte upp till kommissionen att bedöma om vapenvilan mellan EZNL och regeringen har upphört. Dess intryck är emellertid att det vore fel att dra en allmän slutsats om vapenvilan på grundval av de aktuella rapporterna. |
| --- | --- |

2.

Det är inte upp till kommissionen att bedöma om vapenvilan mellan EZNL och regeringen har upphört. Dess intryck är emellertid att det vore fel att dra en allmän slutsats om vapenvilan på grundval av de aktuella rapporterna.

| 3. | Nej. Det finns absolut inga bevis som talar för att attacken i fråga skulle ha främjats av att en finansieringsöverenskommelse undertecknats för detta projekt. |
| --- | --- |

3.

Nej. Det finns absolut inga bevis som talar för att attacken i fråga skulle ha främjats av att en finansieringsöverenskommelse undertecknats för detta projekt.

| 4. | Kommissionen har varken avsiktligt eller oavsiktligt varit inblandad i händelser som lett till attacken i fråga. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen har varken avsiktligt eller oavsiktligt varit inblandad i händelser som lett till attacken i fråga.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/623 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/623

---

(2004/C 84 E/0696)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0547/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Fortsatt tillämpning i Tyskland av en skatt som i enlighet med ett EU-direktiv inte längre får finnas 2004 och fördelningen av avkastningen

| 1. | Känner kommissionen till att företag i Tyskland klagar över att de måste fortsätta att betala en källskatt på licenser från utlandet från vilken till varandra knutna företag inom EU skulle friställas från den 1 januari 2004 i enlighet med ett EU-direktiv? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att företag i Tyskland klagar över att de måste fortsätta att betala en källskatt på licenser från utlandet från vilken till varandra knutna företag inom EU skulle friställas från den 1 januari 2004 i enlighet med ett EU-direktiv?

| 2. | Bidrar kommissionen genom sina förslag till åtgärder till att medlemsstaterna måste ha en tillräckligt hög skattenivå för att uppfylla sina förpliktelser gentemot sina invånare och bevara miljön och samtidigt betala avgifter till EU och uppfylla vissa kriterier i stabilitetspakten? |
| --- | --- |

2.

Bidrar kommissionen genom sina förslag till åtgärder till att medlemsstaterna måste ha en tillräckligt hög skattenivå för att uppfylla sina förpliktelser gentemot sina invånare och bevara miljön och samtidigt betala avgifter till EU och uppfylla vissa kriterier i stabilitetspakten?

| 3. | Vilken var under de gångna åren den årliga inkomsten av denna skatt i Tyskland, som enligt en federal lagändring skulle komma företagen till godo 2004? |
| --- | --- |

3.

Vilken var under de gångna åren den årliga inkomsten av denna skatt i Tyskland, som enligt en federal lagändring skulle komma företagen till godo 2004?

| 4. | Har den tyska regeringen rätt att behålla en skattefördel som uppkommit till följd av försenad anpassning av den nationella lagstiftningen och till exempel använda den för att minska omfattningen av de föreslagna reformerna på det sociala, finansiella och ekonomiska området eller för att under 2004 minska det väntade avsteget från stabilitetspakten? |
| --- | --- |

4.

Har den tyska regeringen rätt att behålla en skattefördel som uppkommit till följd av försenad anpassning av den nationella lagstiftningen och till exempel använda den för att minska omfattningen av de föreslagna reformerna på det sociala, finansiella och ekonomiska området eller för att under 2004 minska det väntade avsteget från stabilitetspakten?

| 5. | Om svaret är ja på fråga 4, innebär det då ett prejudikat för andra medlemsstater som har anpassat sin lagstiftning i tid men genom uppskjutande av datum för ikraftträdandet 2004 ändå kan förfoga över sin inkomstkälla? |
| --- | --- |

5.

Om svaret är ja på fråga 4, innebär det då ett prejudikat för andra medlemsstater som har anpassat sin lagstiftning i tid men genom uppskjutande av datum för ikraftträdandet 2004 ändå kan förfoga över sin inkomstkälla?

Källa: Financial Times Deutschland/Kompakt, 9 februari 2004.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 mars 2004)

| 1. | Medlemsstaterna var skyldiga att, senast den 1 januari 2004, sätta i kraft lagstiftning för att genomföra rådets direktiv 2003/49/EG av den 3 juni 2003 (1), som har till syfte att avlägsna källskatter på räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag. De skall meddela kommissionen den nationella lagstiftningen som de har antagit för att genomföra detta direktiv. Kommissionen har ännu inte mottagit något sådant meddelande från Tyskland. |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterna var skyldiga att, senast den 1 januari 2004, sätta i kraft lagstiftning för att genomföra rådets direktiv 2003/49/EG av den 3 juni 2003 (1), som har till syfte att avlägsna källskatter på räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag. De skall meddela kommissionen den nationella lagstiftningen som de har antagit för att genomföra detta direktiv. Kommissionen har ännu inte mottagit något sådant meddelande från Tyskland.

| 2. | Budgetkonsekvenserna övervägs under de diskussioner som föregår antagandet av direktivet. När direktivet väl har antagits kan inte detta argument användas för att rättfärdiga att det inte genomförs. |
| --- | --- |

2.

Budgetkonsekvenserna övervägs under de diskussioner som föregår antagandet av direktivet. När direktivet väl har antagits kan inte detta argument användas för att rättfärdiga att det inte genomförs.

| 3. | Kommissionen har inte närmare upplysningar som efterfrågas. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har inte närmare upplysningar som efterfrågas.

| 4. | Enligt de nationella reglerna och förfarandena bör bolag kunna återkräva de källskatter som de tyska myndigheterna tar ut i strid mot direktivet. Intäkter från denna skatt som inte återkrävs av skattebetalarna kommer att gå in i den allmänna budgeten. |
| --- | --- |

4.

Enligt de nationella reglerna och förfarandena bör bolag kunna återkräva de källskatter som de tyska myndigheterna tar ut i strid mot direktivet. Intäkter från denna skatt som inte återkrävs av skattebetalarna kommer att gå in i den allmänna budgeten.

---

(1)  Rådets direktiv 2003/49/EG av den 3 juni 2003 om ett gemensamt system för beskattning av räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika medlemsstater, EUT L 157, 26.6.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/624 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/624

---

(2004/C 84 E/0697)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0549/04

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(19 februari 2004)

Ämne:   Lika behandling vid anställning och sysselsättning

Bryter EU:s medlemsstater eller de som tillhandahåller tjänster, mot de bestämmelser i gemenskapslagstiftningen som skyddar individens frihet, lika behandling oberoende av ras och religion samt religionsfrihet och som återfinns i

| — | EU-fördraget eller EG-fördraget, särskilt artikel 6 i EU-fördraget och artkel 13 i EG-fördraget, |
| --- | --- |

—

EU-fördraget eller EG-fördraget, särskilt artikel 6 i EU-fördraget och artkel 13 i EG-fördraget,

| — | direktivet om likabehandling 2000/78/EG (1), |
| --- | --- |

—

direktivet om likabehandling 2000/78/EG (1),

| — | Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna, särskilt artiklarna 9 och 10, |
| --- | --- |

—

Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna, särskilt artiklarna 9 och 10,

| — | Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 10 och 11, |
| --- | --- |

—

Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 10 och 11,

om regeringar utfärdar förbud för studenter eller anställda att bära religiösa eller kulturella symboler, såsom den muslimska hijab (huvudduk), den judiska kippa (kalott), den sikhiska turbanen eller det kristna korset, eller tillhandahållare av tjänster diskriminerar personer som bär sådana symboler?

Om svaret på någon av de ovan ställda frågorna är jakande, vad kommer kommissionen då att göra för att se till att gemenskapslagstiftningen efterlevs?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen följer utvecklingen och har bett medlemsstaterna lämna information om särskilda händelser i den här frågan.

I och med rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 (2) inrättades en ram för likabehandling i arbetslivet och ett förbud mot diskriminering på grund av religion eller övertygelse, ålder, funktionshinder eller sexuell läggning. Direktivet avser tillträde till anställning och yrkesutbildning. Det omfattar inte vanlig grundskole- eller gymnasieutbildning eller tillhandahållande av varor och tjänster. Medlemsstaterna var skyldiga att införliva direktivet senast den 2 december 2003.

Huruvida förbud mot att bära religiösa symboler skall betraktas som olaglig diskriminering enligt direktiv 2000/78/EG beror på de konkreta bestämmelserna i lagstiftningen i fråga och vilka grunder som de berörda medlemsstaterna anför mot bakgrund av direktivet.

I artikel 4 i direktiv 2000/78/EG anges att särbehandling som föranleds av en egenskap som har samband med någon av de grunder som anges i direktivet inte skall utgöra diskriminering, ”om denna egenskap utgör ett verkligt och avgörande yrkeskrav på grund av yrkesverksamhetens natur eller det sammanhang där den utförs, förutsatt att målet är legitimt och kravet proportionerligt”. På liknande sätt föreskrivs i artikel 2 b att indirekt diskriminering kan vara berättigad om ”bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet objektivt motiveras av ett berättigat mål och om medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga”.

I direktiv 2000/78/EG anges också särskilt följande: ”Detta direktiv skall inte påverka de åtgärder som föreskrivs i nationell lagstiftning och som är nödvändiga i ett demokratiskt samhälle för [...] skydd för [...] andra personers fri- och rättigheter.” (artikel 2.5). En medlemsstat får endast åberopa detta argument om restriktioner är fastställda i nationell lagstiftning.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

(2)  Rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling, EGT L 303, 2.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/625 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/625

---

(2004/C 84 E/0698)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0550/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(19 februari 2004)

Ämne:   Europeiska kommissionen betalar den radikala islamiska ideologen Tariq Ramadan som ”konsulent”

Bakgrund:

| — | Av uppgifter i pressen framgår att den islamiska ideologen med schweiziskt medborgarskap Tariq Ramadan är konsulent till Europeiska kommissionen. |
| --- | --- |

—

Av uppgifter i pressen framgår att den islamiska ideologen med schweiziskt medborgarskap Tariq Ramadan är konsulent till Europeiska kommissionen.

| — | Tariq Ramadan är en av de mest framstående ideologerna inom islamisk radikalism, med vilken han dessutom har nära familjeband, eftersom han är släkt med Hassan al-Banna, grundare av Egyptiska muslimska brödraskapet, en av de viktigaste organisationerna inom islamisk fundamentalism på världsnivå. |
| --- | --- |

—

Tariq Ramadan är en av de mest framstående ideologerna inom islamisk radikalism, med vilken han dessutom har nära familjeband, eftersom han är släkt med Hassan al-Banna, grundare av Egyptiska muslimska brödraskapet, en av de viktigaste organisationerna inom islamisk fundamentalism på världsnivå.

| — | Ramadan förklarades 1995 ”persona non grata” på Republiken Frankrikes territorium, på begäran av inrikesministeriet i Paris. Dessutom verkar han under åren därefter ha haft kontakt med personer från al-Qaida som opererar i Europa. |
| --- | --- |

—

Ramadan förklarades 1995 ”persona non grata” på Republiken Frankrikes territorium, på begäran av inrikesministeriet i Paris. Dessutom verkar han under åren därefter ha haft kontakt med personer från al-Qaida som opererar i Europa.

| 1. | Av vilken anledning anställdes Tariq Ramadan som konsulent av Europeiska kommissionen, på vilken typ av kontrakt, med vilken löptid och hur stor är hans månadslön? |
| --- | --- |

1.

Av vilken anledning anställdes Tariq Ramadan som konsulent av Europeiska kommissionen, på vilken typ av kontrakt, med vilken löptid och hur stor är hans månadslön?

| 2. | Har inte Europeiska kommissionen för avsikt att upphäva detta kontrakt, för att undvika att de europeiska skattebetalarna betalar dyrt för en farlig teoretiker inom den muslimska, antieuropeiska och anti-västliga radikalismen? |
| --- | --- |

2.

Har inte Europeiska kommissionen för avsikt att upphäva detta kontrakt, för att undvika att de europeiska skattebetalarna betalar dyrt för en farlig teoretiker inom den muslimska, antieuropeiska och anti-västliga radikalismen?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på att hans frågor redan har besvarats (se de skriftliga frågorna E-2494/02 från Mogens Camre (1) och P-2600/03 från Maurizio Turco (2)).

| 1. | Kommissionen vill ändå ta tillfället i akt att påpeka att Tariq Ramadan inte är, och aldrig har varit, anlitad som rådgivare av kommissionen. Liksom för medlemmarna i vismannakommittén för dialog mellan folk och kulturer i Medelhavsområdet, fick han ersättning för kostnader för resa och uppehälle i samband med de möten han deltog i.
  De belopp som kommissionen betalade ut var alltså inte särskilt stora och överensstämde med den ersättning som i normala fall utgår för deltagande i möten med vismannnakommittén som anordnas av kommissionen. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen vill ändå ta tillfället i akt att påpeka att Tariq Ramadan inte är, och aldrig har varit, anlitad som rådgivare av kommissionen. Liksom för medlemmarna i vismannakommittén för dialog mellan folk och kulturer i Medelhavsområdet, fick han ersättning för kostnader för resa och uppehälle i samband med de möten han deltog i.

De belopp som kommissionen betalade ut var alltså inte särskilt stora och överensstämde med den ersättning som i normala fall utgår för deltagande i möten med vismannnakommittén som anordnas av kommissionen.

| 2. | Frågan om hävning är irrelevant, eftersom det aldrig har varit aktuellt med något avtal, varken med Tariq Ramadan eller med någon annan medlem av kommittén.
  Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på att vismannakommittén var sammansatt på ett sätt som var avsett att visa på den mångfacetterade problematiken i dialogen mellan kulturer i unionen och länderna i Medelhavsområdet. Avsikten är i princip att fortsätta på detta spår. Kommissionen är nämligen på ett allmänt plan övertygad om olika ståndpunkter och analyser bidrar i stor utsträckning till att klargöra vilka åtgärder som behöver vidtas i unionens och dess medlemsstaters intresse.
  Kommissionen känner också behov av att understryka att vismannakommitténs arbete har bedrivits med full respekt för Europeiska unionens principer och de krav som dialogen ställer. Var och en av medlemmarna i denna grupp har, utan undantag eller inskränkningar, åtagit sig att rätta sig efter denna allmänna regel genom att godkänna och underteckna en rapport som uttryckligen grundar sig på ömsesidig respekt, fullständig jämlikhet, absolut och obegränsad samvetsfrihet, solidaritet och ömsesidig kunskap. |
| --- | --- |

2.

Frågan om hävning är irrelevant, eftersom det aldrig har varit aktuellt med något avtal, varken med Tariq Ramadan eller med någon annan medlem av kommittén.

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på att vismannakommittén var sammansatt på ett sätt som var avsett att visa på den mångfacetterade problematiken i dialogen mellan kulturer i unionen och länderna i Medelhavsområdet. Avsikten är i princip att fortsätta på detta spår. Kommissionen är nämligen på ett allmänt plan övertygad om olika ståndpunkter och analyser bidrar i stor utsträckning till att klargöra vilka åtgärder som behöver vidtas i unionens och dess medlemsstaters intresse.

Kommissionen känner också behov av att understryka att vismannakommitténs arbete har bedrivits med full respekt för Europeiska unionens principer och de krav som dialogen ställer. Var och en av medlemmarna i denna grupp har, utan undantag eller inskränkningar, åtagit sig att rätta sig efter denna allmänna regel genom att godkänna och underteckna en rapport som uttryckligen grundar sig på ömsesidig respekt, fullständig jämlikhet, absolut och obegränsad samvetsfrihet, solidaritet och ömsesidig kunskap.

---

(1)  EUT C 155 E, 3.7.2003.

(2)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 117.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/626 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/626

---

(2004/C 84 E/0699)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0551/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Genomförande av direktivet om miljökonsekvensbedömning i Irland

Hur har Irlands regering reagerat på det motiverade yttrande som kommissionen, i enlighet med kommissionens pressmeddelande IP/03/1070, skickade i juli 2003 och där det framgår att den irländska lagstiftningen inte i tillräcklig omfattning beaktar känsliga platser eller mindre enskilda projekts kumulativa effekter som sammantagna kan få betydande konsekvenser i den mening som avses i rådets direktiv 85/337/EEG (1) om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat genom direktiv 97/11/EG (2)?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, eller planerar kommissionen att vidta i detta ärende?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 mars 2004)

Den fråga som parlamentsledamoten tar upp gäller kommissionens beslut att hänvisa Irland till EG-domstolen eftersom landet inte anses ha följt rådets direktiv av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (85/337/EEG), senast ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997. En av frågorna gällde de irländska myndigheternas syn på de bestämmelser i den irländska lagstiftningen som medger miljökonsekvensbeskrivningar för de projekt som anges i direktivets bilaga II och som faller under de gränsvärden för obligatorisk prövning som fastställs i den irländska lagstiftningen. Dessa bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar för projekt som ligger under gränsvärdena är viktiga för att se till att tillräcklig hänsyn tas till mindre projekt som kan påverka känsliga platser eller som kan, när de kombineras med andra liknande projekt, ge upphov till väsentlig miljöpåverkan. Kommissionen var inte övertygad om att de administrativa åtgärder Irland vidtagit verkligen var effektiva, vilket resulterat i att projekt som ligger under gränsvärdena men som ändå kan ha avsevärd miljöpåverkan kan komma att godkännas utan föregående prövning. I september 2003 skickade de irländska myndigheterna ett exemplar av de nya administrativa riktlinjerna om hur bestämmelserna i den irländska lagstiftningen skall tillämpas till kommissionen. Riktlinjerna offentliggjordes i augusti 2003 (3). Kommissionen beslutade därefter att skjuta upp beslutet att hänvisa Irland till domstolen, så att den skulle få tillfälle att granska riktlinjerna. Kommissionen kommer att fatta ett nytt beslut i frågan under 2004.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(3)  ”Environmental Impact Assessment (EIA) Guidance for Consent Authorities regarding Sub-threshold Development”, Department of the Environment, Heritage and Local Government, augusti 2003, ISBN 0-7557-1657-4.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/626 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/626

---

(2004/C 84 E/0700)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0552/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Rätten till kollektiva stridsåtgärder

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med hänsyn till punkt 7 e i Europaparlamentets resolution (P5-TA(2003)0369) av den 3 september 2003 om genomförandet av den socialpolitiska dagordningen, enligt vilken kommissionen uppmanas att på det europeiska planet fastställa rätten till kollektiva stridsåtgärder och framför allt strejkrätten?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/627 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/627

---

(2004/C 84 E/0701)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0553/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Översyn av direktivet om arbetstagare som är gravida

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med hänsyn till punkt 7 g i Europaparlamentets resolution (P5-TA(2003)0369) av den 3 september 2003 om genomförandet av den socialpolitiska dagordningen, enligt vilken kommissionen uppmanas att lägga fram ett förslag till ändring av direktiv 92/85/EEG (1) om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar, med inspiration hämtad från förslagen i Europaparlamentets resolution (A5-0155/2000 (2)) av den 6 juli 2000, framför allt vad gäller mammaledighetens längd?

---

(1)  EGT L 348, 28.11.1992, s. 1.

(2)  EGT C 121, 24.4.2001, s. 473.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/627 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/627

---

(2004/C 84 E/0702)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0554/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Rätten till betald pappaledighet

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med hänsyn till punkt 10 i Europaparlamentets resolution (P5-TA(2003)0369) av den 3 september 2003 om genomförandet av den socialpolitiska dagordningen, enligt vilken kommissionen uppmanas att lägga fram ett förslag till direktiv om rätten till betald pappaledighet på grundval av artikel 141.3 i fördraget?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/627 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/627

---

(2004/C 84 E/0703)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0555/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Analfabetism och social utslagning

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med hänsyn till punkt 7 m i Europaparlamentets resolution (P5-TA(2003)0369) av den 3 september 2003 om genomförandet av den socialpolitiska dagordningen, enligt vilken kommissionen uppmanas att utarbeta en grönbok om analfabetism och social utslagning?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/627 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/627

---

(2004/C 84 E/0704)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0556/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Fastställande av kriterier för erkännande av funktionshinder

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med hänsyn till punkt 7 h i Europaparlamentets resolution (P5-TA(2003)0369) av den 3 september 2003 om genomförandet av den socialpolitiska dagordningen, enligt vilken kommissionen uppmanas att fastställa kriterier för erkännande av funktionshinder samt anta en handlingsplan för att effektivt förebygga muskel- och skelettskador på arbetsplatsen?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/628 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/628

---

(2004/C 84 E/0705)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0557/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Direktiv om socialskydd för nya anställningsformer

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med hänsyn till punkt 7 f i Europaparlamentets resolution (P5-TA(2003)0369) av den 3 september 2003 om genomförandet av den socialpolitiska dagordningen, enligt vilken kommissionen uppmanas att utarbeta ett förslag till direktiv om socialskydd för nya anställningsformer?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/628 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/628

---

(2004/C 84 E/0706)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0558/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Direktiv om individuella uppsägningar

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med hänsyn till punkt 7 d i Europaparlamentets resolution (P5-TA(2003)0369) av den 3 september 2003 om genomförandet av den socialpolitiska dagordningen, enligt vilken kommissionen uppmanas att utarbeta ett förslag till direktiv om individuella uppsägningar?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0552/04, E-0553/04, E-0554/04,

E-0555/04, E-0556/04, E-0557/04 och E-0558/04

ingivet av Stavros Dimas för kommissionen

(19 april 2004)

I den socialpolitiska agendan finns riktlinjer för åtgärder avseende sysselsättningspolitik och socialpolitik för perioden 2000-2005. Den bygger på kommissionens meddelande (1) och de politiska riktlinjer som antogs på Europeiska rådets möte i Nice i december 2000.

Till följd av en begäran från parlamentet presenterar kommissionen varje år en resultattavla med en översikt över resultaten och en lägesrapport angående genomförandet av dagordningen. På så sätt kan man noga övervaka åtgärderna, och insynen i det politiska arbetet ökar.

I resolution TA(2003)369 av den 3 september 2003 uppmanar parlamentet kommissionen att vidta åtgärder i en rad specifika frågor. Sedan dess har kommissionen behandlat flera av dessa frågor.

Beträffande de särskilda punkter som parlamentsledamoten tar upp har kommissionen följande inställning:

| — | När det gäller parlamentets uppmaning om nya åtgärder för att på det europeiska planet fastställa rätten till kollektiva stridsåtgärder och framför allt strejkrätten, framhåller kommissionen att det i artikel 137.5 i EG-fördraget särskilt anges att de sociala bestämmelserna i artikel 137 inte avser strejkrätt. |
| --- | --- |

—

När det gäller parlamentets uppmaning om nya åtgärder för att på det europeiska planet fastställa rätten till kollektiva stridsåtgärder och framför allt strejkrätten, framhåller kommissionen att det i artikel 137.5 i EG-fördraget särskilt anges att de sociala bestämmelserna i artikel 137 inte avser strejkrätt.

| — | Angående begäran om ett direktiv om individuella uppsägningar anges det redan i den socialpolitiska agendan att en undersökning av frågan om individuella uppsägningar ska inledas 2004. Kommissionen förbereder därför en jämförande studie i ämnet. |
| --- | --- |

—

Angående begäran om ett direktiv om individuella uppsägningar anges det redan i den socialpolitiska agendan att en undersökning av frågan om individuella uppsägningar ska inledas 2004. Kommissionen förbereder därför en jämförande studie i ämnet.

| — | Beträffande den revidering av direktivet om gravida arbetstagare (2) som föreslås för att ändra föräldraledighetetsperiodens längd kan meddelas att kommissionen inte har för avsikt att föreslå någon sådan ändring. Medlemsstaterna kan emellertid själva besluta om längre föräldraledighet eftersom direktivet endast fastställer minimikrav. |
| --- | --- |

—

Beträffande den revidering av direktivet om gravida arbetstagare (2) som föreslås för att ändra föräldraledighetetsperiodens längd kan meddelas att kommissionen inte har för avsikt att föreslå någon sådan ändring. Medlemsstaterna kan emellertid själva besluta om längre föräldraledighet eftersom direktivet endast fastställer minimikrav.

| — | Frågan om pappaledighet behandlas i direktiv 2002/73/EC (3) om ändring av direktiv 76/207/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män. I skäl 13 hänvisar man till resolutionen av den 29 juni 2000, enligt vilken medlemsstaterna uppmanas att se över möjligheterna att inom sina respektive rättssystem bevilja manliga arbetstagare en individuell och icke överförbar rätt till pappaledighet med bibehållande av de rättigheter som är förenade med anställningen. Vidare betonas att det är medlemsstaternas uppgift att avgöra huruvida de ska bevilja en sådan rättighet eller ej och att fastställa de villkor, med undantag för avskedande och återgång till arbetet, som faller utanför det här direktivets räckvidd. Den nya artikel 2.7 (som införs i direktiv 76/207/EEG genom ändringsdirektiv 2002/73/EG) fastställer att direktivet inte heller ska ”påverka medlemsstaternas rätt att erkänna särskild rätt till pappaledighet och/eller adoptionsledighet”. Kommissionen har för närvarande inga planer på att lägga fram nya förslag på detta område. |
| --- | --- |

—

Frågan om pappaledighet behandlas i direktiv 2002/73/EC (3) om ändring av direktiv 76/207/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män. I skäl 13 hänvisar man till resolutionen av den 29 juni 2000, enligt vilken medlemsstaterna uppmanas att se över möjligheterna att inom sina respektive rättssystem bevilja manliga arbetstagare en individuell och icke överförbar rätt till pappaledighet med bibehållande av de rättigheter som är förenade med anställningen. Vidare betonas att det är medlemsstaternas uppgift att avgöra huruvida de ska bevilja en sådan rättighet eller ej och att fastställa de villkor, med undantag för avskedande och återgång till arbetet, som faller utanför det här direktivets räckvidd. Den nya artikel 2.7 (som införs i direktiv 76/207/EEG genom ändringsdirektiv 2002/73/EG) fastställer att direktivet inte heller ska ”påverka medlemsstaternas rätt att erkänna särskild rätt till pappaledighet och/eller adoptionsledighet”. Kommissionen har för närvarande inga planer på att lägga fram nya förslag på detta område.

| — | När det gäller arbetet för att minska analfabetism och social utslagning har kommissionen tagit med dessa frågor både i utbildningsagendan och den social integrationsprocessen. Det finns en stor mängd analysresultat att tillgå, och arbetet med att omvandla denna kunskap till konkreta politiska åtgärder med hjälp av de instrument kommissionen förfogar över har getts hög prioritet. |
| --- | --- |

—

När det gäller arbetet för att minska analfabetism och social utslagning har kommissionen tagit med dessa frågor både i utbildningsagendan och den social integrationsprocessen. Det finns en stor mängd analysresultat att tillgå, och arbetet med att omvandla denna kunskap till konkreta politiska åtgärder med hjälp av de instrument kommissionen förfogar över har getts hög prioritet.

| — | Beträffande det direktiv om social trygghet för nya arbetsformer som efterfrågas framhåller kommissionen att frågan om social trygghet i samband med nya arbetsformer behandlas inom ramen för den öppna samordningsmetoden för social trygghet. Detta bidrar också till uppföljningen av direktiven om deltidsarbete (4) och visstidsanställning (5), som båda är resultat av överenskommelser med arbetsmarknadens parter. I samband med dessa påpekades det särskilt att frågan om utvecklandet av sociala trygghetssystem som kan anpassas till nya arbetsformer för att ge berörda arbetstagare lämpligt skydd är en fråga för medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Beträffande det direktiv om social trygghet för nya arbetsformer som efterfrågas framhåller kommissionen att frågan om social trygghet i samband med nya arbetsformer behandlas inom ramen för den öppna samordningsmetoden för social trygghet. Detta bidrar också till uppföljningen av direktiven om deltidsarbete (4) och visstidsanställning (5), som båda är resultat av överenskommelser med arbetsmarknadens parter. I samband med dessa påpekades det särskilt att frågan om utvecklandet av sociala trygghetssystem som kan anpassas till nya arbetsformer för att ge berörda arbetstagare lämpligt skydd är en fråga för medlemsstaterna.

| — | När det gäller muskuloskeletala arbetsskador har kommissionen i sin arbetsmiljöstrategi för 2002-2006 tagit upp frågan om nya risksituationer i arbetet som en politisk prioritering. Man planerar att inleda särskilda åtgärder för muskuloskeletala skador under 2004. |
| --- | --- |

—

När det gäller muskuloskeletala arbetsskador har kommissionen i sin arbetsmiljöstrategi för 2002-2006 tagit upp frågan om nya risksituationer i arbetet som en politisk prioritering. Man planerar att inleda särskilda åtgärder för muskuloskeletala skador under 2004.

---

(1)  KOM(2000)379.

(2)  Rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), EGT L 348, 28.11.1992).

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/73/EG av den 23 september 2002 om ändring av rådets direktiv 76/207/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor, EGT L 269, 5.10.2002.

(4)  Rådets direktiv 97/81/EG av den 15 december 1997 om ramavtalet om deltidsarbete undertecknat av UNICE, EGT C 14, 20.1.1998.

(5)  Rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP, EGT L 175, 10.7.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/629 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/629

---

(2004/C 84 E/0707)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0566/04

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Musikcensur i Kina

Enligt kommissionsledamot Redings yttrande i diskussionen om Prets betänkande i januari 2004 i Strasbourg, tycks kommissionen stå i begrepp att stärka kultursamarbetet med Folkrepubliken Kina inom ramen för förhandlingarna med Unescos generalförsamling, genom vilka man önskar inrätta ett internationellt instrument för bevarande av kulturell mångfald.

Det verkar som att rockartisten David Bowies koncert som nästa månad skall hållas i ”Hong Kong Exhibition and Entertainment Centre” hotas att ställas in på grand av att trummisen har förbindelser med Falun Gong-rörelsen.

En taleskvinna för den Hong Kong-baserade Falun Gong-rörelsen har sagt att hon är säker på att myndigheterna i Hong Kong fortfarande tillåter yttrandefrihet. Immigrationsmyndigheterna i Hong Kong vill däremot inte uttala sig om ryktena och har ännu inte bekräftat sitt godkännande.

| 1. | Vilka upplysningar kan kommissionen ge i denna fråga? |
| --- | --- |

1.

Vilka upplysningar kan kommissionen ge i denna fråga?

| 2. | Hur tänker kommissionen gå tillväga för att se till att de kinesiska myndigheterna inte utövar samma politiska censur på David Bowies uppträdande som på Falun Gong-rörelsens verksamhet? |
| --- | --- |

2.

Hur tänker kommissionen gå tillväga för att se till att de kinesiska myndigheterna inte utövar samma politiska censur på David Bowies uppträdande som på Falun Gong-rörelsens verksamhet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Konserten som parlamentsledamoten hänvisar till hölls i Hong Kong söndagen den 14 mars 2004. David Bowies trumslagare, Sterling Campbell, deltog som vanligt i konserten.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/630 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/630

---

(2004/C 84 E/0708)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0570/04

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Kommissionens tjänstlediga tjänstemän

I sitt svar på den skriftliga frågan E-3061/02 (1) angav kommissionen att över 566 tjänstemän var tjänstlediga av personliga skäl den 10 december 2002. Enligt en lägesanalys beträffande 400 tjänstemän var ungefär 10 procent yrkesverksamma.

| 1. | Kan kommissionen ge en översikt över hur många tjänstemän som vid utgången av 2003 var tjänstlediga av personliga skäl och hur många av dem som var yrkesverksamma? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ge en översikt över hur många tjänstemän som vid utgången av 2003 var tjänstlediga av personliga skäl och hur många av dem som var yrkesverksamma?

| 2. | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att förhindra att EU-tjänstemän som är tjänstlediga av personliga skäl och som är yrkesverksamma under denna tid hamnar i en intressekonflikt? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att förhindra att EU-tjänstemän som är tjänstlediga av personliga skäl och som är yrkesverksamma under denna tid hamnar i en intressekonflikt?

| 3. | Har företaget Gplus Europe, som nämndes i Agence Europe av den 30 september 2002, slutligen dragit sig tillbaka från avtalet i samband med ASCII-konsortiet eller är det på något sätt inblandat i genomförandet av avtalet? |
| --- | --- |

3.

Har företaget Gplus Europe, som nämndes i Agence Europe av den 30 september 2002, slutligen dragit sig tillbaka från avtalet i samband med ASCII-konsortiet eller är det på något sätt inblandat i genomförandet av avtalet?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

| 1. | Den 31 december 2003 var 532 tjänstemän tjänstlediga av personliga skäl. Av dessa angav 18 % annan yrkesverksamhet som skäl för tjänstledigheten. Det bör noteras att det under förutsättning att vederbörligt tillstånd har erhållits, är till fullo förenligt med bestämmelserna för tjänstledighet av personliga skäl att en tjänsteman påbörjar ett annat arbete — det kan faktiskt vara i tjänstemannens intresse att vidga sin yrkeserfarenhet. |
| --- | --- |

1.

Den 31 december 2003 var 532 tjänstemän tjänstlediga av personliga skäl. Av dessa angav 18 % annan yrkesverksamhet som skäl för tjänstledigheten. Det bör noteras att det under förutsättning att vederbörligt tillstånd har erhållits, är till fullo förenligt med bestämmelserna för tjänstledighet av personliga skäl att en tjänsteman påbörjar ett annat arbete — det kan faktiskt vara i tjänstemannens intresse att vidga sin yrkeserfarenhet.

| 2. | Som kommissionen meddelade i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3061/02, fortfar tjänstemän med sådan form av tjänstledighet att vara underkastade bestämmelserna i artikel 12 i tjänsteföreskrifterna som kräver att tjänstemännen erhåller tillstånd innan de åtar sig någon verksamhet utanför anställningen, och som medger att tillstånd vägras eller att vissa villkor uppställs, när det kan anses att verksamheten annars skulle kunna inverka negativt på gemenskapens arbete. Kommissionen skulle anse en intressekonflikt vara negativ för gemenskapen och skulle således vidta lämpliga åtgärder för att förhindra sådana konflikter. Samtidigt kräver artikel 17 att tjänstemän — antingen aktiva eller tjänstlediga av personliga orsaker — inte för obehöriga avslöjar ännu inte offentliggjorda uppgifter. Varje tjänsteman som arbetar i den privata sektorn och utnyttjar sekretessbelagda uppgifter, skulle anses ha kränkt denna förpliktelse och skulle således riskera att utsättas för disciplinärt förfarande.
  Fram till 2003 granskades ärenden rörande verksamhet utanför anställningen av det generaldirektorat som tjänstemannen tillhörde eller generaldirektoratet för personal och administration, beroende på tjänstemannens grad. För att förstärka denna kontroll infördes 2003 ett förfarande som innefattade båda generaldirektoraten. En webbsida på intranätet för generaldirektoratet för personal och administration skapades den 15 december 2003 för att förbättra tjänstemännens tillgång till upplysningar och regler som rör tjänstledighet av personliga skäl. Dessutom har blanketterna för ansökan om sådan tjänstledighet ändrats för att möjliggöra en bättre granskning av tjänstemannens ansökan.
  Kommissionen kommer att fatta ytterligare beslut i relevanta frågor mot bakgrund av de ändringar av tjänsteföreskrifterna som träder i kraft den 1 maj 2004. |
| --- | --- |

2.

Som kommissionen meddelade i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3061/02, fortfar tjänstemän med sådan form av tjänstledighet att vara underkastade bestämmelserna i artikel 12 i tjänsteföreskrifterna som kräver att tjänstemännen erhåller tillstånd innan de åtar sig någon verksamhet utanför anställningen, och som medger att tillstånd vägras eller att vissa villkor uppställs, när det kan anses att verksamheten annars skulle kunna inverka negativt på gemenskapens arbete. Kommissionen skulle anse en intressekonflikt vara negativ för gemenskapen och skulle således vidta lämpliga åtgärder för att förhindra sådana konflikter. Samtidigt kräver artikel 17 att tjänstemän — antingen aktiva eller tjänstlediga av personliga orsaker — inte för obehöriga avslöjar ännu inte offentliggjorda uppgifter. Varje tjänsteman som arbetar i den privata sektorn och utnyttjar sekretessbelagda uppgifter, skulle anses ha kränkt denna förpliktelse och skulle således riskera att utsättas för disciplinärt förfarande.

Fram till 2003 granskades ärenden rörande verksamhet utanför anställningen av det generaldirektorat som tjänstemannen tillhörde eller generaldirektoratet för personal och administration, beroende på tjänstemannens grad. För att förstärka denna kontroll infördes 2003 ett förfarande som innefattade båda generaldirektoraten. En webbsida på intranätet för generaldirektoratet för personal och administration skapades den 15 december 2003 för att förbättra tjänstemännens tillgång till upplysningar och regler som rör tjänstledighet av personliga skäl. Dessutom har blanketterna för ansökan om sådan tjänstledighet ändrats för att möjliggöra en bättre granskning av tjänstemannens ansökan.

Kommissionen kommer att fatta ytterligare beslut i relevanta frågor mot bakgrund av de ändringar av tjänsteföreskrifterna som träder i kraft den 1 maj 2004.

| 3. | När det visade sig att en tjänsteman som var tjänstledig av personliga skäl arbetade inom G-Plus, det företag som är underleverantör till ASCII, ledde detta till ett tillfälligt upphävande av Europaavtalet den 27 september 2002 så att en granskning kunde genomföras mot bakgrund av de problem som uppstått.
  Parlamentsledamoten görs uppmärksam på att G-Plus den 9 oktober 2002 informerade kommissionen om sitt beslut att dra sig ur det konsortium som upprättats av ASCII för genomförandet av ramavtalet. Därefter återupprättade kommissionen avtalet med ASCII. |
| --- | --- |

3.

När det visade sig att en tjänsteman som var tjänstledig av personliga skäl arbetade inom G-Plus, det företag som är underleverantör till ASCII, ledde detta till ett tillfälligt upphävande av Europaavtalet den 27 september 2002 så att en granskning kunde genomföras mot bakgrund av de problem som uppstått.

Parlamentsledamoten görs uppmärksam på att G-Plus den 9 oktober 2002 informerade kommissionen om sitt beslut att dra sig ur det konsortium som upprättats av ASCII för genomförandet av ramavtalet. Därefter återupprättade kommissionen avtalet med ASCII.

---

(1)  EUT C 155 E, 3.7.2003, s. 83.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/631 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/631

---

(2004/C 84 E/0709)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0576/04

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Romano Prodis valkampanjverksamhet

Fyra vänsterpartier kommer att delta i valet till Europaparlamentet i Italien under beteckningen ”Lista Prodi” (Prodis lista). Enligt pressrapporter kommer kommissionsordföranden Prodi inte själv att stå på listan, men kommer att spela en aktiv roll i valkampanjen och kommer även att vara delaktig i valet av kandidater. Det vore inte särskilt logiskt om kommissionsordföranden skulle sätta sitt namn på ifrågavarande lista utan att var inblandad i själva valkampanjen.

Utan tvivel kommer den nya partipolitiska verksamheten att ta mycket tid i anspråk av ordföranden för Europeiska kommissionen. Trots detta har kommissionsordföranden klargjort att han kommer att sitta kvar på sin tjänst till oktober.

Anser Romano Prodi att hans roll som ordförande för Europeiska kommissionen är ett heltidsarbete?

Hur mycket tid avser han lägga ned per vecka på valkampanjen i Italien?

Anser kommissionen att det är önskvärt att dess medlemmar aktivt deltar i valkampanjer?

Vilka avtal har ingåtts härvidlag inom kommissionen? Vem kommer att ta över Romano Prodis arbetsuppgifter i hans bortovaro?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

I sina svar på skriftliga eller muntliga frågor från parlamentsledamöter har kommissionen flera gånger påpekat att kommissionsledmöterna är politiker med en politisk befattning. Under uppfyllandet av de skyldigheter som följer av denna befattning behåller de sin frihet att helt oberoende och under eget ansvar uttrycka sin personliga åsikt och vara medlem i ett politiskt parti.

När detta är sagt har kommissionsordförande Romano Prodi bekräftat att han inte tänker ställa upp som kandidat eller aktivt delta i valkampanjen. Liksom tidigare kommer han att lägga ner all sin energi på sitt uppdrag som kommissionsordförande till slutet av mandatperioden.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/632 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/632

---

(2004/C 84 E/0710)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0581/04

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Förhållandet mellan media och inspelningsföretag

Kan kommissionen redogöra för sin ståndpunkt vad gäller förhållandet mellan programbolag och inspelningsföretag? Många mindre inspelningsföretag upplever att radio- och TV-bolagen behandlar dem orättvist i jämförelse med större inspelningsföretag och att de därför tvingas bort från marknaden.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

Kommissionens avdelningar med ansvar för konkurrenspolitiken har ägnat avsevärd uppmärksamhet åt de europeiska musikmarknaderna, särskilt under de senare åren, då den digitala tekniken och sammanslagningar inom mediebranschen tenderade att leda till stark koncentration bland de större aktörerna. Dessa frågor ventilerades med särskild intensitet 2000 i samband med samgåendet mellan AOL och Time Warner och i samband med försöket till samgående mellan EMI och Time Warner. I det pågående koncentrationsförfarandet avseende de globala musikinspelningsföretagen Bertelsmann AG (Tyskland) och Sony Corp (Japan) har kommissionen beslutat att inleda en fullständig undersökning av den förslagna koncentrationen på grund av misstankar om att transaktionen kan skapa eller stärka en kollektiv dominerande ställning för de största företagen på marknaderna för musikinspelningar. I samband med undersökningen kommer kommissionen även att gå närmare in på de konkurrensfrågor som rör den vertikala integrationen av moderbolagen på andra marknader, till exempel följderna av det anmälda samriskprojektet avseende Bertelsmanns verksamhet inom TV och radio (1).

Kommissionens verksamhet på konkurrenspolitikens område omfattar inte endast fusioner utan också konkurrensbegränsande förfaranden och avtal av den typ som parlamentsledamoten avser. För att kunna ingripa på oreglerade marknader som musikbranschen krävs emellertid att kommissionen har tillgång till en solid faktagrund som gör det möjligt att göra en ordentlig bedömning av den påstådda snedvridningen av konkurrensen på marknaden. Vidare gäller kommissionens behörighet enligt gemenskapens konkurrenslagstiftning endast om det finns en påvisbar begränsning av handeln mellan medlemsstaterna.

Hittills har kommissionen inte stött på några faktiska bevis för att det i förbindelserna mellan olika typer av skivbolag och sändningsföretag skulle förekomma konkurrensbegränsande förfaranden med påvisbar påverkan på handeln mellan medlemsstaterna.

---

(1)  Pressmeddelandet finns på följande webbadress:

http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/04/200|0|RAPID&1g=EN

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/633 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/633

---

(2004/C 84 E/0711)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0588/04

från Antonio Tajani (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE) och Stefano Zappalà (PPE-DE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Tillsättande och befordran av högre tjänstemän vid Europeiska kommissionen

Av officiella meddelanden från Europeiska kommissionens viktigaste fackföreningsorganisationer framgår att kommissionen planerar att utse tjänstemän vid kommissionsledamöternas kanslier och ordförandens politiska rådgivare, oavsett om dessa är internt eller externt anställda, till toppositioner vid generaldirektorat. Genom att missbruka förfarandet i artikel 29.2 i tjänsteföreskrifterna (extern rekrytering) erbjuder man dessa personer ett karriärssteg som inte tillåts i det normala förfarande för befordran som föreskrivs i tjänsteföreskrifterna. Detta sker till förfång för personalen vid kommissionens enheter som däremot är tvungen att följa det ordinarie förfarandet.

Denna strategi skulle dessutom kunna ses som ett försök av ordföranden för kommissionen och de avgående kommissionsledamöterna att obefogat överta nya maktpositioner i kommissionens struktur, vilket står i uppenbar kontrast dels till behovet av att garantera de nya medlemsländerna adekvata befattningar, dels till nödvändigheten av att ge den nya kommissionen, som kommer att inleda sin verksamhet nästa november 2004, möjlighet att själv besätta toppositionerna vid generaldirektoraten. Det bör noteras att den nuvarande kommissionen redan har bytt ut 50 av de cirka 60 generaldirektörerna och 140 av de cirka 200 direktörerna.

Mot denna bakgrund ombeds kommissionen att besvara följande frågor:

| 1. | Kommer kommissionen att upplysa personalen och dess företrädare om de åtgärder som den ämnar vidta i enlighet med artikel 29.2 i tjänsteföreskrifterna och i varje fall låta bli att tillämpa denna bestämmelse till förmån för personal vid kommissionsledamöternas kanslier och ordförandens politiska rådgivare? |
| --- | --- |

1.

Kommer kommissionen att upplysa personalen och dess företrädare om de åtgärder som den ämnar vidta i enlighet med artikel 29.2 i tjänsteföreskrifterna och i varje fall låta bli att tillämpa denna bestämmelse till förmån för personal vid kommissionsledamöternas kanslier och ordförandens politiska rådgivare?

| 2. | Avser kommissionen att avstå från att anställa extern personal tills man till fullo utnyttjat möjligheten att rekrytera internt? |
| --- | --- |

2.

Avser kommissionen att avstå från att anställa extern personal tills man till fullo utnyttjat möjligheten att rekrytera internt?

| 3. | Tänker kommissionen inrätta nya tjänster för tjänstemän från de anslutande länderna för att inte svika de rättmätiga förväntningarna hos redan tjänstgörande tjänstemän? |
| --- | --- |

3.

Tänker kommissionen inrätta nya tjänster för tjänstemän från de anslutande länderna för att inte svika de rättmätiga förväntningarna hos redan tjänstgörande tjänstemän?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

| 1. | Som förberedelse inför den kommande utvidgningen och införandet av de nya tjänsteföreskrifterna antogs ett meddelande den 18 februari 2004 (1), där kommissionen beskrev sina planer när det gäller utnämning av högre tjänstemän. Detta meddelande ger svar på flera av de punkter som tas upp i parlamentsledamöternas fråga.
  Huvudpunkterna i meddelandet behandlades dessutom i ett pressmeddelande (2) och gick också ut till personalen på kommissionens intranät. Kommissionen kan bekräfta — för att ge ytterligare information till personalen och dess företrädare — att förfaranden för att tillsätta lediga tjänster kommer att meddelas i förväg enligt bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna. Detta gäller samtliga förfaranden för tillsättning av lediga tjänster enligt artikel 29 i tjänsteföreskrifterna. Alla bestämmelser om offentliggörande av lediga tjänster kommer att följas även i fortsättningen.
  Personal som tjänstgör vid kommissionsledamöternas kanslier kommer bara att övervägas för en ledig tjänst om de uppfyller kraven i annonsen om den lediga tjänsten i fråga. De kommer således inte att behandlas på annat sätt än andra tjänstemän (om förfarandet enligt artikel 29.1 tillämpas) eller kvalificerade medborgare i unionen (om den lediga tjänsten också utlyses för ett förfarande enligt artikel 29.2). Det skulle självklart vara olagligt för kommissionen att utesluta någon från urvalsförfarandet bara för att han eller hon arbetar vid ett av kommissionsledamöternas kanslier.
  Kommissionen lägger stor vikt vid urvalsförfaranden som är rigorösa och öppna och därmed ger en tydlig anvisning om vilka sökande som framstår som bäst kvalificerade. |
| --- | --- |

1.

Som förberedelse inför den kommande utvidgningen och införandet av de nya tjänsteföreskrifterna antogs ett meddelande den 18 februari 2004 (1), där kommissionen beskrev sina planer när det gäller utnämning av högre tjänstemän. Detta meddelande ger svar på flera av de punkter som tas upp i parlamentsledamöternas fråga.

Huvudpunkterna i meddelandet behandlades dessutom i ett pressmeddelande (2) och gick också ut till personalen på kommissionens intranät. Kommissionen kan bekräfta — för att ge ytterligare information till personalen och dess företrädare — att förfaranden för att tillsätta lediga tjänster kommer att meddelas i förväg enligt bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna. Detta gäller samtliga förfaranden för tillsättning av lediga tjänster enligt artikel 29 i tjänsteföreskrifterna. Alla bestämmelser om offentliggörande av lediga tjänster kommer att följas även i fortsättningen.

Personal som tjänstgör vid kommissionsledamöternas kanslier kommer bara att övervägas för en ledig tjänst om de uppfyller kraven i annonsen om den lediga tjänsten i fråga. De kommer således inte att behandlas på annat sätt än andra tjänstemän (om förfarandet enligt artikel 29.1 tillämpas) eller kvalificerade medborgare i unionen (om den lediga tjänsten också utlyses för ett förfarande enligt artikel 29.2). Det skulle självklart vara olagligt för kommissionen att utesluta någon från urvalsförfarandet bara för att han eller hon arbetar vid ett av kommissionsledamöternas kanslier.

Kommissionen lägger stor vikt vid urvalsförfaranden som är rigorösa och öppna och därmed ger en tydlig anvisning om vilka sökande som framstår som bäst kvalificerade.

| 2. | Tjänster kan endast tillsättas enligt artikel 29.2 i tjänsteföreskrifterna om möjligheterna till intern rekrytering, dvs. från EU:s institutioner, har utretts grundligt och om kommissionen bekräftar att detta krav fortsätter att följas strikt. Det är ovanligt att en ledig tjänst utlyses både internt (artikel 29.1) och externt (artikel 29.2) samtidigt, och detta görs ibland av det enda skälet att inte försena rekryteringen när lämpliga sökande med stor sannolikhet finns utanför institutionen (till exempel när det krävs särskild kompetens). En sådan metod påverkar inte principen att utnämningsmyndigheten (dvs. kommissionen) granskar de interna före de externa ansökningarna. |
| --- | --- |

2.

Tjänster kan endast tillsättas enligt artikel 29.2 i tjänsteföreskrifterna om möjligheterna till intern rekrytering, dvs. från EU:s institutioner, har utretts grundligt och om kommissionen bekräftar att detta krav fortsätter att följas strikt. Det är ovanligt att en ledig tjänst utlyses både internt (artikel 29.1) och externt (artikel 29.2) samtidigt, och detta görs ibland av det enda skälet att inte försena rekryteringen när lämpliga sökande med stor sannolikhet finns utanför institutionen (till exempel när det krävs särskild kompetens). En sådan metod påverkar inte principen att utnämningsmyndigheten (dvs. kommissionen) granskar de interna före de externa ansökningarna.

| 3. | I sitt meddelande av den 18 februari 2004 uppgav kommissionen antalet och typen av A1- och A2-tjänster samt chefstjänster på mellannivå som är förbehållna medborgare i de nya medlemsstaterna. Budgetmyndigheten har beviljat fler tjänster och de tjänstgörande tjänstemännens förhoppningar kommer därmed inte att sänkas.
  Kommissionen har alltid hållit sig till principen om att medborgare i anslutningsländerna skall förbehållas lika många tjänster som det ytterligare antal tjänster som institutionen tilldelas för att klara behoven efter utvidgningen. På detta sätt integreras tjänstemän från de nya medlemsstaterna smidigt och tjänstgörande tjänstemän missgynnas inte. |
| --- | --- |

3.

I sitt meddelande av den 18 februari 2004 uppgav kommissionen antalet och typen av A1- och A2-tjänster samt chefstjänster på mellannivå som är förbehållna medborgare i de nya medlemsstaterna. Budgetmyndigheten har beviljat fler tjänster och de tjänstgörande tjänstemännens förhoppningar kommer därmed inte att sänkas.

Kommissionen har alltid hållit sig till principen om att medborgare i anslutningsländerna skall förbehållas lika många tjänster som det ytterligare antal tjänster som institutionen tilldelas för att klara behoven efter utvidgningen. På detta sätt integreras tjänstemän från de nya medlemsstaterna smidigt och tjänstgörande tjänstemän missgynnas inte.

---

(1)  SEK(2004)217/2.

(2)  IP/04/229.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/634 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/634

---

(2004/C 84 E/0712)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0589/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Utbyggnad av Spaniens politiska och administrativa huvudstads flygplats — medel från Sammanhållningsfonden till Spanien som används för infrastruktur i Madrid

Spaniens premiärminister José María Aznar har just invigt konstruktionsarbetena för utbyggnaden av Madrids flygplats. Flygplatsen kommer att få en ny terminal och ytterligare start- och landningsbanor. Denna utbyggnad har en totalbudget på 2 440 miljoner euro. De nya anläggningarna kommer att vara i drift 2005. Den spanska regeringen strävar efter att göra denna flygplats en av de största och mest attraktiva i Europa. Denna alldeles särskilda investering sker i den flygplats som redan i dag är nav i och till och med monopoliserar den spanska flygtrafiken. Med denna investering står det ännu en gång klart att den spanska regeringen gynnar huvudstaden ekonomiskt till den grad att affärslivet, politiska och ekonomiska beslut och hela landets flyg- och landtrafik centraliseras till Madrid.

Känner kommissionen till om medel från Sammanhållningsfonden används för utbyggnaden av flygplatsen? Vilken är i så fall procentandelen medel från Sammanhållningsfonden till Spanien som utnyttjas för denna flygplats? Och mer allmänt, vilken andel av Sammanhållningsfondens medel till Spanien har använts eller skall användas för den autonoma regionen Madrid?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen har hittills godkänt det enda projekt som är förknippat med utvidgningen av flygplatsen Madrid-Barajas, nämligen byggandet av det automatiserade systemet INTRA för förflyttning av personer på det nya terminalområdet, vilket kommissionen beslutade om den 24 december 2002. Den stödberättigande kostnaden uppgår till 98 040 921 euro och andelen ur fonden uppgår till 41 177186 euro (42 %). Ingen delfinansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) har beviljats för flygplatsen inom ramen för det samlade programplaneringsdokumentet, mål 2 Madrid 2000-2006.

Urvalet och redovisningen för kommissionen av de projekt som delfinansieras ur sammanhållningsfonden faller inom de nationella myndigheternas kompetensområde. Dessa projekt granskas av kommissionen enligt de kriterier som anges i artikel 10 i rådets förordning (EG) 1164/94 av den 16 maj 1994 om inrättandet av en sammanhållningsfond (1). Dessa kriterier beaktar inte projektets lokalisering. Huvudpunkterna i de beslut varigenom finansiellt stöd ur sammanhållningsfonden har beviljats Spanien har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning beträffande åren 2000 (2), 2001 (3) och 2002 (4). De som hänför sig till 2003 kommer att offentliggöras under loppet av 2004.

---

(1)  EGT L 130, 25.5.1994.

(2)  EGT C 361, 17.12.2001.

(3)  EGT C 126, 28.5.2002.

(4)  EUT C 123, 24.5.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/635 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/635

---

(2004/C 84 E/0713)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0592/04

från Helle Thorning-Schmidt (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Stöd till stuterier

Hur ställer sig kommissionen till det irländska stödet till stuterier? I Irland beskattar man inte de så kallade ”nomination fees” som en stuteriägare mottar, när en hingst betäcker ett sto. Det gör man däremot i Danmark. Detta ger de irländska stuterierna en konkurrensfördel i förhållande till de övriga medlemsländerna.

Kan kommissionen svara på om den irländska praxisen är i överensstämmelse med EU:s konkurrens- och statsstödsregler?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/635 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/635

---

(2004/C 84 E/0714)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0610/04

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Irländska stuterier

Kan kommissionen kommentera förhållandet att irländska regeringen beviljar stuterier skattelättnader? Varje år tjänar irländska stuteriägare pengar på de belopp som utbetalas till dem i samband med att en hingst befruktar ett sto och detta trots att de inte behöver betala någon skatt. Detta ger irländska stuterier avsevärda fördelar jämfört med brittiska stuterier, vilket leder till förlorade inkomster och missade arbetstillfällen i Förenade kungariket.

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0592/04 och E-0610/04

ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(2 april 2004)

Kommissionen har mottagit ett formellt klagomål i detta ärende och håller på att undersöka frågan. Innan undersökningen har slutförts kan kommissionen inte ange om ordningen är förenlig med EG-fördraget.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/636 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/636

---

(2004/C 84 E/0715)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0607/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(27 februari 2004)

Ämne:   Säsongsarbete

Den fria rörligheten i Europeiska unionen ger europeiska arbetssökande stor möjlighet att förflytta sig. I dagsläget emigrerar tusentals arbetstagare från sina ursprungsländer för att fylla arbetskraftsbristen i sektorer med säsong sbetonad verksamhet, inte minst i jordbruket.

Genom medierna och olika arbetstagarorganisationer framkommer det ofta uppgifter om hur säsongsarbetarna är offer för agenter och om hur de utsätts för oacceptabla arbets- och levnadsförhållanden, utan något rättsligt eller socialt skydd.

Med tanke på att denna situation har pågått i år, kan kommissionen ange om det finns någon gemenskapslagstiftning som reglerar denna typ av arbete samt vilka åtgärder den vidtagit eller avser vidta för att skydda säsongsarbetarnas rättigheter och intressen?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Gemenskapens bestämmelser om arbetsvillkor tillämpas på samma sätt på säsongsarbetare som andra arbetstagare.

Beroende på omständigheterna omfattas säsongsarbetare antingen av Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (1) eller av artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (2).

---

(1)  EGT L 18, 21.1.1997.

(2)  EGT L 257, 19.10.1968.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/636 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/636

---

(2004/C 84 E/0716)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0612/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Stöd till magisterstuderande i Portugal

I Portugal och andra EU-länder pågår det ett magisterprogram i samhällsvetenskap och pedagogik med namnet ”Europeiska perspektiv på välfärd, tillhörighet och social rättvisa — ett samhälle för alla”.

I det här pionjärprojektet deltar sju universitet från Portugal, Tyskland, Förenade kungariket, Sverige, Ungern och Rumänien. Projektet får stöd från Sokrates-programmet.

Kurserna innebär att lärare och studenter kan studera och undervisa på de olika universiteten i de olika länderna. Tyvärr har studenterna inte fått något stöd för ändamålet, vilket innebär att det endast är lärarna som kan besöka andra universitet. De olika förhållandena i de olika länderna gör det praktiskt taget omöjligt för de portugisiska studenterna att delta i kurser på andra universitet där magisterprogrammet är gratis. I Portugal är kostnaderna höga trots att den sociala och ekonomiska situationen är svår både för många portugisiska familjer och de portugisiska universiteten.

Jag skulle därför vilja att kommissionen informerade mig om det stöd som kan ges och de åtgärder som kan vidtas med tanke på den specifika situationen i Portugal så att studenterna som deltar i magisterprogrammet kan delta i kurser på andra universitet.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att Erasmusbestämmelserna om rörlighet för studenter och lärare som bedriver en del av sina studier utomlands inte endast gäller deltagande i ett kandidatprogram utan även i ett magisterprogram.

Parlamentsledamoten beskriver situationen för portugisiska studenter som deltar i ett magisterprogram som anordnas av flera europeiska universitet, varav ett portugisiskt. I det här fallet gäller det att ta reda på om universitetet i fråga omfattas av ”Erasmusstadgan”, som beviljas de universitet som uppfyller villkoren för att delta i Sokrates- och Erasmusprogrammet. Om det är så bör dessa studenter kunna få ett Erasmus-stipendium för att bedriva en del av sina studier utomlands.

För att kunna ge ett mer utförligt svar om det fall som parlamentsledamoten talar om behöver kommissionen ytterligare information om de berörda universiteten och eventuellt också projektets titel och nummer.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/637 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/637

---

(2004/C 84 E/0717)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0613/04

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Burma

Kan kommissionen ge närmare upplysningar om dess ståndpunkt när det gäller Burmas ”färdplan” för demokrati?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Kommissionen har tagit del av den färdplan för övergång till demokrati som premiärminister Khin Nyunt lade fram i augusti 2003.

Kommissionen gläder sig över att den burmesiska regeringen var beredd att lägga fram färdplanen men konstaterar samtidigt att vissa förutsättningar som kommissionen anser vara nödvändiga för att en bestående nationell försoning skall kunna nås inte nämns i planen. Den viktigaste av dessa förutsättningar är att alla parter som rätteligen är berörda — bl.a. de politiska partierna och de olika etniska grupperna — måste inkluderas i den politiska processen.

För detta krävs att Daw Aung San Suu Kyi, samtliga medlemmar av National League for Democracy (Nationella förbundet för demokrati) och alla andra politiska fångar friges omedelbart och utan villkor och att alla politiska grupper och partier ges rätt att fritt och utan förbehåll ägna sig åt politisk verksamhet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/637 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/637

---

(2004/C 84 E/0718)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0614/04

från Harlem Désir (PSE) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Stängning av DHL:s avdelning i Blanc Mesnil i Frankrike med 280 anställda

De anställda i DHL France, som är ett företag för paketbefordran och dotterbolag till den europeiska koncernen Deutsche Post World Net (DPWN), fick i början av 2004 på omvägar veta att företagsledningen planerar att stänga DHL:s avdelning i Blanc Mesnil med 280 anställda och säga upp totalt 1 200 personer på flera arbetsplatser i Frankrike.

Först efter en strejk i slutet av januari 2004 fick de anställda ett så kallat ”konfidentiellt” meddelande från företagsledningen som bekräftade dessa planer. Uppenbarligen har denna företagskoncern med europeiska dimensioner fattat beslut om en plan för minskning av antalet arbetstillfällen och kollektiva uppsägningar i strid med gemenskapslagstiftningen, framför allt rådets direktiv 94/45/EG (1) av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd där det fastställs att ”de valda arbetstagarrepresentanterna måste snarast möjligt informeras, och samråd måste äga rum beträffande vissa beslut som är av avgörande betydelse för arbetstagarnas intressen” och där det i de subsidiära föreskrifterna preciseras att ”då det uppstår särskilda omständigheter som i avsevärd utsträckning påverkar arbetstagarnas intressen, särskilt vid omplaceringar, nedläggning av verksamheter eller företag eller kollektiva uppsägningar, skall ... det europeiska företagsrådet ha rätt att bli underrättade om detta”. I rådets direktiv 98/59/EG (2) av den 20 juli 1998 om kollektiva uppsägningar fastställs att om en arbetsgivare överväger att vidta kollektiva uppsägningar ”skall han i god tid inleda överläggningar med arbetstagarrepresentanterna i syfte att söka nå en överenskommelse”, att dessa överläggningar i varje fall skall ”omfatta olika möjligheter att undvika kollektiva uppsägningar eller att minska antalet berörda arbetstagare samt att lindra konsekvenserna av uppsägningarna genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder i synnerhet i syfte att bistå med omplacering eller omskolning av övertaliga arbetstagare” och att ”arbetsgivarna skall tillställa arbetstagarrepresentanterna en kopia av sin anmälan”.

I direktiv 2002/14/EG (3) av den 11 mars 2002 slås det fast att ”det är en förutsättning att information ges och samråd äger rum i god tid i förväg om företagens omstrukturering och anpassning till de nya villkor som globaliseringen av ekonomin skapar skall kunna bli framgångsrik” och att ”informationen skall överlämnas vid ett sådant tillfälle, på ett sådant sätt och med ett sådant innehåll som gör det möjligt för särskilt arbetstagarrepresentanterna att granska informationen på ett adekvat sätt och vid behov förbereda samråd”. I dessa direktiv fastställs påföljder för de företag som inte respekterar sina skyldigheter på det sociala området.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta gentemot de berörda medlemsstaterna Frankrike och Tyskland, där koncernen har sitt säte, för att dessa medlemsstater skall se till att DPWN verkligen respekterar gemenskapslagstiftningen?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Som parlamentsledamoten påpekar fastställs i flera EU-direktiv olika förfaranden för information till och samråd med arbetstagarnas representanter som kan vara tillämpliga vid nedläggningar av företag, särskilt rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om kollektiva uppsägningar (4) och rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (5). Ett annat direktiv antogs av Europaparlamentet och rådet den 11 mars 2002 i syfte att komplettera gemenskapens bestämmelser på området (Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen — Gemensamt uttalande av Europaparlamentet, rådet och kommissionen om arbetstagarrepresentation (6)). De första två direktiven har införlivats i nationell lagstiftning (den tredje ska ha införlivats den 23 mars 2005).

Det är i första hand medlemsstaterna som ska se till att direktiven införlivas och genomförs. Det är de nationella myndigheterna som ansvarar för att direktiven tillämpas på ett riktigt sätt och som ska se till det finns bestämmelser om administrativa och rättsliga åtgärder i nationell lagstiftning. Som väktare av fördragen ska kommissionen också vidta de åtgärder den anser lämpliga för att se till att dessa bestämmelser följs, inbegripet de åtgärder som avses i artikel 226 i EG-fördraget.

De uppgifter som parlamentsledamoten lämnat avser det praktiska genomförandet av den nationella lagstiftning som antagits för att införliva de berörda direktiven. Det är främst myndigheterna (även rättsliga myndigheter) i den berörda medlemsstaten som ansvarar för övervakningen av genomförandet. Det finns inget som tyder på att de anställda eller deras representanter har vidtagit rättsliga och/eller administrativa åtgärder för att se till att skyldigheterna enligt direktiven fullgörs.

Kommissionen har heller inte mottagit något klagomål i ärendet och har ingen information som tyder på att det skett en överträdelse av dessa direktiv.

---

(1)  EGT L 254, 30.9.1994, s. 64.

(2)  EGT L 225, 12.8.1998, s. 16.

(3)  EGT L 80, 23.3.2002, s. 29.

(4)  EGT L 225, 12.8.1998.

(5)  EGT L 254, 30.9.1994.

(6)  EGT L 80, 23.3.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/639 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/639

---

(2004/C 84 E/0719)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0619/04

från Alexandres Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Skador på grund av väderleksfenomen i Grekland

Kraftiga snöfall och osedvanligt låga temperaturer i Grekland har gett upphov till stor och utbredd skadegörelse på produktionen i anslutning till odlingar och djurhållning, vad gäller växtlighet, djurbestånd och jordbruksanläggningar (växthus, djurstall och djurinhägnader etc.) i många av landets regioner.

Eftersom både producenternas inkomster och produktionsmedlen drabbats hårt vill jag fråga kommissionen om följande:

| 1. | Kommer kommissionen att finansiera åtgärder för ersättning av inkomstförluster och restaurering av drabbade produktionsmedel? |
| --- | --- |

1.

Kommer kommissionen att finansiera åtgärder för ersättning av inkomstförluster och restaurering av drabbade produktionsmedel?

| 2. | Vilka möjligheter finns att använda resurserna inom det operativa programmet ”Jordbruksutveckling 2000-2006” eller reserven inom gemenskapens tredje stödram? |
| --- | --- |

2.

Vilka möjligheter finns att använda resurserna inom det operativa programmet ”Jordbruksutveckling 2000-2006” eller reserven inom gemenskapens tredje stödram?

| 3. | Kommer kommissionen att godkänna ett nationellt program för stödbeviljande, ifall Grekland begär detta? |
| --- | --- |

3.

Kommer kommissionen att godkänna ett nationellt program för stödbeviljande, ifall Grekland begär detta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

1. Kommissionen har ännu inte mottagit några närmare uppgifter från Grekland om effekterna på jordbruket till följd av de svåra väderleksförhållanden som drabbade medlemsstaten i februari 2004. Beroende på skadornas omfattning kan gemenskapens solidaritetsfonder komma att utnyttjas för att bistå landsbygdsområden i arbetet med att lösa de problem de har fått och återställa produktionspotentialen. Om väderleken dessutom resulterat i att produktionspotentialen förstörts kan det beviljas stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) inom ramen för Greklands tilldelning för programperioden 2000-2006 och närmare bestämt genom genomförandet av det nationella programmet för landsbygdsutveckling (2000-2006). Det bör emellertid understrykas att det för närvarande inte finns några medel tillgängliga, och därför blir det nödvändig att genomföra ett förfarande för omprogrammering. De grekiska myndigheterna har rätt att lämna in en ansökan om att ändra prioriteringarna i programmet och fördelningen av motsvarande ekonomiska resurser inom ramen för den nuvarande halvtidsöversynen. Det bör betonas att en intervention från EUGFJ kommer att begränsas till att återställa produktionspotentialen och inte omfattar ersättning för inkomstförluster, då dessa inte är stödberättigande.

2. Det bör noteras att tilldelningen enligt den tredje stödramen EU-Grekland redan har gjorts på nationell nivå, och att den bland annat innebär en ekonomisk förstärkning av det nationella operativa programmet för landsbygdsutveckling (2000-2006). Det ankommer alltså på jordbrukministeriet att föreslå en omfördelning av nödvändiga medel till en lämplig del av programmet under den pågående halvtidsöversynen.

3. Kommissionen kan godkänna ett nationellt stödprogram som meddelas enligt artikel 88.3 i EG-fördraget om samtliga de villkor är uppfyllda som fastställs i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/640 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/640

---

(2004/C 84 E/0720)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0622/04

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Nekat inresetillstånd till Ryssland för dansk journalist

Den danske journalisten Vibeke Sperling, som arbetar för tidningen Politiken, har utan förklaring nekats inresevisum till Ryssland. Detta är allvarligt eftersom det väcker principiella frågor om de krav som EU ställer på sina samarbetspartner, däribland Ryssland.

Avser kommissionen att i samband med de förestående förhandlingarna med Ryssland om samarbetsavtalet med EU ta upp problemen med pressfriheten och klargöra för Ryssland att dylika kränkningar av de grundläggande fri- och rättigheterna inte kan godtas av Europeiska unionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen är oroad över rapporterna om brott mot pressfriheten i Ryssland och följer noggrant utvecklingen och också Vibeke Sperlings särskilda fall. Även om beslutet att bevilja ett visum eller inte är en rent rysk angelägenhet, är det ytterst beklagligt att Ryssland har valt att agera så restriktivt och oklart i den här frågan. Kommissionen påminner om EU:s offentliga uttalande beträffande dess oro för mediefriheten från juli 2003.

I sitt nyligen offentliggjorda meddelande om förbindelserna med Ryssland (1) betonade kommissionen att det är nödvändigt att EU i en öppen och rättfram dialog ställer krav på att Ryssland respekterar de värderingar som landet har förbundit sig att följa i egenskap av medlem av Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och Europarådet, däribland respekt för de mänskliga rättigheterna och mediefrihet. Dessa frågor tas ofta upp i den politiska dialog som EU för med de ryska myndigheterna.

EU:s verksamhet är inte begränsad till politisk dialog. Kommissionen är oroad över kränkningar av mediefriheten och kommer därför att fortsätta att stödja uppbyggnaden av oberoende och pluralistiska medier i Ryssland, bla. via projekt som finansieras under det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter.

Enligt kommissionens mening finns det inget samband mellan denna fråga och det faktum att partnerskaps- och samarbetsavtalen mellan EU och Ryssland utvidgas till att också omfatta de tio anslutningsländerna, eftersom denna utvidgning är en rent teknisk procedur.

---

(1)  KOM(2004) 106 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/640 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/640

---

(2004/C 84 E/0721)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0627/04

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Spanien följer inte gemenskapslagstiftningen avseende gränsöverskridande veterinär kontroll.

Genom ett instruktionsförfarande (1) ålägger statssekreterarämbetet för extern hälsovård och veterinärmedicin (Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria — SGSEV), under det spanska hälsovårds- och konsumentministeriet, de statliga veterinärerna vid gränskontrollstationerna att tillåta direkt landning av partier med fiskprodukter som inte uppfyller kraven för direkt landning enligt gällande gemenskapsbestämmelser, och till och med göra undantag från de obligatoriska veterinärkontrollerna (och alltså från skyldigheten att betala vederbörliga avgifter) för vissa produkter som inte normalt är undantagna från dessa bestämmelser. Denna myndighet tillåter också att kaptenen på ett fiskefartyg — en av de parter som har intressen i handelsoperationen — kan gå längre än att skriva under en enkel deklaration, och utan att ha teknisk behörighet för detta skriva under hälsovårdsintyg avseende ursprung, som företrädare för behörig myndighet i ursprungslandet.

Med hänsyn till bestämmelserna i direktiv 97/78/EG (2) om veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen, i direktiv 91/493/EEG (3) om fastställande av hygienkrav för produktion och utsläppande på marknaden av fiskprodukter, beslut 93/13/EEG (4) (ändrat och utökat genom förordning (EG) nr 136/2004 (5)) beträffande intyg på veterinärkontroller av produkter från tredje länder, och i förordning (EG) nr 1093/94 (6) om fastställande av på vilka villkor fiskefartyg från tredje land får direktlanda och avsätta sina fångster i gemenskapens hamnar,

kan kommissionen lämna garantier för att detta agerande som nu praktiseras av SGSEV sker i enlighet med gemenskapslagstiftningen för skydd av folkhälsan, djurhälsan och konsumenternas och medborgarnas rättigheter i allmänhet?

Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna dessutom gynnar vissa importföretags verksamhet, eftersom dessa slipper undan flera hälsokrav och ekonomiska villkor för att avsätta sina produkter från tredje land, framför producenter från gemenskapsländer?

---

(1)  Utredning från Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria av den 1 oktober 2003 om dokumentkontroll av direktlandade fiskprodukter.

(2)  EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.

(3)  EGT L 298, 24.9.1991, s. 15.

(4)  EGT L 9, 15.1.1993, s. 33.

(5)  EUT L 21, 28.1.2004, s. 11.

(6)  EGT L 121, 12.5.1994, s. 3.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/641 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/641

---

(2004/C 84 E/0722)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0628/04

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Oegentligheter i handlingar beträffande tillstånd för tredje lands produkter vid den spanska gränskontrollen

Genom ett instruktionsförfarande (1) ålägger statssekreterarämbetet för extern hälsovård och veterinärmedicin (Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria — SGSEV), under det spanska hälsovårds-och konsumentministeriet, de statliga veterinärerna vid gränskontrollstationerna att tillåta direkt landning av partier med produkter som inte uppfyller gällande gemenskapsbestämmelser för intyg och identifiering av produkten. Denna myndighet har konkret ålagt inspektörer, vars uppgift är att kontrollera importvillkoren, att inte stoppa produkter från länder utanför gemenskapen även om det finns problem vid deras ankomst till hamnen, till exempel brister beträffande originalen till hälsointyg från ursprungslandet (man accepterar en enkel faxkopia).

Inspektörerna har också fått instruktioner om att i handlingarna inte beakta till exempel den officiella benämningen ”behörigt land” för ursprungslandet — från och med när produkten lämnar hamn och inte när den ankommer —, avsaknad av skriftlig anmälan inom angiven tid av de brister på produkten som observerats — något man brukar ersätta med en edsvuren deklaration från handelsagenten —, brist på uppgifter om parti, kod, tillverkningsdatum, överskridande av mängd gods osv.

Med hänsyn till bestämmelserna i beslut 93/13/EEG (2) (ändrat och utökat genom förordning (EG) nr 136/2004 (3)) och direktiv 97/78/EG (4):

| — | Anser kommissionen att de spanska myndigheterna agerar som de bör när det gäller att ge tillstånd för produkter från tredje land som kommer till gemenskapen via de spanska hamnarna? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att de spanska myndigheterna agerar som de bör när det gäller att ge tillstånd för produkter från tredje land som kommer till gemenskapen via de spanska hamnarna?

| — | Anser inte kommissionen att denna sänkning av hälsokraven i handlingar och intyg för produkter från tredje land innebär en ojämlik behandling av de gemenskapsprodukter som underställs en fullständig tillämpning av bestämmelserna? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att denna sänkning av hälsokraven i handlingar och intyg för produkter från tredje land innebär en ojämlik behandling av de gemenskapsprodukter som underställs en fullständig tillämpning av bestämmelserna?

| — | Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna, när det gäller ohjälpliga brister som avsaknad av originalhandlingar för hälsointyg vid ankomst i hamn, borde avvisa dessa varor i enlighet med direktiv 97/78/EG? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna, när det gäller ohjälpliga brister som avsaknad av originalhandlingar för hälsointyg vid ankomst i hamn, borde avvisa dessa varor i enlighet med direktiv 97/78/EG?

| — | Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna genom denna instruktion tvingar de statliga veterinärerna vid de spanska gränskontrollstationerna att inte följa gemenskapsbestämmelserna om skydd för folk- och djurhälsan? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att de spanska myndigheterna genom denna instruktion tvingar de statliga veterinärerna vid de spanska gränskontrollstationerna att inte följa gemenskapsbestämmelserna om skydd för folk- och djurhälsan?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0627/04 och E-0628/04

ingivet av David Byrne för kommissionen

(6 april 2004)

Kommissionen känner till anklagelserna om instruktionsförfarandet i fråga och fortsätter sina undersökningar om huruvida förfarandet strider mot gemenskapens lagstiftning om importkontroll.

Om det efter en mer ingående granskning av anklagelserna framkommer bevis på överträdelse av gemenskapens rättsliga krav kommer kommissionen att ta upp saken med de spanska myndigheterna. Kommissionen kommer att kontakta parlamentsledamoten när undersökningen är klar.

---

(1)  Instruktion från Subdirección General de Sanidad Exterior y Veterinaria av den 11 aprii 2002 om korrigerbara brister i varukontrollen.

(2)  EGT L 9, 15.1.1993, s. 33.

(3)  EUT L 21, 28.1.2004, s. 11.

(4)  EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/642 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/642

---

(2004/C 84 E/0723)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0632/04

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Den tunisiske journalisten Abdallah Zouaris hungerstrejk

Den tunisiske journalisten Abdallah Zouari, som den 29 augusti 2003 dömdes till 13 månaders fängelse för ”smädelse” och ”bristande respekt för ett administrativt beslut”, genomför sedan över 20 dagar en hungerstrejk. Den 17 februari meddelade hans anhöriga att de tunisiska kriminalvårdsmyndigheterna för andra veckan i rad vägrat ge familjen tillstånd att besöka honom i fängelset.

Med beaktande av att kommissionen redan 2002, i samband med en tidigare arrestering av Zouari, (gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2526/02, E-2597/02 och E-2629/02 (1)), sade att den ”var oroad över den nya arresteringen av Abdallah Zouari och ifrågasatte grunden för de administrativa åtgärder som vidtagits gentemot densamme”, ombeds kommissionen besvara följande frågor:

Har kommissionen uppmanat sitt kontor i Tunisien att begära att Zouari skall få besök i fängelset? Om inte, tänker kommissionen göra detta inom de närmaste dagarna?

Vilka slutsatser har kommissionen dragit när det gäller ”grunden för de administrativa åtgärder som vidtagits” mot Zouari, vilkas legitimitet väckte vissa tvivel?

Tänker kommissionen ingripa hos de tunisiska myndigheterna för att kräva ett frigivande av politiska oliktänkande, framför allt journalisterna Hamadi Jebali och Abdallah Zouari, som hålls fängslade för att de öppet redovisat sina åsikter?

Svar från Christopher Patteri på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Kommissionen har regelbunden kontakt med medlemsstaterna när det gäller frågor som rör de mänskliga rättigheterna i Tunisien, och har, som parlamentsledamoten påpekar, nära följt fallen Abdallah Zouari och Hamadi Jebali. Som informationskälla utnyttjar kommissionen tunisiska oberoende organisationer i det civila samhället och står i regelbunden kontakt med dem.

Kommissionen hyser fortfarande oro över vissa frågor rörande rättsskipningen i Tunisien och deltar i dessa frågor i en regelbunden dialog med de tunisiska myndigheterna, bland annat inom ramen för associeringsavtalet och den europeiska grannskapspolitiken. I det ambitiösa program inom ramen för Meda (partnerskapsavtalet mellan Europeiska unionen och Medelhavsområdet) som för närvarande utarbetas ingår dessutom stöd till planerade reformer av det tunisiska rättsväsendet, vilka kan komma att inbegripa frågor rörande förvaltningen av fängelserna.

Kommissionen har underrättats om att Abdallah Zouari nu har avslutat sin hungerstrejk och tackar parlamentsledamoten för upplysningen om att de tunisiska fängelsemyndigheterna inte tillåtit Abdallah Zouari att ta emot besök av familjemedlemmar. Kommissionen kommer att uppmärksamma medlemsstaterna på detta, i syfte att diskutera möjliga åtgärder, t.ex. ett eventuellt besök i fängelset.

---

(1)  EUT C 155 E, 3.7.2003, s. 26.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/643 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/643

---

(2004/C 84 E/0724)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0634/04

från Giovanni Procacci (ELDR) till kommissionen

(25 februari 2004)

Ämne:   Eventuellt lagbrott av den italienska staten

I ett brev av den 3 februari 2003 ställt till kommissionens generalsekreterare, GD Konkurrens och GD Inre marknaden uppmärksammar den fria sammanslutningen av sakkunniga och experter inom skatteområdet (Lapet) att den italienska staten eventuellt bryter mot gällande gemenskapsrätt. Lapet pekar på uppenbara överträdelser av gemenskapsrättens principer i landet genom lagdekret nr 241 av den 9 juli 1997, och i synnerhet artikel 36 i dekretet.

Detta lagrum medger fördel för skattebetalare vars bokföringshandlingar genomgår en omfattande kontroll, utförd av särskilda yrkesmän som uppfyller de krav som ställs i lagrummet och därmed har rätt att utfärda ett intyg över att räkenskaperna är korrekta. Dessa yrkesmän måste inte bara vara revisorer och sedan minst fem år inskrivna i registren över ekonomer, revisorer och industriexperter samt arbetskonsulenter. De måste dessutom ha handhaft de aktuella skattebetalarnas bokföringshandlingar under det taxeringsår som intyget refererar till.

Kan kommissionen svara på följande frågor: Hur långt har detta ärende kommit i nuläget? Vilka åtgärder har vidtagits eller skall vidtas?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

Parlamentsledamoten hänvisar till uppgifter som Generaldirektoratet för konkurrens och Generaldirektoratet för den inre marknaden mottagit under 2003. Den förmodade överträdelsen gäller den exklusiva rätten för revisorer, som sedan fem år är inskrivna i relevanta register och som har skött ett företags redovisning, att utfärda särskilda intyg om att räkenskaperna är korrekta.

I många medlemsstater är vissa verksamheter reserverade för särskilda yrkesgrupper. Kommissionen skulle vilja uppmärksamma den nyligen offentliggjorda rapporten om konkurrensen inom professionella tjänster (1). Där analyserar kommissionen vilka regler som för närvarande gäller för fria yrken och redogör för sin syn på möjligheterna att reformera eller modernisera särskilda yrkesregler. Det framgår också att kommissionen anser att vissa bestämmelser inom området för professionella tjänster är berättigade, även om man i somliga fall kan och bör införa mer konkurrensfrämjande mekanismer i stället.

Det bör också understrykas att medlemsstaterna har rätt att reservera viss yrkesutövning för särskilda yrkesgrupper, förutsatt att medlemsstaterna rättar sig efter förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet och proportionalitetsprincipen (särskilt att man genom att ställa berättigade krav på kvalifikationer kan uppnå ett legitimt syfte, som skyddet av konsumenter/kunder).

För att kunna bedöma den påstådda överträdelsen har kommissionen begärt kompletterande information från uppgiftslämnaren och Italien. Ärendet är under behandling, men resultaten av utredningen kan ännu inte förutses.

---

(1)  KOM(2004) 83, 9.2.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/644 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/644

---

(2004/C 84 E/0725)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0636/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Europa och de ungas framtid

En ung italienare fick vid 24 års ålder ut sin maskiningenjörsexamen vid tekniska högskolan i Milano 2001.I början av 2002 erhöll han ett stipendium vid UNED-universitetet i Madrid, där han har skrivit den doktorsavhandling som han snart skall disputera på för att få tjänst som forskare. Den 31 januari 2003 skickade han en ansökan till ministeriet för utbildning och kultur i Madrid för att få sin examen godkänd och skickade i sammanhanget in en enorm mängd handlingar. Ett år senare kunde ministeriet fortfarande inte säga säkert när godkännandet kunde utfärdas. Såväl vice rektorn för UNED-universitetet som italienska konsulatet i Madrid har engagerat sig i ärendet, men utan att få några säkra svar från ministeriet. Den unge mannen har under tiden inte kunnat delta i några uttagningsprov, han har inte kunnat anställas vid UNED-universitetet och hans stipendium har inte kunnat förlängas

| 1. | Känner kommissionen till om dessa förseningar enbart beror på byråkratiskt krångel? Om så är fallet, kan kommissionen tänka sig att ta initiativ för att undanröja det? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till om dessa förseningar enbart beror på byråkratiskt krångel? Om så är fallet, kan kommissionen tänka sig att ta initiativ för att undanröja det?

| 2. | Anser inte kommissionen att denna typ av byråkratiska problem beror på dålig samordning mellan motsvarande ministerier i unionens medlemsstater, vilket strider mot alla de högtidliga deklarationerna om ett gemensamt kulturellt nät och de ungas framtid i Europa? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen att denna typ av byråkratiska problem beror på dålig samordning mellan motsvarande ministerier i unionens medlemsstater, vilket strider mot alla de högtidliga deklarationerna om ett gemensamt kulturellt nät och de ungas framtid i Europa?

| 3. | Hur bemöter kommissionen den skepticism som föds hos unga forskningsstuderande som tvingas kasta bort över ett år av sin framtid på grund av förseningar på ministernivå för att erkänna ett examensbevis? |
| --- | --- |

3.

Hur bemöter kommissionen den skepticism som föds hos unga forskningsstuderande som tvingas kasta bort över ett år av sin framtid på grund av förseningar på ministernivå för att erkänna ett examensbevis?

| 4. | Vilket Europa skall dessa ungdomar hoppas på? |
| --- | --- |

4.

Vilket Europa skall dessa ungdomar hoppas på?

| 5. | Vilka framtidsutsikter kan vi erbjuda dem som verkligen tror på det europeiska samarbetet och som försöker fördjupa sin utbildning vid ett annat universitet än det där de tagit sin grundexamen? |
| --- | --- |

5.

Vilka framtidsutsikter kan vi erbjuda dem som verkligen tror på det europeiska samarbetet och som försöker fördjupa sin utbildning vid ett annat universitet än det där de tagit sin grundexamen?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Kommissionen är medveten om de svårigheter som människor fortfarande stöter på när det gäller att få akademiskt erkännande av utbildningsbevis i vissa länder, bland annat Spanien. Kommissionen instämmer i att sådana förseningar — och särskilt hinder av det slag som parlamentsledamoten beskriver — kan skapa en viss skepticism bland unga forskarstuderande som vill verka utomlands. Gemenskapens insatser på utbildningsområdet syftar särskilt till att skapa sådan rörlighet.

Efter att ha mottagit en rad klagomål och petitioner har kommissionen därför inlett överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/645 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/645

---

(2004/C 84 E/0726)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0642/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Hotet mot de små italienska kommunernas överlevnad

De ”små kommunerna”, dvs. kommuner med färre än 5 000 invånare, är i Italien 5 868 och de representerar ett kulturellt och historiskt arv av mycket stort värde.

Dessa samhällen saknar egen ekonomisk bärkraft, men bakom sig har de en lång historia och en djupt förankrad tradition. Eftersom de utgjorde det första exemplet på organiserade civilsamhällen i Italien bär de på arvet från landets tusenåriga historia i högre grad än några andra territoriella enheter, till exempel provinser och regioner.

I strävan att förenkla och modernisera förvaltningen riskerar många av dessa småkommuner att uppslukas av andra kommuner och följaktligen att försvinna på grund av sina blygsamma dimensioner.

I stället borde det vara viktigt att skydda och garantera de små kommunernas och lokalsamhällenas identitet, överlevnad och fullständiga självständighet för att bevara landets kulturella rikedom, underlätta administrativ decentralisering och garantera att de demokratiska principerna tillämpas och företräds även på lokal nivå.

Kommissionen ombeds mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| 1. | Finns det ett EU-program till stöd för kommuner med färre än 5 000 invånare, ett program som omfattar konkreta åtgärder för att främja aktiviteter inom ekonomi, jordbruk, handel och hantverk och som bidrar till utnyttjandet av dessa kommuners naturliga och historiskt-kulturella arv? |
| --- | --- |

1.

Finns det ett EU-program till stöd för kommuner med färre än 5 000 invånare, ett program som omfattar konkreta åtgärder för att främja aktiviteter inom ekonomi, jordbruk, handel och hantverk och som bidrar till utnyttjandet av dessa kommuners naturliga och historiskt-kulturella arv?

| 2. | Planeras det någon form av stimulansåtgärder för att garantera befolkningstätheten i dessa kommuner, liksom ingripanden till förmån för dem som flyttar sin bostad eller sin verksamhet under minst ett decennium till någon av dessa kommuner, eller bidrag till familjer som har utgifter för sina barns utbildning? |
| --- | --- |

2.

Planeras det någon form av stimulansåtgärder för att garantera befolkningstätheten i dessa kommuner, liksom ingripanden till förmån för dem som flyttar sin bostad eller sin verksamhet under minst ett decennium till någon av dessa kommuner, eller bidrag till familjer som har utgifter för sina barns utbildning?

| 3. | Finns det möjlighet att få tillgång till finansiering från EU för att införa nyskapande metoder för att sprida och driva tjänster som inte nödvändigtvis måste vara placerade i storstäder, såsom små universitet, verkstäder, museer, sjukvårds- och idrottsanläggningar? |
| --- | --- |

3.

Finns det möjlighet att få tillgång till finansiering från EU för att införa nyskapande metoder för att sprida och driva tjänster som inte nödvändigtvis måste vara placerade i storstäder, såsom små universitet, verkstäder, museer, sjukvårds- och idrottsanläggningar?

| 4. | Kan kommissionen redovisa sin ståndpunkt i frågan? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen redovisa sin ståndpunkt i frågan?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 april 2004)

EU stöder program för socioekonomisk utveckling inom ramen för strukturfonderna och program för landsbygdsutveckling inom ramen för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ). Dessa program gör bland annat att det kan ges ekonomiskt stöd till lokal utvecklingsverksamhet i små kommuner och byar. Syftet med lokal utvecklingsverksamhet är att upprätthålla eller skapa ekonomisk verksamhet som är knuten till jordbrukssektorn, lokal industri och lokalt hantverk, tjänstesektorn, turism samt skydd av landskapet och natur- och kulturresurser, för att skapa utbildnings- och sysselsättningsmöjligheter.

De berörda programmen genomförs i olika italienska regioner. Det är de centrala och regionala myndigheterna i medlemsstaterna som ansvarar för den dagliga förvaltningen av program, bland annat valet av projekt som skall få ekonomiskt stöd.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/646 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/646

---

(2004/C 84 E/0727)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0643/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Aktuell information i frågan om misstänkt överträdelse av upphandlingsbestämmelserna från ATAC i Rom

I sitt svar av den 27 november 2003 på frågan P-3323/03 (1) med en begäran om förtydlig anden om en eventuell överträdelse av bestämmelserna om upphandling från ATAC i Rom, framhöll kommissionen att den skulle göra de nödvändiga undersökningarna för att ”klarlägga om ATAC i det aktuella fallet hade respekterat gemenskapens bestämmelser och principer i samband med offentlig upphandling”.

Kan kommissionen upplysa om huruvida dessa undersökningar har påbörjats och, om de avslutats, vad resultatet blev?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Med anledning av parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3323/03 sände kommissionen en skrivelse till de italienska myndigheterna den 8 december 2003 och bad dem lämna en rad uppgifter om vilka förfaranden som bolaget ATAC i Rom tillämpat i samband med de anbudsinfordringar som avsågs i nämnda skriftliga fråga, samt överlämna all relevant dokumentation.

En skrivelse från de italienska myndigheterna kom först i början av mars 2004. Kommissionen håller nu på att gå igenom svaret och har ännu inte fått alla relevanta handlingar. När alla handlingar inkommit bör det vara möjligt att göra en definitiv bedömning av huruvida förfarandena är förenliga med gemenskapens bestämmelser om offentlig upphandling.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/646 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/646

---

(2004/C 84 E/0728)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0646/04

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Blodbad i Lira (norra Uganda)

Minst 220 personer massakrerades lördagen den 21 februari i ett flyktingläger i Lira, huvudorten i norra Uganda. Rebellerna i den så kallade Herrens motståndsarmé (Lord's resistance army) satte eld på hundratals hyddor och sköt mot obeväpnade civila. Invånarna hävdar att Ugandas militär bär ett stort ansvar för det bristande skyddet av civilbefolkningen.

Kan kommissionen ange vad den avser att göra för att avhjälpa den situation som råder i norra Uganda?

Kan kommissionen ange vilken roll den spelar i demokratiseringsprocessen i detta land?

Vilken är kommissionens strategi för att främja ekonomisk och social utveckling i Uganda?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

Kommisssionen är liksom andra givare som är representerade i Uganda djupt oroad av den alarmerande humanitära situationen i norra Uganda och särskilt av de nyligen inträffade grymheterna mot civila i Lira-området. Givargruppen för norra Uganda, Amnesty och gruppen ”Recovery from Conflict”, vars ordförande är chefen för kommissionens delegation i Uganda, överlämnade den 27 februari 2004 ett uttalande till Ugandas parlament, i vilket angreppet på Barlonyo-lägret av Lord's resistance army (LRA) fördömdes i strängast tänkbara ordalag. Ugandas regering uppmanades — ånyo — att undersöka alla möjligheter att lösa konflikten i norra Uganda, innefattande skapandet av en miljö för en förhandlingslösning. Gruppen fördömde även de nyligen inträffade etniska sammanstötningarna mellan Langi- och Acholifolken, som om de inte kan begränsas skulle kunna leda till ytterligare upptrappning av en redan dramatisk situation.

Kommissionen betonar att det i första hand är en fråga för Ugandas regering och armé att skydda civila från angreppen från LRA, och att säkerställa att militära operationer genomförs i överensstämmelse med allmänt erkända principer för skydd av civila i krigszoner. Kommissionen anser emellertid också att Ugandas regering borde erkänna begränsningen i en enbart militär strategi och söka andra, alternativa vägar för att lösa konflikten. Givargruppen har uttryckt sin vilja att biträda till meningsfulla försök för att finna en icke-militär lösning, och kommissionen har upprepade gånger diskuterat olika möjligheter med presidentens fredsgrupp såväl som med det civila samhällets ledare i Acholiland. Tyvärr har såväl bristen på en tydlig strategi från regeringens sida som frånvaron av svar från motståndsarméns ledarskap på framställningar om en förhandlingslösning hittills gäckat alla sådana förhoppningar.

Kommissionen står inte desto mindre redo att lämna bistånd för social och ekonomisk återuppbyggnad av norra Uganda, om och när säkerhetsförhållandena ger möjlighet till åtgärder på medellång sikt. Kommissionen har under tiden givit avsevärd humanitär hjälp för att ge lindring till de som drabbas av konflikten. Till följd av en resolution av parlamentet från 2003 (1), i vilken Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd (ECHO) ombads att öka sitt stöd till norra Uganda, har ECHO fyrdubblat sitt totala stöd för 2003 till 8 miljoner euro. ECHO täckte inom olika sektorer följande antal stödmottagare: hälsa och nutrition (883 000), livsmedelsförsörjning (425 000), vatten och sanitet (1100 000), andra förnödenheter än livsmedel (730 000) och återanpassning av tidigare barnsoldater (1 400).

Under 2004 koncentrerar ECHO sig på på hälsa och nutrition, livsmedelsförsörjning, vatten och sanitet, andra förnödenheter än livsmedel samt skyddsfrågor, (medvetenhet om landminor), återanpassning av barnsoldater och undervisning för barn i en främmande miljö. Stöd till samordning av humanitära insatser i de berörda områdena är också prioriterat.

Vad beträffar demokratiseringsprocessen i Uganda följer kommissionen med intresse och en viss oro den pågående översynen av konstitutionen och även den politiska dialogen mellan Ugandas regering och en grupp oppositionspartier. Dessa frågor tas upp i den politiska dialogen enligt artikel 8 i Cotonou-avtalet med Ugandas regering och andra berörda politiska aktörer i syfte att uppmuntra dem att lösa de rådande meningsskiljaktigheterna såväl genom en öppen dialog och förhandlingar som genom fria och rättvisa valkampanjer.

Kommissionens strategi för ekonomisk och social utveckling i Uganda skisseras i det landstrategidokument som har utarbetats av Ugandas regering och kommissionen gemensamt. Det är anpassat för att ge hjälp i situationer som anses avgörande för landets framtid, särskilt makroekonomiskt stöd och ekonomiska reformer, transporter och utveckling av landsbygden. Biståndet till dessa väsentliga sektorer kommer att kompletteras med kapacitetsuppbyggande åtgärder för ledning och det civila samhället.

För att öka den effekt som givarstödet kan ha för utrotande av fattigdomen samarbetar kommissionen nära med andra givare inom ramen för regeringens handlingsplan för utrotande av fattigdomen och planen för modernisering av jordbruket. Kommissionen kommer dessutom att stödja Uganda med att genomföra förhandlingar på det regionala planet gällande avtalen om ekonomiskt partnerskap och med att genomföra de därtill hörande strukturreformerna och reformen av handelspolitiken. Detta innefattar kapacitetsuppbyggande inom det handelspolitiska området vilket bl.a. kommer att göra det möjligt för Uganda att dra fördel av förbättrat marknadstillträde såväl enligt avtalen om ekonomiskt partnerskap som enligt initiativet ”allt utom vapen”.

---

(1)  Resolution av Europaparlamentet antagen 3.7.2003: http://www3.europarl.eu.int/omk/omnsapir.so/pv2?PRG=DOCPV&APP=PV2&LANGUE=EN&SDOCTA=22&TXTLST=1&POS=1&Type_Doc=RESOL&TPV=DEF&DATE=030703&PrgPrev=PRG@TITRE-|APP@PV2|TYPEF@TITRE|YEAR@03|Find@%55%67%61%6e%64%61|FILE@BIB-LIO03|PLAGE@l&TYPEF=TITRE&NUMB=1&DATEF=030703

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/648 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/648

---

(2004/C 84 E/0729)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0650/04

från Mauro Nobilia (UEN) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Att övervinna distinktionen mellan ”förpackningar/förpackningsavfall” och ”varor/avfall från varor”

Mot bakgrund av följande:

| — | Miljölagstiftningen om avfall i gemenskapsrätten är uppdelad på en mängd olika källor. |
| --- | --- |

—

Miljölagstiftningen om avfall i gemenskapsrätten är uppdelad på en mängd olika källor.

| — | I gemenskapsrätten utgår miljölagstiftningen om avfall från ”slaget” av avfall, i det här fallet plaster, och hänskjuts till källor som särskiljer varor från förpackningar. |
| --- | --- |

—

I gemenskapsrätten utgår miljölagstiftningen om avfall från ”slaget” av avfall, i det här fallet plaster, och hänskjuts till källor som särskiljer varor från förpackningar.

| — | Direktiv 94/62/EG (1) om förpackningar och förpackningsavfall är ett uttryck för just detta partiella sätt att angripa problemet och problemen med en lagstiftning som framhärdar i åtskillnaden mellan varor och förpackningar är välbekanta, även med hänsyn till det arbete som pågår för att revidera detta direktiv. I synnerhet när lagstiftaren, fortfarande för plaster, måste använda sig av exempel för att klargöra skillnader i lagstiftningen. |
| --- | --- |

—

Direktiv 94/62/EG (1) om förpackningar och förpackningsavfall är ett uttryck för just detta partiella sätt att angripa problemet och problemen med en lagstiftning som framhärdar i åtskillnaden mellan varor och förpackningar är välbekanta, även med hänsyn till det arbete som pågår för att revidera detta direktiv. I synnerhet när lagstiftaren, fortfarande för plaster, måste använda sig av exempel för att klargöra skillnader i lagstiftningen.

| — | Konkret gäller detta behållare för industrin och jordbruket, vilka — fastän de är avsedda att rymma och skydda varor och gods — gång på gång fyller sin funktion inom produktionscykeln i ett enda företag och vanligtvis inte används för saluföringen. De överförs alltså inte från en producent till en annan eller från en tillverkare till en handlare. Behållarna har vanligtvis ett restvärde även när de inte längre kan användas varför producenten själv ser till att de samlas in från användarna och skickas till återvinning eller återanvändning. Deras inneboende egenskaper skapar alltså en god cirkel. |
| --- | --- |

—

Konkret gäller detta behållare för industrin och jordbruket, vilka — fastän de är avsedda att rymma och skydda varor och gods — gång på gång fyller sin funktion inom produktionscykeln i ett enda företag och vanligtvis inte används för saluföringen. De överförs alltså inte från en producent till en annan eller från en tillverkare till en handlare. Behållarna har vanligtvis ett restvärde även när de inte längre kan användas varför producenten själv ser till att de samlas in från användarna och skickas till återvinning eller återanvändning. Deras inneboende egenskaper skapar alltså en god cirkel.

| — | Konkret gäller detta även påsar av plast eller papper, vilka ofta säljs tillsammans med de varor som de skall rymma och i vilket fall som helst vanligtvis återanvänds för samma ändamål eller används för andra ändamål av konsumenterna. |
| --- | --- |

—

Konkret gäller detta även påsar av plast eller papper, vilka ofta säljs tillsammans med de varor som de skall rymma och i vilket fall som helst vanligtvis återanvänds för samma ändamål eller används för andra ändamål av konsumenterna.

| — | Lika välbekanta är de svårigheter som uppstår då denna lagstiftning skall tillämpas i medlemsstaterna, vilka tvingas överföra en sådan, rättsligt ofta mycket subtil, åtskillnad mellan varor och förpackningar, till det nationella området. |
| --- | --- |

—

Lika välbekanta är de svårigheter som uppstår då denna lagstiftning skall tillämpas i medlemsstaterna, vilka tvingas överföra en sådan, rättsligt ofta mycket subtil, åtskillnad mellan varor och förpackningar, till det nationella området.

| — | Det är slutligen välbekant att denna särskillnad i lagstiftningen har gett upphov till och ger upphov till en mängd tvister framförallt när det gäller avfallshanteringen (både för varor och för förpackningar). |
| --- | --- |

—

Det är slutligen välbekant att denna särskillnad i lagstiftningen har gett upphov till och ger upphov till en mängd tvister framförallt när det gäller avfallshanteringen (både för varor och för förpackningar).

Är kommissionen beredd att göra en allmän översyn av detta sätt att reglera frågan och överge den nuvarande metoden, så att vi kan övervinna indelningen i varor och förpackningar och välja ett annat tillvägagångssätt för att ta itu med avfallsproblemet? Ett tillvägagångssätt som i stället utgår från materialet (plaster och så vidare), alldeles bortsett från om det handlar om varor eller om förpackningar.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Termerna ”förpackning” och ”varor” är inte komplementära eftersom termen ”varor” gäller för förpackningar samtidigt som den har en vidare betydelse. I Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall (2), är termerna ”förpackning” och ”förpackningsavfall” nödvändiga för att definiera direktivets räckvidd och ge de ekonomiska aktörerna rättssäkerhet i frågan om huruvida deras produkter berörs av direktivets skyldigheter. Under lagstiftningsförfarandet som resulterade i antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/12/EG av den 11 februari 2004 om ändring av direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall (3), betonade parlamentet och rådet att det var nödvändigt med tydliga regler där man särskiljer mellan vad som är en förpackning och inte, och man har uppmanat kommissionen att förfina denna distinktion ytterligare. Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta en uppdaterad version av detta direktiv.

En övergång till ett materialbaserat tillvägagångssätt för att främja återvinning är en möjlighet som framförs i kommissionens meddelande ”Mot en temainriktad strategi för förebyggande och återvinning av avfall” (4). Som frågeställaren antyder skulle en sådan metod kunna främja större konsekvens i hanteringen av visst avfall.

---

(1)  EGT L 365, 31.12.1994, s. 10.

(2)  EGT L 365, 31.12.1994.

(3)  EUT L 47, 18.2.2004.

(4)  KOM(2003) 301 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/649 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/649

---

(2004/C 84 E/0730)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0651/04

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Franska språkets ställning inom EU-institutionerna

Enligt pressrapporter lär kommissionen öronmärka ca 20 miljoner euro för att gör franska till det officiella språket inom institutionerna. Det avgörande beslutet fattades när det stod klart att majoriteten av de blivande tjänstemännen från de tio nya medlemsstaterna hade engelska som andra språk. Enligt samma pressrapport är målsättningen uppenbarligen att fram till år 2008 lära ut franska till 5000 tjänstemän. (Franska regeringen gör dessutom själv satsningar på att främja det franska språket i de nya medlemsstaterna).

Stämmer dessa uppgifter?

Ingen torde förneka det önskvärda i att främja kunskaper i andra språk än det egna modersmålet i synnerhet inom institutionerna. Emellertid ser det ut som om tillägnandet av ett särskilt språk (nämligen franska) främjas som en reaktion på ett annat språks dominans. Har liknande åtgärder vidtagits tidigare i samma syfte? Vilka språk var det då frågan om?

Förefaller det inte som om kommissionen försöker styra förhållandet mellan språken inom EU till förmån för ett språk och på bekostnad av ett annat språk? Bör kommissionen inte ställa sig opartisk i detta hänseende?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Prodi

(7 april 2004)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-0308/04 från Seppänen (1).

---

(1)  Se s. 358.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/649 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/649

---

(2004/C 84 E/0731)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0652/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Kommissionen som går emot grundläggande regler för sjöfartssäkerhet

I sitt pressmeddelande IP/04/159 hävdar Europeiska kommissionen att de krav som grekiska myndigheter ställer på att besättningen på interna kustfartyg måste göra ett grekiskt språktest är olagliga.

Principen om att det skall vara obligatoriskt för besättningen att kunna språket i de länder som trafikeras av kustfartyg grundar sig på sunt förnuft och gäller till exempel för de norska sjöfartslinjer som förbinder detta land med dess grannländer i Nordsjön och Östersjön.

Kan kommissionen bekräfta att dess meddelande IP/04/159 är korrekt?

Kan kommissionen tillhandahålla resultatet av den undersökning som den säkert gjorde innan den kunde bedöma lagligheten i tillämpning av principen om att det skall vara obligatoriskt för besättningen på fartygen som trafikerar Europas kuster att kunna det lokala språket?

Kan kommissionen förklara hur den planerar att ta sitt ansvar om det inträffar en olycka som orsakats av att principen om denna grundläggande sjösäkerhetsregel inte tillämpats?

Kan kommissionen förklara hur denna helt oansvariga inställning rimmar med dess försäkran om att den anstränger sig för att garantera sjösäkerheten?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 april 2004)

Kommissionen anser inte att det är rimligt att kräva att hela besättningen, även de som inte har ansvar för att bistå passagerarna i en nödsituation, skall behärska grekiska.

Kommissionen vill påpeka att gemenskapslagstiftningen, närmare bestämt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/25/EG av den 4 april 2001 om minimikrav på utbildning för sjöfolk (1), bland annat behandlar frågor om kommunikation ombord. Enligt artikel 17 skall medlemsstaterna se till att de besättningsmedlemmar på passagerarfartyg som har ansvar för att bistå passagerarna i nödsituationer har tillräckliga kommunikationsfärdigheter för att kunna kommunicera med passagerarna. Ett krav som medlemsstaterna kan ställa är att besättningen har kunskaper i det språk som talas av en majoritet av de nationaliteter av passagerare som finns ombord på en bestämd rutt.

När det gäller parlamentsledamotens hänvisning till de bestämmelser som gäller på norska fartyg behöver kommissionen vända sig till Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) för upplysningar.

---

(1)  EGT L 136, 18.5.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/650 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/650

---

(2004/C 84 E/0732)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0659/04

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Finansiering till icke-statliga organisationer och det civila samhället i samband med Europakonventet

Kan kommissionen upplysa om exakt vilka icke-statliga organisationer och/eller vilka representanter för/organisationer i det civila samhället som erhållit finansiering, anslag eller stöd från EU för deltagande i Europakonventet?

Vidare önskas uppgifter om hur mycket varje enskild organisation, enskild person eller icke-statlig organisation erhållit samt när och i vilket syfte?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Som nyligen angivits i svaret på den skriftliga frågan P-0074/04 (1), kan parlamentsledamoten få mer ingående information från rådets generalsekretariat, som fungerade som sekretariat för de två konventen.

---

(1)  Se s. 144.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/651 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/651

---

(2004/C 84 E/0733)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0671/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Irlands bristfälliga rapportering om koldioxidutsläpp från nya personbilar

Vilket svar, om något, har kommissionen fått från den irländska regeringen som svar på det motiverade yttrande som skickades till Irland i april 2003, enligt meddelande i IP/02/553, och som gällde det faktum att Irland inte rapporterat om koldioxidutsläpp från nya personbilar i enlighet med beslut nr 1753/2000/EG (1) av den 22 juni 2000? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar den att vidta i ärendet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Det överträdelseförfarande som parlamentsledamoten hänvisar till (2) avser Irlands underlåtenhet att lämna in uppgifter för år 2000 om koldioxidutsläpp (CO2) från nya personbilar i enlighet med kraven i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1753/2000/EG av den 22 juni 2000 om att inrätta ett system för övervakning av de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen från nya personbilar. Eftersom Irlands svar på detta överträdelseförfarande inte innehöll de uppgifter som saknades, beslutade kommissionen att överlämna ärendet till domstolen och väckte i juni 2003 talan vid domstolen. Under domstolsförhandlingarna lämnade Irland uppgifter för 2000 och 2001. Kommissionen ansåg att överträdelsen därigenom hade upphört och fattade i december beslut om att återkalla talan.

---

(1)  EGT L 202, 10.8.2000, s. 1.

(2)  2001/2203.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/651 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/651

---

(2004/C 84 E/0734)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0672/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Erkännande av farmaceuters yrkeskvalifikationer

Enligt andra stycket i artikel 2 i direktiv 85/433/EEG (1) får medlemsstater förhindra att farmaceuter som fått sin yrkesutbildning i en annan medlemsstat börjar arbeta i apotek som varit etablerade kortare tid än tre år.

Har kommissionen fått några klagomål beträffande effekterna av denna särskilda bestämmelse på medlemsstatsnivå? Om så är fallet, vad har den svarat på dessa klagomål?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Först skulle kommissionen vilja precisera att den bestämmelse som parlamentsledamoten hänvisar till inte ger medlemsstaterna rätt att vägra farmaceuter som fått sin yrkesutbildning i en annan medlemsstat rätten att arbeta i apotek som varit i drift kortare tid än tre år. Bestämmelsen ger medlemsstaterna enbart rätt att vägra dessa farmaceuter att äga (i de medlemsstater där enbart farmaceuter får äga apotek), inneha eller vara den apotekare som förestår eller är tekniskt ansvarig (dvs. den person som bär det yttersta ansvaret för verksamheten) för ett sådant apotek. Farmaceuterna i fråga har sålunda rätt att arbeta i ett apotek som har varit etablerat kortare tid än tre år, men de får endast arbeta där som anställda.

Kommissionen har inte mottagit några klagomål i denna fråga. Kommissionen har dock mottagit skrivelser i ämnet, bland annat från parlamentsledamöter. En framställning om det här undantaget har också ingivits till Europaparlamentets utskott för framställningar, och behandlats färdigt.

Som kommissionen har framfört i de svar och upplysningar den har lämnat med anledning av de ovannämnda skrivelserna och framställningen, förklaras syftet med undantaget i artikel 2.2 första stycket i direktiv 85/433/EEG (2) i sjunde skälet i ingressen till direktivet: att undvika eventuella problem som skulle kunna uppstå på grund av skillnaderna mellan de medlemsstater som begränsar antalet nya apotek som får inrättas och de medlemsstater som inte har några bestämmelser av detta slag.

I artikel 2.2 andra stycket i direktivet anges att undantaget skall tas upp till förnyad behandling fem år efter det att direktivet trätt i kraft. Av den granskning som ägde rum 1993 framgick dock att cirka hälften av medlemsstaterna vid den aktuella tidpunkten utnyttjade undantaget. Kommissionen lade därför inte fram något förslag om att upphäva undantaget.

Så som bestämmelsen i fråga är formulerad, utgör den bara en möjlighet som medlemsstaterna kan utnyttja om de så önskar. Skulle därför en medlemsstat bestämma sig för att ändra sin lagstiftning och ta bort begränsningen i fråga, och därmed utvidga etableringsfriheten för farmaceuter, skulle detta på intet sätt strida mot bestämmelserna i direktiv 85/433/EEG.

För övrigt kan nämnas att kommissionen i sitt förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer av den 7 mars 2002 (3) föreslog att den nuvarande möjligheten att göra undantag skulle upphävas. Vid första behandlingen av förslaget antog dock parlamentet ändringar som syftade till att återinföra denna bestämmelse i förslaget. Kommissionen avvisade dessa ändringar.

---

(1)  EGT L 253, 24.9.1985, s. 37.

(2)  Rådets direktiv 85/433/EEG av den 16 september 1985 om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis i farmaci inklusive åtgärder för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten när det gäller viss farmaceutisk verksamhet, EGT L 253, 24.9.1985.

(3)  KOM(2002) 119 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/652 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/652

---

(2004/C 84 E/0735)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0673/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   EU-medborgares avgifter för högre utbildning

I högre irländsk utbildning betalar studenter som inte anses vara EU-medborgare ofta tre gånger så höga avgifter som studenter som är EU-medborgare.

Är kommissionen medveten om att den irländska regeringen ännu inte informerat de medborgare i anslutningsländerna som för närvarande hoppas kunna påbörja en högre utbildning i Irland nästa låsår om huruvida de har rätt att få samma avgift som EU-medborgare? Sista datum för inlämning av ansökningar till de högre utbildningsinstitutionerna har redan passerats och ändå har många blivande studenter vid irländska universitet och högskolor ännu inte fått någon antydan från ministeriet för utbildning och vetenskap om vilken status de har när det nya läsåret börjar i september.

Håller kommissionen med om att det utgör ett klart fall av diskriminering att ta ut samma avgifter som för studenter som inte är EU-medborgare, med tanke på att dessa studenter blir EU-medborgare från och med den 1 maj? Har kommissionen haft någon kontakt med den irländska regeringen i detta ärende? Vad har regeringen svarat? Har kommissionen fått liknande klagomål från andra medlemsstater i ärendet? Vilka åtgärder föreslår den bör vidtas?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

När det gäller tillträde till utbildning är medlemsstaterna skyldiga att respektera principen om likabehandling. Enligt denna princip måste universitet och högskolor i den medlemsstat där en EU-medborgare vill studera anta honom/henne på samma villkor som landets egna medborgare.

Under nästa läsår 2004/2005 måste Irland och de övriga medlemsstaterna följaktligen tillämpa principen om lika behandling på medborgare från de nya medlemsstaterna så att de får betala samma avgift som landets medborgare.

Kommissionen har inte mottagit några klagomål i frågan och har därför än så länge inte kontaktat den irländska regeringen.

Kommissionen kommer att kontakta de irländska myndigheterna och påminna dem om vilka rättigheterna medborgarna i de nya medlemsstaterna har när det gäller tillträde till utbildning.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/653 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/653

---

(2004/C 84 E/0736)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0679/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Vilt — gränskontroller

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit gentemot medlemsstaterna beträffande behovet av förbättrade gränskontroller för att förhindra vilthandel, mot bakgrund av att Europaparlamentet givit sitt stöd till De Rossa-betänkandet om framställan 461/2000 och med hänvisning till kommissionens svar på den skriftliga frågan E-2445/03 (av den 22 juli 2003) (1)?

Vilka åtgärder föreslår kommissionen att skall vidtas för att förebygga illegal import av vilt till Europa och för att kunna samordna ansträngningarna att stärka kontrollerna vid gemenskapens yttre gränser och få ett slut på denna olagliga handel?

---

(1)  Se s. 492.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/653 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/653

---

(2004/C 84 E/0737)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0680/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Vilt — överföring av sjukdomar

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, efter det att Europaparlamentet givit sitt stöd till De Rossa-betänkandet om framställan 461/2000, för att genomföra en riskbedömning av möjligheterna att sjukdomar överförs till människor genom otillåten import av vilt till EU?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0679/04 och E-0680/04

ingivet av David Byrne för kommissionen

(6 april 2004)

Medlemsstaterna är skyldiga att upprätthålla och utföra noggranna kontroller av importen av animaliska produkter, även privatimporterna, för att förhindra risker för både djurs hälsa och folkhälsan. Kommissionen inser att resenärers import av viltkött för privat konsumtion är en stor riskfaktor.

För att skärpa kontrollerna av animaliska produkter som resenärer för med sig för privat konsumtion, inklusive alla olagliga importer, antog kommissionen nyligen beslut 2002/995/EG (1). I detta beslut fastställs bestämmelser som förhindrar — med begränsade undantag — all privat kött- och mjölkimport till EU. Beslutet innehåller också en bestämmelse om att medlemsstaterna skall göra inresekontroller av resenärer vid EU:s samtliga gränsövergångar från tredjeland.

En gratis affisch på flera språk har också tagits fram och delats ut för användning på flygplatser för att öka allmänhetens medvetenhet om de skärpta reglerna för produkter av animaliskt ursprung som resenärer för med sig i sitt personliga bagage. Kommissionen har också utarbetat och skickat ut ett uppföljande frågeformulär till medlemsstaterna om dessa nya kontroller för att kunna ta del av medlemsstaternas syn på problemet.

Med stöd av den information som samlas in med hjälp av frågeformulären och från arbetsgrupper med experter från medlemsstaterna planerar kommissionen att inom kort anta en förordning som skall ersätta kommissionens beslut 2002/995/EG i syfte att förbättra och skärpa kontrollerna.

Förordningen kommer inte bara att stärka de befintliga bestämmelserna utan också ge medlemsstaterna ökat handlingsutrymme för att förbättra tillämpningen och straffbelägga de passagerare som bryter mot bestämmelserna.

Som komplement till dessa åtgärder har kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor föreslagit att det inom kort skall besöka flera medlemsstater för att närmare granska hur effektivt de utför de kontroller som fastställs i gemenskapens lagstiftning. Kontoret kommer då även att undersöka problemet med olagliga importer.

---

(1)  Kommissionens beslut 2002/995/EG av den 9 december 2002 om tillfälliga skyddsbestämmelser för import av animaliska produkter för privat konsumtion, EGT L 353, 30.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/654 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/654

---

(2004/C 84 E/0738)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0688/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Tillämpningen av artikel 10.3 i förordning (EG) nr 1788/2003

De azoriska mjölkproducenternas intresseorganisationer har krävt att en eventuell omfördelning av de delar av referenskvantiteterna som inte använts inte enbart skall beräknas för varje köpare och på nationell nivå utan också regionsvis på medellång sikt. Det finns praktiska orsaker till detta, dessutom vill man ge insyn och skapa kontroll.

Anser kommissionen att den här begäran strider mot de ”objektiva kriterierna” i artikel 10 i förordning (EG) nr 1788/2003 (1)?

Skulle kommissionen kunna meddela mig om den känner till något fall där en medlemsstat tänker vidta den här tillfälliga åtgärden om referenskvantiteterna kommer att omfördelas.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

I artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 1788/2003 av den 29 september 2003 om införande av en avgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter fastställs uttryckligen att det finns två möjligheter till omfördelning av outnyttjade kvantiteter, antingen uteslutande på nationell nivå eller också först på uppköparnivå och sedan vid behov på nationell nivå. Detta utesluter helt den regionala nivån.

Att den regionala nivån inte nämns i artikel 10.3 i förordning (EG) nr 1788/2003 beror på att man velat skapa en god administrativ förvaltning samt undvika att försvaga uppköparens roll.

När det gäller leveranser har man kommit överens om att ge uppköparen ett centralt ansvar i fråga om att administrera insamling och inkassering av tilläggsavgiften. Det är anledningen till att outnyttjade kvantiteter kan omfördelas på uppköparnivå.

Denna konstruktion är därför inte förenlig med en förvaltning på regionnivå. Uppköparnas insamlingsområden är inte nödvändigtvis identiska med de regionala gränserna, utan en uppköpare kan samla in mjölk från flera olika regioner.

---

(1)  EUT L 270, 21.10.2003, s. 123.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/655 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/655

---

(2004/C 84 E/0739)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0691/04

från Dominique Souchet (NI) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Systematisk insektsbekämpning

Det franska jordbruksministeriet tillkännagav den 23 februari att man i förebyggande syfte förbjudit försäljning av alla produkter som innehåller Fipronil — en molekyl som ingår i bekämpningsmedel. Detta beslut fattades till följd av att en undersökning inletts av Bayer Crop för att utreda huruvida jordbruksprodukter som innehåller denna molekyl utgör en fara för människors och djurs hälsa.

Avser kommissionen vidta särskilda åtgärder med anledning av detta beslut om förbud som fattats med hänvisning till försiktighetsprincipen?

Har kommissionen för avsikt att vidta liknande åtgärder som vidtagits i Frankrike vad avser biodlare?

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta till följd av kommissionens rapport om tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1221/97 om allmänna tillämpningsregler för åtgärder som syftar till att förbättra villkoren för produktion och saluföring av honung (A5-0381/2001) som antogs av Europaparlamentet den 13 december 2001, i vilken konstateras att mycket stora skador tillfogats bibeståndet i flera medlemsstater på grund av systematisk användning av bekämpningsmedel med mycket lång efterverkan.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen har noterat i det franska jordbruksministeriets deklaration av den 23 februari 2004 att nationella tillstånd för produkter som innehåller fipromil ska upphävas i avvaktan på ett ställningstagande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. Kommissionen noterar att produkterna saluförs i Frankrike av BASF och inte av Bayer Crop Science.

Kommissionen noterar att detta återspeglar en försiktighetsmetod från de franska myndigheternas sida till följd av en vetenskaplig analys av ärendet rörande fipronil som gjorts av de franska myndigheterna.

En vetenskaplig analys görs för närvarande på EU-nivå av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet inom ramen för rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1). När analysen är avslutad ska kommissionen föreslå lämpliga åtgärder på EU-nivå för det berörda ämnet. Eftersom det i direktivet faststlås att medlemsstaterna i avvaktan på ett EU-beslut även fortsättningsvis får tillämpa nationella bestämmelser på produkter som innehåller fipronil, föreslår kommissionen att inga åtgärder ska vidtas för närvarande annat än att följa ärendet och underlätta informationsutbytet mellan medlemsstaterna.

När det gäller uppföljningen av parlamentets resolution antog kommissionen vid sitt möte den 5 februari 2004 (2) dok. SP(2004)-293. Denna uppföljning sändes per e-post till parlamentets avdelningar den 11 februari 2004 på det språk den var avfattad. De övriga språkversionerna kommer att sändas så snart som möjligt.

Inom ramen för rådets förordning (EG) nr 122/197 av den 25 juni 1997 om allmänna tillämpningsregler för åtgärder som syftar till att förbättra villkoren för produktion och saluföring av honung (3) kan de program som medlemsstaterna lagt fram omfatta åtgärder för att förnya bistammarna. Som exempel kan nämnas det program om honung som Frankrike lagt fram för regleringsåren 2002-2003 och 2003-2004 innehåller en sådan åtgärd.

---

(1)  EGT L 230, 19.8.1991.

(2)  Dok. SP (2004)-293.

(3)  EGT L 173, 1.7.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/656 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/656

---

(2004/C 84 E/0740)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0696/04

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Finansiering via programmet Kultur 2000 av böcker eller översättningar av böcker som förhärligar nationalistiska politiker och deras auktoritära metoder

Har kommissionen (genom programmet Kultur 2000) finansierat författandet av en bok (eller dess översättning, exempelvis från franska till grekiska) som handlar om den turkiske nationalistiske politikern Kemal Atatürks liv och gärningar?

Känner kommissionen till om det i Grekland eller några andra EU-länder (och i så fall vilka) utgått ekonomiskt stöd till utgivningen eller översättningen av en sådan bok, som förhärligar denne nationalistiske politiker och hela den regim som han grundlade i Turkiet, precis som hans auktoritära metoder, och i vilken grekerna utmålas som ”mördare”?

Vilka översättningar av biografier om stora ledare och hjältar från Balkanländerna och de arabiska länderna som gjort motstånd mot det despotiska osmanska herraväldet och fört sina folk till frihet har fått stöd av kommissionen inom ramen för programmet Kultur 2000?

Om en sådan bok om Atatürks liv och gärning finansierats via Kultur 2000 undrar jag följande: Enligt vilket förfarande skedde detta, och vilka aktörer har valt att finansiera boken eller dess översättning?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

På området böcker, läsning och översättning har Kultur 2000-programmet syftat till att öka medvetenheten om de europeiska folkens litteratur och historia liksom främja spridningen av verk. Detta sker bland annat med hjälp av bidrag till översättning av litterära verk, teaterpjäser och referensverk (särskilt verk på de minst spridda europeiska språken och språken i de central- och östeuropeiska länderna).

Vid urvalet av vilka verk som skall få bidrag till översättning är det grundläggande kriteriet verkets och översättningarnas kvalitet samt huruvida förlaget är seriöst och håller hög kvalitet, med strikt respekt för principen om yttrandefrihet.

Bestämmelserna för urval av verk anges tydligt i de årliga förslagsinfordringar som offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Inom ramen för Kultur 2000-programmet har kommissionen finansierat en översättning från franska till grekiska av det historiska verket ”Kemal Atatürk: les chemins de l'occident” av författaren Alexandre Jevakhoff.

Kommissionen har inte fått information om att det skall ha beviljats någon annan offentlig finansiering för översättning av samma bok till andra språk i Europa.

Den fullständiga listan över alla översättningar av böcker som har finansierats inom ramen för Kultur 2000-programmet sedan år 2000 finns på Internet på följande adress: http://europa.eu.int/comm/culture/eac/ index_fr.html.

Bidrag till översättningar inom ramen för Kultur 2000-programmet har beviljats enligt det förfarande som anges i beslutet om upprättande av programmet (1). Detta förfarande följs med största noggrannhet.

Det förlag som beviljades stöd för översättning av boken ”Kemal Atatürk: Les chemins de l'occident” är Travlos éditions.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 508/2000/EG av den 14 februari 2000 om upprättande av Kultur 2000-programmet, EGT L 63, 10.3.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/657 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/657

---

(2004/C 84 E/0741)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0700/04

från Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Användning av Europeiska socialfondens medel för Edunet-projektet

I sina två tidigare frågor (E-0103/01 (1) av den 29 januari 2001 och E-2345/02 (2) av den 29 juli 2002) frågade frågeställaren kommissionen om Edunet-projektet som stötts av tjänsteföretaget CST s.r.l. och finansierats genom EU:s Europeiska socialfonden, Adapt-programmet, och i samband med vilket europeiska fondmedel verkar ha använts i ett helt annat syfte än det de är avsedda för.

I sitt svar av den 8 mars 2001 meddelade kommissionsledamot Anna Diamantopoulou att kommissionen som svar på ovanstående frågor hade bett det italienska arbetsmarknadsministeriet kontrollera utgifterna för Edunet-projektet och att inte betala ut några förskott.

I sitt andra svar (av den 16 september 2002) meddelade Anna Diamantopoulou a) att hon hade mottagit en rapport från arbetsmarknadsministeriet ur vilken framgick att ”det verkar som om det skett en sammanblandning av projektrelaterad verksamhet och annan verksamhet, dvs. facklig verksamhet”, b) att arbetsmarknadsministeriet hade upphört med alla ytterligare betalningar, c) att fallet hade hänvisats till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), och d) att kommissionen inväntade revisionens av gemenskapsinitiativen (Adapt/Employment) och förbehöll sig rätten att då fatta beslut om huruvida bidrag kan beviljas för de berörda utgifterna.

De ovanstående uppgifterna har lett till att den allmänna åklagarmyndigheten i Rom inlett ett rättsförfarande vars förberedande stadium nu verkar ha avslutats.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Har den mottagit några ytterligare klargöranden om Edunet-projektet, från bland annat den italienska regeringen? |
| --- | --- |

—

Har den mottagit några ytterligare klargöranden om Edunet-projektet, från bland annat den italienska regeringen?

| — | Är den nu i stånd att fatta beslut om huruvida bidrag kan beviljas för de berörda utgifterna i samband med Edunet-projektet? |
| --- | --- |

—

Är den nu i stånd att fatta beslut om huruvida bidrag kan beviljas för de berörda utgifterna i samband med Edunet-projektet?

Dessutom undrar jag, med tanke på att den organisation som var inblandad i ovanstående fall (företaget Fisacat-Cisl) nu deltar i andra initiativ som finansieras genom Europeiska socialfonden (såsom projektet Flexible Training System), om kommissionen anser detta vara i enlighet med de syften och mål som fonden är avsedd att tjäna?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Som kommissionen uppgav i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2345/02 har det italienska arbetsmarknadsministeriet ställt in betalningen för Edunet-projektet, eftersom det pågår utredningar om denna programdel.

EU:s byrå för bedrägeribekämpning (OLAF) har inlett en utredning (ett samordningsärende) på grundval av artikel 1.2 i förordning (EG) nr 1073/99 (3).

Denna utredning, till vilken OLAF har bidragit med assistans och tekniskt stöd, genomfördes av den italienska myndigheten (Guardia di Finanza).

Ovan nämnda insats visade att det hade förekommit oegentligheter som skadar Europeiska socialfonden. Roms allmänna åklagarämbete väckte därefter åtal mot tio personer. Ett slutgiltigt beslut från den italienska domstolen har ännu inte meddelats till kommissionen.

OLAF deltar för närvarande i den finansiella och rättsliga uppföljningen av ärendet.

Kommissionen undersöker nu möjligheten att avsluta Adapt-programmet, med undantag av Edunet-projektet som är föremål för rättsliga åtgärder enligt artikel 52.5 i förordning (EG) nr 1260/99 (4).

---

(1)  EGT C 340 E, 4.12.2001, s. 11.

(2)  EGT C 309 E, 12.12.2002, s. 225.

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), EGT L 136, 31.5.1999.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/658 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/658

---

(2004/C 84 E/0742)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0702/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Återhämtningsplan för liten hälleflundra: extraordinära åtgärder måste vidtas av kommissionen

I sitt svar av den 27 november på min förra fråga P-3264/03 (1) informerade kommissionen mig om att det inrättats en arbetsgrupp inom Generaldirektorat fiske som ska studera alla effekter av de beslut som antogs på NAFO:s årliga möte 2003 för gemenskapsflottan.

Den 19 januari besvarade generaldirektören min fråga om McGuires nya vetenskapliga rapporter vid sitt framträdande inför fiskeriutskottet — vilka motsade NAFO:s tidigare rapporter — och sade att kommissionen skulle studera dem. Forskarna har nyligen även mötts i Madrid.

Kan kommissionen informera om det aktuella läget i denna fråga?

Kommer kommissionen att beakta dessa nya rapporter inför NAFO:s möten i juni och september 2003, i syfte att bättre kunna försvara EU:s fiskeintressen?

Kan kommissionen informera om vilka konkreta åtgärder den har för avsikt att vidta för att hjälpa den fiskeflotta som drabbats av NAFO:s beslut beträffande liten hälleflundra?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

Kommissionen har granskat McGuires rapport och har deltagit i ett möte som anordnades av de spanska myndigheterna. Efter en grundlig granskning i samråd med gemenskapens samtliga företrädare i NAFO:s vetenskapliga råd anser kommissionen att rapporten inte tillför några nya fakta och har därför fortfarande förtroende för det arbete som NAFO:s vetenskapliga råd utförde i juni 2003. Kommissionen anser att det lämpligaste forumet för att diskutera denna rapport är mötet i NAFO:s vetenskapliga råd i juni 2004.

Ändringar av FFU-förordningen (2) diskuteras för närvarande av rådet, inbegripet socioekonomiska åtgärder för fiskare, i syfte att underlätta bördan för fiskare efter antagandet av återhämtningsplaner. Kommissionen ser positivt på dessa ändringar.

Alternativa fiskemöjligheter har också öppnats för den gemenskapsflotta som fiskar på NAFO:s område genom överföring av kvoter i vattnen kring Grönland och Färöarna.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 248.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn, EGT L 337, 30.12.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/659 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/659

---

(2004/C 84 E/0743)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0703/04

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Medlemsstaternas bidrag till gemenskapens budget

Medlemsstaternas bidrag till Europeiska unionens budget ligger på omkring 1 procent av respektive lands nationella inkomster.

Med tanke på att gemenskapsbudgeten är av största vikt för en balanserad och sammanhållen utveckling i Europeiska unionen och för att uppnå de mål som fastställdes i Lissabon och Göteborg, skulle kommissionen kunna ange varför dessa bidrag måste räknas in i varje lands underskott?

Om de inte räknades in, skulle då inte behovet av att hejda det nationella budgetunderskottet genom en minskning av bidragen till gemenskapsbudgeten upphöra att vara en förevändning för att förhindra en ökning av inkomsterna för Europeiska unionens nya budgetplan för 2007-2013?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

Enligt EG-fördraget är medlemsstaterna skyldiga att undvika alltför stora underskott (definierat som ett underskott i den offentliga sektorns finanser överstigande ett referensvärde på 3 % av BNP). Begreppet offentlig sektor definieras i rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (1) i gemenskapen (2). Statistikkraven fastställs i ENS95. Alla utgifter som är att hänföra till offentlig sektor har betydelse för underskottens storlek. Medlemsstaternas bidrag till EU-budgeten är en del av den offentliga sektorns utgifter.

Kommissionen stödjer inga förslag om att undanta vissa typer av utgifter från beräkningen av den offentliga sektorns utgifter. För att uppnå målen från toppmötena i Lissabon och Göteborg är det dock viktigt att öka kvaliteten på utgifterna i den offentliga sektorn genom att styra dessa på ett sätt som ger ökad tillväxt och större kostnadseffektivitet. Kommissionen har i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken med jämna mellanrum rekommenderat att de offentliga utgifterna skall styras om i denna riktning, och den hållningen har alltid vunnit stöd hos Europaparlamentet och rådet. En omdirigering av de offentliga utgifterna skulle således ge större budgetmässiga förutsättningar att uppnå målen från Lissabon och Göteborg, både på nationell nivå och på EU-nivå.

---

(1)  SEC 95.

(2)  EGT L 310, 30.11.1996.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/660 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/660

---

(2004/C 84 E/0744)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0707/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Inrättande av en upplagsplats för avfall i naturreservatet Monte Catillo vid Tivoli

Den italienska pressen rapporterade nyligen att stadsrådet i Tivoli (RM) har beslutat att inrätta en ”ekologisk plattform” med tillhörande infrastruktur på kommunal mark i byn La Prece som är belägen i ett naturreservat, Monte Catillo, vars miljö och landskap lyder under ett antal skyddsföreskrifter.

Den kommunala marken lämnades av kommunen över till ASA Spa, ett företag som ägs av de lokala myndigheterna och vars verksamhet inbegriper avfallsinsamling. Den ”ekologiska plattformen” skall inbegripa en upplagsplats för lagring, differentierad avfallsinsamling och bortskaffande av oorganiskt avfall, allt på naturreservatets område.

Mot bakgrund av detta ber jag kommissionen besvara följande:

| 1. | Har beslutet föregåtts av en miljökonsekvensbeskrivning för att ta reda på om förhållandena är lämpliga för en upplagsplats för avfall i den ovan nämnda byn? |
| --- | --- |

1.

Har beslutet föregåtts av en miljökonsekvensbeskrivning för att ta reda på om förhållandena är lämpliga för en upplagsplats för avfall i den ovan nämnda byn?

| 2. | Är det kommunala beslutet att överlämna marken till ASA Spa i överensstämmelse med direktivet om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (85/337/EEG (1) och 97/11/EG (2)) och direktivet om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (2001/42/EG (3))? |
| --- | --- |

2.

Är det kommunala beslutet att överlämna marken till ASA Spa i överensstämmelse med direktivet om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (85/337/EEG (1) och 97/11/EG (2)) och direktivet om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (2001/42/EG (3))?

| 3. | Är beslutet att inrätta en ”ekologisk plattform” i överensstämmelse med de ovan nämnda direktiven? |
| --- | --- |

3.

Är beslutet att inrätta en ”ekologisk plattform” i överensstämmelse med de ovan nämnda direktiven?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Det förefaller som om projektet för att inrätta en upplagsplats för avfall i Tivoli i naturreservatet Monte Catillo som parlamentsparlamentsledamoten tar upp omfattas av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997. Projektet kan eventuellt omfattas av en av de projektkategorier som anges i bilaga II till direktivet. Enligt artikel 4.2 i det ändrade direktivet 85/337/EEG skall medlemsstaterna när det gäller projekt som redovisas i bilaga II bestämma genom granskning från fall till fall, eller utifrån gränsvärden eller kriterier som fastställs av medlemsstaten, om projektet skall bli föremål för en bedömning i enlighet med artiklarna 5-10.

Kommissionen kan emellertid inte känna till alla situationer där det kan anses att medlemsstaternas behöriga myndigheter tillämpar gemenskapens miljölagstiftning på ett felaktigt sätt. Vanligtvis får kommissionen vetskap om sådana situationer genom klagomål, skriftliga frågor från Europaparlamentets ledamöter eller framställningar till parlamentets utskott för framställningar. Dessa ärenden måste beskrivas i detalj så att kommissionen kan bedöma dem mot bakgrund av gemenskapens miljölagstiftning.

I detta specifika fall kan kommissionen inte inta någon ståndpunkt i sakfrågan utifrån de uppgifter som parlamentsledamoten lämnat. Därför ombeds parlamentsledamoten vänligen lämna mer information i ärendet så att kommissionen kan bedöma fallet mot relevant gemenskapslagstiftning.

När det gäller Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan skall medlemsstaterna ha införlivat detta direktiv senast den 21 juli 2004. Medlemsstaterna har därför inte ännu någon skyldighet att ha införlivat bestämmelserna i detta direktiv i sina nationella rättsystem.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(3)  EGT L 197, 21.7.2001, s. 30.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/661 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/661

---

(2004/C 84 E/0745)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0711/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Bergsområdens särdrag och gemenskapspolitik

Bergsområdena är av verkligt allmänintresse, särskilt ur miljömässig, social och kulturell synvinkel, och utgör ett särskilt kulturarv som man inte bara behöver bevara utan framför allt utveckla, vilket kräver lämpliga åtgärder för att få befolkningen att stanna och för att stimulera dess utveckling.

Vid ett möte som sektionen för bergskommuner inom det nationella förbundet för portugisiska kommuner nyligen höll betonades nödvändigheten att införa bergsområden i strukturpolitiken och säkerställa att dess särdrag faktiskt erkänns. Detta kan ske genom att kombinera sektorspolitik inom ramen för en övergripande bergspolitik och lämpliga instrument för dessa områden och deras invånare, samtidigt som man erkänner behovet av lösningar, handlingsplaner och särskild uppmärksamhet för bergsområdenas problem.

Därför uppmanas kommissionen att redogöra för huruvida man avser att

| 1. | faktiskt erkänna bergsområdenas särdrag och olikheter, |
| --- | --- |

1.

faktiskt erkänna bergsområdenas särdrag och olikheter,

| 2. | införa bergsområden på Europeiska unionens politiska dagordning och inom ramen för strukturfonderna, |
| --- | --- |

2.

införa bergsområden på Europeiska unionens politiska dagordning och inom ramen för strukturfonderna,

| 3. | skapa ett politiskt gemenskapsinstrument till förmån för bergsområden, |
| --- | --- |

3.

skapa ett politiskt gemenskapsinstrument till förmån för bergsområden,

| 4. | skapa mer harmoniserade svarsförfaranden i samband med presentation av förslag och förvaltning av gemenskapsmedel i bergsområdena. |
| --- | --- |

4.

skapa mer harmoniserade svarsförfaranden i samband med presentation av förslag och förvaltning av gemenskapsmedel i bergsområdena.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Kommissionen delar ledamotens intresse för frågan om bergsområdenas betydelse i gemenskapspolitiken.

Kommissionen anordnade i oktober 2002 en konferens om ”Gemenskapspolitiken och bergsområdena” där runt 500 politiska, ekonomiska och sociala aktörer från de 15 medlemsstaterna och de anslutande länderna deltog.

Under strukturfondernas innevarande programperiod (2000-2006) är 95 % av unionens bergsområden stödberättigade inom ramen för mål 1 eller 2.

För tiden efter 2006 föreslår kommissionen i sin tredje rapport om den ekonomiska och sociala sammanhållningen, som antogs den 18 februari 2004 (1) och som formellt har överlämnats till parlamentet och rådet, att sammanhållningspolitiken reformeras och att den territoriala sammanhållningen görs till en integrerad del av sammanhållningspolitiken.

Enligt förslaget skall särdragen hos områden med naturbetingade nackdelar beaktas inom ramen för den nya generationen regionalprogram, exempelvis genom att man för områden med bestående nackdelar tillämpar ett högre tak för gemenskapsstöd än för andra områden.

I sitt meddelande ”Bygga en gemensam framtid — Politiska utmaningar och budgetmedel i ett utvidgat EU 2007-2013” (2) lägger kommissionen dessutom fram en rad förslag om landsbygdsutveckling, som ju har stor betydelse för bergsområdena. Kommissionen föreslår således ett enhetligt instrument som bland annat skulle kunna bidra till en förbättring av miljön och landsbygden samt livskvaliteten på landsbygden.

---

(1)  KOM(2004) 107 slutlig.

(2)  KOM(2004) 101 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/662 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/662

---

(2004/C 84 E/0746)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0716/04

från Luis Berenguer Fuster (PSE) och Anna Terrón i Cusí (PSE) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Radiolarm

Genom den uppseendeväckande ökningen av privat säkerhetsverksamhet, särskilt när det gäller radiolarm, där säkerhetsföretagen priskonkurrerar i allt högre grad för att få bättre marknadsandelar, och glömmer att alarmen är ett säkerhetssystem, så ökar problemet med jamming (frekvensstörning) exponentiellt.

Har kommissionen för avsikt att lägga fram något initiativ för att reglera denna sektor och täcka de nuvarande rättsliga bristerna?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Som parlamentsledamoten påpekar växer marknaden för övervakningstjänster som erbjuds till allmänheten. Dessa tjänster konkurrerar i fråga om både kvalitet och pris.

Kommissionen känner dock inte till några befintliga problem med kvaliteten och tillförlitligheten hos sådana tjänster som beror på överbelastning av eller frekvensstörning (jamming) i det radiofrekvens-spektrum som används för tjänsterna.

Denna fråga diskuterades med medlemsstaterna inom ramen för direktiv 1999/5/EG (1) (direktivet om radio- och teleterminalutrustning) i september 2000. Man bedömde då att det inte var nödvändigt med ytterligare regler för att skydda särskilda anordningar, som till exempel säkerhetslarm, från skadlig störning och för att garantera tillgången till larmtjänster, eftersom man ansåg att marknadskrafterna redan skulle garantera detta.

Kommissionen avser dock att ta upp denna fråga på nytt vid nästa möte med medlemsstaterna, som är planerat till juni 2004, för att bedöma huruvida den senaste utvecklingen eventuellt kräver en omprövning av frågan.

Vidare studerar kommissionen för närvarande harmoniseringen inom EU av villkoren för användning av radiospektrumet för kortdistansutrustning, däribland säkerhetslarm. En del av denna analys kommer att handla om hur man på bästa sätt ser till att dessa anordningar kan fungera effektivt, genom fastställda tekniska parametrar och lämpliga radiofrekvensspektrum.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse, EGT L 91, 7.4.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/663 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/663

---

(2004/C 84 E/0747)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0720/04

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Exportstöd för havre

I Finland odlar man mycket havre. Havre har med hjälp av exportstöd exporterats till bland annat Kanada och Förenta staterna. För närvarande vill kommissionen inte betala exportstöd, eftersom det råder brist på spannmål i EU efter förra säsongens missväxt. I Finland slog skörden inte fel, så odlarnas lårar är fyllda med havre av god kvalitet.

Eftersom man inte använder havre i Centraleuropa, finns det inga viktiga havremarknader i Sydeuropa och i andra EU-länder, dit det annars skulle vara viktigt att importera spannmål. Den finska havreskörden ligger för tillfället i odlarnas lårar, eftersom havren inte kan föras till de områden inom EU som är i behov av spannmål. Inte heller kan man exportera havren till Nordamerika eftersom exportstödet minskat betydligt. Det borde vara möjligt att exportera havre till Nordamerika där havre används flitigt.

Vad ämnar kommissionen konkret göra för att exportera havre till Nordamerika och hurdan tidsplan har kommissionen? Ämnar kommissionen även i fortsättningen bevilja exportstöd och öka stödet till den tidigare nivån så att exporten till Nordamerika igen fås i full gång? När ämnar kommissionen i så fall göra något? Frågan brådskar.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

I motsats till alla andra spannmål var havreskörden i EU normal år 2003/2004, med avseende både på kvantitet och kvalitet, vilket ledde till ett visst exportöverskott från Finland och Sverige. EU:s spannmålsproduktion minskade förvisso från 209 miljoner ton till 183 miljoner ton. För första gången på många år sjönk EU:s sammanlagda produktion till en nivå som låg markant under den interna konsumtionen (cirka 190 miljoner ton). Detta ledde till en kritisk tillgångssituation, i synnerhet när det gäller foderspannmål.

Kommissionen insåg att den ytterligare interna efterfrågan på havre var begränsad eftersom havre har en begränsad användning inom sedvanlig framställning av djurfoder. Kommissionen öppnade därför anbudsförfarandet för havreexport den 15 oktober 2003, och tillät subventionerad export från och med början av havreskörden. Till och med den 12 mars 2004 beviljade kommissionen exportbidrag för sammanlagt 247 840 ton. Denna mängd utgör en stor del av havreöverskottet under regleringsåret.

Givetvis, och med hänsyn till EU:s spannmålsunderskott, kommer kommissionen att uppmuntra ytterligare intern användning av havre i foderblandningar. Havremarknaden är speciell såtillvida att det bara finns en köpare (USA), och världsmarknadspriserna är fasta på denna marknad. Kommissionens förvaltning av anbudsförfarandet för havreexport är därför till för att stödja havrepriset i Finland och Sverige, dock genom att maximera konkurrensaspekten i exportanbud så att effekten på världsmarknadspriserna blir så liten som möjligt. Kommissionen har för avsikt att fullfölja denna politik till utgången av regleringsåret 2003/2004. Anbudsförfarandet för havreexport är öppet till och med den 24 juni 2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/664 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/664

---

(2004/C 84 E/0748)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0722/04

från María Herranz García (PPE-DE) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Gemensam organisation av marknaden för olivolja

Förslaget till reform av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja tar inte hänsyn till hur den spanska produktionen ser ut i verkligheten, och innehåller dessutom många skadliga element, såsom upprätthållandet av det befintliga systemet för privat lagring, trots att det inte varit någon vare sig snabb eller flexibel lösning på de förekommande marknadsstörningarna.

Skulle kommissionen kunna överväga sin ståndpunkt igen, och anpassa systemet för privat lagring av olivolja efter hur marknaden verkligen ser ut, och införa en automatisk reglering av priserna vid öppning och stängning av marknaden?

Enligt kommissionens förslag får dessutom antalet olivträd i en olivodling inte avvika med mer än 10 procent från det antal som registrerats den 1 januari 2005 i det geografiska informationssystemet för olivolja. Är kommissionen medveten om att de spanska olivodlarnas intressen drabbas genom att antalet olivträd inte får öka med mer än 10 procent vid återplantering av olivodlingarna, eftersom det förhindrar återplantering av olivodlingar som därmed inte anpassas efter modern odlingsteknik?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Systemet med privat lagring är avsett för hantering av kriser. Det skall således inte utlösas automatiskt, utan efter ett beslut av förvaltningskommittén, som efter att ha bedömt marknadssituationen får besluta om huruvida det är lämpligt att införa systemet. A andra sidan vill kommissionen behålla referenspriserna oförändrade. Detta stämmer överens med tendensen på marknaden under de senaste åren, då priset på olivolja trots en ökande efterfrågan har varit relativt stabilt tack vare en mycket kraftig produktionsökning.

År 1998 beslöt rådet att inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden får inget stöd betalas för nya olivträd som planteras på berörda arealer efter den 1 maj 1998, med undantag för arealer som omfattas av ett program som godkänts av kommissionen. Denna samma princip finns med i det nuvarande förslaget både avseende frikopplat stöd och stöd för olivodlingar. Från och med den 1 maj 1998 måste jordbrukare som planterar nya olivträd klara sig på marknaden utan gemenskapsstöd.

När det gäller stödet för olivodlingar fastställs i kommissionens förslag att antalet träd inte får avvika med mer än 10 procent från det antal som är registrerat den 1 januari 2005. Syftet med denna bestämmelse är att se till att de egenskaper hos olivodlingen i fråga som gjorde att den var stödberättigad av miljöskäl eller sociala skäl bibehålls i framtiden.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/665 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/665

---

(2004/C 84 E/0749)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0726/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Stöd till fiskeproducenternas organisationer

Sedan en tid tillbaka försöker de italienska fiskeproducenternas organisationer skydda sin egen bransch, bland annat genom en korrekt och precis tolkning av artikel 15 i förordning (EG) nr 2972/1999 (1). Framför allt föreskrivs i den artikeln vissa parametrar för att medge stöd från medlemsstaterna under de första tre åren efter det att producenternas organisationer bildats.

Enligt den tolkning som den behörige kommissionsledamoten Fischler gör skall sådant stöd anses vara kumulerbart, vilket visas genom besluten från Europeiska kommissionen av den 11 juli 2001 SG(2001) D/289689 Statligt stöd nr 768/2001 Spanien (Balearerna), av den 20 februari 2001 nr 529/01 Irland, av den 3 april 2002 nr 803/01 Spanien (Andalusien) och av den 3 april 2002 nr 820/01 Portugal.

För organisationerna i fråga verkar det som om direktören vid GD Fiske Verstraete genom sin tolkning av artikel 15 i nämnda förordning i ett meddelande av den 5 februari 2004 nr 017040, har för avsikt att inskränka tillämpningsområdet genom att tillämpa den mest restriktiva av de båda parametrar som anges, vilket i så fall klart strider mot det som sagts av kommissionsledamot Fischler.

Mot bakgrund av detta ombeds kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Vilken är den korrekta tolkningen och tillämpningen av artikel 15 i förordning (EG) nr 2792/1999? |
| --- | --- |

1.

Vilken är den korrekta tolkningen och tillämpningen av artikel 15 i förordning (EG) nr 2792/1999?

| 2. | Vilken av de båda tolkningar som gjorts — av kommissionsledamot Fischler och av direktören vid GD Fiske Verstraete — skall gälla? |
| --- | --- |

2.

Vilken av de båda tolkningar som gjorts — av kommissionsledamot Fischler och av direktören vid GD Fiske Verstraete — skall gälla?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten följande:

| 1. Tolkningen av artikel 15 i förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2369/2002 av den 20 december 2002 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskesektorn (2), har klargjorts för de italienska myndigheterna genom skrivelse nr 17040, undertecknad av Lea Verstraete och daterad den 5 februari 2004, samt genom skrivelse nr 17049 till Legapesca, undertecknad av Lea Verstraete och daterad den 16 februari 2004. |
| --- |

1. Tolkningen av artikel 15 i förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2369/2002 av den 20 december 2002 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskesektorn (2), har klargjorts för de italienska myndigheterna genom skrivelse nr 17040, undertecknad av Lea Verstraete och daterad den 5 februari 2004, samt genom skrivelse nr 17049 till Legapesca, undertecknad av Lea Verstraete och daterad den 16 februari 2004.

| 2. Det råder ingen motsättning mellan innehållet i dessa svar och kommissionens beslut som parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga. |
| --- |

2. Det råder ingen motsättning mellan innehållet i dessa svar och kommissionens beslut som parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga.

---

(1)  EGT L 337, 30.12.1999, s. 10.

(2)  EGT L 358, 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/665 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/665

---

(2004/C 84 E/0750)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0727/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Information om premietilldelning för regionen Lazio

Gemenskapens regler för utnyttjande av strukturfonderna (artikel 7.5 i förordning (EG) nr 1260/1999 (1)) föreskriver att en andel motsvarande 4 procent av samtliga resurser inom gemenskapens bidragsram för 2000-2006 skall sättas av för att fördelas efter halva perioden på grundval av prestationer — vad gäller åtgärdernas effektivitet, korrekta förvaltning och finansiella genomförande — i de regionala och centrala förvaltningar som har fått bidrag.

Denna form av premier, som i Italien just kallas ”premietilldelning” (”attribuzione di premialità”) och som innebär en ytterligare utbetalning från ekonomiministeriet, verkar nyligen ha beviljats regionen Lazio för de utmärkta resultaten i samband med det samlade programdokumentet för Mål 2, med 314 miljoner euro som använts inom territoriet, varav över 290 miljoner kommer från de europeiska fonderna och där 1527 projekt har finansierats, förutom investeringar på 403,8 miljoner euro. Fem industridistrikt och tre produktionsområden i världsklass nämns (uppgifterna från: www.tesoro.it).

Mot bakgrund av detta ombeds kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Hur stort är det belopp som EU avsatt för regionen Lazio i enlighet med artikel 7.5 i angivna förordning? |
| --- | --- |

1.

Hur stort är det belopp som EU avsatt för regionen Lazio i enlighet med artikel 7.5 i angivna förordning?

| 2. | Vilka övriga italienska och europeiska regioner får denna typ av erkännande och vilka belopp har avsatts för dem? |
| --- | --- |

2.

Vilka övriga italienska och europeiska regioner får denna typ av erkännande och vilka belopp har avsatts för dem?

| 3. | Tänker kommissionen offentliggöra en redovisning av hur avsättningen på 4 procent har fördelats till de olika europeiska förvaltningar som belönats? |
| --- | --- |

3.

Tänker kommissionen offentliggöra en redovisning av hur avsättningen på 4 procent har fördelats till de olika europeiska förvaltningar som belönats?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 april 2004)

Enligt rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (2) skall kommissionen fördela resultatreserven senast den 31 mars 2004 på grundval av förslag från varje medlemsstat.

Den 23 mars 2004 beslutade kommissionen om fördelningen av resultatreserven (3). 16 118 352 euro tilldelades regionen Lazio. Alla italienska regioner och de flesta EU-regionerna tilldelades medel från resultatreserven. Totalt avsattes medel till över 90 % av strukturfondsprogrammen. De exakta beloppen anges i beslutet.

Det håller på att utarbetas en rapport om förvaltningen av resultatreserven, som skall diskuteras med medlemsstaterna i kommittén för utveckling och omställning av regioner. Rapporten kommer att föreligga i maj 2004.

---

(1)  EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

(2)  EGT L 161, 26.6.1999.

(3)  COM(2004) 883 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/666 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/666

---

(2004/C 84 E/0751)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0735/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Finansiering av projekt för vattenöverföring från floden Ebro till de östra och södra områdena i Spanien

Hur många projekt relaterade till vattenöverföringen från floden Ebro till de östra och södra områdena i Spanien har finansierats av strukturfonderna och sammanhållningsfonden?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Hittills har kommissionen inte fattat något beslut om att via Sammanhållningsfonden eller strukturfonderna stödja något projekt för vattenöverföring från floden Ebro till de östra och södra områdena i Spanien.

De spanska myndigheterna har lämnat in fyra förslag på samfinansiering av detta projekt. Dessa förslag håller för närvarande på att gås igenom av kommissionens enheter.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/667 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/667

---

(2004/C 84 E/0752)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0736/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Stöd till regioner som inte kommer att ingå i strukturfondernas mål 1-område på grund av den så kallade ”statistikeffekten”

Vilket ekonomiskt övergångssystem kommer att tillämpas på de regioner som inte längre kommer att ingå i strukturfondernas mål 1-område på grund av den så kallade ”statistikeffekten” efter anslutningen av regioner i de nya medlemsstaterna med mycket lägre inkomstnivåer än det nuvarande genomsnittet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Kommissionen antog förslag för den framtida sammanhållningspolitiken för perioden 2007-2013 i den tredje rapporten om ekonomisk och social sammanhållning som antogs den 18 februari 2004 och som översänts till parlamentet och rådet. Bland förslagen anser kommissionen att tillfälligt stöd bör tillämpas för alla regioner där bruttonationalprodukten (BNP) per capita skulle ha legat under 75 % av gemenskapens genomsnitt i EU-15 men över 75 % i EU-25 (den så kallade statistikeffekten i samband med utvidgningen). Detta är regioner där de objektiva omständigheterna inte har förändrats, även om deras BNP per capita kommer att vara relativt sett högre i den utvidgade unionen. Av skäl som har med rättvisa att göra och för att göra det möjligt för de berörda regionerna att färdigställa konvergensprocessen, föreslår kommissionen att stödet bör bli högre än vad som beslutades om i Berlin 1999 för den nuvarande generationens så kallade ”utfasningsregioner” (1).

---

(1)  KOM(2004) 107 Ett nytt partnerskap för sammanhållning.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/667 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/667

---

(2004/C 84 E/0753)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0737/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Studentdeltagandet i Erasmusprogrammet

Har kommissionen upprättat en exakt statistik över antalet europeiska universitetsstudenter som har deltagit i Erasmusprogrammet sedan det inrättades? Har man gjort någon uppdelning av statistiken per medlemsstat och region? Om så är fallet, hur ser resultatet ut?

Har kommissionen specifika uppgifter för Valenciaregionen som gör det möjligt att jämföra med andra regioner?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att det finns en mängd statistik om deltagandet i Erasmus, fördelat på medlemsstaterna, på webbplatsen för generaldirektoratet för utbildning och kultur. Internetadressen är följande: http://europa.eu.int/comm/education/programmes/socrates/erasmus/ stat_en.html

När det gäller statistik om fördelningen per region finns en mer detaljerad databas, som finns att tillgå vid alla nationella programkontor för Sokrates och Erasmus.

När det gäller regionen Valencia uppmanar kommissionen därför parlamentsledamoten att ta kontakt med Spaniens nationella programkontor, på följande adress:

| Agencia Nacional Erasmus |
| --- |
| Consejo de Coordinacion Universitaria |
| Ciudad Universitaria s/n |
| E-28040 Madrid |
| Kontaktperson: Maria Teresa Diez Iturrioz |
| Tfn (34-91)453 98 00 |
| E-post: mariateresa.diez@cuniv.mec.es |

Agencia Nacional Erasmus

Consejo de Coordinacion Universitaria

Ciudad Universitaria s/n

E-28040 Madrid

Kontaktperson: Maria Teresa Diez Iturrioz

Tfn (34-91)453 98 00

E-post: mariateresa.diez@cuniv.mec.es

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/668 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/668

---

(2004/C 84 E/0754)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0739/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   EU:s framtida regionalpolitik för de mest avlägsna Medelhavsregionerna

Genom den kommande utvidgningen av Europeiska unionen kommer tilldelningen av medel till de nuvarande medlemsstaterna från strukturfonderna och sammanhållningsfonderna att minska påtagligt. Förslaget från kommissionsledamot Michel Barnier är att regioner som inte längre kommer att ingå i mål 1-området, till exempel Valenciaregionen i Spanien, kommer att fortsätta att få att avtagande stöd.

Har kommissionen i detta sammanhang utarbetat någon detaljerad analys av effekterna från en minskning av medel och bidrag till ekonomierna i de Medelhavsregioner som hittills ingått i strukturfondernas mål 1-område, men som kommer att upphöra att göra det på grund av deras ökade inkomstnivåer, med tanke på att de kommer att fortsätta vara avlägsna regioner och med inkomstnivåer som fortfarande är otillräckliga?

Om så är fallet, vilka effekter i kvalitativa och kvantitativa termer kommer minskningen att få för Valenciaregionen?

Vilka åtgärder föreslår kommissionen för de regioner som successivt kommer att upphöra att få dessa medel, för att deras ekonomier inte skall lida betydande skador?

Hur anser kommissionen att dessa regioner bör kompenseras för det plötsliga bortfallet av finansiella bidrag som kommer att bli resultatet av att sammanhållningsfonden avskaffas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

I enlighet med artikel 159 i EG-fördraget har kommissionen nyligen offentliggjort den tredje rapporten om ekonomisk och social sammanhållning (1), som innehåller en noggrann analys av strukturfondernas inverkan och mervärde. Rapporten innehåller också ett förslag till reform av sammanhållningspolitiken för perioden 2007-2013.

Kommissionen föreslår att regioner med en BNP per capita på mindre än 75 procent av genomsnittet i EU bör omfattas av det nya konvergens- och konkurrenskraftsmålet. Beslutet om vilka regioner som skall omfattas kommer att beslutas utifrån de för tillfället senast tillgängliga uppgifterna.

Enligt de senaste uppgifterna (för 2001), som offentliggjordes i den tredje sammanhållningsrapporten, ligger Valenciaregionen på 81,1 procent av den genomsnittliga BNP per capita i EU-15 eller 89 procent i EU-25. Kommissionen föreslår att regioner som för närvarande berättigar till stöd enligt mål 1, men som inte uppfyller villkoren för konvergensmålet skall få ett högre stöd (under rubriken ”infasning”) under en övergångsperiod inom ramen för det nya målet regional konkurrenskraft och sysselsättning. Övergångsbestämmelserna skall följa de riktlinjer som gäller för regioner som inte längre är stödberättigade enligt mål 1 under perioden 2000-2006.

---

(1)  KOM(2004) 107 slutlig ”Ett nytt partnerskap för sammanhållning”.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/669 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/669

---

(2004/C 84 E/0755)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0766/04

från Giorgio Celli (Verts/ALE) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Finansiering av kanaliseringsprojektet Llubí-Crestaxt-Pollença (Balearerna)

I början av 2003 beslutade kommissionen att via sammanhållningsfonden finansiera kanaliseringsprojektet Llubí-Crestaxt-Pollença på ön Mallorca i Spanien. Den regionala regeringen anordnande en offentlig tävling kring projektet och kontrakterade företag som genomförde arbetet till 40 procent. Detta projekt är av avgörande betydelse för att förvaltningen och distributionen av vatten skall kunna ske så effektivt som möjligt. Det handlar om att komplettera den tvärgående artär genom Mallorca som sträcker sig 90 km längs foten av bergsmassivet Sierra de Tramuntana och som genom att samla upp vatten från olika tillflöden och reglera akvifer bidrar till vattenförsörjningen. Det typiska Medelhavsklimatet på Mallorca och öns beroende av turistindustrin gör att behoven varierar mellan stark efterfrågan under sommaren då nederbörden är oregelbunden, flerårsperioder med vattenbrist och några få år med rik nederbörd. Syftet med detta projekt är just att sammanföra större delen av ytvattenresurserna och delar av grundvattenresurserna till ett enda system för att det överskott på ytvatten som uppkommer under de regniga perioderna skall kunna filtreras genom strategiska akvifer av karsttyp med stor kapacitet och därmed uppnå högsta möjliga nivå och fungera som reserv under torkperioder. Det är ett projekt för att tillgodose efterfrågan på vatten och att minska överuttaget genom infiltration i de utnyttjade akviferna. Efter valet i juni tillsattes en ny regional regering vilket medfört att uppförandet av den nordliga sträckningen av denna s.k. transversala artär har avstannat och att det har föreslagits en förändring som avviker från målet med det ursprungliga projektet. Artären skall inte längre bindas samman med akvifen i Crestatx utan i stället med en ny avsaltningsanläggning som skall uppföras i Alcudia, vilket innebär att Pollença inte garanteras försörjning. Syftet med denna förändring är att leda vatten från den framtida avsaltningsanläggningen i Alcudia till Palma under lågsäsong när produktionen inte är inriktad på den norra delen av ön. Förändringen har varken lett till någon ny offentlig upphandling eller kompletterats med någon teknisk beskrivning. Är kommissionen beredd att finansiera detta projekt trots att syftet och utformningen i grunden förändrats? Kan kommissionen undersöka om ett genomförande av projektet strider mot gemenskapsrätten eftersom projektet i dag är helt annorlunda än när det godkändes 2002?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

Det stämmer att kommissionen faktiskt har godkänt delfinansiering genom sammanhållningsfonden för vattentillförselprojektet Llubí — Crestatx (Sa Pobla). Denna framställning om delfinansiering har framlagts som ett fullständigt och självständigt projekt. Någon framställning om delfinansiering rörande ett eventuellt projekt Crestatx (Sa Pobla) — Pollença har inte mottagits.

Gemenskapens delfinansiering bör avse det ursprungligen förutsedda och godkända projektet, och varje ändring av det faktiskt stödda projektet, vare sig det gäller bygg- och anläggningsarbetena eller de föreslagna målen, fordrar att kommissionen genomför en analys, särskilt för att garantera att gemenskapens regelverk respekteras. Rörande projektet som delfinansierats av sammanhållningsfonden har kommissionen hittills inte mottagit någon begäran om ändring av det ursprungliga beslutet. Om de spanska myndigheterna lägger fram ett förslag med ändring av det inledningsvis förutsedda projektet kommer detta förslag att analyseras av kommissionen.

För övrigt finns det anledning att erinra om att alla projekt som realiseras inom unionens territorium bör respektera gällande lagstiftning oavsett om de åtnjutit gemenskapsfinansiering eller inte, särskilt när det gäller miljöområdet och offentlig upphandling.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/670 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/670

---

(2004/C 84 E/0756)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0768/04

från Ole Sørensen (ELDR) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Utlämning av krigsförbrytare till Danmark

Den europeiska arresteringsordern, som trädde i kraft den 1 januari 2004, är ett mycket välkommet initiativ, eftersom gränserna mellan medlemsstaterna inte bör kunna utnyttjas av brottslingar för att undkomma straff. Detta problem har blivit större de senaste åren i takt med att det införts bestämmelser om fri rörlighet inom EU. På denna punkt är den europeiska arresteringsordern ett steg i rätt riktning.

Frågeställaren är emellertid orolig för hur den europeiska arresteringsordern kommer att genomföras i praktiken och vill ställa följande frågor till kommissionen:

| 1. | Vad har kommissionen gjort beträffande de sju medlemsstater som inte hade införlivat arresteringsordern inom den utsatta fristen, den 31 december 2003? Hur många medlemsstater har för närvarande infört arresteringsordern? |
| --- | --- |

1.

Vad har kommissionen gjort beträffande de sju medlemsstater som inte hade införlivat arresteringsordern inom den utsatta fristen, den 31 december 2003? Hur många medlemsstater har för närvarande infört arresteringsordern?

| 2. | Kan kommissionen garantera att de krigsförbrytare som Danmark har begärt utlämnade från Tyskland sedan andra världskrigets slut nu kan komma att utlämnas i och med att arresteringsordern träder i kraft? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen garantera att de krigsförbrytare som Danmark har begärt utlämnade från Tyskland sedan andra världskrigets slut nu kan komma att utlämnas i och med att arresteringsordern träder i kraft?

| 3. | Stämmer det att tysk polis med hänvisning till arresteringsordern redan har begärt att få en första dansk medborgare utlämnad till Tyskland i samband med bedrägerianklagelser? Är detta möjligt vid en tidpunkt då Tyskland fortfarande inte har genomfört arresteringsordern? |
| --- | --- |

3.

Stämmer det att tysk polis med hänvisning till arresteringsordern redan har begärt att få en första dansk medborgare utlämnad till Tyskland i samband med bedrägerianklagelser? Är detta möjligt vid en tidpunkt då Tyskland fortfarande inte har genomfört arresteringsordern?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(14 april 2004)

| 1. | Hittills har tio medlemsstater genomfört rambeslutet om en europeisk arresteringsorder (1) och informerat kommissionen om sin respektive lagstiftning i denna fråga.
  Kommissionen skall i samband med övervakningen av tillämpningen av den europeiska arresteringsordern med tillämpning av artikel 34.3 i rambeslutet lämna en rapport till parlamentet och rådet senast den 31 december 2004. I denna rapport kommer kommissionen att redovisa eventuella praktiska svårigheter som medlemsstaterna har haft under genomförandefasen och även i förekommande fall skälen för att de inte har uppfyllt tidsfristen.
  Resten av medlemsstaterna har bekräftat att de kommer att vara klara sommaren 2004. Bland de nya medlemsstaterna har Ungern redan antagit lagstiftningen, som träder i kraft den 1 maj 2004, medan övriga har angivit att de kan vara klara vid tidpunkten för anslutningen. |
| --- | --- |

1.

Hittills har tio medlemsstater genomfört rambeslutet om en europeisk arresteringsorder (1) och informerat kommissionen om sin respektive lagstiftning i denna fråga.

Kommissionen skall i samband med övervakningen av tillämpningen av den europeiska arresteringsordern med tillämpning av artikel 34.3 i rambeslutet lämna en rapport till parlamentet och rådet senast den 31 december 2004. I denna rapport kommer kommissionen att redovisa eventuella praktiska svårigheter som medlemsstaterna har haft under genomförandefasen och även i förekommande fall skälen för att de inte har uppfyllt tidsfristen.

Resten av medlemsstaterna har bekräftat att de kommer att vara klara sommaren 2004. Bland de nya medlemsstaterna har Ungern redan antagit lagstiftningen, som träder i kraft den 1 maj 2004, medan övriga har angivit att de kan vara klara vid tidpunkten för anslutningen.

| 2. | Parlamentsledamoten undrar om kommissionen kan garantera att personer som har gjort sig skyldiga till krigsförbrytelser under andra världskriget kommer att utlämnas till Danmark från Tyskland. Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på de förklaringar som har gjorts med till-lämpning av artikel 32 i rambeslutet.
  När rådet antog rambeslutet hade alla medlemsstater möjlighet att göra ett uttalande, där de förklarar att de som verkställande medlemsstater kommer att fortsätta att behandla framställningar som gäller gärningar som begåtts före en viss tidpunkt i enlighet med det utlämning s system som gällde före den 1 januari 2004.
  Eftersom Tyskland inte gjorde något sådant uttalande ser kommissionen inte något hinder mot att de danska myndigheterna utfärdar en europeisk arresteringsorder avseende tyska medborgare som skall gripas i en medlemsstat som faktiskt har genomfört rambeslutet. Så snart som Tyskland har genomfört det kommer den europeiska arresteringsordern att vara verkställbar även inom tyskt territorium. Den verkställande rättsliga myndigheten kan dock vägra verkställa den europeiska arresteringsordern av något av de skäl som anges i rambeslutet (exempelvis om brottet är preskriberat enligt nationell rätt). |
| --- | --- |

2.

Parlamentsledamoten undrar om kommissionen kan garantera att personer som har gjort sig skyldiga till krigsförbrytelser under andra världskriget kommer att utlämnas till Danmark från Tyskland. Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på de förklaringar som har gjorts med till-lämpning av artikel 32 i rambeslutet.

När rådet antog rambeslutet hade alla medlemsstater möjlighet att göra ett uttalande, där de förklarar att de som verkställande medlemsstater kommer att fortsätta att behandla framställningar som gäller gärningar som begåtts före en viss tidpunkt i enlighet med det utlämning s system som gällde före den 1 januari 2004.

Eftersom Tyskland inte gjorde något sådant uttalande ser kommissionen inte något hinder mot att de danska myndigheterna utfärdar en europeisk arresteringsorder avseende tyska medborgare som skall gripas i en medlemsstat som faktiskt har genomfört rambeslutet. Så snart som Tyskland har genomfört det kommer den europeiska arresteringsordern att vara verkställbar även inom tyskt territorium. Den verkställande rättsliga myndigheten kan dock vägra verkställa den europeiska arresteringsordern av något av de skäl som anges i rambeslutet (exempelvis om brottet är preskriberat enligt nationell rätt).

| 3. | Vad beträffar parlamentsledamotens sista fråga känner kommissionen inte till det ärende som hänvisas till. De tyska brottsbekämpande myndigheterna kan dock inte utfärda en europeisk arresteringsorder förrän Tyskland har genomfört rambeslutet. Den rättsliga grunden för gripande och utlämnande för de tyska myndigheterna härrör fortfarande från befintliga instrument för utlämning. |
| --- | --- |

3.

Vad beträffar parlamentsledamotens sista fråga känner kommissionen inte till det ärende som hänvisas till. De tyska brottsbekämpande myndigheterna kan dock inte utfärda en europeisk arresteringsorder förrän Tyskland har genomfört rambeslutet. Den rättsliga grunden för gripande och utlämnande för de tyska myndigheterna härrör fortfarande från befintliga instrument för utlämning.

---

(1)  EGT L 190, 18.7.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/671 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/671

---

(2004/C 84 E/0757)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0770/04

från Seán Ó Neachtain (UEN) till kommissionen

(5 mars 2004)

Ämne:   EU-medborgarskap

Senast den 1 maj 2004 kommer ett antal brådskande frågor i anslutning till EU-medborgarskap att få lov att vara klarlagda. Kan kommissionen därför ge besked om vilka rättigheter i fråga om EU-medborgarskap som föreligger i följande två fall: för det första en dam som föddes i Ryssland, flyttade till Lettland och valde att stanna kvar där utan medborgarskap och sedan gifte sig med en EU-medborgare och flyttade till Irland, där hon nu är lagligen bosatt men måste ha visering för att resa utanför landets gränser samt, för det andra, lettiska medborgare som bor i Irland eller någon annan EU-medlemsstat och hur det förhåller sig med deras EU-medborgarskap?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(24 mars 2004)

Enligt artikel 17 i EG-fördraget skall varje person som är medborgare i en medlemsstat vara unionsmedborgare. Unionsmedborgarskapet skall komplettera och inte ersätta det nationella medborgarskapet.

I sitt första exempel tycks parlamentsledamoten avse situationen för statslösa personer i Lettland. Kommission är fullt medveten om denna problematik. En kvinna som är född i Ryssland men bosatt i Lettland utan att vara medborgare där, och som sedermera gifter sig med en EU-medborgare och flyttar med denne till Irland, kommer endast att kunna åtnjuta de rättigheter som tillkommer EU-medborgare om hon själv förvärvar EU-medborgarskap, antingen genom giftermål eller på något annat sätt som föreskrivs i medlemsstatens lagstiftning om förvärvande av medborgarskap. Om hon skulle förbli statslös eller har medborgarskap i ett tredje land, kommer hon att omfattas av gemenskapslagstiftningen om rätt till fri rörlighet och bosättning och ha rätt till bosättning i Irland i kraft av sin ställning som maka till en EU-medborgare.

Om personen i exemplet vill resa från Irland till en annan medlemsstat kommer hon att behöva en visering, eftersom Irland har valt att inte tillämpa gemenskapens lagstiftning om visering för kortare vistelse, kontroll av de yttre gränserna och rörlighet inom ett område där personkontrollen vid de inre gränserna har avskaffats (Schengenregelverket). Det bör dock understrykas att personen i fråga, i kraft av sin ställning som maka till en EU-medborgare, bör ges alla möjligheter att skaffa de nödvändiga viseringarna utan kostnader.

Det andra exemplet avser en lettisk medborgare som är bosatt i Irland eller någon annan medlemsstat. En sådan person kommer att bli en medborgare i EU vid Lettlands anslutning till Europeiska unionen den 1 maj 2004 och då kunna dra direkt fördel av de rättigheter som följer av EU-medborgarskapet i enlighet med andra delen i EG-fördraget, i synnerhet rätten till fri rörlighet och bosättning på medlemsstaternas territorier (i förekommande fall med undantag för gällande övergångsbestämmelser för arbetstagare) och rätten att rösta och ställa upp som kandidat i kommunala val och val till europaparlamentet i den medlemsstat där han eller hon är bosatt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/672 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/672

---

(2004/C 84 E/0758)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0792/04

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Återlämnande av fastigheter från Turkiet

Stora delar av de assyrier-kaldeer-syrianer och armenier vilka deporterades 1915 i ottomanska har likviderats. Den turkiska staten har konfiskerat deras fastigheter med motiveringen att de som likviderats varit försvunna sedan dess och inte sett över sina egendomar. Dessa konfiskationer skedde bland annat mellan 1951 och 1960. I officiella handlingar och beslut kallar turkiska staten dessa fastigheter för ”övergivna armėniska tillgångar”.

Överväger kommissionen att vidta åtgärder för att förmå Turkiet att återlämna dessa fastigheter till de assyrisk-kalderisk-syrianska och armeniska ägarna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Frågan om egendom tillhörande icke-muslimska samfund i Turkiet som konfiskerats eller beslagtagits har under senare år upprepade gånger tagits upp i kommissionens återkommande rapporter.

Kommissionen angav i sin återkommande rapport av den 2 oktober 2002 att egendom tillhörande ickemuslimska religiösa samfund endast erkänns juridiskt om innehav har anmälts enligt lag nummer 2762 från 1936. Egendom som inte registrerades 1936 har tagits över av turkiska staten eller kan komma att konfiskeras. Egendom tillhörande armenier, greker och katoliker har konfiskerats eller riskerar att konfiskeras. Kommissionen angav också i sin rapport från november 2003 att frågan om konfiskerad egendom, som är av stor vikt för icke-muslimska religiösa samfund, ännu inte har åtgärdats. På grund av att dessa samfund saknar rättslig ställning löper de en ständig risk att få sin egendom konfiskerad, och om de försöker återta sin egendom med rättsliga medel stöter de på ett stort antal hinder.

Kommissionen har nyligen informerats om att de turkiska myndigheterna som ett led i sitt arbete för att åtgärda de icke-muslimska samfundens problem nyligen har beslutat att ställa samman en förteckning över egendom som har konfiskerats och beslagtagits sedan år 1936.

Kommissionen kommer att fortsätta att bevaka denna fråga.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/673 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/673

---

(2004/C 84 E/0759)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0796/04

från Michel Hansenne (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Säkerhet i hissar

Europeiska standardiseringsinstitutet har tagit fram en säkerhetsnorm för nuvarande hissar, nämligen den så kallade SNEL (Safety Norm for Existing Lifts). Denna norm hjälper länderna att peka ut riskerna med nuvarande hissar och lagstiftningsvägen avhjälpa dem. I rekommendation 95/216/EG (1) som åtföljer direktiv 95/16/EG (2) nämns inte nödvändigtvis denna nya norm. Mot bakgrund av de många olyckor med dödlig utgång som inträffat under de senaste åren samt det ökade medvetandet i vissa länder som lagstiftat inom detta område eller är i färd med att göra det vore det synnerligen önskvärt att denna rekommendation uppdaterades. På det sättet skulle de politiska beslutsfattarna kunna upplysas bättre om de mest adekvata åtgärderna som bör vidtas för att i görligaste mån nedbringa riskerna med de nuvarande hissarna, i efterföljd av standarden EN 81-80 som ratificerats den 3 november 2003.

Kan kommissionen ingå några åtaganden i denna riktning?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Kommissionens rekommendation 95/216/EG av den 8 juni 1995 (3) gäller befintliga hissar, dvs. de som installerades innan ”hissdirektivet” 95/16/EG (4) trädde i kraft. I denna rekommendation uppmanas medlemsstaterna att anta lämpliga bestämmelser inom sitt territorium för att se till att befintliga hissar underhålls tillfredsställande och att säkerheten i hissar förbättras.

Europeiska standardiseringskommittén har just antagit en ny standard, EN 81-80, för bättre säkerhet i befintliga hissar. Denna standard har visserligen inte samma ställning som de harmoniserade normer som antagits genom direktiv 95/16/EG, men den innehåller råd och upplysningar som med all säkerhet är värdefulla för alla parter som berörs av genomförandet av rekommendation 95/216/EG. Kommissionen kommer att noggrant undersöka möjligheten att uppdatera rekommendationen så att den ger en hänvisning till den nya standarden. Kommissionen kommer att underrätta parlamentsledamoten om det beslut som fattats efter denna undersökning.

---

(1)  EGT L 134, 20.6.1995, s. 37.

(2)  EGT L 213, 7.9.1995, s. 1.

(3)  EGT L 134, 20.6.1995.

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/16/EG av den 29 juni 1995 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om hissar, EGT L 213, 7.9.1995.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/673 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/673

---

(2004/C 84 E/0760)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0802/04

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Illojal konkurrens till följd av stora skillnader i avgifterna för destruktion

Nederländernas jordbruksminister översände nyligen en översikt över avgifterna för destruktion till Nederländernas andra kammare (den 23 februari 2004). Av denna översikt framgår det att medlemsstaterna har högst olika avgifter för destruktion och kostnaderna i samband med den.

| 1. | Känner kommissionen till de stora skillnaderna mellan medlemsstaterna i fråga om de avgifter för destruktion som skall betalas av kreatursägare? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till de stora skillnaderna mellan medlemsstaterna i fråga om de avgifter för destruktion som skall betalas av kreatursägare?

| 2. | Följer medlemsstaterna de riktlinjer som fastställts av kommissionen den 24 december 2002, också vad gäller förändringarna i dem av den 1 januari 2004?
  Om så inte är fallet: vad tänker kommissionen då göra för att dessa riktlinjer skall efterlevas?
  Om så är fallet: tycker kommissionen i så fall att det med beaktande av de stora skillnaderna vore dags att snabbt sträva efter en ytterligare harmonisering av avgifterna? |
| --- | --- |

2.

Följer medlemsstaterna de riktlinjer som fastställts av kommissionen den 24 december 2002, också vad gäller förändringarna i dem av den 1 januari 2004?

Om så inte är fallet: vad tänker kommissionen då göra för att dessa riktlinjer skall efterlevas?

Om så är fallet: tycker kommissionen i så fall att det med beaktande av de stora skillnaderna vore dags att snabbt sträva efter en ytterligare harmonisering av avgifterna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Kommissionen har ingen överblick över avgifterna för destruktion och tillhörande kostnader i de olika medlemsstaterna. Om parlamentsledamoten har sådana uppgifter vore kommissionen tacksam att få ta del av dem.

Alla medlemsstater utom Luxemburg har skriftligen godtagit att följa de riktlinjer som parlamentsledamoten hänvisar till. I Luxemburgs fall har kommissionen nyligen föreslagit lämpliga åtgärder.

Skillnaderna i de avgifter som tas ut av destruktionsanläggningar i olika medlemsstater kan knappast avhjälpas genom bestämmelser om statligt stöd. Konkurrenskrafterna bör säkra att jämförbara priser tas ut i jämförbara situationer.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/674 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/674

---

(2004/C 84 E/0761)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0803/04

från Markus Ferber (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Ansökan om stödmedel som förmedlats av Doriano Cataffo

Jag har mottagit en förfrågan från advokatkontoret Kiederle, Dr. Schulz & Kollegen i Augsburg, som vänt sig till mig på uppdrag av sin klient Bernhard Oswald, Pfarrer-Steinacker-Str. 15a, D-86551 Aichach, Tyskland.

År 2002 gav Bernhard Oswald i uppdrag åt Doriano Cataffo, Via R. Ricci 46, 1-84129 Salerno, Italien, att ansöka om stödmedel hos kommissionen. Med dessa medel önskade Oswald förvärva en tomt på Herzog-Max-Str. 7 i D-86551 Aichach/Unterwittelsbach, Tyskland, i syfte att där bygga ett pensionat. Herr Cataffo hade lovat honom att han skulle kunna skaffa EU-stödmedel inom ramen för gemenskapsstödramen 2000-2006 för att finansiera projektet.

Trots att Cataffo redan betalats för sin verksamhet verkar ingen ansökan ha lämnats in. Oswald avser därför att stämma Cataffo.

Jag ber härmed kommissionen att klargöra situationen genom att besvara följande frågor:

| 1. | Har Cataffo lämnat in en ansökan om bidrag på uppdrag av Oswald? |
| --- | --- |

1.

Har Cataffo lämnat in en ansökan om bidrag på uppdrag av Oswald?

| 2. | Om så är fallet, har denna godkänts och pengarna betalats ut? |
| --- | --- |

2.

Om så är fallet, har denna godkänts och pengarna betalats ut?

| 3. | Finns det en principiell möjlighet att främja sådana byggprojekt? |
| --- | --- |

3.

Finns det en principiell möjlighet att främja sådana byggprojekt?

| 4. | Känner kommissionen till Cataffo som, enligt uppgift från advokatkontoret Kiederle, Dr. Schulz & Kollegen, redan ett flertal gånger väckt uppmärksamhet med liknande verksamhet? |
| --- | --- |

4.

Känner kommissionen till Cataffo som, enligt uppgift från advokatkontoret Kiederle, Dr. Schulz & Kollegen, redan ett flertal gånger väckt uppmärksamhet med liknande verksamhet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Kommissionen har inte funnit något som tyder på att det projekt som parlamentsledamoten nämner har medfinansierats av strukturfonderna via det mål 2-program för Bayern som pågår under perioden 2000-2006. De ansvariga bayerska myndigheterna känner inte till någon ansökan om stöd i det här fallet. Det finns heller inte något annat som tyder på att någon annan EU-finansiering har förekommit.

Ansökningar om stöd skall lämnas in till den förvaltningsmyndighet i Bayern som ansvarar för programmet i fråga.

Kommissionen har tidigare hört talas om herr Cataffo i samband med parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2566/03 (1).

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/675 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/675

---

(2004/C 84 E/0762)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0809/04

från Ian Hudghton (Verts/ALE) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Markbaserade radiomaster

Kommissionen säger i sin rapport om genomförandet av rådets rekommendation 1999/519/EG (1) om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz), avsnitt 8.3, att de senaste upptäckterna på det extremt lågfrekventa området måste utvärderas. Vidare skall kommissionen ompröva sin rekommendation med hänsyn till forskningens senaste uppgifter och rön.

TETRA är ett system som håller på att införas för den brittiska polisen och räddningstjänsten. Det fungerar vid högfrekventa (395 Mhz) pulser på ca 17,6 Hz, en frekvens som har visats orsaka skador på människors nerv- och immunsystem. Den brittiska oberoende expertgruppen för mobiltelefoner angav i Stewartrapporten från 2000, som beställdes av regeringen, att modulering kring frekvensen 16 Hz bör undvikas på grund av eventuella hälsokonsekvenser.

Trots detta byggs 3 000 master runt om i landet, 700 i min valkrets (Skottland), och allmänhetens oro för att detta system inte har utvärderats ordentligt ur hälsosynpunkt växer. Samtidigt rapporteras redan att polisanställda som redan använder systemet har symtom som förknippas med exponering för strålningsnivåer av mobilkommunikationstyp, såsom sömnstörningar, migrän m.m.

Bestämmelserna för allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält fastställdes innan TETRA infördes. Håller kommissionen mot bakgrund av sin egen rapport om genomförandet av rådets rekommendation 1999/519/EG med om att för att skydda folkhälsan bör ett stopp införas för vidare utbyggnad av systemet tills en ordentlig hälsoriskbedömning har gjorts?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Den 12 juli 1999 antog rådet rekommendation 1999/519/EG om begränsning av allmänhetens exponering för icke-joniserande strålning i syfte att skydda folkhälsan inom en frekvensnivå på mellan 0 Hertz (Hz) och 300 Gigahertz (GHz). Detta omfattar också de frekvenser som parlamentsledamoten tar upp. Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö bekräftade den 30 november 2001 att den kompletterande information som framkommit om cancerogena och andra icke-termiska effekter av radiofrekvenser och frekvenser av mikrovågsstrålning under de senaste åren inte berättigar en revidering av de gränsvärden för exponering som kommissionen fastställt. Denna åsikt fick allmänt stöd vid en konferens om mobilkommunikation i januari 2004 (2) och i en rad expertrapporter som nyligen utarbetats i vissa medlemsstater.

En genomföranderapport om rådets rekommendation offentliggjordes i mars 2003, där fokus låg på vilka åtgärder som vidtagits i medlemsstaterna. I avsnitt 8.3 i denna rapport anges att vissa aktuella resultat inom området för extremt låga frekvenser måste utvärderas ytterligare. Detta gäller särskilt magnetfält med extremt låg frekvens (ELF) vid kraftfrekvenser (50/60 Hz) som uppstår på grund av kraftledningar.

Världshälsoorganisationen (WHO) genomför för närvarande en omfattande undersökning om elektromagnetiska fält, både vad gäller låga frekvenser och radiofrekvenser. Kommissionen följer noga detta projekt. Detta arbete kommer sannolikt att leda fram till viktiga resultat som kan ligga till grund för beslut om eventuella ytterligare åtgärder.

Omfattande forskning har utförts och utförs fortfarande för att undersöka eventuella långsiktiga hälsoeffekter på grund av exponering för elektromagnetiska fält. Kommissionen följer noga alla nya vetenskapliga resultat på området för att om nödvändigt bemöta eventuella nya vetenskapliga rön som hittills inte beaktats. När de projekt som gemenskapen stöder inom ramen för femte ramprogrammet för forskning väl har slutförts (2004-2006), torde de utgöra ett viktigt bidrag när det gäller att fylla kunskapsluckan och de kommer också att bidra till WHO:s verksamhet i frågan.

Dessutom har den nya samordnade åtgärden för EMF (EMF-NET), som syftar till att förbättra samordningen av forskningsresultaten om biologiska effekter av elektromagnetiska fält, just inletts (2004-2008) inom ramen för sjätte ramprogrammet för forskning. I konsortiet deltar samtliga samordnare av pågående EU-finansierade projekt under femte ramprogrammet, och av stora forskningsprojekt på nationell nivå (Tyskland, Grekland, Frankrike, Italien, Finland, Förenade kungariket och Ungern). Dessutom knyter konsortiet an till annan internationell verksamhet, som till exempel COST 281 Action, WHO:s EMF-verksamhet, sammanslutningar av industrier och tillverkare, tillsynsorgan, vetenskapliga sammanslutningar och fackföreningsförbund. Detta nätverk kommer bland annat att se över de europeiska och nationella EMF-studierna och stödja informerade beslutsprocesser för tillsyn och riskkommunikation hos hälso- och miljömyndigheter, konsumentföreningar och individer.

---

(1)  EGT L 199, 30.7.1999, s. 59.

(2)  http://europa.eu.int/comm/enterprise/rtte/emfworkshop/index.htm

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/676 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/676

---

(2004/C 84 E/0763)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0812/04

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Brott mot EU-lagstiftningen om växtskyddsmedel i fallet ”Abac” (Valencia)

Enligt klagomål som nyligen lagts fram i Valencia skulle det spanska jordbruksministeriet vara inblandat i det så kallade fallet Fabra. Ordföranden för provinsrådet i Kastilien påstås ha agerat inför detta ministerium för att växtskyddsmedlet ”Abac” (med abamectin som verksam beståndsdel), som saluförs av företaget Naranjax, skulle beviljas tillstånd att släppas ut på marknaden utan att ha genomgått nödvändiga giftighetstest. Enligt uppgift fick framställaren av detta växtskyddsmedel tre gånger avslag på ansökan om rätt att släppa ut produkten på marknaden innan provinsrådets ordförande på ett olagligt sätt skulle ha blandat sig i ärendet. Andra produkter som till sammansättningen ser exakt likadana ut och som framställs under andra märken har faktiskt aldrig lyckats erhålla tillstånd av ministeriet, eftersom de befinner sig ovanför gränsvärdena för giftighet. Av de uppgifter som avslöjats i samband med den rättsliga processen framgår det dessutom att saluföringen av ”Abac” t.o.m. verkar ha inletts innan det omstridda tillståndet hade erhållits. Därmed begick man ett dubbelt brott, eftersom växtskyddsmedlet under en viss tid salufördes dels utan tillstånd och dels utan att ha genomgått test för godkännande.

Om denna situation kan bekräftas innebär det ett allvarligt brott mot människors hälsa och miljön och en situation som strider mot principerna i åtminstone direktiv 2002/79/EG (1) (och t.o.m. dess tidigare versioner), genom vilket bilagorna om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester ändras. Enligt detta direktiv fastställs gränsvärdet för abamectin (den huvudsakliga beståndsdelen i ”Abac”) till 0,01 mg/kg.

Vid sidan av den rättsliga processen, och med hänsyn till att jordbruksministeriet fortfarande inte har offentliggjort Abacs verkliga sammansättning, hur mycket abamectin produkten verkligen innehåller eller av vilka orsaker produkten godkändes, ställer jag följande frågor:

| — | Anser inte kommissionen att det spanska jordbruksministeriet, som även undanhållit uppgifter, kan ha gjort sig skyldigt till ett allvarligt brott mot åtminstone gemenskapens lagstiftning om gränsvärden för bekämpningsmedel? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att det spanska jordbruksministeriet, som även undanhållit uppgifter, kan ha gjort sig skyldigt till ett allvarligt brott mot åtminstone gemenskapens lagstiftning om gränsvärden för bekämpningsmedel?

| — | Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta i det ovan beskrivna fallet? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta i det ovan beskrivna fallet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Enligt rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (2) får verksamma ämnen enbart användas i växtskyddsmedel om det har påvisats att användningen inte medför någon skadlig inverkan på människors hälsa eller på miljön. I avvaktan på gemenskapsutvärderingar och kommissionens beslut om de enskilda ämnen som redan fanns på marknaden i juli 1993 tillät direktivet att nationella regler fortsatte att gälla under en begränsad tid. Abamektin finns med på den tredje prioriteringslista över ämnen som kommissionen upprättade enligt direktivet. Inom ramen för kommissionens förordning (EG) nr 451/2000 av den 28 februari 2000 om genomförandebestämmelser för den andra och tredje etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG (3) har industrin visat intresse för att stödja ämnet i granskningen. All dokumentation skulle lämnas in till den rapporterande medlemsstaten Nederländerna senast den 25 november 2003. Den rapporterande medlemsstaten kommer att undersöka dokumentationen och sända sitt utkast till utvärderingsrapport till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA). Kommissionen kommer att besluta om det skall vara tillåtet att använda abamektin i växtskyddsmedel utifrån EFSA:s utvärdering av rapporten.

Kommissionen är medveten om att flera växtskyddsmedel som innehåller abamektin är tillåtna i Spanien. För alla dessa produkter, även produkten ”Abac”, kan Spanien bara bevilja tillstånd om användningen av produkten inte lämnar rester i de behandlade grödorna som överskrider gränsvärdet för rester för de aktuella grödorna. Gränsvärdena för rester av abamektin anges i kommissionens direktiv 2002/79/EG av den 2 oktober 2002 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 76/895/EEG, 86/362/EEG, 86/363/EEG och 90/642/EEG beträffande fastställande av gränsvärden för vissa bekämpningsmedelsrester i och på spannmål, livsmedel av animaliskt ursprung samt vissa produkter av vegetabiliskt ursprung, inklusive frukt och grönsaker, och de varierar mellan 0,1 och 0,005 milligram per kilogram, beroende på gröda eller livsmedel.

Det kan inte uteslutas att vissa växtskyddsmedel som innehåller abamektin inte har godkänts. I sådana fall kan otillräcklig information ha lämnats till myndigheterna, eller den inlämnade informationen kan ha visat att det finns särskilda problem med den specifika produkten.

Kommissionen har inte kännedom om något särskilt säkerhetsproblem i fråga om produkter som innehåller abamektin som kräver omedelbara åtgärder innan granskningen enligt direktivet slutförs.

---

(1)  EGT L 291, 28.10.2002, s. 1.

(2)  EGT L 230, 19.8.1991.

(3)  EGT L 55, 29.2.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/678 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/678

---

(2004/C 84 E/0764)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0827/04

från María Sornosa Martínez (PSE) och Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Utbyggnad av flygplatsen i San Sebastian

I sitt svar på de skriftliga frågorna E-2245/03 och E-2246/03 (1) meddelar kommissionen att de spanska myndigheterna anser att syftet med den allmänna planen för flygplatsen i San Sebastian är en ombyggnad av de inre delarna och att det inte finns några planer på en utbyggnad av start- och landningsbanan. De spanska myndigheterna insisterar även på att denna plan inte har samma detaljnivå som ett projekt och att den därför inte är föremål för gemenskapens bestämmelser angående miljökonsekvensstudier.

I denna allmänna plan förekommer emellertid följande uppgifter:

| — | De planerade arbetena (parkeringsområde, plattform för parkering av flygplan, utbyggnad av terminalbyggnaden) syftar till att anpassa flygplatsen till den ökade flygtrafiken och utrusta den så att den kan ta emot större flygplan (något som ovillkorligen kräver en utbyggnad av start- och landningsbanan). |
| --- | --- |

—

De planerade arbetena (parkeringsområde, plattform för parkering av flygplan, utbyggnad av terminalbyggnaden) syftar till att anpassa flygplatsen till den ökade flygtrafiken och utrusta den så att den kan ta emot större flygplan (något som ovillkorligen kräver en utbyggnad av start- och landningsbanan).

| — | Dessa arbeten kommer att inverka negativt på område av gemenskapsintresse ES2120015 och det särskilda fågelskyddsområdet 37. Enligt planen kommer nämligen följande justeringar att bli nödvändiga: Utvidgning av det torrlagda området genom en minskning av våtmarkens storlek, vilket skulle påverka de skyddade arter som nämns i skriftlig fråga E-1701/02 (2). Fordonsparkeringen kommer att byggas ut på ett sätt som påverkar det vattenområde som direkt inverkar på dessa skyddade arters ekosystem. Utfyllnaden och utjämningen av start- och landningsbanan kommer att påverka det tidvattenområde som gränsar till det särskilda fågelskyddsområdet, m.m. |
| --- | --- |

—

Dessa arbeten kommer att inverka negativt på område av gemenskapsintresse ES2120015 och det särskilda fågelskyddsområdet 37. Enligt planen kommer nämligen följande justeringar att bli nödvändiga: Utvidgning av det torrlagda området genom en minskning av våtmarkens storlek, vilket skulle påverka de skyddade arter som nämns i skriftlig fråga E-1701/02 (2). Fordonsparkeringen kommer att byggas ut på ett sätt som påverkar det vattenområde som direkt inverkar på dessa skyddade arters ekosystem. Utfyllnaden och utjämningen av start- och landningsbanan kommer att påverka det tidvattenområde som gränsar till det särskilda fågelskyddsområdet, m.m.

Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående uppgifter besvara följande frågor:

| — | Hävdar kommissionen fortfarande att det enda syftet med den allmänna planen är att bygga om flygplatsen utan en utbyggnad av start- och landningsbanan? |
| --- | --- |

—

Hävdar kommissionen fortfarande att det enda syftet med den allmänna planen är att bygga om flygplatsen utan en utbyggnad av start- och landningsbanan?

| — | Anser inte kommissionen att det faktum att den allmänna planen inte betraktas som ett utbyggnads-projekt innebär ett försök från de spanska myndigheternas sida att genomföra arbeten utan att behöva respektera lagstiftningen om miljökonsekvensstudier? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att det faktum att den allmänna planen inte betraktas som ett utbyggnads-projekt innebär ett försök från de spanska myndigheternas sida att genomföra arbeten utan att behöva respektera lagstiftningen om miljökonsekvensstudier?

| — | Med tanke på att Natura 2000-områden kan komma att påverkas, anser då inte kommissionen att den lagstiftning som under alla omständigheter är förhärskande är artikel 6 i Habitatdirektivet? |
| --- | --- |

—

Med tanke på att Natura 2000-områden kan komma att påverkas, anser då inte kommissionen att den lagstiftning som under alla omständigheter är förhärskande är artikel 6 i Habitatdirektivet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Som redan meddelats i kommissionens svar på parlamentsledamöternas skriftliga frågor E-1701/02, E-3417/02 (3), E-2245/03 och E-2246/03 har kommissionen vänt sig till de spanska myndigheterna med begäran om fullständiga upplysningar i denna fråga.

Hela frågan diskuterades bland annat med de spanska myndigheterna inom ramen för det paketmöte som hölls den 23 oktober 2003. Kommissionen gav uttryck för sin oro beträffande efterlevnaden av den gemenskapslagstiftning på miljöområdet som är tillämplig i fallet.

De spanska myndigheterna informerade kommissionen om att de har övergivit planerna på en utbyggnad av flygplatsens start- och landningsbana liksom utbyggnad och inhägnad av parkeringsplatsen som förutses i flygplatsens generalplan för att inte påverka de närliggande områden som ingår i närverket Natura 2000. Spanien har därtill åtagit sig att genomföra en enda miljökonsekvensbedömning av de återstående verksamheter som omfattas av projektet som genomför generalplanen. I en skrivelse av den 4 december 2003 bekräftade de spanska myndigheterna dessa uppgifter och meddelade att miljökonsekvensbedömningen håller på att genomföras.

Eftersom de spanska myndigheterna har meddelat sin avsikt att överlämna resultaten av miljökonsekvens-bedömningen till kommissionen i en rapport som väntas vara klar under det andra kvartalet 2004, kan kommissionen därefter granska de rättsliga frågor som rapporten ger upphov till när det gäller fullständig efterlevnad av gemenskapens miljölagstiftning.

---

(1)  EUT C 51 E, 26.2.2004, s. 230.

(2)  EGT C 301 E, 5.12.2002, s. 213.

(3)  EUT C 155 E, 3.7.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/679 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/679

---

(2004/C 84 E/0765)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0836/04

från Regina Bastos (PPE-DE) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

Den 23 februari 2004 godkände Europeiska kommissionen nya regler för märkning av vin inom Europeiska unionen. Dessa regler gör det möjligt för tredje länder att inom gemenskapen använda traditionella beteckningar som bland annat ”tawny”, ”vintage” och ”ruby” och exportera dem till EU.

| — | Ursprungsområdet för portvin alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”. |
| --- | --- |

—

Ursprungsområdet för portvin alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”.

| — | För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”. |
| --- | --- |

—

För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”.

| — | Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar. |
| --- | --- |

—

Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar.

| — | De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen.

| — | Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välawägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor. |
| --- | --- |

—

Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välawägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor.

| — | Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc. |
| --- | --- |

—

Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc.

| — | WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003. |
| --- | --- |

—

WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003.

| — | I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna. |
| --- | --- |

—

I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna.

Mot bakgrund av ovanstående ställs följande frågor:

| 1. | Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna? |
| --- | --- |

1.

Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna?

| 2. | Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift? |
| --- | --- |

2.

Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift?

| 3. | Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin? |
| --- | --- |

3.

Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/680 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/680

---

(2004/C 84 E/0766)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0837/04

från Joaquim Piscarreta (PPE-DE) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

Den 23 februari 2004 godkände Europeiska kommissionen nya regler för märkning av vin inom Europeiska unionen. Dessa regler gör det möjligt för tredje länder att inom gemenskapen använda traditionella beteckningar som bland annat ”tawny”, ”vintage” och ”ruby” och exportera dem till EU.

| — | Ursprungsområdet för portvin alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”. |
| --- | --- |

—

Ursprungsområdet för portvin alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”.

| — | För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”. |
| --- | --- |

—

För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”.

| — | Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar. |
| --- | --- |

—

Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar.

| — | De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen.

| — | Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor. |
| --- | --- |

—

Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor.

| — | Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc. |
| --- | --- |

—

Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc.

| — | WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003. |
| --- | --- |

—

WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003.

| — | I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna. |
| --- | --- |

—

I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna.

Mot bakgrund av ovanstående ställs följande frågor:

| 1. | Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna? |
| --- | --- |

1.

Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna?

| 2. | Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift? |
| --- | --- |

2.

Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift?

| 3. | Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin? |
| --- | --- |

3.

Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/680 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/680

---

(2004/C 84 E/0767)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0838/04

från Raquel Cardoso (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

Den 23 februari 2004 godkände Europeiska kommissionen nya regler för märkning av vin inom Europeiska unionen. Dessa regler gör det möjligt för tredje länder att inom gemenskapen använda traditionella beteckningar som bland annat ”tawny”, ”vintage” och ”ruby” och exportera dem till EU.

| — | Ursprangsområdet för portvin (har) alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”raby”. |
| --- | --- |

—

Ursprangsområdet för portvin (har) alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”raby”.

| — | För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”. |
| --- | --- |

—

För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”.

| — | Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar. |
| --- | --- |

—

Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar.

| — | De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen.

| — | Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor. |
| --- | --- |

—

Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor.

| — | Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc. |
| --- | --- |

—

Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc.

| — | WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrandan i Cancún bröt samman i september 2003. |
| --- | --- |

—

WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrandan i Cancún bröt samman i september 2003.

| — | I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna. |
| --- | --- |

—

I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna.

Mot bakgrund av ovanstående ställs följande frågor:

| 1. | Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna? |
| --- | --- |

1.

Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna?

| 2. | Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift? |
| --- | --- |

2.

Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift?

| 3. | Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin? |
| --- | --- |

3.

Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/681 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/681

---

(2004/C 84 E/0768)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0839/04

från João Gouveia (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

Den 23 februari 2004 godkände Europeiska kommissionen nya regler för märkning av vin inom Europeiska unionen. Dessa regler gör det möjligt för tredje länder att inom gemenskapen använda traditionella beteckningar som bland annat ”tawny”, ”vintage” och ”ruby” och exportera dem till EU.

| — | Ursprungsområdet för portvin alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”. |
| --- | --- |

—

Ursprungsområdet för portvin alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”.

| — | För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”. |
| --- | --- |

—

För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”.

| — | Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar. |
| --- | --- |

—

Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar.

| — | De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen.

| — | Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor. |
| --- | --- |

—

Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor.

| — | Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc. |
| --- | --- |

—

Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc.

| — | WTO-förhandlingama befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003. |
| --- | --- |

—

WTO-förhandlingama befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003.

| — | I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlings-eftergifter utanför WTO-förhandlingarna. |
| --- | --- |

—

I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlings-eftergifter utanför WTO-förhandlingarna.

Mot bakgrund av ovanstående ställs följande frågor:

| 1. | Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna? |
| --- | --- |

1.

Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna?

| 2. | Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift? |
| --- | --- |

2.

Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift?

| 3. | Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin? |
| --- | --- |

3.

Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/682 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/682

---

(2004/C 84 E/0769)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0840/04

från Sérgio Marques (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

Den 23 februari 2004 godkände Europeiska kommissionen nya regler för märkning av vin inom Europeiska unionen. Dessa regler gör det möjligt för tredje länder att inom gemenskapen använda traditionella beteckningar som bland annat ”tawny”, ”vintage” och ”ruby” och exportera dem till EU.

| — | Ursprungsområdet för portvin alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”. |
| --- | --- |

—

Ursprungsområdet för portvin alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”.

| — | För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”. |
| --- | --- |

—

För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”.

| — | Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar. |
| --- | --- |

—

Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar.

| — | De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen.

| — | Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor. |
| --- | --- |

—

Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor.

| — | Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc. |
| --- | --- |

—

Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc.

| — | WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003. |
| --- | --- |

—

WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003.

| — | I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlings-eftergifter utanför WTO-förhandlingarna. |
| --- | --- |

—

I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlings-eftergifter utanför WTO-förhandlingarna.

Mot bakgrund av ovanstående ställs följande frågor:

| 1. | Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna? |
| --- | --- |

1.

Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna?

| 2. | Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift? |
| --- | --- |

2.

Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift?

| 3. | Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin? |
| --- | --- |

3.

Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin?

Gemensamt svar

på de skrifthga frågorna P-0836/04, P-0837/04, P-0838/04, P-0839/04 och P-0840/04

ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(5 april 2004)

När det gäller anledningen till att kommissionen har antagit nya märkningsbestämmelser är det viktigt att erinra om den starka kritik som vissa vinproducerande länder utanför EU framförde mot innehållet i förordning (EG) nr 753/2002 (1) sedan denna förordning hade anmälts till WTO. För att tillsammans med tredje land klargöra innehållet i denna förordning har samrådsmöten anordnats i Genève.

Tredje land har betraktat kommissionens politik i fråga om traditionella benämningar som ännu ett exempel på EU:s försök att få ett exklusivt immaterialrättsligt skydd inom ramen för TRIPS-avtalet, på samma sätt som nu gäller för de geografiska beteckningarna. Detta hade kunnat äventyra EU:s politik för att skydda geografiska beteckningar och det hade ökat risken för att en WTO-panel skulle motsätta sig hela kommissionens politik när det gäller märkningen av vin.

Med hänsyn till de synpunkter som har framförts av tredje land och i syfte att avvärja det allvarliga hotet mot den juridiska hållbarheten i den nuvarande lagstiftningen gällande märkning, har kommissionen beslutat att införa vissa ändringar i förordningen genom att inrätta ett system som ger ett ickediskriminerande skydd för de traditionella benämningar som används för såväl EU:s egna viner som importerat vin.

För närvarande får tredje land använda traditionella benämningar enligt samma villkor som tidigare gällde för användning av de traditionella benämningarna i del A i bilaga III till förordning (EG) nr 753/2002.

Enligt artikel 1.10 i förordning (EG) nr 316/2004 (2) om ändring av artikel 37.1 e i förordning (EG) nr 753/2002 omfattar detta bl.a. följande villkor:

| a) | Det tredje landet skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser för dessa benämningar som kan ligga till grund för godkännande av den traditionella benämningen. |
| --- | --- |

a)

Det tredje landet skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser för dessa benämningar som kan ligga till grund för godkännande av den traditionella benämningen.

| b) | Den traditionella benämningen skall vara på det officiella språket i det tredje land som har lämnat in denna begäran och benämningen på detta språk skall där ha använts traditionellt i minst tio år. |
| --- | --- |

b)

Den traditionella benämningen skall vara på det officiella språket i det tredje land som har lämnat in denna begäran och benämningen på detta språk skall där ha använts traditionellt i minst tio år.

| c) | Ett annat språk än landets officiella språk kan användas för den traditionella benämningen, om användandet av detta språk föreskrivs i det berörda tredje landets lagstiftning och om detta språk har använts kontinuerligt för den traditionella benämningen i minst 25 år. |
| --- | --- |

c)

Ett annat språk än landets officiella språk kan användas för den traditionella benämningen, om användandet av detta språk föreskrivs i det berörda tredje landets lagstiftning och om detta språk har använts kontinuerligt för den traditionella benämningen i minst 25 år.

| d) | Andra kriterier, som följer av samma förordning, måste också vara uppfyllda, t.ex. att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” och att det inte får finnas någon risk att konsumenterna vilseleds. |
| --- | --- |

d)

Andra kriterier, som följer av samma förordning, måste också vara uppfyllda, t.ex. att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” och att det inte får finnas någon risk att konsumenterna vilseleds.

I det aktuella fallet med de portugisiska traditionella benämningar som nämns i den skriftliga frågan till kommissionen, skall flera villkor vara uppfyllda för att de skall få användas i tredje land. För att en traditionell benämning som ”Ruby”, ”Tawny”, ”Vintage”, ”Canteiro” eller ”Frasqueira” skall få användas på ett likörvin som inte är portvin eller madeiravin, krävs det antingen att engelska alternativt portugisiska är det officiella språket i det tredje landet och att den traditionella benämningen har använts i minst tio år eller också att engelska alternativt portugisiska är ett andra språk som tillåts enligt det aktuella tredje landets lagstiftning och att benämningen i så fall har använts där i minst 25 år. Vidare skall begreppet vara specifikt och särskiljande, så att det inte verkar vilseledande för konsumenterna när detta vin saluförs i Europa. Det tredje landets användning av denna term bör också följa en viss tradition.

När det gäller den traditionella benämningen ”Reserva velha” gäller fortfarande samma villkor för att den skall få användas av tredje land, eftersom denna benämning redan anges i del A i bilaga III till förordning (EG) nr 753/2002.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EGT L 118, 4.5.2002.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 316/2004 av den 20 februari 2004 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EUT L 55, 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/684 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/684

---

(2004/C 84 E/0770)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0846/04

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Införlivande av artikel 2 i Schengenavtalet i gemenskapens behörighetsområde

Enligt kommissionens resultattavla (scoreboard) för analys av de framsteg som gjorts när det gäller att skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa inom Europeiska unionen skulle ett lagstiftningsinitiativ läggas fram före utgången av 2001 om möjligheten att införliva artikel 2 i Schengenavtalet (skyddsklausul som tillåter ett tillfälligt återinförande av gränskontroller) i gemenskapens behörighetsområde. Parlamentet har fortfarande inte, mer än två år efter det sista datumet för framläggande, hänvisats något förslag i detta hänseende.

Under tiden har medlemsstaterna systematiskt utnyttjat och missbrukat denna skyddsklausul i samband med europeiska toppmöten eller andra internationella sammanträden, såsom G8-toppmötet i Genua år 2001. Denna situation visar att det verkligen finns ett konkret behov av en gemenskapsstrategi i denna fråga.

Kan kommissionen förklara orsakerna till detta dröjsmål?

Har kommissionen för avsikt att lägga fram ett förslag om att införliva artikel 2 i Schengenavtalet i gemenskapens behörighetsområde, och när kommer detta i så fall att ske?

Kan kommissionen redan nu lägga fram riktlinjerna för ett sådant förslag?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Trots den försening som uppstått är kommissionen fortfarande övertygad om att det är nödvändigt att införa gemensamma regler för tillämpningen av artikel 2 i Schengenkonventionen. I den senaste halvårsuppdateringen av resultattavlan för framstegen i skapandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen aviserade kommissionen därför sin avsikt att integrera ett sådant förfarande i förslaget till förordning om omarbetning av den gemensamma handboken, som kommer att läggas fram under det första halvåret 2004 (1).

Arbetet med detta förslag, som syftar till att inrätta en gränskodex, är ännu inte avslutat. Kommissionen kan därför inte ge några närmare upplysningar om innehållet i förslaget ännu.

---

(1)  KOM(2003) 812 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/685 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/685

---

(2004/C 84 E/0771)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0857/04

från Vasco Graça Moura (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

Den 23 februari 2004 godkände kommissionen nya regler för märkning av vin inom Europeiska unionen. Dessa gör det möjligt för tredjeländer att inom gemenskapen använda traditionella beteckningar som ”tawny”, ”vintage”, ”ruby” m.fl. och att exportera dem till Europeiska unionen.

| — | Det registrerade området för framställning av portvin har alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”. |
| --- | --- |

—

Det registrerade området för framställning av portvin har alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”.

| — | För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”. |
| --- | --- |

—

För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”.

| — | Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar. |
| --- | --- |

—

Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar.

| — | De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen.

| — | Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat behovet av att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor. |
| --- | --- |

—

Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat behovet av att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor.

| — | Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bl.a. skyddet av ursprungsbeteckningar, märken etc. |
| --- | --- |

—

Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bl.a. skyddet av ursprungsbeteckningar, märken etc.

| — | WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancun i september förra året bröt samman. |
| --- | --- |

—

WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancun i september förra året bröt samman.

| — | Under dessa omständigheter skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna. |
| --- | --- |

—

Under dessa omständigheter skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna.

Mot bakgrund av ovanstående ställs följande frågor:

| 1. | Varför har kommissionen antagit nya regler för märkning av vin, utanför WTO-förhandlingarna? |
| --- | --- |

1.

Varför har kommissionen antagit nya regler för märkning av vin, utanför WTO-förhandlingarna?

| 2. | Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit genom denna ovanliga och oväntade eftergift? |
| --- | --- |

2.

Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit genom denna ovanliga och oväntade eftergift?

| 3. | Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i det registrerade området för portvin och dem som framställer madeiravin? |
| --- | --- |

3.

Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i det registrerade området för portvin och dem som framställer madeiravin?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/685 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/685

---

(2004/C 84 E/0772)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0858/04

från Teresa Almeida Garrett (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

Den 23 februari 2004 godkände kommissionen nya regler för märkning av vin inom Europeiska unionen. Dessa gör det möjligt för tredjeländer att inom gemenskapen använda traditionella beteckningar som ”tawny”, ”vintage”, ”ruby” m.fl. och att exportera dem till Europeiska unionen.

| — | Det registrerade området för framställning av portvin har alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”. |
| --- | --- |

—

Det registrerade området för framställning av portvin har alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”.

| — | För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”. |
| --- | --- |

—

För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”.

| — | Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar. |
| --- | --- |

—

Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar.

| — | De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen.

| — | Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat behovet av att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor. |
| --- | --- |

—

Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat behovet av att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor.

| — | Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bl.a. skyddet av ursprungsbeteckningar, märken etc. |
| --- | --- |

—

Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bl.a. skyddet av ursprungsbeteckningar, märken etc.

| — | WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancun i september förra året bröt samman. |
| --- | --- |

—

WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancun i september förra året bröt samman.

| — | Under dessa omständigheter skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna. |
| --- | --- |

—

Under dessa omständigheter skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna.

Mot bakgrund av ovanstående ställs följande frågor:

| 1. | Varför har kommissionen antagit nya regler för märkning av vin, utanför WTO-förhandlingarna? |
| --- | --- |

1.

Varför har kommissionen antagit nya regler för märkning av vin, utanför WTO-förhandlingarna?

| 2. | Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit genom denna ovanliga och oväntade eftergift? |
| --- | --- |

2.

Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit genom denna ovanliga och oväntade eftergift?

| 3. | Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i det registrerade området för portvin och dem som framställer madeiravin? |
| --- | --- |

3.

Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i det registrerade området för portvin och dem som framställer madeiravin?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-0857/04 och P-0858/04

ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(5 april 2004)

När det gäller anledningen till att kommissionen har antagit nya märkningsbestämmelser är det viktigt att erinra om den starka kritik som vissa vinproducerande länder utanför EU framförde mot innehållet i förordning (EG) nr 753/2002 (1) sedan denna förordning hade anmälts till WTO. För att tillsammans med tredje land klargöra innehållet i denna förordning har samrådsmöten anordnats i Genève.

Tredje land har betraktat kommissionens politik i fråga om traditionella benämningar som ännu ett exempel på EU:s försök att få ett exklusivt immaterialrättsligt skydd inom ramen för TRIPS-avtalet, på samma sätt som nu gäller för de geografiska beteckningarna. Detta hade kunnat äventyra EU:s politik för att skydda geografiska beteckningar och det hade ökat risken för att en WTO-panel skulle motsätta sig hela kommissionens politik när det gäller märkningen av vin.

Med hänsyn till de synpunkter som har framförts av tredje land och i syfte att avvärja det allvarliga hotet mot den juridiska hållbarheten i den nuvarande lagstiftningen gällande märkning, har kommissionen beslutat att införa vissa ändringar i förordningen genom att inrätta ett system som ger ett ickediskriminerande skydd för de traditionella benämningar som används för såväl EU:s egna viner som importerat vin.

För närvarande får tredje land använda traditionella benämningar enligt samma villkor som tidigare gällde för användning av de traditionella benämningarna i del A i bilaga III till förordning (EG) nr 753/2002.

Enligt artikel 1.10 i förordning (EG) nr 316/2004 (2) om ändring av artikel 37.1 e i förordning (EG) nr 753/2002 omfattar detta bl.a. följande villkor:

| a) | Det tredje landet skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser för dessa benämningar som kan ligga till grund för godkännande av den traditionella benämningen. |
| --- | --- |

a)

Det tredje landet skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser för dessa benämningar som kan ligga till grund för godkännande av den traditionella benämningen.

| b) | Den traditionella benämningen skall vara på det officiella språket i det tredje land som har lämnat in denna begäran och benämningen på detta språk skall där ha använts traditionellt i minst tio år. |
| --- | --- |

b)

Den traditionella benämningen skall vara på det officiella språket i det tredje land som har lämnat in denna begäran och benämningen på detta språk skall där ha använts traditionellt i minst tio år.

| c) | Ett annat språk än landets officiella språk kan användas för den traditionella benämningen, om användandet av detta språk föreskrivs i det berörda tredje landets lagstiftning och om detta språk har använts kontinuerligt för den traditionella benämningen i minst 25 år. |
| --- | --- |

c)

Ett annat språk än landets officiella språk kan användas för den traditionella benämningen, om användandet av detta språk föreskrivs i det berörda tredje landets lagstiftning och om detta språk har använts kontinuerligt för den traditionella benämningen i minst 25 år.

| d) | Andra kriterier, som följer av samma förordning, måste också vara uppfyllda, t.ex. att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” och att det inte får finnas någon risk att konsumenterna vilseleds. |
| --- | --- |

d)

Andra kriterier, som följer av samma förordning, måste också vara uppfyllda, t.ex. att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” och att det inte får finnas någon risk att konsumenterna vilseleds.

I det aktuella fallet med de portugisiska traditionella benämningar som nämns i den skriftliga frågan till kommissionen, skall flera villkor vara uppfyllda för att de skall få användas i tredje land. För att en traditionell benämning som ”Ruby”, ”Tawny”, ”Vintage”, ”Canteiro” eller ”Frasqueira” skall få användas på ett likörvin som inte är portvin eller madeiravin, krävs det antingen att engelska alternativt portugisiska är det officiella språket i det tredje landet och att den traditionella benämningen har använts i minst tio år eller också att engelska alternativt portugisiska är ett andra språk som tillåts enligt det aktuella tredje landets lagstiftning och att benämningen i så fall har använts där i minst 25 år. Vidare skall begreppet vara specifikt och särskiljande, så att det inte verkar vilseledande för konsumenterna när detta vin saluförs i Europa. Det tredje landets användning av denna term bör också följa en viss tradition.

När det gäller den traditionella benämningen ”Reserva velha” gäller fortfarande samma villkor för att den skall få användas av tredje land, eftersom denna benämning redan anges i del A i bilaga III till förordning (EG) nr 753/2002.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EGT L 118, 4.5.2002.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 316/2004 av den 20 februari 2004 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EUT L 55, 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/687 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/687

---

(2004/C 84 E/0773)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0859/04

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Hårfärgningsmedel och allvarliga följder för hälsan

Den 4 mars 2004 kunde man i den danska tidningen Jyllandsposten läsa om flera undersökningar som visar att åtskilliga tillåtna hårfärgningsmedel är mycket hälsovådliga för konsumenterna. Detta område regleras av kosmetikadirektivet.

Anser kommissionen mot bakgrund av dessa undersökningar att det bör upprättas en positivlista för hårfärgningsmedel och att dessa skall testas avseende risken för såväl cancer som allergi innan de godkänns? Hälsoproblemens omfattning är inte helt kända, då industrin inte vill tillåta insyn i sina register över anmälda fall. Därför undrar jag om kommissionen känner till dessa uppgifter och hur många anmälda fall av allergier till följd av hårfärgningsmedel som kommissionen mottar varje år. Kan kommissionen dessutom meddela om en översyn av kosmetikadirektivet kommer att innebära att industrin blir skyldig att ge offentligheten insyn i anmälningar om hälsoproblem till följd av dess produkter? Kan kommissionen slutligen redogöra för när den åttonde ändringen av kosmetikadirektivet, eller andra relevanta initiativ, förväntas vara igång och vilka ändringar som väntas föreslås samt om kommissionen kommer att göra försiktighetsprincipen till ett bärande element i den kommande översynen?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

2003 diskuterade kommissionen tillsammans med medlemsstaterna och företrädare för både konsumenter och branschen en strategi för att systematiskt utvärdera hårfärgningsmedel. Strategin antogs i juli 2003 och offentliggjordes på kommissionens webbplats (Generaldirektoratet för näringsliv) (1). Det viktigaste i strategin är en nivåindelad, anpassad metod enligt vilken företagen inom en viss tidsfrist skall lämna in handlingar om hårfärgningsmedlens säkerhet, vilka skall bedömas av Vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter och icke-livsmedelsprodukter (SCCNFP). Det övergripande målet med strategin är att reglera användningen av ämnen som ingredienser i hårfärgningsmedel utifrån den senaste vetenskapliga bedömningen av handlingarna om medlens säkerhet.

Dessa handlingar måste uppfylla kriterierna i vägledningen ”Notes of Guidance for testing of cosmetic ingredients for their safety evaluation”. Den femte översynen av denna vägledning antogs den 20 oktober 2003 och offentliggjordes på kommissionens webbplats, (Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd) (2). De grundläggande toxikologiska kraven omfattar krav på uppgifter om hudsensibilisering och om genotoxicitet/mutagenicitet. I ”Assessment Strategies for Hair Dyes” rekommenderade SCCNFP i synnerhet för riskbedömningen av hårfärgningsmedel att uppgifter om genotoxicitet skall lämnas in och att undersökningarna måste vara förenliga med internationellt antagna riktlinjer (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) och EU) och/eller med moderna teststrategier.

Det rådde stor enighet om denna strategi bland medlemsstaterna, konsumenterna och branschen som företräddes i arbetsgruppen för kosmetiska produkter, och strategin borde så småningom leda till att en positivlista för hårfärgningsmedel upprättas.

I fråga om de konkreta åtgärder som redan har vidtagits hänvisar kommissionen även till det svar som den nyligen gav på Alexander de Roos skriftliga fråga E-0391/04 (3).

Enligt artikel 7 a i kosmetikadirektivet 76/768/EEG (4) skall tillverkaren eller importören av en kosmetisk produkt på begäran omedelbart kunna lämna information om sina kosmetiska produkter till medlemsstaternas behöriga kontrollmyndigheter. Denna information skall innehålla en utvärdering av slutproduktens säkerhet för människors hälsa samt befintliga uppgifter om de icke önskvärda verkningarna på människors hälsa vid användning av de kosmetiska produkterna. Allergier ingår i denna kategori. Enligt den sjunde ändringen av kosmetikadirektiv 2003/15/EG (5) skall denna information göras ”lättillgänglig för allmänheten med lämpliga medel, däribland elektroniska medel”.

I syfte att öka kosmetikaindustrins konkurrenskraft och förbättra konsumentskyddet kommer kommissionen att genomföra en analys av den rådande situationen i industrin och av tillämpningen av lagstiftningen.

---

(1)  http://pharmacos.eudra.org/F3/cosmetic/doc/HairDyeStrategyInternet.pdf

(2)  http://europa.eu.int/comm/health/ph_risk/committees/sccp/documents/out242_en.pdf

(3)  Se s. 386.

(4)  Rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter, EGT L 262, 27.9.1976.

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/15/EG av den 27 februari 2003 om ändring av rådets direktiv 76/768/EEG, EUT L 66, 11.3.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/688 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/688

---

(2004/C 84 E/0774)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0860/04

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Konstitutionen och EU-bidrag

I kommissionens svar på min skriftliga fråga P-0 524/04 (1) redogörs för den konstitutionella ställningen av en region i nuvarande EU om den blir en helt självständig stat. Kan kommissionen klargöra ställningen av en sådan stat i förhållande till EU-bidrag?

Kan kommissionen särskilt redogöra för vad som händer med EU-bidrag som en region inom EU mottagit om regionen blir en självständig stat (och således står utanför EU)? Upphör bidraget omedelbart eller fortgår det till slutet av bidragsprogrammet, t.ex. strukturfondsprogrammet 2000-2006?

Vilka EU-bidrag är en ny självständig stat berättigad till?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Om ett område i en medlemsstat på grund av att det blir en sjävständig stat upphör att tillhöra medlemsstaten i fråga omfattas det inte längre av anslutningsfördraget för medlemsstaten. EG-fördraget kommer därmed inte heller att gälla längre för området i fråga.

Enligt artikel 158 i EG-fördraget skall gemenskapen sträva efter att stärka sin ekonomiska och sociala sammanhållning. Enligt artikel 159 i EG-fördraget skall de bemödandena stödjas bl.a. med hjälp av strukturfonderna. Det framgår dock tydligt att strukturfonderna inte får användas utanför Europeiska unionens territorium.

De viktigaste instrumenten för gemenskapens stöd till länder utanför unionen tas upp under rubrik 4 (Externa åtgärder) i budgetplanen och, vad beträffar stödet till kandidatländerna, under rubrik 7 (Stöd inför anslutningen) i budgetplanen.

---

(1)  Se s. 421.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/689 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/689

---

(2004/C 84 E/0775)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0870/04

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Arbetstillstånd för uthyrd personal i Italien

Ett österrikiskt företag hyr ut personal, framför allt från Österrike och EU:s nuvarande 15 medlemsstater, till företag i hela nuvarande EU, bl.a. i Sydtyrolen. Myndigheterna i Sydtyrolen har vid flera tillfällen påpekat att det krävs arbetstillstånd för personal från Österrike och övriga EU, vilket hindrar det berörda företagets verksamhet.

| 1. | Kan det vara så att det är nödvändigt med arbetstillstånd i Italien, t.ex. på grund av befintliga övergångsperoder? |
| --- | --- |

1.

Kan det vara så att det är nödvändigt med arbetstillstånd i Italien, t.ex. på grund av befintliga övergångsperoder?

| 2. | Handlar myndigheterna i Italien olagligt när de hindrar det österrikiska företagets verksamhet? |
| --- | --- |

2.

Handlar myndigheterna i Italien olagligt när de hindrar det österrikiska företagets verksamhet?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Enligt artikel 3.1 d i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (1) åläggs medlemsstaterna att se till att företag som, inom ramen för gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster, stationerar ut arbetstagare inom deras territorium, följer de bestämmelser om uthyrning av personal som fastställs i deras lagstiftning. Vad beträffar innehållet i dessa regler måste de bygga på skyddet av arbetstagare eller på andra övergripande krav som rör det allmänna intresset, de måste vara avpassade för att se till att reglernas mål uppnås och de ska inte sträcka sig längre än vad som krävs för att uppnå detta mål.

Huruvida en specifik nationell åtgärd uppfyller dessa kriterier eller inte beror på dess bestämda innehåll, de konkreta situationer som påverkas av åtgärden och de villkor som ska uppfyllas för att följa den berörda bestämmelsen.

Rent allmänt skulle kommissionen vilja påpeka att det inte är förenligt med artikel 49 i EG-fördraget att kräva arbetstillstånd för medlemsstaternas medborgare. Det finns inga övergångsregler för Italiens till-lämpning av direktiv 96/71/EG, och de övergångsåtgärder som föreskrivs i det nya anslutningsfördraget gäller inte för förbindelserna mellan de nuvarande medlemsstaterna.

Enligt den information som kommissionen förfogar över måste ett företag som erbjuder tillfällig arbetskraft till ett användarföretag som är etablerat i Italien enligt den italienska lagstiftningen (särskilt artikel 4 i lagdekret nr 72 av den 25 februari 2000 och artikel 2 i lag nr 196 av den 24 juni 1997) vara upptaget i en förteckning som sammanställs i detta syfte av den behöriga avdelningen vid ministeriet för sysselsättning och social trygghet. För att upptas i denna förteckning måste företaget erhålla en licens som till en början är tillfällig och som sedan, efter det att företaget har varit verksamt i två år, gäller på obegränsad tid. Tilldelningen av denna licens beror i sin tur på om företaget uppfyller vissa villkor om skydd av arbetstagare. En licens krävs dock inte om ett företag som tillfälligt hyr ut personal kan visa att det utövar sin verksamhet i enlighet med en motsvarande administrativ bestämmelse som fastställts av den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat än Italien.

Som EG-domstolen har betonat i sin rättspraxis, är tillhandahållandet av arbetskraft en särskilt känslig fråga ur sysselsättningsmässig och social synvinkel, eftersom det påverkar både relationerna på arbetsmarknaden och den berörda arbetskraftens rättsliga intressen. Följaktligen har EG-domstolen ansett det tillåtligt, i enlighet med gemenskapsrätten och som ett berättigat politiskt val som görs i det allmänna intresset, att ett licenssystem ska gälla för tillhandahållandet av arbetskraft, under förutsättning att gäststaten tar hänsyn till de bevis och garantier som det företag som tillhandahåller tjänsten redan lämnat i syfte att utöva sin verksamhet i den medlemsstat där företaget är etablerat.

Det italienska lagdekretet nr 72 av den 25 februari 2000, som införlivar direktiv 96/71/EG, innehåller inga ytterligare godkännandekrav för gränsöverskridande uthyrning av arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat, och kommissionen känner inte till någon annan lagstiftning som föreskriver arbetstillstånd för sådana arbetstagare.

---

(1)  EGT L 18, 21.1.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/690 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/690

---

(2004/C 84 E/0776)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0871/04

från José Pacheco Pereira (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Snedvridning av konkurrensen inom vinsektorn

Den 23 februari 2004 godkände Europeiska kommissionen nya regler för märkning av vin inom Europeiska unionen. Dessa regler gör det möjligt för tredje länder att inom gemenskapen använda traditionella beteckningar som bland annat ”tawny”, ”vintage” och ”ruby” och exportera dem till EU.

| — | Ursprungsområdet för portvin har alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”. |
| --- | --- |

—

Ursprungsområdet för portvin har alltid använt beteckningarna ”tawny”, ”vintage” och ”ruby”.

| — | För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”. |
| --- | --- |

—

För madeiraviner har man alltid använt beteckningarna ”canteiro”, ”frasqueira” och ”reserva velha”.

| — | Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar. |
| --- | --- |

—

Dessa två vintyper har byggt upp sin kvalitet och sitt internationella rykte genom att använda dessa båda beteckningar.

| — | De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

De nya reglerna för märkning ”banaliserar” användningen av dessa beteckningar med påföljande skador för producenterna av portvin och madeiravin och för själva produkterna, något som utgör en verklig snedvridning av konkurrensen.

| — | Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor. |
| --- | --- |

—

Under förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) har Europeiska unionen alltid försvarat nödvändigheten att man uppnår välavvägda överenskommelser, särskilt när det gäller icke-tariffära frågor.

| — | Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc. |
| --- | --- |

—

Dessa icke-tariffära åtgärder omfattar bland annat ursprungsbeteckningar, märkning, etc.

| — | WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003. |
| --- | --- |

—

WTO-förhandlingarna befinner sig i ett dödläge efter det att förhandlingsrundan i Cancún bröt samman i september 2003.

| — | I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna. |
| --- | --- |

—

I detta sammanhang skall eller bör Europeiska unionen inte göra några som helst förhandlingseftergifter utanför WTO-förhandlingarna.

Mot bakgrund av ovanstående ställs följande frågor:

| 1. | Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna? |
| --- | --- |

1.

Vilka är orsakerna till att kommissionen antagit nya regler för vinmärkning, utanför WTO-förhandlingarna?

| 2. | Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift? |
| --- | --- |

2.

Vad har EU enligt kommissionens uppfattning vunnit på denna ovanliga och oväntade eftergift?

| 3. | Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin? |
| --- | --- |

3.

Hur bedömer kommissionen konsekvenserna av detta beslut för gemenskapens producenter, särskilt för dem i ursprungsområdet för portvin och dem som framställer madeiravin?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Bland de skäl som tvingade kommissionen att anta nya bestämmelser om märkning är det viktigt att komma ihåg den allvarliga kritik som vissa vinproducentländer utanför EU framförde mot innehållet i förordning (EG) nr 753/2002 (1) efter det att förordningen anmälts till WTO. För att klargöra förordningens innehåll tillsammans med dessa länder har två samråd anordnats i Genève.

Länderna utanför EU betraktade vår politik för traditionella benämningar som ytterligare ett exempel på unionens försök att få ett exklusivt skydd erkänt som en immaterialrätt enligt avtalet om handelsrelaterede aspekter av immaterialrätter (TRIPs-avtalet), i likhet med de geografiska beteckningarna. Detta hade kunnat äventyra EU:s politik för skydd av geografiska beteckningar och öka risken för att WTO skulle tillsätta en tvistlösningspanel om hela vår politik för märkning av vin.

Mot bakgrund av synpunkterna från länder utanför EU och för att avvärja det annalkande allvarliga hotet mot den juridiska stabiliteten i den nuvarande lagstiftningen om märkning, beslutade kommissionen att göra vissa ändringar av förordningen genom att skapa ett system som på ett icke-diskriminerande sätt skyddar de traditionella benämningarna, både när det gäller vin från EU-länder och när det gäller importerade viner.

De nu gällande villkoren för tredje lands användning av traditionella benämningar motsvarar dem som tidigare gällde för användning av de traditionella benämningar som anges i bilaga III, del A, till förordning (EG) nr 753/2002.

Några av dessa villkor anges i artikel 1.10 i förordning (EG) nr 316/2004 (2) som ändrar artikel 37.1 e i förordning (EG) nr 753/2002:

| a) | Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna. |
| --- | --- |

a)

Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna.

| b) | Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år. |
| --- | --- |

b)

Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år.

| c) | Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år. |
| --- | --- |

c)

Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år.

| d) | Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas. |
| --- | --- |

d)

Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas.

När det närmare bestämt gäller de portugisiska traditionella benämningar som nämns i den skriftliga frågan till kommissionen, måste således flera villkor vara uppfyllda för att tredje land skall kunna använda dem i gemenskapen. För att en traditionell benämning som ”Ruby”, ”Tawny”, ”Vintage”, ”Canteiro” eller ”Frasqueira” skall kunna användas för ett annat dessertvin än portvin eller madeiravin krävs det för det första att engelska eller portugisiska — beroende på vilken produkt det är fråga om — är det tredje landets officiella språk och att den traditionella benämningen har använts i minst tio år, eller att engelska eller portugisiska är ett andraspråk som erkänns i det berörda tredje landets lagstiftning och att benämningen i ett sådant fall har använts i minst 25 år. Benämningen måste dessutom vara specifik och särskiljande och inte vilseleda konsumenten om vinet saluförs i gemenskapen. Användningen av benämningen i det tredje landet måste också ha en viss tradition.

Villkoren för tredje lands användning av den traditionella benämningen ”Reserva velha” i gemenskapen är oförändrade, eftersom dessa benämningar omnämndes redan i bilaga III, del A, till förordning (EG) nr 753/2002.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EGT L 118, 4.5.2002.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 316/2004 av den 20 februari 2004 om ändring av förordning (EG) nr 753/2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EUT L 55, 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/692 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/692

---

(2004/C 84 E/0777)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0872/04

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Försiktighetsprincipen

Den 18 januari 1998 ansökte Enel (det italienska elverket) om tillstånd att bygga ett kraftverk för högspänningsel i kommunen Rapolla (i regionen Basilicata, Italien)

Den 10 maj 1990 bad Enel om tillstånd att flytta elledningen närmare boendeområdena i kommunen Rapolla.

1994 väckte några invånare i Rapolla åtal i de rättsliga instanserna mot uppförandet av elledningen eftersom den sträckte sig farligt nära deras bostäder.

Den 28 maj 2003 utfärdade appellationsdomstolen i Potenza förbud mot bruket av en del av denna elledning, även med hänsyn till en framställning av sakkunniga som pekar på den förhöjda barnleukemi-risken vid en längre tids exponering för elektromagnetiska fält med hög frekvens (0,3-0,4 T). Mätningen, som genomförts av experter, visar att den genomsnittliga strålningsfrekvensen runt några av ovan nämnda invånares hus överskred exponeringsgräsen på 0.4 T (gränsen har fastställts i förordningen om verkställande av den 8 juli 2003 som inryms i ramlag 36/2001).

Italiens president har förberett ett utkast till dekret som medger ett genomförande av förslaget till ändrad sträckning för kraftledningen.

Anser inte kommissionen att denna åtgärd går stick i stäv med ”försiktighetsprincipen” som fastslås i Maastricht-fördraget?

Svar från David Byrne på kommissionen vägnar

(7 april 2004)

Den 12 juli 1999 antog rådet en rekommendation om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hertz (Hz)—300 gigahertz (GHz)), på grundval av riktlinjerna från Internationella kommissionen för icke joniserande strålning. I rekommendationen förordas ett system för grundläggande begränsningar och referensnivåer för allmänhetens totala exponering. Den rekommenderade referensnivån för elledningar är för närvarande 100 μΤ. När det gäller eventuella cancerframkallande effekter på lång sikt fastställde man utifrån försiktighetsprincipen säkerhetsmarginaler i exponeringsgränsvärdena. Kommissionen ser över rekommendationen kontinuerligt mot bakgrund av nya vetenskapliga uppgifter. Omfattande forskning har bedrivits för att undersöka eventuella hälsoeffekter. Det krävs dock ytterligare undersökningar av eventuella långsiktiga effekter av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält. Världshälsoorganisationen genomför för närvarande en omfattande utvärdering av elektromagnetiska fält och kommissionen följer detta projekt med intresse. Resultaten av detta arbete väntas ge viktig information om huruvida ytterligare åtgärder bör vidtas.

Det är dock medlemsstaternas som ska se till att lämpliga hälsoskyddsåtgärder vidtas. Om referensnivåerna överskrids bör de nationella myndigheterna utvärdera exponeringssituationen och vidta nödvändiga åtgärder, t.ex. att informera de medborgare som exponerats eller ändra installationen, utformningen av strålning skällan eller det sätt på vilket strålning skällan utnyttjas.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/693 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/693

---

(2004/C 84 E/0778)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0875/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Brott mot de mänskliga rättigheterna i norra Uganda

I de norra delarna av Uganda pågår sedan över 16 år ett inbördeskrig mellan Ugandas arme (Uganda's People Defence Forces, UPDE) och den väpnade oppositionen LRA. Eftersom båda sidor försöker kontrollera civilbefolkningen hamnar civila allt oftare mittemellan. Cirka 400 000 personer har fördrivits från distrikten Gulu och Kitgum sedan 1996. Bara i Gulu motsvarar det cirka 80 procent av befolkningen. LRA:s många brott mot befolkningens mänskliga rättigheter har länge lett bort uppmärksamheten från regeringens kränkningar av de mänskliga rättigheterna.

Att ugandiska soldater avrättar, misshandlar och våldtar hör till vardagen.

Även väpnade oppositionsgrupper, som framför allt är aktiva i landets västra och norra delar, har gjort sig skyldiga till svåra brott mot de mänskliga rättigheterna, särskilt mot civilbefolkningen. Civila som inte deltar i konflikten faller offer för överlagt och godtyckligt dödande. Till och med barn blir misshandlade, våldtagna och tvingade till sexslaven och krig. Många flickor och pojkar får betala med livet vid flyktförsök.

Känner kommissionen redan till den grova brutalitet befolkningen utsätts för? Avser kommissionen att göra något mot dessa brott eller har kommissionen redan vidtagit åtgärder?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Poul Nielson

(26 april 2004)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-0646/04 från Mauro (1).

---

(1)  Se s. 646.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/694 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/694

---

(2004/C 84 E/0779)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0885/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Förteckning över djuphavsfiskar samt pelagiska och demersala fiskearter

Jag skulle vilja att kommissionen lämnade mig en fullständig förteckning över följande fiskar, deras vetenskapliga och vedertagna namn, som klassificeras som

| — | (espécies de águas profundas) djuphavsarter (uttryck som används i förordning (EG) nr 2027/95 (1)), (espécies de profundidade) djuphavsarter (uttryck som använts i förordning (EG) nr 2347/2002 (2)) och (peixes da fundura) djuphavsarter (uttryck som används i förordning (EG) nr 1639/2001 (3)), |
| --- | --- |

—

(espécies de águas profundas) djuphavsarter (uttryck som används i förordning (EG) nr 2027/95 (1)), (espécies de profundidade) djuphavsarter (uttryck som använts i förordning (EG) nr 2347/2002 (2)) och (peixes da fundura) djuphavsarter (uttryck som används i förordning (EG) nr 1639/2001 (3)),

| — | (espécies demersais) demersala arter (uttryck som används i förordning (EG) nr 2027/95), och icke djuphavsbestånd (uttryck som används i förordning (EG) nr 1954/2003 (4)), |
| --- | --- |

—

(espécies demersais) demersala arter (uttryck som används i förordning (EG) nr 2027/95), och icke djuphavsbestånd (uttryck som används i förordning (EG) nr 1954/2003 (4)),

| — | (espécies pelágicas) pelagiska arter (uttryck som används i förordning (EG) nr 1639/2001). |
| --- | --- |

—

(espécies pelágicas) pelagiska arter (uttryck som används i förordning (EG) nr 1639/2001).

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(26 april 2004)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

---

(1)  EGT L 199, 24.8.1995, s. 1.

(2)  EGT L 351, 28.12.2002, s. 6.

(3)  EGT L 222, 17.8.2001, s. 53.

(4)  EUT L 289, 7.11.2003, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/694 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/694

---

(2004/C 84 E/0780)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0887/04

från Bob van den Bos (ELDR) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Konsekvenserna för hälsan av att fåglar importeras som sällskapsdjur

Till följd av att aviär influensa nyligen brutit ut i ett flertal länder i sydöstra Asien har kommissionen utfärdat importstopp för alla fåglar avsedda att hållas som sällskapsdjur med ursprung i Kambodja, Indonesien, Japan, Laos, Pakistan, Kina, Sydkorea, Thailand och Vietnam. Importstoppet träder i kraft omedelbart och planeras gälla i sex månader fram till den 15 augusti 2004.

Avser kommissionen att under den tid importstoppet varar verkställa en riskbedömning av hur handeln med fåglar avsedda att hållas som sällskapsdjur kan tänkas påverka spridningen av aviär influensa? Tänker kommissionen också göra en kostnads-nyttoanalys av importstoppet i relation till handeln med sådana fåglar?

Vad gör kommissionen för att se till att å ena sidan de karantänsåtgärder som vidtas och de hälsokontroller som görs i länder som exporterar fåglar av ovannämnda slag och å andra sidan de som tillämpas i samband med införseln till EU är tillräckliga för att garantera att sådana sjukdomar som aviär influensa inte kommer in i Europeiska unionen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

I vissa asiatiska länder pågår en epidemi av högpatogen aviär influensa utan tidigare motstycke som redan har resulterat i en förlust av mer än 100 miljoner fjäderfä och orsakat flera dödsfall hos människor. Vad som är ännu mer oroande är att Världshälsoorganisationen (WHO) har utfärdat en varning om att den nuvarande situationen i Asien, på grund av den särskilda subtypen av virus som det rör sig om, eventuellt kan leda till en epidemi hos människor, med stora hälsomässiga och samhällsekonomiska konsekvenser för hela världen.

Med beaktande av de extremt allvarliga följder som det skulle kunna få om detta sjukdomsagens fördes in i gemenskapen har kommissionen vidtagit en rad försiktighetsåtgärder, bl.a. ett importstopp för burfåglar (fåglar som håll som sällskapsdjur) från de berörda länderna. Alla de åtgärder som kommissionen har vidtagit har fått fullt stöd av medlemsstaterna i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

Kommissionen håller på att genomföra en bedömning av de senaste utbrotten av aviär influensa i världen. Erfarenheterna från dessa utbrott och de vetenskapliga yttranden som avges kommer att utgöra grunden för ett förslag till ändring av lagstiftningen om bekämpningen av denna sjukdom som kommissionen avser att överlämna till rådet och Europaparlamentet 2004.

I enlighet med kommissionens meddelande om konsekvensanalys (1) kommer detta förslag att åtföljas av en utvidgad konsekvensanalys. I samband med denna kommer kommissionen att bedöma riskerna såväl som kostnaderna och nyttan av tidigare antagna åtgärder och av de åtgärder som föreslås för framtiden med avseende på denna sjukdom. Det kan emellertid redan sägas att det i många fall kommer att vara mycket svårt eller till och med omöjligt att göra en exakt bedömning på grund av sjukdomsagensets snabbt skiftande och oförutsägbara natur, osäkerheten i vissa vetenskapliga frågor och bristen på information om många relevanta frågor, inbegripet de risker som fåglar som hålls som sällskapsdjur och handeln med sådana fåglar innebär. I detta sammanhang måste de lämpligaste åtgärderna för skydd på europeisk nivå övervägas.

Inom ramen för Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa följer kommissionen hela tiden de åtgärder som vidtas i enlighet med kommissionens beslut 2000/666/EG av den 16 oktober 2000 om djurhälsokrav och utfärdande av veterinärintyg vid import av fåglar utom fjäderfä samt villkor för karantän (2) för att förhindra att aviär influensa förs in via import av fåglar som hålls som sällskapsdjur.

Hittills har virus av högpatogen aviär influensa inte upptäckts hos fåglar som satts i karantän. Tack vare dessa åtgärder har emellertid andra exotiska virus hos fåglar upptäckts och deras spridning i gemenskapen därigenom förhindrats.

På basis av nuvarande kunskaper och erfarenheter anser kommissionen att de nuvarande försiktighetsåtgärderna — vid behov kompletterade med exceptionella skyddsåtgärder som de som nyligen antogs med anledning av situationen i Asien — är de mest lämpade åtgärderna att skydda gemenskapen från oönskade sjukdomsagens, bl.a. aviär influensa. Tyvärr lever vi inte i en riskfri värld och varken avsiktlig eller oavsiktlig införsel av ett sådant virus kan uteslutas, även om alla nödvändiga försiktighetsåtgärder har vidtagits för att förhindra det.

---

(1)  KOM(2002) 276 slutlig.

(2)  EGT L 278, 31.10.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/695 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/695

---

(2004/C 84 E/0781)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0892/04

från Véronique De Keyser (PSE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Europeisk superkommissionär

EU-kommissionens ordförande Romano Prodi uttalade sig nyligen positivt om inrättandet av en europeisk superkommissionär med ansvar för ekonomiska frågor. Avser kommissionen att arbeta för att det inrättas en motsvarande post på området för sociala frågor eller skulle superkommissionären med ansvar för ekonomiska frågor även klart och tydligt ansvara för det sociala området?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Enligt artikel 217 i EG-fördraget, senast ändrad genom Nicefördraget, skall ”[k]ommissionens olika ansvarsområden [...] struktureras och fördelas mellan dess ledamöter av ordföranden.” Det är följaktligen den som kommer att utses till ordförande för nästa kommission som skall besluta om hur de ekonomiska och sociala ansvarsområdena skall fördelas och om huruvida det är lämpligt att särskilt anförtro en ledamot av denna kommission ett betydande ansvar för samordningen på det sociala området.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/696 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/696

---

(2004/C 84 E/0782)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0900/04

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Amning på offentliga platser

Är kommissionen medveten om att många kvinnor i medlemsstaterna stöter på svårigheter när det försöker amma på offentliga platser?

Anser kommissionen inte att detta innebär diskriminering av både mot moder och barn och att ansträngningar bör göras för att få folk att ändra inställning till vad som är helt normalt och godtagbar praxis?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Gemenskapens lagstiftning på området lika behandling av kvinnor och män omfattar i dagsläget sysselsättnings- och arbetslivsfrågor. Därför är amning på offentliga platser inte en diskrimineringsfråga som omfattas av den gällande gemenskapslagstiftningen.

Som parlamentsledamoten påpekar är detta en fråga om inställningen till vad som är normalt och acceptabelt beteende i ett samhälle. Gemenskapens ramstrategi för jämställdhet (2001-2005) (1) stöds genom ett handlingsprogram som syftar till att öka medvetenheten om jämställdhetsfrågor i EU:s politik, utveckla statistik och indikatorer samt få till stånd ett transnationellt utbyte mellan en rad olika aktörer för att främja jämställdhet. Två av målen i strategin är att främja jämställdhet i det civila samhället och att förändra könsroller och stereotyper, vilket innebär att beteenden, attityder, normer och värderingar måste förändras. Detta är ett prioriterat område inom jämställdhetsprogrammet för 2004 och 2005.

---

(1)  EGT C 337 E, 28.11.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/696 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/696

---

(2004/C 84 E/0783)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0928/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Lika behandling vid det skriftliga provet i allmänt uttagningsprov KOM/A/3/02, avsnitt 2

Kan kommissionen beträffande skriftligt prov d) i uttagningsprov KOM/A/3/02, avsnitt 2 (hållbar utveckling: forskning och teknik avseende miljö, energi och transporter) besvara följande frågor:

| — | Hur många sökande valde vart och ett av de fem föreslagna ämnesområdena, och hur stor andel av varje grupp gick vidare till det muntliga provet? |
| --- | --- |

—

Hur många sökande valde vart och ett av de fem föreslagna ämnesområdena, och hur stor andel av varje grupp gick vidare till det muntliga provet?

| — | Har det garanterats lika behandling — dvs. var sannolikheten lika stor för sökande oberoende av vilket ämnesområde de valt att gå vidare till det muntliga provet — och i så fall hur? |
| --- | --- |

—

Har det garanterats lika behandling — dvs. var sannolikheten lika stor för sökande oberoende av vilket ämnesområde de valt att gå vidare till det muntliga provet — och i så fall hur?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Det uttag ningsprov som parlamentsledamoten hänvisar till pågår fortfarande. Sekretess gäller för uttagningskommitténs arbete. Kommissionen har därför för närvarande ingen möjlighet att lämna de begärda upplysningarna.

Kommissionen förser emellertid gärna parlamentsledamoten med ytterligare upplysningar när uttagnings-provet har avslutats.

Den allmänna principen om likabehandling av kandidater är säkerställd genom tillämpning av de kriterier som är fastställda i det offentliggjorda meddelandet om uttag ningsprov KOM/A/3/02 (1). Det finns inget särskilt förfarande för att säkerställa en likvärdig möjlighet för kandidater som väljer olika ämnesområden att nå det muntliga provet. Uttag ningskommittén inom område 2 (hållbar utveckling) beslutade att erbjuda fem alternativ i det skriftliga provet och kandidaterna kunde fritt välja ett av de fem. Oavsett vilket alternativ som valdes antogs kandidaterna med de 195 högsta poängresultaten till det muntliga provet under de förutsättningar som anges i meddelandet om uttagningsprovet.

---

(1)  EGT C 177, 25.7.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/697 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/697

---

(2004/C 84 E/0784)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0934/04

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Fördelningen av EU-anställda mellan kategorierna A, B, C och D

År 2003 beviljades i EU:s budget totalt medel för 31 000 fasta tjänster och 1 966 tillfälliga tjänster inom EU:s institutioner.

Fördelningen mellan institutionerna ser ut på följande sätt:

| | Fasta tjänster | Tillfälliga tjänster |
| --- | --- | --- |
| Kommissionen | 21 849 | 685 |
| Parlamentet | 4 170 | 790 |
| Rådet | 2 866 | 53 |
| Domstolen | 862 | 278 |
| Revisionsrätten | 509 | 279 |
| Ekonomiska och sociala kommittén | 501 | 24 |
| Regionkommittén | 230 | 22 |
| Ombudsmannen | 13 | 18 |

Fasta tjänster

Tillfälliga tjänster

Kommissionen

21 849

685

Parlamentet

4 170

790

Rådet

2 866

53

Domstolen

862

278

Revisionsrätten

509

279

Ekonomiska och sociala kommittén

501

24

Regionkommittén

230

22

Ombudsmannen

13

18

Kan kommissionen redogöra för hur det totala antalet anställda i varje tjänstekategori (A, B, C och D) är fördelat på nationalitet?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Den 31 december 2003 var det totala antalet fast och tillfälligt anställda vid kommissionen 21 166. Fördelningen av tjänstemän på kategori, enligt definition i tjänsteföreskrifterna, och efter ursprunglig nationalitet var den följande:

| Land | A | LA | B | c | D | Totalt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Belgien | 946 | 178 | 1 322 | 2315 | 256 | 5017 |
| Danmark | 203 | 117 | 87 | 136 | 8 | 551 |
| Tyskland | 1 006 | 195 | 337 | 442 | 10 | 1 990 |
| Grekland | 439 | 125 | 136 | 214 | 30 | 944 |
| Spanien | 817 | 171 | 389 | 365 | 46 | 1 788 |
| Frankrike | 1 225 | 110 | 469 | 627 | 55 | 2 486 |
| Irland | 226 | 20 | 117 | 197 | 7 | 567 |
| Italien | 1 005 | 167 | 567 | 827 | 208 | 2 774 |
| Luxemburg | 44 | 8 | 69 | 172 | 36 | 329 |
| Nederländerna | 362 | 64 | 184 | 137 | 8 | 755 |
| Österrike | 219 | 15 | 97 | 89 | 10 | 430 |
| Portugal | 289 | 125 | 128 | 201 | 28 | 771 |
| Finland | 215 | 112 | 144 | 120 | 7 | 598 |
| Sverige | 261 | 96 | 116 | 120 | 5 | 598 |
| Förenade kungariket | 773 | 173 | 248 | 288 | 9 | 1 491 |
| Övriga | 15 | 48 | 4 | 9 | 1 | 77 |
| Totalt | 8 045 | 1 724 | 4414 | 6 259 | 724 | 21 166 |

Land

A

LA

B

c

D

Totalt

Belgien

946

178

1 322

2315

256

5017

Danmark

203

117

87

136

8

551

Tyskland

1 006

195

337

442

10

1 990

Grekland

439

125

136

214

30

944

Spanien

817

171

389

365

46

1 788

Frankrike

1 225

110

469

627

55

2 486

Irland

226

20

117

197

7

567

Italien

1 005

167

567

827

208

2 774

Luxemburg

44

8

69

172

36

329

Nederländerna

362

64

184

137

8

755

Österrike

219

15

97

89

10

430

Portugal

289

125

128

201

28

771

Finland

215

112

144

120

7

598

Sverige

261

96

116

120

5

598

Förenade kungariket

773

173

248

288

9

1 491

Övriga

15

48

4

9

1

77

Totalt

8 045

1 724

4414

6 259

724

21 166

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/698 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/698

---

(2004/C 84 E/0785)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0949/04

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Svårigheter för italienska aktörer i gjuteribranschen

De senaste månaderna har ett allt större antal aktörer inom den italienska stålsektorn drabbats av en negativ utveckling av produktionen. Den alarmerande situationen har många orsaker. Dels blir råvarorna (hematittackjärn, segtackjärn, tackjärns- och stålskrot samt koks) ständigt dyrare, i synnerhet efter att den kinesiska regeringen infört exportrestriktioner på grund av den mycket stora förbrukningen av dessa material i Kina och andra länder i Asien (Kina står för en tredjedel av världens stålproduktion). Många anställda inom stålsektorn är även missnöjda med att den italienska regeringen klassificerar stålskrot som avfall. Dessa, och även andra faktorer, har under de senaste 12 månaderna lett till en kraftig prisstegring på råvaror till gjuterier på upp till 45-70 procent när det gäller stålskrot, och 60 till 100 procent när det gäller järnlegeringar (molybden, nickel och vanadium). Situationen förefaller ohållbar och kan, redan på kort sikt, leda till en allvarlig produktions- och sysselsättningskris.

Kan kommissionen svara på vilka åtgärder den avser att vidta så snart som möjligt för att tackla dessa problem? Kan kommissionen också svara på om den har för avsikt att utöva påtryckningar på den kinesiska regeringen för att den ska acceptera handelsavtal som är mindre ogynnsamma för gemenskapens verksamheter inom stålsektorn?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Kommissionen följer med stort intresse utvecklingen på världsmarknaden för råvaror, särskilt hur den asiatiska regionens växande efterfrågan har påverkat marknaden och priset på dessa varor i unionens länder. Gjuteribranschen är en av de mest drabbade industrisektorerna just nu, eftersom priset på alla de råvaror som branschen behöver för sin produktion har gått upp samtidigt, framför allt stålskrot, koks och järnlegeringar.

Kommissionen instämmer i parlamentsledamotens analys att vissa av de svårigheter som den italienska gjuteribranschen nu går igenom kan bero på Kinas spektakulära industriella utveckling, som på grund av det växande behovet av råvaror har skapat spänningar på marknaden och en kraftig internationell prisökning.

Kommissionen har därför tagit kontakt med de kinesiska myndigheterna för att undersöka möjliga lösningar på de problem som direkt har att göra med den kinesiska regeringens handelsåtgärder, framför allt exportlicenserna för koks. Kina är världens främsta exportör av denna råvara, men på grund av den växande efterfrågan på den inhemska marknaden försökte landet nyligen begränsa exporten genom att införa handelsrestriktioner. Kommissionen har tagit upp frågan om huruvida sådana åtgärder är förenliga med Världshandelsorganisationens (WTO:s) bestämmelser med de kinesiska myndigheterna.

Problemet med stålskrot är annorlunda. EU är en stor producent och exportör av stålskrot och har inga svårigheter med utbudet. Men eftersom världspriserna nu stiger kraftigt kan spekulationer uppkomma på alla nivåer i ledet för uppsamling och distribution av denna råvara, vilket kan förstärka de obetydliga störningarna på marknaden. Eftersom Italien har ett strukturellt underskott på stålskrot drabbas landet mer direkt när marknadsläget förändras, jämfört med de flesta av landets partner inom EU.

Att stålskrot klassificeras som skrot följer av en EG-lagstiftning som syftar till att reglera återvinningen med respekt för miljöprinciper. De nationella eller de lokala myndigheterna ansvarar för att genomföra denna lagstiftning i enlighet med bestämmelserna i ramdirektivet om avfallshantering (1).

Kommissionen kan försäkra parlamentsledamoten om att den kommer att fortsätta följa råvarumarknadens utveckling med största intresse, genom att använda alla de instrument som står till dess förfogande för att garantera att världshandeln med dessa produkter utvecklas enligt regler för öppen och lojal konkurrens.

---

(1)  Rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, EGT L 194, 25.7.1975.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/699 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/699

---

(2004/C 84 E/0786)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0957/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(23 mars 2004)

Ämne:   Den aviserade nedläggningen av Sorefame-Bombardier

Efter det att jag ställde min tidigare fråga den 28 november 2003 (E-3672/03 (1)) förefaller de värsta farhågorna att besannas nu när företaget Bombardier meddelat sin avsikt att helt eller till stor del lägga ned vissa av sina anläggningar i Europa, bland annat Sorefame-Bombardier i Amadora i Portugal.

Det rör sig som tidigare påpekats om ett företag som står för hög nivå när det gäller kvalitet, kapacitet och teknologi inom tillverkning och sammansättning av avancerad utrustning, särskilt tåg. Företaget har för närvarande cirka 550 anställda och sysselsätter mer än 1 000 personer i andra företag som fungerar som underleverantörer.

Denna situation är desto mer besynnerlig eftersom det i Portugal finns vissa projekt som skulle kunna lösa problemet om de förverkligades, särskilt den strategiska planen att utöka antalet tåg i tunnelbanorna i Lissabon och Porto och i förortsnätet i Porto, och andra stora projekt, varav vissa får gemenskapsfinansiering.

Mot bakgrund av detta och exempel från andra av EU:s medlemsstater ställer jag följande frågor till kommissionen:

| 1. | Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta, i form av bland annat stödmekanismer för företag, offentliga investeringar och offentliga upphandlingar, för att garantera sysselsättningen och den högkvalitativa produktionen vid Sorefame-Bomardier och på så sätt undvika att ytterligare förvärra lågkonjunkturen i Portugal? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta, i form av bland annat stödmekanismer för företag, offentliga investeringar och offentliga upphandlingar, för att garantera sysselsättningen och den högkvalitativa produktionen vid Sorefame-Bomardier och på så sätt undvika att ytterligare förvärra lågkonjunkturen i Portugal?

| 2. | Avser kommissionen att vidta åtgärder för att stimulera portugisiska order till detta företag i syfte att på kort sikt kunna hindra att sammansättningsanläggningen läggs ned och de anställdas arbetstillfällen går förlorade, och detta särskilt med tanke på att Portugal för närvarande har den arbetslöshet som tilltar snabbast inom Europeiska unionen? |
| --- | --- |

2.

Avser kommissionen att vidta åtgärder för att stimulera portugisiska order till detta företag i syfte att på kort sikt kunna hindra att sammansättningsanläggningen läggs ned och de anställdas arbetstillfällen går förlorade, och detta särskilt med tanke på att Portugal för närvarande har den arbetslöshet som tilltar snabbast inom Europeiska unionen?

| 3. | Anser inte kommissionen att detta exempel bland många andra är ett belägg för behovet av offentliga interventioner i företag av grundläggande strategisk betydelse, särskilt multinationella, för att garantera sysselsättning, produktion och utveckling? |
| --- | --- |

3.

Anser inte kommissionen att detta exempel bland många andra är ett belägg för behovet av offentliga interventioner i företag av grundläggande strategisk betydelse, särskilt multinationella, för att garantera sysselsättning, produktion och utveckling?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

De sociala konsekvenserna av de nedläggningar som företagsgruppen Bombardier planerar i Europa behandlas i kommissionens svar på ledamotens skriftliga fråga nr 1-3672/03 (2), och kommissionen har inga nya upplysningar att tillägga.

Det är de portugisiska myndigheternas uppgift att vidta eventuella åtgärder för att stödja en återhämtning för strategiska industrisektorer, som den som ledamoten tar upp. De har överenskommit med kommissionen om att införa stödmekanismer för företagen inom denna sektor och om offentliga investeringar inom ramen för de operativa ekonomi- och transportprogrammen, som har godkänts av kommissionen (3). Sådana här åtgärder måste alltid vara förenliga med gemenskapens regler och politik, exempelvis vad gäller offentlig upphandling.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(2)  EUT C 78 E, 27.3.2004.

(3)  C(2000) 1774 av den 28.7.2000 och C(2000) 2382 av den 28.7.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/700 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/700

---

(2004/C 84 E/0787)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0966/04

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(23 mars 2004)

Ämne:   Sotarmonopol

Det geografiska monopol som sotarna har i Tyskland strider mot Europeiska unionens bestämmelser om etableringsfrihet (se artikel 43 i EG-fördraget) och friheten att tillhandahålla tjänster (se artikel 49 i EG-fördraget). Ledamoten välkomnar att kommissionen inlett ett fördragsbrottsförfarande.

| 1. | Kan kommissionen uppskattningsvis ange när fördragsbrottsförfarandet kommer att ha avslutats, i synnerhet som det eventuellt till och med kommer att krävas en talan vid EG-domstolen? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen uppskattningsvis ange när fördragsbrottsförfarandet kommer att ha avslutats, i synnerhet som det eventuellt till och med kommer att krävas en talan vid EG-domstolen?

| 2. | Kan berörda personer i Förbundsrepubliken Tyskland åberopa gällande EU-lagstiftning och redan nu med omedelbar verkan ge tjänsteleverantörer från andra EU-länder i uppdrag att utföra tjänster, med full hänsyn till den utsläpps- och brandskyddslagstiftning som gäller i Tyskland? |
| --- | --- |

2.

Kan berörda personer i Förbundsrepubliken Tyskland åberopa gällande EU-lagstiftning och redan nu med omedelbar verkan ge tjänsteleverantörer från andra EU-länder i uppdrag att utföra tjänster, med full hänsyn till den utsläpps- och brandskyddslagstiftning som gäller i Tyskland?

| 3. | Eftersom detta är särskilt relevant för gränsregioner som exempelvis delstaten Saarland frågar jag kommissionen om det, mot bakgrund av ovannämnda konkurrensskäl men även med tanke på konsumentskyddet, är möjligt att redan nu ge uppdrag åt tjänsteleverantörer från exempelvis grannlandet Frankrike, med full hänsyn till den tyska utsläpps- och brandskyddslagstiftningen. Frågan är särskilt aktuell eftersom Tyskland vägrar att genomföra gällande EU-lagstiftning. Målet är att undvika nackdelar för de berörda till följd av bristande genomförande i en medlemsstat. |
| --- | --- |

3.

Eftersom detta är särskilt relevant för gränsregioner som exempelvis delstaten Saarland frågar jag kommissionen om det, mot bakgrund av ovannämnda konkurrensskäl men även med tanke på konsumentskyddet, är möjligt att redan nu ge uppdrag åt tjänsteleverantörer från exempelvis grannlandet Frankrike, med full hänsyn till den tyska utsläpps- och brandskyddslagstiftningen. Frågan är särskilt aktuell eftersom Tyskland vägrar att genomföra gällande EU-lagstiftning. Målet är att undvika nackdelar för de berörda till följd av bristande genomförande i en medlemsstat.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

| 1. | Kommissionen kan inte idag avgöra hur lång tid förfarandet om fördragsbrott mot Tyskland med anledning av de tyska sotarnas områdesmonopol kommer att ta. Enligt de senaste uppgifterna är förbundsregeringen och delstaterna inbegripna i en samrådsprocess om förändringar i sotarlagen. Konkreta förslag väntas till försommaren 2004.
  Därefter kommer kommissionen att granska Tysklands förslag till ändringar i sotarlagen för att avgöra om kommissionens invändningar beaktats i tillräcklig utsträckning. Om granskningen inte ger något tillfredsställande resultat, kommer kommissionen att ta ställning till fortsättningen på förfarandet om fördragsbrott. Det är inte omöjligt att nästa steg blir ett motiverat yttrande och därefter talan inför EG-domstolen. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen kan inte idag avgöra hur lång tid förfarandet om fördragsbrott mot Tyskland med anledning av de tyska sotarnas områdesmonopol kommer att ta. Enligt de senaste uppgifterna är förbundsregeringen och delstaterna inbegripna i en samrådsprocess om förändringar i sotarlagen. Konkreta förslag väntas till försommaren 2004.

Därefter kommer kommissionen att granska Tysklands förslag till ändringar i sotarlagen för att avgöra om kommissionens invändningar beaktats i tillräcklig utsträckning. Om granskningen inte ger något tillfredsställande resultat, kommer kommissionen att ta ställning till fortsättningen på förfarandet om fördragsbrott. Det är inte omöjligt att nästa steg blir ett motiverat yttrande och därefter talan inför EG-domstolen.

| 2 | och 3. Så länge reglerna om områdesmonopol för sotare gäller måste berörda parter i Tyskland följa dem, dvs. de måste låta lokalt verksamma sotare utföra rengörings- och inspektionsarbete och de utsätter sig genom att bryta mot dem för risken att drabbas av eventuella påföljder. Naturligtvis kan berörda parter i Tyskland hänvisa till eventuell oförenlighet med specifika bestämmelser i EU-rätten under administrativa förfaranden eller efterföljande rättsliga förfaranden. Eftersom EU-rätten äger företräde skall nationell rätt som eventuellt strider mot EU-rätten granskas och, i förekommande fall, inte tillämpas av nationella myndigheter och domstolar (1). Underrätter kan begära ett förhandsavgörande av EG-domstolen i sådana frågor. Om medlemsstaternas domstolar avgör i sista instans måste de följa EG-domstolens förhandsavgörande (artikel 234 tredje stycket i EG-fördraget).
  Enligt fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskapen kan bara EG-domstolen slutgiltigt avgöra om lagregler överensstämmer med EU-rätten. Kommissionen kan i kraft av sin funktion som ”fördrags-väktare” bara verka för sådana beslut, däremot inte fatta några bindande beslut. EG-domstolen kan slå fast att en nationell lag strider mot EU-rätten och kräva att den berörda medlemsstaten ändrar lagen så att den överensstämmer med EU-rätten (artikel 228.1 i EG-fördraget). Om medlemsstaten inte anpassar sig kan EG-domstolen utdöma ett bötesbelopp eller vite (artikel 228.2 i EG-fördraget). |
| --- | --- |

2

och 3. Så länge reglerna om områdesmonopol för sotare gäller måste berörda parter i Tyskland följa dem, dvs. de måste låta lokalt verksamma sotare utföra rengörings- och inspektionsarbete och de utsätter sig genom att bryta mot dem för risken att drabbas av eventuella påföljder. Naturligtvis kan berörda parter i Tyskland hänvisa till eventuell oförenlighet med specifika bestämmelser i EU-rätten under administrativa förfaranden eller efterföljande rättsliga förfaranden. Eftersom EU-rätten äger företräde skall nationell rätt som eventuellt strider mot EU-rätten granskas och, i förekommande fall, inte tillämpas av nationella myndigheter och domstolar (1). Underrätter kan begära ett förhandsavgörande av EG-domstolen i sådana frågor. Om medlemsstaternas domstolar avgör i sista instans måste de följa EG-domstolens förhandsavgörande (artikel 234 tredje stycket i EG-fördraget).

Enligt fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskapen kan bara EG-domstolen slutgiltigt avgöra om lagregler överensstämmer med EU-rätten. Kommissionen kan i kraft av sin funktion som ”fördrags-väktare” bara verka för sådana beslut, däremot inte fatta några bindande beslut. EG-domstolen kan slå fast att en nationell lag strider mot EU-rätten och kräva att den berörda medlemsstaten ändrar lagen så att den överensstämmer med EU-rätten (artikel 228.1 i EG-fördraget). Om medlemsstaten inte anpassar sig kan EG-domstolen utdöma ett bötesbelopp eller vite (artikel 228.2 i EG-fördraget).

---

(1)  Domstolen, mål 103/88, REG 1989, s. 1839-1871 punkt 31.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/702 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/702

---

(2004/C 84 E/0788)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0974/04

från Guido Sacconi (PSE) till kommissionen

(23 mars 2004)

Ämne:   Avtal mellan EU och Schweiz och tillämpningen av rättspraxis Ronfeldt-Thévenon

Till följd av att avtalet mellan EU och Schweiz om fri rörlighet för personer trätt i kraft, enligt vilket förordning (EEG) nr 1408/71 (1) från och med den 1 juni 2002 ersätter de bilaterala avtal om social trygghet som slutits mellan medlemsstaterna och Schweiz och, i synnerhet, den allmänna konventionen mellan Italien och Schweiz av den 14 december 1962 (och senare ändringar), är italienska arbetstagare som är verksamma i Schweiz inte längre berättigade att överföra bidrag från det schweiziska socialförsäkringssystemet till det italienska, i avsikt att komma i åtnjutande av en enhetlig pension inom ramen för det italienska socialförsäkringssystemet. Kommissionen är redan medveten om denna situation som fackföreningarna, däribland Inca-Cgil, har fäst uppmärksamhet vid vid upprepade tillfällen.

I enlighet med rättspraxis Ronfeldt-Thévenon har arbetstagare rätt att behålla de förmåner som föreskrivs i tidigare bilaterala avtal när:

| a) | bestämmelserna i det bilaterala avtalet föreskriver bättre (gynnsammare) förmåner än de som föreskrivs i förordning (EEG) nr 1408/71, och |
| --- | --- |

a)

bestämmelserna i det bilaterala avtalet föreskriver bättre (gynnsammare) förmåner än de som föreskrivs i förordning (EEG) nr 1408/71, och

| b) | arbetstagaren omfattades av den berörda lagstiftningen före tidpunkten för ikraftträdandet av förordning (EEG) nr 1408/71, och en personlig och faktisk kränkning av arbetstagarens rättigheter kan påvisas. |
| --- | --- |

b)

arbetstagaren omfattades av den berörda lagstiftningen före tidpunkten för ikraftträdandet av förordning (EEG) nr 1408/71, och en personlig och faktisk kränkning av arbetstagarens rättigheter kan påvisas.

Med beaktande av ovanstående, kan kommissionen besvara följande frågor: Kan domsluten Ronfeldt och Thevenon, som principiellt konsoliderats genom flera andra (senare) domslut vid EG-domstolen, bland annat rörande förhållandena med de tredje länder som omfattas av EES-avtalet, med beaktande av lydelsen och innehållet i avtalet mellan EU och Schweiz om fri rörlighet för personer (som framgår av företalet, de mål som fastställs i artikel 1 och bestämmelserna i bilaga 1) tillämpas i föreliggande fall, inte minst i förväntan att de bestämmelser om överföring av bidrag som föreskrevs i det tidigare gällande bilaterala avtalet mellan Italien och Schweiz skall anses omfattas av ”system för samordning av bestämmelser om social trygghet”?

Om så är fallet, avser kommissionen, med beaktande av den tid som förflutit från avtalets ikraftträdande, att se till att denna rättspraxis beaktas och tillämpas på vederbörligt sätt av berörda myndigheter och institutioner, bl.a. under iakttagande av bestämmelserna i artikel 16 i avtalet (efterlevnad av gemenskapslagstiftning)?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Enligt kommissionens åsikt skulle det, inom ramen för avtalet om fri rörlighet för personer mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och Schweiz å den andra sidan, inte vara berättigat att tillämpa Rönfeldt-principen på bestämmelser i bilaterala konventioner som konventionen mellan Italien och Schweiz om överföring av bidrag, när det gäller skydd av förvärvade rättigheter. Orsakerna till detta är följande:

| — | Domen i Rönfeldt-målet (2) skall ses mot bakgrund av genomförandet av principen om fri rörlighet för arbetstagare som är medborgare i någon av EU:s medlemsstater. Syftet med förordning (EEG) nr 1408/71 (3) — att underlätta fri rörlighet för arbetstagare i gemenskapen i enlighet med artiklarna 39 och 43 i fördraget — gjorde att domstolen i domen i fråga ”nyanserade” den automatiska effekten att bilaterala konventioner om social trygghet ersätts med förordning (EEG) nr 1408/71. Det är således med anledning av denna särskilda målsättning i gemenskapen som domstolen har prövat om kravet att bestämmelser i konventioner om social trygghet som ingåtts mellan medlemsstater skall ersättas av förordningen, kan få till följd att arbetstagarna, när det gäller vissa av deras rättigheter, försätts i en mindre förmånlig situation än enligt det tidigare systemet. |
| --- | --- |

—

Domen i Rönfeldt-målet (2) skall ses mot bakgrund av genomförandet av principen om fri rörlighet för arbetstagare som är medborgare i någon av EU:s medlemsstater. Syftet med förordning (EEG) nr 1408/71 (3) — att underlätta fri rörlighet för arbetstagare i gemenskapen i enlighet med artiklarna 39 och 43 i fördraget — gjorde att domstolen i domen i fråga ”nyanserade” den automatiska effekten att bilaterala konventioner om social trygghet ersätts med förordning (EEG) nr 1408/71. Det är således med anledning av denna särskilda målsättning i gemenskapen som domstolen har prövat om kravet att bestämmelser i konventioner om social trygghet som ingåtts mellan medlemsstater skall ersättas av förordningen, kan få till följd att arbetstagarna, när det gäller vissa av deras rättigheter, försätts i en mindre förmånlig situation än enligt det tidigare systemet.

| — | Beträffande avtalet mellan EG och Schweiz, och särskilt tillämpningen av artikel 16 i avtalet för att fastställa konsekvenserna av denna rättspraxis, bör det framhållas att den rättsliga ramen för att bedöma eventuella negativa konsekvenser som ersättandet av vissa bestämmelser i bilaterala konventioner mellan en medlemsstat och ett tredje land med avtalet mellan EG och Schweiz kan ha för arbetstagarna, skiljer sig påtagligt från den rättsliga ram som Rönfeldt-domen grundades på. För även om avtalet mellan EG och Schweiz syftar till fri rörlighet för personer, vilar detta begrepp inte på samma grund (och särskilt gäller detta den villkorslöshet som enligt fördraget skall prägla utövandet av denna grundläggande frihet). |
| --- | --- |

—

Beträffande avtalet mellan EG och Schweiz, och särskilt tillämpningen av artikel 16 i avtalet för att fastställa konsekvenserna av denna rättspraxis, bör det framhållas att den rättsliga ramen för att bedöma eventuella negativa konsekvenser som ersättandet av vissa bestämmelser i bilaterala konventioner mellan en medlemsstat och ett tredje land med avtalet mellan EG och Schweiz kan ha för arbetstagarna, skiljer sig påtagligt från den rättsliga ram som Rönfeldt-domen grundades på. För även om avtalet mellan EG och Schweiz syftar till fri rörlighet för personer, vilar detta begrepp inte på samma grund (och särskilt gäller detta den villkorslöshet som enligt fördraget skall prägla utövandet av denna grundläggande frihet).

| — | Vidare innebär inte övergången till gemenskapens regelverk som rättslig grund, dvs. förordning (EEG) nr 1408/71, att den tolkning som domstolen har gjort av vissa bestämmelser i förordningen mot bakgrund av fri rörlighet för arbetstagare i gemenskapen, automatiskt kan överföras till en situation som rör medborgare i ett EU-land och medborgare i ett tredje land inom ramen för ett internationellt avtal. |
| --- | --- |

—

Vidare innebär inte övergången till gemenskapens regelverk som rättslig grund, dvs. förordning (EEG) nr 1408/71, att den tolkning som domstolen har gjort av vissa bestämmelser i förordningen mot bakgrund av fri rörlighet för arbetstagare i gemenskapen, automatiskt kan överföras till en situation som rör medborgare i ett EU-land och medborgare i ett tredje land inom ramen för ett internationellt avtal.

| — | När det för övrigt gäller den överföring av bidrag som föreskrivs i avtalet mellan Italien och Schweiz, fastställs i förordning (EEG) nr 1408/71 en annan princip, nämligen sammanläggning/proportionell beräkning. Den huvudsakliga skillnaden mellan de två metoderna ligger inte i målsättningen att hjälpa arbetstagaren utan består i olika syn på hur kostnaderna för förmånerna fördelas mellan de olika stater där den anställde har utövat en verksamhet, som har givit honom eller henne rätt till förmåner. Mot denna bakgrund kan det faktum, att bestämmelserna om överföring av bidrag byts ut mot förordningens regler om sammanläggning/proportionell beräkning efter det att avtalet mellan EG och Schweiz har trätt i kraft, enligt kommissionens mening inte anses försätta arbetstagaren i en mindre förmånlig situation än den som gällde enligt den tidigare bilaterala konventionen mellan arbetstagarens ursprungsstat och Schweiz. |
| --- | --- |

—

När det för övrigt gäller den överföring av bidrag som föreskrivs i avtalet mellan Italien och Schweiz, fastställs i förordning (EEG) nr 1408/71 en annan princip, nämligen sammanläggning/proportionell beräkning. Den huvudsakliga skillnaden mellan de två metoderna ligger inte i målsättningen att hjälpa arbetstagaren utan består i olika syn på hur kostnaderna för förmånerna fördelas mellan de olika stater där den anställde har utövat en verksamhet, som har givit honom eller henne rätt till förmåner. Mot denna bakgrund kan det faktum, att bestämmelserna om överföring av bidrag byts ut mot förordningens regler om sammanläggning/proportionell beräkning efter det att avtalet mellan EG och Schweiz har trätt i kraft, enligt kommissionens mening inte anses försätta arbetstagaren i en mindre förmånlig situation än den som gällde enligt den tidigare bilaterala konventionen mellan arbetstagarens ursprungsstat och Schweiz.

---

(1)  EGT L 149, 5.7.1971, s. 2.

(2)  Dom av den 7 februari 1991 i mål C-227/89, Rec. 1991, s. I-323.

(3)  Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen EGT L 149, 5.7.1971.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/703 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/703

---

(2004/C 84 E/0789)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1040/04

från Enrico Ferri (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Kriterier för avelshingstars införande i stamboken — införlivande av gemenskapslagstiftningen

Med hänvisning till min fråga av den 27 oktober 2003 och kommissionens svar på denna med nummer P-3312/03 (1), vill jag gärna betona att frågan berör såväl generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd som generaldirektoratet för inre marknaden. Dessutom upplyser kommissionen i sitt svar om att den inte känner till ärendet och uttrycker inte sin åsikt om det.

Kan kommissionsledamöterna Byrne och Bolkestein på kommissionens vägnar upplysa om vad som har gjorts för att kontrollera att Italien på ett korrekt och lämpligt vis införlivat EU-lagstiftning en inom detta område?

Kan kommissionen upplysa om huruvida legitimiteten hos den utvärderingskommitté som omnämns i min fråga av den 27 oktober 2003 blev kontrollerad?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Kommissionen vill försäkra parlamentsledamoten om att den har följt upp de uppgifter som lämnades i den skriftliga frågan P-3312/03 av den 27 oktober 2003.

Som kommissionen uppgav i sitt svar kände den inte till att avelshingstar i Italien skall genomgå en morfologisk bedömning för att skrivas in i stamboken och att det finns en kommitté som har i uppdrag att göra denna bedömning.

Med anledning av den skriftliga frågan beslutade kommissionen att inleda en förundersökning, som registrerades under nummer 2004/2069, för att klargöra omständigheterna och följa upp saken på lämpligt sätt.

Ärendet utreds av generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd, som ansvarar för direktiv 90/427/EG (2) om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen.

Inom ramen för denna utredning sändes en skrivelse till Italien den 31 mars 2004 där landet uppmanades att bekräfta att bedömningen förekommer och att sända en kopia av relevant nationell lagstiftning.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 254.

(2)  Rådets direktiv 90/427/EEG av den 26 juni 1990 om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen, EGT L 224, 18.8.1990.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/704 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/704

---

(2004/C 84 E/0790)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1222/04

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(26 april 2004)

Ämne:   Tillträde till floder

Är kommissionen medveten om de stora skillnader som råder i fråga om tillträdesrätten till floder i olika delar av unionen? I vissa länder råder i stort sett fritt tillträde för allmänheten, medan andra som exempelvis England och Wales är mycket restriktiva.

Känner kommissionen till några undersökningar eller har eventuellt kommissionen själv genomfört några undersökningar om denna fråga? Har kommissionen några planer på att lägga fram förslag om en mer enhetlig politik vad gäller tillträdet till floder?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(29 april 2004)

Det ligger utanför kommissionens behörighet att behandla denna fråga, som handläggs uteslutande av berörda nationella myndigheter.

---

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR (Del 4)

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/705 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/705

---

(2004/C 84 E/0791)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3150/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(4 november 2002)

Ämne:   Tillämpning av stabilitetspakten

Kommissionsledamot Solbes Mira bekräftade nyligen det som alla redan visste, dvs. att målen för stabilitetsprogrammen inte kommer att uppfyllas under 2002. Detta gäller Tyskland, Frankrike och Italien. Det är nämligen klart att den tyska statsskulden kommer att överskrida taket på 3 procent under 2002 (vilket den tyske finansministern redan erkänt) och antagligen även under 2003. Man får äntligen böja sig för realiteterna. Kommissionens förslag visar, trots att principerna bekräftas, att stabilitetspaktens mål klart och tydligt är politiska och att de har sina begränsningar, i synnerhet under perioder av lågkonjunktur och ekonomisk tillbakagång. Pakten har fungerat för att motivera en privatiseringspolitik på områden där man ifrågasätter allmänna tjänster och grundläggande rättigheter, såsom området för hälsovård, utbildning, offentliga investeringar och ett korrekt och fullständigt utnyttjande av strukturfonderna. Det är irrationellt att försöka tillämpa en enda budgetpolitik som inte tar hänsyn till att de olika utvecklingsnivåerna inom euro-området skulle kräva olika åtgärder i de olika medlemsstaterna.

Samtidigt som ett förfarande på grund av för stora budgetunderskott inleds mot Portugal, och landet direkt rekommenderas att föra en antisocial och deflationistisk politik, konstaterar kommissionsledamot Pascal Lamy i en intervju i den italienska dagstidningen ”Ils sole 24 Ore” att han anser 3-procentsbestämmelsen vara ”medeltida” och att ”pakten är ett primitivt instrument för ekonomisk förvaltning”. Detta är lika löjligt som att Europeiska kommissionens ordförande Romano Prodi i en intervju för tidningen ”Le Monde” erkänner svagheterna i pakten och behovet att göra den mer flexibel och anser den vara ett ”dumt” och ”stelbent” instrument. Till och med premiärminister Jean-Pierre Raffarin har sagt att den enda gräns som existerar är taket på 3 procent och att han därför inte hade för avsikt att uppfylla målen i stabilitetsprogrammen utan att han i stället tänker uppfylla sina vallöften om skattelättnader och ökat statligt stöd. Självaste förbundskansler Gerard Schröder, som drev på skapandet av stabilitetspakten som en garanti för att man skulle acceptera den ekonomiska och monetära unionen, antyder att man inte bör ha en dogmatisk syn på denna.

Mot denna bakgrund ställs kommissionen följande frågor:

| — | Varför skall man upprätthålla stabilitetspakten? Varför går man inte in för att omedelbart lägga ner pakten samtidigt som man för en omfattande debatt i syfte att se över de nuvarande riktlinjerna för den ekonomiska och monetära politiken, på ett sådant sätt att hänsyn tas till en ökad sysselsättning som inbegriper rättigheter på arbetsmarknaden samt bekämpning av fattigdom och social utslagning? |
| --- | --- |

—

Varför skall man upprätthålla stabilitetspakten? Varför går man inte in för att omedelbart lägga ner pakten samtidigt som man för en omfattande debatt i syfte att se över de nuvarande riktlinjerna för den ekonomiska och monetära politiken, på ett sådant sätt att hänsyn tas till en ökad sysselsättning som inbegriper rättigheter på arbetsmarknaden samt bekämpning av fattigdom och social utslagning?

| — | Anser inte kommissionen att man med hänsyn till alla de offentliga uttalanden som kommissionens företrädare gjort omedelbart borde lägga ner det förfarande på grund av för stora underskott som inletts mot Portugal? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att man med hänsyn till alla de offentliga uttalanden som kommissionens företrädare gjort omedelbart borde lägga ner det förfarande på grund av för stora underskott som inletts mot Portugal?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(10 december 2002)

Det viktigaste målet för stabilitets- och tillväxtpakten är att se till att det förs en sund finanspolitik så att alltför höga underskott i den offentliga sektorn kan undvikas. Att uppnå målet ”nära balans eller uppvisa överskott” är en garanti för att de offentliga finanserna förblir hållbara på sikt samtidigt som de automatiska stabilisatorerna tillåts verka fritt över konjunkturcykeln, vilket bidrar till att hålla uppe tillväxten i dåliga tider utan att bryta treprocentsmålet. Sunda offentliga finanser ger också det budgetutrymme som krävs för de strukturreformer som bidrar till tillväxt och sysselsättning. Stabilitets-och tillväxtpakten har varit framgångsrik på så sätt att den sett till att en tillväxtfrämjande politik har förts.

Det kan dock konstateras att om man ser på de enskilda medlemsländerna, så är några nära eller har till och med överskridit referensvärdet på 3 procent för offentliga underskottets andel av bruttonationalprodukten (BNP) och har ännu inte uppnått paktens mål om ”nära balans eller uppvisa överskott”. Rådet riktade en rekommendation till Portugal enligt förfarandet vid alltför stora underskott och kommissionen har inlett samma förfarande när det gäller Tyskland. Kommissionen har även rekommenderat rådet att utfärda en tidig varning till Frankrike. Detta visar att regelverket för finanspolitiken (förfarandet vid alltför stora underskott och stabilitets- och tillväxtpakten) fungerar som avsett.

Att uppnå och bibehålla en budget nära balans skapar det utrymme som krävs för att de automatiska stabilisatorerna skall få fritt spelrum. Det bidrar även till att hantera de eventuella effekterna på budgeten av de reformer som syftar till att stimulera tillväxt och sysselsättning.

Rent allmänt anser kommissionen att dessa budgetregler är ändamålsenliga, men att tillämpningen av dem kan förbättras. Kommissionen avser att lägga fram ett meddelande om denna aspekt före utgången av 2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/706 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/706

---

(2004/C 84 E/0792)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3201/02

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(4 november 2002)

Ämne:   Spaniens nationella vattenplan; regleringen av floden Júcar i Vinalopó-området

Regleringen av floden Júcar i området Vinalopó, Alicantí-Marína Baja (Alicante), godkändes den 29 augusti 1998 och ingår nu i bilaga II till den spanska nationella vattenresursplanen. Projektet innebär en reglering av 80 hm3 vatten per år, varav 55 hm3 skall användas till bevattning av odlingar. Det officiella syftet är att återställa vattentäkterna. Regleringen skall utföras mellan olika floddalar, men dessa styrs av en och samma förvaltning.

Enligt lokala miljöexperter överskattas den verkliga vattenvolym som floden Júcar kan ge i projektförslaget, vilket visar på okunskap om flodens hydrologi och felaktiga uppgifter. Ingen hänsyn tas till de hydrologiska uppgifterna från 1994/95, av vilka det framgick att regleringen inte gick att genomföra, i synnerhet inte mot bakgrund av att flodens vattenmängd enligt klimatförändringsprognoserna kommer att minska.

Experterna anser att miljökonsekvensanalysen är vag och ofullständig. Den tar inte upp de ekonomiska följderna för bevattningsytorna eller för de bördiga slätterna längs med Júcar. Inte heller nämns de arkeologiska lämningar från romartiden och bronsåldern som hotas. Bara en del av analysen offentliggjordes, vilket strider mot direktiv 90/313/EEG (1) om rätt att ta del av miljöinformation.

Om kommissionen just nu behandlar en begäran om medfinansiering av ovannämnda projekt: Har den spanska regeringen redan översänt en rapport om projektets inverkan på Natura 2000-nätverk till kommissionen? Är man vid kommissionen medveten om att projektet omfattar minst sex platser av gemenskapsintresse i den autonoma regionen Valencia? Om så är fallet, anser kommissionen att dessa aspekter är förenliga med en eventuell EU-finansiering av de beskrivna projekten?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 december 2002)

Frågeställaren har ställt ett antal frågor om projektet för reglering av floden Júcar-Vinalopó i den autonoma regionen Valencia i Spanien.

I sina svar på dessa frågor har kommissionen haft tillfälle att informera frågeställaren om de åtgärder den har vidtagit för att undersöka ett klagomål om detta projekt och dess möjliga följder för miljön.

Freågestallaren hänvisas alltså till kommissionens svar på hennes skriftliga frågor E-1549/02 och E-1550/02 (2) om detta ärende. Det bör i vilket fall som helst påpekas att undersökningen fortfarande pågår. Kommissionen undersöker nu de senaste uppgifterna från de klagande och kontrollerar om den gällande gemenskapslagstiftningen på miljöområdet följs i fallet i fråga.

Beträffande eventuella gemenskapsbidrag till projektet hänvisas frågeställaren till kommissionens svar på hennes muntliga fråga H-0678/02 under frågestunden vid parlamentets sammansträdesperiod i oktober 2002 (3), som också gällde detta ärende.

---

(1)  EGT L 158, 23.6.1990, s. 56.

(2)  EGT C 301 E, 5.12.2002, s. 176.

(3)  Skriftligt svar av den 22 oktober 2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/707 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/707

---

(2004/C 84 E/0793)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3821/02

från Elena Padotti (PSE) till kommissionen

(20 december 2002)

Ämne:   Kränkning av rätten till asyl i unionen

Den 28 november 2002 återförvisade de italienska myndigheterna Muhammad al Shari och hans familj från flygplatsen Malpensa i Milano till Syrien, trots att mannen ådömts dödsstraff i det landet. Detta strider mot bestämmelserna i den italienska författningen.

I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna fastställs det att ”ingen får dömas till döden eller avrättas”, (artikel 2), och garanteras det rätt till asyl i enlighet med bestämmelserna i Genèvekonventionen och protokollet av den 31 januari 1967 (artikel 18). Europeiska unionen och Syrien håller för närvarande på att förhandla fram ett associationsavtal.

Anser kommissionen inte att man å det snaraste bör vidta åtgärder för att se till att dödsdomen inte verkställs och att Muhammad al Sharis och hans familjs säkerhet garanteras?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/707 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/707

---

(2004/C 84 E/0794)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3826/02

från Giuseppe Di Lello Finuoli (GUE/NGL) till kommissionen

(20 december 2002)

Ämne:   Utvisningen från Italien av familjen Al-Shari

Den italienska polisen har överlämnat ingenjören Muhammad Al-Shari (som för flera år sedan dömdes till döden i Syrien på grund av sitt medlemskap i organisationen Muslimska bröder) till den syriska polisen. Även hans maka och fyra söner överlämnades efter att de i fem dagar hållits kvar på flygplatsen Malpensa i Milano. De förbjöds kontakter med tredje man och man åsidosatte med avsikt de internationella konventionerna på asylområdet och Europeiska unionens stadga för de grundläggande rättigheterna, vilken varit så lovprisad. Familjen Al-Shari kommer från Irak. Därför borde de åtminstone ha utlämnats till detta land istället för att överlämnas till den syriska diktaturen.

Jag kommer att hänvisa fallet till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna i Strasbourg och jag ber kommissionen att ta reda på om dödsdomen mot Muhammad AÍ-Shari i Syrien har verkställts eller inte. Vilka initiativ avser kommissionen att ta för att garantera familjen Al-Sharis säkerhet och för att se till att den italienska regeringen uppfyller sina internationella skyldigheter.

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-3821/02 och P-3826/02

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(29 januari 2003)

Följande gäller beträffande potentiella kränkningar av asylrättigheterna i en medlemsstat. Det är kommissionens uppgift att trygga iakttagandet av de grundläggande rättigheterna på gemenskapsrättens område, men kommissionen har inte befogenhet att pröva huruvida nationella bestämmelser och förfaranden som inte faller inom ramen för gemenskapsrätten är förenliga med Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna.

EG-domstolens rättspraxis (Demirel-, Wachauf- och ERT-målen) och artikel 51 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ligger till grund för detta. Det finns på asylområdet inga på artikel 63 i EG-fördraget grundade gemenskapsbestämmelser som avser en sådan situation som den som tas upp i de två skriftliga frågorna. Förslaget till direktiv i frågan om miniminormer för asylförfaranden och förslaget till direktiv i frågan om vilka personer som skall betraktas som flyktingar eller som personer som på annat vis är i behov av internationellt skydd behandlas fortfarande i rådet. Kommissionen kan alltså inte på den grunden ta upp fallet med de italienska myndigheterna.

Muhammad Al-Sakhri befinner sig enligt de syriska myndigheterna i häkte. Enligt dessa utreds det vilken roll han spelade i samband med händelserna i Hama i början av 1980-talet. Hans familj befinner sig inte i häkte. Det har gjorts framställningar till de syriska myndigheterna om att de skall behandla honom i enlighet med internationella normer.

Kommissionen håller kontakt med unionens ordförandeskap och medlemsstaternas beskickningar i Damaskus i syfte att fortsätta att följa upp denna fråga.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/708 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/708

---

(2004/C 84 E/0795)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3867/02

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(10 januari 2003)

Ämne:   Bärgning av färjan Le Joola

| 1. | Har Senegals president Wade redan ingått till kommissionen med en ansökan om ekonomiskt, tekniskt och organisatoriskt bistånd till bärgning av färjan Le Joola? |
| --- | --- |

1.

Har Senegals president Wade redan ingått till kommissionen med en ansökan om ekonomiskt, tekniskt och organisatoriskt bistånd till bärgning av färjan Le Joola?

| 2. | Anser kommissionen det som moraliskt acceptabelt att färjan ligger kvar på en sandbank trots att det finns möjligheter och resurser att bärga de minst 1 500 kropparna och alla anhöriga yrkar på att så skall ske? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen det som moraliskt acceptabelt att färjan ligger kvar på en sandbank trots att det finns möjligheter och resurser att bärga de minst 1 500 kropparna och alla anhöriga yrkar på att så skall ske?

| 3. | Kan kommissionen berätta om Senegal liksom Europeiska unionens medlemsstater har en lag om omhändertagande av avlidnas stoft, så att president Wade blir skyldig att låta bärga kropparna om de anhöriga yrkar på detta? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen berätta om Senegal liksom Europeiska unionens medlemsstater har en lag om omhändertagande av avlidnas stoft, så att president Wade blir skyldig att låta bärga kropparna om de anhöriga yrkar på detta?

| 4. | Är kommissionen beredd att tillsammans med de europeiska länder från vilka offer kommit (Frankrike, Belgien, Spanien och Nederländerna) vidta åtgärder inriktade på president Wade? Tar kommissionen då också hänsyn till att inget enskilt land kan klara av konsekvenserna efter en sådan stor olycka? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen beredd att tillsammans med de europeiska länder från vilka offer kommit (Frankrike, Belgien, Spanien och Nederländerna) vidta åtgärder inriktade på president Wade? Tar kommissionen då också hänsyn till att inget enskilt land kan klara av konsekvenserna efter en sådan stor olycka?

| 5. | Är kommissionen beredd att göra allt för att tillsammans med president Wade söka nå en politisk lösning för att inför de anhöriga, där så sig göra låter, gottgöra de misstag som begåtts genom att bärga offren? |
| --- | --- |

5.

Är kommissionen beredd att göra allt för att tillsammans med president Wade söka nå en politisk lösning för att inför de anhöriga, där så sig göra låter, gottgöra de misstag som begåtts genom att bärga offren?

| 6. | Är det möjligt att låta EU:s delegation vidta åtgärder direkt? Är kommissionen beredd att inte agera strikt formellt, eftersom det inte är frågan om några ”livshotande omständigheter” utan gripa sig an problematiken framför allt ur medmänsklig synvinkel? |
| --- | --- |

6.

Är det möjligt att låta EU:s delegation vidta åtgärder direkt? Är kommissionen beredd att inte agera strikt formellt, eftersom det inte är frågan om några ”livshotande omständigheter” utan gripa sig an problematiken framför allt ur medmänsklig synvinkel?

| 7. | Är kommissionen beredd att, så fort tillfälle yppar sig, fullt ut agera till förmån för de anhörigas intressen inför Senegals regering, som redan i två och en halv månad sagt sig prioritera en bärgning, men inte gjort någonting? |
| --- | --- |

7.

Är kommissionen beredd att, så fort tillfälle yppar sig, fullt ut agera till förmån för de anhörigas intressen inför Senegals regering, som redan i två och en halv månad sagt sig prioritera en bärgning, men inte gjort någonting?

| 8. | Kan kommissionen berätta vad EU på begäran från europeiska anhöriga till offren tagit upp till diskussion med bland annat Senegals myndigheter och Afrikanska unionen vid toppmötet Afrika-EU från och med den 27 till och med den 30 november 2002, i fråga om att Le Joola eventuellt skulle bärgas? |
| --- | --- |

8.

Kan kommissionen berätta vad EU på begäran från europeiska anhöriga till offren tagit upp till diskussion med bland annat Senegals myndigheter och Afrikanska unionen vid toppmötet Afrika-EU från och med den 27 till och med den 30 november 2002, i fråga om att Le Joola eventuellt skulle bärgas?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(27 februari 2003)

| 1. | Senegals president har inte lämnat någon begäran till kommissionen rörande bärgning av färjan Joola. |
| --- | --- |

1.

Senegals president har inte lämnat någon begäran till kommissionen rörande bärgning av färjan Joola.

| 2. | Kommissionen har redan uttryckt sin sorg till offrens familjer. Det är svårt att bedöma de tekniska möjligheterna att bärga färjan. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har redan uttryckt sin sorg till offrens familjer. Det är svårt att bedöma de tekniska möjligheterna att bärga färjan.

| 3. | Kommissionen kan bekräfta att Senegals familjelagstiftning innehåller regler om begravning samt om dödförklaring av försvunna personer. Kommissionen kan inte bedöma vilka rättsliga skyldigheter Senegals regering har i detta fall. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen kan bekräfta att Senegals familjelagstiftning innehåller regler om begravning samt om dödförklaring av försvunna personer. Kommissionen kan inte bedöma vilka rättsliga skyldigheter Senegals regering har i detta fall.

| 4. | Kommissionen är inte i stånd att vidta ett sådant initiativ som föreslås av parlamentsledamoten. Det är upp till de berörda medlemsstaterna att ta politiska kontakter med Senegals regering i den riktning som parlamentsledamoten önskar. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen är inte i stånd att vidta ett sådant initiativ som föreslås av parlamentsledamoten. Det är upp till de berörda medlemsstaterna att ta politiska kontakter med Senegals regering i den riktning som parlamentsledamoten önskar.

| 5. | Kommissionen är redo att inom ramen för sina möjligheter och rättsliga skyldigheter stödja medlemsstaterna vid deras kontakter med Senegals regering. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen är redo att inom ramen för sina möjligheter och rättsliga skyldigheter stödja medlemsstaterna vid deras kontakter med Senegals regering.

| 6. | Kommissionens delegation har inte varit overksam utan gav hjälp så snart som skeppsbrottet var ett faktum, via sitt kontor i Banjul, rörande identifiering av kroppar samt, via Dakar, rörande undersökning tillsammans med regeringen, medlemsstaterna och andra i landet verksamma biståndsgivare av olika alternativ för att återupprätta en säkrare sjöförbindelse mellan Dakar och Ziginchor. |
| --- | --- |

6.

Kommissionens delegation har inte varit overksam utan gav hjälp så snart som skeppsbrottet var ett faktum, via sitt kontor i Banjul, rörande identifiering av kroppar samt, via Dakar, rörande undersökning tillsammans med regeringen, medlemsstaterna och andra i landet verksamma biståndsgivare av olika alternativ för att återupprätta en säkrare sjöförbindelse mellan Dakar och Ziginchor.

| 7. | Kommissionen anser att de anhörigas försvar av sina intressen gentemot landets regering i första hand bör skötas av det civila samhällets organisationer i landet, vilka redan är mycket effektivt organiserade, och av de av tragedin berörda medlemsstaterna i enlighet med deras konsulära befogenheter. |
| --- | --- |

7.

Kommissionen anser att de anhörigas försvar av sina intressen gentemot landets regering i första hand bör skötas av det civila samhällets organisationer i landet, vilka redan är mycket effektivt organiserade, och av de av tragedin berörda medlemsstaterna i enlighet med deras konsulära befogenheter.

| 8. | Denna fråga behandlades inte vid ministerkonferensen EU-Afrika i Ouagadougou den 28 november 2002, eftersom det är en bilateral fråga. |
| --- | --- |

8.

Denna fråga behandlades inte vid ministerkonferensen EU-Afrika i Ouagadougou den 28 november 2002, eftersom det är en bilateral fråga.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/709 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/709

---

(2004/C 84 E/0796)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3868/02

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) och Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(10 januari 2003)

Ämne:   Lag om studiebidrag i Nederländerna

I Nederländerna betalas det ut studiebidrag till studerande som är över 18 år. Detta gäller för alla undervisningsformer. För studerande som är över 18 år betalas inga barnbidrag.

När en person från Nederländerna studerar i Belgien eller Tyskland får vederbörande visserligen studiebidrag för deltagande i universitets- och högskoleundervisning, men inte för studier inom sekundärundervisning, lägre undervisning eller yrkesutbildning.

Myndigheterna i Nederländerna tillåter visserligen studier i Belgien och Tyskland inom ramen för Nederländernas lag om läroplikt. Examensbevis som förvärvats i dessa länder erkänns också som fullvärdiga examensbevis.

| 1. | Anser kommissionen att Nederländernas vägran att bevilja studiebidrag till barn (som är över 18 år) och som deltar i sekundär (yrkes)utbildning i Belgien eller i Tyskland strider mot ”den fria rörligheten för tjänster” (att delta i erkänd utbildning utomlands) respektive ”den fria rörligheten för personer”? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att Nederländernas vägran att bevilja studiebidrag till barn (som är över 18 år) och som deltar i sekundär (yrkes)utbildning i Belgien eller i Tyskland strider mot ”den fria rörligheten för tjänster” (att delta i erkänd utbildning utomlands) respektive ”den fria rörligheten för personer”?

| 2. | Anser kommissionen att Nederländernas vägran att bevilja studiebidrag till barn (som är över 18 år) och som deltar i sekundär (yrkes)utbildning i Belgien eller i Tyskland strider mot artiklarna 149 och 150 i EG-fördraget, i och med att Nederländerna på det sättet lägger hinder i vägen för studerandes fria rörlighet? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att Nederländernas vägran att bevilja studiebidrag till barn (som är över 18 år) och som deltar i sekundär (yrkes)utbildning i Belgien eller i Tyskland strider mot artiklarna 149 och 150 i EG-fördraget, i och med att Nederländerna på det sättet lägger hinder i vägen för studerandes fria rörlighet?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/710 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/710

---

(2004/C 84 E/0797)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0797/04

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Studiefinansiering och fri rörlighet för personer

En nederländsk artonåring som fortfarande studerar på ett nederländskt gymnasium eller yrkesgymnasium får från och med artonsårsdagen inte längre något barnbidrag utan ett bidrag från studiefinansierings-ordningen. När denna nederländska artonåring går denna utbildning på andra sidan gränsen får han eller hon inget alls. Nu när denna fråga ställs för tredje gången, är kommissionen beredd att ge ett klart och tydligt svar på huvudfrågan i detta ärende: Delar kommissionen uppfattningen att man genom detta sätter hinder som begränsar studenters fria rörlighet?

Gemensamt kompletterande svar

på de skriftliga frågorna E-3868/02 och E-0797/04

ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(26 april 2004)

Parlamentsledamoten tar upp den fråga om de nationella stipendier och andra ekonomiska stöd till studerande som inte får tas med till ett annat EU-land, som även behandlades i de skriftliga frågorna E-3868/02 och E-3584/03 (1).

En medlemsstat får i sin lagstiftning föreskriva ekonomiskt stöd till studerande enligt kriterier som varierar mellan medlemsstaterna. Enligt lagstiftningen i vissa medlemsstater får t.ex. en studerande som beslutar sig för att studera i en annan medlemsstat ta med sig sitt stipendium. Denne student kan således få det ekonomiska stöd som föreskrivits av ursprungslandet medan han/hon studerar i en annan medlemsstat. Detta gäller emellertid inte Nederländernas nu gällande lagstiftning.

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning att de studerandes fria rörlighet kan hämmas om ekonomiskt stöd endast ges till studenter som studerar inom det nationella territoriet. I kommissionens grönbok ”Grundutbildning - Vidareutbildning - Forskning - Hinder för rörlighet över gränserna” (2) nämns dessutom att de nationella stipendier som inte får tas med till ett annat land kan utgöra ett avgörande hinder för rörlighet.

Med stöd av de uppgifter som delgivits kommissionen är Nederländernas gällande bestämmelser inte oförenliga med principerna för fri rörlighet varför kommissionen inte kunnat konstatera någon överträdelse av EG-rätten. Studerande från Nederländerna har rätt att resa till andra länder i Europa för att studera och utnyttjar denna rätt, och de studerande som är medborgare i andra EU-länder har rätt att utbilda sig i Nederländerna.

---

(1)  Svaret på fråga 3584/03 gäller också som kompletterande svar på fråga 3868/02.

(2)  KOM(l996) 462 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/711 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/711

---

(2004/C 84 E/0798)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0017/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(20 januari 2003)

Ämne:   Stödet till Afghanistan

Den 17 december 2002 samlades ”Afghanistan Support Group” (Stödgruppen för Afghanistan) i Oslo.

Vem företrädde Europeiska unionen?

Vilka punkter stod upptagna på dagordningen?

Vilka slutsatser kom man fram till?

Fattades det beslut om någon form av stöd?

I så fall vilket?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(28 februari 2003)

Vid mötet i Afghanistan Support Group (Stödgruppen för Afghanistan) i Oslo den 17 december 2002 deltog unionens särskilda representant i Afghanistan, Francisco Vendrell. Kommissionen företräddes av tjänstemän från Kontoret för humanitärt bistånd (ECHO) och Generaldirektoratet för yttre förbindelser.

Vid mötet diskuterades Afghanistans nuvarande och framtida behov, den framtida samordningen av det internationella biståndet till Afghanistan och Förenta nationernas (FN) ”Transitional Assistance Programme Appeal” (TAPA) 2003 lades fram. Vidare diskuterades vissa huvudfrågor som Afghanistan står inför att lösa, t.ex. när det gäller de mänskliga rättigheterna, kvinnans roll, flyktingars återvändande och produktionen av opiumvallmo.

Inga utfästelser gjordes under mötet, men många givare framhävde de stöd som de gett till Afghanistan år 2002 och gav uttryck för att detta stöd skulle fortsätta. Kommissionen noterade att stödet till återuppbyggnad och återhämtning uppgick till mer än 205 miljoner euro år 2002. Det humanitära biståndet från ECHO uppgick till mer än 70 miljoner euro.

Deltagarna välkomnade också att man vid mötet i Petersberg den 2 december 2002 på nytt bekräftade att man ansluter sig till Bonnavtalet och framhöll på nytt vikten av

| — | att förbättra säkerheten i landet, särskilt genom att försöka få till stånd att en nationell afghansk armé inrättas, |
| --- | --- |

—

att förbättra säkerheten i landet, särskilt genom att försöka få till stånd att en nationell afghansk armé inrättas,

| — | att de mänskliga rättigheterna respekteras när det gäller alla människor, |
| --- | --- |

—

att de mänskliga rättigheterna respekteras när det gäller alla människor,

| — | att förbereda valen år 2004, |
| --- | --- |

—

att förbereda valen år 2004,

| — | ta itu med opiumvallmoproduktionen, |
| --- | --- |

—

ta itu med opiumvallmoproduktionen,

| — | fastställa riktmärken för ett fullständigt genomförande av Bonnavtalet. |
| --- | --- |

—

fastställa riktmärken för ett fullständigt genomförande av Bonnavtalet.

Slutsatsen vid mötet var att tiden nu är inne för övergångsmyndigheten i Afghanistan att leda återuppbyggnaden. Mötet var därför troligtvis det sista i Stödgruppen för Afghanistan. Det kommer att efterträdas av en rad samrådsgruppsmöten under ledning av den afghanska regeringen, av vilka det första med alla deltagare kommer att hållas i mars 2003. När det gäller det humanitära biståndet kommer det att inrättas en givarstyrd rådgivningsgrupp för humanitärt bistånd, i vilken det första ordförandeskapet kommer att innehas av Japan.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/712 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/712

---

(2004/C 84 E/0799)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0093/03

från Peter Skinner (PSE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   Tysk skatt på kapitalvinster

Skulle kommissionen kunna informera Europaparlamentet om de insatser som den gör för att övertyga den tyska regeringen att inte anta den föreslagna nya skatten på kapitalvinster, som skulle diskriminera fonder med hemvist utanför Tyskland (högre skatt på dessa än på fonder med hemvist inom Tyskland)? Instämmer kommissionen i att denna åtgärd utgör en överträdelse av principerna om den inre marknaden och hotar den fria rörligheten för kapital? Har kommissionen varit i kontakt med den tyska regeringen för att förmedla sina åsikter om den föreslagna nya skatten?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 februari 2003)

Kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande mot Tyskland med avseende på den redan befintliga diskriminerande skatteordningen för utländska investeringsfonder (överträdelse nr 2000/5059). I det pressmeddelande som utfärdades i samband därmed (1) gav kommissionen uttryck för sin oro över det tyska lagförslaget som, om det antogs, skulle utöka skattediskrimineringen till att gälla även kapitalvinster.

---

(1)  IP/02/1924.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/712 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/712

---

(2004/C 84 E/0800)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0129/03

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   Voice of Americas och Radio Free Asias program i Phnom Penh har lagts ned

Den 31 december tillkännagavs det från Förenta staternas utrikesministerium att Kambodjas regering tagit bort Voice of Americas och Radio Free Asias program från radiostationen Beehive i Phnom Penh, bara tre månader efter att de inlett sina sändningar.

Det är livsviktigt för varje samhälle på väg mot demokrati att ha tillgång till balanserad och faktabaserad information. Voice of America och Radio Free Asia bidrog till bättre kvalitet på informationsutbudet till Kambodjas invånare samt större informationsfrihet.

I dag är bristen på objektiv information något av det som mest oroar landets invånare, framför allt med tanke på de nationella val som skall hållas 2003.

Europeiska kommissionen har ännu inte ansett det nödvändigt att vidta några som helst konkreta åtgärder i anledning av Europaparlamentets beslut om att i budgeten för 2002 äska om anslag till ett radionät ”Voice of Europe”, som skulle kunna nå ut till hundratals miljoner människor som fortfarande förtrycks av auktoritära och totalitära regimer.

I samarbetsavtalet mellan EU och Kambodja, vilket undertecknades 1997, ingår det som ett viktigt led att Kambodja och Europeiska gemenskapen förbinder sig att respektera och erkänna demokratiska principer och mänskliga rättigheter, enligt FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. För de kommande tre åren (2002-2004) har 68,7 miljoner euro anslagits enkom för Kambodja för att bekosta verksamhet inom de sektorer som angivits i strategidokumentet EU-Kambodja 2000-2003.

Vad avser kommissionen göra för att se till att Voice of Americas och Radio Free Asias program i Kambodja kommer i gång på nytt? Vad avser kommissionen göra för att garantera att Kambodjas medborgares grundläggande rättighet att få balanserad och fri information respekteras, framför allt i samband med de kommande politiska valen?

Vilka konkreta åtgärder tänker kommissionen vidta för att fullt ut genomföra och genomdriva den så kallade klausulen om de mänskliga rättigheterna, som ingår i alla bilaterala och multilaterala samarbetsavtal som undertecknats med Kambodja liksom med andra berörda länder i regionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(20 februari 2003)

Voice of Americas och Radio Free Asias sändningar kan fortfarande tas emot i delar av Kambodja, eftersom de sänds från en plats utanför landets gränser. Radio Beehives återutsändningar av dessa program upphörde dock i december 2002.

Unionen har vid ett flertal tillfällen uttryckt sin oro när det gäller rättigheten till balanserad och fri information i samband med parlamentsvalet i juli 2003.

I samband med kommunalvalen i Kambodja 2002 drog EU:s observatörsgrupp slutsatsen att det saknades klara riktlinjer för medierna och att de elektroniska mediernas bevakning var starkt partisk till förmån för regeringen och Kambodjanska folkets revolutionära parti.

Till följd av observatörsgruppens rekommendationer ger kommissionen tekniskt bistånd till den nationella valkommittén på området PR och information. Detta bistånd har till syfte att öka öppenheten och insynen i valprocessen och att förbättra informationen till väljarna. Gemenskapen ger, tillsammans med FN:s utvecklingsprogram (UNDP), även tekniskt bistånd till utarbetandet av förbättrade riktlinjer för medierna och en uppförandekod för journalister.

Kommissionen för en öppen och uppriktig debatt med de kambodjanska myndigheterna om frågor rörande de mänskliga rättigheterna, både vid mötena i den gemensamma kommitté som inrättats genom samarbetsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Kambodja och vid andra bilaterala kontakter. Detta gäller även för andra länder som har bilaterala samarbetsavtal med länder i Sydostasien.

Även om det fortfarande finns problem med de mänskliga rättigheterna i vissa länder i Sydostasien anser kommissionen att en öppen och konstruktiv dialog är det bästa sättet att förbättra situationen.

När det gäller Kambodja har ytterligare gemenskapsmedel gjorts tillgängliga genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) för icke-statliga organisationer som är verksamma på området mänskliga rättigheter.

Även om yttrandefrihet och oberoende medier prioriteras när det gäller andra länder i Sydostasien, t.ex. Indonesien, prioriteras i stället utbildning i mänskliga rättigheter (med särskild tonvikt på jämställdhet och barns rättigheter), förbättrat tillträde till rättssystemet, konfliktförebyggande och konfliktlösning samt kampen mot straffrihet när det gäller Kambodja.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/713 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/713

---

(2004/C 84 E/0801)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0182/03

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2003)

Ämne:   Kvinnors rättigheter i Iran

Trots de grova kränkningarna av kvinnors rättigheter i Iran - kvinnor diskrimineras, stenas, torteras -inledde Europeiska unionen den 12 december 2002 förhandlingar med Iran om ett handels- och samarbetsavtal. Eftersom det är viktigt för Europa att mänskliga rättigheter och grundläggande friheter främjas och värnas vill EU ta med en klausul om de mänskliga rättigheterna i detta handels- och samarbetsavtal.

En europeisk trojka avlade den 16-17 december 2002 ett besök i Iran med anledning av den diskussion om de mänskliga rättigheterna som inletts mellan EU och Iran. Enligt en kommuniké från det danska ordförandeskapet skedde diskussionen i en öppen och konstruktiv anda. Finns det något samband mellan trojkans besök och Irans regerings beslut att bjuda in en särskild FN-rapportör för våld mot kvinnor?

Europaparlamentet har alltid begärt att det i samband med att avtal ingås mellan EU och tredje länder skall utövas påtryckningar till förmån för att kvinnors rättigheter skall respekteras i de berörda länderna. I avtalet med Iran skall det tas med en klausul om de mänskliga rättigheterna. I vad mån kommer denna klausul också att innefatta stränga villkor i fråga om kvinnors rättigheter? Hur skall EU kunna övervaka efterlevnaden av denna klausul och driva igenom att den verkligen efterlevs? Finns det också en möjlighet att avtalet tillfälligt kan försättas ur kraft om Iran inte respekterar kvinnors rättigheter eller de mänskliga rättigheterna överlag?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 mars 2003)

Förhandlingarna med Iran om ett handels- och samarbetsavtal är sammankopplade med förhandlingar om politisk dialog och om bekämpning av terrorism. Detta ligger i linje med det politiska paket som rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) fastställde i juni 2002 och formellt antog den 12 juli 2002. Rådet har beslutat att handels- och samarbetsavtalet i enlighet med vad som är brukligt när det gäller vissa av gemenskapens avtal skall omfatta en standardklausul om de mänskliga rättigheterna, i kraft av vilken lämpliga åtgärder kan vidtas i händelse av allvarliga överträdelser.

Som parlamentsledamoten anger inleddes i Teheran den 16-17 december 2002 en särskild dialog mellan unionen och Iran om de mänskliga rättigheterna, på grundval av rådets slutsatser av den 21 oktober 2002. Dialogen tar formen av avgränsade möten på regeringsnivå, i samband med vilka unionen företräds av trojkan. Alla angelägna frågor rörande de mänskliga rättigheterna behandlas inom ramen för dialogen. Denna kompletteras av en rundabordskonferens vid vilken företrädare för det civila samhället i unionen och Iran deltar. Två huvudteman togs upp vid den rundabordskonferens som hölls i december 2002, diskriminering (även av kvinnor) och förhindrande av tortyr. Vad beträffar diskriminering av kvinnor har unionen klargjort att den anser det angeläget att Iran ansluter sig till FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination Against Women, CEDAW). Iran överväger detta för närvarande. Unionen uttalade sig även till stöd för Irans beslut att inbjuda tematiska rapportörer från FN, bl.a. en rapportör som behandlar frågan om våld mot kvinnor. Rapportörerna skall enligt planerna besöka Iran under 2003.

Dialogen om de mänskliga rättigheterna har inletts utan att några villkor uppställts på förhand, men avsikten är att den skall utvärderas regelbundet med hjälp av benchmarks. Dialogen ger också näring till mötena inom ramen för den övergripande dialogen (Comprehensive Dialogue) mellan EU och Iran, vilka sedan 1998 har hållits en gång i halvåret.

Kommissionen underrättades i samband med mötena i december 2002 inom ramen för dialogen om de mänskliga rättigheterna och vid den för yttre förbindelser ansvariga kommissionensledamotens besök i Iran den 3-5 februari 2003 om att ett förbud mot stening av kvinnor har varit i kraft sedan slutet av 2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/714 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/714

---

(2004/C 84 E/0802)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0199/03

från Margot Keßler (PSE) till kommissionen

(3 februari 2003)

Ämne:   Västsahara — Besök av Europaparlamentets ad hoc-delegation — Mänskliga rättigheter

Europaparlamentets ad hoc-delegation för Västsahara besökte den 12 mars 2002 Laayoune, huvudstad i detta osjälvständiga territorium. Det hölls ett sammanträde med medlemmar av det civila samhället, inklusive Saharawi människorättsaktivister, på Laayoune Parador Hotel.

Sammanträdet ägde rum på begäran av den europeiska delegationen, som tog upp frågan om säkerhet för det civila samhällets medlemmar. Delegationens ordförande, parlamentsledamot Catherine Lalumière, lovade garantera att sammanträdets deltagare inte skulle hotas av de marockanska myndigheterna efter sammanträdet. Efter sammanträdet med parlamentsledamöterna, åtalades ordföranden och en stor del av medlemmarna av den lokala icke-statliga organisationen för mänskliga rättigheter ”Forum för sanning och rättvisa: Sahara-avdelningen” som deltog i sammanträdet av de ockuperande marockanska myndigheterna. Deltagarna från Saharawi var ordföranden för den icke-statliga organisationen, Moutik Lahoussine, Eddymaoui Abdessalem, Ennassiri Ahmed, Elmoussaoui Edkhil och Mohamed Elmoutaouikil.

Moutik Lahoussine avskedades från sitt arbete (i Sepomer Sahara Sarl-bolaget) på grund av sammanträdet med Europaparlamentets ad hoc-delegation. De övriga medlemmarna av Saharawi-delegationen häktades flera gånger och åtalades på politiska grunder.

Ett flertal medlemmar av Sahara-avdelningen för Forumet för sanning och rättvisa och Saharawi-människorättsaktivisterna nu har hotats.

Vad gör kommissionen med anledning av dessa människorättskränkningar?

Eftersom konungariket Marocko är den ockuperande makten i Västsahara, vilka åtgärder på diplomatisk nivå vidtar Europeiska kommissionen för att förbättra situationen för de ovannämnda personerna som sammanträdde med ad hoc-delegationen?

Vilka åtgärder kan Europeiska kommissionen vidta beträffande Europaparlamentets kommande resor till detta osjälvständiga territorium?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(20 februari 2003)

Förbindelserna mellan Marocko och unionen regleras av associeringsavtalet, och såväl frågor i anslutning till de mänskliga rättigheterna som frågor rörande Västsahara tas upp inom ramen för den politiska dialogen (artikel 2) i samband med mötena i associeringsrådet och associeringskommittén.

Under de närmaste månaderna avser unionen och Marocko att inleda en ännu mer konstruktiv dialog om de demokratiska principerna och de mänskliga rättigheterna, vilken kommer att ge tillfälle att diskutera påstådda kränkningar såsom det aktuella fallet.

Beträffande Europaparlamentets kommande resor till Västsahara, vilka organiseras av parlamentet, står kommissionen till frågeställarens förfogande för alla upplysningar som kan tänkas vara nödvändiga.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/715 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/715

---

(2004/C 84 E/0803)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0243/03

från Nirj Deva (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2003)

Ämne:   EU-projektet för upprustning av vägen mellan Westlands och St Austins, Kenya

Mot bakgrund av de förslag som lämnats av lokalbefolkningen efter uppmaning 1996 av Lutz Salzmann, f.d. chef för EU:s delegation till Kenya, tänker kommissionen se till att den tar sitt ansvar enligt artikel 288 (f.d. artikel 215) att ersätta skada, som orsakats av dess institutioner eller av dess anställda under tjänsteutövningen?

Med tanke på att den skada på grundvattennivån och den förorening av vattentäkter som orsakats av entreprenörer som utfört arbete på EU:s uppdrag, tänker kommissionen finansiera det borrhål som de lokalboende har begärt?

Utöver detta, är kommissionen beredd att ge sitt stöd till skapandet av en hälsoklinik i Rungiri/Gitaru-området för att åtgärda de skador på andningsorganen som har drabbat lokalboende och som orsakades av entreprenörernas arbete?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(14 mars 2003)

Jag hänvisar till Europeiska ombudsmannens beslut rörande klagomål 983/29.10.96/ABU/KENYA/XD/BB mot kommissionen av den 29 april 1999, i vilket ombudsmannen drar slutsatsen att det efter efterforskningar rörande klagomålet inte upptäckts några administrativa missförhållanden från Europeiska kommissionens sida och ärendet därför avslutas.

Det är därför inte korrekt att påstå att kommissionen eller dess tjänstemän vållat någon skada, förstörelse eller förorening av vattenförsörjningen eller lokalbefolkningens hälsa eller allmänna miljö.

Trots detta har kommissionens delegation i Kenya vid upprepade tillfällen gett lokalbefolkningen råd och fortsätter att ge den råd om möjligheter till stöd för gemenskapsbaserade projekt från CDTF-programmet (Community Development Trust Fund), som finansieras genom Europeiska utvecklingsfonden. Fonden lyckas bra med sitt mål att hjälpa lokala samhällen att tillgodose några av deras prioriterade behov (hälsa, vatten, utbildning, vägar, inkomstbringande verksamhet osv.). Delegationen har dessutom underlättat kontakterna mellan det lokala samhället och CDTF och lagt fram ett utkast till förslag till ett vattenprojekt i deras områden som utarbetats av lokala inom teknik och utveckling specialiserade konsultbolag.

Tyvärr har det lokala samhället hittills inte lämnat in någon ansökan om finansiering av projekt från CDTF.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/716 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/716

---

(2004/C 84 E/0804)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0453/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(19 februari 2003)

Ämne:   Boris Shikhmuradov

Är kommissionen medveten om att den turkmeniske oppositionsledaren Boris Shikhmuradov har åtalats för mordförsöket på president Nyazov?

Shikhmuradov har dömts till livstids fängelse av Turkmenistans högsta representantförsamling Halk Maslikhat, och har därför inte fått någon rättvis domstolsprocess.

Kan kommissionen utöva påtryckningar mot de turkmeniska myndigheterna och kräva att den svarande enligt internationella normer beviljas en rättvis process?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 mars 2003)

Kommissionen känner väl till fallet Boris Sjichmuradov. Unionen har uttryckt sin oro i flera de marscher rörande detta och andra fall av kränkningar av mänskliga rättigheter i Turkmenistan till följd av mordförsöket på president Nijazov den 25 november 2002.

Kommissionen hade direkta kontakter med Boris Sjichmuradov medan han var utrikesminister i Turkmenistan. Hans videofilmade bekännelse och rättegången, som hölls fem dagar efter hans arrest utan något ordentligt försvar och internationellt bistånd, lever inte upp till Turkmenistans åtaganden i Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE). Kommissionen instämmer i bedömningen att Boris Sjichmuradov inte har fått en rättvis rättegång. Mer allmänt gäller unionens farhågor, som den tagit upp i OSSE:s ständiga råd, de metoder som använts vid undersökningen och uppföljningen av händelserna den 25 november 2002. Trots att unionens avtal med Turkmenistan om handel och samarbete inte innehåller några bestämmelser om politisk dialog, kommer kommissionen att fortsätta att på politisk väg utöva påtryckningar i detta och andra fall av kränkningar av mänskliga rättigheter.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/717 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/717

---

(2004/C 84 E/0805)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0562/03

från Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2003)

Ämne:   Gripande av journalister i Gibraltar

Som kommissionen redan känner till greps en grupp journalister då de gjorde sig beredda att spela in en protestaktion som utfördes av miljöorganisationen Greenpeace mot oljetankern Vemamagna i Gibraltar den 20 januari 2003.

Några medlemmar av pressföreningen i Campo de Gibraltar har uppgivit för mig att polismännen i patrullbåtarna från Gibraltar enligt deras uppfattning betedde sig våldsamt och egenmäktigt. Några journalister greps och tvingades tillbringa nio timmar i arresten på polisstationen, varefter de släpptes utan att anklagas för något brott.

Ovannämnda pressförening anser att detta handlande utgör ett uppenbart brott mot yttrandefriheten, rätten att informera och medborgarnas rättighet att bli informerade.

Kan kommissionen begära information från myndigheterna i Gibraltar och be dem förklara anledningen till att polismännen från Royal Police Gibraltar grep journalisterna?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Vitorino

(27 mars 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-0201/03 från Menéndez del Valle (1).

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 13.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/717 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/717

---

(2004/C 84 E/0806)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0587/03

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(28 februari 2003)

Ämne:   Socker från Balkan

Kan kommissionen precisera vad som krävs för att förutsättningen ”en extrem ökning av exporten till gemenskapen som överskrider de berörda ländernas och territoriernas normala produktions- och exportkapacitet” i artikel 12 i förordning (EG) nr 2007/2000 (1) skall anses uppfyllt och ge möjlighet till eventuella åtgärder som upphäver förordningens regler?

Anser kommissionen att dagens import av socker (205 000 ton under januari till november 2002) som ”normal” i jämförelse med 70 132 ton år 2001 och 613 ton år 2000?

Enligt en rapport nyligen från OLAF (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning) om sockerimport från Serbien och Montenegro, förväntas kommissionen föreslå en klausul som tillfälligt upphäver den nämnda artikeln för detta land. En tillfällig suspension gäller emellertid endast under tre månader.

Vilka åtgärder tänker kommissionen att vidta efter de tre månadernas uppskov? Kommer kommissionen se till att Serbien under denna tid finner ett effektivt sätt att bevisa ursprungslandet för sockret som skall exporteras till unionen?

Serbien och Montenegro skall inom en nära framtid förbereda ett stabiliserings- och associeringsavtal tillsammans med EU. Har kommissionen, med tanke på Serbien och Montenegros nuvarande svårigheter med att bevisa varornas ursprung och på deras avsikt att gå med i EU, överlagt möjligheten att införa begränsade exportkvoter, som grundar sig på de fem senaste årens sockerhandel, med möjligheten att höja dessa kvoter om den serbiska produktionen ökar?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 april 2003)

Rådets förordning (EG) nr 2007/2000 av den 18 september 2000 om införande av särskilda handels-åtgärder för länder och territorier som deltar i eller är knutna till Europeiska unionens stabiliserings- och associeringsprocess samt om ändring av förordning (EG) nr 2820/98 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 1763/1999 och (EG) nr 6/2000 antogs för att stödja den ekonomiska utvecklingen i länderna på västra Balkan genom att ge dem alla möjligheter att exportera till gemenskapen. Ekonomisk utveckling är en nödvändig förutsättning för politisk stabilitet och fred och är följaktligen en av pelarna i Europeiska unionens stabiliserings- och associeringsprocess.

Vad beträffar möjliga åtgärder införs det i rådets förordning (EG) nr 2007/2000, i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 2563/2000 av den 20 november 2000 (2), två bestämmelser om skyddsåtgärder, nämligen artikel 12 och artikel 4.3.

Sockerimporten från västra Balkan har otvivelaktigt ökat avsevärt. Kommissionen är medveten om denna ökning och kontrollerar importen mycket noggrant med hjälp av ett övervakningsprogram som innebär att medlemsstaternas tullmyndigheter avlägger rapport till kommissionen varje vecka. Kommissionen har dessutom avskaffat exportbidragen för sockerexport till västra Balkan i syfte att begränsa de faktorer som uppmuntrar till det nuvarande handelsmönstret.

Kommissionen överväger för närvarande alla möjligheter att ta itu med frågan om en korrekt tillämpning av reglerna om ursprung när det gäller sockerimport från Serbien och Montenegro, inklusive ett tillfälligt upphävande av handelsförmånerna. Enligt rådets förordning (EG) nr 2007/2000 får kommissionen, på vissa villkor, vidta åtgärder för att helt eller delvis upphäva förmånsordningarna under en period på tre månader. Denna period kan förlängas om situationen i landet inte förbättras avsevärt.

Kommissionen samarbetar dagligen med Serbien och Montenegro för att få till stånd bättre fungerande tulltransaktioner. Det av gemenskapen finansierade Kontoret för bistånd på tull- och skatteområdet (CAFAO) är mycket aktivt när det gäller att bistå tullmyndigheterna över hela landet med rådgivning. Kommissionen väntar sig självklart att Serbien och Montenegro skall göra sitt yttersta för att få till stånd ett pålitligt system för intygande och kontroll av ursprung.

För att förhandlingar skall kunna inledas med Serbien och Montenegro om ett stabiliserings- och associeringsavtal krävs det att kommissionen genom en s.k. genomförbarhetsrapport bedömer att landet är redo att börja förhandla om och genomföra ett sådant avtal.

Kommissionen ser inte införandet av kvoter för tullfri import av socker från Serbien och Montenegro som en effektiv lösning på problemet med tillämpningen av reglerna om ursprung.

Kommissionen skulle endast kunna tänka sig kvoter som en möjlig åtgärd för att förhindra de allvarliga störningar på marknaden som skulle kunna uppstå till följd av en extremt stor import.

---

(1)  EGT L 240, 23.9.2000, s. 1.

(2)  EGT L 295, 23.11.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/719 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/719

---

(2004/C 84 E/0807)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1040/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Perugias utnyttjande av medlen från programmet Leader+

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Perugia, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att stödja nyskapande åtgärder för landsbygdsutveckling som syftar till att uppvärdera natur- och kulturarvet, skapa nya jobb genom att stärka de ekonomiska förutsättningarna samt förbättra landsbygdssamhällenas organisatoriska kapacitet.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Perugia lagt fram projekt inom ramen för programmet Leader+? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Perugia lagt fram projekt inom ramen för programmet Leader+?

| 2. | Har kommunen Perugia beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Perugia beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/719 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/719

---

(2004/C 84 E/0808)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1046/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne:   Kommunen Ternis utnyttjande av medlen från programmet Leader+

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Terni, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att stödja nyskapande åtgärder för landsbygdsutveckling som syftar till att uppvärdera natur- och kulturarvet, skapa nya jobb genom att stärka de ekonomiska förutsättningarna samt förbättra landsbygdssamhällenas organisatoriska kapacitet.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Terni lagt fram projekt inom ramen för programmet Leader+? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Terni lagt fram projekt inom ramen för programmet Leader+?

| 2. | Har kommunen Terni beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Terni beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1040/03 och E-1046/03

ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(15 maj 2003)

Frågan som ställts av parlamentsledamoten gäller användningen av medel från programmet Leader+ av kommunerna Perugia och Terni.

Parlamentsledamoten undrar särskilt om kommunerna Perugia och Terni har lagt fram projekt inom ramen för programmet Leader+, om kommunerna har erhållit finansiering för dessa projekt samt om dessa medel har använts.

Av den dokumentation som kommissionen förfogar över framgår det att kommunerna Perugia och Terni finns med bland de områden som deltar i PIC Leader+ Umbria, godkänt genom kommissionens beslut nr K(2001) 3489 av den 7 november 2001. Regionen Umbrien har nyligen valt ut de lokala aktionsgrupper som skall delta i Leader+-programmet. Kommunerna Perugia och Terni finns med bland de potentiella stödmottagarna för LAG-gruppsåtgärder, men ännu har inget projekt erhållit någon finansiering.

Det bör klargöras att kommissionen varken beslutar om specifika projekt eller om urvalet av LAG-grupper. Kommissionen beslutar att bidra till ett program som omfattar kriterier för urval av grupper på grundval av ett förfarande som garanterar att principerna för Leader efterlevs. Det slutliga urvalet av grupper görs av medlemsstaten eller av den ansvariga regionala myndigheten medan de medfinansierade projekten väljs av LAG-grupperna enligt de i programmet fastställda villkoren.

Därför skulle ”Assessorato all'Agricoltura” i regionen Umbrien, den myndighet som ansvarar för förvaltningen av programmet, kunna lämna mer specifik information om de olika stödmottagarna och de olika frister för anbudsförfarandet som gäller i regionen och, närmare bestämt, om kommunerna Perugia och Terni.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/720 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/720

---

(2004/C 84 E/0809)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1163/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne:   Kommunen Ternis utnyttjande av medlen från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Terni, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till omställning och försäljning av jordbruksprodukter och till utveckling av landsbygden.

Kommissionen uppmanas att besvara följande frågor:

| 1. | Har kommunen Terni lagt fram projekt inom ramen för EUGFJ? |
| --- | --- |

1.

Har kommunen Terni lagt fram projekt inom ramen för EUGFJ?

| 2. | Har kommunen Terni beviljats medel för dessa projekt? |
| --- | --- |

2.

Har kommunen Terni beviljats medel för dessa projekt?

| 3. | Har medlen använts? |
| --- | --- |

3.

Har medlen använts?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 april 2003)

Den fråga som parlamentsledamoten har ställt handlar om kommunen Ternis användning av medel från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket.

I regionen Umbrien förekommer medverkan från utvecklingssektion vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) i finansieringen av programmet Leader+, vilket behandlas i svar på den skriftliga frågan 1046/03, som ställdes av Roberta Angellilli (1).

Medel från garantisektionen vid EUGFJ används för att medfinansiera planen för regionen Umbriens landsbygdsutveckling för 2000/2006, som godkändes genom kommissionens beslut K(2000)2158 av den 20 juli 2000.

Det skall i det här sammanhanget betonas att det är de italienska nationella och regionala myndigheterna som är behöriga när det gäller den praktiska verkställigheten av det på gemenskapsnivå medfinansierade stödet inom det nämnda programmet. Kommissionen säkerställer uppföljning och kontroll av programmet men är inte ansvarig för den praktiska handläggningen vid genomförandet av de olika åtgärderna. Det är inte möjligt att, inom ramen för uppföljningen, av rapporterna enligt förordningarna (EG) nr 1257/1999 (2) och (EG) nr 445/2002 (3) utläsa om kommunen Terni har lagt fram några projekt för finansiering från garantisektionen vid EUGFJ.

Följaktligen är det Assessorato allAgricoltura i regionen Umbrien, den myndighet som har direkt ansvar för programmet, som skulle kunna lämna specifika uppgifter om de olika bidragsmottagarna och om de olika tidsfrister som gäller för anbudsinfordran som anordnas för regionen och i synnerhet för kommunen Terni.

---

(1)  Ses. 719.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 445/2002 av den 26 februari 2002 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden, EGT L 74, 15.3.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/721 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/721

---

(2004/C 84 E/0810)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1396/03

från Margie Sudre (PPE-DE) till kommissionen

(10 april 2003)

Ämne:   Enhetlig tillämpning av en reducerad mervärdesskattesats inom restaurangbranschen

I sin resolution av den 14 maj 2002 uppmanade Europaparlamentet kommissionen ”att så snart som möjligt lägga fram förslag som skulle göra det möjligt att infoga restaurangbranschen och eventuella andra turisttjänster, som ännu inte omfattas av denna åtgärd, på förteckningen över de verksamhetsområden, som varaktigt kan utnyttja en reducerad mervärdesskattesats för att utveckla sysselsättningen inom berörda områden, modernisera de berörda yrkesområdena och lyfta fram den europeiska turistnäringen i förhållande till den internationella konkurrensen”.

Denna reducerade mervärdesskattesats för restaurangbranschen och andra turisttjänster skulle göra det möjligt att snabbt mobilisera den stora sysselsättningspotential som finns i turistföretag och samtidigt innebära en avgörande fördel för den europeiska turismen och den ekonomiska verksamheten i allmänhet.

Enligt kommissionens arbetsprogram för 2003 kommer man i juni att lägga fram ett förslag till direktiv om strukturen för reducerade mervärdesskattesatser som syftar till en översyn av bestämmelserna på området för att fastställa en enklare och mer harmoniserad struktur i Europeiska unionen.

Kan kommissionen bekräfta tidtabellen för när detta förslag till direktiv skall läggas fram?

Kan kommissionen ange om en förenkling och en mer enhetlig tillämpning av det gemensamma systemet för mervärdesskatt, som detta förslag syftar till, motsvarar de förväntningar som Europaparlamentet (och särskilt Frankrike) uttryckt, nämligen att det generellt skall tillämpas en reducerad mervärdesskattesats för turisttjänster, särskilt inom hotell- och restaurangbranschen?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 maj 2003)

Såsom kommissionen redan tillkännagivit i sitt meddelande rörande en strategi för förbättring av momssystemets funktion (1) och erinrat om i den rapport om reducerade mervärdesskattesatser som antogs i oktober 2001 (2), har kommissionen för avsikt att företa en övergripande översyn av strukturen för reducerade mervärdesskattesatser under den första hälften av 2003. Restaurangbranschen liksom alla sektorspecifika ansökningar om reducerad mervärdesskatt kommer att undersökas. Förutom restaurangbranschen har flera branscher ofta uttryckt sitt intresse för utnyttjande av skatteincitament.

För närvarande genomför kommissionen, bland annat på grundval av medlemsstaternas rapporter, en utvärdering av tillämpningen av reducerade mervärdesskattesatser på arbetsintensiva tjänster. De utvärderingar som gjorts av de medlemsstater som deltagit i sådana försök har inte kunnat visa på något klart samband mellan reducerad mervärdesskatt i fråga om dessa tjänster och en ökning av sysselsättningen eller en minskning av den svarta ekonomin.

Kommissionen bekräftar att ett förslag till direktiv enligt planerna skall läggas fram - i mitten av 2003 -om en övergripande översyn av de reducerade mervärdesskattesatserna samt en fortsatt förenkling och mer enhetlig tillämpning av mervärdesskatten. Det huvudsakliga syftet med förslaget är att förbättra den inre marknadens funktion genom en rationalisering av medlemsstaternas utnyttjande av reducerade mervärdes-skattesatser, så att en eventuell snedvriden konkurrens kan undvikas genom att medlemsstaterna ges lika möjligheter att tillämpa de reducerade mervärdesskattesatserna.

För närvarande har inget beslut fattats beträffande den förestående översynen. Kommissionen vill dock uppmärksamma frågeställaren på det faktum att hotellbranschen redan upptas i den förteckning över varor och tjänster på vilka en reducerad mervärdesskattesats kan tillämpas (bilaga H kategori 11). Däremot kan den tillämpas på restaurangtjänster endast i åtta medlemsstater, på grundval av särskilda undantag för staterna i fråga.

---

(1)  KOM(2000) 348 slutlig.

(2)  KOM(2001) 599 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/722 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/722

---

(2004/C 84 E/0811)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1398/03

från Arie Oostlander (PPE-DE) till kommissionen

(11 april 2003)

Ämne:   Informationsbladet ”Europa van Morgen” som utkom var fjortonde dag

Sedan i slutet av februari 2003 kommer informationsbladet ”Europa van Morgen”, som kommissionens representationskontor i Nederländerna tidigare utgav var fjortonde dag, inte längre ut, och vad jag förstår beror detta på ett administrativt misstag. Denna tidning uppskattades dock mycket av läsarna på grund av att den var lättillgänglig och fungerande som utgångspunkt för ytterligare information. Bland annat med tanke på Europavalen ber jag kommissionen att så snart som möjligt vidta övergångsåtgärder för att möjliggöra utgivning av denna tidning tills en ny anbudsinfordran äger rum.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(21 maj 2003)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för de positiva kommentarerna till informationsbladet ”Europa van Morgen”.

Kommissionen anpassar fortlöpande informationsmaterialet till nya läsarkrav. Det är dyrt att ge ut tryckta informationsblad. Kommissionen utvärderar därför regelbundet innehållet och formen mot andra kommunikationsformer för att skattebetalarnas medel skall brukas enligt principen om sund ekonomisk förvaltning.

Kommissionen skall se till att representationen i Nederländerna informerar de relevanta målgrupperna i den lämpligaste formen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/723 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/723

---

(2004/C 84 E/0812)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1437/03

från Armin Laschet (PPE-DE) till kommissionen

(15 april 2003)

Ämne:   Direkt budgetstöd från EU uppgående till 10 miljoner euro i månaden till den palestinska myndigheten

Stämmer det att Europeiska kommissionen sedan slutet av 2002 har avbrutit utbetalningen av det månatliga direkta budgetstödet uppgående till 10 miljoner euro till den palestinska myndigheten?

Är detta avbrott i utbetalningen av direkt budgetstöd en tillfällig åtgärd eller har kommissionen under tiden beslutat att definitivt inställa den månatliga schablonutbetalningen?

Vilka orsaker har förmått kommissionen att avbryta det månatliga direkta budgetstödet till den palestinska myndigheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 maj 2003)

Det främsta målet med unionens budgetstöd till den palestinska myndigheten har varit att lindra verkningarna av den israeliska regeringens frysning av inkomstöverföringar och därmed bidra till den palestinska myndighetens funktion och återupprättandet av nödvändiga villkor för fred när den nuvarande krisen väl är överstånden.

Med hjälp av unionens stöd har man kortsiktigt kunna undgå att den institutionella strukturen inom de palestinska områdena kollapsat. Unionens stöd har också knutits till villkor som främjat en reform av den palestinska myndigheten, framför allt genom att bidra till befästandet av och öppenhet när det gäller myndighetens offentliga finanser.

Att unionens stöd till den palestinska myndigheten är viktigt har allmänt erkänts av det internationella samfundet, senast vid mötet i sambandskommittén ad hoc (Ad Hoc Liaison Committee) med internationella givare (inbegripet Europeiska unionen, Förenta staterna, Norge och Världsbanken) den 18-19 februari 2003 i London.

Även om den palestinska myndighetens budgetintäkter fortfarande lider av de ekonomiska verkningarna av krisen, har den israeliska regeringen nu återupptagit de regelbundna inkomstöverföringarna. Hittills har den israeliska regeringen gjort fyra på varandra följande månadsbetalningar, för oktober 2002-januari 2003, som betalats ut från och med december 2002 till och med mars 2003. Dessutom har Israels regering börjat att återbetala innestående belopp som ackumulerats sedan december 2002. I mars 2003 hade totalt 295 miljoner euro överförts till den palestinska myndigheten.

Följaktligen har det varit möjligt för unionen att omdirigera sitt stöd till den palestinska myndigheten. Det nuvarande budgetstödprogrammet kommer därför att ersättas av andra former av stöd, vilket också tillkännagavs av kommissionen den 30 april 2003.

Om Israel skulle frysa överföringarna kan det bli nödvändigt att överväga att besluta om att återuppta det direkta budgetstödet på grundval en bedömning av de ekonomiska utsikterna för den palestinska myndigheten.

De slutliga delbetalningarna av det månatliga budgetstödet för november och december 2002 kommer att göras till den palestinska myndigheten inom de närmaste veckorna.

En rapport med en sammanfattning av kommissionens budgetstöd till den palestinska myndigheten skickas direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets sekretariat.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/724 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/724

---

(2004/C 84 E/0813)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1457/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(29 april 2003)

Ämne:   Euratom och snedvridning av elmarknaden

| 1. | I den gemensamma ståndpunkt som antogs av rådet om det omarbetade direktivet om elmarknaden anges att bristen på handlingsutrymme när det gäller elproduktion är ett av de största problemen på EU:s elmarknad. Euratomlån kan endast användas för kärnkraftsprojekt. Varför anses detta inte vara snedvridning av konkurrensen? |
| --- | --- |

1.

I den gemensamma ståndpunkt som antogs av rådet om det omarbetade direktivet om elmarknaden anges att bristen på handlingsutrymme när det gäller elproduktion är ett av de största problemen på EU:s elmarknad. Euratomlån kan endast användas för kärnkraftsprojekt. Varför anses detta inte vara snedvridning av konkurrensen?

| 2. | Kan lån i vissa fall beviljas för projekt som inte är kärnkraftsprojekt? |
| --- | --- |

2.

Kan lån i vissa fall beviljas för projekt som inte är kärnkraftsprojekt?

| 3. | Måste Euratomlån eller stöd som beviljas från Phare- eller Tacisprogrammet uppfylla principerna för offentlig upphandling, vilka fastställs i direktiven 1992/50/EEG (1), 1993/36/EEG (2) och 1993/37/EEG (3)? |
| --- | --- |

3.

Måste Euratomlån eller stöd som beviljas från Phare- eller Tacisprogrammet uppfylla principerna för offentlig upphandling, vilka fastställs i direktiven 1992/50/EEG (1), 1993/36/EEG (2) och 1993/37/EEG (3)?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(20 juni 2003)

| 1. | Att Euratomlån är förbehållet vissa typer av projekt innebär inte att instrumentet snedvrider konkurrensen. Det finns andra instrument tillgängliga för ”konkurrenter”. Så är helt klart fallet för medlemsstaternas del, genom den verksamhet som bedrivs av Europeiska investeringsbanken och affärsbanker. Andra länder kan till exempel vända sig till Europeiska investeringsbanken och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, som finansierar andra energikällor. Det bör observeras att lån beviljas till gällande marknadsränta. |
| --- | --- |

1.

Att Euratomlån är förbehållet vissa typer av projekt innebär inte att instrumentet snedvrider konkurrensen. Det finns andra instrument tillgängliga för ”konkurrenter”. Så är helt klart fallet för medlemsstaternas del, genom den verksamhet som bedrivs av Europeiska investeringsbanken och affärsbanker. Andra länder kan till exempel vända sig till Europeiska investeringsbanken och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, som finansierar andra energikällor. Det bör observeras att lån beviljas till gällande marknadsränta.

| 2. | Eftersom den rättsliga grunden för detta instrument är Euratomfördraget, kan Euratomlån endast beviljas kärnkraftsprojekt. |
| --- | --- |

2.

Eftersom den rättsliga grunden för detta instrument är Euratomfördraget, kan Euratomlån endast beviljas kärnkraftsprojekt.

| 3. | I medlemsstaterna omfattas projekt som beviljas lån av de nämnda direktiven till den del som projekten genomförs av upphandlande myndigheter som omfattas av direktiven. Andra berörda aktörer kan omfattas av rådets direktiv 93/38/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av upphandlings-förfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna. I tredje land gäller respektive nationella bestämmelser. Allt stöd som utbetalas via Phare- och Tacisprogrammen i tredje land måste stå i överensstämmelse med de allmänna upphandlingsprinciper som följer av tillämpliga gemenskapsdirektiv. Detaljbestämmelserna i direktiven gäller dock endast i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

3.

I medlemsstaterna omfattas projekt som beviljas lån av de nämnda direktiven till den del som projekten genomförs av upphandlande myndigheter som omfattas av direktiven. Andra berörda aktörer kan omfattas av rådets direktiv 93/38/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av upphandlings-förfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna. I tredje land gäller respektive nationella bestämmelser. Allt stöd som utbetalas via Phare- och Tacisprogrammen i tredje land måste stå i överensstämmelse med de allmänna upphandlingsprinciper som följer av tillämpliga gemenskapsdirektiv. Detaljbestämmelserna i direktiven gäller dock endast i medlemsstaterna.

---

(1)  EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

(2)  EGT L 199, 9.8.1993, s. 1.

(3)  EGT L 199, 9.8.1993, s. 54.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/724 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/724

---

(2004/C 84 E/0814)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1500/03

från Florence Kuntz (EDD) till kommissionen

(5 maj 2003)

Ämne:   Skydd för det arkeologiska kulturarvet i Irak

Bomberna som fallit över Mesopotamien sedan den 20 mars och plundringen av det arkeologiska muséet i Bagdad utgör för oss en erinran om att det arkeologiska kulturarvet i Irak befinner sig i farozonen sedan 1991.

Efter förstörelsen under Golfkriget har sedan kommit att kulturarvet plundrats, att utländska arkeologer lämnat landet, att utgrävningsarbeten övergivits och att stulna föremål sålts till västerlandet.

Det amerikanska fälttåget har under de tre gångna veckorna lett till att regimen i Irak fallit. I en situation där det inte längre finns några statsmakter måste man fråga sig vem som i dag skyddar de sju nationalmuséerna och de omkring 10 000 arkeologiska fyndplatserna i landet.

Hur vill Europeiska unionen ge uttryck för sitt stöd till det irakiska folket och hjälpa det att skydda sitt utomordentliga kulturarv?

Hur tänker Europeiska unionen uppbåda medlemsstaterna till insatser mot handeln med stulna föremål?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/725 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/725

---

(2004/C 84 E/0815)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1509/03

från Lucio Manisco (GUE/NGL) till kommissionen

(28 april 2003)

Ämne:   Plundring av det irakiska kulturarvet — EU:s roll

Plundringen av det nationella arkeologiska museet i Bagdad och av andra museer i Irak liksom stölder från och förstörelse av bibliotek och historiska arkiv som utförts av vandaler men framförallt av professionella tjuvar, uppenbarligen på uppdrag av aktörer i västvärlden verksamma inom antikvitetsbranschen, tog sin början i Bagdad på natten den 10 april i år och efter ett kort avbrott mellan den 14 och 15 april har de återupptagits i stor omfattning i de andra irakiska städerna och på de irakiska arkeologiska fyndplatserna.

Den engelska tidningen Daily Telegraph rapporterade den 20 april i år att flera av de stulna föremålen (ca 170 000 enbart i Bagdad) redan har utbjudits till försäljning på flera webbplatser på Internet. Det är en fruktansvärd tragedi för hela mänskligheten som den framstående amerikanske arkeologen Paul Zimansky jämfört med branden i biblioteket i Alexandria.

| 1. | Avser kommissionen att anmäla dessa händelser som ett uppenbart brott av koalitionens trupper i Irak mot protokollet i 1954 års Haagkonvention om skydd för kulturegendom i händelse av väpnad konflikt och mot 1970 års konvention om åtgärder för att förbjuda och hindra olovlig import, export och överförande av äganderätt av kulturegendom. |
| --- | --- |

1.

Avser kommissionen att anmäla dessa händelser som ett uppenbart brott av koalitionens trupper i Irak mot protokollet i 1954 års Haagkonvention om skydd för kulturegendom i händelse av väpnad konflikt och mot 1970 års konvention om åtgärder för att förbjuda och hindra olovlig import, export och överförande av äganderätt av kulturegendom.

| 2. | Hur avser kommissionen att konkret stödja den uppmaning som Unesco:s generaldirektör Koichiro Matsura den 17 april i år riktade till världssamfundet, till FN:s säkerhetsråd samt till regeringarna i Iraks grannstater att alla stater vidtar nödvändiga rättsliga och administrativa åtgärder för att hindra import, försäljning och transitering på sina territorier av alla föremål av kulturellt, arkeologiskt eller bibliografiskt intresse från Irak för att på så sätt tillse, även med hjälp av de straffpåföljder som finns i de enskilda ländernas lagar, att de stulna föremålen konfiskeras och återbördas till Irak? |
| --- | --- |

2.

Hur avser kommissionen att konkret stödja den uppmaning som Unesco:s generaldirektör Koichiro Matsura den 17 april i år riktade till världssamfundet, till FN:s säkerhetsråd samt till regeringarna i Iraks grannstater att alla stater vidtar nödvändiga rättsliga och administrativa åtgärder för att hindra import, försäljning och transitering på sina territorier av alla föremål av kulturellt, arkeologiskt eller bibliografiskt intresse från Irak för att på så sätt tillse, även med hjälp av de straffpåföljder som finns i de enskilda ländernas lagar, att de stulna föremålen konfiskeras och återbördas till Irak?

| 3. | Avser kommission att uppmana EU:s medlemsstater att under minst 5 år förbjuda laglig och olovlig handel med alla föremål som kommer från områdena i det gamla Mesopotamien? |
| --- | --- |

3.

Avser kommission att uppmana EU:s medlemsstater att under minst 5 år förbjuda laglig och olovlig handel med alla föremål som kommer från områdena i det gamla Mesopotamien?

| 4. | Avser kommissionens ordförande Romano Prodi och kommissionärerna Pascal Lamy, Christopher Patten, Antonio Vitorino och Frits Bolkestein att inom sina behörighetsområden rapportera till Europaparlamentet vid plenarsammanträdet den 12-15 maj 2003 vilka åtgärder som vidtagits för att stoppa detta illdåd? |
| --- | --- |

4.

Avser kommissionens ordförande Romano Prodi och kommissionärerna Pascal Lamy, Christopher Patten, Antonio Vitorino och Frits Bolkestein att inom sina behörighetsområden rapportera till Europaparlamentet vid plenarsammanträdet den 12-15 maj 2003 vilka åtgärder som vidtagits för att stoppa detta illdåd?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1500/03 och P-1509/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(27 maj 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sina svar på muntliga frågor nr H-0264/03 ställd av Manisco och H-0274/03 ställd av Zorba under frågetiden vid parlamentets möte den Mai 03 (1).

---

(1)  Skriftligt svar av den 13.5.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/726 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/726

---

(2004/C 84 E/0816)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1510/03

från Franz Turchi (UEN) till kommissionen

(28 april 2003)

Ämne:   Ekonomiskt stöd till den palestinska myndigheten

Kommissionen ger sedan juni 2001 ekonomiskt stöd till den palestinska myndigheten som uppgår till 10 miljoner euro i månaden genom direkta betalningar. Kan kommissionen meddela om och när dessa betalningar har avbrutits, under vilka omständigheter och med vilken motivering?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(3 juni 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på skriftlig fråga nr P-1437/03 från Armin Laschet (1).

---

(1)  Se s. 723.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/726 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/726

---

(2004/C 84 E/0817)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1525/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(6 maj 2003)

Ämne:   Privatisering av konstskatter till följd av stora stölder från museer och bristande kontroll av internationell konsthandel

| 1. | Känner kommissionen till att stora stölder av konstverk som utställs eller lagras i museer tilltagit under de senaste åren, till exempel tavlor av berömda målare i Nederländerna och flera tusen år gamla föremål från arkeologiska fynd i Irak? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att stora stölder av konstverk som utställs eller lagras i museer tilltagit under de senaste åren, till exempel tavlor av berömda målare i Nederländerna och flera tusen år gamla föremål från arkeologiska fynd i Irak?

| 2. | Begränsar sig den registrering av stulen konst som skulle förhindra att föremål kan handlas fritt inom och utom EU:s medlemsstater till några intressenters selektiva hantering med namn ”Artloss”, vilket i praktiken medför att man i stor utsträckning inte vet vilka av konstföremålen i handeln som är stulna, eller finns det något centralt registreringssystem inom Europol eller Interpol som skulle kunna förhindra denna handel? |
| --- | --- |

2.

Begränsar sig den registrering av stulen konst som skulle förhindra att föremål kan handlas fritt inom och utom EU:s medlemsstater till några intressenters selektiva hantering med namn ”Artloss”, vilket i praktiken medför att man i stor utsträckning inte vet vilka av konstföremålen i handeln som är stulna, eller finns det något centralt registreringssystem inom Europol eller Interpol som skulle kunna förhindra denna handel?

| 3. | Intar medlemsstaten Nederländerna för närvarande en särställning i handeln med stulen konst där dess roll som internationellt centrum för konsthandel i praktiken stöds genom begränsade polisinsatser som enbart registrerar men inte spanar, genom att internationella överenskommelser inte följs och att köparna av stulen konst har rätt att bli lagliga ägare efter 21 år? |
| --- | --- |

3.

Intar medlemsstaten Nederländerna för närvarande en särställning i handeln med stulen konst där dess roll som internationellt centrum för konsthandel i praktiken stöds genom begränsade polisinsatser som enbart registrerar men inte spanar, genom att internationella överenskommelser inte följs och att köparna av stulen konst har rätt att bli lagliga ägare efter 21 år?

| 4. | Delar kommissionen farhågorna att en illegal privatisering av konst som med gemenskapsmedel samlats för allmänheten i ett Europa med öppna gränser inte kan stoppas utan kraftfulla motåtgärder när det gäller kontroll, spårning och straff? |
| --- | --- |

4.

Delar kommissionen farhågorna att en illegal privatisering av konst som med gemenskapsmedel samlats för allmänheten i ett Europa med öppna gränser inte kan stoppas utan kraftfulla motåtgärder när det gäller kontroll, spårning och straff?

| 5. | Anser kommissionen att det krävs kompletterande åtgärder för att stoppa handeln i stulen konst eller åtminstone begränsa denna i så hög grad som möjligt? Vilka initiativ på detta område kan väntas från kommissionen inom en snar framtid? |
| --- | --- |

5.

Anser kommissionen att det krävs kompletterande åtgärder för att stoppa handeln i stulen konst eller åtminstone begränsa denna i så hög grad som möjligt? Vilka initiativ på detta område kan väntas från kommissionen inom en snar framtid?

Källa: TV Nederland 3, programmet ”Zembla” den 17 april 2002.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 juli 2003)

Kommissionen är djupt oroad över de omfattande stölderna av kulturföremål och den omfattande olagliga handeln med sådana föremål. Framför allt beklagar kommissionen den plundring av det irakiska kulturarvet som nyligen ägt rum. Som ett led i genomförandet av säkerhetsrådets resolution 1483 övervägs särskilda åtgärder för kulturföremål med ursprung i Irak.

Möjligheterna att inrätta en central europeisk databas eller ett nätverk av databaser över stulna kulturföremål granskas för närvarande av en arbetsgrupp som inrättats av Europol. Möjligheterna att ta med konstföremål i den nya SIS II (andra generationen av Schengens informationssystem) kommer också att undersökas noga. Närmare uppgifter om den databas som Interpol ansvarar för finns på följande webbsida: www.interpol.com

Kommissionen kan i detta skede inte kommentera om det finns några skillnader i den nederländska polisens verksamhet eller den nederländska lagstiftningen i jämförelse med andra medlemsstater.

Kommissionen är medveten om att det behövs åtgärder för att skydda kulturföremål. Enligt förordning nr 3911/92/EEG om export av kulturföremål (1) måste man visa upp en exportlicens för att få exportera kulturföremål utanför gemenskapens tullområde. I direktiv 93/7/EEG om återlämnande av kulturföremål som olagligen förts bort från en medlemsstats territorium (2) fastställs samarbetsformer mellan medlemsstaterna och ett förfarande för återlämnande av nationella skatter om dessa på ett olagligt sätt har förts ut från medlemsstatens territorium.

Kommissionen intensifierade nyligen sina ansträngningar att förbättra bekämpandet av olaglig handel med kulturföremål. Som en del av EU:s forum om förebyggande av organiserad brottslighet organiserade kommissionen det andra seminariet om förebyggande av olaglig handel med kulturföremål i Bryssel den 9 december 2002. Seminariet lockade över 100 deltagare, som företrädde en rad intressen: ägare, institutioner (ministerier, internationella organisationer, kommissionen, Unesco, Unidroit, Europol, Interpol osv.), polis- och tullmyndigheter, försäkringsföretag, samlare, konsthandlare och deras organisationer, konstförmedlare och privata organisationer. En av seminariets rekommendationer var att bilda den arbetsgrupp inom Europol som nämns ovan och som skall granska möjligheterna att skapa en europeisk databas eller ett nätverk av befintliga databaser över stulna kulturföremål. Ett tredje seminarium är planerat att äga rum senare i år.

Rådgivande kommittén för kulturföremål, som inrättats enligt förordning nr 3911/92, har nyligen utfärdat riktlinjer för administrativt samarbete mellan behöriga myndigheter som ett led i skyddet av kulturföremål i gemenskapen. Även kommissionen planerar att utveckla en webbsida som hjälp vid det snabba utbytet av information om förflyttning av kulturföremål. Den 4 juni 2003 utlyste kommissionen dessutom en anbudsinfordran om en undersökning om möjligheterna att spåra kulturföremål.

---

(1)  EGT L 395, 31.12.1992 (svensk specialutgåva område 2, volym 8, s. 161). Ändrad genom förordning nr 2469/96, EGT L 335, 24.12.1996, s. 9 och förordning nr 974/2001, EGT L 137, 19.5.2001.

(2)  EGT L 74, 27.3.1993 (svensk specialutgåva område 2, volym 9, s. 12). Ändrad genom Europaparlamentets och rådets direktiv 96/100/EG, EGT L 60, 1.3.1997, och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/38/EG, EGT L 187, 10.7.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/727 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/727

---

(2004/C 84 E/0818)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1939/03

från Giles Chichester (PPE-DE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Kommissionens kvartalsvisa informationstillfällen och Small Business Europe: statligt finansierade nationella organ som deltar i kommissionens informationstillfällen

Är kommissionen medveten om att organisationen Small Business Europe, som påstår sig representera alla småföretag i Förenade kungariket, i själva verket har skapats av den brittiska labourregeringen och finansieras med hjälp av skattemedel? Vet kommissionen att denna organisation inte har något mandat av de egentliga småföretagen och att den inte alls är representativ för sektorn? Kan kommissionen ange hur många statligt finansierade nationella organ, grundade av staten, som regelbundet inbjuds till informationstillfällena som kommissionen anordnar en gång i kvartalet och som riktar sig till företrädare för små och medelstora företag i EU? Kan kommissionen även ange skälet till detta? Om kommissionen inbjuder nationella organisationer ställer sig frågan varför den inte inbjuder någon av de brittiska organisationer som faktiskt representerar äkta småföretag?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(30 juni 2003)

Inom ramen för GD Näringslivs strategi att förbättra kontakterna med sina intressenter, inbjuder generaldirektoratet ett stort antal branschorganisationer på EU-nivå och på nationell nivå, med horisontella eller sektoriella intressen, till informationsmöten, seminarier och konferenser. Dessa organisationer får sina anslag från många olika källor.

Vid den senaste större konferensen (”Industripolitiken i ett utvidgat Europa”, den 21 januari 2003) var mer än 200 sådana branschorganisationer representerade, tillsammans med deltagare från fackförbund, miljö-och konsumentorganisationer, statliga företrädare och företrädare från företag.

Flera gånger om året bjuder GD Näringsliv också in en rad icke-vinstdrivande ständiga organisationer, som företräder företag, yrkessammanslutningar eller arbetsgivare och har en verksamhet med horisontell inriktning som spänner över mer än en specifik ekonomisk sektor. De flesta av dessa har nationella medlemsorganisationer i flera europeiska stater, vilka ibland också deltar i dessa möten. Ungefär hälften av de inbjudna organisationerna företräder antingen enbart eller delvis små och medelstora företags intressen. En fullständig förteckning finns i kommissionens databas Coneccs (http://europa.eu.int/comm/civil_society/ coneccs/indexen.htm). Strukturen på mötena anges som ”samråd med näringslivets organisationer” och omfattar för närvarande 26 organisationer, bland vilka organisationen som heter ”smallbusiness|europe” finns.

Kommissionen är medveten om att ”smallbusiness|europe” för närvarande får anslag från Small Business Service, en verkställande myndighet vid Förenade kungarikets handels- och industriministerium. ”small-business|europe” arbetar i nära samarbete med Förenade kungarikets tvärsektoriella organisationer som företräder små och medelstora företag. Organisationen belyser sin ståndpunkt på EU-nivå och kommissionen lyssnar på och samråder med den regelbundet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/728 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/728

---

(2004/C 84 E/0819)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1983/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 juni 2003)

Ämne:   Inrättande av högstadieskola i samhället Rizokarpaso på det ockuperade Cypern

I samhället Rizokarpaso, som ligger på det ockuperade Cypern och där grekcypriotiska familjer lever instängda, finns en låg- och mellanstadieskola med för närvarande 23 elever.

När dessa elever har gått ut skolan tvingas de dock på grund av att det inte finns något högstadium i Rizokarpaso att tillsammans med sina familjer flytta till Cyperns fria områden för att fortsätta sin utbildning.

Hur avser kommissionen att agera gentemot det turkcypriotiska samfundet vars företrädare har uttalat att de utreder frågan, eftersom möjligheten till utbildning bör ges till alla medborgare och Cypern har godtagits som medlem av EU, och hur avser kommissionen att agera, inom ramen för de åtgärder som kommissionen verkar för, i syfte att underlätta att ett högstadium inrättas i den ockuperade byn Rizokarpaso på Cypern?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/729 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/729

---

(2004/C 84 E/0820)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2033/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(18 juni 2003)

Ämne:   Återinvigning av det grekiska gymnasiet i Rizokarpaso

Det grekiska gymnasiet i Rizokarpaso stängdes efter den turkiska invasionen av Cypern 1974. Sedan dess måste de grekcypriotiska barn i enklaven som gått ut grundskolan och som önskar läsa vidare på gymnasiet göra detta i områden på ön som inte ockuperats. Till följd av detta tvingas familjer som bor i enklaven att flytta från sina hem, vilket leder till att den grekiska befolkningen i området minskar.

| 1. | Vad tänker kommissionen göra för att gymnasiet i Rizokarpaso åter skall tas i bruk, bland annat med tanke på de nya åtgärder som kommissionen nyligen aviserade angående turkcyprioternas närmande till EU och närmandet mellan de två befolkningsgrupperna på ön (grekcyprioter och turkcyprioter)? |
| --- | --- |

1.

Vad tänker kommissionen göra för att gymnasiet i Rizokarpaso åter skall tas i bruk, bland annat med tanke på de nya åtgärder som kommissionen nyligen aviserade angående turkcyprioternas närmande till EU och närmandet mellan de två befolkningsgrupperna på ön (grekcyprioter och turkcyprioter)?

| 2. | På vilket sätt skulle kommissionen kunna bidra till att garantera rätten till utbildning för barnen i denna enklav, som den turkcypriotiska sidan förbundit sig att respektera bland annat genom undertecknandet av den tredje Wienöverenskommelsen? |
| --- | --- |

2.

På vilket sätt skulle kommissionen kunna bidra till att garantera rätten till utbildning för barnen i denna enklav, som den turkcypriotiska sidan förbundit sig att respektera bland annat genom undertecknandet av den tredje Wienöverenskommelsen?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1983/03 och E-2033/03

ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(4 augusti 2003)

Normalt sett ansvarar medlemsstaterna själva för sin utbildningspolitik och kommissionen har endast mycket begränsade befogenheter i detta sammanhang.

Kommissionen har tagit del av båda frågeställarnas synpunkter rörande inrättandet av en hög- och gymnasieskola i Rizokarpaso.

När det gäller kommissionens insatser för att se till att barnen i Rizokarpaso ges möjlighet till utbildning hänvisas det till kommissionens meddelande om tillvägagångssätt för att främja den ekonomiska utvecklingen i den norra delen av Cypern och föra den närmare unionen (1). I detta föreslår kommissionen olika åtgärder för att föra den norra delen av ön närmare unionen, bl.a. främjande av deltagande i gemenskapsprogram som t.ex. Comeniusprogrammet för skolutbildning. Kommissionen håller på att utarbeta sätt att genomföra dessa åtgärder i samråd med Cyperns regering.

---

(1)  KOM(2003) 325 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/729 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/729

---

(2004/C 84 E/0821)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2376/03

från Lucio Manisco (GUE/NGL) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Al Sahri utvisad av Italien och avrättad i Syrien

Den 23 november 2002 anlände Mohamad Al Sahri, som dömts till döden av det syriska rättsväsendet och som levt i exil sedan 1983, till flygplatsen Malpensa i Milano. Fem dagar senare trädde den nya italienska invandrarlagen, Bossi-Fini-lagen, i kraft och Al Sahri utvisades till Syrien mot sin vilja. Den 9 juli 2003 meddelade Christopher Hein, ordförande för den italienska flyktingbyrån, att Al Sahri avrättats i Syrien den 28 februari 2003. De italienska invandrarmyndigheterna har hävdat att Al Sahri fått välja mellan att skickas till Jordanien eller till Syrien och därvid uttryckt önskemål om att komma till det sistnämnda landet där han var dömd till döden.

Anser kommissionen inte att den italienska regeringen i detta fall handlat i strid med inte enbart den egna författningen, utan även med principerna i artikel 19 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, liksom mot andemeningen och formuleringarna i alla direktiv som EU åtagit sig att följa då det gäller politisk asyl och utvisning av utländska medborgare till länder där de riskerar att dödas?

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta gentemot de italienska myndigheterna då det gäller ett så flagrant åsidosättande av de mänskliga rättigheterna och av de mest grundläggande rättsliga och humanitära principerna inom Europeiska unionen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(4 september 2003)

I artikel 19.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna står det att ”Ingen får avlägsnas, utvisas eller utlämnas till en stat där han eller hon löper en allvarlig risk att utsättas för dödsstraff, tortyr eller andra former av omänsklig eller förnedrande bestraffning eller behandling”. Detta är en gemensam princip för alla medlemsstater som EU bör följa enligt artikel 6.1 i Fördraget om Europeiska unionen.

Kommissionen erinrar om sitt svar av den 29 januari 2003 på frågorna P-3821/02 från Elena Ornella Paciotti och P-3826/02 från Giuseppe Di Lello Finuoli (1) om detta fall och om att det saknas befogenhet att ingripa i ett eventuellt brott mot artikel 19 i stadgan, eftersom det inte finns några gemenskaps-bestämmelser om asylförfaranden och om när det är motiverat med ett internationellt skydd samt regler om sådana situationer. Direktivförslagen på dessa två områden diskuteras fortfarande i rådet.

Kommissionen erinrar vidare om att de berörda parterna kan vända sig till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna, enligt de regler som gäller där, om de anser att bestämmelserna i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna inte har iakttagits.

---

(1)  Se s. 707.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/730 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/730

---

(2004/C 84 E/0822)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2748/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(15 september 2003)

Ämne:   Grundskolan i Rizokarpaso

I en tidigare skriftlig fråga (E-2033/03 (1)) bad jag kommissionen att, i samband med närmandet mellan de två befolkningsgrupperna på Cypern (grekcyprioter och turkcyprioter), göra allt som står i dess makt för att säkerställa att gymnasiet i Rizokarpaso i den ockuperade delen av Cypern åter öppnas. Tyvärr har Denktash-regimen inte bara underlåtit att öppna gymnasieskolan, den verkar dessutom ha beslutat att stänga grundskolan i området. Trots att två lärare med två tim mars varsel tvingats lämna Rizokarpaso, har myndigheterna ännu inte godkänt förflyttningen av de två nya lärare som enligt utbildningsministeriet skulle ha tillträtt sina tjänster den 1 september.

Det ofrånkomliga resultatet av detta tillvägagångssätt är att man kväver de kultur- och utbildnings-relaterade möjligheterna för befolkningen i enklaven. Utan lärare kommer skolan att behöva stänga. Barnen kommer antingen tvingas stanna kvar i byarna, berövade den grundläggande rätten till utbildning, eller överge sina hem och bli flyktingar.

Samtidigt meddelade regimen, via polismyndigheten, att pilgrimer nekas tillträde till St Synesios kyrkan i Rizokarpaso. St Synesios-kyrkan är en av flera kyrkor som besökts av pilgrimer sedan reserestriktionerna delvis hävdes.

Har kommissionen följt den senaste utvecklingen när det gäller grundskolan i Rizokarpaso? Hur avser kommissionen påverka Denktash-regimen och den turkiska regeringen, på grundval av de skyldigheter som finns angivna i partnerskapsavtalet om Turkiets anslutning till EU, för att undvika att grekcypriotiska familjer som bor i enklaven i den ockuperade delen av Cypern i framtiden drabbas på detta sätt?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(29 oktober 2003)

Kommisionen är till fullo medveten om skolsituationen i den grekcypriotiska enklaven Rizokarpaso. Den besvarade helt nyligen flera skriftliga frågor (2) och brev från parlamentsledamöter rörande situationen i Rizokarpaso.

Detta ärende togs också upp till diskussion vid det senaste mötet i rådets arbetsgrupp om Central- och Sydösteuropa (3). Grekland lade fram utförliga upplysningar om hindren för verksamheten i grundskolan i Rizokarpaso.

Det italienska ordförandeskapet har givit sin ambassad i Nicosia i uppdrag att inhämta ytterligare upplysningar, bl.a. en bedömning från Cyperns regering. Ordförandeskapet har angivit att ärendet måste diskuteras ingående innan det kan bli aktuellt för unionen att överväga någon form av åtgärder.

Parlamentsledamoten är säkert medveten om att kommissionens ansvar på utbildningsområdet är begränsat, i enlighet med artikel 149 i EG-fördraget. Kommissionen tog upp den omständigheten i sina svar på de ovan nämnda frågorna och breven.

---

(1)  Se s. 729.

(2)  Svaret på de skriftliga frågorna E-1983/03 och E-2033/03 från Alexandres Alavanos respektive Konstantinos Hatzidakis.

(3)  COCEN-COSEE (Central and Southeast Europe Working Party in the Council).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/731 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/731

---

(2004/C 84 E/0823)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3129/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Guinea-Bissau — bistånd från kommissionen

Enligt pressuppgifter skulle den före detta portugisiska utrikeshandelsministern i slutet av ett möte med EU-kolleger ha uppmanat kommissionen att koncentrera sig på samarbetsprogrammen med Guinea-Bissau. En statskupp ägde nyligen rum i landet och landet håller på att övergå till demokrati.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Hur ämnar kommissionen bemöta den portugisiska regeringens begäran? |
| --- | --- |

—

Hur ämnar kommissionen bemöta den portugisiska regeringens begäran?

| — | Vilka uppgifter har kommissionen om den politiska utvecklingen i Guinea-Bissau? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har kommissionen om den politiska utvecklingen i Guinea-Bissau?

| — | Vad har kommissionen gjort eller ämnar den göra för att bidra till övergångsprocessen i Guinea-Bissau? |
| --- | --- |

—

Vad har kommissionen gjort eller ämnar den göra för att bidra till övergångsprocessen i Guinea-Bissau?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(11 december 2003)

Kommissionen följer noga den politiska övergångsprocessen i Guinea-Bissau efter militärkuppen den 14 september 2003 och beaktar därvid särskilt det uttalande av EU:s ordförandeskap i vilket kuppen fördöms.

Kommissionen håller för närvarande på att undersöka möjligheterna att inom Cotonouavtalets ram positivt påverka utvecklingen i Guinea-Bissau.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/732 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/732

---

(2004/C 84 E/0824)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3142/03

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Generaldirektörers karriärutveckling

Skulle kommissionen till parlamentet kunna överlämna en fullständig analys av generaldirektörernas karriärutveckling sedan 1999, inklusive en fullständig förteckning över samtliga personer som innehaft denna befattning under någon del av denna period, samt detaljerade uppgifter om när de först blev generaldirektörer, andra befattningar de innehaft inom institutionerna efter detta, eventuella orsaker till varför någon undantagits från rörlighetspolitiken, deras ålder och datum för när de förväntas gå i pension?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/732 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/732

---

(2004/C 84 E/0825)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3311/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(10 november 2003)

Ämne:   Personalbyten i generaldirektoraten

I Europeiska kommissionen har man en sådan princip att de höga tjänstemännen efter en viss tid (omkring fem år) får byta arbetsuppgifter och gå över till något annat generaldirektorat. Man utgår från (och det med rätta, tycker jag) att det är bra om det råder en viss rörlighet bland tjänstemännen och att principen om personalbyte minskar riskerna för missförhållanden.

Av de många turerna i långdansen kring Eurostat har det dock framgått att generaldirektören för detta verk inte längre berördes av principen om personalbyte eftersom det ansågs att detta inte längre behövdes, i och med att han snart skulle pensioneras.

Hur många tjänstemän är för närvarande undantagna från principen om personalbyte?

Finns det också några andra motiveringar till att en tjänsteman skall vara undantagen från denna princip, förutom att vederbörande snart skall gå i pension? Vilka motiveringar är det då frågan om?

Är Eurostat-affären en anledning till att kommissionen i framtiden inte skall tolerera några undantag från denna regel?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-3142/03 och E-3311/03

ingivet av Neil Kinnock för kommissionen

(23 januari 2004)

När kommissionen tillträdde i september 1999 utarbetade den riktlinjer för tillsättning av dess högre tjänstemän. Enligt dessa bestämmelser berörs generaldirektörer av rörlighet efter fem år och behåller normalt sett inte sin befattning i mer än sju år. Parlamentet har tillgång till de detaljerade bestämmelser om val och tillsättning av generaldirektörer som även publicerats för all personal i den administrativa handledningen.

Parlamentsledamoten kan se av förteckningen över generaldirektörers karriärutveckling sedan 1999, som sänts till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat, att ingen av dagens generaldirektörer har haft sin nuvarande befattning i mer än fem år.

I september 1999 hade åtta generaldirektörer innehaft sin tjänst i mer än sju år och fyra i mer än fem år. Av dessa tolv bytte två tjänst eller lämnade kommissionen 1999, fyra 2000, två 2001, två 2002 och två 2003. Rörlighetsbestämmelserna tillämpades inte på Eurostats generaldirektör, inledningsvis till följd av hans centrala roll under perioden som föregick och följde på eurons införande, och därefter på grund av hans nära förestående förtidspensionering. Förfarandet för att finna en ersättare inleddes genom att hans tjänst utlystes den 9 januari 2003 som en del av ett vidare rörlighetssystem, utarbetat 2002, som omfattar flera generaldirektorat.

Kommissionen inser att det av praktiska skäl är nödvändigt att vederbörlig hänsyn tas till avdelningens intressen när beslut fattas om tidpunkten för förflyttning, och kort tid fram till pensionering kan vara en av de faktorer som beaktas.

Inga tjänstemän undantas från kravet på rörlighet och kommissionen avser inte att införa sådana undantag eller ändra de nuvarande riktlinjerna.

Det är naturligtvis inte möjligt att förutse exakt datum för pensionering eftersom vissa tjänstemän väljer att inte fortsätta i tjänst till 65 års ålder när pensionering är obligatoriskt.

Enligt den juridiska rådgivning jag mottagit skulle systematiskt tillhandahållande av information om namngivna generaldirektörers ålder strida mot bestämmelserna om skydd av personuppgifter i förordning (EG) nr 45/2001, närmare bestämt artikel 6 i denna.

Kommissionen kan dock informera parlamentsledamoten om att av de 31 nuvarande generaldirektörerna är en 46 år, en 48 år, två 49 år, en 50 år, tre 53 år, två 54 år, en 55 år, sex 56 år, en 57 år, fem 58 år, tre 60 år, en 61 år, två 62 år och två 64 år.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/733 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/733

---

(2004/C 84 E/0826)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3154/03

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Säkerhet i samband med mobiltelefoner

Kan kommissionen, med tanke på att resultaten av nya studier visar att den nya generationens mobiltelefoner kan störa många sorter av pacemaker, ange vilka åtgärder man vidtar för att förhindra att EU-medborgarnas hälsa skadas?

Det verkar som om nyare pacemaker som är implanterade med ett keramiskt filter inte påverkas. Kan kommissionen bekräfta att man håller på att vidta åtgärder för att dessa modeller skall användas inom hela branschen och för att garantera att allmänheten är medveten om riskerna med att använda de äldre modellerna?

Kan kommissionen också uppge vilken information den sedan 1994 har tillhandahållit om säkerhet när det gäller användningen av mobiltelefoner i kombination med pacemaker?

Kompletterande svar av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 januari 2004)

Kommissionen känner inte till de studier till vilka parlamentsledamoten hänvisar. Den känner inte heller till att det under gällande övervakningssystem skulle ha inträffat tillbud med medicinsktekniska produkter.

Pacemaker måste uppfylla kraven i rådets direktiv 90/38 5/EEG av den 20 juni 1990 om aktiva medicintekniska produkter för implantation (1). I dessa krav ingår bl. a. att produkterna skall utformas och tillverkas så att användningen av dem, efter det att de implanterais på avsedda villkor och för avsett ändamål, inte äventyrar det kliniska tillståndet eller patienternas säkerhet. Pacemaker måste närmare bestämt utformas och tillverkas på ett sådant sätt att de risker som är förknippade med rimligt förutsebara miljökrav, som magnetfält, extern elektrisk påverkan, elektrostatisk urladdning, tryck eller variationer i tryck och acceleration kan undvikas eller hållas så låga som möjligt. Tillverkaren skall dessutom tillhandahålla en instruktionsbroschyr ur vilken läkaren i korthet kan informera patienten om förekommande kontraindikationer och de försiktighetsåtgärder som skall vidtas. Denna information skall i synnerhet innehålla de försiktighetsåtgärder som skall vidtas när det gäller ovannämnda risker för exponering. Denna information skall uppdateras med hänsyn till de nya risker som kan uppstå.

Av den forskning som bedrivs i detta ämne inser kommissionen att interferens mellan mobiltelefoner och pacemaker kan undvikas förutsatt att det hålls ett avstånd av 20-30 cm till pacemakern.

Kommissionen avvaktar relevant ny information från läkarna om patienterna. Nationella hälsovårdssystem kan bli tvungna att tillhandahålla information genom de olika medel som står till deras förfogande.

---

(1)  EGT L 189, 20.7.1990.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/734 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/734

---

(2004/C 84 E/0827)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3325/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(12 november 2003)

Ämne:   Gemenskapsutgifter

Kan kommissionen upplysa om vad de totala gemenskapsutgifterna, i hela EU, har varit för varje år under de senaste fem åren?

Kan kommissionen i en tabell redogöra för de totala offentliga utgifterna för varje EU-medlemsstat för varje år under de senaste fem åren?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(6 januari 2004)

| 1. | Gemenskapens sammanlagda utbetalningar, inklusive utbetalningar för EKSG, Euratom och Europeiska utvecklingsfonden (EUF) uppgår till följande:






  (miljoner euro) |
| --- | --- |
| År | belopp |
| 1998 | 82 502,6 |
| 1999 | 84 951,6 |
| 2000 | 82 132,1 |
| 2001 | 82 562,3 |
| 2002 | 89 886,2 |

1.

Gemenskapens sammanlagda utbetalningar, inklusive utbetalningar för EKSG, Euratom och Europeiska utvecklingsfonden (EUF) uppgår till följande:

(miljoner euro)

År

belopp

1998

82 502,6

1999

84 951,6

2000

82 132,1

2001

82 562,3

2002

89 886,2

Dessa uppgifter är hämtade ur tabell 6 i 2002 års Ekonomiska rapport (s. 132-133 i den engelska versionen) och gäller endast faktiska betalningar, vilket är ett mått som vanligen är av särskilt intresse för medlemsstaterna.

Rapporten cirkulerades bland ledamöterna i Budgetkommittéen under första veckan av augusti 2003.

| 2. | Nedanstående tabell visar de enskilda medlemsstaternas samlade offentliga utgifter per år under de senaste fem åren enligt nationalräkenskapssiffrorna som medlemsstaterna officiellt meddelar Eurostat. För att möjliggöra en jämförelse har betalningarna över EU:s budget också angivits.










  (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Medlemsstat | Samlade offentliga utgifter - ENS 1995 (2) |
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 |
| BE | 113 498 | 118 090 | 122 352 | 125 609 | 131 281 |
| DK | 88 741 | 91 459 | 94 050 | 97 890 | 101 989 |
| DE | 935 280 | 964 530 | 928 470 | 1 001 380 | 1 023 870 |
| EL | 52 101 | 56 085 | 61 357 | 62 582 | 66 266 |
| ES | 217 333 | 227 329 | 242 456 | 257 288 | 276 507 |
| FR | 698 788 | 725 799 | 747 982 | 775 817 | 814 435 |
| IE | 27 155 | 31 005 | 32 994 | 38 947 | 43 070 |
| IT | 533 571 | 541 648 | 546 939 | 591 793 | 599 804 |
| LU | 7 089 | 7 730 | 8 187 | 8 604 | 9 909 |
| NL | 166 014 | 175 554 | 182 228 | 200 033 | 211 162 |
| AT | 102 674 | 106 797 | 108 302 | 109 984 | 112 094 |
| PT | 44 283 | 48 906 | 52 196 | 57 015 | 59 572 |
| FI | 61 015 | 62 458 | 63 773 | 66 445 | 69 795 |
| SE | 134 482 | 142 295 | 149 381 | 139 920 | 149 349 |
| UK | 505 529 | 537 702 | 576 172 | 647 452 | 686 190 |
| EUR-15 | 3 687 551 | 3 837 387 | 3 916 839 | 4 180 760 | 4 355 293 |
| EU:s budget (3) | 80 713 | 80 310 | 83 331 | 79 987 | 85 144 |

2.

Nedanstående tabell visar de enskilda medlemsstaternas samlade offentliga utgifter per år under de senaste fem åren enligt nationalräkenskapssiffrorna som medlemsstaterna officiellt meddelar Eurostat. För att möjliggöra en jämförelse har betalningarna över EU:s budget också angivits.

(miljoner euro)

Medlemsstat

Samlade offentliga utgifter - ENS 1995 (2)

1998

1999

2000

2001

2002

BE

113 498

118 090

122 352

125 609

131 281

DK

88 741

91 459

94 050

97 890

101 989

DE

935 280

964 530

928 470

1 001 380

1 023 870

EL

52 101

56 085

61 357

62 582

66 266

ES

217 333

227 329

242 456

257 288

276 507

FR

698 788

725 799

747 982

775 817

814 435

IE

27 155

31 005

32 994

38 947

43 070

IT

533 571

541 648

546 939

591 793

599 804

LU

7 089

7 730

8 187

8 604

9 909

NL

166 014

175 554

182 228

200 033

211 162

AT

102 674

106 797

108 302

109 984

112 094

PT

44 283

48 906

52 196

57 015

59 572

FI

61 015

62 458

63 773

66 445

69 795

SE

134 482

142 295

149 381

139 920

149 349

UK

505 529

537 702

576 172

647 452

686 190

EUR-15

3 687 551

3 837 387

3 916 839

4 180 760

4 355 293

EU:s budget (3)

80 713

80 310

83 331

79 987

85 144

---

(1)  Europeiska nationalräkenskapssystemet 1995.

(2)  Uppgifter i nationell valuta har räknats om till euro med de genomsnittliga årliga omräkningskurserna.

(3)  Samlade betalningsbemyndiganden för året plus anslag som överförts från året innan.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/735 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/735

---

(2004/C 84 E/0828)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3464/03

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(21 november 2003)

Ämne:   Användning av Tetrapolteknik i EU

Kommissionen har bekräftat att användningen av mobiltelefoner och Tetra kan innebära vissa hälsorisker, och att medlemsstaterna måste uppfylla kraven i rådets rekommendation 1999/519/EG (1) om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält. Kommissionen har också bekräftat att de brittiska myndigheterna tillämpar hälsobestämmelserna om telemaster i enlighet med rådets förordning. Kan kommissionen redogöra för användningen av den alternativa Tetrapoltekniken i EU?

---

(1)  EGT L 199, 30.7.1999, s. 59.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/736 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/736

---

(2004/C 84 E/0829)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3470/03

från Catherine Stihier (PSE) till kommissionen

(21 november 2003)

Ämne:   Rapporter om hälsorisker vid användning av Tetrapol

Kan kommissionen säga om det i något europeiskt land har förekommit rapporter om hälsorisker och sjukdomar till följd av användning av Tetrapol, dels i samband med användningen av mobiltelefoner, dels från människor som arbetar eller bor i närheten av masterna?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3464/03 och E-3470/03

ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(18 december 2003)

Tekniker som GSM, TETRA, Tetrapol (och UMTS) används av nätverk som tillhandahåller mobila kommunikationstjänster.

Tetrapol är en teknik som konkurrerar på marknaden för privata mobila kommunikationstjänster, till exempel med TETRA-tekniken. Information om Tetrapols utbredning publiceras på webbplatsen Tetrapol Forum. Information om nätverken i Europa finns på: http://www.tetrapol.com/www/corp/referen-ces.php?id_zone=4&id_industrie=0&x=10&y=13

Kommissionen har inte kännedom om några rapporter om hälsorisker och sjukdomar som har samband med användningen av handhållna Tetrapol-telefoner eller när det gäller människor som bor eller arbetar nära Tetrapol-master. Gällande lagstiftning i EU och i medlemsstaterna som tillämpas på GSM- och TETRA-master och handhållna telefoner är teknikneutral och lämplig även för Tetrapol-tekniken. Lagstiftningen ger EU-medborgarna ett gott hälsoskydd. Parlamentsledamoten hänvisas också till kommissionens svar på de många frågor som ställts om detta, senast de skriftliga frågorna E-3076/03 (Meijer) (1), E-3042/02 (Miller) (2) samt H-0594/03 (Papayannakis) som behandlades under frågestunden vid Europaparlamentets session i oktober 2003 (3).

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 211.

(2)  Se s. 499.

(3)  Skriftligt svar, 21.10.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/736 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/736

---

(2004/C 84 E/0830)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3471/03

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(21 november 2003)

Ämne:   Anläggningsarbeten i ”Es Trenc-Salobrar de Campos”

Den nuvarande regionala regeringen på Mallorca (Conseil de Mallorca) och den autonoma regeringen på Balearerna (Govern de les liles Balears) har skrinlagt planerna på anläggandet av en polobana och uppförandet av de planerade fastigheterna för 3 000 personer i närheten av Es Trenc-Salobrar de Campos. I stället har man emellertid beslutat godkänna uppförandet av en spaanläggning med 300 bäddar i ett område i Es Trenc-Salobrar de Campos som klassificerats som särskilt skyddsområde för fåglar och område av gemenskapsintresse för Natura 2000 (kod ES0000037).

Har spanska staten rådfrågat kommissionen om detta projekt i enlighet med artikel 6.3 och 6.4 i habitatdirektivet?

Anser kommissionen att detta urbaniseringsprojekt i ett fågelskyddsområde och område av särskilt gemenskapsintresse är förenligt med bestämmelserna i habitatdirektivet?

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 januari 2004)

Parlamentsledamoten uttrycker oro när det gäller uppförandet av en spaanläggning i det särskilda skyddsområdet Es Trenc-Salobrar i Balearerna.

Kommissionen har enligt tillgängliga uppgifter inte fått någon ansökan från de spanska myndigheterna.

I artikel 6.3 och 6.4 i habitatdirektivet (1) fastställs vilka omständigheter som avgör om projekt med negativa konsekvenser för Natura 2000-områden kan tillåtas eller inte.

Därför skall de spanska myndigheterna först genomföra en miljöbedömning och därefter, om det visar sig nödvändigt, tillämpa artikel 6.3 och 6.4 i habitatdirektivet.

Kommissionen har alltså ingen kännedom om detta initiativ. Kommissionen har inte fått några uppgifter från den spanska regeringen beträffande ett projekt för uppförande av en sådan anläggning i Natura 2000-området. Kommissionen kommer därför att begära uppgifter från de spanska myndigheterna beträffande projektet i fråga.

---

(1)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/737 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/737

---

(2004/C 84 E/0831)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3514/03

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(25 november 2003)

Ämne:   Kurs finansierad genom strukturfonderna

Den 11 november 2002 lanserade utbildningsinstitutet ”Istituto nazionale di formazione per le imprese culturali” i Neapel en kurs med titeln ”Content Specialist & Designer (Specont)” inom ramen för det nationella programområdet ”PON Asse III misura III 6/D-Codice progetto 5387”. Kursen finansieras genom Europeiska strukturfonden.

Deltagarna i kursen som väljs ut genom ett uttagningsförfarande, har inte erhållit det studiebidrag de beviljats (10 389,14 euro per deltagare) eftersom den kursansvarige, Palladino, betraktas som opålitlig av ministeriet för utbildning, universitet och vetenskaplig forskning (MIUR) på grund av tidigare oegentligheter. MIUR beslutade den 30 april 2003, 20 dagar innan kursavslutningen, att samfinansieringen skulle inställas och att utbildningsprojektet skulle överges.

Anser inte kommissionen mot bakgrund av ovanstående uppgifter att man oberoende av alla omdömen om Palladino inte borde vägra ge de 19 utvalda kvinnorna deras studiebidrag och kurscertifikat?

Håller inte kommissionen med om att i enlighet med bestämmelserna något slag av skydd bör tillhandahållas de 19 arbetslösa kursdeltagarna som efter att ha blivit uttagna till kursen ville utnyttja de möjligheter strukturfonderna erbjöd?

Kompletterande svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(22 mars 2004)

Efter att ha fått den begärda informationen från förvaltningsmyndigheterna för det nationella operativa programmet 1999 IT 161 003 kan kommissionen nu meddela följande:

| — | Beslutet att upphöra med samfinansieringen av projekt III 6/D-5387 (Content Specialist & designer -Specont) togs av ministeriet för utbildning, universitet och forskning (MUIR), därför att de kursansvariga (Palladino och Ruvo) inte kunde lämna tillräckliga ekonomiska garantier. I detta avseende handlade Palladino och Ruvo illegalt och därtill kan nämnas att 16 studenter redan hade klagat över att de inte fått de stipendier de hade rätt till. |
| --- | --- |

—

Beslutet att upphöra med samfinansieringen av projekt III 6/D-5387 (Content Specialist & designer -Specont) togs av ministeriet för utbildning, universitet och forskning (MUIR), därför att de kursansvariga (Palladino och Ruvo) inte kunde lämna tillräckliga ekonomiska garantier. I detta avseende handlade Palladino och Ruvo illegalt och därtill kan nämnas att 16 studenter redan hade klagat över att de inte fått de stipendier de hade rätt till.

| — | Palladino och Ruvo har upprepade gånger överklagat MIUR:s beslut inför förvaltningsdomstolen (TAR) och Consiglo di Stato. I avvaktan på domstolens slutgiltiga avgörande har Consiglo di Stato skjutit upp MIUR:s beslut, varigenom MIUR åtminstone skulle ha kunnat betala ut förskott på stipendierna. Consiglo di Stato gjorde dock detta under förutsättning att Palladino och Ruvo kunde lämna ekonomiska garantier och det har ännu inte skett. |
| --- | --- |

—

Palladino och Ruvo har upprepade gånger överklagat MIUR:s beslut inför förvaltningsdomstolen (TAR) och Consiglo di Stato. I avvaktan på domstolens slutgiltiga avgörande har Consiglo di Stato skjutit upp MIUR:s beslut, varigenom MIUR åtminstone skulle ha kunnat betala ut förskott på stipendierna. Consiglo di Stato gjorde dock detta under förutsättning att Palladino och Ruvo kunde lämna ekonomiska garantier och det har ännu inte skett.

| — | MUIR som är förvaltningsmyndighet för det aktuella operativa programmet kan inte agera som ställföreträdare för de kursansvariga, till exempel genom att betala ut förskott på stipendierna, om inte förvaltningsdomstolen uttryckligen gett dem rätt att göra det (eller efter utnämnandet av en tillfällig administratör), något som i vilket fall som helst först kan ske efter det att förvaltningsdomstolen har avkunnat sin slutgiltiga dom. |
| --- | --- |

—

MUIR som är förvaltningsmyndighet för det aktuella operativa programmet kan inte agera som ställföreträdare för de kursansvariga, till exempel genom att betala ut förskott på stipendierna, om inte förvaltningsdomstolen uttryckligen gett dem rätt att göra det (eller efter utnämnandet av en tillfällig administratör), något som i vilket fall som helst först kan ske efter det att förvaltningsdomstolen har avkunnat sin slutgiltiga dom.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/738 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/738

---

(2004/C 84 E/0832)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3574/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Europeisk överenskommelse om översändande av ansökningar om rättshjälp

Vilka problem har kommissionen stött på till följd av att Monaco inte är signatär till Strasbourgöverenskommelsen från 1977 om översändande av ansökningar om rättshjälp? Kommer kommissionen att utöva påtryckningar på Monaco så att Monaco undertecknar överenskommelsen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(21 januari 2004)

Monaco är inte medlem av Europarådet, även om landet är kandidat för anslutning, och har inte undertecknat 1977 års konvention. Kommissionen har inte behörighet att utöva några påtryckningar på furstendömet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/738 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/738

---

(2004/C 84 E/0833)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3625/03

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(5 december 2003)

Ämne:   Standardisering av nationella identitetshandlingar

Den brittiske inrikesministern David Blunkett har nyligen aviserat planer på införande av nationella identitetskort och inrättande av en nationell biometrisk databas med unika uppgifter om iris och fingeravtryck. Uppgifterna lagras på identitetshandlingarna med hjälp av smartkort-tekniken. Systemet förväntas införas i Förenade kungariket under de nästa fem åren.

Finns det planer på att utveckla liknande databaser i EU:s övriga medlemsstater? EU:s medborgare kan resa fritt med nationella identitetskort t.o.m. utanför Schengenområdet - vilka planer finns det på att standardisera dessa handlingar i hela unionen? Jag avser t.ex. att informationen borde gå att läsa maskinellt och lagras på kortet inte enbart på den utfärdande myndighetens officiella språk, utan även på ett internationellt språk som engelska och franska. Detta skulle underlätta utnyttjandet av kortet som resedokument i hela EU och även identifieringen för immigrations- och polismyndigheter utanför medborgarens hemland.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(16 januari 2004)

Europeiska rådet begärde vid sitt möte i Thessaloniki (19-20 juni 2003) ”en enhetlig strategi inom EU vad gäller biometriska igenkänningstecken eller biometriska data, vilket skulle resultera i harmoniserade lösningar i fråga om tredjelandsmedborgares resehandlingar, EU-medborgares pass och informationssystem (VIS och SIS II)” och uppmanade kommissionen att ”utarbeta lämpliga förslag, i första hand om viseringar”.

Som ett första steg presenterade kommissionen i september 2003 två förslag (1) om integrering av två biometriska kännetecken, ansiktsbild och två fingeravtryck, i den enhetliga utformningen av visumhand-lingar och i uppehållstillstånden för medborgare i tredjeland.

Som ett andra steg överväger kommissionen genomförbarheten i ett förslag om harmonisering av säkerhetsdetaljerna i EU-passet, inklusive biometriska kännetecken. Ett sådant förslag skulle endast innehålla bestämmelser som gör passen säkrare genom att gemensamma säkerhetsdetaljer harmoniseras och görs rättsligt bindande. Dessa säkerhetsdetaljer anges för närvarande i en icke bindande resolution som antagits av medlemsstaternas företrädare i ett rådsmöte. Dessutom skulle biometriska kännetecken integreras. Förslaget skulle inte gå längre än till vad som är nödvändigt av säkerhetsskäl och för kontrollen av medborgare som korsar de yttre gränserna. Någon ny utformning av EU-passets omslag är inte aktuell.

Bortsett från ovannämnda initiativ har kommissionen för närvarande inga planer på att lägga fram ytterligare förslag, varken om identitetskort eller europeiska databaser med unionsmedborgarnas individuella biometriska data.

Initiativ som rör sådana databaser för nationella medborgare tillhör medlemsstaternas behörighet.

---

(1)  KOM(2003) 558 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/739 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/739

---

(2004/C 84 E/0834)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3748/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 december 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från programmet Life III till kommunen Prato

Som svar på fråga E-1057/03 (1), där jag undrade om kommunen Prato hade lagt fram projekt som beviljats medel inom ramen för programmet Life III, uppgav kommissionen att några förslag lagts fram men att resultatet av bedömningen skulle presenteras i september 2003.

Kan kommissionen ange om det framlagda projektet beviljats stöd eller i motsatt fall varför det inte ansågs vara ändamålsenligt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(20 januari 2004)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att det förslag som lagts fram av kommunen Prato inom ramen för programmet Life III för 2003 (LIFE03 ENV/IT/000360) inte beviljats delfinansiering. Skälen anges i kommissionens skrivelse av den 8 september 2003. Förslaget uppfyllde inte kriteriet gällande ”sammanhållenhet och kvalitet”.

---

(1)  EUT C 280 E, 21.11.2003, s. 104.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/740 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/740

---

(2004/C 84 E/0835)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3832/03

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne:   Global Drug Facility

Känner kommissionen till att initiativet Global Drug Facility, genom vilket 1,9 miljoner patienter i 46 länder har fått fri medicin mot tuberkulos under en period på bara 26 månader, nu står inför ett ekonomiskt underskott på 27,7 miljoner US-dollar? Hur stort är EU:s nuvarande och planerade stöd till Global Drug Facility? Vilka garantier kan kommissionen ge för att EU beviljar tillräckliga resurser i syfte att åtgärda Global Drug Facilitys ekonomiska underskott?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(22 januari 2004)

Kommissionen känner till initiativet Global Tuberculosis (TB) Drug Facilitys verksamhet och de svårigheter det står inför.

När det gäller tuberkulos i utvecklingsländerna utarbetade kommissionen år 2000 en strategi på bred basis för kampen mot humant immunbristvirus/förvärvat immunbristsyndrom (hiv/aids), malaria och tuberkulos. Rundabordssamtalen på hög nivå som hölls i september 2000 ledde till ett handlingsprogram om påskyndade insatser mot hiv/aids, malaria och tuberkulos som led i fattigdomsbekämpningen, vilket utgjorde en samlad insats från gemenskapens sida för perioden 2001-2006 (1). Den banbrytande strategin i meddelandet bygger på erfarenheterna från en övergripande strategi, principen om att länderna själva bör styra utvecklingsprocessen - egenansvar - och på det inbördes förhållandet mellan hälsa och fattigdom och dess betydelse för den makroekonomiska politiken och utvecklingen. I strategin införlivas allmänna grundläggande element av partnerskap inom utveckling, handel och forskning. Inom denna politiska ram använder kommissionen flera instrument i kampen mot tuberkulos i utvecklingsländerna: nationella och regionala vägledande program genom program-, sektors- eller budgetstöd, akuta insatser via kontoret för humanitärt bistånd (ECHO), forskningsprogram via generaldirektoratet för forskning, den tematiska budgetposten för bekämpning av fattigdomsrelaterade sjukdomar och budgetposter för medfinansiering av icke-statliga organisationer. Totalt sett uppgår det programplanerade gemenskapsstödet till utveckling, humanitärt bistånd och forskning för att bekämpa hiv/aids, malaria och tuberkulos till nära 1 200 miljoner euro (i genomsnitt 300 miljoner euro/år) för perioden 2003-2006. Detta innebär en fyrdubbling från årsgenomsnittet på 73 miljoner euro under perioden 1994-2001.

När det gäller begäran om ökat gemenskapsstöd till Global Drug Facility bör det nämnas att kommissionen måste tillgodose många konkurrerande behov. Kommissionen diskuterar för närvarande innehållet i det strategiska partnerskapet med Världshälsoorganisationen där smittsamma sjukdomar ingår som ett prioriterat område och där frågor med anknytning till Global Drug Facilitys skulle kunna tas upp.

---

(1)  KOM(2001) 96 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/741 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/741

---

(2004/C 84 E/0836)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3840/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne:   Direktivet om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (2000/43/EG)

Har kommissionen varit i kontakt med Irlands regering med anledning av att Irland underlåtit att införa direktiv 2000/43/EG (1) om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung på arbetsmarknaden och inom den sociala sektorn? Direktivet skulle ha varit genomfört senast den 19 juli 2003. Vad är den irländska regeringens förklaring till denna underlåtenhet? Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta eller föreslår kommissionen för att se till att samtliga medborgare i Irland skall omfattas av direktivets bestämmelser om skydd mot diskriminering?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(3 februari 2004)

Medlemsstaterna skulle införliva rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung senast den 19 juli 2003.

Irland har inte formellt anmält sin införlivning av direktiv 2000/43/EG till kommissionen. Irland har informerat kommissionen om att tekniska ändringar av dess lag om jämlikhet i arbetslivet och lag om lika status är nödvändiga för att garantera full uppfyllelse av direktiven mot diskriminering. De irländska myndigheterna skickade en kopia av den föreslagna jämlikhetslagen till kommissionen den 16 januari 2004, och dess utveckling och ikraftträdande beror på det irländska parlamentets tidsplan.

Kommissionen tar sin roll som fördragens väktare på allvar och har redan formellt inlett överträdelse-förfaranden mot Irland (och ett antal andra medlemsstater) för landets underlåtenhet att anmäla sina genomförandeåtgärder för direktiv 2000/43/EG (före tidsgränsen den 19 juli 2003).

---

(1)  EGT L 180, 19.7.2000, s. 22.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/741 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/741

---

(2004/C 84 E/0837)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3870/03

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Floden Júcars naturliga vattenmängd och regleringen av Júcar-Vinalopó

Mätningarna av floden Júcars vattenmängd i Cullera, den sista mätningen före flodmynningen, som genomfördes dagligen från den 1 januari 1995 till den 24 november 2003 av Júcars Vatteninstitut (Confederación Hidrográfica del Júcar) ger ett medelvärde av 80,4 hm3 per år (minimum 25,1 hm3 1999 och maximum 175,3 hm3 1997). Júcar-Vinalopókanalen, som kommissionen skall finansiera, skulle innebära en vattenöverföring på 80 hm3 per år, vilket är fullständigt ohållbart i en flod med så liten vattenmängd som Júcar. Man får inte glömma att dess totala naturliga tillskott officiellt beräknas till cirka 1 600 hm3 per år. Knappt 5 procent av detta totala naturliga tillskott når havet för närvarande, och det är genomsnittet av det vatten som når havet som man har för avsikt att reglera. Vissa dagar visar mätningarna faktiskt noll, vilket betyder att det antingen inte rinner förbi något vatten alls, eller att mängderna är så små att flödesmätaren inte kan registrera dem (några få liter per sekund). Efter denna mätare har floden inga ytterligare tillflöden utom några bevattningsrännor som saknar betydelse, eftersom de flesta av dessa rännor mynnar ut i havet på andra ställen. År 2002 nådde inte något vatten alls Júcars mynning under 60 procent av dagarna (219 dagar), vilket innebär att den inte längre mynnade ut i Cullera. Enligt både vattenplanen för Júcars bäcken och den nationella vattenplanen skall Júcars totala återstående resurser i Tous användas för olika ändamål eller som reserv för utvinning. Detta är förklaringen till den mycket lilla naturliga vattenmängden mellan Tous och Antella och avsaknaden av naturlig vattenmängd från Antella. Förvaltningen som planerade projektet var medveten om att flodens resurser tilldelats andra användare, och man kunde inte lagligen fastställa den naturliga vattenmängden eftersom det inte fanns något vatten att mäta.

På vilket sätt har kommissionen för avsikt att tillämpa principen om att förebygga försämring och kravet på en minsta naturlig vattenmängd i enlighet med ramdirektivet om vatten 2000/60/EG (1) mot bakgrund av ovanstående, och särskilt med tanke på att Júcars mellersta och nedre lopp är ett område av gemenskapsintresse enligt habitatdirektivet 92/43/EEG (2)?

Hur kan kommissionen för övrigt hävda att denna reglering är ekologiskt hållbar, när det är uppenbart att floden inte kommer att ha tillräckligt med vatten för vattenöverföringen under halva året, även om dess eget flöde helt stryps, särskilt mot bakgrund av det faktum att de planerade besparingarna i det traditionella jordbruket är mycket osannolika och skulle skada naturreservatet Albufera?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Kommissionen är medveten om de extremt låga flödena i floden Júcars nedre lopp.

Den föreslagna vattenöverföringen från Júcar till Vinalopó bygger på antagandet att stora mängder vatten kommer att sparas i floden Júcars övre lopp som ett resultat av de förbättringar som skall göras i regionens bevattningssystem. Det vatten som sparas till följd av dessa effektivitetsförbättringar kommer att överföras till Vinalopó. Om det vatten som planerar överföras blir tillgängligt tack vare besparingarna i den nuvarande vattenanvändningen tror inte kommissionen att den föreslagna vattenöverföringen kommer att leda till några försämringar av statusen för Júcar.

Vattenresursplanen för Júcars flodområde avser även en förbättring av de traditionella bevattningssystemen som försörjs av ”Acequia Real del Júcar”, vilken kan resultera i nya ”sparade” resurser som går till flodens nedre lopp.

Vad gäller genomförandet av ramdirektivet för vatten (3) skall kravet på att uppnå god ekologisk och kemisk status till år 2015 tillämpas på floden Júcar på samma sätt som det tillämpas på alla ytvattenförekomster i EU. På samma sätt skall kraven i livsmiljödirektivet (4) respekteras.

---

(1)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, JO L 192 du 20.7.2002, EGT L 192, 20.7.2002.

(4)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/742 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/742

---

(2004/C 84 E/0838)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3924/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Geroi Sevastopolyas sjövärdighet

Det ryska enkelskrovfartyget Geroi Sevastopolya har seglat ut från den lettiska hamnen Ventspils med 5 5 000 ton olja av samma slag som transporterades i Prestige. Enligt uppgifter i medierna är den 24 år gamla oljetankern inte i bästa skick, vilket fått kommissionen att i förebyggande syfte sända inspektörer till Lettland för att kontrollera fartygets sjövärdighet.

Med tanke på hur medvetna vi nu är i Europa när det gäller sjösäkerhet och skador på den marina miljön, vill jag fråga följande:

| — | Kan kommissionen informera om vilka inspektioner som gjorts av Geroi Sevastopolya? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen informera om vilka inspektioner som gjorts av Geroi Sevastopolya?

| — | Kan kommissionen bekräfta att fartyget transporterar 55 000 ton olja av samma slag som fanns ombord på Prestige? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen bekräfta att fartyget transporterar 55 000 ton olja av samma slag som fanns ombord på Prestige?

| — | Anser inte kommissionen att de tre baltiska kandidatländerna borde sätta igång med att anpassa sin sjösäkerhetslagstiftning, så att den överensstämmer med EU-lagstiftningen kanske till och med före den 1 maj 2004? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att de tre baltiska kandidatländerna borde sätta igång med att anpassa sin sjösäkerhetslagstiftning, så att den överensstämmer med EU-lagstiftningen kanske till och med före den 1 maj 2004?

| — | Kan kommissionen informera om hur kandidatländernas lagstiftning skiljer sig från de nuvarande medlemsstaternas? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen informera om hur kandidatländernas lagstiftning skiljer sig från de nuvarande medlemsstaternas?

| — | Kan kommissionen informera om Malta och Cyperns lagstiftningar gällande fartygsregistrering, och säga om de uppfyller gemenskapens rådande regler? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen informera om Malta och Cyperns lagstiftningar gällande fartygsregistrering, och säga om de uppfyller gemenskapens rådande regler?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 januari 2004)

Erika- och Prestige-olyckorna har tydligt visat vilka katastrofala konsekvenser de föroreningar som orsakats av stora oljeutsläpp får för miljön och kustområdenas ekonomier. Kommissionen har informerats om det ryska enkelskrovfartyget Geroi Sevastopolya, som skulle segla ut från den lettiska hamnen Ventspils med 50 000 ton tung eldningsolja och passera Europas kuster på vägen till Singapore.

Efter ett initiativ från kommissionen kontrollerade inspektörer från flera medlemsstater på uppdrag av Europeiska sjösäkerhetsbyrån fartyget innan det lämnade hamnen i Ventspils. Inspektörerna kunde konstatera att det inte fanns några motiv som berättigade att de behöriga myndigheterna i Lettland skulle hålla kvar fartyget.

Dessutom är det viktigt att betona att kommissionen reagerade mycket snabbt efter Prestige-olyckan och lade fram sina första förslag om förbud av transport av tung eldningsolja med sådana fartyg. Europaparlamentet och rådet antog dessa bestämmelser. Från och med den 21 oktober 2003 är det förbjudet att transportera tung eldningsolja med tankfartyg med enkelt skrov till eller från EU:s hamnar.

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt om vikten av en tidigarelagd tillämpning av dessa bestämmelser i alla kandidatländer och uppmanade transportministrarna under rådsmötet den 5 december 2003 att snarast möjligt anta de bestämmelser som krävs för att förbjuda fartyg med enkelt skrov som transporterar tung eldningsolja att anlöpa EU:s hamnar.

Vad gäller skillnaderna mellan kandidatländernas och de nuvarande medlemsstaternas lagstiftning, är det viktigt att betona att kandidatländernas ramlagstiftning överensstämmer med EU-lagstiftningen. Kandidatländerna måste dock anta de senaste kompletterande bestämmelserna såsom paketen Erika I och Erika II.

Maltas och Cyperns ramlagstiftningar med avseende på fartygsregistrering uppfyller inte helt gemenskapens gällande bestämmelser. Rederierna vars fartyg seglar under den maltesiska eller den cypriotiska flaggan har dock redan inlett sina ansträngningar för att snarast möjligt bli borttagna från den svarta lista som upprättats inom ramen för det i Paris ingångna samförståndsavtalet om hamnstatskontroll. Enligt artikel 211 i EG-fördraget, skall kommissionen se till att EU-lagstiftningen tillämpas av dessa länder från och med den 1 maj 2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/744 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/744

---

(2004/C 84 E/0839)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3948/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(22 december 2003)

Ämne:   Förenta staterna och andra stater straffar eller belönar europeiska företag som ett sätt att framtvinga anpassning från den EU-medlemsstat där de är etablerade

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att Förenta staterna, då kontrakt tilldelas för återuppbyggnad av eller investeringar i staten Irak, som hålls ockuperad av landets armé, fortfarande gör skillnad mellan å ena sidan företag med säte i sådana EU-medlemsstater som ställt sig bakom Förenta staternas synsätt och stött dess krigsansträngningar 2003 och å andra sidan företag med säte i sådana EU-medlemsstater som inte stött detta krig, samt att Förenta staterna sagt sig ämna fortsätta med detta? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att Förenta staterna, då kontrakt tilldelas för återuppbyggnad av eller investeringar i staten Irak, som hålls ockuperad av landets armé, fortfarande gör skillnad mellan å ena sidan företag med säte i sådana EU-medlemsstater som ställt sig bakom Förenta staternas synsätt och stött dess krigsansträngningar 2003 och å andra sidan företag med säte i sådana EU-medlemsstater som inte stött detta krig, samt att Förenta staterna sagt sig ämna fortsätta med detta?

| 2. | Anser kommissionen att denna signal från Förenta staterna är avsedd att demonstrativt understryka att Förenta staterna aldrig upplevt sig som bundet av Europa eller FN, då landet handlat enligt eget förgottfinnande i Irak samt att Förenta staterna också i fortsättningen inte alls eller endast obetydligt kommer att bry sig om vad andra anser? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att denna signal från Förenta staterna är avsedd att demonstrativt understryka att Förenta staterna aldrig upplevt sig som bundet av Europa eller FN, då landet handlat enligt eget förgottfinnande i Irak samt att Förenta staterna också i fortsättningen inte alls eller endast obetydligt kommer att bry sig om vad andra anser?

| 3. | Har det också tidigare och inom andra områden uppstått situationer där Förenta staterna behandlat företag från olika EU-medlemsstater på olika sätt? Hur har dessa olikheter i behandling motiverats? |
| --- | --- |

3.

Har det också tidigare och inom andra områden uppstått situationer där Förenta staterna behandlat företag från olika EU-medlemsstater på olika sätt? Hur har dessa olikheter i behandling motiverats?

| 4. | Finns det också andra stater än Förenta staterna som behandlar företag från olika EU-medlemsstater på olika sätt? Om så är fallet: var då och när då? Hur har dessa olikheter i behandling motiverats? |
| --- | --- |

4.

Finns det också andra stater än Förenta staterna som behandlar företag från olika EU-medlemsstater på olika sätt? Om så är fallet: var då och när då? Hur har dessa olikheter i behandling motiverats?

| 5. | Tycker kommissionen att denna olika behandling, i form av att företag i stater som rättar sig efter Förenta staternas synsätt belönas, är ett ändamålsenligt sätt att hos så många EU-medlemsstater som möjligt framtvinga en samsyn i politiska frågor med ett utomstående land eller för att se till att EU inte kan nå fram till en gemensam ståndpunkt annat än om denna sammanfaller med intressena hos en mäktig stat utanför EU? |
| --- | --- |

5.

Tycker kommissionen att denna olika behandling, i form av att företag i stater som rättar sig efter Förenta staternas synsätt belönas, är ett ändamålsenligt sätt att hos så många EU-medlemsstater som möjligt framtvinga en samsyn i politiska frågor med ett utomstående land eller för att se till att EU inte kan nå fram till en gemensam ståndpunkt annat än om denna sammanfaller med intressena hos en mäktig stat utanför EU?

| 6. | Om kommissionen anser att det förfarande som beskrivits i fråga 5 inte är acceptabelt, vad tänker kommissionen göra för att så snabbt som möjligt få en ände på det? |
| --- | --- |

6.

Om kommissionen anser att det förfarande som beskrivits i fråga 5 inte är acceptabelt, vad tänker kommissionen göra för att så snabbt som möjligt få en ände på det?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 februari 2004)

| 1. | Direktivet ”Determination and Findings” som utfärdades av det amerikanska försvarsministeriet den 5 december 2003 och som undertecknades av vice försvarsminister Paul Wolfowitz gäller för de 26 huvudkontrakt som skall delas ut av koalitionens övergångsmyndighet i Irak eller av amerikanska försvarsministeriet på uppdrag av den myndigheten. Dessa kontrakt skall finansieras med 18,6 miljarder dollar ur den fond som är avsedd för nödhjälp till och återuppbyggnad av Irak (Iraq Relief and Reconstruction Fund) och som inrättats av den amerikanska regeringen. Av artikel 4 i direktivet ”Determination and Findings” framgår det att | det för att skydda väsentliga amerikanska säkerhetsintressen är nödvändigt att begränsa konkurrensen om de viktigaste kontrakten till företag från Förenta staterna, Irak, koalitionspartner och länder som bidrar med trupper. Således är det helt klart av allmänt intresse att inskränka de viktigaste kontrakten till företag från dessa länder. |
| --- | --- | --- |

1.

Direktivet ”Determination and Findings” som utfärdades av det amerikanska försvarsministeriet den 5 december 2003 och som undertecknades av vice försvarsminister Paul Wolfowitz gäller för de 26 huvudkontrakt som skall delas ut av koalitionens övergångsmyndighet i Irak eller av amerikanska försvarsministeriet på uppdrag av den myndigheten. Dessa kontrakt skall finansieras med 18,6 miljarder dollar ur den fond som är avsedd för nödhjälp till och återuppbyggnad av Irak (Iraq Relief and Reconstruction Fund) och som inrättats av den amerikanska regeringen. Av artikel 4 i direktivet ”Determination and Findings” framgår det att

det för att skydda väsentliga amerikanska säkerhetsintressen är nödvändigt att begränsa konkurrensen om de viktigaste kontrakten till företag från Förenta staterna, Irak, koalitionspartner och länder som bidrar med trupper. Således är det helt klart av allmänt intresse att inskränka de viktigaste kontrakten till företag från dessa länder.

I dokumentet förtecknas sedan de länder som har rätt att konkurrera om dessa kontrakt. Av de nuvarande medlemsstaterna och de anslutande länderna är följande länder berättigade: Danmark, Estland, Italien, Lettland, Litauen, Nederländerna, Polen, Portugal, Slovakien, Spanien och Storbritannien, Tjeckien och Ungern. Länder som inte är berättigade är: Belgien, Cypern, Frankrike, Finland, Grekland, Irland, Luxemburg, Malta, Slovenien, Sverige, Tyskland och Österrike. Amerikanska tjänstemän har framhållit att dessa kriterier bara gäller för huvudleverantörer och inte kommer att tillämpas för underleverantörer.

| 2. | Trots en antydan i ”Determination and Findings” om att dessa kriterier har fastställts av säkerhetsskäl, har försvarsminister Leonard Rumsfeld gjort klart att politiska faktorer spelar in i detta beslut. När Leonard Rumsfeld talade på en presskonferens i Washington den 16 december 2003 förklarade han att ”avsikten med beslutet var att ge de människor som möjliggjorde Iraks frigörelse förtur till huvudkontrakten”. |
| --- | --- |

2.

Trots en antydan i ”Determination and Findings” om att dessa kriterier har fastställts av säkerhetsskäl, har försvarsminister Leonard Rumsfeld gjort klart att politiska faktorer spelar in i detta beslut. När Leonard Rumsfeld talade på en presskonferens i Washington den 16 december 2003 förklarade han att ”avsikten med beslutet var att ge de människor som möjliggjorde Iraks frigörelse förtur till huvudkontrakten”.

| 3. | Förenta staterna har vid tidigare tillfällen behandlat medlemsstater på olika sätt i samband med upphandlingar av den amerikanska regeringen. Till exempel beslutade Förenta staterna 1993 att införa sanktioner mot vissa medlemsstater som ett resultat av de strandade förhandlingarna om liberaliserade inköp av telekomutrustning. Sanktionerna stängde ute leverantörer i en utvald grupp av medlemsstater från att lämna in anbud rörande vissa av den amerikanska federala regeringens kontrakt. |
| --- | --- |

3.

Förenta staterna har vid tidigare tillfällen behandlat medlemsstater på olika sätt i samband med upphandlingar av den amerikanska regeringen. Till exempel beslutade Förenta staterna 1993 att införa sanktioner mot vissa medlemsstater som ett resultat av de strandade förhandlingarna om liberaliserade inköp av telekomutrustning. Sanktionerna stängde ute leverantörer i en utvald grupp av medlemsstater från att lämna in anbud rörande vissa av den amerikanska federala regeringens kontrakt.

| 4. | Även om det inte kan uteslutas är det ovanligt att ett tredjeland av handelsmässiga eller ekonomiska skäl utestänger anbudsgivare från en utvald grupp medlemsstater. Sådana åtgärder är ofta ineffektiva med tanke på att unionens leverantörer ofta äger eller kontrollerar dotterföretag eller filialer i en annan medlemsstat från vilken de kan lämna anbud och på så sätt undkomma åtgärden. |
| --- | --- |

4.

Även om det inte kan uteslutas är det ovanligt att ett tredjeland av handelsmässiga eller ekonomiska skäl utestänger anbudsgivare från en utvald grupp medlemsstater. Sådana åtgärder är ofta ineffektiva med tanke på att unionens leverantörer ofta äger eller kontrollerar dotterföretag eller filialer i en annan medlemsstat från vilken de kan lämna anbud och på så sätt undkomma åtgärden.

| 5. | och 6. Det är under alla omständigheter inte första gången en nation använder finansiella och ekonomiska påtryckningsmedel för att driva igenom sina utrikespolitiska mål. Som kommissionen underströk i sitt pressmeddelande av den 11 december 2003 (1) kommer den att bevaka förfarandena i samband med kontraktstilldelningen för att se till att Förenta staterna lever upp till sina åtaganden inom ramen för Världshandelsorganisationens upphandlingsavtal. |
| --- | --- |

5.

och 6. Det är under alla omständigheter inte första gången en nation använder finansiella och ekonomiska påtryckningsmedel för att driva igenom sina utrikespolitiska mål. Som kommissionen underströk i sitt pressmeddelande av den 11 december 2003 (1) kommer den att bevaka förfarandena i samband med kontraktstilldelningen för att se till att Förenta staterna lever upp till sina åtaganden inom ramen för Världshandelsorganisationens upphandlingsavtal.

---

(1)  IP/03/1713.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/745 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/745

---

(2004/C 84 E/0840)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3980/03

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(6 januari 2004)

Ämne:   Fallet Jukos

Den 19 juni i fjol arresterades före detta chefen vid Jukos interna säkerhetstjänst, Pitjugin, och anklagades för mordförsök på en person vid namn Kostina samt för att ha arrangerat mordet på makarna Gorins. Domstolen i Basmannij stadfäste denna arrestering och domstolen i Moskva stadfäste detta beslut och avvisade hans advokaters hemställan om att han skulle försättas på fri fot mot 3 miljoner rubel i borgen. De utredningsansvariga vägrar ange de exakta orsakerna till sina misstankar mot Pitjugin, i en situation där mördarna redan fällts inför domstol. Mot bakgrund av att domstolen i Basmannij upprepade gånger gjort sig skyldig till lagstridigheter har Pitjugins advokater anfört klagomål till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna. I juli 2003 arresterades Lebedjev, som innehar en viktig aktiepost i Jukos, och anklagades för bedrägeri. Han befinner sig för närvarande i skyddshäkte. Den 26 oktober i fjol trängde slutligen beväpnade agenter från FSB in i det flygplan som tillhörde Jukos' direktör Khodorkovskij och arresterade honom, varefter han anklagades för bedrägeri och skattesmitning. Under hela den tid som detta fall pågått har de ryska domstolarna oupphörligen kränkt de anklagades konstitutionella rättigheter samt deras rätt till en opartisk rättegång. Bland de allvarligaste kränkningarna märks att varken advokaternas roll eller principen om förtrolighet mellan advokat och klient respekterats samt att offentlig rättegång förvägrats, liksom rätten till effektiv rättshjälp, att godtyckliga fängslanden och tortyr tillgripits, liksom också olaga husrannsakan, samt att domstolen varit partiskt inställd. Dessutom har 53 procent av de andelar i Jukos som innehafts av Khodorkovskij tagits i beslag, vilket av åklagaren motiverats med att man därmed velat förhindra försäljning av dem, i ett läge där andelarna i fråga tillhör en grupp utländska investerare. Sammanlagt har 61 procent av andelarna i Jukos tagits i beslag, vilket späder på farhågorna om att bolaget Jukos kommer att avvecklas eller nationaliseras. Till följd av sin politiska karaktär utgör detta fall ett nytt angrepp på demokratiseringsprocessen och innebär likaså att yttrandefriheten i Ryssland ytterligare undertrycks.

Tycker inte kommissionen att de ryska rättsmyndigheternas och politiska makthavarnas agerande måste anses som oförenligt med en rättsstat? Vilka initiativ avser kommissionen föreslå för medlemsstaterna eller själv ta inom ramen för sina befogenheter för att av de ryska myndigheterna utverka efterlevnad av de principer som gäller för en rättsstat och framför allt för att garantera att Pitjugin och Khodorkovskij oinskränkt skall kunna göra bruk av sin rätt till försvar, liksom också att de i egenskap av anklagade betraktas som oskyldiga och får åtnjuta alla sina grundläggande rättigheter? Utifrån ett vidare perspektiv: anser inte kommissionen att det i dagens Ryssland inte finns tillräckliga garantier, vare sig för medborgarnas grundläggande rättigheter eller för ryska eller utländska investerares rättigheter?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen har på nära håll följt de senaste händelserna i Ryssland, däribland arresteringen av Khodorkovskij och de ryska myndigheternas omfattande konfiskering av andelarna i Jukos.

Kommissionen är medveten om anklagelserna om brott mot ett författningsenligt och korrekt rätts-förfarande i detta fall. Vi har förstått att advokater som agerar för Khodorkovskij för närvarande söker upprättelse genom det ryska rättssystemet och i Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Kommissionen följer med stort intresse resultatet av dessa rättsliga utmaningar.

Vid toppmötet mellan unionen och Ryssland den 6 november 2003 och det ständiga partnerskapsrådet EU-Ryssland den 27 april 2004 - och i samband med andra möten för politisk dialog med de ryska myndigheterna - har kommissionen understrukit nödvändigheten av att Ryssland garanterar en rättvis, icke-diskriminerande och proportionell rättslig tillämpning. Vi har poängterat att dessa principer är mycket viktiga delar av partnerskapet mellan unionen och Ryssland och att bristen på respekt för dem riskerar att underminera de framsteg som Ryssland gjort de senaste åren i riktning mot att skapa en positiv miljö för utvecklingen när det gäller handel och investeringar.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/746 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/746

---

(2004/C 84 E/0841)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4055/03

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne:   Förnybar energi

Hur stor del av den övergripande budgeten för transeuropeiska energinät går till förnybara energikällor? Hur stor del av denna summa går till Skottland i enlighet med projekt 3.50 i bilaga III i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1229/2003/EG (1) av den 26 juni 2003 om en serie riktlinjer för transeuropeiska energinät och om upphävande av beslut nr 1254/96/EG (2)?

Vilka medlemsstater är bäst respektive sämst på att utveckla förnybar energi? Hur stor del av EU:s elproduktion borde i idealfallet härröra från förnybara energikällor för att målen i Kyotoprotokollet skall uppfyllas? Hur stor del av produktionen skulle kunna härröra från framförallt Skottland? Kan sådan statistik delas upp i olika förnybara energikällor?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 februari 2004)

Före juni 2003 hade endast ett projekt om anslutning av vindkraft till elöverföringsnätet identifierats i enlighet med riktlinjerna för transeuropeiska energinät (TEN-Energi). Detta projekt om stärkande och utveckling av anslutningar i nordöstra och västra Spanien fick stöd av TEN-programmet (ett ekonomiskt stöd på 0,2 miljoner euro som fastställdes av kommissionen 1999).

Genom ändringen av TEN-riktlinjerna för energi i juni 2003 har flera liknande projekt identifierats, inklusive ett som rör liknande anslutningar i Skottland och England. Dessa projekt är nu berättigade till ekonomiskt stöd genom TEN. Projekten kan få TEN-stöd under förutsättning att en ansökan lämnas till kommissionen och att denna ansökan blir godkänd och väljs i det årliga förfarandet för ekonomiskt TEN-stöd. Under de kommande veckorna kommer kommissionen att skicka ut ansökningsformuläret för 2004.

För att främja marknadsutveckling och påbörja övergången mot ett grönt och hållbart Europa när det gäller energi har unionen ställt upp ambitiösa mål för sitt arbete:

| — | Det övergripande målet är att öka andelen förnybar energi i den inhemska bruttoförbrukningen från 6 % (slutet av 1990-talet) till 12 % år 2010. |
| --- | --- |

—

Det övergripande målet är att öka andelen förnybar energi i den inhemska bruttoförbrukningen från 6 % (slutet av 1990-talet) till 12 % år 2010.

| — | 22 % av elförbrukningen skall år 2010 genereras av förnybar energi. Detta mål antogs 2003 och omfattar nationella mål. |
| --- | --- |

—

22 % av elförbrukningen skall år 2010 genereras av förnybar energi. Detta mål antogs 2003 och omfattar nationella mål.

| — | 5,75 % av förbrukningen av bränsle för motorfordon år 2010 skall komma från biomassa. Detta specifika mål antogs 2002 med kravet att medlemsstaterna skall ställa upp enskilda mål under 2004 för ett gradvis införande av biobränslen fram till år 2010. |
| --- | --- |

—

5,75 % av förbrukningen av bränsle för motorfordon år 2010 skall komma från biomassa. Detta specifika mål antogs 2002 med kravet att medlemsstaterna skall ställa upp enskilda mål under 2004 för ett gradvis införande av biobränslen fram till år 2010.

Före sommaren 2004 kommer kommissionen att lämna en fullständig rapport till rådet och Europaparlamentet om situationen i de olika medlemsstaterna när det gäller grön elektricitet.

Detta genombrott för förnybar energi som kräver ytterligare och förstärkta politiska åtgärder kan bidra till att en årlig besparing om ca 190 miljoner ton koldioxid (C02) uppnås till år 2010 (jämfört med ökningen av förnybar energi under åren 1995-2000), vilket är ungefär hälften av vad som behövs för att uppfylla målen i Kyotoprotokollet.

När det gäller uppvärmningssektorn har de förnybara energikällorna en viktig potential, framför allt på biomassaområdet samtidigt som en bestämd målsättning inom den här sektorn saknas i Skottland. Elektricitet som alstras genom förnybara energikällor, framför allt vatten, utgör nu omkring 13 % av energiförsörjningen i Skottland och Skottlands regering har satt upp 18 % som mål till år 2010 inom ramen för förordningen om åtaganden för förnybar energi. Regeringen överväger för närvarande att sätta upp målet att 40 % av elproduktionen skall komma från förnybara energikällor år 2020.

---

(1)  EUT L 176, 15.7.2003, s. 11.

(2)  EGT L 161, 29.6.1996, s. 147.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/747 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/747

---

(2004/C 84 E/0842)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4056/03

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne:   Genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning

I den fjärde årliga studien om genomförandet och tillämpningen av gemenskapens miljölagstiftning visar kommissionens resultattavla om genomförandet av gemenskapens regelverk att Förenade kungariket hade särskilt svårt att vidta nationella åtgärder för att införliva direktiven inom utsatt tid. Kan kommissionen bistå med en jämförande analys av hur den skotska regeringen har lyckats med att genomföra gemenskapens miljölagstiftning på de områden där den har behörighet, både i förhållande till Förenade kungariket och resten av EU?

Den fjärde årliga studien visar på fortsatta problem när det gäller genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning inom hela EU. Vilka åtgärder vidtar kommissionen mot denna bakgrund för att förbättra genomförandegraden? Har man lyckats med sådana åtgärder tidigare? Vilka ytterligare befogenheter skulle kommissionen behöva för att kontrollera att lagstiftningen efterlevs?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Förenade kungarikets resultat när det gäller genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning skiljer sig inte nämnvärt från de andra medlemsstaternas. Parlamentsledamoten hänvisar förmodligen till tabellen och diagrammet på sidan 44 i den fjärde årliga undersökningen enligt vilken 21 överträdelseförfaranden avseende utebliven anmälan gällde Förenade kungariket i jämförelse med 97 för alla medlemsstater (dvs. 21,6 % av alla överträdelseförfaranden gällde Förenade kungariket) den 31 december 2002.

Enligt de nya siffrorna för 31 december 2003 ser bilden något annorlunda ut. För närvarande drivs endast fem överträdelseförfaranden för utebliven anmälan mot Förenade kungariket i jämförelse med 79 för alla medlemsstater (dvs. 6,3 % av alla överträdelseförfaranden gäller Förenade kungariket, vilket innebär att landet ligger inom genomsnittet för alla medlemsstater). En viktig orsak till denna förändring i statistiken är EG-domstolens förfarande C-30/01, enligt vilket det inte finns något krav på att genomföra direktiv för den inre marknaden med ytterligare miljömål i lagstiftningen för Gibraltar. Som en följd av detta har en undersökning av flera överträdelseförfaranden för utebliven anmälan mot Förenade kungariket kunnat avslutas.

Det går inte att säga i vilken utsträckning genomförandesvårigheterna orsakas av Skottlands regering. Kommissionen undersöker överträdelser av medlemsstaterna oberoende av deras regionala spridning. Det är upp till medlemsstaterna att besluta om åtgärder för genomförande av direktiven samt om antalet nationella rättsakter för genomförande.

Kommissionen vidtar en rad åtgärder för att främja bättre genomförande och verkställande av gemenskapens miljölagstiftning i enlighet med kommissionens meddelande (1) av den 11 december 2002 om bättre kontroll av tillämpningen av gemenskapsrätten. Detta sker inte bara i form av klagomål och överträdelseförfaranden, utan även genom en rad förebyggande åtgärder, bl.a. genom möten med myndigheterna i medlemsstaterna, genom tillhandahållande av de bästa exemplen på genomförande, genom spridning av riktlinjer om genomförande, genom offentliggörande av rapporter om genomförande (t.ex. den fjärde årliga undersökningen), genom tidiga varningar om de nya gemenskapsdirektiven efter att dessa har antagits och innan sista datum för genomförandet av dem infaller.

Parlamentsledamoten tar dessutom upp frågan om huruvida kommissionen behöver ytterligare befogenheter för verkställandet av gemenskapens miljölagstiftning. Kommissionen anser att dess befogenheter som upprättats genom gemenskapens fördrag för att kontrollera och verkställa efterlevnaden av gemenskapsrätten på miljöområdet är tillräckliga.

---

(1)  KOM(2002) 725 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/748 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/748

---

(2004/C 84 E/0843)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4066/03

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Biometriska pass

En av de åtgärder som kommissionen planerar inför 2004 i sitt arbetsprogram (1) avser förslaget till förordning om utformning av informationssystemet för viseringar.

Samtidigt kommer från och med den 5 januari 2004 alla de personer från bestämda länder som önskar resa in i Förenta staterna att vara skyldiga att gå igenom en scanner som avläser vissa biometriska särdrag som kan utnyttjas till att kontrollera vistelsen i landet. I Förenta staterna kommer man att utfärda biometriska pass från och med nästa år.

Den biometriska tekniken erbjuder flera alternativ: man kan arbeta utifrån ansikten, händer eller t.o.m. ögon. Kostnaden för denna teknik är fortfarande mycket hög. Tekniken är i dagens läge inte helt tillförlitlig.

Vilka tidsramar arbetar kommissionen med för ett införande i hela EU av pass med biometrisk teknik? Anser kommissionen att detta kan genomföras på medellång sikt?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 februari 2004)

I syfte att höja säkerhetsnivån inom området med frihet, säkerhet och rättvisa efterlyste Europeiska rådet i Thessaloniki (den 19 och 20 juni 2003) ”en enhetlig strategi inom EU för biometriska igenkänningstecken eller biometriska data, vilket skulle resultera i harmoniserade lösningar för tredjelandsmedborgares resehandlingar, EU-medborgares pass och EU-informationssystemen (VIS och SIS II)”, samt uppmanade kommissionen ”att utarbeta lämpliga förslag, i första hand om viseringar”.

Som en första åtgärd lade kommissionen i september 2003 fram två förslag (2) om införlivandet av två biometriska igenkänningstecken, en ansiktsbild och två fingeravtryck, i den gemensamma visumhandlingen och uppehållstillståndet för tredjelandsmedborgare.

Som en andra åtgärd kommer kommissionen snart att lägga fram ett förslag om harmoniseringen av säkerhetsinslagen i det europeiska passet inklusive biometriska igenkänningstecken. Detta förslag kommer enbart att avse bestämmelser som förbättrar passens säkerhet, genom att harmonisera och göra rättsligt bindande gemensamma säkerhetsdetaljer, som för närvarande anges i en icke bindande resolution som antagits av företrädare för medlemsstaterna församlade i rådet. Vidare skall biometriska igenkänningstecken införlivas. Den planerade åtgärden bör inte gå längre än vad som krävs av säkerhetsskäl och för kontrollen av medborgare som passerar gemenskapens yttre gränser.

Förslagen om visum och uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare (2) fastställer den rättsliga ramen för införlivandet av biometriska igenkänningstecken i sådana dokument. Framtagandet av praktiska till-lämpningsbestämmelser beträffande de tekniska specifikationer som skall gälla för de valda biometriska igenkänningstecknen och hur dessa skall göras säkra är en uppgift för den kommitté som inrättats genom artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 1683/95 av den 29 maj 1995 om enhetlig utformning av visumhandlingar (3). Tidsfristen för genomförande, som kommer att vara två år för ansiktsbilden och tre år för fingeravtrycken, kan endast börja att löpa efter det att dessa tekniska specifikationer har antagits av kommissionen.

Vad gäller passen kommer ett motsvarande system att föreslås i det ovan nämnda förslaget till förordning.

---

(1)  KOM(2003) 645 slutlig.

(2)  KOM(2003) 558 slutlig.

(3)  EGT L 164, 14.7.1995.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/749 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/749

---

(2004/C 84 E/0844)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4068/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(14 januari 2004)

Ämne:   Olagliga krav på vägavgifter på motorvägen mellan Turin och Milano

På grund av de pågående vägarbetena för den nya höghastighetslinjen för snabbtåg har man infört hastighetsbegränsningar och omvägar längs ungefär 100 km av den 123 km långa motorvägen mellan Turin och Milano, där farliga cementrefuger och en total avsaknad av avkörningsfiler medför uppenbara och allvarliga risker för trafikanterna.

Under dessa omständigheter kan stora delar av sträckan Turin-Milano för närvarande inte betecknas som motorväg. Anser därför inte kommissionen att koncessionsinnehavarens krav på vägavgifter och företagets vägran att åtminstone gå med på en sänkning av avgifterna för de italienska och europeiska trafikanterna är olaglig?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Det är ett faktum att motorvägar ibland tillfälligt påverkas av byggnadsarbeten som begränsar användningen av dem. I dessa fall, liksom i det fall som parlamentsledamoten nämner, upphör motorvägen emellertid inte att vara motorväg i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 1 999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer (1). Direktivet omfattar inte privatbilar. Den typ av beslut om att minska vägavgifter för privatbilar som föreslås i frågan är därför något som endast kan fattas av en koncessionshavare för en motorväg i enlighet med den egna affärspolicyn och de nationella rättsliga kraven.

---

(1)  EGT L 187, 20.7.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/750 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/750

---

(2004/C 84 E/0845)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0003/04

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(16 januari 2004)

Ämne:   Handeln med vilda fåglar

Är kommissionen medveten om den lagliga handeln med fångade vilda fåglar i Europa? Mellan 1997 och 2000 importerades nästan en halv miljon vilda fåglar till Europa, mestadels papegojor.

Kunde kommissionen tänka sig att skydda dessa fåglar genom att införa en lagstiftning med förbud mot sådan import, av samma slag som Förenta staterna har? Efter att det i Förenta staterna stiftats en lag om skydd för vilda fåglar (Wild Bird Conservation Act) har tjuvskyttet minskat. Det förväntas att gemenskapslagstiftning skulle få samma effekt.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Kommissionen är fullt medveten om handeln med vilda fåglar och det finns redan särskild gemenskapslagstiftning som skyddar vilda fåglar.

De flesta arter av vilda fåglar som efterfrågas i handeln (bland annat papegojor) är förtecknade i bilagorna till konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES). CITES tillämpas i EU genom rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (1). Det främsta syftet med CITES och rådets förordning (EG) nr 338/97 är att skydda arter av vilda djur och växter från ohållbar handel. Målet med CITES är inte att förhindra all handel med vilda djur och växter, utan att bidra till bevarande av arter genom att kontrollera handeln med dem och bekämpa olaglig handel.

Enligt lagen om skydd av vilda fåglar (Wild Bird Conservation Act) tillåter USA ingen import av fåglar som är förtecknade i CITES och som fångats i vilt tillstånd, förutom med vissa undantag enligt lagen. Ett av undantagen gäller fåglar från ett godkänt program för förvaltning av hållbar användning, men för närvarande finns inga godkända program. Kommissionen anser för närvarande inte att det finns något behov av att införa liknande lagstiftning av de skäl som anges ovan.

I rådets förordning (EG) nr 338/97 förtecknas de utrotningshotade arterna i fyra bilagor (A-D) efter grad av hot. Bilaga A omfattar de arter som behöver mest skydd eftersom de är utrotningshotade. Mot bakgrund av att deras möjlighet att bevaras är handel med vilda djur av dessa arter förbjuden. Sådan handel är endast tillåten i bevarande syften, till exempel forskning, utbildning och uppfödning i fångenskap. Huvuddelen av arterna i bilagorna återfinns i bilaga B. I denna bilaga förtecknas de arter som inte nödvändigtvis är hotade, men som kan komma att bli det. Kommersiell handel med dessa arter är strängt reglerad.

Ovanstående förordning går längre än CITES när det gäller genomförande av strikta kontroller av importen av arterna i bilaga B. I enlighet med dessa strängare åtgärder kan tillstånd för import av vissa arter upphävas om sådan import bedöms som ohållbar. I förordningen fastställs dessutom krav på att levande djur skall transporteras på ett humant sätt. Import av vissa arter från alla länder kan upphävas om det finns en stor risk för att djur dör under transporten eller dör för tidigt i fångenskap. EG:s lagstiftning som tillämpar CITES är bland de mest omfattande av sitt slag i världen.

Alla vilda fåglar som förekommer naturligt på EU:s territorium i medlemsstaterna skyddas genom rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (2) (hädanefter kallat fågeldirektivet). För att förhindra att kommersiella intressen leder till ett skadligt tryck på exploateringsnivåerna förbjuds saluföring i direktivet, utom för ett litet antal arter som finns förtecknade i bilaga III. För dessa arter kan saluföring tillåtas om fåglarna anskaffas på lagligt sätt.

Beträffande frågan om handelsförbud för Europas vilda fåglar hänvisar kommissionen ledamoten till det nuvarande förbudet enligt det ovan nämnda fågeldirektivet. När det gäller importerade fåglar måste dock hänsyn tas till olika aspekter av gemenskapslagstiftningens effektivitet när det gäller handeln med vilda djur och växter. Många myndigheter världen över anser att den sistnämnda principen är en bättre lösning för bevarande av vilka djur och växter än ett förbud av internationell handel med alla fåglar som förtecknas i CITES. Kommissionen är övertygad om att CITES-konventionen är ett effektivt redskap för att se till att begreppet hållbar användning av vilda djur tillämpas praktiskt. Ett regelrätt förbud skulle uppmuntra de exporterande länderna att övergå till mindre hållbara former av markanvändning, vilket inte skulle gagna de berörda arterna. Det är också mycket troligt att det skulle uppmuntra till smuggling och leda till att man kringgår lagar, eftersom det saknas en länk till de socioekonomiska aspekter som begreppet hållbarhet omfattar.

---

(1)  EGT L 61, 3.3.1997.

(2)  EGT L 103, 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/751 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/751

---

(2004/C 84 E/0846)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0023/04

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Bristande information till kommissionen vad gäller Botniabanan

EU-kommissionen biföll Sveriges regerings förfrågan om östlig dragning av Botniabanan där restiden och funktionen angavs vara ”tvingande skäl” för exploatering av norra Europas största delta klassat som Natura 2000-område.

Redan före yttrandet i våras, gjorde Banverket en besparing för östdragningen som upplöser skälen. Information om detta har inte delgivits kommissionen enligt kabinettschef Rolf Annerberg. Regeringen har gett tillåtlighet för banan och besparingen. Finner sig kommissionen i regeringens bristfälliga information?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

Kommissionen har inte blivit informerad om några förändringar i planeringen av Botniabanan som skulle ogiltigförklara de tvingande skäl som motiverade den positiva bedömningen av projektet. Kommissionen skall be de svenska myndigheterna om information vad gäller karaktären av de förändringar av projektets utveckling som parlamentsledamoten hänvisar till. Kommissionen kommer att informera parlamentsledamoten om resultaten av de fortsatta undersökningarna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/752 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/752

---

(2004/C 84 E/0847)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0030/04

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Soptippar och grustag

Kan kommissionen upplysa om huruvida det finns någon EU-lagstiftning som fastställer avståndet från soptippar och grustag till hus, vägar och avrinningsområden?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Vad gäller deponier fastställs i bilaga I.1 till rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (1) att vid lokalisering av en deponi skall hänsyn tas till krav som rör

| a) | avståndet från platsens yttre gräns till bostads- och rekreationsområden, vattenleder, vattenförekomster och jordbruksområden eller tätbebyggelse, |
| --- | --- |

a)

avståndet från platsens yttre gräns till bostads- och rekreationsområden, vattenleder, vattenförekomster och jordbruksområden eller tätbebyggelse,

| b) | förekomsten av grundvatten, kustvatten eller naturskyddszoner i området, |
| --- | --- |

b)

förekomsten av grundvatten, kustvatten eller naturskyddszoner i området,

| c) | de geologiska och hydrogeologiska förhållandena i området, |
| --- | --- |

c)

de geologiska och hydrogeologiska förhållandena i området,

| d) | risken för översvämningar, sättningar, jordskred eller snöskred på platsen, |
| --- | --- |

d)

risken för översvämningar, sättningar, jordskred eller snöskred på platsen,

| e) | skyddet av natur- eller kulturarvet i området. |
| --- | --- |

e)

skyddet av natur- eller kulturarvet i området.

Deponin kan tillåtas endast om det fastställs att deponin inte utgör någon allvarlig risk för miljön vad gäller platsens särdrag med hänsyn till ovannämnda krav eller rättelseåtgärder som skall vidtas. I direktivet fastställs dock inget krav på ett visst avstånd till hus, vägar eller avrinningsområden.

När det gäller utvinning av grus regleras sådan verksamhet genom rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (2), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (3). Lokalisering är ett av de kriterier som skall beaktas vid bedömning av betydande miljöpåverkan vid utvinningsverksamhet. Inte heller i detta direktiv fastställs något särskilt krav på avstånd, men sådana bestämmelser kan finnas i nationella lagar om genomförande av direktivet.

---

(1)  EGT L 182, 16.7.1999.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985.

(3)  EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/752 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/752

---

(2004/C 84 E/0848)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0044/04

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Val Jumela

I enlighet med artikel 3 i direktiv 92/43/EEG (1) har ett sammanhängande europeiskt ekologiskt nät bestående av särskilda bevarandeområden skapats under namnet ”Natura 2000”.

I artikel 4 i direktivet anges hur detta nät skall bestämmas: först skall medlemsstaterna sammanställa en lista med förslag på områden av gemenskapsintresse; därefter skall kommissionen på grundval av dessa förslag anta en gemenskapslista över områden av gemenskapsintresse; slutligen skall områdena av gemenskapsintresse klassificeras som särskilda bevarandeområden av medlemsstaterna.

I artikel 6 föreskrivs vilka bevarandeåtgärder som skall vidtas i fråga om de särskilda bevarandeområdena. Enligt artikel 4.5 skall dessutom ett område så snart det tagits upp på listan över områden av gemenskapsintresse omfattas av bestämmelserna i artikel 6.

När medlemsstaterna utser områden av gemenskapsintresse skall de ta hänsyn till de livsmiljöer och arter av gemenskapsintresse som anges i bilaga I och II till direktivet.

Val Jumela (en del av området Val di Fassa) är det enda område där det fortfarande finns en population av Botrychium simplex, en endemisk växtart som finns upptagen i bilaga II till direktiv 92/43/EEG.

Kan kommissionen svara på om Val Jumela, på grundval av de kriterier som gäller för listorna över områden av gemenskapsintresse, kommer att föras upp på gemenskapslistan under biogeografiska alpregioner och om inte, i så fall av vilken anledning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 februari 2004)

Listan över områden av gemenskapsintresse i alpregionen antogs av kommissionen den 22 december 2003. Val Jumela i den autonoma provinsen Trento finns inte upptagen på listan.

Listan över de områden som antogs grundades på förslag från de nationella myndigheterna och deras möjligheter att uppnå målen i rådets direktiv av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter utvärderades av kommissionen genom ett stort antal biogeografiska seminarier i samarbete med Europeiska miljöbyråns centrum för naturvård. I denna process deltog icke-statliga miljöorganisationer, organisationer för markägare och oberoende experter.

Det sista biogeografiska seminariet för alpregionen ägde rum i Bryssel den 10 och 12 oktober 2001 och där drogs slutsatsen att det område som Italien hade föreslagit för arten Botrychium simplex (”Dolomiti di Brenta”) var det enda område där arten hade påträffats.

I april informerade Världsnaturfondens (WWF:s) regionala sektion att Val Jumela faktiskt är det enda område där växtarten finns och i den fortsatta skriftväxlingen framkom att indikationerna på att arten förekommer i området ”Dolomiti di Brenta” baserades på en gammal bibliografisk referens, men att arten inte hade identifierats i området under lång tid. Tyvärr fick kommissionen denna information först efter det att utvärderingen av listan för alpregionen hade slutförts, och det var inte möjligt att åter diskutera utnämningen av enskilda områden.

För närvarande prioriterar kommissionen att slutföra listan över områden av gemenskapsintresse för alla biogeografiska regioner. Denna process förväntas vara slutförd under 2004 för de nuvarande 15 medlemsstaterna. Under tiden kan medlemsstaterna naturligtvis vidta åtgärder för att skydda denna art eller andra arter genom sin nationella eller regionala lagstiftning.

De italienska myndigheterna känner till informationsutbytet om Botrychium simplex.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/753 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/753

---

(2004/C 84 E/0849)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0050/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Konflikten vid pappersmassefabriken Celulosas de Pontevedra, som hör till Ence i Galicien, mellan befolkningen och Pontevedras kommun, med anledning av de föroreningar som fabriken släpper ut

Pappersmassefabriken Celulosas de Pontevedra Ence har sedan 40 år innehaft en administrativ koncession på statlig mark vid stranden av Ria de Pontevedra, vilken idag praktiskt taget ligger i tätorten med samma namn, något som förhindrar att tätorten utvecklas mellan kommunerna Pontevedra och Marín utefter floden. Företaget som tidigare var statligt är nu privat och har försäkringsbanken i Galicien som huvudaktieägare, vilken också innehar styrelseordförandeposten. Ences fabrik ligger på förmånlig mark intill flodsänkan och har en produktionscykel som är starkt förorenande såväl för vattnet som för atmosfären, vilket givit upphov till åtskilliga protestaktioner hos befolkningen och skapat en öppen konflikt mellan företaget och Pontevedras kommun. Samhället och kommunalrådet kräver att fabriken skall flyttas till annan ort. Nu skall företaget Ence, med stöd från den galiciska regeringen, konsolidera fabriken genom att köpa upp fastigheten på den lånade marken och etablera en pappersfabrik som skall förädla en del av den pappersmassa som för närvarande produceras. För det ändamålet vill Ence ha Geórgia Pacific Corporation, som har huvudkontor i Atlanta, USA, till industripartner och som producerar papper på världsnivå och är ett företag som kännetecknas av sina konflikter angående miljö- och säkerhetsproblem med stora olyckor som eldsvådor, explosioner och giftutsläpp, vilket förorsakat förluster av människoliv och kalhyggen i tredje världen.

Vet kommissionen hur det ligger till med fabriken Celulosas de Pontevedra, dess förorenande karaktär och dess läge i en tätort, dess konflikter med samhället och myndigheterna i Ria, särskilt i Pontevedra samt att de spanska och galiciska regeringarna inte vidtar nödvändiga åtgärder för att förhindra de svåra skador som företaget förorsakar samhället och ekonomin på denna ort?

Har kommissionen vidtagit åtgärder för att förhindra dessa skador? Har kommissionen vidtagit några kontroll- eller övervakningsåtgärder för att förhindra försöken att konsolidera pappersmassefabriken på dess nuvarande plats och att nyetablera en pappersfabrik genom en sammanslagning med Geórgia Pacific Corporation?

Vet kommissionen om att företaget Celulosas de Pontevedra även tänker se till att strandtomten på 430 000 kvadratmeter, som motsvarar fabriksområdet, skall upphöra att vara statlig egendom, och syftar till att fortsätta driva verksamheten efter det att koncessionen har upphört?

Kommer kommissionen att stödja de åtgärder som kommunen Pontevedra vidtar för att försvara fabriksmarkens statliga karaktär och flytta fabriken till annan ort, behålla arbetstillfällena samt kräva att alla nödvändiga åtgärder för att stoppa föroreningar skall vidtas så att de föroreningar som släpps ut idag kan förhindras?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Den information som parlamentsledamoten har lämnat utgör inte ett tillräckligt underlag för att kommissionen skall kunna avgöra om anläggningen i fråga uppfyller villkoren i den tillämpliga gemenskapslagstiftningen.

Frågor som rör den nya fabrikens verksamhet hör inte till gemenskapens behörighetsområde. För förslag om att bygga en ny pappersfabrik, alternativt ändra eller bygga ut en befintlig fabrik, krävs det en bedömning av miljöpåverkan i enlighet med rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 (1), senast ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (2) om det kan antas att fabriken kommer att ha en betydande miljöpåverkan. Vidare krävs samråd med allmänheten och att den behöriga myndigheten tar hänsyn till såväl allmänhetens åsikter som miljöpåverkan. Den behöriga myndigheten kan om den avser godkänna ansökan lägga till de eventuella villkor som kan komma att krävas, till exempel en minskning av miljöpåverkan.

När det gäller verksamhetens eventuella skadliga inverkan måste man ta hänsyn till att anläggningen i fråga faller inom tillämpningsområdet för rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (3) (se verksamhet 6.1 i bilaga I). Syftet med direktivet är att uppnå en hög skyddsnivå för miljön som helhet genom att förebygga och minska utsläppen i luft, vatten och mark, att undvika eller minska uppkomst av avfall, att uppnå effektiv energianvändning, att förebygga olyckor samt att återställa platsen i ett tillfredsställande skick när verksamheten upphör.

Anläggningen har uppenbarligen varit i drift i mer än fyrtio år och måste därför betraktas som en ”befintlig anläggning” enligt definitionen i direktivet (se artikel 2.4). Enligt artikel 5 i direktivet skall de behöriga myndigheterna senast den 30 oktober 2007 vidta nödvändiga åtgärder för att se till att anläggningen drivs i överensstämmelse med kraven i direktivet.

I detta syfte skall den behöriga myndigheten utfärda ett integrerat tillstånd (eller, om tillämpligt, ompröva och uppdatera det befintliga tillståndet) med utsläppsgränsvärden och likvärdiga parametrar eller tekniska åtgärder som grundas på bästa tillgängliga teknik och som fastställs utifrån den aktuella anläggningens tekniska egenskaper och geografiska belägenhet samt de lokala miljöförhållandena (se artikel 9.4 i direktivet).

När det gäller definitionen av bästa tillgängliga teknik kan den behöriga myndigheten utforma sina krav utifrån ett referensdokument om bästa tillgängliga teknik (BREF) för tillverkning av papper och pappersmassa. Dokumentet finns på webbplatsen http://eippcb.jrc.es/pages/FAbout.htm

Information om de mest aktuella föroreningarna som släpps ut från anläggningen är från och med den 23 februari 2004 tillgänglig för allmänheten på webbplatsen www.eper.cec.eu.int

Enligt rådets direktiv 96/62/EG av den 27 september 1996 om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten (4) som har som syfte att luftkvaliteten skall bibehållas när den är god och att den i övriga fall skall förbättras, måste medlemsstaterna utvärdera luftkvaliteten på sitt territorium. De gräns- och målvärden, som skall ha uppfyllts på ett fastställt datum för uppnående (2005-2010), fastställs i de tillhörande dotterdirektiven för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften (5) och om gränsvärden för bensen och koloxid i luften (6). Industrianläggningar kan naturligtvis ge upphov till vissa av dessa ämnen. Medlemsstaterna har en skyldighet att årligen informera kommissionen om de eventuella zoner och den tätbebyggelse där gränsvärdena och den fastställda toleransmarginalen (som minskar årligen och på datumet för uppnåendet uppgår till noll) överskrids. Medlemsstaterna har en skyldighet att upprätta planer och program för dessa zoner för att visa vilka åtgärder som kan leda till att gränsvärdena kan uppnås. Fram till nu har kommissionen inte mottagit några sådana planer eller program från Spanien om det antydda problemområdet runt industrianläggningen i fråga.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997.

(3)  EGT L 257, 10.10.1996.

(4)  EGT L 296, 21.11.1996.

(5)  EGT L 163, 29.6.1999.

(6)  EGT L 313, 13.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/755 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/755

---

(2004/C 84 E/0850)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0053/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Verksamhetsstoppet vid Inzar-varvet i Fene, Galicien, med anledning av förbudet mot att bygga handelsfartyg. Kommissionens och den spanska statens åtgärder.

Det verksamhetsstopp som varvet Inzar i Fene, Galicien, drabbats av med anledning av förbudet sedan 1988 mot att bygga handelsfartyg samt de uteblivna beställningarna av off-shore-plattformar - en tillverkning som varvet tvingades specialisera sig på när det var Astano - har medfört en förlust av tusentals arbetstillfällen, vilket åter har gjort det nödvändigt att understryka att den spanska staten och kommissionen måste lösa det här problemet, eftersom dessa båda institutioner visat vårdslöshet i denna fråga som är så viktig för ekonomin i Ferrolterra och Galicien.

Hur långt har man hunnit i denna fråga? Har den spanska staten formulerat den nödvändiga ansökan om att varvet skall kunna återuppta konstruktionen av handelsfartyg? Vilken ståndpunkt har kommissionen? Vilka åtgärder skulle man kunna vidta för att varvet åter skall kunna tillverka denna typ av fartyg, så som man traditionellt gjorde med en uppsatt och erkänd position på världsmarknaden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(26 februari 2004)

Som kommissionen nyligen framhöll för frågeställaren i sitt svar på den skriftliga frågan E-3828/03 (1), beslutade kommissionen 1997 att Fene (tidigare Astano) skulle upphöra med varvsverksamhet för att säkerställa en kapacitetsminskning för de offentligägda spanska varven. Detta var avsett som en motprestation för det godkända omstruktureringsstöd (2) som tillstyrktes 1997. Vidare begärde rådet, genom sin förordning (EG) 1013/97 av den 2 juni 1997 om stöd till vissa skeppsvarv som är under omstrukturering (3), som det nyssnämnda kommissionsbeslutet grundas på, att Astano inte skulle återuppta varvsverksamheten.

Kommissionen granskar för närvarande frågan om Fene skall tillåtas att återuppta varvsverksamheten och kan därför inte ännu bedöma vilken dess slutliga inställning kommer att bli.

Kommissionen genomför aktivt en politik som syftar till att skydda varven inom EU från otillbörlig internationell konkurrens, och detta sker genom en aktion inom världshandelsorganisationen WTO mot Sydkorea och genom det förslag som lämnats om en tillfällig skyddsmekanism för varvsindustrin. Varven i alla medlemsstater, även Spanien, kan dra nytta av denna strategi som utformats speciellt för branschen.

---

(1)  Se s. 104.

(2)  EGT C 354, 21.11.1997.

(3)  EGT L 148, 6.6.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/756 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/756

---

(2004/C 84 E/0851)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0054/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Den spanska statens efterlevande av Kyotoprotokollet.

Kommissionsledamoten för Miljö Margot Wallström sade nyligen att Europeiska unionen kommer att uppfylla sina åtaganden från Kyotoprotokollet men den spanska staten ligger dåligt till inom unionen, eftersom landet inte tycks kunna uppfylla 33,3 procent av sina miljömål fram till år 2010.

Med vetskap om att kommissionsledamoten har sänt en skrivelse till alla medlemsstaternas regeringar och uppmanat dem att intensifiera sitt arbete för att uppnå målen, vad beror det på att Spanien inte uppfyllt sina mål? Vilka åtgärder har den spanska regeringen vidtagit för att anpassa sig till de föreslagna målen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Kommissionens rapport om minskning av utsläppen av växthusgaser (1) visar att de principer som antagits och åtgärder som vidtagits i medlemsstaterna fram till nu inte kommer att vara tillräckliga för att uppfylla åtagandena enligt Kyotoprotokollet. En skrivelse har skickats till medlemsstaterna med ett förslag om att de ytterligare krav som är nödvändiga för att uppfylla EU:s åtaganden från Kyotoprotokollet skall fastställas under år 2004. I brevet betonas att det är mycket viktigt att medlemsstaterna håller tidsplanen för genomförande av gemenskapens direktiv om handel med utsläppsrätter (2), att de uppdaterar sin nationella politik och sina nationella åtgärder inom de kommande 12-18 månaderna samt lämnar relevant information om hur de avser komplettera de nationella åtgärderna med mekanismerna enligt Kyoto-protokollet.

År 2001 var Spaniens utsläppsnivåer 32 % högre än år 1990. Landets åtaganden för åren 2008-2012 är en ökning på maximalt 15 %.

Sedan kommissionens rapport offentliggjordes har Spanien antagit en åtgärdsplan för klimatförändringar som består av 440 åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser. Bland de föreslagna åtgärderna finns skatteincitament för företag som utvecklar eller använder ren energi, övergång från kol till gaseidad elgenerering, främjande av biobränslen, främjande av renovering av privata fordon, installation av solenergi i offentliga byggnader och främjande av kollektiv transport i företag och inom offentlig förvaltning.

Den 26 januari 2004 antog rådet ett formellt beslut om övervakning av mekanismerna i gemenskapen när det gäller utsläpp av växthusgaser och genomförandet av Kyotoprotokollet. Enligt detta beslut måste medlemsstaterna informera kommissionen om de nationella programmen inom tre månader efter det att de har antagits. I enlighet med detta beslut kommer kommissionen senare under 2004 att utvärdera gemenskapens och medlemsstaternas framsteg när det gäller att uppfylla åtagandena i enlighet med FN:s ramkonvention om klimatförändringar och Kyotoprotokollet så som anges i beslut 2002/358/EG. En rapport som baserar sig på denna utvärdering kommer att överlämnas till Europaparlamentet och rådet.

---

(1)  KOM(2003) 735 slutlig.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG, EUT L 275, 25.10.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/757 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/757

---

(2004/C 84 E/0852)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0068/04

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Internationell konvention om skydd för alla migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar

Den internationella konventionen om skydd för alla migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar antogs av FN:s generalförsamling vid dess 45 session den 18 december 1990 och trädde i kraft den 1 juli 2003. Inte ens i dag har den undertecknats av någon enda, vare sig bland de femton nuvarande eller tio blivande medlemsstaterna av Europeiska unionen.

Hur ser Europeiska kommissionen på ovannämnda konvention?

| 1. | I vad mån stämmer konventionen överens med EU:s politik och dess uppställda mål för sysselsättningen? |
| --- | --- |

1.

I vad mån stämmer konventionen överens med EU:s politik och dess uppställda mål för sysselsättningen?

| 2. | På vilka punkter skiljer sig konventionen från EU:s politik och dess uppställda mål för sysselsättningen? |
| --- | --- |

2.

På vilka punkter skiljer sig konventionen från EU:s politik och dess uppställda mål för sysselsättningen?

| 3. | Kan det från europeisk synvinkel göras några allvarliga invändningar mot att någon av unionens medlemsstater undertecknar konventionen? |
| --- | --- |

3.

Kan det från europeisk synvinkel göras några allvarliga invändningar mot att någon av unionens medlemsstater undertecknar konventionen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(5 mars 2004)

Medlemsstaterna är [antagligen] bättre i stånd än kommissionen att förklara skälen till att de inte ratificerar FN:s internationella konvention om skydd av migrerande arbetstagares rättigheter.

Det förefaller dock som om en av de största hindren är att konventionen tillerkänner alla migrerande arbetstagare rättigheter, utan hänsyn till om de vistas lagligt eller olagligt i värdlandet.

Vidare förefaller det som om flera av de rättigheter som räknas upp i konventionen också är garanterade i EU såväl för inhemska medborgare som för tredjelandsmedborgare i andra instrument (Stadgan om Europeiska unionens grundläggande rättigheter, Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter). Den mängd bestämmelser som garanterar samma rättigheter leder till skiftande tolkningar som kan visa sig vara till men för de enskildas rättsäkerhet.

Eftersom bestämmelserna i konventionen är så komplicerade ämnar kommissionen inleda en studie av de punkter som sammanfaller med, och de som skiljer sig från, EU:s gemensamma invandringspolitik såsom denna har utvecklats i och med ikraftträdandet av Amsterdamfördraget.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/758 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/758

---

(2004/C 84 E/0853)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0071/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Dammen i floden Narla i Lugo, Galicien, inom den spanska vattenplanen, planerad på en plats av gemenskapsbetydelse inom Natura 2000-nätverket

I den spanska nationella vattenplanen finns planer på en damm i floden Narla i Lugo, Galicien, vilken sägs vara ämnad att förse Lugo stad med vatten samt kommunerna Outeiro de Rei och Ribade.

Inför detta projekt håller olika politiska och sociala organisationer på att agera och lägga förslag för att komma med bättre, mer ekologiska och lämpliga lösningar för att lösa detta problem.

Organisationen Adega (Galiciens Miljöskyddsorganisation) har lagt fram argument inför generaldirektoratet för miljökvalitet och -bedömning, hos det spanska miljöministeriet. Adega anför särskilt att a) det område som skulle beröras av vattnet i dammen är ett område av gemenskapsintresse, enligt bilaga 3 i direktiv 92/43/EEG (1) - och det ingår i Natura 2000-nätverket som omfattar områdena där floden Miño börjar, b) att allvaret med och behovet av att sätta den planerade infrastrukturen före målen i Natura 2000-nätverket inte är påvisade, och c) att vattnet i floden Miño, Galiciens största flod, om det renades enligt behov, är det bästa vattnet för att försörja staden Lugo och övriga kommuner, d) att man i den miljökonsekvens-utredning som har lagts fram inte tar upp några andra alternativ för staden Lugos vattenförsörjning än Narladammen, e) att man har struntat i eller ringaktat de områden av gemenskapsintressen som ingår i Natura 2000-nätverket. Partiet BNG har lagt fram förslag med samma inställning via sina företrädare i Lugos kommunförsamling.

Känner kommissionen till detta projekt? Känner den till att i de argument som Adega framförde till det spanska ministeriet anges att projektet i allmänhet, ständigt, oåterkalleligt och slutgiltigt är oförenligt med den biologiska mångfaldens komponenter och för att skydda detta område av gemenskapsintresse, varför man har krävt att området skall utnämnas till biossfärreservat? Vet kommissionen att man kräver att dammprojektet skall överges och att investeringarna skall gå till att fördubbla vattenförsörjningssystemet till Lugo från Miño? Är kommissionen beredd att se till att detta projekt tar hänsyn till gemenskaps-bestämmelserna? Tänker kommissionen vända sig till de spanska, galiciska och provinsiella myndigheterna samt Lugos kommun och ställa dessa krav?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Kommissionen har inte tagit emot någon information i den fråga som parlamentsledamoten tar upp.

Oavsett om kommissionen får en rapport om dammprojektet i floden Narla eller inte måste gemenskapens miljölagstiftning respekteras, i synnerhet livsmiljödirektivet (direktiv 92/43/EG) (2), ramdirektivet för vatten (direktiv 2000/60/EG) (3) och direktivet om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (direktiv 85/337/EEG) (4). Framför allt måste artikel 6 i livsmiljödirektivet respekteras om det område som påverkas av dammprojektet är ett område av gemenskapsintresse. Dessutom har direktiv 85/337/EEG som syfte att se till att projekt av en viss typ som har en betydande påverkan på miljön blir föremål för en bedömning av miljöpåverkan.

Kommissionen kommer att begära ytterligare uppgifter från de spanska myndigheterna för att se till att gemenskapens miljölagstiftning tillämpas på rätt sätt.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992. s. 7.

(2)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.

(4)  Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 175, 5.7.1985, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997, EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/759 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/759

---

(2004/C 84 E/0854)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0077/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Rening av avloppsvatten på Irland

Vilket eventuellt svar har kommissionen fått från den irländska regeringen på den slutliga skriftliga varning som skickades till den irländska regeringen i juli (IP/03/1108) angående rening av avloppsvatten från tätbebyggelse? Hur ställer sig kommissionen till svaret från den irländska regeringen och vilka åtgärder har den vidtagit eller avser den att vidta i denna fråga?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

Den 7 oktober 2002 skickade kommissionen ett motiverat yttrande till Irland om rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (1). År 2003 skickade Irland två svar på det motiverade yttrandet. Svaren håller fortfarande på att granskas.

---

(1)  EGT L 135, 30.5.1991.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/759 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/759

---

(2004/C 84 E/0855)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0080/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Reumatism och Biomedprogrammet

Enligt uppgifter från European League Against Rheumatism (EULAR, europeiska reumatologorganisatio-nen) drabbas över 50 procent av den europeiska befolkningen i något skede av livet av en akut eller kronisk reumatisk sjukdom. Har kommissionen övervägt att ta upp bekämpningen av reumatiska sjukdomar som ett tema i Biomedprogrammet och om så är fallet, vilka slutsatser har den kommit fram till?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Ett bevis på kommissionens åtagande när det gäller forskning om reumatiska sjukdomar är de åtta pågående projekt om reumatiska sjukdomar som finansieras med ett EU-bidrag om mer än 11 miljoner euro genom det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. Resultaten från dessa projekt väntas vara klara från och med 2004.

Inom det sjätte ramprogrammet (RP6) finansieras forskningen om hälsa i huvudsak inom det första prioriterade tematiska området biovetenskap, genomik och bioteknik för bättre hälsa. Programmet är inriktat på grundläggande forskning om funktionsgenomik, tillämpning av genomik och bioteknik och tillämpningar inom medicin och hälsovård. Redan vid den första ansökningsomgången för det första prioriterade tematiska området i RP6 valdes ett projekt ut med inriktning på cell- och vävnadsteknik, som har en stor betydelse för reumatiska sjukdomar. Kontraktsförhandlingar om detta projekt pågår för närvarande. Resultatet av den andra ansökningsomgången, med sista inlämningsdag den 13 november 2003, kommer att finnas tillgängligt i mitten av 2004.

För närvarande fastställer kommissionen, tillsammans med den rådgivande gruppen för det vetenskapliga programmet och programkommittén, teman som kan komma i fråga för framtida ansökningsomgångar inom detta prioriterade område. Det är kommissionens avsikt att föreslå ett annat tema för forskning om reumatiska sjukdomar i en senare ansökningsomgång för det första prioriterade tematiska området.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/760 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/760

---

(2004/C 84 E/0856)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0081/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne:   Genomförande av IPPC-direktivet på Irland

Vilket svar, om något, har kommissionen fått från den irländska regeringen på den slutliga skriftliga varning som skickades till Irland i juli 2003 (enligt uppgifter i IP/03/1049) gällande den irländska regeringens underlåtenhet att på tillbörligt sätt genomföra direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (rådets direktiv 96/61/EG (1))? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser den att vidta i denna fråga?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen avgav ett motiverat yttrande till Irland den 11 juli 2003 med anledning av bristerna i den nationella lagstiftningen med avseende på tillämpningen av rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (2). Den 29 juli 2003 meddelade Irland att man antagit ny lagstiftning i form av en ny miljöskyddslag under 2003 (Protection of the Environment Act), som enligt Irland införlivar direktivet korrekt. Det krävs dock ytterligare sekundärlagstiftning för överensstämmelse med artikel 6 i direktivet. Dessutom måste kraven i den nya lagen formellt träda i kraft. Bristerna har ännu inte åtgärdats och kommissionen överväger vilka åtgärder man skall vidta härnäst.

---

(1)  EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.

(2)  EGT L 257, 10.10.1996.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/760 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/760

---

(2004/C 84 E/0857)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0092/04

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(21 januari 2004)

Ämne:   Elprisernas utveckling, investeringar i energisektorn

I den tyska tidningen ”Handelsblatt” av den 7 januari 2004 står det på sida 1 och 9 att energikoncernen RWE drar nytta av att elpriserna kraftigt gått upp. I den österrikiska tidningen ”Standard” av den 2 januari 2004 kräver styrelseordföranden i EVN att nättarifferna skall höjas, för att företaget bättre skall kunna nå upp till en sjuprocentig minimiavkastning på investerat kapital.

Kan kommissionen redogöra för hur elpriserna under de senaste fem till tio åren utvecklat sig för privathushåll, små och medelstora företag och storkonsumenter i de EU-länder som helt eller delvis privatiserai energisektorn?

Hur har de utvecklat sig inom de statsägda energikoncernerna?

Hur har investeringarna i de europeiska energikoncernernas ledningsnät utvecklat sig sedan de (delvis) privatiserais?

I vilken omfattning har privata energikoncerner investerat i alternativa energiformer under de gångna tio åren?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(1 mars 2004)

Nominellt sett har priserna legat förhållandevis stabilt sedan 1997, vilket i realiteten innebär att de har sjunkit avsevärt inom alla koncerner. Prissänkningarna har, särskilt på marknader som avreglerats, gagnat små och medelstora företag. Även i de medlemsstater där inga avregieringar gjorts har priserna legat på en stabil men högre nivå. Många av prisskillnaderna mellan medlemsstaterna kan förklaras av bristande sammankopplingskapacitet, vilket gör att EU:s marknad segmenteras. Kommissionen har undersökt frågan ett antal gånger, inte minst i grönboken om en europeisk strategi för trygg energiförsörjning (1), och senast i meddelandet om energiinfrastruktur och försörjningstrygghet (2).

Under 2003 har priserna stigit något och de förväntas fortsätta stiga under 2004 eftersom nya investeringar i energiförsörjningskapaciteten kommer att bli nödvändiga under de kommande åren. Ett separat informationsblad med bakgrundsfakta om den aktuella prisutvecklingen kommer att skickas till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat.

Det är svårt att dra några konkreta slutsatser om effekterna av olika strukturer i ägandet. I de länder där andelen statligt ägande i energiförsörjningssektorn är hög, till exempel Irland, Italien och Portugal, är priserna rätt höga. I Frankrike ligger priserna ungefär på genomsnittet för EU medan hushållens elpriser i Grekland är väldigt låga. I de medlemsstater där energiförsörjningen har privatiserais ligger priserna över genomsnittet för EU i Belgien och Tyskland och under genomsnittet i de nordiska medlemsstaterna.

Kommissionen har inga detaljerade uppgifter om energikoncernernas investeringar.

”Bundesverband Windenergie” uppger att privata företag i Tyskland sammanlagt har investerat över en miljard euro sedan 1990. För närvarande utgör vindkraftsanläggningarna i Tyskland ungefär hälften av alla vindkraftverk i EU.

---

(1)  KOM(2000) 769 slutlig.

(2)  KOM(2003) 743 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/761 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/761

---

(2004/C 84 E/0858)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0101/04

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(22 januari 2004)

Ämne:   De små och medelstora företagens ställning inom EU:s finansiering av forskning

Ett av målen för det sjätte ramprogrammet för forskning är att EU skall få ökad konkurrenskraft. De små och medelstora företagen har under ett flertal år i följd svarat för ökningen av konkurrenskraften.

I det sjätte ramprogrammet har dock medverkan från de små och medelstora företagens sida minskat avsevärt. Ramprogrammets stora instrument, såsom de integrerade projekten, upplevs som skrämmande, medan däremot expertnätverken har uppfattats snarare som ett instrument för universitet och högskolor. I det femte ramprogrammet ingick det ett småföretagsprogram ”Craft” som fungerade som port till internationellt samarbete för företagen. Tyvärr har finansieringsandelen för Craft drastiskt minskats i det sjätte ramprogrammet, vilket skapat en knivskarp konkurrens mellan företagen och höjt tröskeln för finansiering på ett sätt som inte är ändamålsenligt.

Europaparlamentet har gång på gång yrkat på att 15 procent av finansieringen inom ramprogrammet skall avsättas för de små och medelstora företagen. Detta har dessvärre inte lyckats. Kommissionen har för sin del förvanskat statistiken i förskönande syfte, bl. a. genom att inräkna också så kallade icke-kommersiella små och medelstora företag (non-profit SMEs) bland de små och medelstora företagen. Den kategorin lär kunna innefatta universitetsstiftelser m. m.

Med hjälp av kosmetiska åtgärder av ovannämnda slag får man statistiken att se bättre ut och medverkan från de små och medelstora företagens sida att inom många temaområden överskrida 10 %. Detta stämmer självfallet inte överens vare sig med den ursprungliga avsikten eller andan i ramprogrammet, eftersom ickekommersiella företag primärt inte innebär något tillskott till EU:s konkurrenskraft.

I många sammanhang talas det många vackra ord om en ljusare framtid för de små och medelstora företagen. Det är emellertid nu som de små och medelstora företagens ställning måste förbättras, eftersom de har en avgörande betydelse för konkurrenskraften, sysselsättningen och nationalekonomin överlag inom EU.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att främja medverkan från vanliga små och medelstora företags sida i europeiska forskningsprojekt?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Genom besluten om det sjätte ramprogrammet (RP6) och om de särskilda programmen Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet (prioriterade ämnesområden) och Att strukturera det europeiska området för forskningsverksamhet stärks och stimuleras små och medelstora företags deltagande:

| — | Minst 15 % av den budget som avsatts för de sju prioriterade tematiska områdena skall delas ut till små och medelstora företag (± 1700 miljoner euro). Detta innebär en kraftig ökning av det mål på 10 % som angivits för det femte ramprogrammet (RP5). |
| --- | --- |

—

Minst 15 % av den budget som avsatts för de sju prioriterade tematiska områdena skall delas ut till små och medelstora företag (± 1700 miljoner euro). Detta innebär en kraftig ökning av det mål på 10 % som angivits för det femte ramprogrammet (RP5).

| — | För övergripande forskningsverksamhet som omfattar små och medelstora företag avsätts 430 miljoner euro: |
| --- | --- |

—

För övergripande forskningsverksamhet som omfattar små och medelstora företag avsätts 430 miljoner euro:

| — | Exempel på övergripande forskningsverksamhet som omfattar små och medelstora företag och/eller organisationer för små och medelstora företag är forskningssamarbete (Craft) (± 320 miljoner euro) och kollektiv forskning (±110 miljoner euro). |
| --- | --- |

—

Exempel på övergripande forskningsverksamhet som omfattar små och medelstora företag och/eller organisationer för små och medelstora företag är forskningssamarbete (Craft) (± 320 miljoner euro) och kollektiv forskning (±110 miljoner euro).

Projektet för ekonomisk och teknisk information är en av verksamheterna inom delområdet Forskning och innovation i det specifika programmet Att strukturera det europeiska området för forskningsverksamhet. Huvudsyftet med projektet för ekonomisk och teknisk information är att skapa rätt förutsättningar för små och medelstora företags deltagande i RP6-projekt.

Vidare skall det betonas att kommissionen har agerat förebyggande när det gäller att stimulera och främja små och medelstora företags deltagande i RP6:

| — | Ett första initiativ var skapandet av ett specialiserat nätverk med nationella kontaktpunkter för små och medelstora företag. Via detta nätverk informeras och stimuleras de små och medelstora företagen och forskarvärlden i stort att samordna sina insatser inom RP6. |
| --- | --- |

—

Ett första initiativ var skapandet av ett specialiserat nätverk med nationella kontaktpunkter för små och medelstora företag. Via detta nätverk informeras och stimuleras de små och medelstora företagen och forskarvärlden i stort att samordna sina insatser inom RP6.

| — | Ett andra initiativ var inrättandet av kommissionens arbetsgrupp för små och medelstora företag där alla tjänsteenheter som arbetar med den operativa förvaltningen av RP6 ingår. Arbetsgruppens viktigaste uppgift är att övervaka små och medelstora företags deltagande inom RP6 samt att föreslå nya initiativ och korrigerande åtgärder för att ytterligare främja medverkan från små och medelstora företag. |
| --- | --- |

—

Ett andra initiativ var inrättandet av kommissionens arbetsgrupp för små och medelstora företag där alla tjänsteenheter som arbetar med den operativa förvaltningen av RP6 ingår. Arbetsgruppens viktigaste uppgift är att övervaka små och medelstora företags deltagande inom RP6 samt att föreslå nya initiativ och korrigerande åtgärder för att ytterligare främja medverkan från små och medelstora företag.

När det gäller det första året för genomförandet av RP6 skall följande nämnas:

| — | Efter de första ansökningsomgångarna för övergripande forskningsverksamhet inom RP6 kommer cirka 1 070 små och medelstora företag att ingå avtal om forskning. |
| --- | --- |

—

Efter de första ansökningsomgångarna för övergripande forskningsverksamhet inom RP6 kommer cirka 1 070 små och medelstora företag att ingå avtal om forskning.

| — | Efter de första ansökningsomgångarna för de prioriterade tematiska områdena inom RP6 kommer cirka 2 450 små och medelstora företag att ingå avtal om forskning. |
| --- | --- |

—

Efter de första ansökningsomgångarna för de prioriterade tematiska områdena inom RP6 kommer cirka 2 450 små och medelstora företag att ingå avtal om forskning.

| — | Kommissionen inledde en första ansökningsomgång för ekonomisk och teknisk information i april 2003. Efter den första ansökningsomgången kvarstår 20 projekt som kommer att finansieras med totalt 20 miljoner euro. Projekten omfattar ett urval industrisektorer och de första projekten för ekonomisk och teknisk information har inlett sin verksamhet. |
| --- | --- |

—

Kommissionen inledde en första ansökningsomgång för ekonomisk och teknisk information i april 2003. Efter den första ansökningsomgången kvarstår 20 projekt som kommer att finansieras med totalt 20 miljoner euro. Projekten omfattar ett urval industrisektorer och de första projekten för ekonomisk och teknisk information har inlett sin verksamhet.

Även om den beräkning som tillämpas för att uppnå målet på 15 % är gemenskapens tilldelning av ekonomiska bidrag till små och medelstora företag vid projektens slut övervakas de små och medelstora företagens deltagande i RP6 i olika stadier av projekten, från inlämnandet av förslag till bedömningen och urvalet samt den slutliga fördelningen EU:s ekonomiska stöd mellan avtalsparterna.

Som en följd av detta och i enlighet med resultaten av de första ansökningsomgångarna för de prioriterade tematiska områdena inom RP6 diskuteras för närvarande ett antal korrigerande åtgärder i arbetsgruppen för små och medelstora företag. Det handlar bland annat om följande åtgärder:

| — | Att göra arbetsprogrammen mer gynnsamma för små och medelstora företag. |
| --- | --- |

—

Att göra arbetsprogrammen mer gynnsamma för små och medelstora företag.

| — | Att komplettera nya instrumentprojekt från de första ansökningsomgångarna. |
| --- | --- |

—

Att komplettera nya instrumentprojekt från de första ansökningsomgångarna.

| — | Integrerade projekt som är särskilt inriktade på små och medelstora företag. |
| --- | --- |

—

Integrerade projekt som är särskilt inriktade på små och medelstora företag.

Genomförandet av och tidsplaneringen för ovannämnda åtgärder eller andra initiativ beror på behoven och resurserna för det aktuella prioriterade tematiska området.

Vidare erbjuder de två storskaliga europeiska nätverken IRC-nätverket och Euro Info Centres även i fortsättningen information och stöd till ett stort antal små och medelstora företag av olika storlek och med verksamhet i alla europeiska länder (inklusive de anslutande länderna), vilket de har gjort under flera år. Båda nätverken bidrar avsevärt till att öka de små och medelstora företagens medvetenhet om forskning och innovation. Kunskapsöverföring till små och medelstora företag är särskilt viktigt för deras konkurrenskraft i dagens globala miljö och cirka 50 000 tekniska profiler publicerades samtidigt som IRC-nätverket rapporterade om 500 transnationella tekniköverföringar under 2002.

När det gäller definitionen av små och medelstora företag skall det betonas att den tillämpliga definitionen för RP5 och RP6 är definitionen i kommissionens rekommendation 96/280/EG (1) som bygger på följande fyra kriterier: antalet anställda (<250), omsättning (<40 miljoner euro) eller balansomslutning (<27 miljoner euro) och oberoende. Denna definition måste enligt lag tillämpas vid framtagandet av statistik om små och medelstora företags deltagande.

Definitionen av företag som alla typer av enheter som bedriver ekonomisk verksamhet oberoende av dess rättsliga form motsvarar den definition som alltid tillämpas av EG-domstolen och kommissionen inom konkurrenslagstiftningen och den nationella lagstiftningen. Som svar på parlamentsledamotens fråga är det därför möjligt att även vissa icke-kommersiella organisationer rättsligt sett måste betraktas som små och medelstora företag.

Vidare har en ny definition av små och medelstora företag antagits av kommissionen som kommer att träda i kraft den 1 januari 2005. Enligt den nya definitionen höjs taken för omsättning/balansomslutning till 50 respektive 43 miljoner euro samtidigt som riktlinjer för beräkningen av antalet anställda anges. Dessutom har definitionen av oberoende vidareutvecklats och tre kategorier företag fastställts: fristående företag, partnerföretag samt företag som är knutna till andra företag

---

(1)  Kommissionens rekommendation 96/280/EG av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag, EGT L 107, 30.4.1996.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/764 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/764

---

(2004/C 84 E/0859)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0110/04

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(19 januari 2004)

Ämne:   Lagligheten i vissa av EU:s beslut i händelse av att Kyotoprotokollet skulle förfalla

Skälen (4, 22 och 26) i EU:s direktiv om handel med utsläppsrätter (2003/87/EG (1)) visar att direktivet är gjort med Kyotoprotokollet i åtanke och utgår från att detta avtal skall omsättas i praktiken. Några nationella utsläppsgränser uppställs inte, men i artikel 9 hänvisas det till de bestämmelser som ingår i bilaga III och handlar om hur utsläppsrätterna skall fördelas. I bilaga III punkt 1 talas det om att gränserna för hur mycket vart och ett land maximalt får släppa ut skall fastställas enligt beslut 2002/358/EG (2) och Kyotoprotokollet. I punkt 5 av samma bilaga hänvisas det också till artiklarna 87 och 88 i fördraget, vilka handlar om konkurrens och statligt stöd. Det framstår alltså som klart att utan Kyotoprotokollet kommer åtminstone tio nya medlemsstater att sakna nationella utsläppsgränser.

I rådets beslut om gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för Kyotoprotokollet (2002/358/EG) står det inte att gemenskapen skall begränsa medlemsstaternas utsläpp i enlighet med bilagan utan att ”Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater gemensamt [skall] fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3.1 i protokollet” (artikel 2.1) samt att ”De kvantifierade åtaganden om begränsning och minskning av utsläpp som Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater enats om i syfte att fastställa (...) utsläppsnivåer [för tiden] mellan 2008 och 2012, anges i bilaga II” (artikel 2.2). Om Kyotoavtalet förfaller förlorar de båda ovannämnda aspekterna sin betydelse. Det enda som förblir i kraft är konstaterandet om att ”[unionens] medlemsstater skall vidta nödvändiga åtgärder för att inte överskrida de utsläppsnivåer som anges i bilaga II och som fastställts i enlighet med artikel 3 i detta beslut” (artikel 2.3).

Artikel 3 handlar om fastställandet för 15 EU-medlemsstater av minskning av utsläppen i absoluta tal (uttryckt i ton koldioxidekvivalenter), som ett led i arbetet med att fullgöra skyldigheterna enligt Kyotoprotokollet att begränsa utsläpp. Artikel 3 stödjer sig alltså också starkt på Kyotoprotokollet.

I bilaga III i beslutet om gemensamt fullgörande av åtaganden hänvisas det också till fullgörandet av skyldigheter som följer av internationella avtal samt till utsläppsbegränsningsskyldigheterna enligt Kyotoprotokollet. Kan detta tolkas som en inskränkning i överenskommelsen om gemensamt fullgörande av åtaganden, om Kyotoavtalet trots allt inte skulle komma till stånd?

Är rådets beslut om gemensamt fullgörande av åtaganden giltigt om inte Kyotoavtalet finns? Kan kommissionen med laga kraft fatta ett beslut om gemensamt fullgörande av åtaganden, uttryckta i form av ton koldioxidekvivalenter, om Kyotoavtalet inte träder i kraft? Kan direktivet om handel med utsläppsrätter genomföras i avsaknad av ett beslut om gemensamt fullgörande av åtaganden?

Och om överenskommelsen om gemensamt fullgörande av åtaganden och direktivet om handel med utsläppsrätter skulle genomföras i sin nuvarande form, skulle situationen stå i överensstämmelse med fördraget om EU hade tio medlemsländer som inte vore bundna av målet med begränsningar av utsläpp?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Gemenskapen och dess medlemsstater och stöder Kyotoprotokollet och har bundit sig för att uppfylla villkoren i detta. I EU:s sjätte miljöhandlingsprogram som antogs av Europaparlamentet och medlemsstaterna de 22 juli 2002 som beslut 1600/2002/EG (3) erkänns att gemenskapen har bundit sig för att uppnå 8 % reduktion av utsläpp av växthusgaser från 2008 till 2012 jämfört med nivåerna 1990, och att de globala utsläppen av växthusgaser på lång sikt kommer att behöva reduceras med ungefär 70 % jämfört med 1990 års nivåer (skäl nr 2 i direktiv 2003/87/EG) (4).

Förenta Nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) antogs i New York den 9 maj 1992. Den har ratificerats av mer än 180 länder. Kyotoprotokollet som antogs den 11 december 1997 kompletterar ramkonventionen och sätter utsläppsmål för 39 industrialiserade länder (de s.k. bilaga 1-länderna). För att protokollet skall träda i kraft måste det ratificeras av minst 55 länder som 1990 svarade för minst 55 % av utsläppen av koldioxid i världen. Det första kriteriet är redan uppfyllt - mer än 120 länder har nu ratificerat Kyotoprotokollet - men det andra är ännu inte uppfyllt. I det här sammanhanget krävs det att Ryssland, med ansvar för 17,4 % av världens utsläpp av koldioxid, ratificerar protokollet eller att Förenta staterna, som står för 36,1 % av utsläppen, gör det, för att vågen skall väga över mot bakgrund av att de övriga länderna bara tillsammans svarar för 2,1 %.

Enligt UNFCCC har gemenskapen och dess medlemsstater åtagit sig att vidta åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser för att nå målet att stabilisera utsläppen av växthusgaser på en nivå som skulle förhindra farlig mänsklig påverkan på klimatsystemet (artikel 2).

Gemenskapen har genom beslut 2002/358/EG godkänt Kyotoprotokollet. Kyotoprotokollet kommer i sig att utgöra en del av gemenskapsrätten så snart det har trätt i kraft. Det beslutet innehåller också målen för gemenskapens och medlemsstaternas minskning av utsläppen av växthusgaser under perioden 2008-2012. Dessutom krävs det i beslutet att gemenskapen och dess medlemsstater kollektivt uppfyller målet på 8 % minskning. Gemenskapen har därför antagit författningar, som är rättsligt bindande för medlemsstaterna, med syftet att uppnå målen för att förhindra klimatförändring på ett kostnadseffektivt sätt, och bland dessa författningar ingår direktiv 2003/87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser. Varken avtalet om att dela på bördorna eller systemet för handel med utsläppsrätter är beroende av att Kyotoprotokollet träder i kraft.

Som med all annan gemenskapslagstiftning kan gemenskapen göra en översyn av beslut 2002/358/EG eller direktiv 2003/87/EG enligt sina egna interna förfaranden, och ändringarna skulle få effekt i gemenskap slag stiftning en.

De tio anslutande länder som blir EU-medlemmar i maj 2004 har alla ratificerat Kyotoprotokollet och de åtta av dem som finns i bilaga I (industrialiserade länder) har i det här avseendet var och en upprättat sina mål - allt efter vilket land det gäller varierar minskningarna mellan sex och åtta procent. När det gäller Malta och Cypern som finns i bilaga I har inget mål satts upp för dem. I bilaga III till direktiv 2003/87/EG finns det dock objektiva och precisa kriterier som ger dem utsläppsrätter på den marknad som blir verklighet den 1 januari 2005 (kriterierna 2-11 är tillämpliga på dem). De 25 medlemsstaterna deltar alltså i den marknad för utsläppsrätter som föreskrivs i direktiv 2003/87/EG. Det skall vidare noteras att målet om en minskning med åtta procent endast gäller de nuvarande 15 medlemsstaterna. Denna situation förblir oförändrad efter utvidgningen. De 10 blivande medlemsstaterna ingår inte i gemenskapens bubbla enligt Kyotoprotokollet och fortsätter att tillämpa de mål som fastställdes för dem när de ratificerade protokollet.

---

(1)  EUT L 275, 25.10.2003, s. 32.

(2)  EGT L 130, 15.5.2002, s. 1.

(3)  EGT L 242, 10.9.2002.

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/765 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/765

---

(2004/C 84 E/0860)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0181/04

från Charlotte Cederschiöld (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Nät- och informationssäkerhet

I dessa tider då vår informationssäkerhet utsätts för ständigt ökande hot, anser kommissionen det vore värdefullt med en internationellt erkänd och av utomstående oberoende metod för att utvärdera och certifiera säkerheten hos produkter inom informations- och kommunikationstekniken (IKT-produkter)? Håller kommissionen med om att ”Common Criteria” erbjuder en sådan metod och vet kommissionen om, att dessa Common Criteria har erkänts av stora länder i Europa, Nordamerika och annorstädes, men ännu inte antagits av alla medlemsstater och inte heller beaktas av alla medlemsstater i samband med upphandlingen av IKT-produkter? Har kommissionen funderat på hur den europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet kan verka för att dessa Common Criteria införs på bredare bas i Europa?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/766 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/766

---

(2004/C 84 E/0861)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0182/04

från Charlotte Cederschiöld (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Nät- och informationssäkerhet

Håller kommissionen med om att IKT-produkter bör utformas med hänsyn tagen till specifika säkerhetsstandarder och för att det skall kunna utvärderas och certifieras att de når upp till en internationellt erkänd säkerhetsnivå? Om så är fallet, hur kan den europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet använda dessa Common Criteria för att verka för att detta mål uppnås?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/766 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/766

---

(2004/C 84 E/0862)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0183/04

från Charlotte Cederschiöld (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2004)

Ämne:   Nät- och informationssäkerhet

Säkerheten i samband med informationsteknik är och förblir ett område där kommissionen och andra instanser på EU-nivå måste se till att de skyddar sina interna system. Håller kommissionen med om att de så kallade Common Criteria erbjuder en internationellt vedertagen standard för bedömningen av säkerheten hos IKT-produkter och, om så är fallet, hur kan den europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet använda dessa Common Criteria vid sin egen upphandling av produkter samt vid upphandlingsvägledning till organ inom EU och medlemsstaterna?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0181/04, E-0182/04 och E-0183/04

ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(10 mars 2004)

När det gäller standardiseringen av nät- och informationssäkerheten, i synnerhet då införandet av gemensamma kriterier, har kommissionen bidragit till arbetet med att utveckla gemensamma kriterier ända sedan arbetet med föregångaren, ITSEC, 1991. Kommissionen har också samarbetat med medlemsstaterna för att fastställa avtalet om ömsesidigt erkännande av de gemensamma kriterierna ISO/IEC 15408.

Europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet (ENISA), som parlamentsledamoten också anger som ett tänkbart instrument för att ytterligare stärka dessa standarders ställning i Europa, kommer att inleda verksamheten inom några månader. Kommissionen bidrar för närvarande till arbetet med att formulera ENISA:s arbetsbeskrivning. I detta svar föreslår kommissionen en del uppgifter som hänger samman med ENISA-standardisering, men det går för närvarande inte att bestämt ange hur arbetsbeskrivningen kommer att se ut.

Ur kommissionens perspektiv har användningen av erkända standarder för att utvärdera och certifiera IKT-produkter varit en viktig del av politiken för nät- och informationssäkerhet. Användningen av sådana standarder vid upphandling förordades i rådets rekommendation (95/144/EG) av den 7 april 1995 (1). I kommissionens meddelande ”Nät- och informationssäkerhet: förslag till en europeisk strategi” (2), betonade kommissionen att säkerhetscertifiering av produkterna är ett viktigt led i arbetet för att vinna användarnas förtroende. I det avseendet utgör standarden för gemensamma kriterier en pålitlig, internationellt erkänd ram för säkerhetscertifieringen av produkter. Den används också i stor omfattning vid upphandling.

Det har emellertid visat sig svårt (även i USA) att få den kommersiella sektorn (i synnerhet finanssektorn) intresserad av att införa ISO/IEC 15408. Detta framgick vid den internationella konferensen för gemensamma kriterier (International Common Criteria Conference) som hölls i Stockholm i september 2003. För att råda bot på denna situation skulle ENISA kunna stödja införandet av en sådan standard genom att engagera parter med intresse av nätverkssäkerheten i diskussioner om dessa frågor, och de problem och möjligheter som användningen av gemensamma kriterier kan innebära.

När det gäller standardiseringen av nät- och informationssäkerhet håller kommissionen på att bedöma resultatet av den gemensamma CEN-ETSI-rapport som nyligen blev klar (3), och som behandlar frågor om standardisering av nät- och informationssäkerheten som har betydelse för de europeiska standardiserings-organisationerna. På grundval av det arbetet kommer de framtida planerna för åtgärder och initiativ att formuleras.

På teknisk nivå har kommissionen inom ramen för IST-programmet prioriterat utvecklandet av säkra produkter och system och detta skulle säkert bidra till att förbättra praxis i arbetet med IKT-produkter i Europa. ENISA skulle kunna komplettera den verksamheten genom att hjälpa medlemsstaterna att utveckla lämpliga utbildningsprogram om säkerhet, erfarenhetsutbyte och samarbete om medvetandegörande insatser som särskilt riktar sig till små och medelstora företag.

Standarder för gemensamma kriterier skapar ramar för produktsäkerhet och produktcertifiering, och därför skulle kommissionen anse att det vore en bra arbetsmetod att tillämpa dessa standarder vid upphandling när det finns ett krav på kontrollerbara säkerhetsstandarder. Om ENISA skulle ha sådana behov kan de vid behov hänvisa till de gemensamma kriterierna vid sin egen upphandling, eller när de fungerar som rådgivare åt kommissionen och medlemsstaternas regeringar om användningen av gemensamma kriterier vid upphandling. Kommissionen skall emellertid inte glömma att det inte är billigt att få certifierad säkerhet.

Slutligen är det viktigt att notera att den tekniska standarden ISO/IEC 15408 inte är tillräcklig för att garantera en tillräckligt hög nivå på säkerheten i en organisation. Organisationer och företag bör också välja ut och ansluta sig till en säkerhetsstandard för förvaltningen (exempelvis ISO/IEC 17799) för att upprätta och förvalta de nödvändiga säkerhetsförfaranden och system som krävs

---

(1)  EGT L 93, 26.4.1995.

(2)  KOM(2001) 298 slutlig.

(3)  ETSI SR 002 298.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/767 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/767

---

(2004/C 84 E/0863)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0267/04

från Juan Ferrández Lezaun (Verts/ALE) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   Alternativa projekt till Spaniens nationella vattenplan

I november 2001 undertecknade ministerierna för vetenskap och teknik och jordbruk och miljö ett protokoll om att undersöka och finansiera ett avsaltningsprojekt i Almería för att avhjälpa vattenbristen i området. Samma år utarbetade också centrumet för information och forskning kring förnybara energikällor (Centro de Investigación de Recursos y Consumos Energéticos - CIRCE) en annan rapport för miljöministeriet.

Resultatet av denna undersökning stöder alternativet med avsaltning och visar att avsaltningsanläggning-arna tack vare ny teknik ger maximal energiavkastning och dessutom skulle göra det möjligt framställa 82 kubikhektometer om året i Almería för 0,30 euro/m3, medan man genom den nationella vattenplanen skulle kunna producera upp till 90 kubikhektometer årligen. Det vore alltså möjligt att täcka vattenbehovet i området med mindre miljöpåverkan. Dessutom skulle kostnaderna för vattnet bli lägre (0,34 euro/m3) än för omledning av vatten enligt den nationella vattenplanen.

Känner kommissionen till dessa uppgifter? Om inte, anser inte kommissionen att det vore lämpligt att frysa det nationella vattenprojektet och dess eventuella finansiering tills man noggrant utvärderat befintliga alternativa projekt som de som lagts fram av den regionala regeringen i Aragón eller de avsaltningsprojekt som nämnts ovan som medför mindre sociala, ekonomiska och miljömässiga konsekvenser?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Kommissionen känner inte till de särskilda undersökningar som parlamentsledamoten hänvisar till. Kommissionen har emellertid tagit emot omfattande information när det gäller den pågående diskussionen och tankarna om Spaniens nationella vattenplan och om den effektivitet samt de minskade kostnader som avsaltningstekniken kan medföra. Huvudtemat i en stor del av denna information är att de allra senaste förbättringarna inom avsaltningstekniken möjliggör vattenproduktion till lägre ekonomiska och miljömässiga kostnader än andra vattenförsörjningsalternativ.

Kommissionen kommer att beakta informationen om möjligheterna med avsaltningstekniken vid kommande beslut med anknytning till den ansökan om gemenskapsfinansiering (genom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden) för den vattenöverföring från Ebro som de spanska myndigheterna nyligen har lämnat förslag på.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/768 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/768

---

(2004/C 84 E/0864)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0300/04

från Roberto Bigliardo (UEN) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Finansiering av Atens nya flygplats

Genom beslut E (96) 1356 av den 23 maj 1996 beviljade kommissionen företaget AIA SA en finansiering på 250 miljoner euro för att bygga Atens nya flygplats i Spata.

Företaget AIA SA har därefter undertecknat (den 14 juni 1996) ett avtal om att bygga flygplatsen till en kostnad av 1,8 miljarder euro med Hochtief AG vorm. Gebr. Helfmann i Essen i Tyskland. Det senare företaget har i Aten bildat ett dotterbolag som inte finns inskrivet i aktiebolagsregistret. Hochtief har därefter genom en hel serie avtal med andra företag lagt ut arbetena för att bygga flygplatsen på olika underleverantörer.

Företaget AIA SA ägs av Hochtief till 45 procent av och grekiska staten till 55 procent. Det är emellertid Hochtief som kontrollerar styrelsen med 5 styrelseledamöter av 9. I kommissionens beslut E (96) 1356 utsågs aktiebolaget AIA SA som ansvarigt organ för att genomföra projektet. Enligt artikel 12.2.6 i Republiken Greklands lag nr 2338/95 kan inte företaget AIA SA betraktas som ett offentligrättsligt organ, och enligt artikel 10 i förordning 1164/94 (1) om Europeiska sammanhållningsfonden måste finansiering beviljas enbart offentligrättsliga organ.

Flygplatsen i Spata har dessutom infört extremt höga flygplatsavgifter, tack vare dess dominerande position inom flygtrafiken till och från Grekland. Därför anmälde flera passagerare flygplatsen till kommissionen i juli 2002.

| 1. | Hur motiverar kommissionen denna finansiering till ett aktiebolag i stället för till ett offentligrättsligt organ? |
| --- | --- |

1.

Hur motiverar kommissionen denna finansiering till ett aktiebolag i stället för till ett offentligrättsligt organ?

| 2. | Varför har kommissionen ännu inte reagerat på klagomålen om de mycket höga flygplatsavgifterna i Spata? |
| --- | --- |

2.

Varför har kommissionen ännu inte reagerat på klagomålen om de mycket höga flygplatsavgifterna i Spata?

| 3. | Kan kommissionen upplysa om vilket av de båda företagen - Hochtief AG eller Hellas SA - som har skickat fakturan på 1,8 miljarder euro till företaget AIA, och som sedan visats upp för kommissionen för att motivera finansieringen på 250 miljoner euro? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen upplysa om vilket av de båda företagen - Hochtief AG eller Hellas SA - som har skickat fakturan på 1,8 miljarder euro till företaget AIA, och som sedan visats upp för kommissionen för att motivera finansieringen på 250 miljoner euro?

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

| 1. | Företaget Atens internationella flygplats (AIA) SA är koncessionsinnehavare för flygplatsen för en period på 30 år. Enligt rådets förordning (EG) nr 1164/94 av den 16 maj 1994 rörande sammanhåll- ningsfonden, som var i kraft vid tidpunkten för kommissionens beslut, behöver genomförandeorganet inte vara ett offentligt organ. Ett privaträttsligt organ har också rätt till bidrag från gemenskapen genom sammanhållningsfonden. Genomförandeorganen inom ramen för partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn är i allmänhet privaträttsliga företag. |
| --- | --- |

1.

Företaget Atens internationella flygplats (AIA) SA är koncessionsinnehavare för flygplatsen för en period på 30 år. Enligt rådets förordning (EG) nr 1164/94 av den 16 maj 1994 rörande sammanhåll- ningsfonden, som var i kraft vid tidpunkten för kommissionens beslut, behöver genomförandeorganet inte vara ett offentligt organ. Ett privaträttsligt organ har också rätt till bidrag från gemenskapen genom sammanhållningsfonden. Genomförandeorganen inom ramen för partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn är i allmänhet privaträttsliga företag.

| 2. | Kommissionen har mottagit ett klagomål avseende överensstämmelsen mellan EU:s konkurrensregler och utvecklingen och den kommersiella driften av flygplatsen. Klagomålet består i huvudsak av två delar. Den första rör den flygplatsskatt som den grekiska staten infört och dess beslut att överföra ensamrätter till det företag som driver flygplatsen. Den andra delen gäller de avgifter som måste betalas för vissa flygplatstjänster.
  Den 22 maj 2003 beslutade kommissionen att avskriva den första delen av klagomålet, nämligen den som avser de beslut som den grekiska staten fattat. Kommissionen undersöker för närvarande flygplatsavgifterna i syfte att kunna ge den klagande ett svar avseende den andra delen av klagomålet. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har mottagit ett klagomål avseende överensstämmelsen mellan EU:s konkurrensregler och utvecklingen och den kommersiella driften av flygplatsen. Klagomålet består i huvudsak av två delar. Den första rör den flygplatsskatt som den grekiska staten infört och dess beslut att överföra ensamrätter till det företag som driver flygplatsen. Den andra delen gäller de avgifter som måste betalas för vissa flygplatstjänster.

Den 22 maj 2003 beslutade kommissionen att avskriva den första delen av klagomålet, nämligen den som avser de beslut som den grekiska staten fattat. Kommissionen undersöker för närvarande flygplatsavgifterna i syfte att kunna ge den klagande ett svar avseende den andra delen av klagomålet.

| 3. | Företaget AIA SA har tagit emot månatliga fakturor från det grekiska företag (skiljt från Hochtief Hellas) som företräder Hochtief AG liksom fakturor från grekiska företag som företräder de övriga deltagarna i byggnadskonsortiet. |
| --- | --- |

3.

Företaget AIA SA har tagit emot månatliga fakturor från det grekiska företag (skiljt från Hochtief Hellas) som företräder Hochtief AG liksom fakturor från grekiska företag som företräder de övriga deltagarna i byggnadskonsortiet.

---

(1)  EGT L 130, 25.5.1994, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/769 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/769

---

(2004/C 84 E/0865)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0309/04

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Utökat arbetsområde för TAEIX till västra Balkan

Byrån för tekniskt bistånd och informationsutbyte (TAEIX) inrättades för att stå kandidatländerna till tjänst med ändamålsenligt tekniskt bistånd i fråga om gemenskapens regelverk. I kommissionens meddelande av den 21 maj 2003 (1) framkastades tanken på att TAEIX i framtiden också skulle gå länderna i västra Balkan tillhanda med tjänster.

Har det redan fattats några ytterligare beslut i fråga om att tjänster från TAEIX eller motsvarande tjänster skulle tillhandahållas också länderna i västra Balkan?

Vilka bestämmelser har fastställts i fråga om utförandet?

Vilka resurser har ställts till förfogande för tjänster till länderna i västra Balkan?

Hur sker insatsen av dem rent konkret?

I vad mån medverkar de nya medlemsstaterna i detta sammanhang (utbyte av erfarenheter, expertis o. dyl)?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 mars 2004)

I Thessalonikiagendan, som godkändes bl.a. av EU-medlemsstaternas stats- och regeringschefer och stats-och regeringscheferna för länderna på västra Balkan vid toppmötet mellan EU och länderna på västra Balkan den 21 juni 2003, fastställs att

| | de länder som ingår i stabiliserings- och associeringsprocessen kan komma i fråga för tekniskt bistånd genom Byrån för tekniskt bistånd och informationsutbyte (TAIEX), bl.a. när det gäller kontroll av huruvida deras nationella lagstiftning överensstämmer med gemenskapens regelverk. Det fastställs också att det tekniska biståndet kommer att ges i form av åtgärder som är anpassade till ländernas särskilda behov och till graden av tillnärmning till EU. |
| --- | --- |

de länder som ingår i stabiliserings- och associeringsprocessen kan komma i fråga för tekniskt bistånd genom Byrån för tekniskt bistånd och informationsutbyte (TAIEX), bl.a. när det gäller kontroll av huruvida deras nationella lagstiftning överensstämmer med gemenskapens regelverk. Det fastställs också att det tekniska biståndet kommer att ges i form av åtgärder som är anpassade till ländernas särskilda behov och till graden av tillnärmning till EU.

Som en uppföljning av denna punkt i Thessalonikiagendan har det i Cards regionala budget anslagits medel för det befintliga TAIEX-kontoret (3,9 miljoner euro för 2002, 1,25 miljoner euro för 2003); syftet är att upprätta särskilda TAIEX-tjänster för förvaltningarna i länderna på västra Balkan.

Den 8 december 2003 hölls ett inledande möte i Bryssel vid vilket företrädare för förvaltningarna i samtliga länder på västra Balkan deltog. Vid mötet, genom vilket TAIEX officiellt öppnades för länderna på västra Balkan, informerade kommissionen om TAIEX arbetsmetoder, verksamhet och tjänster.

Kommissionen har valt att gå stegvis tillväga när det gäller TAIEX-tjänster till länderna på västra Balkan. Trots att grundtanken - liksom för utvidgningsländerna - är att TAIEX-tjänster skall tillhandahållas på grundval av efterfrågan, kommer kommissionen att inleda ett nära samarbete med länderna för att fastställa prioriteringar för vart och ett av dem. Kommissionen kommer inom kort att lägga fram prioriteringar för det innevarande året för de enskilda ländernas regeringar. Prioriteringarna kommer att diskuteras med varje enskilt land och ses över regelbundet.

TAIEX väntas bli fullt funktionsdugligt för länderna i västra Balkan under mars 2004. Såväl kommissionens delegationer i regionen som FN:s övergångsförvaltning i Kosovo (UNMIK) kommer att vara nära knutna till TAIEX verksamhet i området. Även de nya medlemsstaternas erfarenhet och sakkunskap kommer att utnyttjas.

---

(1)  KOM(2003)285.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/770 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/770

---

(2004/C 84 E/0866)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0313/04

från Dana Scallon (PPE-DE) till kommissionen

(2 februari 2004)

Ämne:   Förbränningsugn i Galway

Staden Galway har planer på att installera en förbränningsugn nära Galway Bay, som är den enda källan till färskt vatten i området. Det här området är också ett turistområde.

Känner Europeiska kommissionen till dessa planer, eller är den rentav involverad i övervakningen av denna förbränningsugn? Kan kommissionen bekräfta att anläggningen inte strider mot direktiven om miljö och konsumentskydd?

Kan kommissionen bekräfta att den är involverad i anläggandet av en förbränningsugn i Wien i Österrike?

Kan kommissionen förklara skillnaden mellan den föreslagna förbränningsugnen i Galway och Wien-modellen?

Vilka fördelar skulle valet av Wien-modellen föra med sig? Invånare i Galway har upplyst mig om att förbränningsugnen i Wien även värmer upp hem och smälter väl in i omgivningen. Kan kommissionen bestyrka detta? Representerar förbränningsugnen i Wien den mest moderna modell som finns tillgänglig?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 mars 2004)

Alla anläggningar som används för avfallsförbränning måste uppfylla kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall (1). Direktivet omfattar förbrännings- och samförbränningsanläggningar. De gränsvärden som anges i direktiv 2000/76/EG syftar till att i görligaste mån förebygga den negativa inverkan på miljön och de därmed sammanhängande riskerna för människors hälsa. Beviljandet av tillstånd för avfallsförbränning är de nationella myndigheternas ansvar. Den faktiska risken på lokal nivå måste bedömas i varje enskilt fall under tillstånds-förfarandet. De nationella myndigheterna behöver inte underrätta kommissionen om ansökningar om byggande och drift av avfallsförbränningsanläggningar eller om beviljade tillstånd. Kommissionen känner därför inte till den ansökan om bygglov för förbränningsanläggningen som parlamentsledamoten nämner.

---

(1)  EGT L 332, 28.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/771 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/771

---

(2004/C 84 E/0867)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0319/04

från Dana Scallon (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Finansiering av forskning med embryonala stamceller

Efter rådsmötet (konkurrens) den 26 november 2003 återgav flera medier uttalanden som gjorts vid mötet av regeringsrepresentanter från olika medlemsstater (t.ex. Tyskland, Italien, Österrike, Luxemburg och Spanien) som understödde det portugisiska förslaget.

Därefter meddelade kommissionsledamoten med ansvar för forskning, Philippe Busquin, vid lunchen att han skulle stödja det portugisiska kompromissförslaget som gick ut på att finansiera forskning med embryonala stamceller om de skapats inom en viss tidsram och inte finansiera forskning med embryonala stamceller som sådan.

Några dagar senare förklarade kommissionsledamoten Busquin att hans uttalande hade misstolkats.

Kan kommissionen bekräfta att det portugisiska kompromissförslaget blivit korrekt återgivet av de tyska och portugisiska regeringsrepresentanterna, och kan kommissionen redogöra för på vilket sätt kommissionsledamoten uttryckt sitt samtycke till Portugals kompromissförslag? På exakt vilket sätt blev han enligt kommissionens uppfattning missförstådd? Var kompromissförslaget inte klart formulerat eller förstod kommissionsledamoten inte fullt ut konsekvenserna av detta förslag?

Efter det resultatlösa rådsmötet förklarade Busquin vid presskonferensen den 3 december 2003 att kommissionen skulle se till att endast de projekt finansieras som kunde godtas av samtliga medlemsstater. Kan kommissionen bekräfta detta? Kan kommissionen förklara hur det kommer sig att kommissionsledamoten Busquins uttalande inte överensstämmer med kommissionens aktuella hållning som hävdar dess rättsligt grundade rätt att finansiera forskning som är olaglig eller strider mot grundlagen i ett antal medlemsstater?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Parlamentsledamoten hänvisar till de informella diskussioner som ägde rum i samband med ministerrådets möte den 26 november 2003 och som var rent sonderande. Kommissionen har under hela lagstiftnings-förfarandet försvarat sitt förslag.

Trots att såväl Europaparlamentet som Europeiska ekonomiska och sociala kommittén tydligt uttryckt sitt stöd för kommissionens förslag (1) ville rådet den 3 december 2003 inte fatta beslut i frågan.

På grund av detta och på grund av bristen på ny lagstiftning måste kommissionen genomföra sjätte ramprogrammet och det särskilda programmet ”Att integrera och stärka det europeiska området för forskningsverksamhet”, som tillåter sådan forskning.

De förslag som handlar om forskning på mänskliga embryonala stamceller skall bedömas från fall till fall, på grundval av de texter i ramprogrammet som antogs genom medbeslutandeferfarande den 27 juni 2002 och i det särskilda program som antogs av rådet den 30 september 2002. Enligt artikel 6.3 i det särskilda programmet (2) skall alla förslag till EU-finansiering på området godkännas från fall till fall av programkommittén, som består av företrädare för medlemsstaterna som utses av dessa. Kommissionen kommer inte att föreslå finansiering av forskning på embryonala stamceller från överblivna mänskliga embryon så länge som rådet inte kunnat enas om kommissionens ändrade förslag av den 26 november 2003 (3).

Kommissionen har fortfarande samma ståndpunkt i frågan som den redogjorde för i det ändrade förslaget av den 26 november 2003, som fortfarande ligger på rådets bord.

---

(1)  Förslag som syftar till att EU-finansierad forskning på embryonala stamceller från överblivna mänskliga embryon skall omgärdas av mycket stränga, tydliga och öppna regler.

(2)  Förfarandet i artikel 7.3 (dvs. kommittéförfarandet) skall tillämpas för antagandet av FoTU-åtgärder där användning av mänskliga embryon och stamceller från mänskliga embryon ingår (2002/834/EG, EGT L 294/3).

(3)  KOM(2003) 749 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/772 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/772

---

(2004/C 84 E/0868)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0326/04

från Willi Piecyk (PSE) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Bidrag till nya fiskenät

| 1. | Sedan när är det obligatoriskt för fiskare från EU:s medlemsstater att använda de så kallade Bacoma-näten för att bättre skydda torskbestånden i Östersjön? |
| --- | --- |

1.

Sedan när är det obligatoriskt för fiskare från EU:s medlemsstater att använda de så kallade Bacoma-näten för att bättre skydda torskbestånden i Östersjön?

| 2. | Finns det möjligheter till ekonomiska bidrag från Europeiska unionen för att göra det lättare att skaffa sådana nät? |
| --- | --- |

2.

Finns det möjligheter till ekonomiska bidrag från Europeiska unionen för att göra det lättare att skaffa sådana nät?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 mars 2004)

| 1. | Bacoma-trål för fiske (1) infördes som ett alternativt redskap i förordningen om totala tillåtna fångstmängder (TAC) för år 2002 (2). De tekniska specifikationerna för dessa trålar ändrades år 2003 genom förordning (EG) nr 1754/2003 (3) om ändring förordningen om totala tillåtna fångstmängder (TAC) för år 2003 (4) som även innebar att det blev obligatoriskt att använda Bacoma-trål vid torskfiske i Östersjön. |
| --- | --- |

1.

Bacoma-trål för fiske (1) infördes som ett alternativt redskap i förordningen om totala tillåtna fångstmängder (TAC) för år 2002 (2). De tekniska specifikationerna för dessa trålar ändrades år 2003 genom förordning (EG) nr 1754/2003 (3) om ändring förordningen om totala tillåtna fångstmängder (TAC) för år 2003 (4) som även innebar att det blev obligatoriskt att använda Bacoma-trål vid torskfiske i Östersjön.

| 2. | Följande anges i artikel 9.1 c i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 (5): ”Statligt stöd får även beviljas till utrustning eller modernisering av fartyg”. I det allra sista stycket i punkt 1.4 i bilaga III anges det emellertid att ”utbyte av fiskeredskap inte [skall] betraktas som bidragsberättigande kostnad”. Vidare anges följande i punkt 1.4 b i i bilaga III till samma förordning: ”Investeringarna bör avse [...] rationalisering av fisket, särskilt genom mer selektiva fisketekniker och metoder ombord, för att undvika icke önskvärda bifångster”. Med tanke på att gemenskapslagstiftningen har inneburit att Bacoma-trålar har blivit obligatoriska på Östersjön är investeringar i dessa redskap inte längre berättigade till denna typ av bidrag. |
| --- | --- |

2.

Följande anges i artikel 9.1 c i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 (5): ”Statligt stöd får även beviljas till utrustning eller modernisering av fartyg”. I det allra sista stycket i punkt 1.4 i bilaga III anges det emellertid att ”utbyte av fiskeredskap inte [skall] betraktas som bidragsberättigande kostnad”. Vidare anges följande i punkt 1.4 b i i bilaga III till samma förordning: ”Investeringarna bör avse [...] rationalisering av fisket, särskilt genom mer selektiva fisketekniker och metoder ombord, för att undvika icke önskvärda bifångster”. Med tanke på att gemenskapslagstiftningen har inneburit att Bacoma-trålar har blivit obligatoriska på Östersjön är investeringar i dessa redskap inte längre berättigade till denna typ av bidrag.

| 3. | Fartyg kan få ekonomisk ersättning för produktivitetsförlust på grund av användning av Bacoma-trålar, i enlighet med artikel 16.2 i förordning (EG) nr 2792/1999 om ”Tillfälligt upphörande av verksamheten samt annan ekonomisk ersättning” där följande anges: ”Vid rådsbeslut om tekniska restriktioner för vissa fiskeredskap eller fiskemetoder får medlemsstaterna bevilja ekonomisk ersättning till fiskare och fartygsägare. Detta stöd är avsett att täcka utgifter för teknisk anpassning och får inte betalas ut under mer än sex månader.” För att de fartyg som måste använda sig av Bacoma-trålar skall kunna få denna typ av ersättning under den period om högst sex månader som anges ovan måste den behöriga myndigheten informeras om produktivitetsförlustens omfattning och varaktighet. |
| --- | --- |

3.

Fartyg kan få ekonomisk ersättning för produktivitetsförlust på grund av användning av Bacoma-trålar, i enlighet med artikel 16.2 i förordning (EG) nr 2792/1999 om ”Tillfälligt upphörande av verksamheten samt annan ekonomisk ersättning” där följande anges: ”Vid rådsbeslut om tekniska restriktioner för vissa fiskeredskap eller fiskemetoder får medlemsstaterna bevilja ekonomisk ersättning till fiskare och fartygsägare. Detta stöd är avsett att täcka utgifter för teknisk anpassning och får inte betalas ut under mer än sex månader.” För att de fartyg som måste använda sig av Bacoma-trålar skall kunna få denna typ av ersättning under den period om högst sex månader som anges ovan måste den behöriga myndigheten informeras om produktivitetsförlustens omfattning och varaktighet.

---

(1)  Bacoma är ett treårigt forskningsprojekt som delvis finansieras av EG.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2555/2001 av den 18 december 2001 om fastställande för år 2002 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs, EGT L 347, 31.12.2001.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1754/2003 av den 22 september 2003 om ändring för tredje gången av förordning (EG) nr 2341/2002 om fastställande för år 2003 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs, EUT L 252, 4.10.2003.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 2341/2002 av den 20 december 2002, EGT L 356, 31.12.2002.

(5)  Rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn, EGT L 337, 30.12.1999, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2369/2002 av den 20 december 2002, EGT L 358, 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/773 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/773

---

(2004/C 84 E/0869)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0328/04

från Marco Cappato (NI), Maurizio Turco (NI), Marco Pannella (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Olivier Dupuis (NI) och Emma Bonino (NI) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Den kinesiska nyårsparaden i Paris

Paris borgmästare och dess polisbyrå vägrade att låta den franska Falun Gong-föreningen delta i den kinesiska nyårsparaden i Paris, som ägde rum den 24 januari 2004.

Den franska Falun Gong-föreningen anhöll om att få vara med i paraden med uppträdanden av lejondansare, kinesiska trumslagare, traditionell dans och dekorerade vagnar. Mindre än en vecka före evenemanget skulle äga rum vägrade stadshuset godkänna ansökan på grund av byråkratiska problem som hängde samman med registreringsdatumet. Sanningen är att handlingarna sändes in i tid, redan i oktober. Dessutom gavs den franska Falun Gong-föreningen inga tillstånd till andra aktiviteter under festligheterna, vilket den hade ansökt om, exempelvis att få utföra de traditionella Falun Gong-övningarna och att få dela ut information.

Det verkar som om den kinesiska ambassaden har hotat att annulera samtliga festligheter om staden Paris tillät Falun Gong att medverka. Andra icke officiella röster, som de kinesiska myndigheterna motarbetar, har mötts av liknande hinder.

Känner kommissionen till vad som hände i Paris förra veckan?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att liknande saker inte sker igen på EU:s territorium?

Avser kommissionen att tala med den franska regeringen, stadshuset i Paris och de kinesiska ambassadörerna i Frankrike och EU för att påminna dem om att yttrandefrihet och mötesfrihet är grundläggande mänskliga rättigheter som entydigt skyddas av artikel 6 i FEU?

Svar från Antόnio Vitorino på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Enligt EG-fördraget och Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen har gemenskapen ingen allmän behörighet i fråga om grundläggande fri- och rättigheter. Kommissionen får ingripa bara om dessa rättigheter kränkts på ett sätt som strider mot EG-rätten, vilket inte är fallet i det ärende parlamentsledamoten tar upp.

Kommission vill fästa uppmärksamheten på att den regelbundet tar upp situationer där grundläggande mänskliga rättigheter kränkts på grund av medlemskap i Falun Gong, vanligen inom ramen för dialogen EU-Kina om mänskliga rättigheter och nu senast vid mötet i Dublin den 26-27 februari 2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/773 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/773

---

(2004/C 84 E/0870)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0331/04

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Inrättande av ett regionalt centrum för samordning av socialpolitik på Balkan

Europeiska kommissionen har redan en längre tid tillkännagivit sin avsikt att inrätta eller medverka vid inrättandet av ett regionalt centrum för samordning av socialpolitik på Balkan. Avsikten var att detta centrum skulle inrättas våren 2004.

Vilken är situationen i fråga om inrättandet av ett regionalt centrum för samordning av socialpolitik för länderna i sydöstra Europa?

Närmare bestämt:

| — | Hur långt har man kommit med förberedelserna för inrättandet av detta centrum? |
| --- | --- |

—

Hur långt har man kommit med förberedelserna för inrättandet av detta centrum?

| — | Vilket datum planeras verksamheten inledas? |
| --- | --- |

—

Vilket datum planeras verksamheten inledas?

| — | Var kommer detta centrum att vara förlagt? |
| --- | --- |

—

Var kommer detta centrum att vara förlagt?

| — | Vilken personal och vilka ekonomiska resurser planeras detta centrum få? |
| --- | --- |

—

Vilken personal och vilka ekonomiska resurser planeras detta centrum få?

| — | Vilka arbetsuppgifter kommer detta regionala centrum att ha? |
| --- | --- |

—

Vilka arbetsuppgifter kommer detta regionala centrum att ha?

| — | Vilka parter medverkar vid inrättandet av centrumet och vid driften av det? |
| --- | --- |

—

Vilka parter medverkar vid inrättandet av centrumet och vid driften av det?

| — | På vilket sätt kommer länderna i regionen att medverka vid inrättandet av centrumet och vid driften av det? |
| --- | --- |

—

På vilket sätt kommer länderna i regionen att medverka vid inrättandet av centrumet och vid driften av det?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Avsikten med att upprätta ett regionalt centrum för samordning av socialpolitik är att fortsätta projektet för stärkande av social sammanhållning i sydöstra Europa genom att främja samordningen av de nationella socialförsäkringssystemen inom ramen för initiativet för social sammanhållning i stabilitetspakten för sydöstra Europa.

Det regionala centrumet för samordning kommer att finansieras av Cards regionala program för 2003 (2 miljoner euro över tre år) och upprättas i nära samarbete med Europarådet (samfinansiering 200 000 euro). Det övergripande projektet innebär mer än att endast upprätta ett regionalt centrum för samarbete (platsen är inte ännu bestämd). Målet är att de nationella myndigheterna skall få ta del av och få förslag på olika samordningsinstrument och att de bästa metoderna inom EU för behandling av ärenden med gränsöverskridande konsekvenser skall användas gemensamt.

Projektets åtgärder kommer att koncentreras på följande tre viktiga områden:

| — | Stöd till samarbete i fråga om en reform av det sociala skyddet. |
| --- | --- |

—

Stöd till samarbete i fråga om en reform av det sociala skyddet.

| — | Stöd till institutioner och yrkesutbildning inom den sociala sektorn. |
| --- | --- |

—

Stöd till institutioner och yrkesutbildning inom den sociala sektorn.

| — | Stöd till social dialog och informationsutbyte, särskilt om sociala och medborgerliga rättigheter och gränsöverskridande frågor (lika behandling, export av förmåner osv.). |
| --- | --- |

—

Stöd till social dialog och informationsutbyte, särskilt om sociala och medborgerliga rättigheter och gränsöverskridande frågor (lika behandling, export av förmåner osv.).

Förberedelserna för upprättandet av centrumet har varit i gång sedan september 2003 och arbetsbeskrivningen för Cards-projektet är nästan färdig. Vissa detaljer i förfarandet och fördelningen av personal och budgetmedel måste fortfarande utarbetas mellan kommissionen och Europarådet. Avsikten är emellertid att ett direkt avtal skall skrivas under snart med Europarådet och att centrumets verksamhet ska inledas senast i början av juni 2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/774 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/774

---

(2004/C 84 E/0871)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0334/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Den oförändrade situationen för de mänskliga rättigheterna och demokratin i Kina och Hongkong, hotet mot Taiwan och behovet av ett vapenembargo

| 1. | Håller kommissionen med mig om att den viktigaste positiva förändringen i Folkrepubliken Kina efter 1989 är den oerhörda men ofta helt okontrollerade ekonomiska tillväxten som skapar hopp om att folken i Kina i framtiden inte längre skall behöva leva i fattigdom? |
| --- | --- |

1.

Håller kommissionen med mig om att den viktigaste positiva förändringen i Folkrepubliken Kina efter 1989 är den oerhörda men ofta helt okontrollerade ekonomiska tillväxten som skapar hopp om att folken i Kina i framtiden inte längre skall behöva leva i fattigdom?

| 2. | Har kommissionen sedan 1989 inom Folkrepubliken Kina kunnat konstatera några väsentliga förbättringar i fråga om förenings-, yttrande- eller pressfriheten? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen sedan 1989 inom Folkrepubliken Kina kunnat konstatera några väsentliga förbättringar i fråga om förenings-, yttrande- eller pressfriheten?

| 3. | Har kommissionen sedan 1989 inom Folkrepubliken Kina kunnat konstatera några väsentliga förbättringar i fråga om att politiska meningsmotståndare inte längre sätts i fängelse eller att det blivit slut på att ett enda politiskt parti har monopol på makten eller att det ofta tillämpade dödsstraffet avskaffats? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen sedan 1989 inom Folkrepubliken Kina kunnat konstatera några väsentliga förbättringar i fråga om att politiska meningsmotståndare inte längre sätts i fängelse eller att det blivit slut på att ett enda politiskt parti har monopol på makten eller att det ofta tillämpade dödsstraffet avskaffats?

| 4. | Har kommissionen sedan 1989 inom Folkrepubliken Kina kunnat konstatera några väsentliga förbättringar i fråga om hur myndigheterna ställer sig till att invånarna i den f.d. brittiska kronkolonin Hongkong strävar efter en fullvärdig parlamentarisk demokrati och en rättsstat? |
| --- | --- |

4.

Har kommissionen sedan 1989 inom Folkrepubliken Kina kunnat konstatera några väsentliga förbättringar i fråga om hur myndigheterna ställer sig till att invånarna i den f.d. brittiska kronkolonin Hongkong strävar efter en fullvärdig parlamentarisk demokrati och en rättsstat?

| 5. | Har kommissionen sedan 1989 inom Folkrepubliken Kina kunnat konstatera några väsentliga förbättringar i fråga om planerna på återerövring av ön Taiwan som hört till Kina endast mellan åren 1945 och 1949 och vars ursprungliga befolkning nu väljer varaktig självständighet och goda relationer till grannlandet Kina? |
| --- | --- |

5.

Har kommissionen sedan 1989 inom Folkrepubliken Kina kunnat konstatera några väsentliga förbättringar i fråga om planerna på återerövring av ön Taiwan som hört till Kina endast mellan åren 1945 och 1949 och vars ursprungliga befolkning nu väljer varaktig självständighet och goda relationer till grannlandet Kina?

| 6. | Har kommissionen visshet om att tragiska händelser med våldsingripanden från statsmakternas sida, av det slag som utspelade sig då upproret 1989 kuvades, inte kommer att upprepas, vare sig nu eller i framtiden? |
| --- | --- |

6.

Har kommissionen visshet om att tragiska händelser med våldsingripanden från statsmakternas sida, av det slag som utspelade sig då upproret 1989 kuvades, inte kommer att upprepas, vare sig nu eller i framtiden?

| 7. | Är kommissionen redo att verka för att vapenembargot mot Folkrepubliken Kina kommer att kvarstå oförändrat, så länge landet inte är någon demokratisk rättsstat, så länge det läggs hinder i vägen för demokratin i Hongkong och så länge det inte ingåtts någon nonaggressionspakt mellan Kina och Taiwan? |
| --- | --- |

7.

Är kommissionen redo att verka för att vapenembargot mot Folkrepubliken Kina kommer att kvarstå oförändrat, så länge landet inte är någon demokratisk rättsstat, så länge det läggs hinder i vägen för demokratin i Hongkong och så länge det inte ingåtts någon nonaggressionspakt mellan Kina och Taiwan?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 mars 2004)

Europeiska unionen anser att det under de senaste åren skett vissa förbättringar i situationen i Kina när det gäller de mänskliga rättigheterna, men är fortfarande i många avseenden bekymrad över sakernas tillstånd, särskilt vad beträffar de medborgerliga och politiska rättigheterna. De flesta av de frågor som parlamentsledamoten tar upp har behandlats inom ramen för dialogen mellan EU och Kina om de mänskliga rättigheterna och EU har för avsikt att snart företa en övergripande utvärdering av den dialogen. EU har även noga följt utvecklingen i fråga om Hongkong och Taiwan och kommer att fortsätta att göra detta. Alla dessa frågor, oavsett om de har att göra med situationen i Kina när det gäller de mänskliga rättigheterna eller är av regional karaktär, måste naturligtvis beaktas noga i samband med diskussionerna om ett eventuellt hävande av embargot mot vapenförsäljning till Kina.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/775 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/775

---

(2004/C 84 E/0872)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0335/04

från Astrid Thors (ELDR) till kommissionen

(10 februari 2004)

Ämne:   Vad anser EU-kommissionen om förlängningen av driftstillståndet för kärnkraftverket i Sosnovy Bor

Hösten 2003 gick driftstillståndet för kärnkraftsenheten av Tjernobyltypen i Sosnovy Bor ut och förlängning av tillstånd har sökts.

I ljuset av det TACIS-samarbete som EU bedrivit med Ryssland: anser EU-kommissionen att säkerheten vid detta kärnkraftverk uppfyller de internationella standarderna? Uppfyller den administration som skall ge tillstånd de standarder som måste ställas på en dylik myndighet? Finns det garantier om att kärnkrafts-avfallet förvaltas och hanteras enligt de internationella konventionerna?

Svar från Christopher Patteri på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Kärnkraftverket i Sosnovy Bor består av fyra RBMK (1)-reaktorer, varav två är av första generationen (tagna i drift 1973 och 1975) och enligt experterna inte anses uppfylla internationellt erkända säkerhetsnormer. Kommissionen har alltid rekommenderat att de, liksom andra sovjetiska reaktorer av första generationen, skall stängas. Kommissionen och Ryssland ingår i en gemensam arbetsgrupp som skall analysera möjligheterna att stänga första generationens ryska reaktorer. De åtta mest industrialiserade ländernas (G8) grupp för kärnsäkerhet ställde sig bakom arbetsgruppens verksamhetsprogram vid sitt senast möte i Geneve den 4 februari 2004.

Ryssland är en avtalspart i det internationella atomenergiorganets (IAEA) konvention om kärnsäkerhet sedan 1996 och som sådan garanterar regeringen att tillsynsorganet för kärnkraft (Gosatomnadzor) ska åtnjuta oberoende och befogenheter i enlighet med bestämmelserna i konventionen.

Ryssland ansvarar för att utveckla och upprätta ett eget regelsystem för kärnenergi. Sedan 1994 får Gosatomnadzor bidrag, inom ramen för Tacis-programmet, från ett konsortium av europeiska nationella säkerhetsmyndigheter, som ska hjälpa till att bygga upp ett starkt, oberoende och behörigt system anpassat efter landets särskilda situation och med respekt för de grundläggande principerna som fastställs i konventionen om kärnsäkerhet. Tonvikten har lagts på att främja ett system för beviljande av licenser, på att utveckla kvalitetssäkringssystem och på att förbättra kraven i fråga om analys av kärnsäkerheten. Betydande framsteg har gjorts när det gäller lagstiftning, tillsyn, förfaranden och arbetsmetoder. Likväl är det de nationella myndigheterna som är ansvariga när det gäller frågan om Gosatomnadzors oberoende gentemot de som driver kraftverken och gentemot den politiska ledningen.

Trots att IAEA-konventionen om säkerhet vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall skrevs under i januari 1999, har den ännu inte trätt i kraft i Ryssland. Det är därför inte möjligt att i detta skede garantera att hanteringen av avfall lever upp till de internationella förfarandena.

---

(1)  Lättvattenkylda grafitmodererade reaktorer.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/776 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/776

---

(2004/C 84 E/0873)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0337/04

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2004)

Ämne:   Subventioner till Parmalatkoncernen

Enligt pressuppgifter verkar den ekonomiska skandalen i fråga om den italienska livsmedelskoncernen Parmalat att utvidga sig.

Kan kommissionen upplysa mig om huruvida den insolventa mjölkkoncernen Parmalat fått EU-stöd?

Om så är fallet, kan kommissionen då redogöra för hur mycket stöd som betalats ut samt under vilka tidsperioder?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

Parmalat-gruppen har fått EU-stöd.

Sedan 1990 har Parmalat-gruppen erhållit utbetalningar av medel som förvaltas direkt av kommissionen på totalt 2 278 448 euro. Beloppen fördelar sig på följande sätt:

| År/period | Belopp |
| --- | --- |
| 1990 | 733 747,76 |
| 1990-1998 | 677 636,24 |
| 1999-2003 | 867 064,00 |
| TOTALT | 2 278 448,00 |

År/period

Belopp

1990

733 747,76

1990-1998

677 636,24

1999-2003

867 064,00

TOTALT

2 278 448,00

För indirekta utgifter (med delad förvaltning), det vill säga EU-stöd som finaniseras eller medfinansieras via Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, gäller följande:

| — | För det första: Jordbruksstöd som finansieras via EUGFJ:s garantisektion förvaltas av medlemsstaterna i enlighet med bestämmelserna om delad förvaltning. Räkenskapsinformation om dessa stödutbetalningar innehas av medlemsstaterna och översänds till kommissionen i enlighet med förordning (EG) nr 2390/1999 (1). I artikel 2.3 åläggs kommissionen att se till att den information som medlemsstaterna översänder hålls konfidentiell. Kommissionen kan därför inte tillhandahålla några detaljerade uppgifter om hur stora belopp Parmalat-gruppen har erhållit via EUGFJ-garantin. |
| --- | --- |

—

För det första: Jordbruksstöd som finansieras via EUGFJ:s garantisektion förvaltas av medlemsstaterna i enlighet med bestämmelserna om delad förvaltning. Räkenskapsinformation om dessa stödutbetalningar innehas av medlemsstaterna och översänds till kommissionen i enlighet med förordning (EG) nr 2390/1999 (1). I artikel 2.3 åläggs kommissionen att se till att den information som medlemsstaterna översänder hålls konfidentiell. Kommissionen kan därför inte tillhandahålla några detaljerade uppgifter om hur stora belopp Parmalat-gruppen har erhållit via EUGFJ-garantin.

| — | För det andra: Det är möjligt att företaget Parmalat har kommit i åtnjutande av stöd via program som medfinansieras via EUGFJ:s utvecklingssektion. Åtgärder som får stöd inom ramen för landsbygdsutvecklingen under EUGFJ:s utvecklingssektion ingår, enligt de programplaneringsregler som följer av strukturfondslagstiftningen (2), i den operativa programplaneringen för mål 1-områden. Enligt dessa regler innehåller programmen i fråga ingen finansiell information om den slutliga stödmottagaren. I artikel 18 i förordning (EG) nr 438/200 (3) förvaltnings- och kontrollsystemen för stöd som beviljas inom ramen för strukturfonderna föreskrivs hur den räkenskapsinformation som medlemsstaterna är skyldiga att inneha skall vara utformad och vilket innehåll den skall ha. |
| --- | --- |

—

För det andra: Det är möjligt att företaget Parmalat har kommit i åtnjutande av stöd via program som medfinansieras via EUGFJ:s utvecklingssektion. Åtgärder som får stöd inom ramen för landsbygdsutvecklingen under EUGFJ:s utvecklingssektion ingår, enligt de programplaneringsregler som följer av strukturfondslagstiftningen (2), i den operativa programplaneringen för mål 1-områden. Enligt dessa regler innehåller programmen i fråga ingen finansiell information om den slutliga stödmottagaren. I artikel 18 i förordning (EG) nr 438/200 (3) förvaltnings- och kontrollsystemen för stöd som beviljas inom ramen för strukturfonderna föreskrivs hur den räkenskapsinformation som medlemsstaterna är skyldiga att inneha skall vara utformad och vilket innehåll den skall ha.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 2390/1999 av den 25 oktober 1999 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1663/95 när det gäller formen av och innehållet i den räkenskapsinformation som medlemsstaterna måste ställa till kommissionens förfogande inom ramen för granskning och godkännande av räkenskaperna för EUGFJ:s garantisektion, EGT L 295, 16.11.1999.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.

(3)  (EG) nr 438/2001 av den 2 mars 2001 om genomförandebestämmelser till rådets förordning (EG) nr 1260/1999 beträffande förvaltnings- och kontrollsystemen för stöd som beviljas inom ramen för strukturfonderna, EGT L 63, 3.3.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/777 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/777

---

(2004/C 84 E/0874)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0347/04

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(11 februari 2004)

Ämne:   Artemisininbaserad kombinationsbehandling mot malaria

Kan kommissionen redogöra för sin inställning till artemisininbaserad kombinationsbehandling vid behandling av malaria?

Är kommissionen medveten om att artemisininbaserad kombinationsbehandling rekommenderas av WHO, men att det i länder som uppvisar stark resistens mot andra medikament finns ett motstånd mot att införa denna typ av kombinationsbehandling på grund av de höga kostnaderna?

Hur avser kommissionen ta itu med detta växande problem?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

Kommissionen är medveten om den ökande utbredningen av malariastammar som är resistenta mot malarialäkemedel, i synnerhet klorokin och sulfadoxin-pyrimetamin. I de riktlinjer för behandling av malaria som Världshälsoorganisationen (WHO) publicerade i januari 2003 och november 2003 rekommenderas fem olika slag av behandling. Av dessa innebär fyra artemisininbaserad kombinationsbehandling, som lämpar sig för regioner med låg resistens mot dessa läkemedel, t.ex. Västafrika. Rekommendationerna bygger på epidemiologiska, parasitologiska och kliniska kriterier, men det har inte gjorts någon grundlig analys av kostnaderna eller kapaciteten hos de berörda länderna och de nuvarande finansiella instrumenten för att säkerställa en hållbar strategi. Det har inte heller fastställts vilken roll som artemisininbaserade kombinationsbehandlingar skall ha på olika vårdnivåer, inbegripet grundläggande vård och olika typer av specialistvård.

Beslut om landsspecifika strategier för behandling av malaria måste fattas av de enskilda länderna med beaktande av möjliga effekter, investeringsbehov, resurser och kapacitet och efter jämförelse med andra alternativ. Vissa länder utanför Västafrika, bland annat Moçambique, har gått in för strategier som inte inbegriper artemisininbaserade kombinationsbehandlingar.

Inom ramen för sitt handlingsprogram ”Påskyndade insatser mot hiv/aids, malaria och tuberkulos som led i fattigdomsbekämpningen” (1) strävar kommissionen efter att minska den sjukdomsbörda som malaria utgör, i form av tre huvudsakliga åtgärder som alla rör behandlingen av malaria.

Kommissionen försöker öka effekterna av åtgärderna. I detta syfte har kommissionen påskyndat och ökat stödet till program rörande malaria. Kommissionen har inom ramen för sin programplanering anslagit 1,1 miljarder euro för bekämpande av dessa sjukdomar under 2003-2006, och cirka 25 % av åtgärderna avser malaria. Här ingår kommissionens bidrag till den globala fonden (460 miljoner euro för 2001-2006). För inköp av artemisininbaserade kombinationspreparat har redan 30 miljoner US-dollar avsatts under de tre första förslagsinfordringarna. Kommissionen kommer också att stödja initiativ för kombinationsbehandling av malaria, inbegripet artemisininbaserad behandling, inom ramen för den tematiska budgetposten för fattigdomsrelaterade sjukdomar. Huvuddelen av kommissionens stöd för att hjälpa länderna att göra framsteg med sikte på de hälsorelaterade utvecklingsmålen för det nya årtusendet - bland annat det sjätte målet avseende malaria - sker dock i form av sektorsstöd och allt mer även i form av allmänt budgetstöd. De enskilda ländernas möjligheter att välja de mest effektiva behandlingsmetoderna är beroende av deras ekonomiska kapacitet och det är på denna aspekt som kommissionen försöker rikta in största delen av stödet.

Kommissionen fortsätter att aktivt främja prissänkningar på de viktigaste läkemedlen såsom artemisinin-baserade kombinationspreparat, genom att förespråka och införa lagstiftning för prisdifferentiering (bland annat förordningen om förhindrande av återimport av prisdifferentierade läkemedel), tillämpa bestämmelserna om handelsrelaterede aspekter av immaterialrätter (TRIPS) och främja lokal produktion av artemisininbaserade kombinationspreparat. Kommissionen håller för närvarande på att undersöka de initiativ som syftar till lokal produktion av artemisininbaserade kombinationspreparat av god kvalitet och till överkomliga priser, som lämnades in efter en förslagsinfordran 2003.

Kommissionen har också avsatt betydande forskningsresurser för att utveckla effektivare läkemedel och vaccin mot hiv/aids, malaria och tuberkulos. Här ingår stöd som i samarbete med utvecklingsländerna ges till grundforskning och test i fas I (200 miljoner euro) samt kliniska test (inom ramen för partnerskap mellan Europa och utvecklingsländerna inom området klinisk prövning: 200 miljoner euro från kommissionen och 200 miljoner euro från medlemsstaterna). Genom denna övergripande strategi strävar kommissionen efter att minska den börda som malaria och dess fattigdomsrelaterade verkningar utgör för utvecklingsländerna.

Även om kommissionen i princip stöder de behandlingar som WHO rekommenderar mot malaria och andra sjukdomar i utvecklingsländerna anser den att beslut om sådana strategier måste fattas av det berörda landet och med beaktande av lokala förhållanden.

---

(1)  KOM(2003) 93 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/779 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/779

---

(2004/C 84 E/0875)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0350/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Resebyråer: Alitaliakrisens återverkningar på sysselsättningen

Krisen inom Alitalia riskerar att skada också de sektorer som samarbetar med flygtransportsektorn, särskilt resebyråsektorn.

I den strukturomvandlingsplan för sektorn som nu diskuteras förutses drastiska nedskärningar av kommissionerna till resebyråerna: från nuvarande 7 procent till 1 procent på försäljningen av utrikes biljetter och från 3 procent till 1 procent på försäljningen av inrikes biljetter.

Som nationella företrädare för resebyråbranschen anför kan dessa åtgärder komma att innebära att hundratals företag i branschen slås ut. Detta betyder att över 10 000 arbetsplatser är i riskzonen, vilket är fyra gånger fler än de arbetsplatser som Alitalia nämner.

Dessutom skulle nedskärningarna, som leder till en ökning av flygbiljettpriserna, ha återverkningar för konsumenterna. Den slutliga köparen kan komma att få praktiska svårigheter att skaffa sig resehandlingar på grund av att resebyråerna nödgas att avstå från att tillhandahålla en tjänst som har blivit alltför dyr.

Vidare måste det påpekas att dessa beslut, som inte har tidigare har förekommit i Europa, har delgivits operatörerna inom sektorn med en förvarning på endast 60 dagar.

Kan kommissionen svara på följande frågor, med tanke på de allvarliga konsekvenser som ett sådant agerande kan ha på sysselsättningen och med hänsyn till att resebyråerna är den huvudsakliga försäljningskanalen för flyget, eftersom de förvaltar 91 procent av faktureringen för flygbiljetter och att därför en kris i denna sektor skulle få effekter genom att förvärra situationen inte bara för Alitalia, som redan är allvarlig, utan även för alla andra flygbolag:

| 1. | Kan Europeiska unionen ingripa i frågan utifrån ett sysselsättningspolitiskt perspektiv eller med stöd av någon annan befogenhet som kan tillämpas i frågan? |
| --- | --- |

1.

Kan Europeiska unionen ingripa i frågan utifrån ett sysselsättningspolitiskt perspektiv eller med stöd av någon annan befogenhet som kan tillämpas i frågan?

| 2. | Vilken är kommissionens bedömning av och åsikt om detta argument? |
| --- | --- |

2.

Vilken är kommissionens bedömning av och åsikt om detta argument?

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/779 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/779

---

(2004/C 84 E/0876)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0351/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 februari 2004)

Ämne:   Resebyråer: allvarliga svårigheter för organisatörer och konsumenter

Resebyråerna befinner sig för närvarande i mycket svår situation till följd av krisen inom turistsektorn, som drabbats av en tillbakagång efter attentatet mot World Trade Center år 2001, rädslan för smittsamma sjukdomar, prishöjningar efter eurons införande, rädslan för flygolyckor och krig. Denna situation förvärras nu av att många flygbolag gör betydande nedskärningar i resebyråernas kommission för att reducera sina egna kostnader och kunna motsvara marknadens krav. Alitalias nyligen genomgångna kris som gjorde att det italienska bolaget fattade ett sådant beslut är bara den senaste av de händelser som fortsätter att återverka på övriga operatörer i branschen: även Air France, Iberia, Lufthansa, Tyrolean Airways och British Airways har redan aviserat drastiska nedskärningar av kommissionerna. Resebyråerna måste nu, för att inte gå miste om hela sin vinst, övervältra en betydande extrakostnad på kunderna för att utfärda biljetter. Det bör understrykas att det framför allt är konsumenterna som drabbas av den beskrivna situationen, både genom att priserna går upp och genom risken att många byråer på längre sikt tvingas ställa in sin verksamhet och att det på så sätt kommer att bli brist på en mycket viktig mellanhand. Resebyråerna inte bara utfärdar biljetter utan upplyser också om tidtabeller, bästa priser och anslutnings-flyg, informerar vid strejker och inställda flyg, tar hand om återbetalningar, beställer särskilda tjänster när det gäller funktionshindrade och minderåriga som reser ensamma samt erbjuder olika betalningssätt. Konsumenterna kan inte alltid själva tillgodose dessa krav genom att personligen kontakta flygbolagen.

Det är mycket allvarligt att flygbolagen för att motivera nedskärningarna även anger nödvändigheten att möta konkurrensen från lågprisbolag. Det är välkänt att dessa vänder sig till en annan kundkrets, de tillhandahåller inte service av samma kvalitet och ger inte kunderna samma känsla av tillförlitlighet, av bekväma tidtabeller eller av säkerhet i händelse av problem. De reguljära flygbolagen försämrar däremot inte förmånerna för sina frekventa kunder, t.ex. rabatter, utvidgning av biljetternas giltighet, gratis vistelse och system med flygbonuspoäng.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund och i medvetande om att den europeiska marknaden bygger på regler om fri konkurrens, men också att unionen skall verka för att försvara arbetstagare och konsumenter, svara på följande frågor:

| 1. | Finns det någon möjlighet för EU att ingripa i denna fråga? |
| --- | --- |

1.

Finns det någon möjlighet för EU att ingripa i denna fråga?

| 2. | Kan kommissionen på något sätt ge några vägledande riktlinjer i frågan om konkurrensen mellan de reguljära flygbolagen och lågprisbolagen? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen på något sätt ge några vägledande riktlinjer i frågan om konkurrensen mellan de reguljära flygbolagen och lågprisbolagen?

| 3. | Finns det exempel på goda lösningar och/eller normer för självreglering inom flygbolagen som kan tjäna som exempel? |
| --- | --- |

3.

Finns det exempel på goda lösningar och/eller normer för självreglering inom flygbolagen som kan tjäna som exempel?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0350/04 och E-0351/04

ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(23 mars 2004)

Kommissionen känner inte till att flera europeiska flygbolag, däribland Alitalia, beslutat att ändra systemet för ersättningar till resebyråerna. Kommissionen förstår att det handlar om en fråga av yttersta vikt för resebyråerna och att dessa är oroliga för de följder förändringarna kan medföra för såväl lönsamhet som sysselsättning.

Det måste emellertid påpekas att hur flygbolagen organiserar biljettförsäljningen ingår i respektive bolags kommersiella frihet så länge de följer tillämplig lagstiftning (avtalsrätt, konkurrensrätt, reglerna för den inre marknaden o.s.v.) Kommissionen har ingen särskild befogenhet utöver dessa generella regelverk, och känner inte heller till någon uppförandekod eller självreglering på området. Det finns exempel på att flygbolagen gjort frivilliga åtaganden, men de rör enbart flygpassagerarnas rättigheter (1).

Som för övrigt nämns i frågan, tillhandahåller resebyråerna en rad andra tjänster förutom utfärdandet av biljetter, och säljer en mycket stor del av de traditionella bolagens biljetter. Flygbolagens bör därför ha intresse av denna försäljningskanals fortsatta existens.

När det gäller lågprisbolagen är det bara att konstatera att de säljer i princip samtliga biljetter direkt, framför allt via Internet, och att de traditionella bolagen, däribland Alitalia, därför har stärkt sin direktförsäljning. Det är emellertid också sant att lågprisbolagens kundkrets till stor del är ny och inte hade för vana att ta flyget förut. Lågprisbolagens marknadsandel ligger för närvarande på 12 % av flygresorna inom EU.

---

(1)  http://www.ecac-ceac.org

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/781 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/781

---

(2004/C 84 E/0877)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0358/04

från Werner Langen (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Förfarande gällande pant på burkar i Tyskland

I oktober 2003 inledde Europeiska kommissionen ett överträdelseförfarande mot det tyska beslutet om pant på burkar.

Efter att tidsfristen för ett ställningstagande från Förbundsrepubliken Tyskland löpt ut och med hänsyn till att bestämmelsen inte enbart utgör ett hot mot handeln inom den inre marknaden utan även mot produktionsenheter i Tyskland önskar jag ställa följande frågor till kommissionen:

| 1. | Hur långt har förfarandet nått? |
| --- | --- |

1.

Hur långt har förfarandet nått?

| 2. | Vilka argument har Europeiska kommissionen åberopat mot den tyska bestämmelsen? |
| --- | --- |

2.

Vilka argument har Europeiska kommissionen åberopat mot den tyska bestämmelsen?

| 3. | Anser kommissionen att det är meningsfullt att omgående häva den tyska bestämmelsen om pant på burkar? |
| --- | --- |

3.

Anser kommissionen att det är meningsfullt att omgående häva den tyska bestämmelsen om pant på burkar?

| 4. | När och vilka vidare åtgärder kan väntas? |
| --- | --- |

4.

När och vilka vidare åtgärder kan väntas?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 mars 2004)

| 1. | Den 21 oktober 2003 beslutade kommissionen att sända en formell underrättelse till Tyskland. Tyskland svarade genom skrivelser av den 22 december 2003 och 22 januari 2004. Kommissionen analyserar för närvarande svaret på den formella underrättelsen. |
| --- | --- |

1.

Den 21 oktober 2003 beslutade kommissionen att sända en formell underrättelse till Tyskland. Tyskland svarade genom skrivelser av den 22 december 2003 och 22 januari 2004. Kommissionen analyserar för närvarande svaret på den formella underrättelsen.

| 2. | Kommissionen kritiserar i sin formella underrättelse det praktiska genomförandet av pant- och återtagningsplikten i den tyska förordningen om förpackningar (Verpackungsverordnung) när det inte finns generella och inbördes förenliga återtagningssystem. Om det inte finns någon fungerande landsöver-gripande ordning för pantclearing mellan återtagningssystem kan man utgå ifrån att detaljhandlarna kan bestämma sig för att delvis eller t.o.m. helt och hållet ta bort sådana drycker ur sortimentet. Kommissionen undersöker därför för närvarande om och hur pant- och återtagningssystemet i sin nuvarande form kan hindra importen av drycker till Tyskland. Vad beträffar problematiken kring sådana slutna system så leder de till att produktionskostnaderna ökar och kan hindra import från andra medlemsstater, eftersom tillverkarna måste införa speciella produktions- eller förpackninglinjer för vissa delar av den tyska marknaden. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen kritiserar i sin formella underrättelse det praktiska genomförandet av pant- och återtagningsplikten i den tyska förordningen om förpackningar (Verpackungsverordnung) när det inte finns generella och inbördes förenliga återtagningssystem. Om det inte finns någon fungerande landsöver-gripande ordning för pantclearing mellan återtagningssystem kan man utgå ifrån att detaljhandlarna kan bestämma sig för att delvis eller t.o.m. helt och hållet ta bort sådana drycker ur sortimentet. Kommissionen undersöker därför för närvarande om och hur pant- och återtagningssystemet i sin nuvarande form kan hindra importen av drycker till Tyskland. Vad beträffar problematiken kring sådana slutna system så leder de till att produktionskostnaderna ökar och kan hindra import från andra medlemsstater, eftersom tillverkarna måste införa speciella produktions- eller förpackninglinjer för vissa delar av den tyska marknaden.

| 3. | Tyskland måste fullgöra de skyldigheter som följer av gemenskapsrätten. I den mån den enskilda medlemsstaten själv kan välja medlen, kan den i princip själv avgöra vilket medel den finner mest lämpligt. |
| --- | --- |

3.

Tyskland måste fullgöra de skyldigheter som följer av gemenskapsrätten. I den mån den enskilda medlemsstaten själv kan välja medlen, kan den i princip själv avgöra vilket medel den finner mest lämpligt.

| 4. | Mot bakgrund av resultaten av granskningen av Tysklands svar och den löpande utvärderingen av situationen på marknaderna kommer kommissionen att inom ramen för artikel 226 i EG-fördraget vidta lämpliga åtgärder. |
| --- | --- |

4.

Mot bakgrund av resultaten av granskningen av Tysklands svar och den löpande utvärderingen av situationen på marknaderna kommer kommissionen att inom ramen för artikel 226 i EG-fördraget vidta lämpliga åtgärder.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/781 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/781

---

(2004/C 84 E/0878)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0377/04

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Hållbar förvaltning av fiskeresurserna i Medelhavet och åtgärder för att bekämpa olagligt fiske

I Grekland och i andra länder i det geografiska Medelhavsområdet minskar fiskbestånden kraftigt till följd av det hårda fisketrycket och olagligt fiske, vilket rubbar den ekologiska jämvikten i det marina ekosystemet. Inom ramen för ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna och fiskbestånden i Medelhavet från unionens sida betonas särskilt bevarandepolitiken, samtidigt som en ökning av medlemsstaternas fiskejurisdiktion i Medelhavet eftersträvas som en del av ett bredare multilateralt initiativ med deltagare från områdets övriga kuststater (1).

Med hänsyn till unionens likgiltighet för en hållbar utveckling av fiskeverksamheten och oförmåga att bekämpa det olagliga fisket samt att EG har exklusiv behörighet när det gäller den gemensamma fiskeripolitikens yttre dimension:

| 1. | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att garantera en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar förvaltning av fiskeresurserna i Grekland och havsfiskezonerna? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att garantera en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar förvaltning av fiskeresurserna i Grekland och havsfiskezonerna?

| 2. | På vilket sätt kan fångsterna i de europeiska men även utomeuropeiska vattnen i Medelhavet skyddas mot det hänsynslösa och olagliga fisket av tredjeländer (t.ex. Turkiet)? |
| --- | --- |

2.

På vilket sätt kan fångsterna i de europeiska men även utomeuropeiska vattnen i Medelhavet skyddas mot det hänsynslösa och olagliga fisket av tredjeländer (t.ex. Turkiet)?

| 3. | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att harmonisera förvaltningen och utnyttjandet av de gemensamma resurserna i Medelhavet samt kontrollerna på internationellt vatten mot olagligt fiske, liksom sanktionerna vid överträdelser för att förhindra att fiskbestånden töms, och vilka sanktioner har tillgripits, eller kan tillgripas, mot stater som skyddar eller uppmuntrar till olagligt fiske (med bekvämlighetsflagg eller utan flagg)? |
| --- | --- |

3.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att harmonisera förvaltningen och utnyttjandet av de gemensamma resurserna i Medelhavet samt kontrollerna på internationellt vatten mot olagligt fiske, liksom sanktionerna vid överträdelser för att förhindra att fiskbestånden töms, och vilka sanktioner har tillgripits, eller kan tillgripas, mot stater som skyddar eller uppmuntrar till olagligt fiske (med bekvämlighetsflagg eller utan flagg)?

| 4. | Vilka mått och steg har vidtagits för att ge unionen möjlighet att öka medlemsstaternas fiskejurisdiktion i Medelhavet genom det multilaterala systemet med Medelhavets kuststater och med en hållbar förvaltning av resurserna och ekosystemen som mål? |
| --- | --- |

4.

Vilka mått och steg har vidtagits för att ge unionen möjlighet att öka medlemsstaternas fiskejurisdiktion i Medelhavet genom det multilaterala systemet med Medelhavets kuststater och med en hållbar förvaltning av resurserna och ekosystemen som mål?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Rådets förordning (EG) nr 94/94 av den 27 juni 1994 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna i Medelhavet (2), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2550/2000 (3), genomförs för närvarande i Medelhavet och sedan juni 2000 gäller inte längre det undantag som innebar att grekiska trålar både fick använda lyft med en maskstorlek mindre än 40 mm och fiska inom en kustzon av tre sjömil eller på ett vattendjup av mindre än 50 m om ett sådant djup nås närmare kusten. Om dessa bestämmelser genomförs och kontrolleras på rätt sätt av de grekiska myndigheterna bör de kunna bidra till att lösa problemen inom det grekiska fisket.

Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (4) utgör den ram som kommissionen grundar sina förslag på när det gäller hållbar förvaltning av gemenskapens fiske. Denna förordning är ett viktigt steg framåt och innebär att en effektivare anpassning av fiskekapaciteten möjliggörs, samtidigt som ett flerårigt perspektiv för både förvaltning och återhämtningsplaner skapas och gemenskapens kontroll-och tillsynssystem förstärks.

Med tanke på att den nuvarande Medelhavsförordningen inte längre uppfyller Medelhavsområdets fiskebehov och med hänsyn till de vägledande principerna i förordning (EG) nr 2371/2002 utfärdade kommissionen i oktober 2003 ett förslag till förordning som ligger i linje med de tankar som presenteras både i grönboken om den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) och i gemenskapens handlingsplan (5).

Kommissionen anser att ett sådant förslag genom sammanförandet av tekniska åtgärder och förvaltningen av fiskeansträngningar bör leda till ett mer ansvarsfullt och hållbart fiske i Medelhavet. Genom att föreskriva inrättandet av nationella förvaltningsplaner för vissa typer av fiske utgör förslaget dessutom en kompromiss mellan behovet av att garantera en harmoniserad gemenskapsram och ett flexibelt tillvägagångssätt där det är tillåtet att ta hänsyn till delregionala skillnader och särdrag. En harmoniserad gemenskapsram som tar hänsyn till lokala särdrag är en nödvändig förutsättning inte bara för att garantera samma konkurrensvillkor utan även för att föra fram förslag för fiskeförvaltning inom en mer omfattande internationell ram.

Olagligt fiske är ett problem som inte bara gäller tredje lands fartyg utan även gemenskapsfartyg. Ett exempel på detta är att grekiska vatten och resurser påverkas negativt både av den olagliga användningen av sprängämnen samt av bristfälligt uppfyllande av de lagstadgade kraven på maskstorlek på lyft vid trålfiske. Dessa problem måste hanteras inom gemenskapen och inte bara på internationell nivå.

Resultatet och slutdeklarationen från den ministerkonferens i Venedig som kommissionen anordnade i november 2003 utgör ett starkt politiskt underlag för att snabbare och effektivare uppnå hållbar fiskeförvaltning i Medelhavet. Utvidgningen av fiskerijurisdiktionen betraktas som en viktig åtgärd för att uppnå detta mål.

Framför allt kommer den uppblossande debatten om en eventuell samordnad utvidgning av de nationella jurisdiktionerna på öppet hav tillsammans med den nära förestående ratificeringen av den nya oberoende budgeten för Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet (AKFM) att innebära att frågor rörande såväl bevarande som överensstämmelse på ett bättre sätt kommer att kunna hanteras samordnat på Medelhavs-nivå.

---

(1)  Se KOM(2003) 589, 9.10.2003, Förslag till rådets förordning om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet och om ändring av förordningarna (EG) nr 2847/93 och (EG) nr 973/2001.

(2)  EGT L 171, 6.7.1994.

(3)  EGT L 292, 21.11.2000.

(4)  KOM(2001) 135 slutlig.

(5)  KOM(2002)535.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/783 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/783

---

(2004/C 84 E/0879)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0396/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Ett Guantanamo i Tamisa?

Europeisk massmedia har ställt denna fråga angående den situation som de utländska fångarna befinner sig i Förenade kungariket, vilka, trots att de har förklarat sig oskyldiga hålls häktade i fängelser med förhöjd säkerhet i Bel marsch i London, inom ramen för de antiterroristlagar som utfärdades efter den 11 september 2001. Dessa lagar gör det möjligt för de brittiska myndigheterna att hålla utländska personer, som misstänks utgöra en ”risk för den nationella säkerheten” häktade under obegränsad tid, och myndigheterna kränker därigenom den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna. Vad gör kommissionen gentemot Förenade kungarikets regering för att lösa denna allvarliga och oacceptabla situation?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Enligt den information som kommissionen förfogar över, tycks den särskilda situtation som parlamentsledamoten tar upp inte omfattas av gemenskapslagstiftningen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/783 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/783

---

(2004/C 84 E/0880)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0397/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(16 februari 2004)

Ämne:   Legalisering av invandrade arbetstagare som saknar handlingar i unionen

I Europeiska unionen arbetar tusentals invandrare som saknar handlingar, utan att de europeiska institutionerna hittills har fattat några beslut liknande Förenta staternas president som precis har skickat ett förslag till kongressen om en ny politik för att ge tusentals arbetstagare utan handlingar en legal status. Trots att genomförandet av detta beslut från Förenta staternas president kan innehålla vissa punkter som går att kritisera råder det inga tvivel om att det innebär ett viktigt steg framåt för att lösa ett oerhört allvarligt ekonomiskt och humanitärt problem. Planerar kommissionen några liknande politiska initiativ för att legalisera de papperslösas närvaro i unionen? Om så är fallet, vilken typ av initiativ rör det sig då om?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

För att genomföra Amsterdamfördraget och mandatet från Tammerfors har kommissionen lagt fram flera förslag till direktiv om rätt till inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare.

Inget av förslagen har innehållit bestämmelser om legalisering av den rättsliga ställningen för illegala invandrare som redan befinner sig på Europeiska unionens territorium och något sådant förslag planeras inte inom en nära framtid.

I sitt meddelande om invandring, integration och sysselsättning (1) slår kommissionen fast att inom ramen för den gemensamma invandringspolitiken är den enda följdriktiga strategin att hantera illegala invandrare att se till att de återvänder till sina ursprungsländer. En del medlemsstater har vidtagit legaliseringsåtgärder beträffande illegala invandrare. Sådana åtgärder kan ses som en faktor som gör att integrationsprocessen kan gå vidare, men också som en uppmuntran till ökad illegal invandring.

Med dessa möjliga effekter i åtanke kommer frågan om legalisering att ingå i den undersökning om kopplingar mellan legal och illegal migration som kommissionen kommer att offentliggöra under det irländska ordförandeskapet.

---

(1)  KOM(2003) 336 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/784 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/784

---

(2004/C 84 E/0881)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0407/04

från Hugues Martin (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Gemenskapsprogram — Craft

Sedan 1990-talet finansierar gemenskapen genom sina gemenskapsprogram för forskning och utveckling (FoU) de så kallade Craft-projekten. Målet för dessa projekt är att stödja de små och medelstora företagens behov på området för FoU, främja gränsöverskridande samarbete mellan små och medelstora företag inom FoU och att uppmuntra samarbete mellan små och medelstora företag och den europeiska forskningen.

Craft har gjort det möjligt för ett stort antal små och medelstora företag inom hela Europeiska unionen att sluta sig samman för att ta sig an forsknings- och utvecklingsprojekt, vilket just varit dess syfte.

Gemenskapen har nu inlett ett flerårigt program för att främja företagen, särskilt de små och medelstora, och haft som särskilt mål att förenkla de legislativa, administrativa och finansiella åtgärder som berör dem. Trots detta verkar gemenskapen inte känna något djupare engagemang för egen del för samma sak. Det är snarare så att de handlingar som krävs för att erhålla gemenskapsstöd blir allt krångligare att fylla i, och när väl ansökan godkänts tar utbetalningarna lång tid på sig, vilket avskräcker de små och medelstora företagen. Jag har fått veta att det ligger till på det här viset när det gäller Craft.

Med anledning av detta, skulle kommissionen inte kunna åta sig att vidta administrativa förenklingar, även om det behövs stränga regler för att bevilja gemenskapsstöd, i samförstånd med de små och medelstora företagen så att Europas alla små och medelstora företag kan dra nytta av sådana program, vars betydelse det inte råder något tvivel om?

Med anledning av Craft uppkommer följande frågor:

| — | Skulle kommissionen kunna utfärda de små och medelstora företagens kontrakt på deras eget språk för att man skall kunna undvika de missförstånd som kan uppstå, dels på grund av inofficiella översättningar, dels på grund av att ett språk används som de inte behärskar, även om kontraktet är skrivet på engelska? |
| --- | --- |

—

Skulle kommissionen kunna utfärda de små och medelstora företagens kontrakt på deras eget språk för att man skall kunna undvika de missförstånd som kan uppstå, dels på grund av inofficiella översättningar, dels på grund av att ett språk används som de inte behärskar, även om kontraktet är skrivet på engelska?

| — | Skulle man inte kunna begära att forskningscentrumen helt enkelt utställer proformafakturor, vilket också skulle medföra att de kan undvika problem i samband med momsen? |
| --- | --- |

—

Skulle man inte kunna begära att forskningscentrumen helt enkelt utställer proformafakturor, vilket också skulle medföra att de kan undvika problem i samband med momsen?

| — | Skulle kommission kunna åta sig att införa en utbetalningstidsfrist på högst tre månader, eftersom det är ekonomiskt svårt för ett litet eller medelstort företag att klara av längre förseningar? |
| --- | --- |

—

Skulle kommission kunna åta sig att införa en utbetalningstidsfrist på högst tre månader, eftersom det är ekonomiskt svårt för ett litet eller medelstort företag att klara av längre förseningar?

| — | Vore det inte rimligt om den tidsfrist som kommissionens jurister har för att teckna sina underskrifter kunde minskas till två månader, med beaktande av eventuella tilläggsbestämmelser? |
| --- | --- |

—

Vore det inte rimligt om den tidsfrist som kommissionens jurister har för att teckna sina underskrifter kunde minskas till två månader, med beaktande av eventuella tilläggsbestämmelser?

| — | Vore det inte lämpligt att omdefiniera den roll som ”Scientific Officers” innehar till en medlarroll, som visserligen skall se till att bestämmelserna i samband med Craft följs, men genom att hjälpa företagen snarare än genom att kritisera dem? |
| --- | --- |

—

Vore det inte lämpligt att omdefiniera den roll som ”Scientific Officers” innehar till en medlarroll, som visserligen skall se till att bestämmelserna i samband med Craft följs, men genom att hjälpa företagen snarare än genom att kritisera dem?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

När det gäller ansökningsomgångarna för projekt som rör samordnad forskningsverksamhet inom det sjätte ramprogrammet har kommissionen förståelse för de små och medelstora företagens särskilda behov av ett optimalt och effektivt förfarande för att behandla ansökningarna om forskningsprojekt och godkänna de projekt som beviljas EU-stöd.

När det gäller parlamentsledamotens specifika fråga om gemenskapens Craft-program vill kommissionen påpeka följande:

| — | Avtalen mellan kommissionen och konsortierna formuleras på engelska, eftersom konsortiernas partner, som i genomsnitt är åtta till antalet, ofta väljer det som arbetsspråk. Översättningar av standardavtalet för det sjätte ramprogrammet finns dock på alla elva officiella språk på webbplatserna Europa och Cordis, för att konsortiernas partner lättare skall kunna förstå avtalen. (Se: http://europa.eu.int/comm/research/fp6/working-groups/model-contract/index_en.html eller http://www.cor-dis.lu/fp6/find-doc.htm och välj länkarna för att ladda ned dokument under underrubriken ”Model contract” under rubriken ”Essential Documents”.) |
| --- | --- |

—

Avtalen mellan kommissionen och konsortierna formuleras på engelska, eftersom konsortiernas partner, som i genomsnitt är åtta till antalet, ofta väljer det som arbetsspråk. Översättningar av standardavtalet för det sjätte ramprogrammet finns dock på alla elva officiella språk på webbplatserna Europa och Cordis, för att konsortiernas partner lättare skall kunna förstå avtalen. (Se: http://europa.eu.int/comm/research/fp6/working-groups/model-contract/index_en.html eller http://www.cor-dis.lu/fp6/find-doc.htm och välj länkarna för att ladda ned dokument under underrubriken ”Model contract” under rubriken ”Essential Documents”.)

| — | För de särskilda verksamheterna för små och medelstora företag inom ramen för det femte ramprogrammet fungerade aktörer på området forskning och teknisk utveckling (forskningscentrum) som underleverantörer till de små och medelstora partnerföretagen. Dessa forskningscentrum fakturerade företagen kostnaderna för sina tjänster, vilket gav de små och medelstora partnerföretagen en kostnad som gemenskapen delvis ersätter. Eftersom proformafakturor inte styrker en kostnad för den ekonomiska redovisningen och eftersom de kan leda till felaktig tillämpning av lagstiftningen i medlemsstaterna, uppmanades forskningscentrumen att tillhandahålla riktiga fakturor inklusive moms.
  Inom det sjätte ramprogrammet är forskningscentrumen avtals slutande parter precis som de små och medelstora partnerföretagen. Det betyder de kan ta emot direkta stöd av gemenskapen. Därför tar de direkt betalt för de stödberättigande kostnader som uppkommit inom deras verksamheter. Inom det sjätte ramprogrammet krävs inga fakturor från forskningscentrumen. |
| --- | --- |

—

För de särskilda verksamheterna för små och medelstora företag inom ramen för det femte ramprogrammet fungerade aktörer på området forskning och teknisk utveckling (forskningscentrum) som underleverantörer till de små och medelstora partnerföretagen. Dessa forskningscentrum fakturerade företagen kostnaderna för sina tjänster, vilket gav de små och medelstora partnerföretagen en kostnad som gemenskapen delvis ersätter. Eftersom proformafakturor inte styrker en kostnad för den ekonomiska redovisningen och eftersom de kan leda till felaktig tillämpning av lagstiftningen i medlemsstaterna, uppmanades forskningscentrumen att tillhandahålla riktiga fakturor inklusive moms.

Inom det sjätte ramprogrammet är forskningscentrumen avtals slutande parter precis som de små och medelstora partnerföretagen. Det betyder de kan ta emot direkta stöd av gemenskapen. Därför tar de direkt betalt för de stödberättigande kostnader som uppkommit inom deras verksamheter. Inom det sjätte ramprogrammet krävs inga fakturor från forskningscentrumen.

| — | För det sjätte ramprogrammet har kommissionen gjort stora ansträngningar för att förkorta tiden för att ingå och underteckna avtal och för att godkänna och utföra betalningar. Kommissionen är nu avtalsmässigt skyldig att betala ut gemenskapens ekonomiska förskottsbidrag till projekt inom 45 dagar efter det att avtalet har trätt i kraft och efterföljande betalningar inom 45 dagar efter kommissionens godkännande av rapporterna för respektive rapporteringsperiod. Samordnaren är därefter skyldig enligt avtal att fördela gemenskapens bidrag till konsortiets andra partner enligt bestämmelserna i deras konsortieavtal. Om kommissionen inte håller tidsfristen kan de avtalsslutande parterna utkräva ränta via samordnaren. |
| --- | --- |

—

För det sjätte ramprogrammet har kommissionen gjort stora ansträngningar för att förkorta tiden för att ingå och underteckna avtal och för att godkänna och utföra betalningar. Kommissionen är nu avtalsmässigt skyldig att betala ut gemenskapens ekonomiska förskottsbidrag till projekt inom 45 dagar efter det att avtalet har trätt i kraft och efterföljande betalningar inom 45 dagar efter kommissionens godkännande av rapporterna för respektive rapporteringsperiod. Samordnaren är därefter skyldig enligt avtal att fördela gemenskapens bidrag till konsortiets andra partner enligt bestämmelserna i deras konsortieavtal. Om kommissionen inte håller tidsfristen kan de avtalsslutande parterna utkräva ränta via samordnaren.

| — | Med det sjätte ramprogrammet introducerades en ny finansiell och rättslig ram för de små och medelstora företagens verksamheter. Till skillnad från andra instrument inom detta program har de som är partner i företagens verksamheter inget kollektivt finansiellt ansvar, vilket gör att kontroller utförs enligt kraven i gemenskapens budgetförordning (1). Kommissionen planerar dock att avsevärt förkorta tiden mellan det att projektförslagen väljs ut och avtalen färdigställs, undertecknas och gemenskapens förskott betalas ut. |
| --- | --- |

—

Med det sjätte ramprogrammet introducerades en ny finansiell och rättslig ram för de små och medelstora företagens verksamheter. Till skillnad från andra instrument inom detta program har de som är partner i företagens verksamheter inget kollektivt finansiellt ansvar, vilket gör att kontroller utförs enligt kraven i gemenskapens budgetförordning (1). Kommissionen planerar dock att avsevärt förkorta tiden mellan det att projektförslagen väljs ut och avtalen färdigställs, undertecknas och gemenskapens förskott betalas ut.

| — | Kommissionens mål är att stödja små och medelstora företag på ett sätt som bäst motsvarar deras behov. För att underlätta att konsortier bildas och förslag till forskningsavtal utarbetas, ger kommissionen ett aktivt bidrag genom att anordna eller delta i informationsmöten och förmedlings-evenemang och genom att ge hjälp i tekniska, rättsliga eller finansiella frågor som rör avtal enligt det sjätte ramprogrammet, inom gränserna för och med full respekt för de finansiella och administrativa kraven. |
| --- | --- |

—

Kommissionens mål är att stödja små och medelstora företag på ett sätt som bäst motsvarar deras behov. För att underlätta att konsortier bildas och förslag till forskningsavtal utarbetas, ger kommissionen ett aktivt bidrag genom att anordna eller delta i informationsmöten och förmedlings-evenemang och genom att ge hjälp i tekniska, rättsliga eller finansiella frågor som rör avtal enligt det sjätte ramprogrammet, inom gränserna för och med full respekt för de finansiella och administrativa kraven.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 357, 31.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/786 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/786

---

(2004/C 84 E/0882)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0408/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(6 februari 2004)

Ämne:   Genomförandet i Nederländerna av direktivet om omgivningsbuller

Enligt direktivet om omgivningsbuller (2002/49/EG (1)) är alla medlemsstater ålagda att göra en bullerkartläggning för alla större flygplatser som har mer än 50 000 flygrörelser per år.

Av korrespondensen mellan den nederländska regeringen och det nederländska parlamentets andra kammare framgår att Nederländerna planerar att göra en bullerkartläggning med tillhörande handlingsplan endast för flygplatsen Schiphol.

Uppgifter om flygrörelser från statistiska centralbyrån i Nederländerna 2001 visar en annan bild. Rotterdam (92 874), Groningen (61 324) och Maastricht (58 534) överskrider alla gränsen, medan Lelystad med 47 135 flygrörelser nästan har nått upp till den kritiska gränsen.

Kan Europeiska kommissionen publicera en slutgiltig lista med alla nederländska flygplatser som har mer än 50 000 flygrörelser?

Vad planerar kommissionen att göra om Nederländerna inte uppfyller sina åtaganden?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(10 mars 2004)

Kommissionen har med intresse tagit del av den skriftliga fråga som parlamentsledamoten ställt om genomförandet i Nederländerna av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG av den 25 juni 2002 om bedömning och hantering av omgivningsbuller (2).

Enligt artikel 7.1 i detta direktiv skall medlemsstaterna senast den 30 juni 2005 underrätta kommissionen om vilka flygplatser på deras territorium som omfattas av direktivet. Dessa flygplatser definieras i artikel 3 p i direktivet som ”en av medlemsstaten angiven civil flygplats med en trafiktäthet på mer än 50 000 starter eller landningar per år, med undantag av starter och landningar som utförs enbart för övningsändamål med lätta flygplan”.

Vidare skall medlemsstaterna enligt artikel 14 före den 18 juli 2004 införliva direktiv 2002/49/EG i sina nationella lagstiftningar. Kommissionen har än så länge inte fått någon anmälan om införlivande från Nederländerna.

Därför har kommissionen ännu inte någon förteckning över de nederländska flygplatser som omfattas av direktiv 2002/49/EG och anser inte heller att det finns anledning att inleda något förfarande mot den nederländska regeringen. Kommissionen är tacksam över att parlamentsledamoten tagit upp denna fråga och kommer att se till att bestämmelserna i direktivet om omgivningsbuller tillämpas av medlemsstaterna för all infrastruktur och för samtliga tätorter som omfattas av det.

---

(1)  EGT L 189, 18.7.2002, s. 12.

(2)  EGT L 189, 18.7.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/787 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/787

---

(2004/C 84 E/0883)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0410/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Aer Rianta

Känner kommissionen till, och följer upp, den irländska regeringens planer på att upplösa Aer Rianta, det statliga företaget med ansvar för att driva, förvalta och utveckla flygplatserna i Dublin, Shannon och Cork? Anser kommissionen att planerna på att överföra hela Aer Riantas skuld till Dublin Airport är förenliga med artikel 92 i EG-fördraget?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Kommissionen känner inte till något om den skuld som parlamentsledamoten nämner, men har via pressen fått kännedom om att Aer Rianta för närvarande bygger en ny terminal och annan stödinfrastruktur vid Corks flygplats. Det rapporteras också att investeringskostnaderna skall bäras av företaget som helhet och kommissionen antar att det är detta finansiella arrangemang som parlamentsledamoten avser.

Kommissionen kommer att följa utvecklingen och på grundval därav besluta om det är nödvändigt att vidta några åtgärder i enlighet med reglerna om statligt stöd.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/787 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/787

---

(2004/C 84 E/0884)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0412/04

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Regleringen av träexport från Indonesien

På de västra och centrala öarna i Indonesien, däribland Sumatra, Kalimantan och Sulawesi, har organiserade grupper illegalt avverkat delar av regnskogarna och exporterat trä utan hänsyn till miljön eller de lokala samhällen som är beroende av dem. Västra Papua riskerar nu att drabbas av dessa grupper.

Kan kommissionen redogöra för vilka åtgärder som vidtas för att se till att trä som importeras till EU har avverkats på rätt sätt, registrerats och exporterats på laglig väg i enlighet med indonesisk lagstiftning och handelsavtalen mellan EU, Indonesien och Världshandelsorganisationen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Med undantag för de träslag som omfattas av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter (CITES) finns det för närvarande ingen gemenskapslagstiftning som endast tillåter import till EU av lagligt avverkat timmer. Dessutom finns det inga multilaterala avtal, eller några WTO-avtal, där frågan om handel med olagligt avverkat timmer uppmärksammas direkt.

Kommissionen anger ett antal åtgärder för att uppmärksamma problemet med olagligt avverkat timmer och den därmed sammanhängande handeln i sin handlingsplan för skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (FLEGT) (1), som antogs 2003 och diskuterades i Europaparlamentets utskott för industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi. Bland dessa åtgärder finns ett förslag om att EU skall ingå frivilliga partnerskapsavtal inom ramen för FLEGT med länder som exporterar timmer. Enligt dessa avtal skulle endast timmer som försetts med ett ”certifikat” om att det avverkats lagligt få införas från dessa länder till EU. I meddelandet anger kommissionen även att den skall undersöka andra möjligheter på lag stiftning sområdet.

Indonesien har uttryckt ett intresse av ett sådant frivilligt FLEGT-partnerskap och håller i samarbete med kommissionen på att utforma ett stort projekt som skall hjälpa landet att ta itu med problemet med olaglig avverkning. Kommissionen har för avsikt att år 2004 lägga fram ett förslag till förordning som skulle möjliggöra genomförande av den frivilliga ordningen med FLEGT-certifikat vid EU:s gränser.

---

(1)  KOM(2003) 251 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/788 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/788

---

(2004/C 84 E/0885)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0414/04

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Behandlingen av nordkoreanska flyktingar i Folkrepubliken Kina

Nyligen har en grupp bestående av tolv nordkoreanska flyktingar gripits av de kinesiska myndigheterna i Beijing och Quindao (en hamnstad på östkusten, sydost om Beijing). Om de skickas tillbaka till Nordkorea riskerar de att åtalas, torteras, fängslas och till och med avrättas för att ha vågat ifrågasätta ledaren Kim Jung Il.

Flyktingar får ofta hjälp av kristna kineser som riskerar sin egen frihet när de försöker hjälpa till att sätta dem i säkerhet.

Med tanke på att Kina har undertecknat 1951 års FN-konvention om flyktingars rättsliga ställning och därför är skyldigt att följa principen om att inte återsända personer till ett land där de riskerar allvarliga förföljelser, en situation som har uppdagats genom fruktansvärda påståenden i brittisk press om systematisk användning av gaskammare för att avrätta män, kvinnor och barn, kommer kommissionen att fördöma Nordkoreas uppenbara nonchalans av sina internationella skyldigheter och påpeka att ett sådant agerande inte kan tolereras?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 mars 2004)

Nordkorea utgör för närvarande ett stort problem för det internationella samfundet och för Europeiska unionen. Kommissionen kan genom olika kanaler möta företrädare för den nordkoreanska regeringen och uttrycka sin oro. Frågor om mänskliga rättigheter, bland annat situationen för de nordkoreanska flyktingarna vid den kinesiska gränsen, tas systematiskt upp under dessa regelbundna politiska kontakter, senast under en formell diskussionsrunda i Pyongyang i december 2003. Kommissionen har med jämna mellanrum framfört sin oro till de nordkoreanska myndigheterna över hur dessa människor behandlas när de har skickats tillbaka från Kina till Nordkorea. Den har uppmanat Nordkorea att respektera dessa medborgares grundläggande rättigheter.

Dessutom lade EU fram en resolution om de mänskliga rättigheterna i Nordkorea vid FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna 2003 som antogs den 16 april 2003. EU är beredd att lägga fram ytterligare en resolution 2004 för att understryka sin fortsatta oro.

EU för en bilateral dialog om de mänskliga rättigheterna med Kina och frågan om nordkoreanska flyktingar i Kina har också systematiskt tagits upp i detta sammanhang. EU:s fasta ståndpunkt har varit att uppmana de kinesiska myndigheterna att hantera frågan på ett sansat och konstruktivt sätt och, följaktligen, att se till att inga flyktingar avvisas i enlighet med 1951 års Genèvekonvention rörande flyktingar och att låta FN:s flyktingkommissariat få tillträde till gränsområdet mellan Nordkorea och Kina. EU påminde nyligen de kinesiska myndigheterna om denna ståndpunkt under den sista rundan av dialogen om de mänskliga rättigheterna, som hölls i Dublin den 26-27 februari 2004. Den 18 februari gjorde dessutom EU:s trojka en hänvändelse till det kinesiska utrikesministeriet angående anhållandet och kvarhållandet av nordkoreanska medborgare i Kina och uppmanade Kina att inte tvångsawisa dem till Nordkorea

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/789 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/789

---

(2004/C 84 E/0886)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0418/04

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Kontokortssäkerhet

Knepen för att lura till sig pengar i uttagsautomater i EU tilltar. På senare tid har antalet fall ökat då uppgifterna på kontokorten blir avlästa elektroniskt i en för ändamålet manipulerad automat och kopieras till nya kort. De tyska kontokorten är de enda som är försedda med extra säkerhetsmärkning som förhindrar detta missbruk. Ersättningen av magnetkorten med ett chip kommer att dröja ytterligare någon tid.

Planerar kommissionen att vidta några åtgärder för att införa liknande säkerhetsmärkning på hela den inre marknaden?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommissionen känner till de olika metoder som används av brottslingar för att samla in uppgifter om kort från uttagsautomater (bankomater) i EU. Det finns bl.a. metoder som går ut på att installera falska bankomater eller manipulera riktiga bankomater i syfte att läsa av och kopiera uppgifter från magnetfälten på kort som används inom EU. Efter det att gärningsmännen har kopierat informationen på magnetfältet och registrerat kortets kod, överför de i allmänhet dessa uppgifter till tomma kort (”vit plast”), vilka sedan falskeligen nyttjas, mestadels i obevakade bankomater eller andra uttagsterminaler.

Enligt den information som har kommit till kommissionens kännedom kan de säkerhetsmekanismer som parlamentsledamoten beskriver hindra denna typ av missbruk och de har redan varit i bruk under många år i Tyskland. De bygger på en förändring av kortets magnetfält och en ytterligare mekanism som installeras i bankomaten. Enligt kommissionens kännedom används denna lösning för närvarande endast för kort som utställs av tyska banker och endast för att ta ut kontanter från bankomater inne i Tyskland. Sådana säkerhetsmekanismer kan inte läsas av kassaterminaler i tyska butiker eller andra försäljnings-terminaler (som bensinstationer eller varuautomater).

Bankindustrin i EU har analyserat denna teknik i detalj. Den slutsats man kommit fram till är att den är mindre tekniskt avancerad än ett datachip och det är därför inte den lösning man förespråkar. I stället har betalkortsystemen och bankerna inom EU åtagit sig att införa smartkort (chip cards) i alla medlemsstater 2005 i syfte att förhindra bedrägerier med förfalskade kort. När nya kassaterminaler och bankomater som har förmågan att läsa av datachips har installerats i alla medlemsstater kommer det brottsliga tillvägagångssätt som beskrivits ovan inte längre att vara möjligt.

Det är möjligt att övergången till smartkort kommer att ta längre tid att fullborda i vissa länder, med tanke på deras nuvarande tekniska nivå, det antal kort som skall ställas om och det antal bankomater och kassaterminaler som måste bytas ut eller göras om. Även under sådana förhållanden är bankerna dock ovilliga att införa de säkerhetsmekanismer som finns på tyska kort och i tyska bankomater inom hela den inre marknaden som en övergångslösning. Dessa anordningar skulle innebära en ytterligare anpassning av bankomater och utbyte av kort, vilket skulle göra omställningen till smartkort ännu dyrare och förmodligen fördröja processen ännu mer.

Av dessa skäl planerar kommissionen inte några åtgärder för att införa de säkerhetsmekanismer som tillämpas i Tyskland. I stället är det kommissionens mål att se till att smartkort och tillhörande terminaler införs snarast möjligt i EU. Under 2004 kommer kommissionen att lägga fram en rapport till Europaparlamentet och rådet om EU:s handlingsplan för förebyggande av bedrägerier 2001-2003. Kommissionen stödjer även projekt inom forskningsprogrammet för informationssamhällets teknologi (IST) som syftar till att finna lösningar för att använda smartkort för identifieringsändamål.

Kommissionens uppgift är, snarare än att utfärda detaljerade regler om säkerhetsmekanismer, att skapa starka incitament för betalningssystemen att införa sådana mekanismer, om nödvändigt genom att utfärda regler om ansvar. För närvarande ökar antalet fall där kort förfalskas och säkerhetskoder läses av genom elektroniska system. Kommissionen kommer att undersöka dessa frågor i samband med utarbetandet av förslaget om en ny rättslig ram för betalningar på den inre marknaden.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/790 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/790

---

(2004/C 84 E/0887)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0447/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Torvexport till Italien

Torv är ett av de vanligaste jordförbättringsmedlen som används inom trädgårdsodlingen. Torvrika länder som Tyskland, Skandinavien och Nederländerna exporterar en stor del av denna torv till ”torvfattiga” länder som Italien. Det finns många italienska företag som importerar torv sjövägen från dessa länder. Men det är svårt att genomföra dessa importer friktionsfritt. Svårigheter i de italienska hamnarna (till exempel arbetsproblem, höga kostnader och avgifter) är skälet till att dessa transporter nu rullar på vägarna tvärs över Europa. Det finns statistiska uppgifter till stöd för detta påstående: Italiens torvimport från Tyskland går till 76 procent på väg, från Nederländerna till 79 procent, från Frankrike rentav till 100 procent, trots att den billigare och miljövänligare sjövägen är möjlig utan vidare.

Kommission ombeds att ta ställning till dessa omständigheter.

Främjar kommissionen sjötransporter?

Finns det planer på ett direktiv om att främja sjötransport i stället för den dyra, skadliga och miljöförorenande vägtransporten tvärs genom Europa?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommissionen förutsätter att exportörerna av tysk, fransk och nederländsk torv till Italien väljer det transportsätt som är lämpligast utifrån deras kommersiella bedömning. Den slutgiltiga bestämmelseorten för torv i Italien ligger sannolikt långt från hamnar, och vid en bedömning måste man därför ta hänsyn bland annat till hamnkostnader och kostnader för lastning, lossning och transport till den slutliga bestämmelseorten.

Kommissionen har under flera år följt en aktiv strategi för att främja närsjöfart, som håller på att bli ett allt mer livskraftigt alternativ till vägtransport.

Kapitel 10 i gemenskapens nya riktlinjer för statligt stöd till sjötransport (C(2004)43) som nyligen utfärdats ger dessutom kommissionen möjlighet att godkänna visst stöd till närsjöfarten.

Enligt den grundläggande idén om användarnas fria val av transportsätt lägger man vid främjandet av sjöalternativet inte främst tonvikten på direkta lagstiftningsåtgärder, utan på att erbjuda och uppmuntra till hållbara och säkra transportsätt för de produkter som kan fraktas på olika sätt, exempelvis torv i bulk.

Det främsta syftet med kommissionens strategi är att bibehålla det europeiska transportsystemets hållbarhet nu och i framtiden. Strategin beskrivs i kommissionens meddelande om utvecklingen av närsjöfarten (1) och programmet för främjande av detta transportsätt (2).

---

(1)  KOM(1999) 317 slutlig.

(2)  KOM(2003) 155 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/791 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/791

---

(2004/C 84 E/0888)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0448/04

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Forskning på primater (andra än människor) i Münster, Tyskland

Kommissionen har nyligen meddelat att det i direktiv 86/609/EEG (1) inte föreskrivs tillräckliga kontroller för att trygga primaters välfärd. Kommissionens ändringsförslag med avseende på det sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling fastställde att forskningsverksamheten måste respektera skyddet av djur i enlighet med gemenskapsrätten, och deltagare i forskningsprojekt måste rätta sig efter rådande lagar och bestämmelser i de länder där forskningen bedrivs.

Efter en fem månaders utredning har the British Union for the Abolition of Vivisection (BUAV) (ung. brittiska föreningen för avskaffande av vivisektion) påvisat att primater (andra än människor) behandlats brutalt av personal i djurförsökslaboratoriet Covance i Münster, Tyskland. Kommer kommissionen, under förutsättning att Miljöministeriet i Nordrhein-Westfahlen har inlett ett förfarande för att dra in Covances tillstånd att hålla sig med och utföra experiment på försöksdjur, att kritisera Covance för dess behandling av djur och fördöma användningen av övriga däggdjur inom forskningen i ett utvidgat EU?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Utnyttjandet av primater (andra än människor) är ett av de mest känsliga ämnena inom djurforskningen. Kommissionen har nämligen informerats om hur primater (andra än människor) behandlas på djurförsöks- laboratoriet Covance i Münster (i Nordrhein-Westfalen), Tyskland. En senare undersökning av kommissionen visade att de tyska myndigheterna snabbt vidtog lämpliga åtgärder. Därför ser kommissionen för närvarande inget behov av att göra ytterligare undersökningar i denna fråga.

Kommissionen har inlett en översyn av rådets direktiv 86/609/EEG av den 24 november 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål. Syftet med översynen är att stärka lagstiftningen på området för djurförsök inom EU och att säkerställa att de djur som fortfarande används i försök får lämplig omvårdnad och en human behandling. Vid översynen skall man bland annat se på krav och villkor för godkännande av försök, personal och anläggningar samt inspektioner av anläggningar som föder upp, tillhandahåller eller använder försöksdjur.

Den vetenskapliga styrkommittén har rapporterat ett fortsatt behov av primater (andra än människor) inom den biomedicinska forskningen (2). Den vetenskapliga styrkommittén betonade emellertid också att varje ansökan om försök som omfattar primater (andra än människor) skall motiveras från fall till fall.

Utnyttjandet av primater (andra än människor) i försök är en av de frågor som grundligt kommer att granskas vid översynen av direktiv 86/609/EEG. För att få nödvändig bakgrundsinformation bad kommissionen Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande att lämna ett utlåtande beträffande välbefinnandet för primater (andra än människor) som används i försök (3). Yttrandet antogs den 17 december 2002 och används nu som bakgrundsdokument för översynen.

---

(1)  EGT L 358, 18.12.1986, s. 1.

(2)  Vetenskapliga styrkommittén: ”Behovet av icke-mänskliga primater inom biomedicinsk forskning”, uttalande antaget den 4-5 april 2002. Dokumentet finns tillgängligt på Internet: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/ssc/out253_en.pdf

(3)  http://europa.eu.int/comm/food/fs/aw/aw_scahaw_en.html

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/792 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/792

---

(2004/C 84 E/0889)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0450/04

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Förfalskade sedlar

Enligt Europeiska centralbanken har 550 000 förfalskade sedlar dragits in under 2003. Av de indragna sedlarna bestod 52 procent av 50-eurosedlar, 30 procent av 20-eurosedlar och 12,7 procent av 100-eurosedlar. Kan kommissionen ange vilka åtgärder som har vidtagits eller som planeras för att begränsa denna typ av verksamhet och det totala beloppet av de eurosedlar som dragits in?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

Arbetet med att skydda eurosedlar och -mynt mot förfalskning bedrivs gemensamt av behöriga nationella myndigheter, Europeiska Centralbanken (ECB), Europol och kommissionen. De europeiska institutionernas och organens roller kompletterar varandra i detta sammanhang.

För att skydda eurosedlar och -mynt mot förfalskning har bland annat följande gemenskapslagstiftning antagits:

| — | Lagstiftning om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning (1). |
| --- | --- |

—

Lagstiftning om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning (1).

| — | Lagstiftning om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder (2). |
| --- | --- |

—

Lagstiftning om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder (2).

| — | Lagstiftning om inrättande av ett utbytes-, stöd- och utbildningsprogram (Perikles-programmet) med avseende på skydd av euron mot förfalskning (3). |
| --- | --- |

—

Lagstiftning om inrättande av ett utbytes-, stöd- och utbildningsprogram (Perikles-programmet) med avseende på skydd av euron mot förfalskning (3).

Dessa mekanismer garanterar ett starkt skydd av eurosedlar och euromynt mot förfalskning, genom ökat samarbete över gränser och mellan sektorer samt intensiv fortbildning på nationell, europeisk och internationell nivå.

Kommissionen ägnar för närvarande betydande resurser åt frågan om ett fullständigt genomförande av gemenskapens lagstiftning om skydd av euron i medlemsstaterna. Särskild tonvikt läggs vid kampen mot det ökande hotet från förfalskningar från länder utanför EU. Inrättandet av gemensamma utredningsgrupper för medlemsstaterna, med medverkan från Europol, stärker de brottsbekämpande myndigheternas insatser.

Utöver dessa åtgärder fortsätter kommissionen att i samarbete med medlemsstaterna och övriga europeiska institutioner och organ arbeta för ett fullständigt genomförande av förordning (EG) nr 1338/2001, särskilt artikel 6 om kreditinstitutens skyldigheter.

Slutligen har Europeiska centralbankens och kommissionens insatser för information om skyddet av euron stärkts.

Kommissionen kommer också fortsättningsvis att vidta alla nödvändiga åtgärder för att stärka skyddet av eurosedlar och -mynt mot bedrägeri och förfalskning.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1338/2001 av den 28 juni 2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning, EGT L 181, 4.7.2001, ochrådets beslut av den 29 april 1999 om utökande av Europols mandat till att omfatta bekämpning av penningförfalskning och förfalskning av betalningsmedel, EGT C 149, 28.5.1999.

(2)  Rådets rambeslut av den 29 maj 2000 om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder, EGT L 140, 14.6.2000.

(3)  Rådets beslut av den 17 december 2001 om inrättande av ett handlingsprogram för utbyte, stöd och utbildning med avseende på skydd av euron mot förfalskning (Perikles-programmet), EGT L 339, 21.12.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/793 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/793

---

(2004/C 84 E/0890)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0452/04

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Info 2000-programmet

Det fleråriga gemenskapsprogrammet Info 2000, som pågått i fyra år, har som mål att stimulera utvecklingen av en europeisk multimedieinnehållsindustri och främja de europeiska medborgarnas yrkesmässiga, sociala och kulturella utveckling.

Kan kommissionen ange vilka stödåtgärder som inletts inom ramen för programmet och precisera vilka belopp som beviljats?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Programmet Info 2000 för att stimulera tillgången och användningen av multimedia antogs 1996 (1) och avslutades 1999. En slutlig utvärdering av programmet och dess effekter gjordes under år 2000. Resultaten delgavs Europaparlamentet och rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén i maj 2001 (2). Utvärderingsrapporten finns på http://www.cordis.lu/econtent/studies/studies.htm. Under de fyra år programmet löpte utgick stöd på sammanlagt 68,6 miljoner euro till 149 åtgärder. Stöden fördelades enligt följande:

Utgifter för programmet Info 2000 (1996-1999)

| (miljoner euro) |
| --- |
| | Utgifter |
| Handlingslinje 1:
  Stimulera efterfrågan samt höja medvetenheten | 15,6 |
| Handlingslinje 2:
  Utnyttja information från den offentliga sektorn i Europa | 13,8 |
| 2.1 | Utveckling av en policy för tillgänglighet och utnyttjande av information från den offentliga sektorn i Europa |

(miljoner euro)

Utgifter

Handlingslinje 1:

Stimulera efterfrågan samt höja medvetenheten

15,6

Handlingslinje 2:

Utnyttja information från den offentliga sektorn i Europa

13,8

2.1

Utveckling av en policy för tillgänglighet och utnyttjande av information från den offentliga sektorn i Europa

0,9

| 2.2 | Samordning av kataloger över information från den offentliga sektorn i Europa |
| --- | --- |

2.2

Samordning av kataloger över information från den offentliga sektorn i Europa

3,2

| 2.3 | Användning av innehållsmässiga resurser inom den offentliga sektorn |
| --- | --- |

2.3

Användning av innehållsmässiga resurser inom den offentliga sektorn

9,6

Handlingslinje 3:

Frigöra europeisk potential på multimediaområdet

34,2

| 3.1 | Stimulera till högkvalitativt europeiskt multimediainnehåll |
| --- | --- |

3.1

Stimulera till högkvalitativt europeiskt multimediainnehåll

31,2

| 3.2 | Handel med immateriella multimediarättigheter |
| --- | --- |

3.2

Handel med immateriella multimediarättigheter

3,0

| Handlingslinje | 4: Stödåtgärder |
| --- | --- |

Handlingslinje

4: Stödåtgärder

5,0

| 4.1 | Övervakning och analys av marknaden för multimediainnehåll |
| --- | --- |

4.1

Övervakning och analys av marknaden för multimediainnehåll

2,9

| 4.2 | Spridning av användningen av standarder för multimediainnehåll |
| --- | --- |

4.2

Spridning av användningen av standarder för multimediainnehåll

0,6

| 4.3 | Främjande av färdighetsutveckling på europeisk nivå |
| --- | --- |

4.3

Främjande av färdighetsutveckling på europeisk nivå

1,5

TOTALT

68,6

---

(1)  Rådets beslut 96/339/EG av den 20 maj 1996 om antagande av ett flerårigt gemenskapsprogram för att stimulera utvecklingen av en europeisk multimediainnehållsindustri och främja användningen av multimediainnehåll i det framväxande informationssamhället (INFO 2000), EGT L 129, 30.5.1996.

(2)  KOM(2001) 276 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/794 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/794

---

(2004/C 84 E/0891)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0462/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Guinea-Bissau — kommissionens stöd

I sitt svar på min fråga E-3129/03 (1), berättade kommissionen att man skulle undersöka möjligheterna att inom ramen för Cotonouavtalet påverka utvecklingen i Guinea-Bissau på ett positivt sätt.

Enligt massmedia inrättade FN:s utvecklingsprogram (UNDP) nyligen en nödfond för att hjälpa Guinea-Bissau att återställa socialtjänsterna som berörts av den nästan permanenta kris landet har upplevt sedan 1998.

En del av de 18,3 miljoner dollar som anslagits kommer att användas till att betala arbetstagarna inom hälsovårds- och utbildningssektorerna som på grund av bristande medel inte har fungerat.

Nederländerna och Portugal hör till de länder som redan har bidragit till UNDP:s fond för att livet i Guinea-Bissau skall återgå till normalitet och så att valen, de första på mer än fyra år, skall kunna hållas i mars 2004.

Rådet å sin sida har nyligen uttalat sig om landets situation på ett övergripande positivt och hoppingivande sätt.

Därför frågar jag kommissionen: Vilka slutsatser har man dragit angående vilken form som är den bästa för att påverka utvecklingen i landet?

Vilka konkreta åtgärder har man vidtagit eller tänker man vidta i frågan?

Folkräkningen av den valberättigade befolkningen har avslutats. Ger kommissionen personellt och materiellt stöd för att valen skall kunna genomföras som planerat, det vill säga den 28 mars innevarande år, och utgöra en källa till demokratiska lösningar som gör det möjligt för landet att ta sig ur den långvariga kris det har genomlidit? På vilket sätt tänker man göra detta?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Först och främst vill kommissionen understryka att den ansluter sig till den bedömning av situationen i Guinea-Bissau som rådet gjort i de slutsatser frågeställaren nämner.

Slutsatserna av de samråd som hållits avser följande åtaganden som gjorts av myndigheterna i Guinea-Bissau:

| — | Utarbetande av ett övergångsprogram och utlysande av parlamentsval (den 28 mars 2004). |
| --- | --- |

—

Utarbetande av ett övergångsprogram och utlysande av parlamentsval (den 28 mars 2004).

| — | Vidtagande av åtgärder för att åstadkomma sundare offentliga finanser. |
| --- | --- |

—

Vidtagande av åtgärder för att åstadkomma sundare offentliga finanser.

| — | Säkerställande av att landet på nytt får ett oberoende rättsväsen och att armén underställs civil kontroll. |
| --- | --- |

—

Säkerställande av att landet på nytt får ett oberoende rättsväsen och att armén underställs civil kontroll.

EU kommer att synnerligen noggrant följa utvecklingen i landet under tre månaders tid, med hjälp av regelbundna månadsrapporter.

Kommissionen ansvarar för övervakningen och undersöker noggrant på plats genomförandet av de åtaganden - särskilt de ovan nämnda - som gjorts av myndigheterna i samband med samråden. Eventuella beslut kan fattas först efter den övervakningsperiod som man kommit överens om.

Kommissionen vill understryka att samarbetet under denna samrådsperiod fortsätter på normalt sätt.

Vad beträffar gemenskapens stöd till parlamentsvalen kan nämnas att kommissionen sedan juli 2003 genomfört en finansieringsöverenskommelse för ett belopp på 1,2 miljoner euro inom ramen för nionde europeiska utvecklingsfonden i syfte att stödja anordnandet av val. Finansieringen avser utrustning, förbrukningsvaror, logistiskt stöd till administrationen, upplysningskampanjer, utbildning och tekniskt bistånd. Projektet pågår för närvarande och framskrider i enlighet med bestämmelserna i finansierings-överenskommelsen.

---

(1)  Se s. 731.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/795 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/795

---

(2004/C 84 E/0892)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0463/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Europa — Terrorism

I sitt svar på min fråga E-1992/03 (1), beskrev kommissionsledamot António Vitorino det europeiska svaret på terrorismen och sade att det ”sträcker sig dock längre än till att bara bedöma hotet”, och framhävde att hänsyn också måste tas till de underliggande faktorer som bidrar till terrorismen.

Enligt hans åsikt skulle kommissionen kunna spela en mer framträdande roll på detta särskilt känsliga område, och han ansåg att unionen borde använda alla instrument som står till dess förfogande; utveckling, handel, politik för rättsliga och inrikes frågor och andra aspekter av Barcelonaprocessen, liksom säkerhetsåtgärder för att bekämpa detta fenomen.

Därför frågar jag kommissionen: Vilken roll anser ni tillkommer kommissionen när det gäller praktiska och operativa frågor? Och, anser ni att det råder enighet mellan medlemsstaterna i denna fråga?

Hur ser ni på det nuvarande användandet av de instrument som unionen förfogar över? Vilka prioriteringar anser ni måste göras för att optimera detta användande?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommusionens operativa uppgifter/Samförstånd mellan medlemsstaterna

Generellt sett underlättar EU operativt samarbete mellan medlemsstaterna i kampen mot terrorismen genom att upprätta förbättrade former för informationsutbyte mellan de polis- och underrättelseorganisationer som har till uppgift att bekämpa terrorism. Vad gäller kommissionens specifika engagemang i operativa åtgärder deltar den aktivt i de arbetsgrupper på området som finns inom rådsorganisationen och där åtgärder för bekämpning av terrorism tas fram. Kommissionen deltar bl.a. i arbetsgruppen mot terrorism i rådet som varje halvår bedömer terroristhotet mot EU och som också har till uppgift att fastställa nya samarbetsinstrument.

På området för rättsliga och inrikes frågor har flera lagstiftningsåtgärder som rör det operativa samarbetet i kampen mot terrorismen antagits, t.ex. rådets rambeslut av den 13 juni 2002 om bekämpande av terrorism (2) och rådets rekommendation av den 26 april 2002 om inrättande av multinationella ad hoc-grupper för insamling och utbyte av information om terrorister (3) under den förebyggande undersöknings-fasen.

Genomförandet av rådets rambeslut kommer att underlätta polisiärt och rättsligt samarbete genom att straffrätten samordnas i medlemsstaterna. Det kommer också att bidra till ett fördjupat samarbete med tredjeländer och till förberedelserna och genomförandet av de internationella instrumenten för förebyggande och bekämpning av terrorism.

I enlighet med bestämmelserna i avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen skall sådana rättsliga instrument alltid antas enhälligt av medlemsstaterna, vilket borgar för att det råder samförstånd mellan dessa.

När det gäller samarbetet med länderna i Nordafrika och Mellanöstern i rättsliga och inrikes frågor antogs som uppföljning av utrikesministrarnas rekommendationer vid sammanträdet i Marseille (i november 2000) ett ramdokument om gott styre och rättsstatsprincipen av EU:s utrikesministrar och deras tolv partner i Medelhavsområdet under deras sammanträde i Valencia i april 2002. Dokumentet ger stöd åt tanken på ett regionalt program på det rättsliga området för bekämpning av narkotika, organiserad brottslighet och terrorism samt samarbete vid behandlingen av frågor som rör social integrering av migranter, migration och personers rörlighet.

Programmet är inriktat på att främja reformer av rättssystemen och samarbete mellan dessa, bekämpa organiserad brottslighet och narkotika och säkerställa ett gemensamt förhållningssätt till migrationsflödena med iakttagande av övergripande balans i partnerskapet, särskilt när det gäller immigrationsfrågor.

Programmet har en budget på sammanlagt sex miljoner euro och kommer att genomföras under tre år.

Programmet kommer att omfatta följande tre slag av åtgärder:

| a) | Utbildning av domare, åklagare, advokater och annan personal inom rättsväsendet och upprättandet av ett permanent Europa-Medelhavsnätverk för juridisk utbildning, inriktat på personal inom ledningen för skolor eller utbildningsinstitut för domare, åklagare, advokater och annan personal inom rättsväsendet eller personer som är ansvariga för utbildning av domare, åklagare, advokater och annan personal inom rättsväsendet. Två miljoner euro från programmet har anslagits till sådana åtgärder. |
| --- | --- |

a)

Utbildning av domare, åklagare, advokater och annan personal inom rättsväsendet och upprättandet av ett permanent Europa-Medelhavsnätverk för juridisk utbildning, inriktat på personal inom ledningen för skolor eller utbildningsinstitut för domare, åklagare, advokater och annan personal inom rättsväsendet eller personer som är ansvariga för utbildning av domare, åklagare, advokater och annan personal inom rättsväsendet. Två miljoner euro från programmet har anslagits till sådana åtgärder.

| b) | Utbildning av poliser och andra tjänstemän med lämplig specialisering inom regionalt polissamarbete, inriktat på personer som är ansvariga för centrala organ som handhar frågor om polisiärt och internationellt samarbete, ledningen för skolor, högskolor eller utbildningsinstitut för poliser. Två miljoner euro från programmet har anslagits till sådana åtgärder och under sista veckan av februari 2004 ingicks ett avtal med CEPOL (European Police College). Ett första sammanträde om bekämpningen av terrorism kommer att äga rum i Frankrike i maj. Poliser från Marocko, Tunisien, Algeriet, Spanien och Frankrike (och troligen även från Egypten) kommer att delta. |
| --- | --- |

b)

Utbildning av poliser och andra tjänstemän med lämplig specialisering inom regionalt polissamarbete, inriktat på personer som är ansvariga för centrala organ som handhar frågor om polisiärt och internationellt samarbete, ledningen för skolor, högskolor eller utbildningsinstitut för poliser. Två miljoner euro från programmet har anslagits till sådana åtgärder och under sista veckan av februari 2004 ingicks ett avtal med CEPOL (European Police College). Ett första sammanträde om bekämpningen av terrorism kommer att äga rum i Frankrike i maj. Poliser från Marocko, Tunisien, Algeriet, Spanien och Frankrike (och troligen även från Egypten) kommer att delta.

| c) | Övervakning, analyser och prognoser beträffande migrationsflödena inom EU och partnerländerna i Medelhavsområdet i syfte att bistå dessa partnerländer i deras arbete med att utarbeta och genomföra politik på migrationsområdet. Två miljoner euro från programmet har anslagits till sådana åtgärder, och ett avtal har ingåtts med Europeiska universitetsinstitutet den 1 februari 2004. |
| --- | --- |

c)

Övervakning, analyser och prognoser beträffande migrationsflödena inom EU och partnerländerna i Medelhavsområdet i syfte att bistå dessa partnerländer i deras arbete med att utarbeta och genomföra politik på migrationsområdet. Två miljoner euro från programmet har anslagits till sådana åtgärder, och ett avtal har ingåtts med Europeiska universitetsinstitutet den 1 februari 2004.

Utvärdering av de befintliga instrumenten/Hur hm de förbättras?

Effektiviteten i de åtgärder som Europeiska unionen vidtar mot terrorismen är beroende av deras genomförande i de olika medlemsstaterna.

Kommissionen kommer snart att överlämna sin rapport om genomförandet av rambeslutet av den 13 juni 2002.

Genom den nyligen upprättade ordningen för utvärdering av rättssystemen och genomförandet av dessa på nationell nivå i kampen mot terrorismen (enligt rådets beslut av den 28 november 2003), i vilken kommissionen deltar, fastställs i vilken utsträckning de nationella rättsliga ramarna ger befogenheter att bekämpa terrorism, och en bedömning görs av samarbetet mellan de förvaltningar och organ i medlemsstaterna som har befattning med terroristverksamheter, särskilt mellan domstolar och brotts-bekämpande myndigheter och underrättelseorgan. En bedömning görs även av samarbetet på internationell nivå och genomförandet av EU:s och FN:s åtgärder för att motverka terrorism, bla. EU:s rambeslut om bekämpandet av terrorism.

---

(1)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 70.

(2)  EGT L 164, 22.6.2002.

(3)  Dokument 57156/02, Enfopol 19, rev. 6.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/797 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/797

---

(2004/C 84 E/0893)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0468/04

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Konkurrens inom glassektorn

Är kommissionen medveten om att glastillverkarna inom EU är utsatta för två slag av orättvis konkurrens? För det första möter de konkurrens från plastindustrin, för vilken återvinningsmålen har satts mycket lägre enligt förpacknings- och avfallsdirektiven än de som har fastställts för glasindustrin. För det andra från glastillverkare i tillträdesstaterna, som åtnjuter ett långfristigt undantag från kravet på att uppfylla de miljönormer, som är resultatet av genomförandet av Kyoto-avtalet.

Kommer kommissionen att vara vaksam vad gäller att säkerställa att genomförandet av dessa önskvärda direktiv inte leder till orättvis konkurrens genom att det blir möjligt för konkurrenter att undgå krav, som i lika mån bör gälla för dem? Kommer kommissionen att om så erfordras föreslå nödvändig tillrättaläggande lagstiftning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Återvinningsmålens inverkan på konkurrensen mellan olika förpackningsmaterial beror inte på målens nivå, utan på kostnaderna för återvinningen. Återvinningskostnaderna per ton är avsevärt högre för plast än för glas och användningen av återvinningsglas i stället för primärråvaror ger större kostnadsbesparingar än vad är fallet för plast. Återvinningsmålen är olika för olika material och det är svårt att bedöma huruvida målen inverkar på konkurrensen mellan olika material och vilket material som i så fall gynnas. Om det emellertid finns sådana effekter, är de troligtvis små jämfört med andra faktorer som påverkar konkurrensen såsom produktionskostnader, konsumenternas inställning etc.

Kommissionens förslag (1) till nya återvinningsmål baserar sig på åsikten att alla förpackningsmaterial bör bidra till att minska miljöpåverkan genom återvinningsnivåer som speglar de olika materialens särskilda kostnader och fördelar. Nivåerna för återvinningsmålen diskuterades ingående med parlamentet och rådet i samband med det lagstiftningsförfarande som resulterade i antagandet av direktiv 2004/12/EG av den 11 februari 2004 (2). Det finns för närvarande ingen anledning att föreslå en ändring av målen.

I EU:s lagstiftning för uppfyllande av Europeiska unionens åtaganden enligt Kyoto-protokollet görs inga undantag för anslutningsländerna.

---

(1)  Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall, KOM(2004) 127 slutlig.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/12/EG av den 11 februari 2004 om ändring av direktiv 94/62/EG, EUT L 47, 18.2.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/798 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/798

---

(2004/C 84 E/0894)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0479/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Kommissionens öppna uttagningsprov

När det gäller de öppna uttag ningsproven till lediga tjänster inom kommissionen, vilka kriterier används för att välja vilka sökande som blivit godkända?

Ingår även den sökandes nationalitet bland dessa kriterier?

Har kommissionen mål för hur många sökande från varje medlemsstat som skall godkännas? Vilka är i så fall dessa mål för närvarande och vilka är de efter EU:s utvidgning?

Kan kommissionen redovisa hur de sökande som blivit godkända i det öppna uttagningsprovet fördelar sig på nationalitet för 2001, 2002 and 2003?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(19 mars 2004)

För att möjliggöra intern rörlighet för befintlig personal annonseras lediga tjänster vid kommissionen först ut internt. Om detta inte leder till att man hittar någon eller några lämpliga interna sökande, kan man utnyttja resultaten från de öppna uttagningsproven.

Sökande som godkänts vid uttagningsproven rangordnas för att se vilka som närmast uppfyller de krav som angivits vid utlysningen och som grundas på arbetsbeskrivningen för den aktuella tjänsten. De kriterier som används är området för uttagningsprovet (till exempel juridik, ekonomi osv.), de sökandes utbildning och yrkeserfarenhet och, i förekommande fall, språkkunskaper.

Granden för anställning slås fast i artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, där det står följande:

| | Rekryteringen skall vara inriktad på att de tjänstemän som tjänstgör vid institutionen har högsta kompetens, prestationsförmåga, oberoende ställning samt är rekryterade över största möjliga geografiska område bland medborgarna i gemenskapernas medlemsstater. |
| --- | --- |

Rekryteringen skall vara inriktad på att de tjänstemän som tjänstgör vid institutionen har högsta kompetens, prestationsförmåga, oberoende ställning samt är rekryterade över största möjliga geografiska område bland medborgarna i gemenskapernas medlemsstater.

| | Tjänstemännen skall utses utan åtskillnad vad gäller politisk, filosofisk eller religiös övertygelse, kön eller sexuell läggning och oberoende av sitt civilstånd eller sin familjesituation. |
| --- | --- |

Tjänstemännen skall utses utan åtskillnad vad gäller politisk, filosofisk eller religiös övertygelse, kön eller sexuell läggning och oberoende av sitt civilstånd eller sin familjesituation.

| | Inga tjänster skall vara förbehållna för medborgare från en viss bestämd medlemsstat. |
| --- | --- |

Inga tjänster skall vara förbehållna för medborgare från en viss bestämd medlemsstat.

Som tydligt framgår av den sista meningen i artikeln får kommissionen inte hålla eller öronmärka en tjänst för godkända sökande av en bestämd nationalitet och därmed göra den sökandes nationalitet till en av de avgörande grunderna för att välja en viss person till tjänsten. Institutionerna, och då även kommissionen, måste beakta skyldigheten att rekrytera ”över största möjliga geografiska område”. Detta innebär att institutionerna försöker se till att tillräckligt många medborgare från varje medlemsstat arbetar inom institutionerna. Förstainstansrätten har kommit med en entydig tolkning av denna bestämmelse (1): enligt tjänsteföreskrifterna kan nationaliteten endast vägas in för att särskilja sökande som i allt väsentligt har likvärdiga kvalifikationer.

Rådet kan genom en förordning införa undantag från bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna, till exempel för att lediga tjänster skall kunna besättas av sökande av viss nationalitet. Rådet har av hävd antagit sådana ”undantagsförordningar” när nya medlemsstater anslutit sig. Detta gäller även den nuvarande utvidgningen, och rådet håller på att anta en förordning där det slås fast att ... ”medborgare i Cypern, Estland, Lettland, Litauen, Malta, Polen, Slovakien, Slovenien, Tjeckien och Ungern [får] efter den dag då de länderna faktiskt ansluter sig till Europeiska unionen till och med den 31 december 2010 rekryteras till lediga tjänster i den omfattning det finns lediga tjänster och med beaktande av budgetarbetet.” Syftet med rådets förordning är att skapa en rättvis och jämn fördelning av medborgare från de tio nya medlemsstaterna bland EU-institutionernas personal.

För befintliga medlemsstater har kommissionen inte några förutbestämda mål för antalet godkända sökande av viss nationalitet. Det är enbart vid utvidgningar som man ställer upp sådana generella mål för rekryteringen (se nedan). I det här fallet beslutade kommissionen (2) utifrån sakliga kriterier (befolkningsstorlek, röstviktning i rådet, antalet platser en medlemsstat har i parlamentet) och en tydlig metod, att medborgare från de nya medlemsstaterna bör inneha 3441 tjänster vid slutet av den övergångsperiod som fastställs i rådets förordning (det vill säga i december 2010). Fördelningen utifrån kriterier och metod kan ses i de offentliggjorda indikatīva rekryteringsmålen nedan:

Indikatīva rekryteringsmål

| | All personal |
| --- | --- |
| Malta | 83 |
| Cypern | 110 |
| Estland | 117 |
| Slovenien | 134 |
| Lettland | 155 |
| Litauen | 241 |
| Slovakien | 279 |
| Ungern | 489 |
| Tjeckien | 492 |
| Polen | 1 341 |
| Totalt | 3 441 |

All personal

Malta

83

Cypern

110

Estland

117

Slovenien

134

Lettland

155

Litauen

241

Slovakien

279

Ungern

489

Tjeckien

492

Polen

1 341

Totalt

3 441

Man bör vara uppmärksam på att förverkligandet av dessa indikatīva mål beror på om budgetmyndigheten beviljar de extra medel som begärts för att täcka de behov som utvidgningen av EU med tio medlemsstater beräknas föra med sig. Om tjänsteförteckningen inte utökas år från år enlighet de prognostiserade behoven måste naturligtvis andelen tjänster för medborgare i de nya medlemsstaterna minskas i motsvarande grad, vilket får följder för kommissionens sammantagna kapacitet.

Antagna sökandes resultat i öppna uttagningsprov fördelade på nationalitet för 2001, 2002 och 2003 återfinns i bilagan som skickas direkt till frågeställaren och Europaparlamentets sekretariat.

---

(1)  Dom av den 22 mars 1995 i mål T-586/93, Kotzonis mot Ekonomiska och sociala kommittén, REG 1995, s. II-665, REGP 1995, s. II-203.

(2)  Meddelande av den 19 februari 2003, C(2003) 436.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/800 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/800

---

(2004/C 84 E/0895)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0481/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Blue Dragon

Kan kommissionen bekräfta om någon av de utredare vid OLAF som deltog i Blue Dragon-utredningen fanns med bland de 12 före detta anställda vid UCLAF som flyttades från OLAF till kommissionen 2001?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har informerat kommissionen om att de tre medarbetare på OLAF som ursprungligen berördes av frågorna i ärendet ”Blue Dragon” tidigare hade arbetat på enheten för samordning av bedrägeribekämpningen (UCLAF) och, därefter, under 2001 lämnat OLAF för andra tjänster inom kommissionen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/800 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/800

---

(2004/C 84 E/0896)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0487/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   EU:s mjölksektor: Argentina och ”fredsklausulen” med WTO

Efter att WTO:s ”fredsklausul” gick ut den 31 december har Argentina hotat med att inleda ett förfarande mot EU vid organet för tvistlösning inom den internationella organisationen, mot gemenskapens subventioner till mjölksektorn.

Anser kommissionen att hoten från detta land vid någon tidpunkt kan äventyra det nyligen reformerade gemenskapssystemet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Kommissionens ståndpunkt efter det att ”fredsklausulen” upphört att gälla är följande: om Världshandels-organisationens (WTO) medlemmar inleder ett förfarande för att ifrågasätta de subventioner som beviljats i enlighet med avtalet om jordbruk, riskerar detta att undergräva övergripande förhandlingar på jordbruksområdet för vilka målet är att sluta ett avtal som kan godtas av samtliga medlemmar.

Även kommissionen har synpunkter på vissa exportmetoder som exempelvis statliga handelsföretag som är verksamma inom mjölksektorn. Genom ett lagförslag 2001 om omstrukturering av mjölksektorn ersattes visserligen Nya Zeelands mejerinämnd (NZDB) med ett företag som kontrollerar 98 % av landets mjölkproduktion och som övertog NZDB:s roll och status som ensam exportör. Men genom de lagstadgade privilegier som lagförslaget ger detta företag, förblir det rättsligt och i praktiken ett statligt handelsföretag. Lagförslaget ger företaget rätt till licenser för export till angivna marknader som USA, Kanada, Dominikanska republiken, Japan och EU, i vissa fall fram till 2011. Utöver rätten till samtliga exportlicenser för vissa av dessa angivna marknader, har företaget ensamrätt att exportera till sådana marknader inom de tullkvoter som dessa länder har öppnat.

Enligt artikel XVII i GATT-avtalet och Överenskommelsen om tolkningen av artikel XVII är medlemmarna skyldiga att varje år anmäla icke-statliga företag, däribland handelsorganisationer, som har beviljats exklusiva eller särskilda rättigheter eller privilegier, inbegripet lagstadgade befogenheter, för den verksamhet genom vilken de med sina köp eller försäljningar påverkar nivån eller flödet av import eller export. Medlemmarna skall sörja för största möjliga öppenhet i anmälningarna för att klargöra de anmälda företagens verksamhetssätt och hur deras verksamhet påverkar den internationella handeln. I det senaste meddelandet från Nya Zeeland av den 20 juli 2001 angavs att ”NZDB får även i fortsättningen anmälas som ett statligt handelsföretag, men en ytterligare analys i denna fråga krävs”. Sedan dess har det företag som ersatte NZDB dramatiskt utökat sin andel av världsmarknaden för mejeriprodukter. Närmare uppgifter kommer att översändas direkt till ledamoten.

Kommissionen är oroad över att ett enda företag har lagstadgat monopol på en betydande del av världshandeln i mejerisektorn som omfattas av förmånsordning samt över den åtföljande möjligheten till korssubventionering inom ramen för en sådan ordning, den effekt som en enda säljare har på världsmarknadspriset under dessa förhållanden och slutligen över frånvaron av den insyn som krävs enligt artikel VII i WTO-reglerna.

WTO:s medlemmar, och i synnerhet de exportinriktade länderna, står inför ett strategiskt vägval mellan två alternativ som till stor del utesluter varandra. Antingen anser de att multilaterala förhandlingar kan leda till ett rättvist och marknadsinriktat handelssystem eller också anser de att processer inom WTO är rätt väg att gå.

Kommissionen är övertygad om att samstämmigheten mellan EU:s åtaganden inom ramen för Världshandelsorganisationen och unionens interna stödpolitik kommer att stärkas ytterligare i den fortsatta reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/801 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/801

---

(2004/C 84 E/0897)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0498/04

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Gemenskapspåpekande om produktiviteten i Spanien

Enligt gemenskapens verkställande organ är den spanska arbetsproduktiviteten låg, bland annat på grund av befolkningens låga utbildningsnivåer och den långsamma övergången till en kunskapsbaserad ekonomi.

Denna analys av den spanska produktiviteten har överraskat Spanien som vill fördjupa sig i de element gemenskapens verkställande organ har använt sig av för att få fram sin bedömning i frågan.

Kan kommissionen ange vilka parametrar som har använts för att komma fram till slutsatserna i denna analys, och på vilket sätt den anser att en dialog i frågan skulle kunna föra de begreppsmässiga ståndpunkterna närmare varandra avseende den nämnda frågan om produktiviteten i Spanien?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(30 mars 2004)

I genomföranderapporten om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 2003-2005 (AR 2003-2005) betonar kommissionen i det spanska avsnittets inledande stycke att den ”låga arbetsproduktiviteten, som också beror på befolkningens relativt låga utbildningsnivå, och den långsamma övergången till en kunskapsbaserad ekonomi är bekymrande för ekonomins resultat på lång sikt”.

Denna bedömning baserar sig på följande tre faktorer:

| — | I Spanien ligger arbetsproduktiviteten per arbetstimme under genomsnittet för EU-15 (83,8 % av nivån för EU-15 (1)). Arbetsproduktiviteten per anställd har dessutom en årlig procentuell tillväxt som sedan 1997 ligger under resultatet för EU-15. Den mycket snabba sysselsättningsökningen har uppenbarligen fått negativa konsekvenser för arbetsproduktiviteten. Emellertid påverkas denna också av framstegen när det gäller övergången till en kunskapsbaserad ekonomi. Redan i AR 2003-2005 fastslogs att sambandet mellan den låga produktivitetsnivån och behovet att stärka den kunskapsbaserade ekonomin är en nyckeluppgift för Spanien. |
| --- | --- |

—

I Spanien ligger arbetsproduktiviteten per arbetstimme under genomsnittet för EU-15 (83,8 % av nivån för EU-15 (1)). Arbetsproduktiviteten per anställd har dessutom en årlig procentuell tillväxt som sedan 1997 ligger under resultatet för EU-15. Den mycket snabba sysselsättningsökningen har uppenbarligen fått negativa konsekvenser för arbetsproduktiviteten. Emellertid påverkas denna också av framstegen när det gäller övergången till en kunskapsbaserad ekonomi. Redan i AR 2003-2005 fastslogs att sambandet mellan den låga produktivitetsnivån och behovet att stärka den kunskapsbaserade ekonomin är en nyckeluppgift för Spanien.

| — | Mätt i andelen 20- till 24-åringar som minst avslutat motsvarande högstadiet har den spanska befokningens utbildningsnivå visserligen ökat snabbt det senaste årtiondet, men den ligger fortfarande under EU-genomsnittet (63,4 % mot 74 % för EU-15 2003). Vidare hör de offentliga utbildnings-utgifternas andel av bruttonationalprodukten (BNP) till de lägsta i EU (4,43 % 2000 mot 4,93 % för EU-15). |
| --- | --- |

—

Mätt i andelen 20- till 24-åringar som minst avslutat motsvarande högstadiet har den spanska befokningens utbildningsnivå visserligen ökat snabbt det senaste årtiondet, men den ligger fortfarande under EU-genomsnittet (63,4 % mot 74 % för EU-15 2003). Vidare hör de offentliga utbildnings-utgifternas andel av bruttonationalprodukten (BNP) till de lägsta i EU (4,43 % 2000 mot 4,93 % för EU-15).

| — | Jämfört med EU-genomsnittet uppvisar Spanien också sämre resultat när det gäller företagens forskning och utveckling (FoU) (se figuren sedan), patent (24 per miljon invånare 2001 mot 161 för EU-15) och IT-användning (2002 hade 29,5 % av hushållen tillgång till internet hemma mot 38,9 % för EU-15). |
| --- | --- |

—

Jämfört med EU-genomsnittet uppvisar Spanien också sämre resultat när det gäller företagens forskning och utveckling (FoU) (se figuren sedan), patent (24 per miljon invånare 2001 mot 161 för EU-15) och IT-användning (2002 hade 29,5 % av hushållen tillgång till internet hemma mot 38,9 % för EU-15).

Slutligen vill kommissionen uppmärksamma parlamentsledamoten på avsnitt 4.5 i nämnda rapport, där det noteras att flera initiativ tagits för att stärka den kunskapsbaserade ekonomin.

Image

---

(1)  Prognos för 2003Se webbsidan om strukturindikatorer: http://europa.eu.int/comm/eurostat/newcronos/queen/display.do?screen=welcome&open=/&product=STRIND_ECOBAC&language=sv&depth=2.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/802 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/802

---

(2004/C 84 E/0898)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0508/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Portugal — radioaktivt avfall

Enligt massmedia upptäckte det franska vetenskapsfartyget ”Iledesein” sommaren 2003 flera platser där kärnkraftsavfall deponerats, i det område där en sjökabel håller på att dras mellan kontinenten - Azorerna - Madeira.

Områdena där radioaktivt avfall har lossats upptäcktes under en vetenskaplig expedition som godkänts av portugisiska staten, och ligger 200 kilometer från Madeira (inom övärldens exklusiva ekonomiska zon) och öster om ön Santa Maria (utanför Azorernas exklusiva ekonomiska zon), i det område där en sjökabel håller på att dras mellan kontinenten - Azorerna - Madeira.

Avfallet, som kan ha deponerats där av Förenade kungariket mellan 1949 och 1961 ligger på 4 000 meters djup.

Det franska fartyg som gjorde prospekteringen på begäran av Alcatel Submarine Networks, det företag som har fått beställning på arbetet, meddelade upptäckten till Azorernas sjökabelstation, under PT Comunicações, i slutet av förra året, men resultatet av operationen har inte meddelats den portugisiska flottan.

En källa inom flottan garanterar att den inte har fått någon information från det franska fartyget, men bekräftade den vetenskapliga expeditionen och existensen av flera områden, inom den portugisiska exklusiva ekonomiska zonen, som redan har utpekats som områden där radioaktivt avfall har tömts.

Därför frågar jag kommissionen:

| — | Känner den till dessa fakta? Hur allvarligt är detta? Kan det innebära betydande miljökonsekvenser? Hur bedömer kommissionen de olika aktörernas agerande i prospekteringen? |
| --- | --- |

—

Känner den till dessa fakta? Hur allvarligt är detta? Kan det innebära betydande miljökonsekvenser? Hur bedömer kommissionen de olika aktörernas agerande i prospekteringen?

| — | Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller tänker den vidta för att minska riskerna från det avfall som eventuellt deponerats under den tid det rådde ett nationellt och internationellt rättsligt tomrum för denna typ av agerande, och för att hjälpa de länder som har drabbats av detta radioaktiva avfall? Kan den bekräfta att detta avfall har deponerats av Förenade kungariket mellan 1949 och 1961? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller tänker den vidta för att minska riskerna från det avfall som eventuellt deponerats under den tid det rådde ett nationellt och internationellt rättsligt tomrum för denna typ av agerande, och för att hjälpa de länder som har drabbats av detta radioaktiva avfall? Kan den bekräfta att detta avfall har deponerats av Förenade kungariket mellan 1949 och 1961?

| — | Anser kommissionen att det, trots den troliga avsaknaden av faktiskt juridiskt ansvar när det gäller händelserna, skulle gå att på något sätt ställa de ansvariga för detta avfall till svars för dessa fakta eller avkrävas bidrag eller samarbete i att transportera bort detta avfall? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att det, trots den troliga avsaknaden av faktiskt juridiskt ansvar när det gäller händelserna, skulle gå att på något sätt ställa de ansvariga för detta avfall till svars för dessa fakta eller avkrävas bidrag eller samarbete i att transportera bort detta avfall?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Trots att kommissionen inte har varit involverad i just denna fråga, har dumpning av avfall till sjöss, däribland kärnmaterial, genomförts av ett antal länder under åtskilliga år. Internationella bestämmelser för att förhindra att förorening av havet sker på detta sätt trädde i kraft 1974 och 1975 med Oslokonventionen för Nordostatlanten och Londonkonventionen för andra internationella vatten än staters inre vattenvägar.

Dumpning av högaktivt avfall har aldrig tillåtits enligt Londonkonventionen och ett moratorium avseende dumpning av lågaktivt avfall har funnits sedan 1983. Parterna i konventionen beslutade 1993 att ändra de berörda bilagorna för att förbjuda dumpning av allt radioaktivt avfall. Detta juridiskt bindande förbud trädde i kraft den 20 februari 1994.

Dessutom har Internationella atomenergiorganet (IAEA) sammanställt en inventering av rapporterad dumpning av detta slag. Sammanställningen innehåller fall som går tillbaka till 1943 och omfattar platser i Atlanten som användes av Förenade kungariket mellan 1955 och 1961.

Det aktuella fallet gäller händelser som ägde rum under en period då varken Förenade kungariket eller Portugal var medlemmar i gemenskapen och som inte kan undersökas på grundval av gällande gemenskapslagstiftning.

Men att tillämpa gemenskapens strålskyddsbestämmelser (1), så som de är tillämpliga idag, på vad dessa händelser resulterat i, faller i första hand inom den medlemsstats befogenheter som har jurisdiktion över den plats där det ägde rum.

Frågan om ansvar för röjning vid hantering av sådant dumpat avfall täcks inte av Euratomlag stiftningen. Men i rollen som fördragens väktare kommer kommissionen att följa upp denna fråga, och kommer, om det visar sig vara nödvändigt, att begära in erforderlig information från berörda medlemsstater för att besluta om kommissionen skall agera ytterligare.

---

(1)  Rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning (EGT L 159, 29.6.1996). Artiklarna 35 och 36 Euratom.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/804 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/804

---

(2004/C 84 E/0899)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0511/04

från Sérgio Marques (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Stöd till Sydafrika

Sydafrika har genomlidit en konjunktur som präglats av oerhörda problem som EU och det internationella samfundet inte får vara eller har varit likgiltiga inför. Det gäller på grund av allt från den enorma utbredningen av aids, alarmerande arbetslöshetsnivåer och ekonomisk stagnation, till extremt oroande nivåer av våldsam brottslighet.

De alarmerande höga brottsnivåerna fortsätter att på ett tragiskt sätt riktas mot, förutom själva det sydafrikanska folket, de europeiska invandrade samhällena i Sydafrika.

Inom ramen för det europeiska samarbetet har projekt genomförts i direkt syfte att förbättra säkerhetsnivåerna i Sydafrika (projekt för organisation av och stöd till polisinstitutioner i Sydafrika - 18,5 miljoner euro; projekt för stöd till ombildning av rättsväsendet - 25 miljoner euro; projekt för stöd till polisbevakningen i östra Kapprovinsen - 10,8 miljoner euro).

Jag vill ställa följande frågor till kommissionen:

| 1. | Hur långt har (det fysiska och finansiella) genomförandet av projekten för att främja högre säkerhetsnivåer i Sydafrika kommit, och vilka effekter har det haft hittills för att förbättra Sydafrikas säkerhetsvillkor? |
| --- | --- |

1.

Hur långt har (det fysiska och finansiella) genomförandet av projekten för att främja högre säkerhetsnivåer i Sydafrika kommit, och vilka effekter har det haft hittills för att förbättra Sydafrikas säkerhetsvillkor?

| 2. | Tänker kommissionen förstärka och utvidga de ovan nämnda projekten till andra regioner i Sydafrika? |
| --- | --- |

2.

Tänker kommissionen förstärka och utvidga de ovan nämnda projekten till andra regioner i Sydafrika?

| 3. | Finns det några planer på att skapa och inleda nya projekt för att förbättra säkerheten i Sydafrika på områden som till exempel polisbevakning, brottsförebyggande åtgärder och samarbete med det straffrättsliga systemet? |
| --- | --- |

3.

Finns det några planer på att skapa och inleda nya projekt för att förbättra säkerheten i Sydafrika på områden som till exempel polisbevakning, brottsförebyggande åtgärder och samarbete med det straffrättsliga systemet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommissionen medger att höga nivåer av kriminalitet, kombinerat med andra socioekonomiska utmaningar som arbetslöshet, HIV och aids, och fattigdom utgör ett hot mot demokratins överlevnad i Sydafrika. Det hotar inte bara de politiska framsteg som redan uppnåtts under de senaste 10 åren, utan påverkar också direkt livskvalitén för vanliga sydafrikaner och andra invånare i Sydafrika.

Kommissionen anser att den sydafrikanska regeringen har byggt upp en sund politisk ram för att hantera kriminalitet. Det bekräftas inte bara genom en stadig utveckling av politiken inom detta område de senaste åtta åren, utan också genom ökade utgifter för de straffrättsliga avdelningarna under samma period.

| 1. | När det gäller utvecklingsprogrammens avsedda inverkan på säkerhetsnivåerna är huvudmålet att förbättra den sydafrikanska polisen (SAPS) och andra relevanta straffrättsliga avdelningars tillhandahållande av tjänster till utsatta befolkningsgrupper i Sydafrika. Dessutom lägger programmen tonvikten på frågor rörande förbättrad åtkomst till rättssystemet, förebyggande av brott samt utveckling och genomförande av politik för att kunna bekämpa brott rent allmänt och bygga upp dessa avdelningars kapacitet. Tillgängligheten till domstolarna har till exempel förbättrats genom att ett elektroniskt utbetalningssystem för stöd har inrättats på justitiedepartementet, medan polisens tillhandahållande av tjänster har förbättrats genom att hundratals poliser har utbildats i att köra fordon och att möjligheterna att ta hand om brottsoffer har förbättrats på flera polisstationer.
  Ett av programmen stöder också förbättring av den sydafrikanska polisens förmåga att utreda genom att hjälpa till med utvecklingen av en automatisk DNA-databas över brottslingar som kommer att utöka polisens nuvarande förmåga att använda DNA-profiler för att koppla misstänkta brottslingar till begångna brott. Detta kan också vara till nytta vid sexualbrott som våldtäkt och övergrepp mot barn.







  Projekt: | Praktiskt genomförande (1) | Finansiella utbetalningar (1) |
| --- | --- | --- | --- |
| APEC (96/08) | Avslutningsfas | > 90 % |
| SAPS/DSS (99/024) | 40 % genomfört | 25 % |
| e-Justice (00/28) | 60 % genomfört | 100 % |

1.

När det gäller utvecklingsprogrammens avsedda inverkan på säkerhetsnivåerna är huvudmålet att förbättra den sydafrikanska polisen (SAPS) och andra relevanta straffrättsliga avdelningars tillhandahållande av tjänster till utsatta befolkningsgrupper i Sydafrika. Dessutom lägger programmen tonvikten på frågor rörande förbättrad åtkomst till rättssystemet, förebyggande av brott samt utveckling och genomförande av politik för att kunna bekämpa brott rent allmänt och bygga upp dessa avdelningars kapacitet. Tillgängligheten till domstolarna har till exempel förbättrats genom att ett elektroniskt utbetalningssystem för stöd har inrättats på justitiedepartementet, medan polisens tillhandahållande av tjänster har förbättrats genom att hundratals poliser har utbildats i att köra fordon och att möjligheterna att ta hand om brottsoffer har förbättrats på flera polisstationer.

Ett av programmen stöder också förbättring av den sydafrikanska polisens förmåga att utreda genom att hjälpa till med utvecklingen av en automatisk DNA-databas över brottslingar som kommer att utöka polisens nuvarande förmåga att använda DNA-profiler för att koppla misstänkta brottslingar till begångna brott. Detta kan också vara till nytta vid sexualbrott som våldtäkt och övergrepp mot barn.

Projekt:

Praktiskt genomförande (1)

Finansiella utbetalningar (1)

APEC (96/08)

Avslutningsfas

> 90 %

SAPS/DSS (99/024)

40 % genomfört

25 %

e-Justice (00/28)

60 % genomfört

100 %

| 2. | Både e-Justice- (00/28) och SAPS- (99/24) programmen har inletts i landets alla nio provinser. Trots att de relevanta avdelningarna med egna medel har utvidgat vissa delar av programmen till att omfatta andra geografiska områden, är kommissionen redo att hjälpa både den sydafrikanska polisen och justitieministeriet med att sprida dessa program till andra delar av landet när det är möjligt. |
| --- | --- |

2.

Både e-Justice- (00/28) och SAPS- (99/24) programmen har inletts i landets alla nio provinser. Trots att de relevanta avdelningarna med egna medel har utvidgat vissa delar av programmen till att omfatta andra geografiska områden, är kommissionen redo att hjälpa både den sydafrikanska polisen och justitieministeriet med att sprida dessa program till andra delar av landet när det är möjligt.

| 3. | Kommissionen och dess medlemsstater beviljade i september 2003 finansiering (tillsammans med DFID (2)) av ett program för totalt 25 miljoner euro som skall stödja bekämpning av brott mot kvinnor och barn i östra Kapprovinsen. Programmets övergripande mål är att förbättra säkerheten för befolkningen i den östra Kapprovinsen i Sydafrika. Temat har utvecklats till det programspecifika syftet att förebygga brott som begås mot kvinnor och barn och att förbättra de tjänster som tillhandahålls för människor som drabbats av sådana brott inom projektets prioriterade områden. Finansieringsöverenskommelsen har redan skrivits under av kommissionen, och den sydafrikanska regeringen förväntas skriva under i mars 2004 och projektet inledas kort efter det.
  I enlighet med ovanstående och i linje med parlamentets rekommendationer, bekräftar kommissionen sin avsikt att fortsätta samarbetet med den straffrättsliga sektorn enligt planerna i landstrategidokumentet för 2003-2005, med tonvikt på förbättring av tillhandahållandet av tjänster, brottsförebyggande åtgärder när det gäller utsatta grupper, samhällets engagemang och en ökad ansvarsskyldighet för den straffrättsliga sektorn (3). |
| --- | --- |

3.

Kommissionen och dess medlemsstater beviljade i september 2003 finansiering (tillsammans med DFID (2)) av ett program för totalt 25 miljoner euro som skall stödja bekämpning av brott mot kvinnor och barn i östra Kapprovinsen. Programmets övergripande mål är att förbättra säkerheten för befolkningen i den östra Kapprovinsen i Sydafrika. Temat har utvecklats till det programspecifika syftet att förebygga brott som begås mot kvinnor och barn och att förbättra de tjänster som tillhandahålls för människor som drabbats av sådana brott inom projektets prioriterade områden. Finansieringsöverenskommelsen har redan skrivits under av kommissionen, och den sydafrikanska regeringen förväntas skriva under i mars 2004 och projektet inledas kort efter det.

I enlighet med ovanstående och i linje med parlamentets rekommendationer, bekräftar kommissionen sin avsikt att fortsätta samarbetet med den straffrättsliga sektorn enligt planerna i landstrategidokumentet för 2003-2005, med tonvikt på förbättring av tillhandahållandet av tjänster, brottsförebyggande åtgärder när det gäller utsatta grupper, samhällets engagemang och en ökad ansvarsskyldighet för den straffrättsliga sektorn (3).

---

(1)  Uppskattade tal.

(2)  DFID - Förenade kungarikets ministerium för internationell utveckling.

(3)  Ekonomiska samarbetet i Asien och Stillahavsområdet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/805 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/805

---

(2004/C 84 E/0900)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0525/04

från Ian Hudghton (Verts/ALE) till kommissionen

(17 februari 2004)

Ämne:   Ringröta på potatis

Kommissionen känner säkert till att utbrottet av ringröta på potatis i Wales allvarligt oroade potatisodlarna i andra delar av Förenade kungariket, inklusive i min egen valkrets Skottland. Kommissionen känner kanske också till att National Union of Farmers i Skottland tillsammans med sina kolleger i Irland gärna vill vidta åtgärder för att förhindra att denna sjukdom sprider sig till deras egna grödor genom att fastställa ett slags friska områden (high health regions). Detta skulle göra det möjligt att officiellt utnämna Skottland, Nordirland och Republiken Irland till områden som är fria från ringröta på potatis samt att införa ett förbud mot import av utsäde från icke utnämnda områden. Med denna strategi skulle man dels hejda spridningen av sjukdomen, dels garantera att sjukdomsfria områden kan odla frisk potatis.

Håller kommissionen med om att åtgärder av det slag som föreslås av jordbrukarna i Skottland och Irland skulle bidra till att förhindra spridningen av denna sjukdom? Kan den också ange vad som måste göras på EU-nivå eller på nationell eller lägre nivå för att uppnå dessa mål?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(12 mars 2004)

Kommissionen känner till det utbrott av ringröta som parlamentsledamoten hänvisar till. Den följer noga ärendets utveckling och hålls underrättad av de behöriga brittiska myndigheterna. När det gäller förslagen från jordbrukarna i Skottland och Irland vill kommissionen påpeka att det i EU redan finns växtskydds-lagstiftning för att förebygga sjukdomen inom unionen eller bekämpa den om den skulle bryta ut. Inom EG-rätten finns dels direktiv 2000/29/EG (1), som innehåller växtskyddsbestämmelser om hur växter och växtprodukter, bl.a. potatis, får föras in och förflyttas inom EU, dels direktiv 93/85/EEG (2). Det sistnämnda direktivet syftar till att bekämpa ljus ringröta på potatis, och det innehåller en samling detaljerade tekniska åtgärder för att undvika att sjukdomen uppstår och bekämpa den. Syftet med bestämmelserna är att se till att potatis som inte uppfyller växtskyddskraven inte får flyttas. Potatisen måste alltså vara fri från ringröta, och utsädespotatis måste åtföljas av ett växtpass där det intygas att så är fallet. För mat- och industripotatis gäller att producenten eller den inrättning där förpackningen sker måste vara uppförd i ett officiellt register. Därför anser kommissionen att det för närvarande inte är aktuellt med några ytterligare åtgärder. Dessutom får bestämmelserna för den inre marknaden på växtskyddsområdet inte innehålla några förbud mot rörlighet inom EU så länge det finns harmoniserade tekniska bestämmelser.

---

(1)  Rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen, EGT L 169, 10.7.2000. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2003/116/EG, EUT L 321, 6.12.2003.

(2)  Rådets direktiv 93/85/EEG av den 4 oktober 1993 om bekämpning av ljus ringröta på potatis, EGT L 259, 18.10.1993.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/806 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/806

---

(2004/C 84 E/0901)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0541/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Medverkan i amerikanska påtryckningar på flygbolagen att före ett eventuellt fördrag lämna obegränsade passageraruppgifter

| 1. | Känner kommissionen till att det nederländska flygbolaget KLM före ett eventuellt fördrag mellan EU och Förenta staterna kommer att överlämna alla de uppgifter som den amerikanska tullmyndigheten vill ha, däribland kreditkortsnummer, e-postadresser och dietpreferenser, om passagerare i flygplan som landar på amerikanska flygplatser, medan andra europeiska flygbolag såsom Alitalia inte gör det, helt i överensstämmelse med den nationella lagstiftningen? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det nederländska flygbolaget KLM före ett eventuellt fördrag mellan EU och Förenta staterna kommer att överlämna alla de uppgifter som den amerikanska tullmyndigheten vill ha, däribland kreditkortsnummer, e-postadresser och dietpreferenser, om passagerare i flygplan som landar på amerikanska flygplatser, medan andra europeiska flygbolag såsom Alitalia inte gör det, helt i överensstämmelse med den nationella lagstiftningen?

| 2. | Kan kommissionen bekräfta att denna utlämning av uppgifter som strider mot nationella och europeiska normer till skydd för privatlivet, sker under hot och med timslångt kvarhållande av landade passagerare, böter på 5 000 USD per passagerare för flygbolagen, uteslutning av flygbolaget från det amerikanska luftrummet eller indragning av landningsrättigheterna? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen bekräfta att denna utlämning av uppgifter som strider mot nationella och europeiska normer till skydd för privatlivet, sker under hot och med timslångt kvarhållande av landade passagerare, böter på 5 000 USD per passagerare för flygbolagen, uteslutning av flygbolaget från det amerikanska luftrummet eller indragning av landningsrättigheterna?

| 3. | Bevaras dessa uppgifter under 3,5 år av den amerikanska tullmyndigheten? För vilka andra amerikanska instanser blir dessa uppgifter tillgängliga? I vilket syfte överlämnas de till andra och hur länge sparas de där? |
| --- | --- |

3.

Bevaras dessa uppgifter under 3,5 år av den amerikanska tullmyndigheten? För vilka andra amerikanska instanser blir dessa uppgifter tillgängliga? I vilket syfte överlämnas de till andra och hur länge sparas de där?

| 4. | Accepterar kommissionen att europeiska passagerare av Förenta staterna utsätts för åtgärder för att bekämpa terrorism eller kriminalitet som inte gäller för amerikanska medborgare och som Förenta staterna inte skulle acceptera från andra stater? |
| --- | --- |

4.

Accepterar kommissionen att europeiska passagerare av Förenta staterna utsätts för åtgärder för att bekämpa terrorism eller kriminalitet som inte gäller för amerikanska medborgare och som Förenta staterna inte skulle acceptera från andra stater?

| 5. | Vad skulle behöva förändras i den nuvarande situationen som eventuellt skulle kunna göra ett fördrag med Förenta staterna om utväxling av flygpassagerarnas personuppgifter meningsfullt? Kan kommissionen se att en överenskommelse om detta är möjlig inom fem år? |
| --- | --- |

5.

Vad skulle behöva förändras i den nuvarande situationen som eventuellt skulle kunna göra ett fördrag med Förenta staterna om utväxling av flygpassagerarnas personuppgifter meningsfullt? Kan kommissionen se att en överenskommelse om detta är möjlig inom fem år?

| 6. | Skall enligt kommissionens åsikt de europeiska flygbolag som i minst utsträckning går de amerikanska kraven till mötes vara måttstock för andra europeiska flygbolag? |
| --- | --- |

6.

Skall enligt kommissionens åsikt de europeiska flygbolag som i minst utsträckning går de amerikanska kraven till mötes vara måttstock för andra europeiska flygbolag?

| 7. | Under vilka omständigheter beslutar slutligen EG-domstolen om lagligheten i EU:s medverkan i denna amerikanska praxis? |
| --- | --- |

7.

Under vilka omständigheter beslutar slutligen EG-domstolen om lagligheten i EU:s medverkan i denna amerikanska praxis?

Källa: TV Nederland 3, ”Nova”, den 12 februari 2004.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 april 2004)

| 1. | De flesta EU-baserade flygbolag följer Förenta staternas krav på att lämna passageraruppgifter (Passenger Name Records, PNR), vilket infördes av kongressen i en lag som antogs i november 2001 och som gällt sedan mars 2003. Detta följer av det gemensamma uttalande som kommissionen och Förenta staternas behöriga myndigheter enades om den 18 februari 2003. I och med detta gemensamma uttalande inleddes förhandlingar som gjort att kommissionen kunnat se till att Förenta staterna på ett antal betydande punkter förbättrat sitt sätt att bearbeta de passageraruppgifter de får. |
| --- | --- |

1.

De flesta EU-baserade flygbolag följer Förenta staternas krav på att lämna passageraruppgifter (Passenger Name Records, PNR), vilket infördes av kongressen i en lag som antogs i november 2001 och som gällt sedan mars 2003. Detta följer av det gemensamma uttalande som kommissionen och Förenta staternas behöriga myndigheter enades om den 18 februari 2003. I och med detta gemensamma uttalande inleddes förhandlingar som gjort att kommissionen kunnat se till att Förenta staterna på ett antal betydande punkter förbättrat sitt sätt att bearbeta de passageraruppgifter de får.

| 2. | I den berörda amerikanska lagstiftningen föreskrivs möjligheten att utdöma påföljder för bolag som inte följer kravet, inklusive den typ av påföljder som parlamentsledamoten nämner. Såvitt kommissionen känner till har de amerikanska myndigheterna dock inte utdömt några sådana påföljder sedan de ovan nämnda förhandlingarna inleddes. |
| --- | --- |

2.

I den berörda amerikanska lagstiftningen föreskrivs möjligheten att utdöma påföljder för bolag som inte följer kravet, inklusive den typ av påföljder som parlamentsledamoten nämner. Såvitt kommissionen känner till har de amerikanska myndigheterna dock inte utdömt några sådana påföljder sedan de ovan nämnda förhandlingarna inleddes.

| 3. | Den nuvarande amerikanska praxisen följer vad som anges i det gemensamma uttalandet. Enligt den nya åtagandeförklaring som kommissionen förhandlat fram med Förenta staterna, och som kommer att gälla från det att det föreslagna beslutet om adekvat skydd och tillhörande internationellt avtal har trätt i kraft, skall lagringstiden för uppgifter begränsas till tre och ett halvt år. Uppgifter får endast efter bedömning från fall till fall överföras till andra myndigheter som arbetar med terrorismbekämpning eller brottsbekämpning i syfte att förhindra och bekämpa terrorism och terrorrelaterad brottslighet, andra gränsöverskridande allvarliga brott, inklusive organiserad brottslighet, och flykt från anhållnings- eller häktningsbeslut för ett av dessa brott. |
| --- | --- |

3.

Den nuvarande amerikanska praxisen följer vad som anges i det gemensamma uttalandet. Enligt den nya åtagandeförklaring som kommissionen förhandlat fram med Förenta staterna, och som kommer att gälla från det att det föreslagna beslutet om adekvat skydd och tillhörande internationellt avtal har trätt i kraft, skall lagringstiden för uppgifter begränsas till tre och ett halvt år. Uppgifter får endast efter bedömning från fall till fall överföras till andra myndigheter som arbetar med terrorismbekämpning eller brottsbekämpning i syfte att förhindra och bekämpa terrorism och terrorrelaterad brottslighet, andra gränsöverskridande allvarliga brott, inklusive organiserad brottslighet, och flykt från anhållnings- eller häktningsbeslut för ett av dessa brott.

| 4. | Nej. Förenta staternas krav gäller alla flygpassagerare på flygningar till eller från Förenta staterna, oavsett deras nationalitet eller bosättningsort. De myndigheter i Förenta staterna som deltar i förhandlingarna med kommissionen har angett att de inte ser några hinder för eller har några invändningar mot att lämna passageraruppgifter till europeiska myndigheter för flygningar till eller från orter inom EU. |
| --- | --- |

4.

Nej. Förenta staternas krav gäller alla flygpassagerare på flygningar till eller från Förenta staterna, oavsett deras nationalitet eller bosättningsort. De myndigheter i Förenta staterna som deltar i förhandlingarna med kommissionen har angett att de inte ser några hinder för eller har några invändningar mot att lämna passageraruppgifter till europeiska myndigheter för flygningar till eller från orter inom EU.

| 5. | Kommissionens ståndpunkt anges i sin helhet i dess meddelande av den 16 december 2003 (1). |
| --- | --- |

5.

Kommissionens ståndpunkt anges i sin helhet i dess meddelande av den 16 december 2003 (1).

| 6. | Kommissonens mål under de ovan nämnda förhandlingarna har varit att skapa villkor som gör det möjligt för flygbolagen att uppfylla sina rättsliga åtaganden både i Förenta staterna och i Europa. |
| --- | --- |

6.

Kommissonens mål under de ovan nämnda förhandlingarna har varit att skapa villkor som gör det möjligt för flygbolagen att uppfylla sina rättsliga åtaganden både i Förenta staterna och i Europa.

| 7. | Enligt bestämmelserna i EG-fördraget kan EG-domstolen anmodas att granska lagenligheten hos bland annat rådets och kommissionens rättsakter, och följaktligen också de rättsliga instrument som kommissionen håller på att införa. Talan kan väckas av en medlemsstat, parlamentet, rådet eller kommissionen rörande bristande behörighet, åsidosättande av väsentliga formföreskrifter, åsidosättande av EG-fördraget eller av någon rättsregel som gäller fördragets tillämpning, eller rörande maktmissbruk. |
| --- | --- |

7.

Enligt bestämmelserna i EG-fördraget kan EG-domstolen anmodas att granska lagenligheten hos bland annat rådets och kommissionens rättsakter, och följaktligen också de rättsliga instrument som kommissionen håller på att införa. Talan kan väckas av en medlemsstat, parlamentet, rådet eller kommissionen rörande bristande behörighet, åsidosättande av väsentliga formföreskrifter, åsidosättande av EG-fördraget eller av någon rättsregel som gäller fördragets tillämpning, eller rörande maktmissbruk.

---

(1)  KOM(2003) 826 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/808 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/808

---

(2004/C 84 E/0902)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0548/04

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Burförpliktelse för fjäderfä

Styrelsen för Productschap Pluimvee en Eieren (PPE) (produktrådet för fjäderfä och ägg) i Nederländerna fattade på torsdagen den 12 februari beslut om förpliktelse att hålla kycklingar, kalkoner och ankor i bur inom fjäderfäföretag. Dessa förebyggande åtgärder som gäller till slutet av april skall hjälpa till att förhindra att fågelpestviruset sprids via flyttfåglar.

| 1. | Anser kommissionen inte att denna förpliktelse att hålla fjäderfä i bur borde göras obligatorisk i hela Europeiska unionen, med hänsyn till fågelflyttningens gränsöverskridande natur? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen inte att denna förpliktelse att hålla fjäderfä i bur borde göras obligatorisk i hela Europeiska unionen, med hänsyn till fågelflyttningens gränsöverskridande natur?

| 2. | Avser kommissionen att uppmana hobbydjurhållare att vidta samma åtgärder? |
| --- | --- |

2.

Avser kommissionen att uppmana hobbydjurhållare att vidta samma åtgärder?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

”Productschap Pluimvee en Eieren (PPE)” har, enligt den information som kommissionen inhämtat, frågat den nederländska myndigheten om burförpliktelsen för fjäderfä anses vara en veterinär nödvändighet som preventiv åtgärd mot spridning av fågelinfluensa via flyttfåglar. De nederländska myndigheterna har övervägt frågan, men har efter noggrann analys av fördelar och nackdelar inte föreskrivit burförpliktelse för fjäderfä.

Kommissionen håller med om att åtgärder för att förebygga och kontrollera fågelinfluensa måste vara riskbaserade, medan riskhanteringsåtgärder måste beakta både fördelar och kostnader. Åtgärder som syftar till minskad kontakt mellan vilda flyttfåglar och tamfjäderfä och biosäkerhetsåtgärder på fjäderfäföretag, inklusive hobbyföretag, skulle i princip minska risken för överföring av fågelinfluensavirus. Denna sjukdoms epidemiologi är dock komplex och det finns fortfarande många okända faktorer. Det finns inte heller tillräckliga kunskaper och erfarenheter som kan visa att fördelarna i form av minskad infektionsrisk för fjäderfä via vilda fåglar genom en så ytterligt sträng åtgärd som burförpliktelse för fjäderfä i hela gemenskapen skulle uppväga de oönskade miljörelaterade och sociala konsekvenserna och den eventuella negativa inverkan på djurs välbefinnande.

För att öka kunskapen om dessa frågor har kommissionen, till följd av ett yttrande från Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande, samordnat och samfinansierat en studie i medlemsstaterna för att bedöma förekomsten och spridningen av fågelinfluensa hos vilda fåglar och fjäderfä, särskilt vad gäller den så kallade lågpatogena fågelinfluensan. En sådan studie genomfördes 2003 och ytterligare en studie kommer att genomföras 2004. Kommissionen kan komma att lägga fram förslag angående gemenskapens politik för att bekämpa fågelinfluensa mot bakgrund av resultatet av dessa studier.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/809 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/809

---

(2004/C 84 E/0903)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0562/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Utbredning av det sk. blue baby-syndromet i EU:s medlemsstater

Har kommissionen någon statistik över utbredningen av methemoglobinemi (det sk. blue baby-syndromet) i EU:s medlemsstater?

Anser kommissionen att full överensstämmelse med nitratdirektivet (rådets direktiv 91/676/EEG (1)) har påverkat utbredningen av denna sjukdom i EU sedan direktivet trädde i kraft 1995? Hur har utbredningen i så fall påverkats?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Det s.k. blue baby-syndromet (methemoglobinemi) i samband med höga nivåer av nitrat i dricksvatten förekommer fortfarande både i Östeuropa (hundratals fall) och i USA, men relativt sällan i länderna i Västeuropa. Detta beror delvis på tillämpningen av stränga gränsvärden för nitrater i dricksvatten under de senaste 20 åren.

Enligt den gemensamma rapporten från Europeiska miljöbyrån (EEA) och Världshälsoorganisationens (WHO) kontor för Europa (2), är det få länder - åtta av 26 - som för register över methemoglobinemi ... Rapporten visar att känsligheten hos spädbarn som får dricksvatten från ytnära grundvattenkällor (enskilda privata brunnar) understryks genom uppgifter från Ungern, där mellan nio och 49 fall registreras varje år i hela landet. Ett liknande antal fall registreras årligen i Slovakien. År 1996 registrerades i Albanien 46 fall av methemoglobinemi, som alla hade ett samband med nitrat i dricksvattnet, och 2 913 fall registrerades i Rumänien mellan 1985 och 1996.

”Försiktighetsvärdet” på 50 milligram (mg) per liter är av avgörande betydelse när det gäller att förebygga hälsoeffekter såsom methemoglobinemi hos spädbarn. Vid översynen av rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten (3), där man såg över parametervärdena i enlighet med senast tillgängliga vetenskapliga rön (exempelvis riktlinjer från Världshälsoorganisationen (WHO) och Vetenskapliga kommittén för toxikologi, ekotoxikologi och miljö), bekräftades det tidigare gränsvärdet på 50 mg per liter för nitrater.

För att minska nitratkoncentrationen i vatten är det mycket viktigt att nitratdirektivet (rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket) tillämpas fullt ut.

Sedan 1991, och i synnerhet under de senaste åren, har medlemsstaterna gjort avsevärda framsteg med avseende på de olika åtgärder som avses i direktivet: vattenövervakning och identifiering av förorenade vatten, angivelse av områden som är känsliga för nitrater och utformning och genomförande av åtgrärdsprogram. Alla medlemsstater har idag inrättat ett övervakningsnätverk, fastställt områden som är känsliga för nitrat och i allmänhet upprättat åtgärdsprogram i nitratkänsliga områden, vilket innebär att de håller på att genomföra en uppsättning åtgärder för att förebygga och minska nitratföroreningar. Den sammanlagda ytan med nitratkänsliga områden i Europa utgjorde 38 % av EU:s sammanlagda yta år 2000. Sedan dess har denna yta, även som en följd av kommissionens åtgärder genom överträdelseförfaranden, ökat i flera medlemsstater, såsom Belgien, Spanien, Frankrike, Italien, Portugal, Sverige och Förenade kungariket. Irland beslutade att upprätta ett åtgärdsprogram i hela landet, vilket Belgien, Tyskland, Nederländerna, Österrike och Finland tidigare hade gjort.

Trots dessa förbättringar behövs ytterligare framsteg. Kommissionen engagerar sig till fullo för att se till att nitratdirektivet genomförs på ett korrekt sätt i medlemsstaterna, genom en uppsättning åtgärder och genom att, om så krävs, utöva rättsliga påtryckningar i form av överträdelseförfaranden mot de medlemsstater som inte på ett korrekt sätt genomför de olika stegen i direktivet.

---

(1)  EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

(2)  EEA, WHO, 2002. Water and health in Europe, WHO Regional publications, European series, nr 93.

(3)  EGT L 330, 5.12.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/810 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/810

---

(2004/C 84 E/0904)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0564/04

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Överföring av oljelast mellan fartyg

Kan kommissionen redogöra för vilka eventuella gemenskapsbestämmelser som gäller för säkerheten vid överföring av oljelast mellan fartyg i Europeiska unionens kustvatten?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Det finns inga EG-bestämmelser som uttryckligen avser överföring av oljelaster mellan fartyg i medlemsstaternas vatten.

Flera av EU:s direktiv och förordningar om sjösäkerhet är dock relevanta eftersom de innehåller bestämmelser om vissa aspekter på kontroll av fartyg som utför den typen av operationer i hamnar och vatten under medlemsstaternas jurisdiktion.

Bland dessa kan följande nämnas:

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/106/EG (1) av den 19 december 2001 om ändring av rådets direktiv 95/21/EG (2) om hamnstatskontroll handlar direkt om denna fråga. I direktivet föreskrivs att fartyg som bedöms som en risk skall prioriteras för inspektion, vilket även gäller tankfartyg som kan överföra laster mellan fartyg. |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/106/EG (1) av den 19 december 2001 om ändring av rådets direktiv 95/21/EG (2) om hamnstatskontroll handlar direkt om denna fråga. I direktivet föreskrivs att fartyg som bedöms som en risk skall prioriteras för inspektion, vilket även gäller tankfartyg som kan överföra laster mellan fartyg.

| — | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2003 (3) av den 22 juli 2003 om ändring av förordning (EG) nr 417/2002 (4). Enligt denna förordning är enkelskroviga fartyg som fraktar tunga oljor förbjudna i medlemsstaternas hamnar och ankarplatser. Förbudet gäller även överföring av bränsle. |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2003 (3) av den 22 juli 2003 om ändring av förordning (EG) nr 417/2002 (4). Enligt denna förordning är enkelskroviga fartyg som fraktar tunga oljor förbjudna i medlemsstaternas hamnar och ankarplatser. Förbudet gäller även överföring av bränsle.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/106/EG av den 19 december 2001 om ändring av rådets direktiv 95/21/EG om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende-och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll), EGT L 19, 22.1.2002.

(2)  EGT L 157, 7.7.1998.

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1726/2003 av den 22 juli 2003 om ändring av förordning (EG) nr 417/2002 om ett påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov, EUT L 249, 1.10.2003.

(4)  EUT L 64, 7.3.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/811 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/811

---

(2004/C 84 E/0905)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0568/04

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(19 februari 2004)

Ämne:   Slutrapport om Eurostat

Slutrapporten från den interna revisionsenheten om Eurostats uppdragstilldelning skulle vara klar i februari 2004.

Gäller denna uppgift fortfarande, och när kommer den att lämnas ut till parlamentet?

Enligt uppgift från Michaele Schreyer slutförs snart undersökningen på grund av tjänstefel (bland annat i samband med Eurostat) mot f.d. tjänstemän vid UCLAF och OLAF. När kan man räkna med den rapporten?

Under loppet av sex månader innan Euro stat-affären blev allmänt känd i maj 2003 har företaget Planistat tilldelats inte mindre än 20 nya avtal av Eurostat, vilka därefter upphävdes sommaren 2003. Är denna senaste och sista våg av avtal föremål för OLAF:s undersökningar eller begränsar sig enheten till händelserna under åren 1999-2001?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

Kommissionen informerar parlamentsledamoten om att den interna revisionstjänstens tilläggsrapport avseende undersökningen av de avtal som ingicks under 2003 har avslutats. Den interna revisionstjänstens revisionsrapporter riktar sig i princip till den enhet som granskats, dvs. kommissionen och dess avdelningar.

Kommissionen är dock villig att överlämna revisionsrapporten till parlamentet för att underlätta dess kontrolluppgifter med tanke på budgetkontrollutskottets förväntade begäran om detta. Kommissionen överlämnar rapporten till ordföranden för detta utskott, Diemut Theato, för överlämnande till föredraganden för ansvarsfriheten för 2002, Juan Bayona, och föredraganden för bedrägeribekämpningen, Herbert Bösch, på de villkor som anges i bilaga III till det interinstitutionella avtal som parlamentet och kommissionen undertecknade i juni 2000.

OLAF håller på att avsluta den interna utredningen avseende de tidigare tjänstemännen i enheten för samordning av bedrägeribekämpningen (UCLAF)/Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), som parlamentsledamoten hänvisar till. Så snart slutrapporten från undersökningen upprättats kommer den att överlämnas i enlighet med bestämmelserna i artikel 9.4 i förordning (EG) nr 1073/1999 (1).

Beträffande de avtal som Eurostat beviljade företaget Planistat under sex månader före maj 2003, vilka senare upphävdes, kan OLAF bekräfta att ingen undersökning pågår.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), EGT L 136, 31.5.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/811 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/811

---

(2004/C 84 E/0906)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0573/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Byggstart för Brennertunneln

Efter årslånga förhandlingar skall man nu börja bygga Brennertunneln 2006. Genomförandet av detta infrastrukturprojekt kommer att medföra trafikomläggningar, vilket både under och efter byggandet av tunneln får negativa konsekvenser för befolkningen i närheten av vägsträckan; bland annat utsätts de för ökat buller.

I detta sammanhang har jag följande frågor: Vad har kommissionen för avsikt att göra för att under byggtiden skydda invånarna utmed vägsträckan?

Kommer kommissionen att anslå medel för byggande av bullerskydd?

Har kommissionen för avsikt att göra något för att minska påfrestningarna under byggtiden?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Enligt gällande tidsplan för Brennertunneln kan byggandet av en pilottunnel inledas under 2006 för att utforska de geologiska förhållandena för hela tunnelns längd.

Miljökonsekvenserna under och efter byggnadsfasen är föremål för en detaljerad miljökonsekvens-beskrivning enligt kraven i italiensk och österrikisk rätt.

Inledande miljöstudier har avslöjat vissa möjliga konflikter. De ansvariga miljömyndigheterna i Italien och Österrike har redan krävt en ingående undersökning av dessa frågor.

De åtgärder som är nödvändiga för att minimera eller undvika miljöstörningar under och efter byggnadsfasen kommer att fastställas i miljökonsekvensbeskrivningen på båda sidor om gränsen. Dessa åtgärder blir en del av tunnelprojektet och kommer på så sätt att vara föremål för ett möjligt ekonomiskt stöd från EU.

I kommissionens förslag från juli 2003 om en ändring av direktivet om det europeiska skattemärket (1) anges uttryckligen att ”infrastrukturkostnader som är avsedda för att minska olägenheter relaterade till buller” skall anses vara berättigade kostnadsfaktorer när vägavgifter beräknas.

Eftersom kommissionen inte driver projektet måste åtgärderna genomföras av projektets initiativtagare, d.v.s. Brennertunnelns europeiska ekonomiska intressegrupperingar (och sedermera BBT SE) och följas av respektive nationella myndigheter.

---

(1)  Förslag till Europaparlamentets och rådets om ändring av direktiv 1999/62/EG om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/812 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/812

---

(2004/C 84 E/0907)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0575/04

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Anna Diamantopoulous valkampanjverksamhet

Enligt pressrapporter kommer Anna Diamantopoulou att lämna kommissionen innan hennes mandatperiod löpt ut för att delta i valkampanjen till parlamentsvalet i Grekland. Kommissionsledamoten kommer uppenbarligen att spela en viktig roll i det socialistiska Pasokpartiet. Enligt pressrapporten kommer hon inte att erhålla någon lön i egenskap av kommissionsledamot under tiden för valkampanjen. Under hennes bortovaro kommer hennes arbetsuppgifter att utföras av någon annan.

Är det vanligt att Europeiska kommissionens ledamöter lämnar sina tjänster under en tid för att delta i valkampanjer i sina hemländer? Har detta förekommit tidigare och i så fall i vilket sammanhang?

Anser kommissionen att en dylik situation är till gagn för kommissionens arbete?

Stämmer det att Anna Diamantopoulous inte kommer att uppbära någon lön under perioden för valkampanjen?

Kommer hon under denna period att åtnjuta förmåner som hon uppbär i egenskap av kommissionsledamot (tjänstebil med chaufför o.s.v.)?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Kommissionen uppfattning har alltid varit att det inte går att förena utövandet av ämbetet som medlem av kommissionskollegiet med ett aktivt deltagande som kandidat i en nationell eller europeisk valrörelse. Detta betyder att en kommissionsledamot måste avstå från att delta i kommissionens arbete under den ifrågavarande kampanjen (1).

Syftet med detta är dels att undvika intressekonflikter, dels att tillförsäkra den ifrågavarande kommissionsledamoten största möjliga handlings- och yttrandefrihet och samtidigt respektera kollegialitetsprincipen.

Vad gäller tidigare liknande fall kan nämnas vice ordföranden i Höga myndigheten, Etzel 1956, vice ordföranden i Europeiska ekonomiska gemenskapens kommission Marjolin 1962, ordföranden i Höga myndigheten Malvestiti 1963, vice ordföranden i Europeiska ekonomiska gemenskapens kommission Caron 1963, ledamoten av Europeiska gemenskapernas kommission Deniau 1968, ledamoten av Europeiska gemenskapernas kommission Hellwig 1969, ledamoten av Europeiska gemenskapernas kommission Spinelli 1976, samt ledamoten av Europeiska gemenskapernas kommission 0'Kennedy 1982, som avstått från att delta i institutionens arbete medan de deltog som kandidater valkampanjer.

Från det ögonblick kommissionen beslutade att tillfälligt befria Anna Diamantopoulou från hennes tjänsteplikter har hon inte uppburit vare sig lön eller någon annan form av ersättning från kommissionen.

---

(1)  I detta sammanhang hänvisas bland annat till svaren på de skriftliga frågorna E-0124/68, EGT C 83, 23.8.1968, E-0858/76, EGT C 70, 21.3.1977 samt P-2752/94, EGT C 88, 10.4.1995.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/813 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/813

---

(2004/C 84 E/0908)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0579/04

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Lagunen Vasova

Som en följd av min skriftliga fråga med nummer E-1307/2002 (1) om att anlägga cisterner för förvaring av bränsle vid lagunen Vasova framlägger jag för kommissionens kännedom och underlättande av kommissionens utredning i ärendet följande nytillkomna information. Lagunen Vasova som är en del av området ”Nestosdeltat och Keramoti-lagunerna” och som med kod GR 1150010 har föreslagits av Grekland såsom område av gemenskapsintresse i enlighet med direktiv 92/43/EEG (2), undantas nu helt från de särskilda bevarandeområdena i stället för att helt och hållet ingå i nationalparken östra Makedonien och Trakien, och åtminstone i formell mening skyddas såsom en oskiljaktig del av Nestosdeltats ekosystem. Dessutom har området, där det är tänkt att bränslecisternerna skall anläggas, utökats och det undantas från nationalparken i motsats till vad som anges i den rättsakt varigenom denna inrättades år 1996.

Mot bakgrund av att det framgår att detta är ett fall av uppenbart brott mot gemenskapslagstiftningen om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, frågar jag om kommissionen skulle kunna utreda vilken nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning som ligger till grund för att det grekiska ministeriet för miljö och offentliga arbeten undantar lagunen från det miljöskydd som den har rätt till.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommissionen vill framföra sitt tack till parlamentsledamoten för den kompletterande informationen.

På grundval av de fakta som presenterades av parlamentsledamoten i fråga E-1307/02 (3) har kommissionen inlett ett rutinmässigt ärende för att kontrollera om anläggandet av nya cisterner för lagring och distribution av oljeprodukter vid havsviken Vasova, vid sidan av befintliga cisterner, är förenlig med gemenskapens miljölagstiftning. Det aktuella området utgör en våtmark av stort ekologiskt värde, som de grekiska myndigheterna har klassificerat som särskilt skyddsområde (”Nestosdeltat och havsvikarna i Keramoti” - kod GR115001) i enlighet med rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (4). Området har även föreslagits som område av gemenskapsintresse (”Nestosdeltat och havsvikarna i Keramoti - det omkringliggande området och kustzonen” - kod GR11500010) i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (5).

Efter handläggning av ärendet visar det sig att det inte går att konstatera någon överträdelse av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 (6), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (7) om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt samt rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 (8) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår.

Däremot förefaller det som om de grekiska myndigheterna inte har vidtagit nödvändiga åtgärder för att upprätta ett system för adekvat skydd av området och undvika försämring av livsmiljöer samt betydande störningar som påverkar arterna. Vidare har de grekiska myndigheterna inte sett till att konsekvenserna av alla planer eller projekt, som enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt kan påverka området på ett betydande sätt, bedömts på lämpligt sätt med hänsyn till målen vad gäller bevarandet av området.

Kommissionen följer det här ärendet med största uppmärksamhet och kommer inte att tveka att vidta lämpliga åtgärder, vilket även kan omfatta inledande av ett överträdelseförfarande, i syfte att se till att Grekland fullgör sina skyldigheter enligt artikel 4.1, 4.2 och 4.4 i direktiv 79/409/EEG samt artiklarna 6.2, 6.3 och 7 i direktiv 92/43/EEG.

---

(1)  EGT C 301 E, 5.12.2002, s. 119.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 79.

(3)  EGT C 301, 5.12.2002.

(4)  EGT L 103, 25.4.1979.

(5)  EGT L 206, 22.7.1992.

(6)  EGT L 175, 5.7.1985.

(7)  EGT L 73, 14.3.1997.

(8)  EGT L 10, 14.1.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/814 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/814

---

(2004/C 84 E/0909)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0582/04

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Tillämpning av redovisningsnorm IAS 32 på kooperativ

Är kommissionen medveten om hur den kooperativa rörelsen drabbas av att EU:s föreskrivande kommitté för redovisningsfrågor antagit redovisningsnorm IAS 32?

Medger kommissionen att denna redovisningsnorm utarbetats för publika aktiebolag och att den inte alls är lämpad för kooperativ eftersom deras aktiekapital betecknas som skuld?

Kan kommissionen garantera att, i likhet med vad som gäller i USA, kommer denna särskilda bestämmelse inte att tillämpas för kooperativ, vilket annars skulle få förödande konsekvenser för den kooperativa sektorn.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Det skall först påpekas att endast kooperativ vilkas värdepapper noteras på en europeisk fondbörs och som offentliggör sammanställd redovisning, dvs. en minoritet av kooperativen, kommer att omfattas av standarden IAS 32. Enligt de uppgifter som vi har tillgång till är dessutom situationen i USA mer komplicerad än vad som framgår av frågeställarens beskrivning, eftersom börsnoterade enheter i USA inte kan utnyttja möjligheten till anstånd med tillämpningen av den amerikanska standarden FAS 150 som motsvarar IAS 32.

Efter detta påpekande skall det också framhållas att kommissionen är väl medveten om det problem som uppstår vid en eventuell omklassificering av bolagskapitalet i kooperativ som är skuldsatta med tillämpning av standarden IAS 32. Denna fråga har varit föremål för åtskilliga diskussioner med IASB (International Accounting Standards Board) och granskas fortfarande.

Standarden IAS 32 offentliggjordes av IASB i december 2003, men den särskilda behandlingen vid redovisning av andelarna i kooperativens bolagskapital undersöks för närvarande av IASB:s tolknings-kommitté IFRIC, i vilken kommissionen deltar som observatör. Framsteg har redan gjorts tack vare en obruten dialog mellan IASB och den europeiska organisationen för kooperativa banker. Det förefaller som om IASB och IFRIC börjar nå fram till en bättre förståelse av kooperativens funktion och av de särdrag som utmärker andelar i sådana företag.

Genom diskussionerna har det bl.a. framgått att det inte bara finns en enda form av kooperativ, att frågan om bolagsandelarna är komplex och att den redovisningsmässiga behandlingen av dessa kan vara beroende av de egenskaper som de tilldelas genom de berörda kooperativens stadgar. Det är IASB som skall beakta dessa olika situationer, antingen genom en tolkning av standarden IAS 32 eller genom råd om till-lämpningen av denna standard.

IASB:s tolkningskommitté IFRIC bör kunna överlämna en sådan tolkning eller sådana råd före sommaren och därvid förtydliga att bidragen från medlemmarna i ett kooperativ skall betraktas som bolagskapital, eftersom kooperativets återbetalning av dem är beroende av ett beslut av företagets befullmäktigade organ, vilket innebär att en sådan återbetalning varken är automatisk eller villkorslös.

Ett sådant resultat förefaller vara en lösning som den kooperativa sektorn, och särskilt bankerna inom denna, skulle välkomna. Kommissionen kommer att fortsätta att mycket noga följa utvecklingen på detta område för att säkerställa att resultatet av de pågående diskussionerna blir förenligt med de anvisningar som lämnats av IASB.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/815 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/815

---

(2004/C 84 E/0910)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0595/04

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne:   Hästkapplöpningspriser i Grekland

| 1. | Kan kommissionen ange om den har mottagit några klagomål angående den grekiska jockeyklubbens diskriminering av ägare vilkas vinnande hästar föds upp utanför Grekland, främst i Storbritannien och Irland? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ange om den har mottagit några klagomål angående den grekiska jockeyklubbens diskriminering av ägare vilkas vinnande hästar föds upp utanför Grekland, främst i Storbritannien och Irland?

| 2. | Kan kommissionen bekräfta att en del av prissumman hålls inne av de grekiska kapplöpnings-myndigheterna om hästen fötts upp utanför Grekland? Om så är fallet, delar kommissionen uppfattningen att detta utgör bevis på diskriminering av medborgare i en annan medlemsstat? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen bekräfta att en del av prissumman hålls inne av de grekiska kapplöpnings-myndigheterna om hästen fötts upp utanför Grekland? Om så är fallet, delar kommissionen uppfattningen att detta utgör bevis på diskriminering av medborgare i en annan medlemsstat?

| 3. | Undersöker kommissionen detta fall? Inom vilken tidsperiod förväntar sig kommissionen komma fram till ett resultat till försvar för Fördragets bestämmelser mot diskriminering? Kan åtgärder vidtas så att prissummor som utan grund hållits inne från ägare till hästar som fötts upp utanför Grekland återbetalas? |
| --- | --- |

3.

Undersöker kommissionen detta fall? Inom vilken tidsperiod förväntar sig kommissionen komma fram till ett resultat till försvar för Fördragets bestämmelser mot diskriminering? Kan åtgärder vidtas så att prissummor som utan grund hållits inne från ägare till hästar som fötts upp utanför Grekland återbetalas?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

En skrivelse har inkommit till kommissionen där det påstås att den grekiska jockeyklubben låter bli att betala ut prispengar för kapplöpningshästar som fötts upp utanför Grekland och kommer från andra medlemsstater. Den information som hittills inkommit räcker inte för att kommissionen skall kunna uttala sig om huruvida, vilket parlamentsledamoten antyder, en del av prissumman hålls inne av de grekiska kapplöpningsmyndigheterna om hästen fötts upp utanför Grekland. Kommissionen kan inte heller uttala sig om huruvida denna eventuella praxis är förenlig med gemenskapens lagstiftning, särskilt som man ännu inte har erhållit föreskrifterna i fråga. Framför allt är det inte klart om den grekiska jockeyklubben är ett privat organ, en godkänd förening som utövar sin rättsliga autonomi i Grekland eller en offentlig organisation (t.ex. om den styrs av offentlig lag). Det återstår följaktligen ännu att bestämma om frågan skall utredas med hänsyn till konkurrenslagstiftningen eller reglerna för den inre marknaden.

Kommissionen har begärt ytterligare information från den berörda parten för att kunna granska de problem som påtalats beträffande den grekiska jockeyklubbens praxis och registrera ett formellt klagomål.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/816 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/816

---

(2004/C 84 E/0911)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0600/04

från Generoso Andria (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Ersättningar till ledarna inom amatörfotbollen

Med beaktande av att fotboll är en mycket populär sport i Italien, mycket spridd bland de unga,

att de professionella klubbarnas astronomiska löner till fotbollsspelarna har skapat enorma problem för idrottsklubbarna, så att det blivit nödvändigt med ett regeringsingripande, det s.k. skuldutjämningsdirektivet,

att detta dekret granskas mycket närgånget av den konkurrensansvarige kommissionsledamoten professor Mario Monti,

att amatörfotbollen är en idrott som ger de unga en möjlighet att leva ett sunt uteliv för att stärka sin fysik och sitt psyke och att den alltid utmärkts av ideella prestationer eller av verkligt låga ersättningar,

att amatörklubbarnas ordförande har enorma utgifter utan någon ersättning, och bara arbetar av kärlek till amatöridrotten.

Är kommissionen medveten om att de högsta ledarna inom denna sektor, från fotbollsförbundets ordförande till den verkställande styrelsen, får ersättningar på tusentals euro på ett sätt som är mycket diskutabelt, även ur skattesynpunkt, dvs. som ren ersättning för omkostnader, vilket kringgår bestämmelserna i artikel 10 i italienska fotbollsförbundets stadgar som föreskriver frånvaron av ersättningar i samband med de funktioner som utförs av ledarna och som förbjuder dem som ”har inkomster från sin verksamhet inom fotbollen” att inneha befattningar i det federala förbundet?

Kan den ärade kommissionen säga om detta uppträdande inte borde uppfattas som ett felaktigt beteende i en sektor som är särskilt känslig eller om det bakom detta uppträdande inte kan dölja sig allvarligare oegentligheter?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

Beträffande huruvida det faktum att den italienska fotbollsligans ordförande och ledamöter (till skillnad från styrelseledamöterna i amatörklubbar) uppbär ersättning innebär en snedvridning av konkurrensen eller kan dölja allvarliga oegentligheter enligt det italienska fotbollsförbundets (FIGC) stadgar, vill kommissionen göra följande påpekanden:

| — | En överträdelse av konkurrensreglerna förutsätter en koppling till ett företags beteende eller beviljande av statligt stöd till företag. De omständigheter som beskrivs i frågan gäller inte företag och ligger därför utanför tillämpningsområdet för EG-fördragets konkurrensregler. |
| --- | --- |

—

En överträdelse av konkurrensreglerna förutsätter en koppling till ett företags beteende eller beviljande av statligt stöd till företag. De omständigheter som beskrivs i frågan gäller inte företag och ligger därför utanför tillämpningsområdet för EG-fördragets konkurrensregler.

| — | Parlamentsledamoten hävdar att de ersättningar som utbetalas är tveksamma i skattehänseende. Till detta vill kommissionen påpeka att det är upp till medlemsstaterna att fastställa sina egna bestämmelser om direkt beskattning, så länge de inte bryter mot EG-fördraget eller relevant sekundärlagstiftning. I det här fallet tycks det inte vara fråga om någon sådan överträdelse. |
| --- | --- |

—

Parlamentsledamoten hävdar att de ersättningar som utbetalas är tveksamma i skattehänseende. Till detta vill kommissionen påpeka att det är upp till medlemsstaterna att fastställa sina egna bestämmelser om direkt beskattning, så länge de inte bryter mot EG-fördraget eller relevant sekundärlagstiftning. I det här fallet tycks det inte vara fråga om någon sådan överträdelse.

| — | Eventuella överträdelser av det italienska fotbollsförbundets stadgar ligger utanför kommissionens behörighet. Vi vill erinra om att unionen inte har någon särskild behörighet när det gäller idrott som organiseras av idrottsorganisationer. Kommissionen är dock medveten om vikten av ideell verksamhet och området finns med bland målen för Europeiska året för utbildning genom idrott 2004. |
| --- | --- |

—

Eventuella överträdelser av det italienska fotbollsförbundets stadgar ligger utanför kommissionens behörighet. Vi vill erinra om att unionen inte har någon särskild behörighet när det gäller idrott som organiseras av idrottsorganisationer. Kommissionen är dock medveten om vikten av ideell verksamhet och området finns med bland målen för Europeiska året för utbildning genom idrott 2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/817 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/817

---

(2004/C 84 E/0912)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0602/04

från María Bergaz Conesa (GUE/NGL) till kommissionen

(27 februari 2004)

Ämne:   Helhetsutvärdering av det stora vattenavledningsprojektet i Ebrofloden

Kommissionsledamot Barnier bekräftade vid sitt möte med miljöutskottet den 16 december 2003 samt vid ett flertal senare tillfällen att kommissionen kommer att genomföra en helhetsutvärdering av projektet med att avleda vatten från Ebrofloden, eftersom det rör sig om ett enormt projekt. Ett annat stort projekt som kommissionen tidigare utvärderat är avledningen av vatten från Júcarfloden till Vinalopófloden, då kommissionen tog hjälp av Europeiska investeringsbanken. Europeiska investeringsbankens studie har kritiserats för sin partiskhet samt för att inte alla berörda parter fick bidra till studien eftersom Europeiska investeringsbanken bara rådfrågade de förvaltningar och lokala grupper som var positiva till vattenavled-ningen.

Avser kommissionen att ta Europeiska investeringsbanken till hjälp även för att utvärdera vattenavled-ningen från Ebro?

Hur tänker kommissionen avhjälpa bristen på bidrag från allmänhetens sida vid utvärderingen av avledningen av Júcar-Vinalopó samt vid utvärderingen av avledningen av Ebro?

Har kommissionen för avsikt att främja lokalt samråd och nya tekniska sammanträden i Bryssel?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Projekten rörande vattenavledning i floden Ebro, som lämnats in av de spanska myndigheterna för samfinansiering med gemenskapsmedel, bedöms för närvarande av kommissionen. I enlighet med vad som tidigare angetts, bedöms de som ett globalt projekt.

Enligt bestämmelserna i artikel 26.2 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1) och artikel 13.2 och 13.3 i rådets förordning (EG) nr 1164/94 av den 16 maj 1994 om inrättandet av en sammanhållningsfond (2), kan kommissionen samråda med Europeiska investeringsbanken vid bedömningen av projekt.

Europeiska Investeringsbanken fungerar som en oberoende rådgivare. Kommissionen är inte inblandad i detta förfarande.

Med utgångspunkt från relevanta uppgifter och analyser kommer kommissionen att göra sin egen bedömning av projektet inom ramen för sina ansvarsområden som fastställts i ovannämnda förordningar och tillsammans med de berörda spanska myndigheterna. Den kan besluta att kalla till ytterligare tekniska möten om projektet, om så behövs.

Kommissionen är ålagd att anta varje beslut rörande stöd från strukturfonderna och Sammanhållnings-fonder i full överensstämmelse med gemenskapsförordningarna och all annan tillämplig gemenskapspolitik.

---

(1)  EGT L 161, 26.6.1999.

(2)  EGT L 130, 25.5.1994.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/818 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/818

---

(2004/C 84 E/0913)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0608/04

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne:   Kommissionens politiska intentioner angående genetiskt modifierade organismer

Den 18 december 2003 antog en stor majoritet av ledamöterna i Europaparlamentet betänkande A5-0465/2003 om samexistens mellan genetiskt modifierade och konventionella och organiska grödor.

Kan kommissionen med beaktande av detta meddela Europaparlamentet sina politiska intentioner när det gäller följande frågor:

| — | Har kommissionen för avsikt att fastställa märkningen av genetiskt modifierade organismer i frön vid det tekniskt mätbara och säkra gränsvärdet med utgångspunkt i artikel 21.2 i direktiv 2001/18/EG (1), och beakta den vetenskapliga utvärderingen med hänsyn till praktisk tillämpning (punkt 2)? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen för avsikt att fastställa märkningen av genetiskt modifierade organismer i frön vid det tekniskt mätbara och säkra gränsvärdet med utgångspunkt i artikel 21.2 i direktiv 2001/18/EG (1), och beakta den vetenskapliga utvärderingen med hänsyn till praktisk tillämpning (punkt 2)?

| — | Har kommissionen för avsikt att så fort som möjligt skapa enhetliga och bindande bestämmelser på gemenskapsnivå för samexistens mellan genetiskt modifierade grödor och icke-genetiskt modifierade konventionella grödor? Kommer kommissionen att be Europaparlamentet att delta i denna process inom ramen för medbeslutandeförfarandet (punkt 3)? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen för avsikt att så fort som möjligt skapa enhetliga och bindande bestämmelser på gemenskapsnivå för samexistens mellan genetiskt modifierade grödor och icke-genetiskt modifierade konventionella grödor? Kommer kommissionen att be Europaparlamentet att delta i denna process inom ramen för medbeslutandeförfarandet (punkt 3)?

| — | Har kommissionen för avsikt att lämna in ett förslag till ansvarighetsbestämmelser, som omfattar hela gemenskapen, om tillräckligt försäkringsskydd för sökande, vilket skulle utgöra en del av godkännandeförfarandet för utsläppandet av genetiskt modifierade organismer på marknaden (punkt 8)? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen för avsikt att lämna in ett förslag till ansvarighetsbestämmelser, som omfattar hela gemenskapen, om tillräckligt försäkringsskydd för sökande, vilket skulle utgöra en del av godkännandeförfarandet för utsläppandet av genetiskt modifierade organismer på marknaden (punkt 8)?

| — | Har kommissionen för avsikt att formellt förbinda sig att inte godkänna utsläppandet av flera genetiskt modifierade växtvarianter förrän man godkänt och genomfört bindande bestämmelser om samexistens, vilka förstärks av ett system för ansvarighet som otvetydigt baserar sig på principen om att förorenaren skall betala? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen för avsikt att formellt förbinda sig att inte godkänna utsläppandet av flera genetiskt modifierade växtvarianter förrän man godkänt och genomfört bindande bestämmelser om samexistens, vilka förstärks av ett system för ansvarighet som otvetydigt baserar sig på principen om att förorenaren skall betala?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

När det gäller gränsvärden föreskrivs i artikel 21.2 i direktiv 2001/18/EG (2) om möjlighet till undantag från kraven på märkning när tillfälliga eller tekniskt oundvikliga spår av genetiskt modifierade organismer inte kan uteslutas i andra produkter. Kommissionen håller för närvarande på att inom ramen för denna artikel utarbeta ett beslut om gränsvärden för märkning av genetiskt modifierat utsäde, enligt vilket märkning inte skall krävas vid tillfälliga spår av genetiskt modifierat utsäde i konventionella utsädespartier. Dessa gränsvärden kommer att beakta det gränsvärde på 0,9 procent som gäller för livsmedel och foderprodukter framställda från produkter som skördats från utsädespartierna i fråga och bör också vara praktiskt genomförbara. Likadana gränsvärden kommer sedan att antas av förvaltningskommittén genom kommittéförfarandet inom ramen för lagstiftningen om utsäde.

När det gäller åtgärder avseende samexistens anser kommissionen att dess roll bör begränsas till att ge vägledning och avser inte fastställa enhetliga och tvingande regler för samexistens på gemenskapsnivå. Anledningen till detta är att dessa åtgärders proportionalitet, effektivitet och kostnadseffektivitet tenderar att vara beroende av de nationella och regionala (eller till och med lokala) miljömässiga, topografiska och klimatmässiga förhållandena samt jordbruksmetoderna, vilka varierar väldigt mycket både mellan och inom medlemsstaterna. Kommissionen anser därför att ”subsidiaritetsstrategin” är lämpligast för utarbetande och genomförande av åtgärder avseende samexistens, och den nya artikel 26a i direktiv 2001/18/EG tillhandahåller en rättslig grund för sådana åtgärder. Det bör påpekas att varje förslag till åtgärd som eventuellt kan skapa teniska handelshinder eller motverka en fullständig harmonisering måste anmälas till kommissionen i enlighet med direktiv 98/34/EG (3).

Ansvarsbestämmelserna kommer att vara beroende av den övergripande strategi avseende samexistens som antas av medlemsstaterna och bör därför behandlas som en del i paketet av åtgärder avseende samexistens. Kommissionen har därför också beslutat att tillämpa subsidiaritetsprincipen på bestämmelserna om ansvar vid samexistens. Kommissionens policy har alltid varit att frågor som rör civilrättsligt ansvar bör hanteras på nationell nivå och kommissionen har anmodat medlemsstaterna att bedöma huruvida deras befintliga lagstiftning om civilrättsligt ansvar lämpar sig för att behandla frågor om samexistens. Kommissionen kommer att ta upp denna fråga till ny granskning år 2005 som en del i en rapport om samexistens där man kommer att beskriva de åtgärder som vidtagits av de olika medlemsstaterna.

Som väktare av EG-fördraget har kommissionen skyldighet att säkerställa att gemenskapens lagstiftning genomförs fullständigt i hela gemenskapen. I direktiv 2001/18/EG och den nyligen antagna förordningen (EG) nr 1829/2003 (4) fastställs regler för godkännande av genetiskt modifierade organismer och kommissionen har för avsikt att se till att denna lagstiftning genomförs fullständigt.

---

(1)  EGT L 106, 17.4.2001, s. 1.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv 90/220/EEG - Kommissionens uttalande, EGT L 106, 17.4.2001.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, EGT L 204, 21.7.1998.

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av den 22 september 2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder, EUT L 268, 18.10.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/819 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/819

---

(2004/C 84 E/0914)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0611/04

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Terrorism: utarbetande av ett EU-direktiv som föreskriver närvaron av ”flygsheriffer” på flygplanen

I beaktande av:

| — | Utvecklingen av den internationella terrorismen har gjort det nödvändigt att ta ombord personal som är specialutbildad för att förebygga eller sätta stopp för terroristattacker och flygplanskapningar. |
| --- | --- |

—

Utvecklingen av den internationella terrorismen har gjort det nödvändigt att ta ombord personal som är specialutbildad för att förebygga eller sätta stopp för terroristattacker och flygplanskapningar.

| — | Det är tillrådligt att sådan personal (”flygsheriffer”) har en utbildning som gör att de kan arbeta obeväpnade. |
| --- | --- |

—

Det är tillrådligt att sådan personal (”flygsheriffer”) har en utbildning som gör att de kan arbeta obeväpnade.

| — | Denna personal skall kunna användas på land i samarbete med polisen. |
| --- | --- |

—

Denna personal skall kunna användas på land i samarbete med polisen.

| — | Förenta staterna uppmanar de europeiska flygbolagen att godkänna sådana ”flygsheriffer” på transatlantiska flygningar. |
| --- | --- |

—

Förenta staterna uppmanar de europeiska flygbolagen att godkänna sådana ”flygsheriffer” på transatlantiska flygningar.

| — | I Milano har den första utbildningen för ”flygsheriffer” inletts. Den förutser att det från den 1 mars skall hållas övningar på en flygplats i närheten av staden. |
| --- | --- |

—

I Milano har den första utbildningen för ”flygsheriffer” inletts. Den förutser att det från den 1 mars skall hållas övningar på en flygplats i närheten av staden.

Mot bakgrund av ovanstående, kan kommissionen ange om den avser att utarbeta ett EU-direktiv som reglerar denna sektor och som i synnerhet föreskriver närvaron av sådan säkerhetspersonal på transatlantiska flygningar?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

I slutet av december 2003 och i februari 2004 bad amerikanska myndigheter med uppgifter om eventuella terrorhot flera europeiska flygbolag att skärpa säkerhetsåtgärderna på vissa utsatta flygningar. I vissa länder gick poliser ombord på flygplanen, medan flygningarna helt enkelt ställdes in i andra länder.

Enbart två av EU:s medlemsstater (Tyskland och Österrike) använder sedan flera år någonting som liknar systemet med ”flygsheriffer”. Med anledning av händelserna på senare tid har andra medlemsstater och anslutande länder börjat överväga eller redan beslutat att ta ombord poliser på utsatta flygningar. En tredje grupp medlemsstater motsätter sig sådana åtgärder med hänvisning till att det innebär en risk att ta ombord handeldvapen och att man bör effektivisera kontrollerna på marken innan ombordstigningen.

Kommissionen tar hänsyn till medlemsstaternas olika inställningar. Kommissionen önskar infoga ”flyg-sheriffer” som ett led i skärpningen av säkerhetsåtgärderna mot terrordåd på vissa flygningar och förordar en gemensam diskussion mellan å ena sidan myndigheter med ansvar för den nationella säkerheten och myndigheter med ansvar för civilflyget å den andra. I denna anda föreslog kommissionsledamoten med ansvar för rättsliga och inrikes frågor vid ett möte i rådet (rättsliga och inrikes frågor) den 19 februari 2004 en allmän översyn av flygsäkerheten, för att bland annat utarbeta en gemensam ståndpunkt i rådet.

Arbetet startade när Österrike anordnade ett seminarium om ”flygsheriffer” den 1-2 mars 2004.

Med utgångspunkt i kommissionens kontakter med medlemsstaternas ytterst ansvariga för civilflyg uppmanade rådets ordförandeskap Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO) i en skrivelse att ta upp frågan och bistå sina medlemmar med råd.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/820 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/820

---

(2004/C 84 E/0915)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0615/04

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Certifikatens roll i samband med ursprungsregler

| 1. | I svaret på min fråga av den 8 maj 2003 (E-1590/03 (1)) meddelar kommissionen att man inte har några ”uppgifter om att företag skulle ha haft svårigheter på grund av eventuella misstag av de myndigheter i medlemsstaterna som har till uppgift att utfärda ursprungscertifikat”.
  Känner kommissionen till ärendet van der Rijken/Hoogerwerff (begäran REM 04/2002)? |
| --- | --- |

1.

I svaret på min fråga av den 8 maj 2003 (E-1590/03 (1)) meddelar kommissionen att man inte har några ”uppgifter om att företag skulle ha haft svårigheter på grund av eventuella misstag av de myndigheter i medlemsstaterna som har till uppgift att utfärda ursprungscertifikat”.

Känner kommissionen till ärendet van der Rijken/Hoogerwerff (begäran REM 04/2002)?

| 2. | Anser kommissionen att det är ”rättvist och jämlikt”, så som detta uttryck används i de allmänna principerna för god förvaltning, att en företagare som van der Rijken som litar på ett ursprungscertifikat som lagenligt utfärdats av en medlemsstat, i en annan medlemsstat blir utsatt för sanktioner p.g.a. fel begångna av den medlemsstat som utfärdade det ursprungliga certifikatet? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att det är ”rättvist och jämlikt”, så som detta uttryck används i de allmänna principerna för god förvaltning, att en företagare som van der Rijken som litar på ett ursprungscertifikat som lagenligt utfärdats av en medlemsstat, i en annan medlemsstat blir utsatt för sanktioner p.g.a. fel begångna av den medlemsstat som utfärdade det ursprungliga certifikatet?

| 3. | Är kommissionen beredd att ta upp detta ärende på nytt, desto mer som van der Rijken handlade i god tro och ärendet har varit aktuellt en längre tid? |
| --- | --- |

3.

Är kommissionen beredd att ta upp detta ärende på nytt, desto mer som van der Rijken handlade i god tro och ärendet har varit aktuellt en längre tid?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 mars 2004)

| 1. | Kommissionen kan upplysa parlamentsledamoten om att den fattade ett beslut rörande ansökan REM 04/2002 den 23 december 2002. Den är alltså fullt insatt i saken. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen kan upplysa parlamentsledamoten om att den fattade ett beslut rörande ansökan REM 04/2002 den 23 december 2002. Den är alltså fullt insatt i saken.

| 2. | När det gäller tillämpningen av antidumpningstullar är en av referenspunkterna produktens ursprung som skall bestämmas enligt de regler för ursprung som inte medför förmånsbehandling som gäller i gemenskapen. Det bör göras en åtskillnad mellan dessa förmånsberättigande ursprung, som har till syfte att under vissa omständigheter bevilja förmånstullsatser vid import av vissa produkter som har ursprung i vissa tredjeländer.
  När produkterna omfattas av antidumpningstullar skall ursprunget fastställas av den berörda parten, och detta skall anges i ruta 16 i det administrativa enhetsdokumentet som uppvisas vid import av produkterna. Det föreskrivs inte uttryckligen att ursprungscertifikat skall användas och det är därför inte möjligt att åberopa att eventuella certifikat uppvisats till stöd för importdeklarationen. Bevisbördan för ursprunget ligger uteslutande på den berörda parten genom den information som måste lämnas i det administrativa enhetsdokumentet.
  Den importerande medlemsstatens tullmyndigheter som skall behandla den berörda partens deklaration är i enlighet med artikel 68 i gemenskapens tullkodex (2) behöriga att utföra alla kontroller som de anser nödvändiga. I enlighet med artikel 220.2 b i samma tullkodex skall bokföring i efterhand inte ske i vissa fall när det rätta tullbeloppet inte har bokförts på grund av ett misstag från tullmyndigheternas sida, till exempel när gäldenären har handlat i god tro.
  I fallet van der Rijken utfärdades de certifikat som uppvisades för den nederländska tullen av Esbo handelskammare i Finland, som inte skulle kunna anses vara en behörig tullmyndighet i den mening som avses i artikel 220.2 b, eftersom den inte har tillhandahållit upplysningar som har juridiskt värde i samband med uppbörden av den berörda tullen.
  Godtagandet av en importdeklaration hindrar inte att de behöriga myndigheterna kan genomföra kontroller i efterhand i enlighet med artikel 78 i gemenskapens tullkodex och det faktum att denna importdeklarationen har godtagits kan inte anses vara ett misstag från de nederländska tullmyndigheternas sida i den mening som avses i artikel 220.2 b i gemenskapens tullkodex. Det var tvärtom fullständigt normalt att den nederländska tullen utförde kontroller av produkternas ursprung, eftersom den hyste tvivel beträffande det ursprung som deklarerades av den berörda parten. Kontrollerna bekräftade för övrigt att produkterna var av kinesiskt ursprung. |
| --- | --- |

2.

När det gäller tillämpningen av antidumpningstullar är en av referenspunkterna produktens ursprung som skall bestämmas enligt de regler för ursprung som inte medför förmånsbehandling som gäller i gemenskapen. Det bör göras en åtskillnad mellan dessa förmånsberättigande ursprung, som har till syfte att under vissa omständigheter bevilja förmånstullsatser vid import av vissa produkter som har ursprung i vissa tredjeländer.

När produkterna omfattas av antidumpningstullar skall ursprunget fastställas av den berörda parten, och detta skall anges i ruta 16 i det administrativa enhetsdokumentet som uppvisas vid import av produkterna. Det föreskrivs inte uttryckligen att ursprungscertifikat skall användas och det är därför inte möjligt att åberopa att eventuella certifikat uppvisats till stöd för importdeklarationen. Bevisbördan för ursprunget ligger uteslutande på den berörda parten genom den information som måste lämnas i det administrativa enhetsdokumentet.

Den importerande medlemsstatens tullmyndigheter som skall behandla den berörda partens deklaration är i enlighet med artikel 68 i gemenskapens tullkodex (2) behöriga att utföra alla kontroller som de anser nödvändiga. I enlighet med artikel 220.2 b i samma tullkodex skall bokföring i efterhand inte ske i vissa fall när det rätta tullbeloppet inte har bokförts på grund av ett misstag från tullmyndigheternas sida, till exempel när gäldenären har handlat i god tro.

I fallet van der Rijken utfärdades de certifikat som uppvisades för den nederländska tullen av Esbo handelskammare i Finland, som inte skulle kunna anses vara en behörig tullmyndighet i den mening som avses i artikel 220.2 b, eftersom den inte har tillhandahållit upplysningar som har juridiskt värde i samband med uppbörden av den berörda tullen.

Godtagandet av en importdeklaration hindrar inte att de behöriga myndigheterna kan genomföra kontroller i efterhand i enlighet med artikel 78 i gemenskapens tullkodex och det faktum att denna importdeklarationen har godtagits kan inte anses vara ett misstag från de nederländska tullmyndigheternas sida i den mening som avses i artikel 220.2 b i gemenskapens tullkodex. Det var tvärtom fullständigt normalt att den nederländska tullen utförde kontroller av produkternas ursprung, eftersom den hyste tvivel beträffande det ursprung som deklarerades av den berörda parten. Kontrollerna bekräftade för övrigt att produkterna var av kinesiskt ursprung.

| 3. | Kommissionen kan därför inte ta upp detta ärende till förnyad prövning, eftersom, så som tidigare sagts, van der Rijken inte kunde åberopa att han uppvisat ursprungscertifikat som enligt gällande bestämmelser inte behövde uppvisas och bevisbördan när det gäller varornas ursprung uteslutande låg på honom. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen kan därför inte ta upp detta ärende till förnyad prövning, eftersom, så som tidigare sagts, van der Rijken inte kunde åberopa att han uppvisat ursprungscertifikat som enligt gällande bestämmelser inte behövde uppvisas och bevisbördan när det gäller varornas ursprung uteslutande låg på honom.

---

(1)  EUT C 111 E, 15.1.2004, s. 201.

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, EGT L 302, 19.10.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/822 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/822

---

(2004/C 84 E/0916)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0618/04

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Det nederländska parlamentets beslut om att utvisa tusentals invandrare

Den 17 februari 2004 godkände det nederländska parlamentet ett lagförslag, framlagt av den nederländska regeringen, om utvisning av ca 26 000 invandrare och flyktingar som lever i Nederländerna sedan ett antal år tillbaka. Bland dem som skall utvisas finner vi också många unga människor som är födda i landet. Lagförslaget innehåller också nya villkor för asylbeviljande till invandrare. Dessa villkor är strängare än de som gällt tidigare och överensstämmer med den hårda linje som den nederländska regeringen gått in för i invandrarpolitiken under de senaste åren. Majoriteten av det nederländska samhället har tillsammans med tiotals icke-statliga organisationer tagit ställning mot detta inhumana och rasistiska beslut. Förenta nationernas flyktingkommissariat har också reserverat sig mot beslutet, eftersom många invandrare i Nederländerna kämpar med allvarliga problem och utsikterna för ett tryggt återvändande till hemländerna är osäkra.

Jag vill fråga kommissionen om den anser att de här åtgärderna för tvångsutvisning av invandrare från Nederländerna överensstämmer med Genèvekonventionen från 1951 och med förpliktelserna som ingicks i Tammerfors om en integrerad europeisk politik i asyl- och invandrarfrågor skall utarbetas, dikterad av öppna bestämmelser och baserad på de europeiska humanistiska värderingarna och respekten för mänsklig värdighet?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Kommissionen har inte fått den regeringsproposition som det nederländska parlamentet antog den 17 februari 2004.

Såvitt kommissionen känner till berör de nationella åtgärderna endast asylsökande som fått avslag på sin ansökan. Enligt den nederländska utlänningslagen har alla sökande möjlighet att överklaga ett negativt beslut. Domstolarna har behörighet att i varje enskilt fall besluta om en avvisning är förenlig med skyldigheterna enligt internationell lagstiftning, framför allt enligt Genèvekonventionen från 1951 om flyktingars rättsliga ställning och artikel 3 i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

Kommissionen vill betona att det i allmänhet är logiskt att anta att asylsökande kan återvända hem, om de har fått ett avslag på sin ansökan och förfarandet har varit rättvist och gjort det möjligt att grundligt undersöka behovet av internationellt skydd. Ett slutligt negativt beslut betyder att personen i fråga inte ansågs behöva internationellt skydd. Om det inte finns några andra skäl som ger personen rätt att stanna, kan han eller hon avvisas.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/822 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/822

---

(2004/C 84 E/0917)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0621/04

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(24 februari 2004)

Ämne:   Revidering av TEN-T

Man diskuterar för närvarande en revidering av EU:s transeuropeiska transportnätverk (TEN-T). I samband härmed införs ett nytt begrepp ”motorvägar till sjöss”. Detta kan i princip stödjas, men dess konkreta genomförande medför finns en stor risk för en snedvridning av konkurrensen.

Det vore därför lämpligt att klargöra följande punkter:

| — | Kan fartyg inom ramen för TEN-T uppfattas som infrastruktur, vilket i så fall skulle innebära att byggning och köp av fartyg kan finansieras med TEN-T-medel? |
| --- | --- |

—

Kan fartyg inom ramen för TEN-T uppfattas som infrastruktur, vilket i så fall skulle innebära att byggning och köp av fartyg kan finansieras med TEN-T-medel?

| — | Skall stöd till projekt berörda medlemsstaten? |
| --- | --- |

—

Skall stöd till projekt berörda medlemsstaten?

| — | Kommer rabatter på hamnavgifter, stuveriarbete, lotsar och dylikt i konkreta hamnar i samband med start av nya rutter att beaktas inom ramen för taket för statliga stöd till start av sådana nya rutter? |
| --- | --- |

—

Kommer rabatter på hamnavgifter, stuveriarbete, lotsar och dylikt i konkreta hamnar i samband med start av nya rutter att beaktas inom ramen för taket för statliga stöd till start av sådana nya rutter?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

I kommissionens förslag av den 1 oktober 2003 om ändring av gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (1), föreslås bland andra prioriterade projekt även ”motorvägar till sjöss”. Detta begrepp behandlades redan i vitboken ”Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden” (2) som kommissionen lade fram 2001. Kommissionen anser att detta begrepp måste tillämpas med hänsyn till de olika områdena. Ekonomiskt stöd från gemenskapen för upprättande av infrastruktur inom projekt som avser motorvägar till sjöss räcker i vissa fall för genomförandet. I andra fall kan det krävas ekonomiska incitament för annat än ren infrastruktur. Kommissionen har därför föreslagit att EU, efter ett grundligt anbudsförfarande, skall kunna samfinansiera startstöd till rederier under högst två år när det gäller verksamhet som avser motorvägar till sjöss. Ett sådant stöd skulle beviljas i enlighet med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport, som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3) den 17 januari 2004. Enligt dessa riktlinjer kan startstöd beviljas under högst tre år.

Detta förslag diskuteras nu i rådet och parlamentet.

---

(1)  KOM(2003) 564 slutlig.

(2)  KOM(2001) 370 slutlig.

(3)  EUT C 13, 17.1.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/823 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/823

---

(2004/C 84 E/0918)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0623/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(1 mars 2004)

Ämne:   Rutter för flygbolag från länder utanför EU

Efter Flash Airlines flygolycka vid Sharm El Sheik i Egypten med så många döda för en tid sedan har man i Förenade kungariket offentliggjort en förteckning över flygbolag från tredje länder som förbjuds att använda det brittiska luftrummet, eftersom de inte respekterar de säkerhetsbestämmelser som utfärdats av Internationella civila luftfartsmyndigheten. Ett av de bolag som finns upptagna på denna ”svarta lista” är Albanian Airlines som 3-4 gånger i veckan flyger rutten Aten-Tirana och vice versa.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

| 1. | Av vilken anledning har Förenade kungariket uppfört Albanian Airlines på sin lista? Har det albanska flygbolagets trovärdighet kontrollerats av tjänster i de medlemsstater till vilka bolaget flyger och vad har dessa kontroller visat? Har de behöriga myndigheterna inspekterat luftleden i enlighet med Chicagokonventionen? |
| --- | --- |

1.

Av vilken anledning har Förenade kungariket uppfört Albanian Airlines på sin lista? Har det albanska flygbolagets trovärdighet kontrollerats av tjänster i de medlemsstater till vilka bolaget flyger och vad har dessa kontroller visat? Har de behöriga myndigheterna inspekterat luftleden i enlighet med Chicagokonventionen?

| 2. | Ingår dessa kontroller i den överenskommelse som Europaparlamentet och rådet nyligen ingick om ett system för övervakning och certifiering av flygplanssäkerhet hos flygbolag från länder som inte tillhör gemenskapen men som flyger till flygplatser i gemenskapen? |
| --- | --- |

2.

Ingår dessa kontroller i den överenskommelse som Europaparlamentet och rådet nyligen ingick om ett system för övervakning och certifiering av flygplanssäkerhet hos flygbolag från länder som inte tillhör gemenskapen men som flyger till flygplatser i gemenskapen?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Det finns för närvarande inga bestämmelser om att medlemsstaterna skall ge kommissionen sådan information som parlamentsledamoten efterlyser. Kommissionen har därför inga sådana uppgifter och uppmanar ledamoten att vända sig direkt till de nationella behöriga myndigheterna. Däremot, vilket ledamoten kommer att se, kommer det direktiv som nämns nedan att ge kommissionen tillgång till sådana uppgifter.

I Europaparlamentets och rådets direktiv om luftfartyg från tredje land som använder flygplatser i gemenskapen (1), som skall antas i april 2004, föreskrivs att de nationella myndigheterna skall kontrollera att luftfartyg från tredje land uppfyller internationella säkerhetsnormer. Enligt direktivet skall medlemsstaterna och kommissionen också utbyta information om sådana frågor. Det skall dessutom bli möjligt att belägga ett luftfartyg som bedöms vara farligt med startförbud. Vidare skall ett kommittéförfarande göra det möjligt att utsträcka en medlemsstats förbud mot överflygning till att gälla hela gemenskapen.

---

(1)  Ännu ej offentliggjort.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/824 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/824

---

(2004/C 84 E/0919)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0629/04

från Willi Piecyk (PSE), Gerhard Schmid (PSE) och Johannes Swoboda (PSE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Transeuropeiska transportnätet — utbyggnad av Donau

I samband med en översyn av det transeuropeiska transportnätet föreslår kommissionen att utbyggnaden av Donau prioriteras. Klart är dock inte i vilken omfattning utbyggnaden skall ske och vilka vattendjup i Donau som eftersträvas.

I den aktuella debatten och i ett flertal dokument hänvisas ofta till rekommendationerna från den s.k. Van Miert-gruppen, som betecknar Donau som en rad flaskhalsar och förslår en utbyggnad av dessa flaskhalsar till ett djupgående på 2,50 meter.

Kravet på ett djupgående på 2,50 meter nämns eller krävs dock inte uttryckligen i dessa dokument. Det ger en större frihet för olika tolkningar inom de enskilda staterna och skapar osäkerhet om i vilken utsträckning Donau skall byggas ut.

Beslutet i denna fråga kommer att få stor betydelse ur ekologisk och ekonomisk synpunkt. Ingreppen i Donaus ekosystem blir allt större och kostnaderna allt högre ju större djupet är.

Mot denna bakgrund önskas svar från kommissionen på följande frågor:

| 1. | Inriktar sig den eventuella samfinansieringen av Donauprojektet, enligt kommissionens uppfattning, på att säkerställa visst vattendjup? |
| --- | --- |

1.

Inriktar sig den eventuella samfinansieringen av Donauprojektet, enligt kommissionens uppfattning, på att säkerställa visst vattendjup?

| 2. | I så fall vilket? |
| --- | --- |

2.

I så fall vilket?

| 3. | Om inte - anser kommissionen att en generell förbättring av sträckan med flaskhalsar skulle vara tillräcklig för att kunna ansöka om och erhålla finansiellt stöd inom ramen för det transeuropeiska transportnätet? |
| --- | --- |

3.

Om inte - anser kommissionen att en generell förbättring av sträckan med flaskhalsar skulle vara tillräcklig för att kunna ansöka om och erhålla finansiellt stöd inom ramen för det transeuropeiska transportnätet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Korridoren Rhen-Meuse-Main-Donau är en betydande fraktväg som binder samman Nordsjön och Svarta havet. Åtskilliga delar av denna vattenväg har farbarhetsproblem då djupgåendet är mindre än 2,8 meter vid vissa tidpunkter på året. Van Miert-gruppen har rekommenderat ett minsta djupgående på 2,5 meter längs hela vattenvägen för att ge tillträde åt fartyg på maximalt 3 000 ton.

I beslutet av den 1 oktober 2003 (1) föreslog kommissionen att denna transportaxel skall vara ett prioriterat projekt och angav ett antal flaskhalsar som måste avlägsnas så att detta transportsätt används på bästa sätt, vilket ligger i ett utvidgat EU:s intresse.

Beträffande detta projekt har kommissionen inte föreslagit några tekniska standarder för att förbättra farbarheten, därför att medlemsstaterna måste genomföra ett antal juridiska, tekniska och miljömässiga undersökningar på projektplaneringsstadiet innan några möjliga, specifika villkor läggs fram.

---

(1)  KOM(2003) 564 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/825 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/825

---

(2004/C 84 E/0920)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0630/04

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Unionens offentliga utvecklingsbistånd: medlemsstaternas anslag, åtgärder på Balkan, biståndets villkor och tillämpningen av gemenskapsbestämmelserna

Från 1990 till 2001 minskade unionens utvecklingsbistånd från 0,45 procent till 0,33 procent. Procentandelen är ansenligt mycket lägre än det mål på 0,7 procent av BNP som ställts upp av FN och Europeiska rådet i Göteborg. Därför har unionen fastställt ett bindande mål, som ingår som en del av gemenskapens regelverk, för de nya medlemsstaterna om att det offentliga utvecklingsbiståndet fram till år 2006 bör uppgå till 0,39 procent. Det här är ett steg på vägen till det slutgiltiga målet om att nå upp till 0,7 procent av BNP.

I många medlemsstater kan man dock notera att beviljandet av det offentliga utvecklingsbiståndet är försenat. Så är till exempel fallet med det femåriga programmet för utvecklingssamarbete och bistånd i Grekland (2002-2006). Mot bakgrund av detta vill jag fråga kommissionen om följande:

| 1. | Hur stort var det offentliga utvecklingsbiståndet procentuellt i varje enskild medlemsstat under åren 2002 och 2003, och hur stort är det räknat i miljoner euro i dessa medlemsstater? |
| --- | --- |

1.

Hur stort var det offentliga utvecklingsbiståndet procentuellt i varje enskild medlemsstat under åren 2002 och 2003, och hur stort är det räknat i miljoner euro i dessa medlemsstater?

| 2. | Varför är Greklands femåriga program för utvecklingssamarbete och bistånd (2002-2006) försenat för Balkans, Svartahavsområdets och andra regioners del? Hur stort är det belopp som totalt använts (åtagandebemyndiganden), och vad innebär det i procent av Greklands offentliga utvecklingshjälp 2002 och 2003? |
| --- | --- |

2.

Varför är Greklands femåriga program för utvecklingssamarbete och bistånd (2002-2006) försenat för Balkans, Svartahavsområdets och andra regioners del? Hur stort är det belopp som totalt använts (åtagandebemyndiganden), och vad innebär det i procent av Greklands offentliga utvecklingshjälp 2002 och 2003?

| 3. | Överensstämmer medlemsstaternas offentliga utvecklingsbistånd för Balkan med Europeiska byrån för återuppbyggnads verksamhet (1), med Cardsprogrammet (2) och stabilitetsavtalet för sydöstra Europa? På vilket sätt deltar unionen i Greklands offentliga bistånd till Balkan, baserat på planer som rör infrastruktur och arbeten (nätverk, motorvägar etc.)? |
| --- | --- |

3.

Överensstämmer medlemsstaternas offentliga utvecklingsbistånd för Balkan med Europeiska byrån för återuppbyggnads verksamhet (1), med Cardsprogrammet (2) och stabilitetsavtalet för sydöstra Europa? På vilket sätt deltar unionen i Greklands offentliga bistånd till Balkan, baserat på planer som rör infrastruktur och arbeten (nätverk, motorvägar etc.)?

| 4. | Är biståndet villkorsbundet, dvs utgör respekt för mänskliga rättigheter ett krav för biståndet, och iakttas gemenskapens bestämmelser (till exempel om offentlig upphandling) av de tjänster och instanser som ansvarar för genomförandet av planer och program i anslutning till EU:s offentliga utvecklingsbistånd? Om svaret är ja, vilka områden gäller detta? |
| --- | --- |

4.

Är biståndet villkorsbundet, dvs utgör respekt för mänskliga rättigheter ett krav för biståndet, och iakttas gemenskapens bestämmelser (till exempel om offentlig upphandling) av de tjänster och instanser som ansvarar för genomförandet av planer och program i anslutning till EU:s offentliga utvecklingsbistånd? Om svaret är ja, vilka områden gäller detta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Frågor rörande Greklands bilaterala bistånd faller utanför det ansvarsområde GD Yttre förbindelser har.

För att göra gemenskapens bistånd sammanhängande och mera effektivt och fullständigt utbyter medlemsstaterna och kommissionen regelbundet information om de åtgärder som man avser att genomföra. I de berörda länderna sker detta vid gemenskapens delegationer, Europeiska byrån för återuppbyggnad, medlemsstaternas ambassader och i Cards-kommittén, vilken är sammansatt av företrädare för alla medlemsstater. Praktiska arrangemang för samordning på platsen omfattas av de riktlinjer som Cards-kommittén godkänt och möten mellan medlemsstaterna äger regelbundet rum i länderna i regionen. Vidare uppmuntrar kommissionen samordning och samarbete med internationella finansiella institutioner, FN:s samarbetsprogram och andra givare. Sådan samordning säkerställs t.ex. genom gemenskapens och världsbankens gemensamma kontor. Stabilitetspakten verkar särskilt för att säkerställa samordning av regionalt bistånd, dvs. bistånd som täcker två och flera av regionens länder.

En förutsättning för att länderna på västra Balkan skall erhålla bistånd är att de respekterar demokratiska principer, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter, grundläggande friheter och folkrättsliga principer. Artikel 5 i Cards-förordningen (3) föreskriver att om dessa principer i något fall åsidosätts kan rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen vidta lämpliga åtgärder. För gemenskapsbiståndet skall också gälla de villkor som fastställdes av rådet i dess slutsatser av den 29 april 1997, särskilt vad gäller mottagarländernas åtagande att genomföra demokratiska, ekonomiska och institutionella reformer.

Gemenskapsbiståndet genomförs i Serbien och Montenegro och i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien av Europeiska byrån för återuppbyggnad. Delegationer som omfattats av delegering från kommissionen ansvarar för att genomföra gemenskapsbiståndet i Albanien, Bosnien och Hercegovina och i Kroatien. Det regionala Cards-programmet genomförs av Byrån för samarbete EuropeAid.

---

(1)  Förordning 2415/2001/EG av den 10.12.2001, EGT L 327, 12.12.2001 (ändring av förordningarna 2666/2000/EG och 2667/2000 av den 5 december 2000, EGT L 306, 7.12.2000.

(2)  Program för gemenskapsbistånd, återuppbyggnad, utveckling och stabilisering. Förordning 2666/2000/EG, 5.12.2000, EGT L 306, 7.12.2000.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 2666/2000 av den 5 december 2000 om bistånd till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Förbundsrepubliken Jugoslavien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt om upphävande av förordning (EG) nr 1628/96 och om ändring av förordningarna (EEG) nr 3906/89 och (EEG) nr 1360/90 och besluten 97/256/EG och 1999/311/EG.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/826 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/826

---

(2004/C 84 E/0921)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0631/04

från Ioannis Marinos (PPE-DE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Avskaffande av räntestöd i gränsområden i Grekland

Enligt ett klagomål från Tolvöarnas handelskammare har den grekiska regeringen beslutat att häva de gemensamma ministeriebesluten med nummer 2041901/16.5.1989 och 2078809/10.10.1989 om utbetalning av en ränteskillnad på 3 procent, genom utnyttjande av de gemensamma medlen under lag nr 128/1975, för obetalda rater på befintliga lån avsedda för brukskapital inom affärs- och industriföretag med säte i Evros, Rodopis, Xanthis, Tolvöarnas, Lesbos, Chios och Samos län.

Genom ministeriebeslut (nummer 9034/B.289/10.2.2003 och 37497/B.1232/2.6.2003) som fattats nyligen har man ändrat ovan nämnda ministeriebeslut från 1989 så, att stöd till affärs- och industriföretag i gränsområdena beviljas som helhetsbelopp genom banklån vars ränta kan uppgå till 20 procent av årsomsättningen från föregående år, eller senaste tolv månader för nyetablerade företag, samt att det stöd som fastställs i det gemensamma ministeriebeslutet nr 2041901/16.5.1989 skall utbetalas till och med den 31 december 2004.

I en skrivelse från ekonomiministeriet (protokollnummer 80771/B.2334, av den 2 december 2003) motiveras avskaffandet av räntestödet i gränsområdena i Grekland med att det inte inom ramen för Greklands deltagande i EU är önskvärt att bevilja räntestöd efter det att tidsfristen löpt ut och det tak för maximibelopp som finns, detta inte ens i oväntade socio-ekonomiska situationer i de minst utvecklade regionerna i landet.

Förekommer det faktiskt en sådan begränsning från EU:s sida? Strider det räntestöd som de grekiska myndigheterna under 15 år betalat ut till områden, av vilka de flesta är öregioner vars inkomst per capita tillhör de allra lägsta inom EU, med gemenskapens lagstiftning?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Regionalstöd, dvs. stöd som är avsett att utveckla mindre gynnade regioner genom att främja investeringar och skapande av sysselsättning inom ramen för en varaktig strategi, kan ges i form av stöd för nyinvesteringar eller för skapande av sysselsättning. Regionalstöd utgår som en procentandel av de bidragsberättigande kostnaderna för nyinvesteringar eller kostnader som är kopplade till skapande av sysselsättning och det är villkorat med att den berörda investeringen eller de nya arbetsplatser som skapas har en varaktighet på minst fem år. Obegränsade räntesubventioner, som definitionsmässigt inte kan kvantifieras, kan därför inte anses utgöra investeringsstöd, även om de har samband med bidragsberättigande kostnader.

Regionalstöd som är avsedda att minska ett företags löpande kostnader (driftsstöd) kan på vissa villkor undantagsvis godkännas i regioner som faller under undantaget i artikel 87.3 a i EG-fördraget, men stödet måste både vara tidsbegränsat och avtagande (se punkt 4.15 i riktlinjerna om statligt stöd för regionala ändamål (1)). Även om åtgärderna innefattar driftsstöd skall de således vara tidsbegränsade och gradvis avtagande, vilket uppenbarligen hittills inte har varit fallet.

Kommissionen kan således inte annat än glädja sig över att de grekiska myndigheterna har tolkat riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål på ett helt korrekt sätt.

---

(1)  EGT C 74, 10.3.1998 och EGT C 258, 9.9.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/827 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/827

---

(2004/C 84 E/0922)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0637/04

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Motsägelser i gemenskapens tullkodex (CDW)

I ett antal fall uppkommer tvister mellan tullen och en skattskyldig rörande skyldigheten att betala tull. Om det efter otaliga års processande visar sig att vederbörande faktiskt var skyldig att betala tull (artikel 236 i CDW), kan det ändå finnas särskilda omständigheter som gör det orimligt att ta ut tull av vederbörande (artikel 239 i CDW).

Om gäldenären i enlighet med artikel 239 i CDW lämnar in en ansökan om återbetalning av inbetalad tull förklaras detta otillåtligt i många fall. Om gäldenären inte lämnat in en sådan ansökan inom ett år efter att han fick besked om skulden i enlighet med bestämmelserna i artikel 239 i CDW. Tullen resonerar på följande sätt: om gäldenären har fått en betalningsuppmaning (UTB) som han inte accepterar, skall ett förfarande mot denna UTB inledas för att visa att det angivna beloppet inte skulle betalas (artikel 236 i CDW). Dessutom skulle en ansökan behöva lämnas in i enlighet med artikel 239 CDW med förbehåll för tidsfrister. Enligt min åsikt är detta en motsägande situation. I överklagandet (och förfarandets fortsatta förlopp) argumenterar gäldenären att han inte är skyldig att betala den uttagna tullen. Dessutom skall gäldenären, för att inte gå miste om sina rättigheter, lämna in en ansökan (artikel 239 CDW) enligt vilken han i praktiken anger att han var skyldig att betala tullen, men att det förelåg särskilda omständigheter som borde befria honom från den tull som tagits ut. Med beaktande av den skyddsnätskaraktär som artikel 239 i CDW har, kan detta enligt min åsikt aldrig ha varit avsikten.

| 1. | Känner kommissionen till förfarandena för återbetalning och eftergift i enlighet med artiklarna 236 och 239 i CDW? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till förfarandena för återbetalning och eftergift i enlighet med artiklarna 236 och 239 i CDW?

| 2. | Kan kommissionen ange varför det i artikel 236 i CDW nämns en tidsfrist på tre år medan den i artikel 239 i CDW endast uppgår till ett år? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen ange varför det i artikel 236 i CDW nämns en tidsfrist på tre år medan den i artikel 239 i CDW endast uppgår till ett år?

| 3. | Har den ettåriga tidsfrist som nämns i artikel 239 i CDW en uppskjutande verkan, om den förelagda tullen inte oåterkalleligt står fast? |
| --- | --- |

3.

Har den ettåriga tidsfrist som nämns i artikel 239 i CDW en uppskjutande verkan, om den förelagda tullen inte oåterkalleligt står fast?

| 4. | Kan kommissionen ange vilka ”undantagsfall” som avses i artikel 239.2 i CDW? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen ange vilka ”undantagsfall” som avses i artikel 239.2 i CDW?

| 5. | Kan ett fall som har varit föremål för ett rättsligt förfarande av det skälet betraktas som ett undantagsfall? Om inte, vilken funktion har då artikel 239 i CDW? |
| --- | --- |

5.

Kan ett fall som har varit föremål för ett rättsligt förfarande av det skälet betraktas som ett undantagsfall? Om inte, vilken funktion har då artikel 239 i CDW?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

| 1. | Kommissionen har redan övervägt förutsättningarna och möjligheterna till anpassning av artikel 239 i kodexen, särskilt för att så långt det är möjligt anpassa förfarandereglerna till artikel 236. Kommissionen anser likväl att de motsättningar som parlamentsledamoten anfört beträffande vilket förfarande som skall följas beroende på om begäran om eftergift eller återbetalning är baserad på artikel 236 eller 239, bara är skenbara.
  Inledningsvis bör det erinras om att det endast är tullmyndigheterna i medlemsstaterna som har kompetens att fastställa skulden och att meddela denna till gäldenären (vilket gör det möjligt för gäldenären att bestrida förekomsten av skulden eller dess storlek), och att undersöka om begäran om återbetalning eller eftergift har gjorts i enlighet med bestämmelserna. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har redan övervägt förutsättningarna och möjligheterna till anpassning av artikel 239 i kodexen, särskilt för att så långt det är möjligt anpassa förfarandereglerna till artikel 236. Kommissionen anser likväl att de motsättningar som parlamentsledamoten anfört beträffande vilket förfarande som skall följas beroende på om begäran om eftergift eller återbetalning är baserad på artikel 236 eller 239, bara är skenbara.

Inledningsvis bör det erinras om att det endast är tullmyndigheterna i medlemsstaterna som har kompetens att fastställa skulden och att meddela denna till gäldenären (vilket gör det möjligt för gäldenären att bestrida förekomsten av skulden eller dess storlek), och att undersöka om begäran om återbetalning eller eftergift har gjorts i enlighet med bestämmelserna.

| 2. | De frister som är tillämpliga för ingivandet av framställningen är olika beroende på om den grundas på artikel 236 eller artikel 239 i kodexen eftersom de motiv som anges för återbetalning respektive eftergift i sig är olika. Den person som åberopar artikel 236 i kodexen anser att det inte föreligger någon tullskuld. Det är således rimligt att den personen förfogar över samma frist (tre år) för att erhålla återbetalning eller eftergift som den som tullmyndigheterna har för att underrätta gäldenären om det tullbelopp som bokförts (artikel 221.2 i tullkodexen). När det däremot gäller de fall som åsyftas i artikel 239 i tullkodexen, föreligger det en tullskuld, men av rättviseskäl är det berättigat att inte indriva eller återbetala den. Artikel 900 i tillämpningsföreskrifterna (1) till tullkodexen anger ett antal situationer där återbetalning eller eftergift grundad på artikel 239 är berättigad. Normalt borde en frist på ett år vara tillräcklig för att näringsidkaren skall bli medveten om att han befinner sig i en speciell situation och begär återbetalning eller eftergift av avgifter. |
| --- | --- |

2.

De frister som är tillämpliga för ingivandet av framställningen är olika beroende på om den grundas på artikel 236 eller artikel 239 i kodexen eftersom de motiv som anges för återbetalning respektive eftergift i sig är olika. Den person som åberopar artikel 236 i kodexen anser att det inte föreligger någon tullskuld. Det är således rimligt att den personen förfogar över samma frist (tre år) för att erhålla återbetalning eller eftergift som den som tullmyndigheterna har för att underrätta gäldenären om det tullbelopp som bokförts (artikel 221.2 i tullkodexen). När det däremot gäller de fall som åsyftas i artikel 239 i tullkodexen, föreligger det en tullskuld, men av rättviseskäl är det berättigat att inte indriva eller återbetala den. Artikel 900 i tillämpningsföreskrifterna (1) till tullkodexen anger ett antal situationer där återbetalning eller eftergift grundad på artikel 239 är berättigad. Normalt borde en frist på ett år vara tillräcklig för att näringsidkaren skall bli medveten om att han befinner sig i en speciell situation och begär återbetalning eller eftergift av avgifter.

| 3. | De frister som anges i artiklarna 236 och 239 börjar löpa redan när gäldenären meddelas tullbeloppet. Ett eventuellt överklagande av detta meddelande har ingen suspensiv effekt. Med den lagstiftning som för närvarande gäller bör den som bestrider skuldens existens likaledes inge en begäran om återbetalning eller eftergift inom den i artikel 239 föreskrivna fristen. Det stämmer att en person för att iaktta fristerna kan bli föranledd att parallellt vidta åtgärder som logiskt sett borde ske successivt. Förfarandet är emellertid inte till nackdel för näringsidkarna. |
| --- | --- |

3.

De frister som anges i artiklarna 236 och 239 börjar löpa redan när gäldenären meddelas tullbeloppet. Ett eventuellt överklagande av detta meddelande har ingen suspensiv effekt. Med den lagstiftning som för närvarande gäller bör den som bestrider skuldens existens likaledes inge en begäran om återbetalning eller eftergift inom den i artikel 239 föreskrivna fristen. Det stämmer att en person för att iaktta fristerna kan bli föranledd att parallellt vidta åtgärder som logiskt sett borde ske successivt. Förfarandet är emellertid inte till nackdel för näringsidkarna.

| 4.och | 5. Som parlamentsledamoten framhåller får ettårsfristen enligt artikel 239 endast överskridas i undantagsfall. I frånvaro av rättspraxis rörande den frågan anser kommissionen att denna term bör tolkas som väsentligen täckande de situationer som åsyftas i artikel 236.2 andra stycket (oförutsebara omständigheter eller force majeure). Under alla förhållanden kan det faktum att skulden bestritts, i föreliggande fall inför den rättsliga myndigheten, inte anses utgöra ett undantagsfall enligt artikel 239 i tullkodexen. |
| --- | --- |

4.och

5. Som parlamentsledamoten framhåller får ettårsfristen enligt artikel 239 endast överskridas i undantagsfall. I frånvaro av rättspraxis rörande den frågan anser kommissionen att denna term bör tolkas som väsentligen täckande de situationer som åsyftas i artikel 236.2 andra stycket (oförutsebara omständigheter eller force majeure). Under alla förhållanden kan det faktum att skulden bestritts, i föreliggande fall inför den rättsliga myndigheten, inte anses utgöra ett undantagsfall enligt artikel 239 i tullkodexen.

---

(1)  Kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, EGT L 253, 11.10.1993.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/829 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/829

---

(2004/C 84 E/0923)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0639/04

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Torrentes de Mácara vid Ulhafloden (Galicien): dambygge hotar tre mycket värdefulla forsar

I kommunen Antas de Ulha, helt nära pilgrimsleden till Santiago de Compostela, där Ulhafloden ”ännu är ung men redan mäktig” hotar ett dambygge som planeras av elektricitetsbolaget Unión Fenosa att ödelägga Torrentes de Mácara, ett tre kilometer långt naturparadis bestående av tre forsar. Den förslagna dammen skulle endast producera en obetydlig mängd elektricitet. Längs forsarna finns sju naturliga livsmiljöer av gemenskapsintresse som ännu inte omfattas av Natura 2000-nätverket. Området utgör också livsmiljö åt en art som ingår i förteckningen i bilaga II till habitatdirektivet (92/43/EEG (1)). Dammbygget har på ett oansvarigt sätt godkänts av Galiciens regering. Är kommissionen medveten om detta allvarliga problem? Är den beredd att vidta åtgärder för att förhindra att naturparadiset vid Torrentes ödeläggs? Är kommissionen medveten om att Coordenadora da Defesa dos Ríos (Samordningsgruppen till flodernas försvar) har inlämnat klagomål till Galiciens regering och till det galiciska vattendepartementet, samt till såväl den galiciska ombudsmannen som den spanska statens ombudsman, för att bevara Torrentes och andra delar av Ulhaflodens lopp? Vilka slags miljökonsekvensanalyser har genomförts? Är kommissionen medveten om att merparten av Ulhas flodbäcken - inklusive de områden av gemenskapsintresse som omfattas av Ulha-Dezasystemet och Sobeiral i Arnegofloden - ingår i Natura 2000-nätverket, och att Mácaradammen, utöver de skador som den kommer att orsaka Ulhas övre lopp, även kommer att skada driften av detta redan skyddade system? Är kommissionen medveten om att planer finns på att bygga sju dammar längs Ulha-Deza-Arnegosystemet, trots de omfattande protester som framförts i Galicien mot en sådan utveckling? Kan kommissionen svara på varför de flodavsnitt där man planerar att bygga dessa sju dammar har undantagits från Natura 2000-nätverket trots att de uppfyller direktivets kriterier?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Inför bildandet av nätverket Natura 2000 föreslog de spanska myndigheterna i december 1997 ett område med beteckningen ”Sistema Fluvial Ulla - Deza”, (ES 1140001), som ett område av gemenskapsintresse.

I detta område finns viktiga fiskarter som havsnejonöga (Petromyzon marinus), staksill (Alosa fallax) och lax (Salmo salar), liksom följande prioriterade livsmiljötyper av gemenskapsintresse:

| — | Livsmiljötyp 4020: Tempererade atlantiska fukthedar med Erica tetralix, och |
| --- | --- |

—

Livsmiljötyp 4020: Tempererade atlantiska fukthedar med Erica tetralix, och

| — | Livsmiljötyp 91E0: Alluviala skogar med Alnus glutinosa och Fraxinus excelsior. |
| --- | --- |

—

Livsmiljötyp 91E0: Alluviala skogar med Alnus glutinosa och Fraxinus excelsior.

Enligt de uppgifter som har lämnats i standardblanketten för Natura 2000, är förlust av livsmiljöer ett av de främsta hoten i detta område.

Kommissionen anser att de spanska myndigheterna bör föreslå ytterligare områden i Galicien för att uppfylla kraven i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, för den atlantiska biogeografiska regionen. Det har konstaterats att minst sex livsmiljötyper är underrepresenterade i det spanska förslaget och Galicien har identifierats som en region där nya områden bör föreslås. Därtill anser kommissionen att de spanska myndigheterna bör klassificera ytterligare områden i regionen Galicien som särskilda skyddsområden enligt villkoren i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (2).

Kommissionen kände inte till de frågor som parlamentsledamoten tar upp. Kommissionen har därför kontaktat de spanska myndigheterna för att se till att gemenskapens lagstiftning tillämpas korrekt i denna fråga.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2)  EGT L 103, 25.4.1979, ändrat genom EGT L 115, 8.5.1991.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/830 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/830

---

(2004/C 84 E/0924)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0647/04

från María Bergaz Conesa (GUE/NGL) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Rening av avloppsvatten från tätbebyggelse i Benidorm (Alicante, Spanien)

Att reningsanläggningen i Benidorm släpper ut avloppsvatten som inte behandlats på lämpligt sätt i havet, och därigenom allvarligt förorenar och påverkar Sierra Heladas naturliga och skyddade havsområde, är en överträdelse av gemenskapsrätten i miljöfrågor och särskilt av rådets direktiv 91/271/EEG (1), om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse. Direktivet slår för tätorter som Benidorm fast att man är skyldig att senast den 31 december 2000, ha ett system för omhändertagande och noggrann rening av sitt avloppsvatten.

Kan kommissionen begära upplysningar från de spanska myndigheterna om mängd och sammansättning på det avfallsvatten som nu släpps ut i havet i det ekologiskt känsliga området Sierra Helada?

Kan kommissionen kontrollera om kvaliteten på havsvattnet i detta område följer de riktvärden som anges i direktiv 76/160/EEG (2), om kvaliteten på badvatten?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta i detta fall, för att se till att gemenskapsrätten tillämpas korrekt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Enligt gemenskapens lagstiftning skall medlemsstaterna i enlighet med rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (3) se till att alla tätorter med mer än 2 000 personekvivalenter (pe: mätenhet för nedbrytbart organiskt material som motsvarar genomsnittlig förorening producerad per person per dag) har ledningsnät och reningssystem för avloppsvatten. Om avloppsvattnet i mindre tätorter samlas upp skall det renas på lämpligt sätt. Dessa krav skulle vara uppfyllda senast den 31 december 1998 (tertiär rening), den 31 december 2000 respektive 31 december 2005 beroende på tätortens storlek och hur känsligt området där utsläppet sker är.

Kommissionen kontrollerar genomförandet av direktivet. För att samla in aktuell information inför utarbetandet den tredje rapporten om genomförandet av direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, sände kommissionen 2003 ut frågeformulär till medlemsstaterna.

Beträffande Benidorm uppgav de spanska myndigheterna 2003 till kommissionen att tätortens storlek är 347 041 pe och att rening utöver den normala sekundära reningen genomförts sedan 2002.

Kommissionen kommer tillsammans med de spanska myndigheterna att kontrollera effektiviteten hos reningsverket i Benidorm och kommer därefter att informera parlamentsledamoten om resultatet.

När det gäller badvattenkvaliteten har Benidorm fem kontrollerade stränder. Enligt den information som de spanska myndigheterna har lämnat in till kommissionen uppfyller samtliga stränder de riktvärden som anges i direktivet om kvaliteten på badvatten (4).

Om direktivens bestämmelser inte följs kommer kommissionen, precis som i alla liknande fall, i sin egenskap av fördragets väktare att vidta nödvändiga åtgärder, inklusive lämpliga rättsliga åtgärder.

---

(1)  EGT L 135, 30.5.1991, s. 40.

(2)  EGT L 31, 5.2.1976, s. 1.

(3)  Rådets direktiv 91/271/EEG, EGT L 135, 30.5.1991, s. 40, ändrat genom kommissionens direktiv 98/15/EG av den 27 februari 1998, EGT L 67, 3.7.1998, s. 29.

(4)  Rådets direktiv 76/160/EEG av den 8 december 1975 om kvaliteten på badvatten, EGT L 31, 5.2.1976.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/831 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/831

---

(2004/C 84 E/0925)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0648/04

från María Bergaz Conesa (GUE/NGL) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Felaktigt införlivande av direktiv 89/391/EEG i den spanska nationella lagstiftningen

Då kommissionen gjorde bedömningen att Spanien inte på ett korrekt sätt eller inom angiven tidsfrist hade införlivat alla rättsliga och administrativa bestämmelser i direktiv 89/391/EEG (1), om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet i sin inrikes lagstiftning, inledde den en rättsprocess.

Kan kommissionen ge upplysningar om hur långt denna rättsprocess har kommit?

Kan kommissionen i fråga om detta direktiv bekräfta huruvida privatpersoner, när en medlemsstat inte har vidtagit åtgärder för ett införlivande i sin lagstiftning inom den tidsfrist som nämnda direktiv anger, har rättigheter de kan åberopa inför ett nationellt rättsorgan mot myndigheterna i detta land?

Känner kommissionen till att den icke-civila personalen inom den spanska statliga förvaltningen uteslöts från att omfattas av tillämpningen av lag 31/1995 om förebyggande av risker i arbetet? Anser kommissionen att detta agerande följer EU-lagstiftningen på detta område?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Kommissionen har inlett ett överträdelsesförfarande mot Spanien då den anser att detta land inte på ett korrekt vis har genomfört direktiv 89/391/EEG (2) om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, eftersom lag 31/1995 om förebyggande av risker på arbetsplatsen (Ley 31/1995 de Prevención de riesgos laborales) inte omfattar icke-civil personal i den offentliga förvaltningen. Överträdelsesförfarandet har nu kommit så långt att målet har förts inför domstolen (mål C-l32/04).

Kommissionen hänvisar till domstolens rättspraxis när det gäller en enskild persons möjligheter att vid de nationella domstolarna åberopa sig på bestämmelserna i ovannämnda direktiv i sådana fall då de nödvändiga nationella genomförelsesbestämmelserna inte har vidtagits eller genomförandet inte är korrekt och/eller ofullständigt.

Härav kan man dra slutsatsen att de nationella domstolarna är skyldiga att i möjligaste mån tolka nationell lagstiftning i förhållande till direktiven, och på ett sådant sätt att direktivens mål uppfylls.

Om en sådan harmoniserad tolkning inte är möjlig kan en enskild person åberopa ett direktiv direkt mot en medlemsstat, dvs. direktivet kan användas mot en offentlig arbetsgivare om det berörda direktivets innehåll är tillräckligt precist och gäller omedelbart utan villkor. I sådana fall skall alla domstolar i en medlemsstat använda gemenskapslagstiftningen i dess helhet och skydda de rättigheter som enskilda personer får direkt genom gemenskapslagstiftningen. De skall därvid åsidosätta alla bestämmelser i nationell lagstiftning som kan stå i strid med direktivet (jmf. t.ex. mål 106/77 Simmenthal [1978] REG 629 punkt 21 och mål C-188/00 Kurz [2002] REG 10691 punkt 69).

För övrigt kan en medlemsstat också dras till ansvar för varje förlust eller skada som enskilda personer lider som en följd av att staten överträtt gemenskapslagstiftningen (jmf. särskild dom av den 19 november 1991 i de förenade målen C-6/90 och C-9/90, Francovich m.fl., REG s. I-5357 punkt 35; dom av den 5 mars 1996 i de förenade målen C-46/93 och C-48/93, Brasserie du pêcheur och Factortame, REG s. I-1029, och dom av den 4 juli 2000 i mål C-424/97, Haim, REG s. I-5123).

Domstolen har i dessa domar särskilt uttalat att principen om att medlemsstaterna är skyldiga att ersätta förluster som vållas enskilda personer som en följd av att staten överträtt gemenskapslagstiftningen skall tillämpas när överträdelsen i fråga kan tillskrivas den nationella lagstiftaren.

Om en medlemsstat inte fullgör sin skyldighet att enligt EG-fördragets artikel 249 tredje stycket vidta alla nödvändiga åtgärder för att uppnå målet med direktivet, krävs det med hänsyn till denna gemenskapsbestämmelses fulla verkan att förluster ersätts när tre villkor är uppfyllda. För det första skall det mål som föreskrivs i direktivet innebära att medborgarna tillerkänns rättigheter, för det andra skall innehållet i dessa rättigheter kunna fastslås på grundval av själva direktivets bestämmelser, och för det tredje skall det finnas en orsaksförbindelse mellan statens åsidosättande av sin skyldighet och de skadelidandes förlust.

Med detta förbehåll är det enligt nationella ersättningsregler som staten skall fullgöra sitt ersättningsansvar för den förlust som den vållat genom sin överträdelse av gemenskapslagstiftningen. Villkoren i den nationella lagstiftning som tillämpas får dock inte vara mindre gynnsamma än de villkor som gäller för motsvarande ersättningskrav på grundval av nationell rätt. De får inte heller inte vara utformade på ett sådant sätt att det i praktiken blir omöjligt eller orimligt svårt att få ersättning.

---

(1)  EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

(2)  Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, EGT L 183, 29.6.1989.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/832 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/832

---

(2004/C 84 E/0926)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0654/04

från Reinhold Messner (Verts/ALE) till kommissionen

(2 mars 2004)

Ämne:   Brenneraxeln

Är kommissionen medveten om att miljöförhållandena (luftföroreningar, fina dammpartiklar och bullernivån) längsmed Brenneraxeln mellan Kufstein och Verona har blivit odrägliga för innevånarna i de trånga Alp dalgångarna? Nivån för högsta tillåtna värden har vida överskridits, vilket inverkar på invånarnas hälsa. Det beslut som fattades genom folkomröstning i Schweiz om att inte bygga ytterligare ett tunnelrör genom Gotthard och mot bakgrund av EU-utvidgningen kommer den tunga transittrafiken genom Brenneraxeln att öka explosionsartat.

Med hänsyn till dessa omständigheter förefaller det inte absolut nödvändigt att försöka motverka denna utveckling?

Kortfristigt sett kan införandet av en kostnadsfaktor vara en lösning. För att begränsa antalet transporter utan last och antalet soptransporter kan vägavgiften för tung trafik höjas i detta känsliga område. I detta fall står nämligen hälsoaspekten för de människor som bor utmed denna transitsträcka i motsats till de ohejdade varutransporterna.

Långfristigt sett krävs att denna oacceptabla situation åtgärdas genom för framtiden rimliga lösningar (bastunnel, modern logistik) och att Bryssel belägger hela den tunga transittrafiken på Brennermotorvägen med transitförbud och att trafiken leds genom berget eller tvingas på räls. I detta sammanhang tillåter jag mig att ytterligare en gång hänvisa till ATT3-projektet och ställa frågan varför kommission när det gäller detta känsliga område inte omedelbart utfärdar en undantagsregel för vägavgiften mellan Kufstein och Verona. Varför kan inte en del av de vinster som gjorts norr och söder om Brennerpasset anslås till den år 1996 i TEN-riktlinjerna planerade bastunneln och varför har man tillämpat 1800-tals logistik för detta 2000-talsprojekt?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen är medveten om de problem vid Brennerpasset som parlamentsledamoten tar upp. När det gäller landtransporter i känsliga områden följer kommissionen en samordnad strategi. Denna består av olika åtgärder, bland annat ett nytt avgiftssystem för vägtransporter, avreglering och konkurrensutsättning av järnvägen, främjande av intermodala transporter (Marco Polo-programmet) samt utveckling av järnvägsnätet. När det gäller det senare måste man komma i håg att kommissionen alltsedan mitten på 90-talet har tryckt på för att tunneln genom Brenner skall klassificeras som prioriterat investeringsprojekt av europeiskt intresse och för att de berörda medlemsstaterna skall tidigarelägga projektet.

När det gäller vägavgifter har kommissionen enligt direktiv 1999/62/EG (1) inga möjligheter att utfärda några undantagsregler för vägtullar mellan Kufstein och Verona. Avgifterna måste motsvara kostnaderna för att bygga, driva och utveckla det aktuella infrastrukturnätet. Däremot kan enligt direktivet medlemsstaterna, i detta fall Italien och Österrike, anslå en del av vägavgifterna till finansieringen av annan transportinfrastruktur, t.ex. Brennertunneln.

I kommissionens förslag (2) till ändring av Eurovinjettdirektivet finns riktade åtgärder för ”särskilt känsliga” områden. För att få till stånd en korsfinansiering av investeringskostnaderna för annan transportinfrastruktur av stort europeiskt intresse i samma korridor (t.ex. Brennertunneln) kommer medlemsstaterna att kunna höja vägtullarna med som mest 25 %. Åtgärden riktar sig särskilt till bergsområden, vilket innefattar Alperna. I kommissionens förslag till direktiv föreslås också att vägtullarna skall kunna variera utifrån flera kriterier. Därigenom kommer medlemsstaternas oro för trängseln och miljön att kunna speglas i vägavgifterna. Medlemsstaterna kommer alltså att kunna differentiera vägavgifterna på den aktuella vägsträckan i vägnätet utifrån områdets miljökänslighet och olycksrisk. Dessa åtgärder bör innebära att Österrike, och framför allt delstaten Tyrolen, kan införa vägtullar som speglar kostnaderna för att utnyttja infrastrukturen och som bidrar till en effektiv och hållbar transportpolitik.

I de beslut som sedan fattas angående överföring av transporter från väg till järnväg måste hänsyn tas till kraven på fri rörlighet för varor och tjänster och den järnvägskapacitet järnvägsbolagen kan tillhandahålla.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, EGT L 187, 20.7.1999.

(2)  KOM(2003) 448 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/833 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/833

---

(2004/C 84 E/0927)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0655/04

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Algeriet

Kan kommissionen informera om vilka åtgärder den vidtar och avser vidta vad gäller mänskliga rättigheter i Algeriet mot bakgrund av associeringsavtalet mellan EU och Algeriet och i synnerhet artikel 2? Närmare svar önskas på följande frågor:

| 1. | Vad gör kommissionen för att säkerställa att de algeriska myndigheterna förfogar över erforderliga experter och erforderlig utrustning i samband med att brott mot de mänskliga rättigheterna, som begåtts under de senaste tio åren, utreds och att rekommenderade metoder tillämpas när resterna av de människor som begravts i massgravar grävs upp? |
| --- | --- |

1.

Vad gör kommissionen för att säkerställa att de algeriska myndigheterna förfogar över erforderliga experter och erforderlig utrustning i samband med att brott mot de mänskliga rättigheterna, som begåtts under de senaste tio åren, utreds och att rekommenderade metoder tillämpas när resterna av de människor som begravts i massgravar grävs upp?

| 2. | Vad gör kommissionen för att garantera att familjer till de personer som ”försvunnit” i Algeriet kan genomföra sitt kampanjarbete i egenskap av lagligt registrerade organisationer? |
| --- | --- |

2.

Vad gör kommissionen för att garantera att familjer till de personer som ”försvunnit” i Algeriet kan genomföra sitt kampanjarbete i egenskap av lagligt registrerade organisationer?

| 3. | Har kommissionen uppmanat de algeriska myndigheterna att inbjuda FN:s särskilda rapportör för frågor om tortyr (som sedan 1997 begärt att få tillträde till Algeriet)? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen uppmanat de algeriska myndigheterna att inbjuda FN:s särskilda rapportör för frågor om tortyr (som sedan 1997 begärt att få tillträde till Algeriet)?

| 4. | Kommer kommissionen att utöva tryck på de algeriska myndigheterna för att erhålla konkreta uppgifter om de påstådda rättegångarna mot 20 säkerhetsansvariga efter att ett antal obeväpnade demonstranter i Kabylia dödats och offentliggöra uppgifterna om dessa och andra rättegångar? |
| --- | --- |

4.

Kommer kommissionen att utöva tryck på de algeriska myndigheterna för att erhålla konkreta uppgifter om de påstådda rättegångarna mot 20 säkerhetsansvariga efter att ett antal obeväpnade demonstranter i Kabylia dödats och offentliggöra uppgifterna om dessa och andra rättegångar?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

| 1. | Parlamentsledamoten nämner med rätta artikel 2 i associeringsavtalet som en viktig rättslig grund på vilken dialog och samarbete inom området mänskliga rättigheter kan byggas.
  Associeringsavtalet som undertecknades i april 2002 har ännu inte ratificerats och har inte trätt i kraft. Mänskliga rättigheter och demokrati utgör emellertid en integrerad del av EU:s politiska dialoger med alla tredje länder. |
| --- | --- |

1.

Parlamentsledamoten nämner med rätta artikel 2 i associeringsavtalet som en viktig rättslig grund på vilken dialog och samarbete inom området mänskliga rättigheter kan byggas.

Associeringsavtalet som undertecknades i april 2002 har ännu inte ratificerats och har inte trätt i kraft. Mänskliga rättigheter och demokrati utgör emellertid en integrerad del av EU:s politiska dialoger med alla tredje länder.

| 2. | När det gäller stöd till de algeriska myndigheterna för att hjälpa dem att på ett korrekt och konkret sätt hantera dessa frågor fokuserar MEDA-samarbetet för perioden 2004-2006 på program av ”tredje generationen”, dvs. projekt som stöder god förvaltning av offentlig verksamhet, särskilt rättsväsendet, icke-statliga organisationer och media. Detta ligger i linje med kommissionens meddelande om mänskliga rättigheter från 2003 som syftar till att maximera effektiviteten av de instrument som står till förfogande för EU och dess medelhavspartner inom området mänskliga rättigheter och demokrati. Algeriet är också ett ”målland” i det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (2003-2004). Detta program syftar till att stödja icke-statliga organisationer genom mikroprojekt för det civila samhället.
  Till dess att associeringsavtalet har blivit ratificerat fortsätter kommissionen att ta upp frågan om mänskliga rättigheter och i synnerhet frågan om ”försvinnanden” och ”massgravar” i olika forum och särskilt vid det senaste trojka-mötet som ägde rum i Rom i november 2003.I dess samtal med de algeriska myndigheterna har kommissionen särskilt betonat behovet av ett rättsligt erkännande av familjeorganisationerna ifall ett gott samarbete med de direkt berörda skall kunna garanteras i denna process.
  Det är kommissionens avsikt, med aktivt stöd från rådet, att återigen ta upp denna fråga efter presidentvalet den 8 april 2004. |
| --- | --- |

2.

När det gäller stöd till de algeriska myndigheterna för att hjälpa dem att på ett korrekt och konkret sätt hantera dessa frågor fokuserar MEDA-samarbetet för perioden 2004-2006 på program av ”tredje generationen”, dvs. projekt som stöder god förvaltning av offentlig verksamhet, särskilt rättsväsendet, icke-statliga organisationer och media. Detta ligger i linje med kommissionens meddelande om mänskliga rättigheter från 2003 som syftar till att maximera effektiviteten av de instrument som står till förfogande för EU och dess medelhavspartner inom området mänskliga rättigheter och demokrati. Algeriet är också ett ”målland” i det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (2003-2004). Detta program syftar till att stödja icke-statliga organisationer genom mikroprojekt för det civila samhället.

Till dess att associeringsavtalet har blivit ratificerat fortsätter kommissionen att ta upp frågan om mänskliga rättigheter och i synnerhet frågan om ”försvinnanden” och ”massgravar” i olika forum och särskilt vid det senaste trojka-mötet som ägde rum i Rom i november 2003.I dess samtal med de algeriska myndigheterna har kommissionen särskilt betonat behovet av ett rättsligt erkännande av familjeorganisationerna ifall ett gott samarbete med de direkt berörda skall kunna garanteras i denna process.

Det är kommissionens avsikt, med aktivt stöd från rådet, att återigen ta upp denna fråga efter presidentvalet den 8 april 2004.

| 3. | EU har flera gånger tagit upp frågan med Algeriet om kampen mot tortyr och samarbetet med Förenta nationernas särskilda rapportör om mänskliga rättigheter, inbegripet den pågående begäran från Förenta nationernas särskilda rapportör om tortyr, bland annat i tal inför FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Principen om att främja principen om fullständigt samarbete mellan alla stater och Förenta nationernas organ för mänskliga rättigheter utgör en central del av EU:s strategi för mänskliga rättigheter.
  Kommissionen kommer i sina kommande samtal med de algeriska myndigheterna att ta upp frågan om dödandet av demonstranter i Kabylien.
  Kommissionen vill dessutom påpeka att den fäster synnerligen vikt vid en annan fråga om mänskliga rättigheter, nämligen ändringen av familjelagstiftningen som likställer män och kvinnor i familjen. Denna och andra frågor kommer att tas upp vid kommissionens följande möten med de algeriska myndigheterna. |
| --- | --- |

3.

EU har flera gånger tagit upp frågan med Algeriet om kampen mot tortyr och samarbetet med Förenta nationernas särskilda rapportör om mänskliga rättigheter, inbegripet den pågående begäran från Förenta nationernas särskilda rapportör om tortyr, bland annat i tal inför FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Principen om att främja principen om fullständigt samarbete mellan alla stater och Förenta nationernas organ för mänskliga rättigheter utgör en central del av EU:s strategi för mänskliga rättigheter.

Kommissionen kommer i sina kommande samtal med de algeriska myndigheterna att ta upp frågan om dödandet av demonstranter i Kabylien.

Kommissionen vill dessutom påpeka att den fäster synnerligen vikt vid en annan fråga om mänskliga rättigheter, nämligen ändringen av familjelagstiftningen som likställer män och kvinnor i familjen. Denna och andra frågor kommer att tas upp vid kommissionens följande möten med de algeriska myndigheterna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/834 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/834

---

(2004/C 84 E/0928)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0657/04

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Feltankning av motorfordon

Är kommissionen medveten om att hundratusentals fordonsförare inom EU varje år av misstag tankar sina fordon med fel bränsle?

Enbart i Förenade kungariket inträffar varje år mer än 120 000 incidenter vid bensinmackar. Detta resulterar i höga kostnader för service, skador på fordonsmekanismen och eventuellt miljöförstöring.

Förslag till lösningar vore att ändra formen på tankautomaterna och på tankmunstyckena för att garantera att bensin och dieselsystem hålls helt åtskilda, tydligare märkning och akustiska varningssystem.

Kommer kommissionen att ta initiativ för att sammanföra berörda parter för att diskutera förslag till långsiktiga lösningar på detta problem eftersom fordonstillverkare och bränsleleverantörer arbetar inom hela EU och kommer kommissionen att överväga lagstiftande åtgärder om frivilliga avtal inte kan uppnås?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Kommissionen är medveten om den risk som parlamentsledamoten nämner för att fordonsförare begår misstag när de tankar sina fordon vid bensinstationer.

Kommissionen behandlade denna fråga 1991 när det blev nödvändigt med särskilda bestämmelser för att förebygga användning av blyad bensin i fordon som endast klarar av blyfri bensin i och med att fordon med efterbehandling ssystem, såsom katalysatorer, infördes på marknaden.

Därför fastställs i bilaga 1 till rådets direktiv 91/441/EEG av den 26 juni 1991 om ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (1) att påfyllningsöppningen till tanken på en bil som är avsedd för blyfri bensin skall vara utformad så att tanken inte kan fyllas från en bensinpump med ett tankningsmunstycke som är utformat för blyad bensin.

Sedan detta direktiv trädde i kraft har tankningsmunstyeken med olika diametrar använts för att tanka bilar som är avsedda för blyfri bensin och bilar som är avsedda för blyad bensin, och därmed har en kostsam förväxling mellan drivmedelstyperna förhindrats.

Även om denna bestämmelse inte längre är relevant eftersom blyad bensin inte längre är tillåten, förhindrade i regel denna tekniska bestämmelse att bilar för blyfri bensin tankades med dieselolja. Den förhindrade dock inte att dieseldrivna bilar tankades med bensin.

När det gäller den möjliga förväxlingen av blyfri bensin och dieselolja kommer kommissionen att samråda med alla inblandade aktörer, dvs. de fordonstillverkare och tillverkare av drivmedelspumpar som omfattas av maskindirektivet (2) i syfte att utvärdera alla aspekter av problemet och se vilka olika sätt man kan lösa det på genom lagstiftning eller på annat sätt.

---

(1)  EGT L 242, 30.8.1991.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/37/EG av den 22 juni 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om maskiner, EGT L 207, 23.7.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/835 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/835

---

(2004/C 84 E/0929)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0662/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Strävan efter enhetliga och transparenta regler för värdebestämning av finansinstituts tillgångar och motsättningarna mellan EFR och IASB

| 1. | Avser kommissionen att göra de enhetliga reglerna IAS 32 och IAS 39 avseende årsredovisningar för räkenskapsåret 2005, i den form de nu utarbetas av IASB (International Accounting Standards Board) med sina 14 före detta ledande personer från affärslivet, såsom en del av IFRS (International Financial Reporting Standards), obligatoriska för samtliga cirka 7 000 börsnoterade företag i Europa och därmed tvinga dessa att följa jämförbara standarder för värdebestämning av omsättning, avskrivning, derivat, optioner och vinst? |
| --- | --- |

1.

Avser kommissionen att göra de enhetliga reglerna IAS 32 och IAS 39 avseende årsredovisningar för räkenskapsåret 2005, i den form de nu utarbetas av IASB (International Accounting Standards Board) med sina 14 före detta ledande personer från affärslivet, såsom en del av IFRS (International Financial Reporting Standards), obligatoriska för samtliga cirka 7 000 börsnoterade företag i Europa och därmed tvinga dessa att följa jämförbara standarder för värdebestämning av omsättning, avskrivning, derivat, optioner och vinst?

| 2. | Vilka garantier har kommissionen att IAS/IFRS tar fasta på de strängaste reglerna av dem som nu gäller i de olika medlemsstaterna för företagens räkenskaper, så att strävan efter enhetliga regler inte leder till flexiblare regler som i praktiken kan leda till större möjligheter att i vissa fall missgynna andra företag, myndigheter, arbetstagare, aktieägare, obligationsinnehavare, leverantörer och kunder? |
| --- | --- |

2.

Vilka garantier har kommissionen att IAS/IFRS tar fasta på de strängaste reglerna av dem som nu gäller i de olika medlemsstaterna för företagens räkenskaper, så att strävan efter enhetliga regler inte leder till flexiblare regler som i praktiken kan leda till större möjligheter att i vissa fall missgynna andra företag, myndigheter, arbetstagare, aktieägare, obligationsinnehavare, leverantörer och kunder?

| 3. | Förväntar sig kommissionen att man helt och hållet kan undvika skandaler såsom de som på senare tid inträffat för Ahold och Parmalat genom att sådana regler införs? |
| --- | --- |

3.

Förväntar sig kommissionen att man helt och hållet kan undvika skandaler såsom de som på senare tid inträffat för Ahold och Parmalat genom att sådana regler införs?

| 4. | Sker tillämpningen av sådana regler med en sådan grad av öppenhet att utomstående organisationer för berörda, medier och den allmänna opinionen kan få faktisk insikt i hur saker verkligen går till inom de olika börsnoterade företagen? |
| --- | --- |

4.

Sker tillämpningen av sådana regler med en sådan grad av öppenhet att utomstående organisationer för berörda, medier och den allmänna opinionen kan få faktisk insikt i hur saker verkligen går till inom de olika börsnoterade företagen?

| 5. | Har kommissionen vid det här laget tagit del av invändningarna mot IASB från det i mars 2001 inrättade EFR (European Financial Services Round Table) som fruktar att de årliga fluktuationerna i bankers och försäkringsbolags resultat skall bli synliga för allmänheten? |
| --- | --- |

5.

Har kommissionen vid det här laget tagit del av invändningarna mot IASB från det i mars 2001 inrättade EFR (European Financial Services Round Table) som fruktar att de årliga fluktuationerna i bankers och försäkringsbolags resultat skall bli synliga för allmänheten?

| 6. | Vad gör kommissionen för att se till att det före det utsatta datumet 1 april 2004 skapas säkerhet om det snara införandet av IAS 32 och 39? |
| --- | --- |

6.

Vad gör kommissionen för att se till att det före det utsatta datumet 1 april 2004 skapas säkerhet om det snara införandet av IAS 32 och 39?

Källa: Den nederländska dagstidningen ”Volkskrant” den 21 februari 2004.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Under rådsmötet för ekonomiska och finansiella frågor (ekofin) den 15 juli 2003 bekräftade kommissionen och medlemsstaterna sitt beslut att tillämpa den strategi för ekonomisk rapportering inom EU som antogs av rådet och parlamentet 2002, och de högkvalitativa redovisningsstandarderna för EU. Kommissionen och medlemsstaterna betonade behovet av att internationella redovisningsstandarder snarast antas i EU, så att de kan tillämpas från och med den 1 januari 2005.

Den 29 september 2003 antog kommissionen kommissionens förordning (EG) nr 1725/2003 (1) genom vilken alla befintliga internationella redovisningsstandarder (IAS) antas som EG-lagstiftning, vid den tidpunkten fortfarande med undantag för IAS 32 och 39, som var föremål för en översyn av International Accounting Standards Board (IASB).

IASB har ännu inte fullgjort arbetet med IAS 39, en standard för upptagande och värdering av finansiella instrument. Kommissionen avser granska denna snarast, tillsammans med IAS 32 som utfärdades av IASB i december 2003. Denna granskning kommer att äga rum på grundval av yttrandet från EFRAG:s (2) tekniska experter och med hjälp av EU:s föreskrivande kommitté för redovisningsfrågor.

Kommissionen anser att det är särskilt viktigt för EU att ha en sund och kraftfull redovisningsstandard för finansiella instrument på plats 2005, i syfte att uppnå bättre jämförbarhet mellan företagen, särskilt i bankoch försäkringsbranschen, att tillhandahålla bättre information för investerare och interessenter i allmänhet och att fylla eventuella kryphål i redovisningskraven som skulle kunna leda till att bokföringen manipuleras.

Det är viktigt för IASB att se till att IAS 39 förblir såväl en sund standard i teorin som tillämplig i praktiken. Båda dessa krav och samspelet mellan dem ligger bakom de pågående meningsskiljaktigheterna beträffande IAS 39. Det finns särskilt en oro inom bank- och försäkringsbranschen, vilket belystes genom det ställningstagande som nyligen gjordes vid European Financial Services Round Table, att medierna och allmänheten saknar förmåga att skilja mellan verklig instabilitet som beror på faktiska svängningar i ekonomin och ”konstgjord” redovisningsinstabilitet som härrör från en komplicerad modell för ekonomisk rapportering som ibland inte riktigt passar in i bankens sätt att bedriva riskhantering. Med tanke på hur komplicerad IAS 39 är och den transaktionsvolym som berörs, är det viktigt att denna oro tas på allvar.

I detta sammanhang har kommissionen uppmanat IASB och branschen att fortsätta sin dialog i syfte att hitta en passande lösning på de två återstående kontroversiella frågorna i samband med IAS 39, nämligen ”macro-hedging” (säkringens effektivitet och säkring av av kärntillgångar) och problemen med värdering av försäkringstillgångar och -skulder med olika löptid. Utarbetandet av redovisningsstandarder är en lång process som sker stegvis och kommissionen skulle helst se att IASB hittar en tillfällig lösning i väntan på att standarderna förbättras på medellång till lång sikt.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1725/2003 av den 29 september 2003 om antagande av vissa redovisningsstandarder i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002, EUT L 261, 13.10.2003.

(2)  Europeiska rådgivande gruppen för finansiell rapportering (European Financial Reporting Advisory Group).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/837 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/837

---

(2004/C 84 E/0930)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0663/04

från Samuli Pohjamo (ELDR) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Åtgärder mot det stora vargbeståndet i Finland

Allt eftersom varghotet ökat i Finland har allt fler människor kontaktat de finska parlamentsledamöterna. På områden som omges av små vattendrag har vargbestånden blivit så stora att människorna till och med gripits av panik. Det finns klara tecken på att vargarna håller på att öka och sprida sig till alldeles nya områden.

Finland delar sin vargstam med Ryssland, och vargpopulationen kan därför till och med uppgå till 10 000 exemplar. I Finland har de största problemen uppstått på vissa områden vid östgränsen. Exempelvis i Norra Karelen finns det bevisligen ett tiotal vargar som lever bland människorna. I Ruokolax finns det ett nytt bestånd som gör det omöjligt att anordna de traditionella jaktproven på området. Längre norrut kommer ökningen av de stora rovdjursbestånden snart att sätta stopp för renskötseln som är en traditionell näring på området.

EU planerar för tillfället att helt och hållet fridlysa vargen. Lokalinvånarna anser att det här ger upphov till en fullkomligt ohållbar situation. För att man ”i undantagsfall” skall kunna bevilja jaktlicens till följd av att stammen ökat måste det under en lång tid finns påtagliga bevis av problemet. Människorna förstår inte varför man skall vara tvungen att förlora ett flertal goda älghundar eller att ett barn måste dö på skolvägen innan man kan göra något åt saken. Då panik uppstår i ett samhälle är det inte tillräckligt att säga att jaktlicenser beviljas endast för att fälla ”problemexemplar”. Vargstammen bör begränsas så att vargarna inte tar sig in på gårdar och ger sig ut på skolvägar och förorsakar rädsla och verkligt farliga situationer.

Nu verkar det som om beslut fattas på basis av flera år gamla uppgifter, och enbart på basis av de uppgifter som miljöorganisationerna lämnat. Samtidigt hotar man nationella myndigheter med rättegång. Den här typen av politik hjälper inte människor som ständigt träffar på vargar.

Jag har tagit del av kommissionens svar på fråga P-4034/03 (1), men jag skulle vilja ha ett klarare svar. Vad ämnar kommissionen göra så att myndigheterna kan och vågar reagera snabbt, också genom att bevilja jaktlicenser?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Som frågeställaren känner till har Finland genom att gå med i EU samtyckt till att rätta sig efter gemenskapens lagstiftning och bestämmelser. Åtskilliga stora rovdjur, som vargen, brunbjörnen och lodjuret, skyddas genom rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarandet av livsmiljöer samt vilda djur och växter (2) (hädanefter kallat livsmiljödirektivet), bilaga 4 a. Dessa arter omfattas därför av ett strängt skyddssystem som bland annat innebär förbud att avsiktligt döda dem. I direktivet medges emellertid att det i vissa situationer kan finnas ett behov att frångå denna allmänna bestämmelse om strängt skydd. Motiveringen för sådana avsteg, som omfattar medborgarnas säkerhet och skador på jordbruksintressen, anges i artikel 16 i direktivet. Medlemsstater kan tillämpa dessa möjligheter att frångå bestämmelserna förutsatt att det inte finns något tillfredsställande alternativ och att det inte inverkar menligt på upprätthållandet av en gynnsam skyddsstatus för de berörda arternas populationer i deras naturliga omgivning.

Vargpopulationer i renskötselområdet i Finland är undantagna från bilaga 4 a, men anges i bilaga 5 till samma direktiv. Det innebär att åtgärder kan vidtas för att kontrollera populationen. Beteenden som kan orsaka att arter, som täcks av denna bilaga, utrotas lokalt eller allvarligt störs är emellertid förbjudna. Därför gäller detta vargpopulationer i renskötselområdet (3). Det ligger inom de nationella myndigheternas behörighetsområde att vidta lämpliga åtgärder med hänsyn till ovanstående. Enligt den information som kommissionen fått, har inte någon reproduktion av vargar i renskötselområdet förekommit under de senaste åren.

Information som de finska myndigheterna har lämnat till kommissionen om dödligheten bland renar, visar att antalet överkörda djur (2500 djur under 2002) är mycket större än antalet renar dödade av stora rovdjur (2-300 renar dödade av vargar under 2002). Påståendet att antalet dödade renar kommer att leda till att rennäringen dör ut (200 000 djur i Finland 2002) stöds således inte av officiella siffror.

Utanför renskötselområdet tillåts avskjutning av vargar endast i enlighet med undantaget i artikel 16, d.v.s. att det är möjligt endast i fall där det inte finns något tillfredsställande alternativ och att det inte inverkar menligt på upprätthållandet av en gynnsam skyddsstatus för de berörda arternas populationer i deras naturliga omgivning. I kommissionen är man medveten om att de finska myndigheterna tillåter att ett visst antal vargar skjuts varje år genom sådana undantag.

En liten ökning av vargpopulationen i Finland har visserligen förekommit under de senaste åren, men utifrån ett mycket lågt antal. Den nu uppskattade populationen på 140 (officiella finska uppgifter) kan inte anses utgöra ett gynnsamt skydd enligt villkoren i livsmiljödirektivet. Denna bedömning tillbakavisas inte av de finska myndigheterna eftersom den officiella rödboken om hotade arter, vilken publicerades av miljödepartementet och det finska miljöinstitutet, omfattar vargen. Denna populationsnivå är fortsatt låg i jämförelse med vissa medlemsstater (t.ex. Spanien 2 000, Italien 500, Portugal 400).

Hanteringen av arterna i bilagan ligger inom ramen för de nationella myndigheternas behörighetsområde. De har att ta hänsyn till direktivets krav. Kommissionen har ett antal gånger tagit upp vargfrågan i Finland med de nationella myndigheterna och har uppmuntrat dem att utarbeta en heltäckande policy och synsätt inom ramen för en generell, nationell handlingsplan. De finska myndigheterna enades i juli 2002 om att utarbeta en sådan plan före utgången av 2002. Kommissionen har ännu inte mottagit denna plan.

---

(1)  Se s. 136.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992.

(3)  Artikel 15 i rådets direktiv 92/43/EEG.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/838 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/838

---

(2004/C 84 E/0931)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0664/04

från Encarnación Redondo Jiménez (PPE-DE) till kommissionen

(3 mars 2004)

Ämne:   Lagstiftning om yoghurt

Saluföringen av yoghurt i de femton medlemsstaterna regleras för närvarande endast med hjälp av ett meddelande från kommissionen från 1991, vars syfte var att tolka en dom från EG-domstolen (domen i målet Smanor) om ett fall rörande beteckningen på denna produkt. Till följd av detta meddelande kan medlemsstaterna förbjuda att beteckningen ”yoghurt” används när det gäller produkter som genomgått termisk behandling. I meddelandet fastställs tre undantag till principen om fri rörlighet för varor och ömsesidigt erkännande av varubeteckningar: kaviar, vinäger och yoghurt. Med hänvisning till detta meddelande är det för närvarande förbjudet i flera länder att använda beteckningen ”yoghurt” för pastöriserad yoghurt, vilket utgör ett klart hinder för den inre marknaden.

Enligt de senaste vetenskapliga rönen finns den inga bevis för de påstådda hälsobringande effekterna hos yoghurt innehållande levande bakterier. Vad finns det då för anledning att fortsätta att begränsa den fria rörligheten för varor, vilket dessutom begränsar konsumenternas valfrihet och deras rätt till tillförlitlig information?

Har kommissionen för avsikt att, inom ramen för en harmonisering av lagstiftningen om yoghurt, se till att dessa hinder för den inre marknaden en gång för alla undanröjs?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommissionen undersöker behovet av att upprätta lagstiftning om yoghurt och yoghurtliknande produkter som berör de aspekter som parlamentsledamoten nämner.

Om kommissionens undersökning, som snart kommer att vara avslutad, skulle visa att det finns behov av ytterligare lagstiftning kommer kommissionen att lägga fram förslag till parlamentet och rådet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/839 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/839

---

(2004/C 84 E/0932)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0668/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Den irländska regeringens bristande samarbete i samband med utredningen om Lough Ree

Har kommissionen fått något svar, och hur lyder i så fall detta, från den irländska regeringen på den formella skrivelse som kommissionen skickade till Irland i april 2003, enligt meddelande i IP/03/544? Skrivelsen gällde den irländska regeringens bristande samarbete i samband med kommissionens utredning av klagomål om försämrad vattenkvalitet i Lough Ree, särskilt med hänsyn till den samlade effekten av ny utveckling i enlighet med direktivet om livsmiljöer (92/43/EEG (1)).

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller planerar att vidta i detta ärende?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Kommissionens formella underrättelse, som frågeställaren hänvisar till, handlade om Irlands obefintliga samarbete, som bestod i en obesvarad begäran om information huruvida miljölagstiftningen följts när det gäller Lough Ree i grevskapet Roscommon. Irland gav därefter ett detaljerat svar på kommissionens ursprungliga begäran om information. Detta svar anses ha åtgärdat överträdelsen att åsidosätta ett samarbete som grundas på artikel 10 i EG-fördraget. Inga ytterligare åtgärder övervägs för närvarande på grund av detta. Kommissionen behandlar fortfarande de sakfrågor som väckts genom det ursprungliga klagomålet (2).

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2)  P2001/4787.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/840 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/840

---

(2004/C 84 E/0933)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0683/04

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Läkarattester

Kan kommissionen bekräfta att läkarattester som utfärdats av Förenade kungarikets arbets- och pensionsministerium kan framläggas som giltiga bevis i samband med rättegångar i samtliga medlemsstater?

Anser kommissionen att det skulle utgöra ett brott mot EU-lagstiftning om en medlemsstat inte skulle godta dessa dokument? Vilka EU-lagar skulle i så fall vara tillämpliga?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Kommissionen har inte fått alla de uppgifter som behövs för att kunna ge ett exakt svar på parlamentsledamotens fråga. I frågan anges det inte i vilket syfte läkarutlåtanden som utfärdats av brittiska myndigheter åberopas vid en domstol i en annan medlemsstat.

I samband med tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om till-lämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen (1) och tillämpningsförordningen till den förordningen, rådets förordning (EEG) nr 574/72 av den 21 mars 1972, (2) har frågan om värdet av läkarutlåtanden från en annan medlemsstat vid flera tillfällen uppkommit vid EG-domstolen: mål C-22/86, Rindone (dom av den 12 mars 1987), mål C-45/90, Paletta I (dom av den 3 juni 1992), mål C-206/94 Paletta II (dom av den 2 maj 1996). Av domstolens praxis följer att vid beviljande av kontant- eller vårdförmåner (artikel 18 i förordning [EEG] nr 574/72) är den behöriga institutionen faktiskt och rättsligt bunden av ett läkarutlåtande från institutionen på bosättnings- eller vistelseorten om arbetsoförmågans uppkomst och varaktighet, om den behöriga institutionen inte utnyttjar sin rätt enligt artikel 18.5 att låta den berörda personen undersökas av en läkare som den behöriga institutionen själv har valt (Paletta). Detta innebär dock inte att det är otillåtet för arbetsgivaren att framlägga bevisning som i förekommande fall gör det möjligt för den nationella domstolen att fastställa förekomsten av ett missbruk eller ett bedrägligt agerande, till följd av att arbetstagaren - trots att han i enlighet med artikel 18 gör gällande en arbetsoförmåga - inte har varit sjuk. Man kan vidare erinra om att läkare som är etablerade i andra medlemsstater skall tillerkännas garantier motsvarande dem som de läkare tillerkänns som är etablerade inom det nationella territoriet (mål C-158/96, Kohll, dom av den 28 april 1998).

Kommissionen behöver ytterligare uppgifter för att kunna ge ett utförligare svar.

---

(1)  EGT L 149, 5.7.1971 (svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 57).

(2)  EGT L 74, 27.3.1972 (svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 106).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/840 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/840

---

(2004/C 84 E/0934)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0685/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Motsättningar mellan en gemensam utrikespolitik och den skillnad med vilka tredje länder, t.ex. Förenta staterna och Ryssland, behandlar EU:s medlemsstater

| 1. | Hur bedömer kommissionen det faktum att Förenta staternas regering vid upprepade tillfällen visat att man inte betraktar EU som ett förbund av stater med vilka man gör enhetliga överenskommelser angående internationella förbindelser, handel och luftfart, utan som en samling enskilda stater som bör behandlas olika, beroende på i vilken grad de har samma uppfattningar och intressen som Förenta staterna? Detta kom bl.a. till uttryck i de försök som gjordes att komma överens med enskilda nuvarande och blivande medlemsstater om att bojkotta den internationella brottmålsdomstolen i Haag, och skillnaden i ställning mellan olika EU-medlemsstater när det gällde kontrakt till företag i dessa länder avseende projekt i Irak (se bl.a. svaret på min fråga E-3948/03 (1)). |
| --- | --- |

1.

Hur bedömer kommissionen det faktum att Förenta staternas regering vid upprepade tillfällen visat att man inte betraktar EU som ett förbund av stater med vilka man gör enhetliga överenskommelser angående internationella förbindelser, handel och luftfart, utan som en samling enskilda stater som bör behandlas olika, beroende på i vilken grad de har samma uppfattningar och intressen som Förenta staterna? Detta kom bl.a. till uttryck i de försök som gjordes att komma överens med enskilda nuvarande och blivande medlemsstater om att bojkotta den internationella brottmålsdomstolen i Haag, och skillnaden i ställning mellan olika EU-medlemsstater när det gällde kontrakt till företag i dessa länder avseende projekt i Irak (se bl.a. svaret på min fråga E-3948/03 (1)).

| 2. | Hur bedömer kommissionen det faktum att Ryssland nu verkar följa det amerikanska exemplet, vilket yttrar sig i Rysslands ovilja att förklara att partnerskaps- och samarbetsöverenskommelsen från 1997 med EU också gäller för de tio nya medlemsstater som kommer att ingå i EU fr.o.m. den 1 maj 2004, bl.a. på grund av att Ryssland tror att lika behandling av alla medlemsstater skulle innebära ekonomiska nackdelar? |
| --- | --- |

2.

Hur bedömer kommissionen det faktum att Ryssland nu verkar följa det amerikanska exemplet, vilket yttrar sig i Rysslands ovilja att förklara att partnerskaps- och samarbetsöverenskommelsen från 1997 med EU också gäller för de tio nya medlemsstater som kommer att ingå i EU fr.o.m. den 1 maj 2004, bl.a. på grund av att Ryssland tror att lika behandling av alla medlemsstater skulle innebära ekonomiska nackdelar?

| 3. | I vilken utsträckning beror den olika behandlingen av EU:s medlemsstater från tredje lands sida att vissa av dem har en permanent plats i Förenta nationernas säkerhetsråd, att en av dem är en självständig kärnvapenmakt och att flera räknar områden som geografiskt inte hör till Europa till sina territorier? |
| --- | --- |

3.

I vilken utsträckning beror den olika behandlingen av EU:s medlemsstater från tredje lands sida att vissa av dem har en permanent plats i Förenta nationernas säkerhetsråd, att en av dem är en självständig kärnvapenmakt och att flera räknar områden som geografiskt inte hör till Europa till sina territorier?

| 4. | Under vilka förhållanden förväntar sig kommissionen att stater utanför EU, t.ex. stora länder som Förenta staterna, Ryssland, Kina, Indien och Brasilien skulle vara mer benägna att ta EU:s strävan mot en samstämmig internationell position på allvar? |
| --- | --- |

4.

Under vilka förhållanden förväntar sig kommissionen att stater utanför EU, t.ex. stora länder som Förenta staterna, Ryssland, Kina, Indien och Brasilien skulle vara mer benägna att ta EU:s strävan mot en samstämmig internationell position på allvar?

| 5. | Anser kommissionen under dessa omständigheter fortfarande att det är realistiskt att eftersträva en gemensam utrikespolitik och att andra skall erkänna EU som en världspolitisk stormakt? |
| --- | --- |

5.

Anser kommissionen under dessa omständigheter fortfarande att det är realistiskt att eftersträva en gemensam utrikespolitik och att andra skall erkänna EU som en världspolitisk stormakt?

Källa: Den nederländska dagstidningen ”de Volkskrant” den 21 februari 2004.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Även kommissionen anser att Europeiska unionen kan göra framsteg endast när den intar gemensamma ståndpunkter och försvarar dessa med fasthet i förbindelserna med sina partners i världen. Denna övertygelse låg till grund för kommissionens olika bidrag till Europeiska konventet, särskilt för dess meddelande ”Ett projekt för Europeiska unionen” av den 22 maj 2002 (2). Gemenskapsmetoden utgör enligt kommissionens uppfattning med säkerhet det bästa sättet att föreslå, utforma och slutligen anta gemensamma beslut och att föra fram dessa i internationella fora. Denna metod används redan på handelsområdet, där kommissionens roll som talesman för medlemsstaterna kraftigt har förstärkt EU:s betydelse som förhandlingspartner, även när viktiga handelspartners försöker spela ut kommissionen mot medlemsstaterna.

EU har emellertid även intagit tydliga och konsekventa ståndpunkter i ett antal frågor (t.ex. Internationella brottmålsdomstolen och partnerskaps- och samarbetsavtalet med Ryssland) som faller utanför ramen för de områden där gemenskapen har exklusiv behörighet. Unionen har hittills inte ändrat sin ståndpunkt i någon av dessa frågor. Den kommer att tala med än större auktoritet i dessa frågor efter utvidgningen.

Den militära styrkan hos vissa medlemsstater utgör ofrånkomligen en betydande faktor i internationella angelägenheter. Samma sak gäller för den roll som de medlemsstater spelar som även är ständiga medlemmar i FN:s säkerhetsråd och medlemmar i gruppen med de åtta mest industrialiserade länderna (G8). De medlemsstaterna tillhör även gruppen med de medlemsstater som är mest villiga att - för första gången - bygga upp en gemensam säkerhets- och försvarspolitik. Samtliga medlemsstater anser att det pågående arbetet på detta område och rörande säkerhetsfrågor rent allmänt är av avgörande betydelse om Europeiska unionen som sådan skall kunna spela en roll i världsangelägenheterna, förstärka tillämpningen av rättsstatsprincipen på internationell nivå och spela sin roll fullt ut när det gäller att förebygga konflikter och hantera kriser.

Kommissionen finner det uppmuntrande att Europeiska konventet i utkastet till fördrag om upprättande av en konstitution för Europa har tagit med ett antal inslag som kommer att förstärka unionens kapacitet. Enligt utkastet kommer förfarandena för beslutsfattande att förenklas och parlamentets roll att förstärkas. Enligt utkastet kommer det även att utses en utrikesminister för unionen som samtidigt är vice ordförande med ansvar för yttre förbindelser i kommissionen och kommer unionen att tilldelas status som juridisk person. Konstitutionen kommer även att bidra till att förbättra den interna samordningen. Kommissionen hoppas att konstitutionen kommer att antas och träda i kraft så snart som möjligt.

Detta kommer precis som när det gäller handels- och konkurrensfrågorna samt genomförandet av den europeiska monetära unionen och införandet av euron att ha betydande verkningar för EU:s synlighet och dess förmåga att agera på global nivå. Internt kommer den omständigheten att unionens utrikesminister kommer att vara ordförande i ministerrådet i konstellationen utrikes frågor att göra samordningen lättare att organisera. Konstitutionen kommer trots detta inte att utgöra ett universalmedel. Rättsligt sett kommer den (i likhet med rådets gemensamma ståndpunkt 2003/444/GUSP av den 16 juni 2003 om den internationella brottmålsdomstolen) fortfarande att lämna medlemsstaterna utrymme att inta en differentierad hållning i frågor som rör den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). Mycket kommer därför att bero på unionens utrikesministers förmåga och medlemsstaternas beredvillighet att tillämpa konstitutionen inte bara efter bokstaven utan även efter andan i denna, särskilt artikel III-206.1 i utkastet:

| | Medlemsstaterna skall samordna sitt uppträdande inom internationella organisationer och vid internationella konferenser. De skall där hävda unionens ståndpunkter. Unionens utrikesminister skall svara för denna samordning. |
| --- | --- |

Medlemsstaterna skall samordna sitt uppträdande inom internationella organisationer och vid internationella konferenser. De skall där hävda unionens ståndpunkter. Unionens utrikesminister skall svara för denna samordning.

Att ha en enda ”minister” som kan samordna såväl det bidrag som gemenskapens yttre åtgärder ger till den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken som medlemsstaternas bidrag och stöds av en enda gemensam avdelning för yttre åtgärder kommer att bidra till unionens och dess medlemsstaters och institutioners förmåga att utforma och genomföra solida och gemensamma utrikespolitiska ståndpunkter på ett mer enhetligt och konsekvent sätt.

---

(1)  Se s. 744.

(2)  KOM(2002) 247 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/842 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/842

---

(2004/C 84 E/0935)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0689/04

från Harald Ettl (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Genomförande av direktiv 2003/41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut

Enligt min åsikt är direktivet inte entydigt när det gäller fastställandet av fördelarna med och frågan om biometriska riskfaktorer.

I artikel 9.2 i direktiv 2003/41/EG (1) fastställs att medlemsstaterna kan bestämma att institut kan täcka biometriska risker och erbjuda återbetalning av inbetalda bidrag om arbetsgivare och arbetstagare eller deras respektive representanter medger detta.

I artikel 20 i samma direktiv (gränsöverskridande verksamhet) fastställs att institut som erbjuder tjänster i ett värdland skall följa arbetsmarknads- och sociallagstiftningen.

När en medlemsstats arbetsmarknads- och sociallagstiftning föreskriver att tjänstepensionsinstituten skall utbetala pensioner under hela livet och täcka biometriska risker, innebär detta också att detsamma skall gälla för alla pensionsinstitut som erbjuder tjänster i detta medlemsland, d.v.s. även pensionsinstitut från andra medlemsstater?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att artikel 9.2 i direktiv 2003/41/EG (2) föreskriver följande: ”I enlighet med subsidiaritetsprincipen och med vederbörligt beaktande av storleken på pensionsförmånerna från socialförsäkringssystemen får medlemsstaterna föreskriva att täckning av risker kopplade till lång levnad och invaliditet, efterlevandeskydd samt en garanti för återbetalning av inbetalade belopp erbjuds till medlemmarna som kompletterande förmåner, om arbetsgivarna och arbetstagarna, eller deras respektive företrädare, kommer överens om detta.”

Om en medlemsstat, i enlighet med subsidiaritetsprincipen och med vederbörligt beaktande av storleken på pensionsförmånerna från socialförsäkringssystemen, har valt att kräva att ett sådant erbjudande görs, får ett tjänstepensionsinstitut tillhandahålla tjänster i den medlemsstaten enligt artikel 20 i direktiv 2003/41/EG, under förutsättning att institutet respekterar bestämmelsen.

---

(1)  EUT L 235, 23.9.2003, s. 10.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, EUT L 235, 23.9.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/843 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/843

---

(2004/C 84 E/0936)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0690/04

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Klagomål om brott mot grekiska bostadskooperativs äganderätt

Rätten till ägande finns förankrad i gemenskapslagstiftningen. Trots detta kommer ständiga klagomål från grekiska bostadskooperativ och från den landsomfattande sammanslutningen för grekiska bostadskooperativ (som representerar 500 000 medlemmar), enligt vilka de grekiska myndigheterna alltjämt hindrar kooperativen från att utnyttja sin egendom, detta trots att de är officiellt erkända av den grekiska staten och trots att grekiska domstolar gett dem rätt vid upprepade tillfällen.

Särskilt kraftiga är protesterna (ett flertal framställningar har dessutom lämnats in till Europaparlamentets utskott för framställningar) mot den politik som förs av ministern för miljö, landskapsplanering och offentliga arbeten, Vaso Papandreou. I februari 2003 gav hon sitt stöd till ett presidentdekret som i praktiken innebär en konfiskering av flera officiellt erkända bostadskooperativs egendom, bland andra kooperativet för tjänstemän i den grekiska centralbanken, med 3 500 medlemmar, och kooperativet för sjukvårdsanställda, ”I YGEIA”, med 4 050 medlemmar. Trots att dessa kooperativ ligger klart utanför skogsområden och trots att de omgivande områdena redan har bebyggts (på laglig eller olaglig väg), dessutom väldigt tätt (vilket framgår av flygfotografier som finns hos den grekiska staten), hävdar kooperativen att ministeriet för miljö, landskapsplanering och offentliga arbeten helt omotiverat hindrar dem från att utnyttja sin egen egendom och att detta sker på ett selektivt sätt som endast drabbar dessa kooperativ.

Det förtjänar att påpekas att kooperativen är officiellt godkända av den grekiska staten sedan 40 år tillbaka och att många av deras medlemmar hunnit avlida efter att i flera år betalat in enorma summor i föreningsavgifter. På grund av de grekiska myndigheternas hinder har emellertid ännu inte en enda av kooperativens medlemmar fått den tomtmark de har rätt till.

Hur kan dessa tusentals medborgare skyddas mot de grekiska myndigheternas metoder? På vilket sätt kan kommissionen omedelbart och effektivt ingripa för att det berörda ministeriet och de grekiska myndigheterna skall inse att de trakasserar tusentals greker på ett orättvist och oförsvarbart sätt? Vilka sanktioner kan införas mot en medlemsstat som tillämpar dylika metoder som innebär att tusentals europeiska medborgare kontinuerligt hindras från att utnyttja sin lagliga och officiellt erkända egendom?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Kommissionens bedömning är att de inskränkningar av äganderätten som parlamentsledamoten hänvisar till och som de grekiska myndigheterna skall ha gjort sig skyldiga till uppenbarligen inte har någon som helst koppling till gemenskapsrätten. Kommissionen har därför inga befogenheter att ingripa i detta ärende. De enda omständigheter som skulle kunna motivera ett sådant ingripande vore om dessa åtgärder skulle kunna utgöra ett hinder för EU-medborgare från andra länder att vistas i Grekland. Kommissionen har dock inga indikationer på att så skulle kunna vara fallet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/844 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/844

---

(2004/C 84 E/0937)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0692/04

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av den personliga integriteten vid internationellt toppmöte om informationssamhället (WSIS)

Vid världstoppmötet om informationssamhället i Genève den 1012 december 2003, skall enligt uppgifter från kommissionen passerkort utrustade med mikrochip med radiofrekvensidentifiering (RFID-teknik) ha använts för att kontrollera tillträde till vissa reserverade områden.

I sitt svar på fråga P-4002/03 (1) åtog sig kommissionen (enligt kommissionsledamot Erkki Liikanen på dess vägnar) att införskaffa ytterligare information för att ta reda på om, och i så fall hur, RFID-baserad teknik använts i samband med överföring av personliga uppgifter från Europeiska unionen, i syfte att i ljuset av gemenskapslagstiftningen bedöma legitimiteten i behandlingen av dessa uppgifter.

Har kommissionen gjort denna undersökning och, i så fall, vilken information har den erhållit om WSIS-organisatörernas och den schweiziska regeringens användning av RFID-teknik?

Har kommissionen inlett en utredning om legitimiteten, i ljuset av gemenskapslagstiftningen, i sättet på vilket WSIS-organisatörerna behandlade uppgifterna?

Vilken information har kommissionen om överföringen till tredje länder av uppgifter som insamlats under WSIS, i synnerhet med hänsyn till att andra etappen av WSIS kommer att hållas i Tunisien i november 2005?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Som meddelas i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-4002/03 i samma ärende har kommissionen vänt sig till de schweiziska myndigheterna med en informell förfrågan om användningen av RFID-teknik under världstoppmötet om informationssamhället.

Kommissionen upplystes om att Internationella teleunionen (ITU), FN:s organ inom telekommunikationsområdet, ansvarade för säkerhetsåtgärderna vid toppmötet.

Kommissionen skickade därför den 17 mars 2004 en skrivelse till ITU:s generalsekreterare med begäran om ytterligare upplysningar om huruvida (och i så fall på vilket sätt) RFID-teknik användes i samband med personuppgifter från EU. Upplysningarna behövs för att man skall kunna granska huruvida förfarandet är lagligt enligt EU-lagstiftningen, och man har från kommissionens sida begärt att en sådan bedömning görs även när det gäller den schweiziska lagstiftningen.

Det har ännu inte inkommit något svar på denna begäran.

---

(1)  Se s. 129.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/845 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/845

---

(2004/C 84 E/0938)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0693/04

från Johanna Boogerd-Quaak (ELDR), Ieke van den Burg (PSE) och Joke Swiebel (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Förslaget KOM(2003) 657 och direktiv 86/378/EG

Kommissionens förslag KOM(2003)657 om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster behandlar könsspecifika försäkringstekniska faktorer. Såsom kommissionen med rätta påpekat i motiveringen till förslaget och i skäl 13 i det är användningen av sådana faktorer utbredd i samband med att försäkringstjänster tillhandahålls, även när faktorerna inte avspeglar objektiva skillnader. Användningen av dessa faktorer bör därför förbjudas, jfr artikel 4 i förslaget. Vi hälsar denna uppfattning med största tillfredsställelse och kommer att stöda kommissionens förslag.

Samtidigt vill vi erinra kommissionen om att det enligt artikel 6.1 h i det fjärde direktivet om likabehandling är tillåtet att använda försäkringstekniska beräkningsfaktorer, som är olika allt efter kön (Rådets direktiv 86/378/EEG (1) av den 24 juli 1986 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet).

Till råga på allt kan denna situation skapa förvirring, eftersom det måste utredas om system för kompletterande pensioner hör hemma under den så kallade andra eller tredje pelaren, och således huruvida det är direktiv 86/378/EEG eller det nya direktivet som skall tillämpas på dem.

Med utgångspunkt tagen i att parlamentet och rådet inom kort kommer att anta kommissionens ovannämnda förslag vill vi ställa följande fråga till kommissionen: Är kommissionen beredd att inom kort för parlamentet och rådet lägga fram ett förslag om översyn av direktiv 86/378/EEG, så att det också blir förbjudet att använda könsspecifika försäkringstekniska faktorer i företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

I kommissionens förslag till rådets direktiv om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster, vilket grundar sig på artikel 13 i EG-fördraget, förbjuds användningen av könsspecifika faktorer i försäkringar och privata pensionssystem (tredje pelaren). Detta ligger i linje med kommissionens åsikt att användningen av könsspecifika faktorer i försäkringar och pensionssystem inom den tredje pelaren inte är förenlig med principen om likabehandling och därför bör förbjudas.

Enligt rådets direktiv 86/378/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet (ändrat genom direktiv 96/97/EG (2)) tillåts användningen av könsspecifika faktorer i yrkesbaserade pensionssystem (andra pelaren). När direktivet som grundar sig på artikel 13 i EG-fördraget väl har antagits kommer det att finnas olika system för användning av könsspecifika faktorer i pensionssystem inom den andra och tredje pelaren.

Kommissionen tror inte att användningen av olika pensionssystem inom den andra och tredje pelaren kan skapa förvirring. EG-domstolen har i sin rättspraxis fastställt tydliga kriterier för när ett pensionssystem hör till den andra pelaren inom ramen för artikel 141 i EG-fördraget. Den nödvändiga fråga som EG-domstolen har ställt är om pensionen utbetalas till arbetstagaren mot bakgrund av den yrkesmässiga relationen mellan arbetstagaren och dennes tidigare arbetsgivare (se till exempel C-7/93, Beune).

Kommissionen närmar sig användningen av könsspecifika faktorer i pensionssystem inom den andra och tredje pelaren steg för steg. Kommissionen, Europaparlamentet och rådet tog 1986 ställning till frågan om användning av könsspecifika faktorer i pensionssystem inom den andra och tredje pelaren genom direktiv 86/378/EEG, och sedan på nytt 1996 genom direktiv 96/97/EG. Vid båda dessa tillfällen beslutades att användningen av dessa faktorer även fortsättningsvis bör vara tillåten. För närvarande fortsätter kommissionen att diskutera pensioner inom den tredje pelaren som omfattas av förslaget som grundar sig på artikel 13 i rådet. Kommissionen anser inte att det är lämpligt att lägga fram ett förslag till en ändrad version av direktiv 86/378/EEG om pensioner inom den andra pelaren samtidigt som diskussionerna om pensioner inom den tredje pelaren pågår.

---

(1)  EGT L 225, 12.8.1986, s. 40.

(2)  EGT L 46, 17.2.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/846 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/846

---

(2004/C 84 E/0939)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0694/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Granskning av kommissionens externa åtgärder

I punkt 61 i betänkande A5-0004/2004 uppmanar Europaparlamentet den interna revisionstjänsten att prioritera en analys av lagligheten och riktigheten i kontrakt som ingåtts och bidrag som beviljats av denna avdelning.

Kan kommissionen bekräfta att den finansiering som gjorts genom EUF återfinns bland de kontrakt som skall granskas av den interna revisionstjänsten i enlighet med ovannämnda punkt?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Den interna revisionstjänsten (IAS) håller för närvarande på att lägga sista handen vid sin granskning av byrån för samarbete EuropeAid (AIDCO) i linje med målen i vitboken om reformer.

Ett av målen för revisionen var att undersöka AIDCO:s ekonomihanteringsprocess för de åtaganden och betalningar avseende medel från Europeiska utvecklingsfonden (EUF) som gjorts efter det att den nya nionde budgetförordningen för EUF trädde i kraft och inom ramen för en effektiv decentralisering. De delegationer som inte har decentraliserats har inte särbehandlats och parametrarna har även fastställts på ett sådant sätt att dubbelarbete i samband med den pågående separata men parallella utvärderingen av decentraliseringsprocessen om möjligt skall kunna undvikas.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/846 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/846

---

(2004/C 84 E/0940)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0697/04

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Statligt stöd till kreditföretag

Kan kommissionen tala om vilka bestämmelserna för statligt stöd är för små kreditföretag som riktar sig till fastställda lokala områden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Statligt stöd till små kreditföretag som riktar sig till bestämda lokala områden omfattas av de allmänna reglerna och rättspraxis om statligt stöd, om villkoren i artikel 87.1 i EG-fördraget är uppfyllda. Eftersom de små kreditföretagen ser olika ut i fråga om medlemmar, verksamhet, produkter, storlek och ändamål är det viktigt att stödordningar bedöms från fall till fall.

Stöd till små kreditföretag skulle undersökas enligt relevanta bestämmelser om statligt stöd, till exempel kommissionens förordning (EG) nr 70/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag (1) eller kommissionens regionalstödsriktlinjer. Det skall också påpekas att ekonomiskt bidrag till ett företag på högst 100 000 euro under tre års tid inte är att anse som statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget (se kommissionens förordning [EG] nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (1)).

Om man finner att små kreditföretag erbjuder tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och får statligt stöd som kompensation för de nettotilläggskostnader som tjänsterna medför, skulle en undersökning göras för att avgöra om stödet är förenligt med fördraget, det vill säga om undantaget i artikel 86.2 kan tillämpas.

Det här svaret är avsett att ge en översikt över vilka bestämmelser som kan bli aktuella för små kreditföretag i samband med en granskning av statligt stöd.

---

(1)  EGT L 10, 13.1.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/847 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/847

---

(2004/C 84 E/0941)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0698/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Konserver och olivolja

Gemenskapens länder vid Medelhavet är de viktigaste olivoljeproducenterna i världen. Denna känsliga produkt, som är en av de viktigaste jordbruksprodukterna i Medelhavsområdet, används till ett stort antal konserver, halvkonserver och i beredningen av fisk- och skaldjurskonserver, som vätskebas för att täcka produkterna och som ingrediens i beredningen, eftersom den har stora näringskvaliteter och har blivit ett kännetecken för kvalitet och sund matlagning för de yttre marknaderna.

De produktionskostnader som gemenskapsföretagen har är mycket högre än i konkurrerande tredje länder. Om man framhärdar i avskaffandet av bidragen till olivolja för konserver, kommer då EU att sänka eller avskaffa importtullarna för olivolja så att gemenskapsföretagen kan konkurrera på lika villkor med konkurrenterna i tredje land?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Gemenskapens produktion av olivolja utgör 80 procent av den totala produktionen i världen, och handeln inom gemenskapen utgör huvudparten av världshandeln med olivolja. De internationella referenspriserna för olivolja fastställs inom gemenskapen. I det avseendet har gemenskapens tillverkare av konserver med olivolja fördelen att vara verksamma där världens största utbud av olivolja finns. Mot denna bakgrund är det inte motiverat att sänka tullarna för olivolja som är avsedd att användas för konservering av livsmedel, när marknaden fungerar som vanligt.

I kommissionens förslag till en ny gemensam organisation av marknaden för olivolja och bordsoliver föreslås att ett rättsligt instrument skall finnas kvar för exceptionella fall när priserna är mycket höga i gemenskapen. Detta instrument gör det möjligt att garantera ett tillräckligt utbud på gemenskapens marknad, att helt eller delvis tillfälligt avskaffa tullavgifterna eller att inrätta en importkvot med lägre tullar. Med tanke på hur stor gemenskapens produktion är i förhållande till den totala världsproduktionen kommer en sådan åtgärd endast att vidtas i sällsynta eller exceptionella fall.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/848 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/848

---

(2004/C 84 E/0942)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0699/04

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Konserver och olivolja

Gemenskapens länder vid Medelhavet är de viktigaste olivoljeproducenterna i världen. Denna känsliga produkt, som är en av de viktigaste jordbruksprodukterna i Medelhavsområdet, används till ett stort antal konserver, halvkonserver och i beredningen av fisk- och skaldjurskonserver, som vätskebas för att täcka produkterna och som ingrediens i beredningen, eftersom den har stora näringskvaliteter och har blivit ett kännetecken för kvalitet och sund matlagning för de yttre marknaderna.

| 1. | Om bidragen till olivolja för konservproduktion kommer att innebära en betydande kostnadsökning för produktionen av konserver och halvkonserver samt övriga fisk- och skaldjursberedningar. |
| --- | --- |

1.

Om bidragen till olivolja för konservproduktion kommer att innebära en betydande kostnadsökning för produktionen av konserver och halvkonserver samt övriga fisk- och skaldjursberedningar.

| 2. | Vilka mekanismer har kommissionen planerat för att ett eventuellt avskaffande av dessa bidrag inte skall leda till förlorad konkurrenskraft för gemenskapens konservindustri, produktionsminskningar, färre arbetstillfällen och en överhängande minskning av marknadsandelen? |
| --- | --- |

2.

Vilka mekanismer har kommissionen planerat för att ett eventuellt avskaffande av dessa bidrag inte skall leda till förlorad konkurrenskraft för gemenskapens konservindustri, produktionsminskningar, färre arbetstillfällen och en överhängande minskning av marknadsandelen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Liksom parlamentsledamoten själv påpekar röner livsmedel med olivolja allt större uppskattning i konsumentledet på grand av sina närings- och smakegenskaper, och olivolja är i dag en symbol för kvalitet och hälsosam matlagning. EU:s marknadsföringsåtgärder de senaste åren har utan tvivel bidragit till denna positiva bild av olivolja.

I ett läge när alltfler konsumenter efterfrågar konserver med olivolja och är beredda att betala ett högre pris för dessa produkter, kan det inte längre anses motiverat att bevilja en ersättning. Med hänsyn till allmänhetens goda bild av produkter med olivolja anser kommissionen att avskaffandet av detta stöd inte kommer att leda till någon minskning av försäljningen och att det därför inte kommer att påverka tillverkarna i gemenskapen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/848 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/848

---

(2004/C 84 E/0943)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0701/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Tredjeländers användning av benämningarna ”vintage” och ”tawny”

EU:s förvaltningskommitté för vin beslutade den 10 februari att tillåta tredjeländer såsom Sydafrika och Australien att använda vissa traditionella benämningar för gemenskapsviner, förutsatt att vinet uppfyller samma strikta villkor som i medlemsstaterna. Producentländer, såsom Portugal, röstade emot beslutet. Enligt portugisiska pressuppgifter godkände kommissionen beslutet den 23 februari.

De nya reglerna kommer att påverka benämningarna ”tawny”, ”ruby”, ”vintage” samt ”late bottle” som används för portvin. Andra benämningar som kommer att drabbas är ”escuro”, ”fino”, ”frasqueira”, ”reserva velha” och ”solera” som används för madeiraviner. Dessutom drabbas andra benämningar såsom ”vinho regional”, ”vinho generoso” och ”vinho doce natural”, som inbegriper såväl port- och madeiraviner samt Moscatel de Setúbal och Carcavelos.

Det här förslaget, som lades fram 2002, kan underlätta WTO-förhandlingarna samt förhandlingarna om immaterialrättsavtal. Förslaget kommer att leda till att den illojala konkurrensen med viner producerade inom gemenskapen kommer att öka, och förslaget kommer även att ha socioekonomiska effekter. Samtidigt kommer förslaget att äventyra benämningar och märken som befästs under ett flertal år, och skapa förvirring bland konsumenterna. Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| 1. | Har kommissionen undersökt åtgärdernas socioekonomiska effekter i producentländerna? Vilken effekt tror kommissionen att förslaget kommer att ha för Portugal? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen undersökt åtgärdernas socioekonomiska effekter i producentländerna? Vilken effekt tror kommissionen att förslaget kommer att ha för Portugal?

| 2. | Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att försvara gemenskapens benämningar då immaterialrättsliga avtal och handelsavtal sluts med tredjeländer?Varför lägger kommissionen fram ett förslag som skadar producentländerna och som äventyrar dessa benämningars kvalitet och mervärde? Hur ämnar kommissionen kontrollera importerna? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att försvara gemenskapens benämningar då immaterialrättsliga avtal och handelsavtal sluts med tredjeländer?Varför lägger kommissionen fram ett förslag som skadar producentländerna och som äventyrar dessa benämningars kvalitet och mervärde? Hur ämnar kommissionen kontrollera importerna?

| 3. | Har kommissionen planerat att ersätta de berörda producenterna? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen planerat att ersätta de berörda producenterna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Kommissionen har tvingats anta nya bestämmelser om beteckning, benämning och skydd av vissa vinprodukter för att undvika en WTO-panel, vilket skulle ha utgjort ett allvarligt hot mot EU:s politik för märkning av viner.

Med anledning av anmälan av (EG) nr 753/2002 (1) till WTO har flera länder utanför EU sänt in kommentarer och framfört reservationer till WTO. Två samråd har anordnats i Genève om den här frågan. Länder utanför EU betraktade det exklusiva skyddet för vissa traditionella benämningar (del B) som en ny immaterialrätt för Europeiska unionen inom ramen för avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPs-avtalet), utöver skyddet för geografiska beteckningar. Det var viktigt att undvika en WTO-panel om den här frågan eftersom det hade kunnat äventyra EU:s politik för skydd av geografiska beteckningar.

Mot bakgrund av synpunkter från länder utanför EU beslutade kommissionen att göra vissa ändringar av förordningen i fråga. Kommissionen antog ändringarna efter omröstning i förvaltningskommittén för vin i enlighet med förfarandet i artikel 75 i rådets förordning 1493/1999 (2), och anmälde dem sedan till WTO.

Dessa ändringar rör framför allt andra länders möjlighet att använda vissa traditionella benämningar om de tillämpar samma regler som medlemsstaterna. Man fick också ta hänsyn till det faktum att flera tredje länder inte har ett centraliserat reglerat system för vinsektorn. EU:s krav på ett rättsligt system har därför ändrats och principen om ”reglering” har ersatts med principen om ”tillämpliga regler”. Dessa regler innefattar dem som antas av representativa branschorganisationer. En definition av ”representativitet” har också förts in.

Viktigt att betona är också att de två typerna av traditionella benämningar inte nämns i rådets förordning (EG) nr 1493/1999, till skillnad från i bilaga III till förordning (EG) nr 753/2002. I stället anges endast kommissionens möjlighet att anta normer för de traditionella benämningarna i enlighet med gällande bestämmelser i medlemsstaterna.

De nya villkoren för tredje lands användning av gemenskapens traditionella benämningar motsvarar dem som tidigare gällde för användning av de traditionella benämningar som anges i bilaga III, del A, till förordning (EG) nr 753/2002.

Av villkoren i artikel 1.10 i förordning nr 316/2004 (3) som innebär en ändring av artikel 37.1 e i förordning nr 753/2002 framgår följande:

| — | Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna. |
| --- | --- |

—

Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna.

| — | Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år. |
| --- | --- |

—

Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år.

| — | Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år. |
| --- | --- |

—

Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år.

| — | Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas. |
| --- | --- |

—

Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas.

När det närmare bestämt gäller de portugisiska traditionella benämningar som nämns i den skriftliga frågan till kommissionen, måste således flera villkor vara uppfyllda för att tredje land skall kunna använda dem i gemenskapen. För att en traditionell benämning som ”Ruby”, ”Tawny”, ”Vintage” (med eller utan tillägget ”Late Bottle”), ”Canteiro” eller ”Frasqueira” skall kunna användas för ett annat dessertvin än portvin eller madeiravin krävs det för det första att engelska eller portugisiska - beroende på vilken produkt det är fråga om - är det tredje landets officiella språk och att den traditionella benämningen har använts i minst tio år, eller att engelska eller portugisiska är ett andraspråk som erkänns i det berörda tredje landets lagstiftning och att benämningen i ett sådant fall har använts i minst 25 år. Benämningen måste dessutom vara specifik och särskiljande och inte vilseleda konsumenten om vinet saluförs i gemenskapen. Användningen av benämningen måste också ha en viss tradition i landet.

Det är här på sin plats att påpeka att kategorin för traditionella benämningar (del B) bestreds av tredje länder utifrån ståndpunkten att EU hade skapat en ny industriell rättighet utöver de geografiska beteckningarna i form av benämningar som inte kunde användas för tredjelandsvinerna på EU-marknaden (t.ex. ”fino”, ”claret”, ”vintage” osv.) trots att de sedan länge varit i bruk på andra håll i världen.

Villkoren för tredje länders användning av de traditionella benämningarna ”Reserva velha”, ”Solera”, ”Vinho regional”, ”Vinho generoso” och ”Vinho doce natural” har inte ändrats då de redan finns upptagna i bilaga III, del A, i förordning (EG) nr 753/2002.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EGT L 118, 4.5.2002.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin, EGT L 179, 14.7.1999.

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 316/2004 av den 20 februari 2004 om ändring av förordning (EG) nr 753/2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EUT 155, 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/850 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/850

---

(2004/C 84 E/0944)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0705/04

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Inrättandet av ett övervakningsorgan för maffia och annan organiserad brottslighet i EU.

Globaliseringen av ekonomin och den ökande finansiella rörligheten har gynnat uppkomsten av en djupgående organiserad brottslighet över nationsgränserna också i Europa. Det är en brottslighet med en organisation och strategier som inte längre håller sig inom ett land.

Denna organiserade och gränsöverskridande brottslighet inom EU kontrollerar aktiviteter som sträcker sig från handel med mänskliga organ och cellvävnader till människohandel, sexuellt utnyttjande av kvinnor och barn, narkotika- och vapensmuggling, samt illegal handel med avfall (även radioaktivt), djur och konstföremål.

Aktuella och sofistikerade polisundersökningar visar att det finns ett samarbete mellan olika europeiska maffiaorganisationer, internationell terrorism och paramilitära sydamerikanska organisationer.

Det europeiska nätverket för brottsförebyggande har uppenbara operativa begränsningar och tillåter inte ledamöterna i Europaparlamentet att delta direkt i arbetet.

Anser inte kommissionen, mot bakgrund av dessa uppgifter, att ett övervakningsorgan med en företrädare för Europaparlamentet bör inrättas och att detta organ bör ha som uppgift att göra en omfattande och strukturerad analys av den organiserade brottsligheten, såsom maffian, i Europa genom fördjupade undersökningar av orsakerna och de förödande socioekonomiska effekterna? Anser inte kommissionen att ett sådant övervakningsorgan dessutom bör föreslå lösningar för att minska skillnaderna mellan de sanktioner som de olika juridiska systemen i medlemsstaterna föreskriver?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Den organiserade brottslighetens omfattning, natur och metoder förändras snabbt i den värld vi lever i idag, och den utgör ett allvarligt hot mot medborgarnas och samhällets säkerhet.

Förebyggandet av organiserad brottslighet kan i hög grad gynnas av förstärkta åtgärder, ett ökat erfarenhetsutbyte, fastställande av gemensamma prioriteringar och samordning av nationella metoder på europeisk nivå genom insamling, analys och utbyte av information och sakkunskap. Dessutom kan befintliga nationella initiativ göras mer verkningsfulla genom att man på europeisk nivå utvecklar gemensamma metoder och infrastrukturer för att samla in, analysera och använda information om brottslig verksamhet och gemensamma metoder för utarbetande av brottsprofiler.

Bland de framsteg som nyligen gjorts på EU-nivå inom brottsbekämpning och rättsligt samarbete kan särskilt framhållas de båda rambesluten om den europeiska arresteringsordern (1) och om verkställighet i Europeiska unionen av beslut om frysning av egendom (2).

Eurojust, som har varit verksamt i Haag sedan december 2002, spelar en viktig roll när det gäller att säkerställa en väl fungerande samordning mellan de nationella åklagarmyndigheterna i fråga om praktiskt polissamarbete och rättsligt samarbete. På grundval av ett initiativ från flera medlemsstater nådde man även principiell enighet om inrättandet av gemensamma utredningsgrupper, vilket gör att konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål från 2000 kan träda i kraft.

Även Europols roll har förstärkts så att dess behörighet har utvidgats till att omfatta samtliga de allvarliga former av internationell brottslighet som finns förtecknade i bilagan till konventionen om Europol. Europol offentliggör en gång om året rapporten om organiserad brottslighet i EU, på grundval av medlemsstaternas uppgifter. Det huvudsakliga syftet med rapporten är att samla in och sprida uppgifter om organiserad brottslighet i EU och därigenom skapa en effektivt beslutsunderlag för regeringar och parlament i deras arbete med att utarbeta en samstämmig politik på nationell nivå och på EU-nivå. Denna process utgör även ett stöd för beslutsfattare inom de brottsbekämpande myndigheterna, för att fastställa prioriteringar och fördela medel på ett ändamålsenligt sätt.

När det gäller avslöjande av kriminell verksamhet, brottsutredningar och väckande av åtal ger samarbete på EU-nivå större möjligheter till att effektivt bekämpa organiserad brottslighet och ökar de nationella straffrättsliga åtgärdernas genomslagskraft. Detta sker genom insamling, spridning och utbyte av information och underättelseuppgifter genom informationsnät, operativt samarbete, upprättande av gemensamma utbildningsprogram och andra system för att sprida kunskap. Det sker även genom samarbete inom områdena vetenskaplig polisinformation och kriminalteknik och genom samordning av det arbete som sker i detta avseende. Operativt samarbete kan i hög grad främjas genom samarbete och samordning mellan de brottsbekämpande myndigheternas verksamhet, även på grundval av offentligprivata partnerskap.

Utvärdering och kontroll av åtgärder för att bekämpa organiserad ekonomisk brottslighet kommer att bli allt viktigare för kommissionen. För detta ändamål kommer kommissionen att etablera arbetsmetoder och fastställa prioriterade områden och förslag till mål i nära samarbete med medlemsstater och andra berörda organ, som Europol, Eurostat och medlemsstaternas statistikbyråer, berörda sektorer av den akademiska sfären och den privata sektorn, beroende på vad som är bäst lämpat i varje enskilt fall.

Kommissionen avser att bilda europeiska expertgrupper inom statistik och brottsförebyggande forskning och upprätta ett EU-nätverk för nationella kontaktpunkter för brottsstatistik. Två expertmöten har redan organiserats av kommissionen och hållits inom ramen för Europeiskt forum för förebyggande av organiserad brottslighet i syfte att förbereda detta initiativ.

I detta sammanhang stödjer kommissionen även genomförandet av en rad ekonomiska riskbedömningar av sektoriell organiserad brottslighet, med målet att en europeisk modell skall utarbetas för ekonomisk riskanalys och uppmuntra utvecklingen av varningssystem, riktmärken och identifiering och utbyte av god praxis för minskad brottslighet, färre brottsoffer och mindre utbredd rädsla för brott.

Huruvida det kan vara värdefullt att upprätta särskilda övervakningsorgan kommer också att bedömas i detta sammanhang.

---

(1)  Rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna - Uttalanden från vissa medlemsstater vid antagandet av rambeslutet, EGT L 190, 18.7.2002.

(2)  Rådets rambeslut 2003/577/RIF av den 22 juli 2003 om verkställighet i Europeiska unionen av beslut om frysning av egendom eller bevismaterial, EUT L 196, 2.8.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/852 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/852

---

(2004/C 84 E/0945)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0706/04

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Vin

Kommissionen antog överraskande i februari en ändring av bestämmelserna för märkning av vin som gör det möjligt för tredje land att sälja vin med traditionella europeiska benämningar, såsom crianza, reserva eller gran reserva, i motsats till de producerande ländernas inställning.

Gemenskapens verkställande organ har i flera år bedrivit mödosamma förhandlingar, såväl bilaterala som genom WTO, för att skydda våra traditionella ursprungsbenämningar. Nyligen lade flera länder utanför unionen fram klagomål till WTO mot förordning (EG) nr 753/2002 (1) om märkning av vin, eftersom de i praktiken inte tillåter användning av de traditionella ursprungsbeteckningarna från gemenskapen.

Kan kommissionen förklara varför den inte har inväntat WTO:s utlåtande innan den genomförde en ändring av vår lagstiftning, och därigenom inte utnyttjat möjligheten att försvara våra intressen inför det internationella organet?

Vilka kriterier följer denna ändring avseende Europeiska unionens ståndpunkt i denna fråga?

Vad tror kommissionen att förlusterna i sektorn kommer att kunna uppgå till?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Kommissionen har tvingats anta nya bestämmelser om beteckning, benämning och skydd av vissa vinprodukter för att avvärja risken för att Världshandelsorganisationen (WTO) skulle tillsätta en tvistlösningspanel, vilket skulle ha utgjort ett allvarligt hot mot EU:s politik för märkning av vin.

Med anledning av anmälan av förordning (EG) nr 753/2002 (2) till WTO har flera länder sänt in kommentarer och framfört reservationer till WTO, vilket nämns i den skriftliga frågan. Två samråd har anordnats i Genève om den här frågan. Länder utanför EU betraktade det exklusiva skyddet för vissa traditionella benämningar (del B) som en ny immaterialrätt för Europeiska unionen inom ramen för TRIPs-avtalet, utöver skyddet för geografiska beteckningar. Det var viktigt att undvika en WTO-panel om den här frågan eftersom det hade kunnat äventyra EU:s politik för skydd av geografiska beteckningar.

Mot bakgrund av synpunkter från länder utanför EU beslutade kommissionen att göra vissa ändringar av förordningen i fråga. Dessa ändringar rör framför allt andra länders möjlighet att använda vissa traditionella benämningar i enlighet med samma regler som gäller för medlemsstaterna.

Man fick också ta hänsyn till det faktum att flera tredje länder inte har ett centraliserat reglerat system för vinsektorn. EU:s krav på ett rättsligt system har därför ändrats och principen om ”reglering” har ersatts med principen om ”tillämpliga regler”. Dessa regler innefattar dem som antas av representativa branschorganisationer. En definition av ”representativitet” har också förts in.

Viktigt att betona är också att de två typerna av traditionella benämningar inte nämns i rådets förordning (EG) nr 1493/1999 (3), till skillnad från i bilaga III till förordning (EG) nr 753/2002. I stället anges endast kommissionens möjlighet att anta normer för de traditionella benämningarna i enlighet med gällande bestämmelser i medlemsstaterna.

De nya villkoren för tredje lands användning av gemenskapens traditionella benämningar motsvarar dem som tidigare gällde för användning av de traditionella benämningar som anges i bilaga III, del A, till förordning (EG) nr 753/2002.

Ett av dessa villkor anges i artikel 1.10 i förordning (EG) nr 316/2004 (4) som ändrar artikel 37.1 e i förordning (EG) nr 753/2002:

| a) | Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna. |
| --- | --- |

a)

Tredje länder skall lämna in en motiverad begäran till kommissionen och översända de bestämmelser som kan ligga till grund för godkännande av de traditionella benämningarna.

| b) | Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år. |
| --- | --- |

b)

Språket i den traditionella benämningen skall vara det officiella språket i det tredje land som har lämnat in begäran. Benämningen skall ha använts på detta språk i minst tio år.

| c) | Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år. |
| --- | --- |

c)

Om ett annat språk än det officiella har använts för den traditionella benämningen skall användningen av detta språk föreskrivas i landets lagstiftning. I ett sådant fall skall den traditionella benämningen ha använts kontinuerligt på detta språk i minst 25 år.

| d) | Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas. |
| --- | --- |

d)

Andra kriterier, som att benämningen skall vara ”specifik” och ”särskiljande” samt inte kunna vara vilseledande, måste också uppfyllas.

När det närmare bestämt gäller de spanska traditionella benämningarna ”Reserva”, ”Gran Reserva” och ”Crianza”, vilka tas upp i den skriftliga frågan till kommissionen, är villkoren för tredje lands användning oförändrade, eftersom dessa benämningar omnämndes redan i bilaga III, del A, till förordning (EG) nr 753/2002.

---

(1)  EGT L 118, 4.5.2002, s. 1.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 753/2002 av den 29 april 2002 om vissa tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 när det gäller beteckning, benämning, presentation och skydd av vissa vinprodukter, EGT L 118, 4.5.2002.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin, EGT L 179, 14.7.1999.

(4)  Kommissionens förordning (EG) nr 316/2004 av den 20 februari 2004 om ändring av förordning (EG) nr 753/2002, EUT L 55, 24.2.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/854 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/854

---

(2004/C 84 E/0946)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0712/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Ökning av Portugals årliga sockerkvoter

Vid ett besök nyligen vid DAI SA (Sociedade de Desenvolvimento agro-industrial) i Coruche i Portugal kunde jag konstatera att företaget under 2002 lyckades få alla sina råvaror från portugisiska jordbrukare till produktionen av den kvot av vitsocker som Portugals fastland tilldeltas.

Den kvot som tilldelats DAI på nästan 70 000 ton vitsocker från sockerbetor utgör dock endast cirka 23 procent av den portugisiska marknaden. För närvarande har DAI kapacitet att producera mer än 100 000 ton vitsocker och kring Alqueva-dammen finns det förutsättningar för portugisiska jordbrukare att producera mer sockerbetor.

Därför uppmanas kommissionen att redogöra för åtgärder som vidtas mot bakgrund av förslaget att se över den gemensamma organisationen av marknaden för socker och behovet av att öka sockerkvoten för Portugals fastland till 100 000 ton.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Enligt artikel 39 i rådets förordning (EG) nr 1260/2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1) omfattas raffinaderierna i Portugal av en försörjningsgaranti genom förmånsimport av rårörsocker från länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) för en kvantitet på nära 300 000 ton. Denna kvantitet, som importeras till ett medelpris på nästan 500 euro per ton, motsvarar den portugisiska sockerkonsumtionen.

Denna bestämmelse tryggar verksamheten vid de portugisiska raffinaderierna och Portugals traditionella försörjning av socker från vissa afrikanska länder.

Sedan medlemskapet i EU har Portugal dessutom en kvot för produktion av sockerbetor på ca 70 000 ton, fastän man tidigare inte var ett producentland. Trots relativt höga produktionskostnader har denna odlingsform etablerats, utvecklats stegvis och fyller nu upp kvoten.

Samtidigt med uppsvinget för denna produktion har den portugisiska sockerexporten utvecklats från att ha varit obefintlig till att nu uppgå till 90 000 ton.

Nästan hälften av denna kvantitet exporteras till tredje land med bidrag från gemenskapen, ett schablonbelopp som för närvarande ligger på drygt 500 euro per ton. Med hjälp av detta bidrag kan priset på överskottssocker på den portugisiska marknaden sänkas till världsprisnivå, dvs. mindre än 200 euro per ton. Resten av överskottssockret skickas till andra länder i gemenskapen, framför allt Spanien.

Med hänsyn till den specifika försörjningen av den portugisiska marknaden skulle varje höjning av kvoterna för sockerbetsproduktionen med nödvändighet leda till ökade bidragsfinansierade exporter från gemenskapen, vilket inte kan motiveras i budgethänseende.

---

(1)  EGT L 178, 30.6.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/855 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/855

---

(2004/C 84 E/0947)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0713/04

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Handläggning av riskbedömningsförfarandet för zink

Författaren till denna fråga delgav år 2002 sina farhågor beträffande handläggningen av riskbedömningsförfarandet för zink och framförde att ärendet avslutats för tidigt utan att ta hänsyn till all relevant ny forskning. Denna första riskbedömning av en livsviktig metall som utfördes inom ramen för existerande lagstiftning för kemiska produkter kommer att ligga till grunden för kommande riskbedömningar. Samtidigt utgör det en fallstudie av dålig handläggning av ett förfarande som skulle grunda sig på bästa tillgängliga forskningsresultat.

Författarens farhågor har återigen väckts i samband med att det slutgiltiga utkastet till riskbedömningsrapport om zink offentliggjorts, vilken misstolkar eller bortser från resultaten av arton månaders forskning som finansierats av industrin och som anses vara bästa tillgängliga vetenskapliga forskning. Det sätt på vilket rapporten utarbetats väcker också frågor om extrem konservatism och tveksamhet vad gäller rättvisa och öppenhet med hänsyn till den mycket selektiva hållningen till tillgängliga vetenskapliga uppgifter som åberopats för att bestyrka och bevara de ursprungliga slutsatserna som drogs för två år sedan.

I ett liknande ärende i samband med CSTEE:s yttrande till klagomål 1999/5056/NL kritiseras ett liknande riskbedömningsförfarande för att inte ha tillämpat öppna metoder vid valet av uppgifter och inte ha tillhandahållit tillräckligt vetenskapligt underlag för att klarlägga miljöriskerna.

Kan kommissionen, mot bakgrund av vad som sagts ovan, ge svar på följande frågor:

| 1. | Vilka åtgärder har vidtagits eller övervägs för att se till att de problem som framförts i CSTEE:s yttrande kan undvikas i samband med riskbedömningsförfarandet för zink, för vilken samma föredragande är ansvarig? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder har vidtagits eller övervägs för att se till att de problem som framförts i CSTEE:s yttrande kan undvikas i samband med riskbedömningsförfarandet för zink, för vilken samma föredragande är ansvarig?

| 2. | Hur kan kommissionen garantera att forskning och vetenskaplig studier inte åsidosätts systematisk av föredraganden för att bestyrka sina ursprungliga slutsatser och att riskbedömningsförfarandet för zink håller en nivå som möjliggör att beslut fattas om riskerna? |
| --- | --- |

2.

Hur kan kommissionen garantera att forskning och vetenskaplig studier inte åsidosätts systematisk av föredraganden för att bestyrka sina ursprungliga slutsatser och att riskbedömningsförfarandet för zink håller en nivå som möjliggör att beslut fattas om riskerna?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Utarbetandet av riskbedömningsrapporten om zink har nu pågått i nästan tio år. Det är ett gott exempel på mycket detaljerade diskussioner mellan alla intressenter på de tekniska mötena. Kommissionen delar frågeställarens åsikt att bedömningen av ett kemiskt ämne som zink måste vara fullgod genom att all relevant forskning vägs in.

Frågeställaren hänvisar till kommentarerna från kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö (CSTEE) om bristen på tydlighet i dataurvalsprocessen när användningen av koppar innehållande anti-fouling bedömdes, samt bristen på tillräcklig vetenskaplig information. När det gäller zink har en stor mängd data presenterats i ett utförligt dokument, synnerligen ingående diskussioner ägde rum på de tekniska mötena om riskbedömningar, som genomförts enligt rådets förordning (EEG) nr 793/93 (1) och medlemsstaternas experter har enats om kriterierna för urval av data och det sätt på vilket dessa data skall användas.

Branschen har fått möjlighet och tid att genomföra ytterligare ett forskningsprogram, grundat på antagandet att mer vetenskaplig information förbättrar rapportens kvalitet. Under tiden finns resultaten tillgängliga och ger en bättre förståelse för hur zink fungerar i miljön. De kommer att införlivas av föredraganden i utkastet till riskbedömningsrapporten.

Den 8-9 mars 2004 diskuterades rapportens utkast igen på ett tekniskt möte med alla intressenter. Mötet leddes av den centrala kemikaliemyndigheten. Man nådde fram till en överenskommelse om vilka slutsatser som ska gälla för riskerna för vatten och mark. Det finns behov av ytterligare diskussioner vad gäller riskbedömning för jordbruksmark.

Vi väntar oss att en överenskommelse kan nås om de öppna frågorna under de kommande månaderna. I enlighet med det normala förfaringssättet för riskbedömning som genomförs enligt rådets förordning (EEG) nr 793/93, kommer den slutliga rapporten därefter att skickas till kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö (CSTEE) för dess synpunkter om slutsatsernas vetenskapliga grund. En sammanfattning av dessa slutsatser kommer sedan att publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning som en rekommendation av kommissionen.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen, EGT L 84, 5.4.1993.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/856 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/856

---

(2004/C 84 E/0948)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0714/04

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Omvandling av ENEL:s kraftverk ”Valdaliga Nord” i Civitavecchia

ENEL:s kraftverk ”Valdaliga Nord” i Civitavecchia håller på att omvandlas till ett koleldat kraftverk som skulle vara mycket skadligt och få förödande konsekvenser för miljön (koldioxidutsläpp (CO2) i genomsnitt 40 procent högre än för råolja och 50 procent högre än för metan, dessutom till en större kostnad). Denna omvandling genomförs utan någon som helst respekt för försiktighetsprincipen eller medborgarnas motsatta vilja, vilken enhälligt uttryckts i de referendum som utlysts av kommunerna Civitavecchia och Tarquinia men trots detta motarbetats och nonchalerats av elverket ENEL och ministeriet för produktiva verksamheter.

I detta område har tumörer, luftvägssjukdomar och alla sjukdomar som har samband med förekomsten av fint damm redan i dagsläget en incidens som ligger högt över genomsnittet: denna är 50 gånger högre än det nationella och regionala genomsnittet. Området utsätts redan nu för allvarliga miljörisker och har redan tre elektricitetsverk, två upplag för särskilt avfall och livlig trafik både till havs och på land. Trots att Italien mottagit en formell underrättelse har landet fortsatt att bryta mot direktiv 96/62/EG (1) och 1999/30/EG (2) när det gäller luftkvalitet, och särskilt när det gäller skyldigheten att dagligen tillhandahålla uppgifter om koncentrationerna av PM10.

Förbränningsanläggningen i Civitavecchia kommer också att förorsaka en hög toxicitet när det gäller koldioxid, arsenik, kvicksilver, radionuklider, krom och nickel. Italien bryter även mot direktiv 2001/80/EG (3) om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar, eftersom landet inte införlivat detta i den nationella lagstiftningen (ett ärende som kommissionen redan hänskjutit till EG-domstolen).

Vilka brådskande åtgärder avser kommissionen att vidta mot bakgrund av denna situation för att förhindra att befolkningen i Civitavecchia och grannkommunerna Allumiere, Blera, Cerveteri, Ladispoli, Tarquinia och Tolfa drabbas av hälso- och miljöskador förorsakade av förorening från ENEL:s kraftverk Valdaliga Nord, även med beaktande av att Italien under långa tider och upprepade gånger underlåtit att uppfylla, och brutit mot, de principer som fastställs i fördraget och att det är absolut nödvändigt att förhindra att det uppstår allvarliga och irreparabla skador på miljön, hälsan och ekonomin i området?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Det faktum att ENEL:s kraftverk ”Valdaliga Nord” i Civitavecchia håller på att omvandlas till ett koleldat kraftverk strider i sig inte mot några bestämmelser i gemenskapens miljölagstiftning.

I egenskap av en förbränningsanläggning med en installerad tillförd effekt av mer än 50 megawatt (MW) kommer kraftverket givetvis att omfattas av kraven i rådets direktiv 96/61/EG av den 24 September 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar och Europaparlamentets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (4). Enligt artikel 8 i direktiv 96/61/EG skall de behöriga myndigheterna se till att de tillstånd som beviljas de nya anläggningar som omfattas av detta direktiv innefattar alla de åtgärder som krävs för efterlevnad av artiklarna 3 och 10, i syfte att uppnå en hög skyddsnivå för miljön som helhet genom skydd av luft, vatten och mark. Enligt artikel 4 i direktiv 2001/80/EG skall dessutom de behöriga myndigheterna se till att de tillstånd som beviljas för uppförande eller drift av de nya anläggningar som omfattas av detta direktiv innehåller villkor som överensstämmer med de utsläpp svärden för svaveldioxid, kväveoxider och stoft som anges i del B i bilagorna III—VII. I enlighet med artikel 10 i direktiv 2001/80/EG skall samma gränsvärden tillämpas om den driftsansvarige vid en förbränningsanläggning planerar en förändring enligt artiklarna 2.10 b och 12.2 i direktiv 96/61/EG.

I ljuset av informationen från parlamentsledamoten verkar det som om dessa tillstånd ännu inte har utfärdats. Därför kan ingen överträdelse av gemenskapens lagstiftning konstateras i dagsläget. Det överträdelseförfarande för underlåtenhet att införliva direktiv 2001/80/EG i det italienska rättssystemet som nämns av parlamentsledamoten är allmänt och har ingen särskild koppling till situationen i Civitavecchia.

Utsläpp från stora förbränningsanläggningar bidrar till koncentrationer i luften av vissa föroreningar som regleras genom gemenskapens lagstiftning om luftkvalitet. När det gäller direktiven om luftkvalitet, i synnerhet rådets direktiv 96/62/EG av den 27 september 1996 om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten och rådets direktiv 1999/30/EG av den 22 April 1999 om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften, har kommissionen inlett ett överträdelseförfarande mot Italien för underlåtenhet att övervaka koncentrationer av PM10 i Civitavecchia. Ingen annan överträdelse av de direktiv som nämns ovan har konstaterats när det gäller detta område och ingen ytterligare överträdelse kan konstateras på grundval av informationen från parlamentsledamoten. Om koncentrationerna av PM10 i denna zon hade överstigit gränsvärdena med toleransmarginaler, skulle dock de italienska myndigheterna bli skyldiga att upprätta en plan eller ett program i den mening som avses i artikel 8.3 i direktiv 96/62/EG, samt att sörja för efterlevnad av de gränsvärden som anges i direktiv 1999/30/EG senast den 1 januari 2005. Kommissionen övervakar noggrant efterlevnaden av skyldigheterna ovan när det gäller alla medlemsstater, även Italien.

När det gäller luftföroreningar från arsenik och kvicksilver är kommissionen medveten om dessa ämnens toxicitet och den 16 juli 2003 antog den ett utkast till Europaparlamentets och rådets direktiv om arsenik, kadmium, kvicksilver, nickel och polycykliska aromatiska kolväten i luften (5).

---

(1)  EGT L 296, 21.11.1996, s. 55.

(2)  EGT L 163, 29.6.1999, s. 41.

(3)  EGT L 309, 27.11.2001, s. 1.

(4)  EGT L 257, 10.10.1996.

(5)  KOM(2003) 423 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/857 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/857

---

(2004/C 84 E/0949)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0719/04

från Ieke van den Burg (PSE) till kommissionen

(10 mars 2004)

Ämne:   Utbildnings- och utvecklingsfonder inom ramen för Lissabonstrategin

Nederländerna håller inom ramen för Lissabonstrategin och efter ett yttrande från rådet på att tillsammans med arbetsmarknadens parter utveckla ett initiativ för att bekämpa arbetslösheten bland lågutbildade. Ett framgångsrikt sätt att finansiera denna verksamhet är genom de medel som arbetsmarknadens parter samlar i utbildnings- och utvecklingsfonder. Dessa fonder innehåller privata medel som finansieras inom löneutrymmet. Om det finns ett kollektivavtal kan dessa kollektivavtalsbestämmelser göras bindande. I juni 2003 fällde högsta domstolen en dom där det fastslås att en obligatorisk regel i ett kollektivavtal inte innebär statsstöd (mål C01/117HR). Enligt uppgift har olika regeringar skrivit till kommissionen om den politik som GD Konkurrens hittills fört, dvs. att sådana utbildningsfonder skall anses vara statsstöd.

| 1. | Anser kommissionen att medel från kollektivt finansierade utbildningsfonder till sysselsättnings-skapande åtgärder kan bidra till Lissabonmålsättningarna och till förbättring av arbetstagarnas färdigheter? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att medel från kollektivt finansierade utbildningsfonder till sysselsättnings-skapande åtgärder kan bidra till Lissabonmålsättningarna och till förbättring av arbetstagarnas färdigheter?

| 2. | Anser kommissionen också att det finns en motsättning mellan å ena sidan de insatser som krävs av arbetsmarknadens parter inom ramen för Lissabonstrategin och å andra sidan kommissionens inställning att betrakta dessa medel som statsstöd? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen också att det finns en motsättning mellan å ena sidan de insatser som krävs av arbetsmarknadens parter inom ramen för Lissabonstrategin och å andra sidan kommissionens inställning att betrakta dessa medel som statsstöd?

| 3. | Kan kommissionen bekräfta att olika regeringar har invänt mot detta? När ger kommissionen sina svar och vad kommer innebörden av dessa svar att vara? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen bekräfta att olika regeringar har invänt mot detta? När ger kommissionen sina svar och vad kommer innebörden av dessa svar att vara?

| 4. | Är kommissionen beredd att åstadkomma en bättre samordning av den politik som dess olika generaldirektorat bedriver och medverka till en snar lösning på detta problem, så att utbildnings- och utvecklingsfonder kan utnyttjas fullt ut för att stödja Lissabonstrategin? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen beredd att åstadkomma en bättre samordning av den politik som dess olika generaldirektorat bedriver och medverka till en snar lösning på detta problem, så att utbildnings- och utvecklingsfonder kan utnyttjas fullt ut för att stödja Lissabonstrategin?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

| 1. | Utbildningsfonderna bidrar utan tvekan till att Lissabonstrategin kan genomföras. De leder till en kvantitativ och kvalitativ förbättring av sysselsättningen och bidrar till livslångt lärande. |
| --- | --- |

1.

Utbildningsfonderna bidrar utan tvekan till att Lissabonstrategin kan genomföras. De leder till en kvantitativ och kvalitativ förbättring av sysselsättningen och bidrar till livslångt lärande.

| 2. | När kommissionen undersöker om statligt stöd är förenligt med den gemensamma marknaden tar den hänsyn till de mål som EU fastställt inom andra politikområden, bland annat sysselsättningspolitiken, och integrerar dem i analysen.
  Kommissionen måste först avgöra om medlen i fråga utgör statligt stöd i den mening som avses i EG-fördraget. Detta görs på grundval av objektiva kriterier. Det är fråga om statligt stöd om stödet snedvrider konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstater genom att ett eller flera företag får en fördel. Därefter granskar kommissionen stödåtgärdens effekter på unionens politik i övrigt (bland annat de sociala effekterna). Endast om de åtgärder som vidtas för att genomföra Lissabonstrategin utgör statligt stöd som är oförenligt med EG-fördraget kan strategin anses oförenlig med politiken om statligt stöd.
  Inget beslut har ännu fattats om utbildningsfondernas status. Det behöver inte vara så att utbildningsfonderna leder till att konkurrensen snedvrids, även om fonder under vissa omständigheter kan ha en sådan effekt. Kommissionen anser inte att de utbildningsfonder som den i dag känner till har någon märkbar effekt på konkurrensen och handeln mellan medlemsstater, om man tar hänsyn till utbildningsfondernas positiva effekter och till att de bidrar till att Lissabonmålen uppnås. De offentliga myndigheterna har goda skäl att ge företagen incitament att öka antalet anställda och till fortbildning av de anställda. Därför finns det inte någon motsättning mellan målen för Lissabonstrategin och målen för politiken om statligt stöd. |
| --- | --- |

2.

När kommissionen undersöker om statligt stöd är förenligt med den gemensamma marknaden tar den hänsyn till de mål som EU fastställt inom andra politikområden, bland annat sysselsättningspolitiken, och integrerar dem i analysen.

Kommissionen måste först avgöra om medlen i fråga utgör statligt stöd i den mening som avses i EG-fördraget. Detta görs på grundval av objektiva kriterier. Det är fråga om statligt stöd om stödet snedvrider konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstater genom att ett eller flera företag får en fördel. Därefter granskar kommissionen stödåtgärdens effekter på unionens politik i övrigt (bland annat de sociala effekterna). Endast om de åtgärder som vidtas för att genomföra Lissabonstrategin utgör statligt stöd som är oförenligt med EG-fördraget kan strategin anses oförenlig med politiken om statligt stöd.

Inget beslut har ännu fattats om utbildningsfondernas status. Det behöver inte vara så att utbildningsfonderna leder till att konkurrensen snedvrids, även om fonder under vissa omständigheter kan ha en sådan effekt. Kommissionen anser inte att de utbildningsfonder som den i dag känner till har någon märkbar effekt på konkurrensen och handeln mellan medlemsstater, om man tar hänsyn till utbildningsfondernas positiva effekter och till att de bidrar till att Lissabonmålen uppnås. De offentliga myndigheterna har goda skäl att ge företagen incitament att öka antalet anställda och till fortbildning av de anställda. Därför finns det inte någon motsättning mellan målen för Lissabonstrategin och målen för politiken om statligt stöd.

| 3. | Hittills har endast två medlemsstater varit i kontakt med kommissionen i fråga om utbildningsfonder. Kommissionen undersöker nu de ärendena med utgångspunkt från unionens politik på olika områden. Kommissionen har ännu inte fattat något slutligt beslut i dessa ärenden, men det råder inte något tvivel om att kommissionen kommer att ta hänsyn till åtgärdernas positiva sociala effekter. Dessutom håller kommissionen för närvarande på att utveckla ett nytt ekonomiskt tillvägagångssätt som kommer att förenkla bedömningen av stöd som inte har några betydande effekter på konkurrensen och handeln mellan medlemsstater. |
| --- | --- |

3.

Hittills har endast två medlemsstater varit i kontakt med kommissionen i fråga om utbildningsfonder. Kommissionen undersöker nu de ärendena med utgångspunkt från unionens politik på olika områden. Kommissionen har ännu inte fattat något slutligt beslut i dessa ärenden, men det råder inte något tvivel om att kommissionen kommer att ta hänsyn till åtgärdernas positiva sociala effekter. Dessutom håller kommissionen för närvarande på att utveckla ett nytt ekonomiskt tillvägagångssätt som kommer att förenkla bedömningen av stöd som inte har några betydande effekter på konkurrensen och handeln mellan medlemsstater.

| 4. | Kommissionen har samordnat handläggningen av ärendena om utbildningsfonder. Det nya ekonomiska tillvägagångsättet kommer att göra det möjligt att bedöma fondernas effekter och deras positiva bidrag till sysselsättningen. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen har samordnat handläggningen av ärendena om utbildningsfonder. Det nya ekonomiska tillvägagångsättet kommer att göra det möjligt att bedöma fondernas effekter och deras positiva bidrag till sysselsättningen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/859 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/859

---

(2004/C 84 E/0950)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0729/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Yrkesmässigt erkännande av ordningsmaktens anställda

Även om ordningsmaktens uppgifter utförs i de olika medlemsstaterna av poliskårer i enlighet med den interna straffrätten, underställda de nationella regeringarna, får de en allt större betydelse även på europeisk nivå på grund av det växande behovet att bekämpa gränsöverskridande brottslighet, såsom narkotikalangning, terrorism, pedofili och illegal invandring. Under Europeiska rådet i Tammerfors meddelade EU sin avsikt att skapa ett område för frihet, säkerhet och rättvisa och lovade att intensifiera samarbetet mellan de olika polisstyrkor och rättsliga organ som har ansvaret för förebyggande arbete, brottsbekämpning och brottsofferstöd och utarbetade ett ramprogram, AGIS, som syftar till att ge stöd åt och främja dessa organisationer (beslut 2002/630/GAI (1)).

Det bör emellertid påpekas att poliserna, trots den viktiga sociala roll de spelar, ofta inte får ett rimligt yrkesmässigt erkännande och lämpligt skydd i många avseenden: lönen återspeglar inte på ett rättvisande sätt de uppgifter de har; ofta finns det anomalier, även allvarliga sådana, när det gäller möjligheten att göra karriär inom yrket; pensionsåldern är, i många stater, densamma som för andra yrkesgrupper som är mindre exponerade för risker och fysisk utslitning; de anställdas fackliga rättigheter är inte alltid skyddade och möjligheten att bilda fackföreningar är inte alltid fri. Även om det råder vissa skillnader framträder denna bild tydligt i en stor del av de femton medlemsstaterna, även i Italien, trots regeringens positiva initiativ för att förbättra situationen.

Med beaktande av att polisen är ett av statens administrativa organ och att problemet som beskrivits följaktligen i första hand gäller medlemsstaternas interna bestämmelser, men där Europeiska unionen har visat prov på en avsevärd känslighet när det gäller ordningsmaktens uppgifter, vilket nämnts ovan och med beaktande av att fackliga relationer och erkännande av de anställdas rättigheter är en integrerad del av gemenskapspolitiken inom området sysselsättning och sociala frågor, ombeds kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Finns det europeiska studier, exempel på bästa praxis och en politisk uppförandekodex när det gäller den yrkesmässiga, ekonomiska och fackliga behandlingen av ordningsmaktens anställda? |
| --- | --- |

1.

Finns det europeiska studier, exempel på bästa praxis och en politisk uppförandekodex när det gäller den yrkesmässiga, ekonomiska och fackliga behandlingen av ordningsmaktens anställda?

| 2. | Kan programmet AGIS även användas för att utbyta erfarenheter och information i samband med arbetsrättsliga frågor för denna kategori och inte enbart för polisens verksamhet i inskränkt mening? |
| --- | --- |

2.

Kan programmet AGIS även användas för att utbyta erfarenheter och information i samband med arbetsrättsliga frågor för denna kategori och inte enbart för polisens verksamhet i inskränkt mening?

| 3. | Har EU redan tagit någon form av initiativ i sammanhanget? |
| --- | --- |

3.

Har EU redan tagit någon form av initiativ i sammanhanget?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Agisprogrammet (2003-2007) infördes av rådet den 22 juli 2002. (2) Det är en förlängning av de tidigare programmen enligt avdelning VI i EU-fördraget (Grotius, Oisin, Stop, Falcone och Hippokrates). Programmet handhas av kommissionen (Generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor).

Agisprogrammet stödjer projekt inom området för polissamarbete och straffrättsligt samarbete som gäller förebyggande och bekämpning av alla typer av brottslighet. Via programmet lämnas bidrag till utbildnings-och forskningsverksamhet, undersökningar, utbytesprogram, resultatspridning, konferenser och seminarier.

Agisprogrammet omfattar dock inte den yrkesmässiga, ekonomiska och fackliga behandlingen av ordningsmaktens anställda och inte heller arbetsrättsliga frågor för dem.

---

(1)  EGT L 203, 1.8.2002, s. 5.

(2)  EGT L 203, 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/860 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/860

---

(2004/C 84 E/0951)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0731/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Familjestöd och socialt stöd till ordningsmaktens personal

Även om ordningsmaktens uppgifter utförs i de olika medlemsstaterna av poliskårer i enlighet med den interna straffrätten, underställda de nationella regeringarna, får de en allt större betydelse även på europeisk nivå på grund av det växande behovet av att bekämpa gränsöverskridande brottslighet, såsom narkotikalangning, terrorism, pedofili och illegal invandring. Under Europeiska rådet i Tammerfors meddelade EU sin avsikt att skapa ett område för frihet, säkerhet och rättvisa och lovade att intensifiera samarbetet mellan de olika polisstyrkor och rättsliga organ som har ansvaret för förebyggande arbete, brottsbekämpning och brottsofferstöd och utarbetade ett ramprogram, AGIS, som skall ge stöd åt och främja dessa organisationer (beslut 2002/630/GAI (1)).

Det bör emellertid påpekas att poliserna ofta inte får ett rimligt yrkesmässigt erkännande, trots betydelsen av deras sociala insatser och trots att de ofta måste kämpa med ytterligare svårigheter som har att göra med själva arbetets natur. Framför allt utmärks yrket av långa arbetstider, nattarbete, riskfyllda aktiviteter, kravet att alltid vara nåbara och ett antal andra olägenheter som svårligen låter sig förenas med ett normalt familjeliv. Samtidigt verkar just de instrument till stöd och skydd som erbjuds poliserna när det gäller familjerätt och lika möjligheter inte vara tillfyllest. För att i viss mån uppfylla polisernas och deras familjers speciella behov, framför allt behoven för de kvinnor som är anställda inom ordningsmakten, skulle det behövas ett fullgott stöd för föräldraskap i form av skattemässiga lättnader, dagisplatser och liknande stödstrukturer, lättnader när det gäller husköp och arbetstider etc.

Med beaktande av att polisen är ett av statens administrativa organ och att problemet som beskrivits följaktligen i första hand gäller medlemsstaternas interna regler, men där Europeiska unionen har visat prov på en avsevärd känslighet när det gäller ordningsmaktens uppgifter, vilket nämnts ovan, och med beaktande av att ingripanden till stöd för familjer och anställda är en integrerad del av specifika gemenskapspolitiska program inom området lika möjligheter, ombeds kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Finns det europeiska studier, exempel på bästa praxis och en uppförandekodex för politiken när det gäller stöd till polisernas familjer? |
| --- | --- |

1.

Finns det europeiska studier, exempel på bästa praxis och en uppförandekodex för politiken när det gäller stöd till polisernas familjer?

| 2. | Kan programmet AGIS även användas för att utbyta erfarenheter och information i samband med sådan politik? |
| --- | --- |

2.

Kan programmet AGIS även användas för att utbyta erfarenheter och information i samband med sådan politik?

| 3. | Har EU redan tagit någon form av initiativ i sammanhanget? |
| --- | --- |

3.

Har EU redan tagit någon form av initiativ i sammanhanget?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Agisprogrammet (2003-2007) infördes av rådet den 22 juli 2002. (2) Det är en förlängning av de tidigare programmen enligt avdelning VI i EU-fördraget (Grotius, Oisin, Stop, Falcone och Hippokrates). Programmet handhas av kommissionen (Generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor).

Agisprogrammet stödjer projekt inom området för polissamarbete och straffrättsligt samarbete som gäller förebyggande och bekämpning av alla typer av brottslighet. Via programmet lämnas bidrag till utbildnings-och forskningsverksamhet, undersökningar, utbytesprogram, resultatspridning, konferenser och seminarier.

Agisprogrammet omfattar dock inte stöd till polisernas familjer.

---

(1)  EGT L 203, 1.8.2002, s. 5.

(2)  EGT L 203, 1.8.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/861 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/861

---

(2004/C 84 E/0952)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0732/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Dammbyggen i den internationella delen av floden Minho

Ett förslag från Unión Fenosa (spansk företagsgrupp i elsektorn) om att bygga tre kraftverksdammar i den internationella delen av floden Minho har remitterats till det portugisiska vatteninstitutet (Instituto da Água).

Dessa förslag har fötts efter att idén om att i denna flod bygga Seladammen övergavs 1998, eftersom projektet omöjliggjordes på grund av de mycket negativa miljöeffekter det skulle ha medfört.

Även dessa förslag skulle dock kunna få mycket negativa miljökonsekvenser, vilket miljöförespråkare, lokala myndigheter, fiskare och vinodlare befarar.

Skulle kommissionen mot bakgrund av detta kunna besvara följande frågor:

| 1. | Känner kommissionen till Unión Fenosas planer på att bygga tre kraftverksdammar i floden Minho, som är gränsflod mellan Portugal och Spanien? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till Unión Fenosas planer på att bygga tre kraftverksdammar i floden Minho, som är gränsflod mellan Portugal och Spanien?

| 2. | Hur bedömer kommissionen miljöeffekterna av dessa förslag och vilka åtgärder avser den att vidta för att bemöta den oro som befolkning, organisationer och institutioner i denna del av Portugal har visat? |
| --- | --- |

2.

Hur bedömer kommissionen miljöeffekterna av dessa förslag och vilka åtgärder avser den att vidta för att bemöta den oro som befolkning, organisationer och institutioner i denna del av Portugal har visat?

| 3. | Har det planerats för någon gemenskapsfinansiering av dessa projekt? |
| --- | --- |

3.

Har det planerats för någon gemenskapsfinansiering av dessa projekt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Kommissionen känner inte till Unión Fenosa:s förslag att bygga dammar i floden Minho.

Enligt gemenskapslagstiftningen krävs det en miljökonsekvensbedömning (EIA) i samband med förslag att bygga dammar, om förslagen förväntas ha betydande inverkan på miljön. Om dammens lagringskapacitet kommer att överstiga 10 miljoner kubikmeter är en miljökonsekvensbedömning obligatorisk (enligt bilaga I till rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (1), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (2)). I andra fall (som faller inom ramen för bilaga II till samma direktiv) måste de behöriga myndigheterna i medlemsstaten granska förslaget i syfte att fastställa om det är troligt att det kommer att ha en betydande inverkan på miljön. Miljökonsekvensbedömningen ger också information om det föreslagna projektet och om de effekter det kan komma att få, och omfattar också samråd med miljömyndigheter och allmänheten samt, om förslaget sannolikt kommer att få gränsöverskridande effekter, med alla medlemsstater vars territorium kommer att kunna påverkas. Informationen om och resultaten av samråden måste beaktas av den myndighet som är behörig i beslutsprocessen.

Det projekt som parlamentsledamoten tar upp har, när det gäller Portugal, inte omfattats av någon samfinansiering genom strukturfonderna.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/861 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/861

---

(2004/C 84 E/0953)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0738/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Regioner som kommer att upphöra att utgöra mål 1-områden i strukturfonderna

Kan kommissionen ange vilka av de regionala områden som hittills hört till mål 1-områden i strukturfonderna, som nu har kommit över 75 procent av gemenskapens BNI och således kommer att stå utanför detta mål i framtiden?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Kommissionen har antagit sin tredje rapport om ekonomisk och social sammanhållning den 18 februari förra året. I denna rapport dras, på grundval av tillgängliga uppgifter från åren 1999, 2000 och 2001, slutsatsen att de regioner som har en bruttonationalprodukt per invånare på högre än 75 % av medelvärdet i EUR-15-gemenskapen kommer att förlora rätten till stöd efter 2006. Följande regioner är berörda: Sterea Ellada och Notio Aigaio (Grekland), Castilla y Léon, Communidad Valenciana och Canarias (Spanien), Border, Midland och Western (Irland), Sardegna (Italien), Burgenland (Österrike), Regiao Autonoma da Madeira (Portugal), Itä (Finland) och South Yorkshire (Storbritannien).

Kommissionen vill rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet mot faktum att man vid antagandet av regelverket för strukturfonderna inte desto mindre kommer att fastställa den framtida rätten till stöd inom ramen för konvergensmålet med utgångspunkt från medelvärdet för uppgifter från de senaste tre åren från vilka det finns uppgifter före antagandet av regelverket för strukturfonderna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/862 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/862

---

(2004/C 84 E/0954)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0741/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Skattelättnader för sysselsättning

Har kommissionen någon exakt statistik över hur mycket sysselsättning som har skapats i Europeiska unionen tack vare tillämpningen av skattelättnader för att gynna de företag som sysselsätter vissa grupper av befolkningen (kvinnor, ungdomar osv.)?

Finns det några kostnads-/intäktsanalyser av vilken effekt den lägre skatten på arbete (inbegripet sociala avgifter) har på arbetsmarknaden?

Har någon analys gjorts av huruvida dessa minskningar skulle kunna äventyra budgetstabiliteten och om en måttlig ökning av den indirekta skatten skulle räcka för att kompensera för dessa risker?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Det finns ingen statistik på EU-nivå om vilka effekter skattelättnaderna för företagen har haft på sysselsättningen.

I några av medlemsstaternas nationella handlingsplaner för sysselsättning och i utvärderingen av dessa planer uppger emellertid medlemsstaterna att sänkningen av socialförsäkringsavgifterna påverkar sysselsättningen avsevärt när avgifterna är riktade. I Frankrike beräknar man att sänkningen av arbetsgivaravgifterna med 40 miljarder franc ledde till att 106 000-170 000 nya arbetstillfällen skapades mellan åren 1993 och 1999 (plus 67 000 arbetstillfällen som skapades genom införandet av 35-timmars arbetsvecka). De sänkta arbetsgivaravgifterna har till och med inneburit att den uppåtgående trenden med outbildad arbetskraft har vänt.

Utöver detta görs i en spansk rapport ekonometriska beräkningar av sysselsättningens elasticitet i förhållande till olika slags skatter. I rapporten dras slutsatsen att en sänkning av arbetsgivaravgifterna trots vissa metodologiska osäkerheter är den åtgärd som har absolut mest positiva effekter på sysselsättningen. Liknande slutsatser dras i en belgisk rapport som grundar sig på makro simulering och som utarbetats av belgiska Federal Planning Bureau (23 000 arbetstillfällen skapades genom att arbetsgivaravgifterna sänktes med 1,2 miljarder euro, 10 700 arbetstillfällen skapades inom den icke-vinstdrivande sektorn genom en sänkning med 0,25 miljarder euro). Det avgörande kriteriet som tillämpas här är antalet arbetstillfällen som skapas per miljard euro i nettoinvesteringar i olika åtgärder, där termen ”nettoinvestering” innebär att återkopplingseffekterna har tagits med i beräkningarna (genom justeringar av löner och priser, regeringsbudgetar, konsumtion osv.).

Det är vida accepterat att skattetrycket på arbete är en avgörande faktor när det gäller beslut om arbetsutbud, framför allt för låginkomsttagare, människor som är i början av sin yrkeskarriär och ensamstående med barn (1). Trots resultaten av nämnda undersökningar saknas emellertid tillräckliga empiriska bevis om de makroekonomiska effekterna på sysselsättningen av sänkta skatter och socialförsäkringsavgifter (2). I en korrekt utvärdering av nettoeffekterna på sysselsättningen bör hänsyn tas till dödvikt och effekterna av ersättning och förflyttning. Och dessa effekter är svåra att bedöma.

Såsom tidigare nämnts finns det ännu inte tillräckligt med vetenskapliga bevis för de makroekonomiska effekterna av sänkta skatter och arbetsgivaravgifter. Makroekonomiska simuleringsstudier bevisar emellertid till viss del den dubbla vinst som sänkningarna leder till. Dessa studier visar i stort sett att miljömässiga skattereformer kan ha en liten positiv inverkan på sysselsättningen utan att budgetstabiliteten äventyras om intäkterna från ökade miljöskatter används för att sänka arbetsgivaravgifterna. Vi räknar med att kunna lämna mer information om effekterna av sänkningar av skatter och socialförsäkringsavgifter i Europeiska kommissionens rapport ”Employment in Europe 2004”.

---

(1)  Mer information finns i Europeiska kommissionens rapport ”Employment in Europe 2003”, september 2003 (kapitel 3).

(2)  Vissa indikationer finns i kommissionens ”Impact evaluation of the European Employment strategy. Technical analysis” och i OECD:s ”Benefit systems and work incentives” (1999) men även i kommissionens Economic Paper nr 183 ”How much has labour taxation contributed to European structural employment?” från maj 2003. Mer information finns på http://europa.eu.int/comm/employment_social/employment_strategy/impact_en.htm

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/863 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/863

---

(2004/C 84 E/0955)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0743/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Meda-programmet och regioner

Valenciaregionen har, som Medelhavsregion, viktiga ekonomiska och sociala band till omgivande länder och regioner.

Har kommissionen inför nästa revision av Medaprogrammets budget beaktat möjligheten att samordna åtgärder tillsammans med de regionala regeringarna i Medelhavsområdena? Finns det några studier om möjligheten att skapa mellanregionala strukturer i Medelhavsområdet för att förbättra det ekonomiska samarbetet och utvecklingsstödet i området?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Kommissionen lägger stort vikt vid regioners och lokala myndigheters roll i partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet. Ett av målen med partnerskapet är att föra det närmare medborgaren och det civila samhället. Lokala och regionala myndigheter utgör viktiga och användbara samtalspartner för ett nära partnerskap mellan Europa och Medelhavsområdet och kommissionen är nöjd med att myndigheternas intresse för att samarbeta med partnerna i Europa och Medelhavsområdet har ökat.

Vid ett möte i Barcelona den 22 februari 2003 ville borgmästarna i städerna i Europa och Medelhavsområdet ge partnerskapet en ny dynamik och skapa ett område för dialog, utbyte och samarbete mellan städerna. Deras uttalande är resultatet av att stark vilja i städerna som går långt tillbaka i tiden att ha ett särskilt område inom ramen för samarbetet mellan Europa och Medelhavsområdet. I handlingsplanen från Valencia, som godkändes av utrikesministrarna den 23 april 2004, konstaterades att man ”var nöjd med uttalandet från de städer i Europa och Medelhavsområdet som samlades i Barcelona i februari förra året. Det bestämdes att det förslag till en pakt mellan Europa och Medelhavsområdet som lagts fram av Eurocities bör undersökas mer ingående”.

Till följd av politiska uttalanden och beslut inledde kommissionen 2003 ett pilotprogram för samarbete mellan städerna i Europa och Medelhavsområdet (Medact) med syfte att påbörja ett antal inledande åtgärder. De åtgärder som hittills utförts visar de lokala myndigheternas förmåga och vilja att aktivt engagera sig i ett program för samarbete mellan Europa och Medelhavsområdet. Inom ramen för den regionala programplaneringen 2005-2006 har det beslutats att understödja och främja denna verksamhet genom ett program för samarbete mellan städerna och de lokala och regionala myndigheterna (Medact) vars mål är att utveckla samarbete, utbyte och dialog mellan städerna, de lokala och regionala myndigheterna i Europa och Medelhavsområdet. Det beräknade beloppet för denna åtgärd är fem miljoner euro.

Slutligen är det viktigt att konstatera att kommissionen ämnar skapa ett nytt grannskapsinstrument, från och med 2007, där regionerna och de lokala europeiska myndigheterna kommer att få möjlighet att samarbeta med sina partner från södra Medelhavsområdet i gränsöverskridande program och åtgärder för samarbete mellan länderna.

Kommissionen är övertygad om att dessa samarbetsinstrument kommer att bana väg för ett ännu mer aktivt och gemensamt deltagande av regioner och europeiska kommuner i partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/864 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/864

---

(2004/C 84 E/0956)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0745/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Förbättrad tillgång till riskkapitalfonder för små och medelstora företag

Vad har kommissionen gjort under denna mandatperiod för att förbättra de små och medelstora företagens tillgång till riskkapitalfonder?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Tillgång till finansiering, i synnerhet riskkapital, är en viktig del i kommissionens politik för att främja företagandet i Europa. Under hela sin mandatperiod har kommissionen arbetat aktivt både för att ge företagen tillgång till formellt och informellt riskkapital samt för att förbättra de grundläggande förutsättningarna för finansiering, vilket har gjort att hinder avlägsnats och att det blivit lättare för företagen att förverkliga sina ambitioner.

Kommissionen har underlättat tillgången till riskkapital genom ETF-startordningen som förvaltas av Europeiska investeringsfonden (EIF). Detta instrument inrättades genom initiativet för tillväxt och sysselsättning (1998-2000) på Europaparlamentets begäran. Programmet tillämpades fullt ut från och med 1999 och fortsatte att löpa i och med det fleråriga programmet för företag och företagaranda (2001-2005). I och med ETF-startordningen har tillgången till riskkapital ökat för små och medelstora företag (SMF) i de tidiga utvecklingsstadierna och inom den högteknologiska sektorn där marknaden är svag.

I slutet av september 2003 hade 151 miljoner euro investerats i 21 riskkapitalfonder genom ETF-startordningen. På detta vis har minst 558 miljoner kunnat mobiliseras från andra källor. 240 företag med stor tillväxtpotential har fått stöd genom ETF-startordningen. De senaste tre åren har varit mycket ogynnsamma på riskkapitalmarknaderna, men under de kommande ett till två åren kan man vänta sig att fler arbetstillfällen kommer att skapas, i synnerhet inom IT och bioteknik/biovetenskap. Variationerna över tiden för riskkapitalinvesteringar är stora. Detta innebär att även om investeringarna är riskabla kommer kapitalet från lyckade sådana investeringar, med vinst, tillbaka till EU:s budget. Det bör också nämnas att ett avtal undertecknats inom ramen för SMF-garantin där garantier lämnas för investeringar av eget kapital i regionala riskkapitalfonder. Resultaten av en extern utvärdering av kommissionens stödåtgärder för små och medelstora företag visade att ETF-startordningen och SMF-garantin hade varit effektiva åtgärder för att stödja små och mellanstora företag.

Såddkapitalåtgärden finansierades genom det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag (1997-2000) som inleddes 1999. Genom denna åtgärd stöddes nya såddkapitalfonder med ett budgetanslag på 8 miljoner euro. 18 fonder är aktiva inom ramen för åtgärden och dessa har investerat 151 miljoner euro i 218 företag (fonderna har fortfarande investeringar i 174 av dessa). På detta sätt har 2 205 nya jobb genererats. Den största delen av fonderna investerar lokalt eller regionalt i nya företag inom IT, kommunikationer, elektronik och biovetenskap.

Under programperioden 2000-2006 för Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Europeiska socialfonden (ESF) har mer fokus lagts på riskkapitalinstrument när det gäller finansiering av små och medelstora företag. Kommissionen har uppmanat medlemsstaterna att medfinansiera riskkapitallösningar. I detta syfte offentliggjordes en handledning för finansiering med riskkapital inom regionalpolitiken i oktober 2002. Stödet från EU:s strukturfonder för finansiering med riskkapital har ökat till 1 152 miljoner euro. Därtill bidrar medlemsstaterna med ytterligare 2 140 miljoner euro. De flesta av medlemsstaterna har infört eller håller på att införa åtgärder och de nya medlemsstaterna uppmanas att göra samma sak.

I och med handlingsplanen för riskkapital för 1998-2003 gjordes stora framsteg genom att de grundläggande förutsättningarna för finansiering förbättrades. Alla de politiska och många av de tekniska målen som satts upp i handlingsplanen uppnåddes. Företagens och de offentliga myndigheternas medvetenhet om hur strategiskt viktigt riskkapital är och vilka möjligheter det erbjuder är numera fast förankrad i Europa. Handlingsplanen för riskkapital hade stor politisk betydelse eftersom den stödde aktörer som direkt eller indirekt befattade sig med riskkapital. Tanken bakom handlingsplanen för riskkapital har redan spritt sig och påverkat den politik som bedrivs och olika program på regional och nationell nivå samt på EU-nivå.

I sitt meddelande om tillgång till finansiering för små och medelstora företag (1) av den 1 december 2003 och ”Handlingsplan: En europeisk dagordning för entreprenörskap” av den 11 februari 2004 uttryckte kommissionen ännu en gång sitt engagemang för att utveckla området för riskkapitalinvesteringar och underströk att det var nödvändigt att öka det egna kapitalet i små- och medelstora företags balansräkningar. Därvid måste man fokusera på riskkapital, finansiering från företagsänglar och andra privatpersoner som källor till investeringar med eget kapital. Genom en pilotåtgärd mellan åren 1998-2000 som utvärderades fullständigt stödde kommissionen även skapandet av nätverk mellan företagsänglar. Inom ramen för ett projekt mellan åren 2001-2002 identifierade man bra metoder för att stimulera företagsänglars verksamhet i medlemsstaterna.

Dessutom påpekar kommissionen i sitt meddelande ”Investering i forskning: en handlingsplan för Europa” (2) från april 2003 bland annat att det är nödvändigt att anpassa beskattningen av riskkapital för att undvika dubbelbeskattning av investerare och fonder samt att stärka framtida garantisystem och riskkapitalverksamhet som förvaltas av Europeiska investeringsfonden för att stödja forskning och utveckling.

I augusti 2001 lade kommissionen fram ett meddelande om statligt stöd och riskkapital (3) där man fastställde detaljerade kriterier för godkännande av offentliga åtgärder som främjar riskkapital och som omfattar statligt stöd. Med hjälp av dessa kriterier kan man göra uppskattningar av stödbeloppen och fastställa om de är tillåtna eller inte. Under 2004 och 2005 kommer ytterligare undersökningar att genomföras om statligt stöd som ett sätt att åtgärda marknadsmisslyckanden.

---

(1)  KOM(2003) 713 slutlig.

(2)  KOM(2003) 226 slutlig.

(3)  EGT C 235, 21.8.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/865 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/865

---

(2004/C 84 E/0957)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0746/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Reform av frukt- och grönsakssektorn

EU:s irländska ordförandeskap meddelade nyligen Europaparlamentet, att under dess ordförandeskap skulle kommissionen lägga fram förslag för att reformera sektorerna för färska och bearbetade frukter och grönsaker.

Kommissionen har redan tidigare tagit upp avgörande aspekter om WTO i förvaltningskommittén, med allt vad detta förfarande innebär, det vill säga, Europaparlamentet fick inte säga sitt eller lägga sin röst angående ändringen som skedde genom en verklig reformering av de bestämmelser som reglerar producentorganisationernas funktion.

Kan kommissionen säga oss vilka saker man kommer att behandla i nästa reform?

Har man där för avsikt att lägga fram ett reflektionsdokument - som man gjorde i de senaste reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken, som ingår i paketet med ”medelhavsreformer” -, vilket skulle göra det möjligt att hålla en debatt innan lagstiftningstexterna läggs fram?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

De diskussioner om frukt- och grönsakssektorn som kommissionen har inlett har ännu inte gett några slutgiltiga resultat. Kommissionen kan därför inte säga något om innehållet i eventuella förslag.

Kommissionen vill påminna parlamentsledamoten om att vi lade fram ett meddelande om sektorn redan 2001, ett meddelande som utlöste en omfattande demokratisk debatt där parlamentet, rådet (med det spanska ordförandeskapets slutsatser), medlemsstaterna och det civila samhället deltog. Kommissionen har arbetat och arbetar på grundval av dessa bidrag.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/866 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/866

---

(2004/C 84 E/0958)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0748/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Samverkan mellan de europeiska finansieringsplanerna

För att förbättra den operativa samverkan mellan de många finansieringsprogrammen i EU är det nödvändigt att samordningen förbättras påtagligt mellan Europeiska investeringsbanken och kommissionen.

Varför har då hittills ingen förbättring av samordningen mellan strukturfonderna, forsknings- och utvecklingsfonderna, sammanhållnings- och kreditfonderna EIB/EIF skett? Är det möjligt att inrätta en oberoende enhet i kommissionen som på ett effektivt sätt kan samordna förvaltningen av de olika generaldirektoratens fonder tillsammans med finansieringen av EIB och EIF?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Kommissionen och EIB-gruppen (1) har upprättat praxis för samordningen av deras användning av sina finansieringsinstrument genom interinstitutionella samordningsavtal eller gemensamma samförståndsavtal som särskilt omfattar områdena för regional utveckling och forskning och utveckling.

Vidare har kommissionen och EIB-gruppens tjänsteavdelningar tillsammans inom en gemensam arbetsgrupp undersökt praktiskt genomförbara metoder för att öka den kombinerade användningen av de båda institutionernas respektive finansieringsinstrument, särskilt genom mer ändamålsenliga förfaranden och ett mer systematiskt utbyte I god tid av information om förestående projekt.

När det gäller samordningen mellan EIB och struktur- och sammanhållningsfonderna har ett antal viktiga åtgärder redan vidtagits för att underlätta den gemensamma planeringen av åtgärder (EIB:s globala åtaganden inom ramen för gemenskapens stödramar, lämplig anpassning av stödnivån, EIF:s rådgivande roll i utvecklingen av finansieringsmekanismer för små och medelstora företag på regional nivå). Vad gäller samordningen mellan ramprogrammet för FoU och EIB-gruppen ger det nyss nämnda samarbetsavtalet ramar för det gemensamma arbetet. Liknande avtal planeras för andra viktiga politikområden, bl.a. sådana där finansiering från EIB kan bli en nödvändig komplettering till insatser via gemenskapens budget.

Med hänsyn till detta finner kommissionen inte att det är nödvändigt att inrätta en särskild samordningsenhet.

---

(1)  EIB-gruppen består av EIB och Europeiska investeringsfonden (EIF).

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/867 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/867

---

(2004/C 84 E/0959)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0750/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Möjligheten att registrera kreditvärderingsinstitut som verkar i Europa

Vilken eller vilka typer av registrering kommer kommissionen att studera mot bakgrund av Europaparlamentets antagande av Katiforis betänkande om kreditvärderingsinstitutens roll och metoder (A5-0040/2004 - P5_TA-PROV(2004)0080)?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Med anledning av Europaparlamentets antagande av Giorgos Katiforis betänkande om kreditvärderingsinstituten önskar José García-Margallo y Marfil få reda på vilken eller vilka typer av registrering som kommissionen kommer att studera.

Kommissionen vill först påminna om att den redan vid ekonomi- och finansministrarnas informella sammanträde i Oviedo i april 2002 åtog sig att undersöka kreditvärderingsinstitutens uppgifter och metoder. Åtagandet ingick då i ett handlingsprogram som skulle genomföras efter Enronskandalen.

Samtidigt har därefter flera initiativ i samma fråga tagits på internationell nivå. Det gäller bl.a. det arbete som gjorts av FSF (forum för finansiell stabilitet), OICV (den internationella organisationen för värdepapperskommissioner) och av nationella tillsynsmyndigheter som t.ex. den amerikanska Securities and Exchange Commission, SEC.

Den rapport som lagts fram av Giorgos Katiforis är ett viktigt bidrag på området. Det kan också påpekas att kommissionens generaldirektorat för den inre marknaden i oktober 2003 inrättade fyra expertgrupper som skulle granska bl.a. de strategiska prioriteringarna för kommissionens åtgärder under de kommande åren. En av grupperna är särskilt ansvarig för värdepapperssektorn. Kommissionen kommer självfallet att beakta dessa expertgruppers slutsatser, och de kommer att offentliggöras före utgången av april 2004. Slutsatserna blir föremål för offentligt samråd under tiden maj-juni 2004. Under denna tid kommer en konferens på hög nivå att hållas (den 22 och 23 juni 2004). Först efter att resultaten av det offentliga samrådet och slutsatserna från högnivåkonferensen analyserats kommer kommissionen att ta ställning officiellt till frågan om kreditvärderingsinstituten i allmänhet och om deras registrering inom EU i synnerhet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/868 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/868

---

(2004/C 84 E/0960)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0751/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Europeiska kommissionens rationalisering av samordningen av medlemsstaternas ekonomiska politik

Trots Europeiska kommissionens försök att på ett rationellt sätt skapa samordnade och enhetliga riktlinjer för medlemsstaternas ekonomiska politik och sysselsättningspolitik, vilket hittills inte alltid skett på ett konkret och konstruktivt sätt, är denna process fortfarande synnerligen byråkratisk, komplicerad, utspridd över tiden och lämnar lite plats åt offentliga diskussioner på EU-nivå eller nationell nivå.

Borde inte kommissionen i grunden revidera sina metoder för att övervaka och samordna medlemsstaternas ekonomier efter att ha genomfört ett reellt samråd med Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén för att på så sätt möjliggöra en minskning av det demokratiska underskottet?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(14 april 2004)

Kommissionen har nyligen offentliggjort ett initiativ som rör förbättring av de ekonomiska styrelseformerna inom EU. Detta föranleddes av slutsatserna från Ekofin-rådet den 25 november 2003, där behovet av bättre och effektivare ekonomistyrning framhölls. I detta avseende undersöker kommissionen alternativ som skulle kunna bidra till att öka ekonomistyrningens effektivitet, vilket bl.a. omfattar en ny avvägning av de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och stabilitets- och tillväxtpakten som instrument för samordning av den ekonomiska politiken. Detta nya initiativ är ett bevis på att metoderna för övervakning och samordning av den ekonomiska politiken i medlemsstaterna uppdateras och ses över om och när så krävs. Initiativet är en uppföljning på förra årets reform av samordningen av politiken för rationalisering av riktlinjerna för den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken. Kommissionens uppfattning är att det leder till både en konsekventare politik genom bättre samordnade samordningsinstrument och ökad effektivitet genom en tydligare inriktning på genomförandet: den nya treåriga samordningsperioden gör det lättare för medlemsstaterna att på ett bättre sätt genomföra politisk vägledning från EU som är inriktad på centrala politiska frågor och bygger på grundliga analyser och diskussioner.

Politisk samordning är en process som innebär att man lär av erfarenheterna, och sådana finns bara sedan ett år när det gäller rationaliseringen av riktlinjerena för den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken. Kommissionen kommer att noga överväga ytterligare steg som bedöms vara lämpliga och diskutera detta med alla berörda parter.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/868 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/868

---

(2004/C 84 E/0961)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0752/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Bättre image för euron och Europeiska unionen i tredjeländer

Av ett antal tidningar som utkommer utanför gemenskapen framgår det att kunskaperna om euron är otillräckliga, liksom också om de ekonomiska, politiska och finansiella realiteterna i samband med den.

Har kommissionen i samband med kampanjen för euron för avsikt att vidta åtgärder, både bland yrkesfolk och vid universiteten, för att ge euron en bättre image på det internationella planet och på det sättet verka till förmån för att den används?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(5 april 2004)

Kommissionen är medveten om att uppfattningen om euron och Europeiska unionen i allmänhet i tredje land kräver en långsiktig informations- och kommunikationsstrategi. Inom ramen för sin informations- och kommunikationsstrategi kallad Ramverk för en kommunikationsstrategi för euron och den ekonomiska och monetära unionen under 2004 och därefter (Framework for a Communication Strategy for the Euro and Economic and Monetary Union in 2004 and beyond) planerar kommissionen att från och med 2004 förbättra uppfattningen i dessa länder om euron och dess ekonomiska, politiska och finansiella innebörd.

Under 2003 deltog kommissionen i organisationen av ett internationellt seminarium i Santiago de Chile kallat Europas erfarenheter av euron: uppbyggnaden av en ekonomisk och monetär union, europeiska och latinamerikanska makroekonomers gemensamma bedömning, (The European experience of the euro: Building an economic and monetary union, a joint assessment by European and Latin American macroeconomists) den 20 och 21 oktober 2003, och organisationen av konferenser för att öka medvetenheten i Aten kallad Europa, Medelhavsområdet och euron (Europe, the Mediterranean and the euro) den 3 och 4 februari 2003 och i Warzava kallad Från anslutning till att anta euron (From accession to adopting the euro) den 21 november 2003.

Genom den informations- och kommunikationsstrategi som skall genomföras från och med 2004 planerar kommissionen framför allt att som ett led i eurokampanjen genomföra seminarier och konferenser i tredje land. Yrkesverksamma grupper och universitet finns med bland dem som informations- och kommunikationsverksamheten riktar sig till och som skall bidra till att förbättra tredje lands uppfattning om euron och unionen.

Den externa informationsverksamhet som planerats för 2004 består av övervakning av media i viktiga finansiella centra (Förenta staterna, Japan och Sydostasien), informationsseminarier för press- och informationsansvariga i delegationerna, men också organisationen av aktiviteter i samarbete med unionens delegationer. I detta sammanhang planeras en omgång på fem konferenser i Förenta staterna som skall hållas på Institute for International Economics (Washington), Harvard University, University of California (Berkeley), University of Chicago och University of Texas (Austin). I Sydafrika skall två konferenser hållas i Johannesburg respektive Cap. Extern informationsverksamhet planeras också i Brasilien.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/869 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/869

---

(2004/C 84 E/0962)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0753/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Främja eurons internationella roll i samband med transaktioner mellan länderna i euroområdet och tredje länder

Europeiska kommissionen har alltid visat föga intresse av att främja användningen av euro i samband med de stora avtal som ingåtts med tredje länder, framför allt när det gäller råvaruförsörjning.

Trots den begränsade roll kommissionen kan spela i detta sammanhang är det säkert att en mer intensiv användning av euron för detta slags transaktioner skulle minska EU-ländernas kostnader för sina produkter och dessutom höja de europeiska produkternas och den europeiska ekonomins konkurrenskraft.

Är det inte dags att kommissionen lämnar denna neutrala inställning som ofta missförstås av tredje länder där man ibland tolkar kommissionens attityd som att den delvis förnekade den europeiska valutan eller som att kommissionen har lite intresse av denna europeiska valuta som, förutom att den är ett bytesmedel mellan EU:s tolv länder, också är en internationell handels- och reservvaluta?

Planerar kommissionen att vidta några särskilda åtgärder i samband med genomförandet av sina budgetåtaganden för att, framför allt inom nätverket av handelskammare, stimulera eurokampanjen i de nya anslutningsländerna och främja användningen av euro i transaktionerna mellan dessa länder och länderna i euroområdet, med tanke på de minskade kostnader detta skulle innebära?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Euron har sedan den infördes gradvis börjat användas allt mer internationellt. 2003 gjordes 31 % av alla internationella obligationsemissioner i euro, av betalningarna i utländsk valuta gjordes 23 % i euro och 19 % av alla reserver i utländsk valuta var i euro. Euron spelar även en viktig roll för handeln i länder utanför euroområdet som har starka band med euroområdet. Det fungerar även som ankarvaluta i ett flertal länders växelkurssystem, främst i Europa, Nordafrika och Afrikanska finansiella gemenskapen, det s.k. CFA-francområdet.

Det faktum att merparten av all internationell varuhandel sker i amerikanska dollar (USD) innebär inte automatiskt att priset på denna import skulle minska eller bli mer stabilt om den prissattes i euro. För råolja har exempelvis under de senaste tre årtiondena växelkursförändringar ibland spelat de europeiska importörerna i händerna, ibland varit till deras nackdel.

Det bästa som kan uppnås på politisk väg och som redan är på god väg, för att förmå marknaderna att i högre grad använda euron på internationell nivå, är att förbättra eurons användbarhet inom dess tre funktioner, nämligen som betalningsmedel, räkneenhet och värdebevarare. Europeiska centralbankens (ECB:s) stabilitetsinriktade monetära politik och dess arbete för att förbättra finansmarknadernas (infra)struktur och för att harmonisera reglerna för finansmarknaderna stärker således eurons internationella framtidsutsikter. En förbättrad yttre representation skulle säkert också otvivelaktigt bidra till att öka eurons status internationellt. Det är även viktigt att nyckelaktörerna har tillgång till information.

Vad beträffar de tio anslutande medlemsstaterna innebär deras medlemskap i EU att de i framtiden kommer att införa euron när de uppfyller konvergenskriterierna. Redan nu fakturerar dessa länder merparten av sin handel i euro. Användningen av euron vid exportaffärer i de av de tio anslutande länderna för vilka statistiska uppgifter föreligger varierar från 22 % (Cypern) och 87 % (Slovenien).

Sedan 2003 har kommissionen organiserat informations- och kommunikationsaktiviteter, som den konferens som ägde rum i Warsawa på temat ”Från anslutning till införande av euron”, där även parlamentet medverkade. Bland de grundläggande åtgärder som genomfördes under 2003 kan nämnas utarbetandet av en ”Ram för en kommunikationsstrategi för euron och Ekonomiska och monetära unionen under 2004 och därefter”, som skall genomföras under 2004. De nya medlemsstaterna är huvudsaklig målgrupp för de åtgärder som planeras inom denna strategi. Kommissionen planerar att ingå partner-skapsavtal med dessa länder, vilket kommer att göra det möjligt för dem att gradvis integrera erfarenheter inför eurons införande. Dessutom kommer informationsseminarier att hållas med informatörer från dessa länders centralbanker och finansministerier. I kommissionens planer för att främja och uppmuntra till en ökad användning av euron i de nya medlemsstaterna ingår även insatser som är riktade mot andra grupper, bl.a. media, och organisationer som handels- och industrikamrar i de nya medlemsstaterna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/870 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/870

---

(2004/C 84 E/0963)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0754/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Införandet av en eventuell europeisk rättsram för hedgefonder

Vad ämnar kommissionen företa sig i anledning av betänkandet från Purvis (A5-0476/2003) om hedgefonder och framför allt beträffande möjligheten att utarbeta en europeisk rättsram för dessa?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Med anledning av parlamentets omröstning om betänkandet om hedgefonder som lades fram av John Purvis vill José García-Margallo y Marfil veta hur kommissionen avser följa upp detta betänkande och särskilt om det finns möjlighet att utarbeta en rättslig ram inom EU inom vilken dessa hedgefonder skulle rymmas.

Kommissionen vill först erinra om att den under det informella möte som ägde rum mellan ekonomi- och finansministrarna i Oviedo i april 2002 åtog sig att undersöka hedgefondernas roll. Detta åtagande skall ses mot bakgrund av den situation som rådde vid den tidpunkten i efterdyningarna av Enronskandalen.

Parallellt lanserades flera initiativ på internationell nivå i samma fråga. Man kan exempelvis lyfta fram arbetet inom ramen för Forum för ekonomisk stabilitet (FSF), den internationella organisationen för värdepapperskommittéer (OICV) och de nationella regleringsorganen, som amerikanska Securities and Exchange Commission.

Det betänkande som lades fram av John Purvis utgör ett viktigt bidrag i ämnet. Kommissionens generaldirektorat för den inre marknaden inrättade i oktober 2003 fyra expertgrupper för att undersöka framför allt de strategiska prioriteringarna vad gäller de åtgärder som kommissionen skall vidta under de kommande åren. En av dessa grupper är särskilt inriktad på förmögenhetsförvaltning, en annan arbetar med värdepapper. Kommissionen kommer givetvis att ta hänsyn till dessa expertgruppers resultat, som kommer att offentliggöras före april månads utgång 2004. Dessa resultat kommer att bli föremål för offentligt samråd under maj och juni 2004. En högnivåkonferens kommer att hållas under denna period (den 22 och 23 juni 2004). Först efter det att resultatet av det offentliga samrådet och slutsatserna från konferensen har analyserats kommer kommissionen att ta officiell ställning i frågan om derivatinstrument och alternativa investeringsfonder.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/871 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/871

---

(2004/C 84 E/0964)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0755/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Statistik om det europeiska harmoniserade konsumentprisindexet

Det harmoniserade konsumentprisindexet, som används av Eurostat, utgör en referens för jämförelser av inflationen i olika medlemsstater. Det är inte min avsikt att ifrågasätta dess karaktär av att vara utarbetat på ett vetenskapligt högtstående sätt. Men hur vill kommissionen mot bakgrund av detta förklara att medborgarna inom euroområdet ständigt har en känsla av att priserna stigit mycket mera än vad det harmoniserade konsumentprisindexet ger vid handen?

Har kommissionen gjort klart för sig vilka synnerligen negativa följdverkningar denna uppfattning kan få, om man inte lyckas ändra på den? Det är ju välkänt att inflationsfenomen har mycket viktiga återverkningar på folkpsykologin samt påverkas av denna. Har kommissionen också gjort klart för sig att det delvis kan bero på just denna uppfattning, som för all del troligen är oriktig, att hushållens konsumtion minskat eller stannat av och att den därför måste bemötas på ett övertygande sätt?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Kommissionen har konstaterat att det finns en skillnad mellan de prisökningar som registreras i officiell statistik som det harmoniserade konsumentprisindexet (HKPI) och de mätningar på upplevd inflation som görs i medlemsstaterna. Det finns ett flertal möjliga orsaker till dessa skillnader. En förklaring som har kunnat styrkas med bevis (se exempelvis Eurostats pressmeddelande om HKPI från juni 2003) sammanhänger med det faktum att konsumenter efter övergången till sedlar och mynt i euro upplevde betydande prisökningar på vissa typer av varor och tjänster, främst små tjänster och vissa ofta inköpta varor. Dessa varor tenderar att ha ett stort inflytande på hur allmänheten upplever prisutvecklingen, samtidigt som de väger relativt lätt i den övergripande konsumtionskorg som mäts av konsumentprisindex och därför uppvägs av måttligare prisökningar på andra kategorier av varor och tjänster.

Kommissionen är fullt medveten om de möjliga makroekonomiska risker som kan härröra från den dåliga samstämmigheten mellan upplevd och faktisk inflation. Kommissionen konstaterar dock även att det finns andra mer grundläggande faktorer som i allmänhet anses ha en större effekt på beteendeändringar i fråga om utgifter för privat konsumtion. Till dessa hör förändringar av arbetslösheten, löner, priser på egendom och medlemsstaternas finanspolitik. På grundval av de ekonomiska indikationer som kommissionen har kännedom om förefaller det således inte troligt att skillnaden mellan faktisk och upplevd inflation skulle vara en viktig orsak till privatkonsumtionens utveckling i euroområdet under den senaste tiden.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/872 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/872

---

(2004/C 84 E/0965)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0757/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   En utökad roll för marknadens aktörer i samband med integrationen av de europeiska finansmarknaderna

Lamfalussy-processen har gjort det möjligt för fackmän inom sektorn finansiella tjänster att i avsevärt högre grad vara med och utarbeta gemenskapslagstiftningen för denna sektor, något som är ytterst positivt.

Samordningen mellan dessa marknadsaktörer måste dock bli effektivare, eftersom integrationen av marknaderna visserligen måste ske på lagstiftningsväg men i lika hög grad genom en tillnärmning av nationell praxis på dessa marknader och genom en bättre standardisering av produkterna.

Borde inte kommissionen sporra till uppkomsten av sådana regler på gemenskapsnivå, till exempel genom att det utvecklades ett index för EONIA-räntan (den genomsnittliga räntan för dagslån i euro)?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Det gläder kommissionen att parlamentsledamoten delar dess uppfattning i fråga om de positiva effekterna av Lamfalussy-processen. Kommissionen instämmer med parlamentsledamotens analys om det ökade och positiva inflytandet från de sakkunniga inom värdepappersområdet när det gäller att utforma lagstiftning på området.

Utöver den rättsliga ramen för gemenskapslagstiftningen är kommissionen i allmänhet positiv till alla initiativ som syftar till en bättre integration av de europeiska finansmarknaderna och som gynnar dessa marknaders tillväxt och utveckling. Ett självständigt initiativ från bankernas sida som att utarbeta ett referenssystem för marknadsräntorna som EONIA verkar därför mycket lovvärt och bör stödjas.

Den europeiska marknaden för finansiella tjänster kommer från och med maj 2004 otvivelaktigt att behöva fler europeiska indexsystem och det kommer även att krävas konventioner eller t.o.m. normer för vissa produkter. Detta är ett arbete som marknadsaktörerna i första hand borde ta på sig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/873 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/873

---

(2004/C 84 E/0966)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0758/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Förlust av förtroende hos spararna till följd av den senaste tidens finansskandaler

Vad överväger kommissionen göra mot bakgrund av den senaste tidens finansskandaler för att återställa allmänhetens förtroende för finansmarknaderna? Vilka åtgärder avser kommissionen vidta?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Kommissionen delar till stor del de farhågor som kommer till uttryck i den resolution som antogs av parlamentet den 11 februari 2004. De flesta av dessa frågor har redan tagits upp i kommissionens meddelande om en förstärkt lagstadgad revision i EU (1), kommissionens meddelande om en lagstadgad revision i Europeiska unionen: vägen framåt (2), kommissionens handlingsplan om modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen (3) samt i handlingsplanen för genomförandet av handlingsramen för finansmarknaderna (4). Dessa handlingsplaner har finjusterats för att anpassas till den senaste utvecklingen.

Den 16 mars 2004 (5) antog kommissionen ett förslag som innebär en grundläggande förändring av gemenskapslagstiftningen för revisorer. I förslaget anges de auktoriserade revisorernas skyldigheter, krav på oberoende och god revisionssed genom att man inför ett krav på extern kvalitetsförsäkring och garanterar en ordentlig offentlig översyn av revisoryrket. Detta innebär en avsevärd breddning av rådets åttonde direktiv om bolagslagstiftning (5), som endast omfattade godkännande av auktoriserade revisorer.

Även om förslaget förbereddes långt före Parmalatskandalen har det anpasssats för att beakta de specifika implikationerna av den affären. Exempelvis tas koncernrevision och offentlig översyn upp. På grundval av erfarenheten från Aholdfallet innehåller förslaget också ett klargörande av revisionskommitténs roll i förhållande till företagets internkontroll. Mot bakgrund av detta fall anges det särskilt i förslaget att revisionskommittén i fråga om verksamheter av allmänt intresse skall övervaka effektiviteten i företagens internrevision, internkontroll och riskhanteringssystem.

Dessutom skulle det föreslagna direktivet innehålla ett krav på att ledningen för systemet för offentlig översyn av revisorer som granskar ”offentliga organ” inte får innehålla yrkesverksamma revisorer - med andra ord representanter för börsbolag, banker och försäkringsföretag.

Ytterligare åtgärder kommer att innefatta ett förslag om krav på mer öppenhet och insyn i affärer med närstående parter - särskilt när företagen i särskilda fall använder sig av för särskilda ändamål skapade juridiska enhter. Dessutom kommer förslaget att innehålla ett klargörande om styrelseledamöternas ansvar för årsredovisningarna och central icke-finansiell information samt offentliggörandet av en årlig företagsstyrningsberättelse i börsnoterade företag. Dessutom kommer kommissionen att utfärda en rekommendation om styrelseledamöter som inte är anställda i företaget.

Kommissionen föreslå ett tredje direktiv om penningtvätt som omfattar föreskifter om mer detaljerade krav på ”customer due diligence” för alla intermediärer - från finansinstitut till tjänsteleverantörer. Mot bakgrund av den roll som investeringsbanker, kreditvärderingsinstitut och finansanalytiker spelade i Parmalataffären, kommer kommissionen att analysera huruvida ytterligare regleringar krävs.

---

(1)  EUT C 236, 2.10.2003.

(2)  EGT C 143, 8.5.1998.

(3)  KOM(2003) 284 slutlig.

(4)  KOM(1999) 232 slutlig.

(5)  KOM(2004) 177 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/874 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/874

---

(2004/C 84 E/0967)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0759/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   En allmän ram för att trygga stabiliteten på de europeiska finansmarknaderna

Till följd av integrationen på finansmarknaderna kommer finansinstituten alltmer att utsträcka sin verksamhet över gränserna. Detta kan leda till att systemriskerna påtagligt ökar och sprids över gränserna. Har kommissionen mot bakgrund av detta några planer på att låta de nationella centralbankerna och Europeiska centralbanken spela en mera betydelsefull roll, som skulle gå utöver att de, såsom i dagens läge, helt enkelt samarbetar och ömsesidigt utbyter information?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Integrationen av EU:s finanssektor leder till nya utmaningar vad gäller finansiell stabilitet, eftersom gränsöverskridande och sektorsövergripande kopplingar leder till ökade spridningsrisker. Den finansiella integrationsprocessen behöver därför åtföljas av närmare samordning mellan de nationella myndigheter som är ansvariga för reglering och övervakning av finansinstitut samt krishantering, med stöd av lämpliga rättsliga och institutionella system på EU-nivå.

Det finns redan en omfattande rättslig ram på EU-nivå för tillsynslagstiftning för finanssektorn, men övervakning och krishantering är huvudsakligen nationella behörighetsområden. I hur hög grad de nationella centralbankerna är involverade i övervakningen varierar från en medlemsstat till en annan. Oavsett vilken nationell struktur som har valts delar dock kommissionen parlamentsledamotens uppfattning att alla medel som står till buds bör användas för att se till att alla berörda myndigheter samverkar effektivt på EU-nivå.

I de två rapporterna från Ekonomiska och finansiella kommittén om finansiell stabilitet (april 2000) och krishantering (april 2001), de s.k. Brouwer-rapporterna, bedömdes huruvida de befintliga strukturerna för reglering och övervakning i EU kan garantera finansiell stabilitet, samtidigt som frågan om gränsöverskridande och sektorsövergripande samordning mellan nationella övervakningsorgan och centralbanker inom EU utreddes särskilt. Rapporterna visade att de befintliga institutionella systemen för samarbete är lämpligt utformade, men att deras funktion bör förbättras. Genomförandet av rekommendationerna i dessa rapporter granskas regelbundet av Ekofin-rådet, och betydande framsteg har gjorts.

Ett samförståndsavtal om samarbete i krissituationer undertecknades mellan banktillsynsmyndigheter och centralbanker, även Europeiska centralbanken, i samtliga medlemsstater 2003. Kommissionen har även föreslagit en utvidgning av Lamfalussyförfarandet till alla finanssektorer. Därmed skapas de forum som behövs för att stärka samarbetet mellan nationella övervakningsorgan på EU-nivå, inbegripet centralbanker när detta anses lämpligt. Den nya kommittéstrukturen syftar även till att underlätta tillnärmning av medlemsstaternas regler för tillämpning av EU:s finanslagstiftning. Direktivet om finansiella konglomerat, som kommer att genomföras i medlemsstaterna i augusti 2004, kommer också att förbättra och effektivisera tillsynen av gränsöverskridande företagsgrupper, genom att en tillsynssamordnare tillsätts.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/874 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/874

---

(2004/C 84 E/0968)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0761/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Europapass och försäljning av finansiella produkter i Europa

Kan en medlemsstat motsätta sig försäljningen av ett finansiellt instrument för vilket det utfärdats ett europapass enligt direktivet om prospekt som skall offentliggöras när värdepapper saluförs, framför allt om medlemsstaten anser att instrumentet i fråga innebär alltför stora risker för den allmänhet bland vilken det avses saluföras?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Det skall först påpekas att principen om fullständigt förbud mot restriktioner för kapitalrörelser formuleras redan i fördraget. Genom artiklarna 56-60 i EG-fördraget infördes en ny ordning för kapitalrörelser. Genom artikel 56 fastställs principen om fullständigt förbud mot restriktioner för kapitalrörelser och betalningar, såväl mellan medlemsstater som mellan medlemsstater och tredje land. Denna artikel är direkt tillämplig, och i artikel 58 anges de områden där medlemsstaterna får behålla bestämmelser om information, tillsyn och beskattning utan att kapitalrörelserna hindras.

Enligt gemenskapsrätten krävs förhandsinformation när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad ...

Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 (1) får inte värdmedlemsstaterna göra invändningar eller kräva ytterligare information med hänvisning till att dokumentationen skulle vara ofullständig eller otillräcklig när det gäller de risker som är förenade med investeringen, om dokumentationen har godkänts av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten.

Däremot innehåller inte direktivet något förbud för värdmedlemsstaterna mot att införa särskilda regler som gäller marknadsföringen när värdepapper erbjuds till allmänheten.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG, EUT L 345, 31.12.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/875 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/875

---

(2004/C 84 E/0969)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0767/04

från Brian Crowley (UEN) till kommissionen

(4 mars 2004)

Ämne:   Handlingsplan eEurope 2005

Diskussioner pågår för närvarande beträffande tillämpningen av handlingsplan eEurope 2005.

Kan kommissionen uttala sig om vilka garantier som kommer att ingå i denna handlingsplan för att kulturell och språklig mångfald kommer att skyddas i samband med tillämpningen av detta program? Kan kommissionen garantera att både landsbygden och statsområden, liksom avlägsna områden inom EU kommer att kunna dra nytta av fördelarna med ny och utvecklande informationsteknik?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Kommissionen vill bekräfta den betydelse som den fäster vid att upprätthålla den språkliga och kulturella mångfalden. Informationssamhället kan förstärka mångfalden och göra det möjligt att erbjuda en lång rad tjänster på lokala språk och att tillgodose specifika lokala behov. Handlingsplanen eEurope 2005 syftar till att främja utvecklingen av tjänsters tillämpningar och innehåll, och kommissionen anser att detta kommer att utgöra ett viktigt bidrag till att den europeiska kulturen på alla nivåer skall kunna blomstra.

Frågan rör de pågående diskussionerna om genomförandet av eEurope, inom ramen för den planerade översynen efter halva tiden med syftet att se till att handlingsplanen, som antogs av 15 medlemsstater vid Europeiska rådet i Sevilla (den 21 och 22 juni 2002), anpassas till ett utvidgat EU med 25 medlemmar. Kommissionen gjorde en undersökning bland medlemsstaterna och de anslutande länderna i slutet av 2003, och det allmänna gensvaret var att eEurope är ett värdefullt program och att dess mål inte behöver ändras. Detta utgör en förtroendeförklaring från hela Europa för eEuropes strategi och mål, som innefattar språklig och kulturell mångfald och ett informationssamhälle för alla, inklusive stadsområden, landsbygd och avlägset belägna områden.

eEurope är ett paraply som täcker in en lång rad åtgärder och program, varav ett av de viktigaste programmen med avseende på mångfald är eContent. Detta program stödjer ökad tillgång till och användning och distribution av europeiskt digitalt innehåll. Det syftar till att förbättra tillgången för alla till digitalt innehåll av hög kvalitet på flera språk i de globala nätverken. Kommissionen antog den 19 december 2002 ett arbetsprogram för 2003 och 2004 med en förväntad budget på 26,5 miljoner euro år 2004.

Kommissionen har även föreslagit ett nytt program, eContentplus (2005-2008), till stöd för utvecklingen av flerspråkigt innehåll för innovativa tjänster on-line i hela EU. Det nya programmet är inriktat på tre områden: geografiska data, utbildningsmaterial och kulturellt innehåll, och det syftar till att stödja kombinationen av information från olika system, oavsett format, språk och plats.

När det gäller att se till att alla områden får ta del av tekniken har kommissionen vidtagit åtgärder för att fördela resurser till de områden som riskerar att utelämnas. I handlingsplanen eEurope 2005 uppmärksammas Europas behov av utbredd tillgång till bredband till konkurrenskraftiga priser. Trots att investeringarna i bredband främst kommer från den privata sektorn innehåller handlingsplanen förslag om genomförande i mindre gynnade områden. I detta syfte har kommissionen offentliggjort ett arbetsdokument som innehåller riktlinjer för kriterier och former för användning av strukturfonder vid elektroniska kommunikationer (1). Syftet med dessa riktlinjer är att hjälpa medlemsstaterna och regionerna att förbereda sina infrastrukturprojekt för elektroniska kommunikationer (även för bredband) så att de kan läggas fram för Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) för att omfattas av stöd.

---

(1)  SEK(2003)895.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/876 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/876

---

(2004/C 84 E/0970)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0771/04

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(5 mars 2004)

Ämne:   La Breña Il-dammen — kompensationsåtgärder

Kommissionens beslut från december 2003 om att medfinansiera La Breña-dammen, som ingår i den spanska vattenplanen, med 80 miljoner euro inkluderar en rad kompensationsåtgärder som man kommit överens om med de spanska myndigheterna. Åtgärderna är förmodligen avsedda att minska de negativa konsekvenserna av projektet.

Kan kommissionen ge en förteckning över dessa åtgärder? Eftersom den nya dammen blir en reservoar som är fyra gånger större än den nuvarande och ligger mitt i ett Natura 2000-område, undrar jag hur kommissionen kan anse det vara möjligt att kompensera för förstörelsen av över 2000 ha högkvalitativ livsmiljö? Hur har kommissionen beräknat värdet av denna livsmiljö som utgör en förbindelse mellan det två sista populationerna av iberisk lo i Spanien?

Hur kommer den speciella ställning som de prioriterades arterna (den iberiska lon) som ingår i bilaga II och IV till direktivet om livsmiljöer att tryggas i det här projektet?

Hur avser kommissionen att övervaka tillämpningen av kompensationsåtgärderna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen hänvisar till svaret som gavs på frågeställarens muntliga fråga H-l20/04, som ställdes på parlamentets frågestund under den första sessionen i mars (1), och lämnar följande kompletterande information.

De kompensatoriska åtgärder som lagts fram av de spanska myndigheterna beträffande projektet La Breña Il-dammen är betydelsefulla och skall uppväga eventuell gränspåverkan som kan inträffa. För att kompensera för skada på den iberiska lons livsmiljö, föreslås att ett område på 2134 hektar (ha) exproprieras och att området sköts aktivt för att gynna lon. De kompensatoriska åtgärderna för den iberiska lon inriktas inte bara på bevarande av livsmiljön och återinförande av rovdjursarter, utan siktar även på förbindelseproblemen mellan de två underpopulationerna av iberisk lo. Av denna anledning har speciella åtgärder vidtagits för att förbättra de ekologiska korridorerna. Dessutom inriktar sig kompensationspaketet inte bara på den iberiska lon, utan även på områdets övriga avgörande arter. På så sätt säkerställs platsens heltäckande perspektiv.

De föreslagna kompensatoriska åtgärderna utarbetades av initiativtagaren med stöd av betydelsefulla vetenskapliga institutioner som den biologiska forskningsstationen (Estación Biológica Doñana) och institutionen för ekologi på universitetet i Córdoba. De kompensatoriska åtgärderna har bedömts av Andalusiens regionala miljödepartement och det spanska miljödepartementet genom expertgruppen för den iberiska lon. Båda institutionerna har avgivit en positiv bedömning.

Dammen ligger i sydöstra delen av Natura 2000 och överlappar områdets gränser. Läget skulle kunna betecknas som perifert i förhållande till Natura 2000-området. Det kommer att påverka 625 ha, som utgör cirka 1,05 procent av platsens 60 000 ha.

Kommissionen kommer att tillgängliggöra listan över kompensatoriska åtgärder samt dess yttrande i detta fall och annan tillgänglig miljöinformation som rör detta projekt, i enlighet med artiklarna 4.4 och 4.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (2).

Kommissionen anser att det är möjligt att sluta sig till att det heltäckande perspektivet i Natura 2000-nätverket inte kommer att påverkas signifikant på lång sikt, trots de troliga effekterna av att La Breña II-dammen byggs vid sidan av den prioriterade arten iberisk lo och arterna i bilaga 1 i fågeldirektivet (3) och de sannolika resultaten från de planlagda kompensatoriska åtgärderna som återfinns i det projektet framtaget av tillsynsmyndigheterna.

Kommissionen emotser att få årliga övervakningsrapporter om projektets genomförande från den spanska regeringen.

---

(1)  Skriftligt svar, 9.3.2003.

(2)  EGT L 145, 31.5.2001.

(3)  Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/877 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/877

---

(2004/C 84 E/0971)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0780/04

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Kränkning av religionsfriheten i Förenade kungariket

Med beaktande av

| — | artikel 9 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, |
| --- | --- |

—

artikel 9 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,

| — | artiklarna 10 och 22 i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

artiklarna 10 och 22 i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen,

| — | artikel 6 i EU-fördraget, |
| --- | --- |

—

artikel 6 i EU-fördraget,

| — | den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och |
| --- | --- |

—

den internationella rapporten från 2003 om religionsfrihet från Förenta staternas inrikesdepartement, och

av följande skäl:

| — | I Förenade kungariket har Enighetskyrkan försökt få reseförbudet upphävt för sin ledare, den ärevördige Sun Myung Moon. |
| --- | --- |

—

I Förenade kungariket har Enighetskyrkan försökt få reseförbudet upphävt för sin ledare, den ärevördige Sun Myung Moon.

| — | Den 15 maj sändes ett brev till den ärevördige Moon där han avråddes från att försöka ta sig in i landet på grund av att hans närvaro där inte skulle leda till något gott för allmänheten med hänsyn till den allmänna ordningen. |
| --- | --- |

—

Den 15 maj sändes ett brev till den ärevördige Moon där han avråddes från att försöka ta sig in i landet på grund av att hans närvaro där inte skulle leda till något gott för allmänheten med hänsyn till den allmänna ordningen.

Kan kommissionen säga om den känner till de beskrivna händelserna?

Anser kommissionen att detta agerande är en kränkning av de grundläggande friheterna enligt artiklarna 10 och 22 i stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen, och att det därmed rör huvudinnehållet i dessa, som uttryckligen skyddas av artikel 52 i samma rättsakt?

Anser kommissionen likaså att dessa händelser står i motsättning till artikel 6 i EU-fördraget och därmed de principer som är gemensamma för alla medlemsstater om respekt för de mänskliga och grundläggande rättigheterna?

Kan kommissionen ge upplysningar om på vilket sätt man avser att avråda Förenade kungariket från detta agerande som står i motsättning till religionsfriheten?

Om kommissionen inte uttryckligen fördömer det beskrivna agerandet, på vilka rättsliga principer stöder man en sådan ståndpunkt?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(22 april 2004)

Kommissionen känner inte till de händelser som frågeställaren tar upp.

Vad gäller de brittiska myndigheternas vägran att bevilja inresetillstånd för ledaren för Enighetskyrkan Sun Myung Moon vill kommissionen påpeka att upprätthållandet av allmän ordning och inre säkerhet enligt EG-fördraget ligger inom varje medlemsstats behörighetsområde, och att därför varje medlemsstat kan besluta att vägra inresa och vistelse på dess territorium för en tredjelandsmedborgare på sådana grunder.

Kommissionen är dessutom inte behörig att ingripa vid eventuella brott mot de grundläggande rättigheterna, bl.a. religionsfriheten, om inte dessa ligger inom ramen för gemenskapsrätten och dess genomförande, och kan inte heller ingripa på grund av att Sun Myung Moon inte är medborgare i någon annan medlemsstat än Förenade kungariket.

Det skall slutligen påpekas att om någon anser att hans eller hennes grundläggande rättigheter inte har respekterats finns det möjlighet att anmäla detta till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna efter det att de nationella möjligheterna till rättelse har uttömts.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/878 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/878

---

(2004/C 84 E/0972)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0781/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Koncession för avledning av vatten i samband med liberaliseringen av elmarknaden

Olikheterna mellan systemen förstärker den bristande jämvikt som gör att de medlemsstater som redan har fastställt den exakta tidsperioden för koncessionerna utsätts för ett starkt konkurrenstryck. En asymmetrisk marknad skulle inte bara leda till ett outhärdligt konkurrenstryck, utan skulle också kunna äventyra en del av liberaliseringsprocessen för elmarknaden. Frågan uppstår huruvida det för närvarande håller på att planera korrigerande åtgärder och interventioner för detta.

Kan kommissionen ange hur koncessions- och tillståndssystemen är reglerade i de olika medlemsstaterna och i de nya anslutningsländerna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Man måste skilja mellan avregleringen av elmarknaden och de relevanta tillståndsförfarandena för vattenkraftverk.

EU har utarbetat övergripande vattenpolitisk lagstiftning i form av ramdirektivet om vatten (1).

Direktivet gäller;

| — | allt vatten (floder, sjöar, grundvatten och kustvatten), |
| --- | --- |

—

allt vatten (floder, sjöar, grundvatten och kustvatten),

| — | alla källor till mänsklig påverkan på vatten (bl.a. elproduktion i värmekraftverk och vattenkraftverk), |
| --- | --- |

—

alla källor till mänsklig påverkan på vatten (bl.a. elproduktion i värmekraftverk och vattenkraftverk),

| — | innehåller det rättsligt bindande målet att god status för allt vatten i princip skall åstadkommas eller bibehållas till 2015, kopplat till en klausul för att förhindra försämring, |
| --- | --- |

—

innehåller det rättsligt bindande målet att god status för allt vatten i princip skall åstadkommas eller bibehållas till 2015, kopplat till en klausul för att förhindra försämring,

| — | innebär att tillstånd krävs för all påverkan på vatten (t.ex. uttag, uppdämning, avledning av floder samt utsläpp). Dessa kontroller/tillstånd skall ses över med jämna mellanrum och vid behov uppdateras. |
| --- | --- |

—

innebär att tillstånd krävs för all påverkan på vatten (t.ex. uttag, uppdämning, avledning av floder samt utsläpp). Dessa kontroller/tillstånd skall ses över med jämna mellanrum och vid behov uppdateras.

Genomförandet av direktivet sker stegvis, och dess införlivande med nationell lagstiftning skall äga rum senast den 22 december 2003 (nya medlemsstater den 1 maj 2004), den första analysen av påverkan och konsekvenser senast den 22 december 2004, och därefter skall förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt utvecklas med fullt offentligt deltagande och vara färdiga senast den 22 december 2009.

Kommissionen anser att genomförandet av detta direktiv inte bara kommer att leda till god vattenkvalitet (”god status”), utan även ge en sund och förutsägbar grund för tekniska, finansiella och politiska beslut och på så vis ge rättvisa förutsättningar samtidigt som hänsyn tas till de olika hydrologiska och miljömässiga förhållandena i olika delar av EU. Sedan 2001 har genomförandet av direktivet kompletterats med omfattande insatser av kommissionen, medlemsstaterna (även de nya), icke-statliga organisationer och berörda parter inom ramen för en gemensam genomförandestrategi.

Ramdirektivet om vatten och dess bestämmelser enligt ovan kommer att gälla de nya medlemsstater som ansluter sig till EU den 1 maj 2004, på samma sätt som för de nuvarande medlemsstaterna. Det finns inga övergångsperioder.

---

(1)  Rådets och parlamentets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/879 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/879

---

(2004/C 84 E/0973)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0782/04

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Särskilda skyddsbestämmelser i samband med liberaliseringen av elmarknaden

I samband med liberaliseringen av elmarknaden bör man särskilt överväga om det med hänsyn till etableringsfriheten behövs specialutformade skyddsbestämmelser för bergsområden där bevarandet av miljön i dessa områden ges högsta prioritet. Denna särskilda hänsyn från lagstiftarens sida bör uttryckligen avspeglas i villkoren för tilldelning eller förnyelse av koncessioner för avledning av vatten för elproduktion och genom att man inför särskilda obligatoriska kontroller när det gäller administration av koncessionen.

Anser kommissionen att det inom ramen för liberaliseringsprocessen är berättigat med skyddsbestämmelser för särskilda ”känsliga” områden?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

EU har utarbetat en övergripande lagstiftning för vattenpolitik i och med ramdirektivet för vatten (1).

I detta direktiv

| — | uppmärksammas alla vattenresurser (floder, sjöar, grundvatten och kustvatten), |
| --- | --- |

—

uppmärksammas alla vattenresurser (floder, sjöar, grundvatten och kustvatten),

| — | uppmärksammas alla typer av mänsklig påverkan på vatten (bland annat alstring av elektricitet i värmekraftverk och vattenkraftverk), |
| --- | --- |

—

uppmärksammas alla typer av mänsklig påverkan på vatten (bland annat alstring av elektricitet i värmekraftverk och vattenkraftverk),

| — | fastställs det rättsligt bindande målet att en god vattenstatus som regel skall uppnås/bevaras i alla vatten senast år 2015, vilket är kopplat till en klausul om att statusen inte får försämras, |
| --- | --- |

—

fastställs det rättsligt bindande målet att en god vattenstatus som regel skall uppnås/bevaras i alla vatten senast år 2015, vilket är kopplat till en klausul om att statusen inte får försämras,

| — | krävs fullständig hänsyn till särskilda skyddade områden (exempelvis naturskyddsområden, områden för uttag av dricksvatten, badområden), |
| --- | --- |

—

krävs fullständig hänsyn till särskilda skyddade områden (exempelvis naturskyddsområden, områden för uttag av dricksvatten, badområden),

| — | föreskrivs det att all relevant påverkan på vatten (exempelvis uttag, uppdämning, avledning av floder och utsläpp) skall omfattas av ett tillståndsförfarande. Dessa regleringar/tillstånd skall ses över regelbundet och uppdateras vid behov. |
| --- | --- |

—

föreskrivs det att all relevant påverkan på vatten (exempelvis uttag, uppdämning, avledning av floder och utsläpp) skall omfattas av ett tillståndsförfarande. Dessa regleringar/tillstånd skall ses över regelbundet och uppdateras vid behov.

Direktivet genomförs stegvis och skall vara införlivat i nationell lagstiftning senast den 22 december 2003 (för de nya medlemsstaterna den 1 maj 2004). En första analys av påverkan och konsekvenser skall vara klar senast den 22 december 2004 och förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt med fullständig offentlig medverkan skall slutföras senast den 22 december 2009.

Kommissionen anser att genomförandet av detta direktiv inte bara kommer att leda till god kvalitet (”god status”) på vattenresurserna, utan även till ett sunt och förutsebart underlag för tekniska, finansiella och politiska beslut, som således kommer att ge rättvisa konkurrensförhållanden, samtidigt som hänsyn tas till de olika hydrologiska villkoren och miljövillkoren i olika regioner i unionen såväl som i särskilda skyddsområden. Detta återspeglas även i den bindande principen om att miljömål med ”god status” måste bygga på villkoren för opåverkade vatten i respektive region, och att den således förutsätter ett skräddarsytt mål som bygger på tydliga bestämmelser. I direktivet fastställs ett miljömål som är ambitiöst som det är, men enligt EG-fördraget får medlemsstaterna införa eller behålla ännu strängare skyddsåtgärder (2).

Genomförandet av direktivet har sedan 2001 kompletterats med övergripande åtgärder från kommissionen, medlemsstaterna (inklusive de nya medlemsstaterna), icke-statliga organisationer och berörda aktörer inom ramen för en gemensam genomförandestrategi.

Ramdirektivet för vatten och dess ovan angivna bestämmelser kommer att vara tillämpliga på EU:s nya medlemsstater från och med den 1 maj 2004 på samma sätt som på de nuvarande medlemsstaterna. Inga övergångsperioder är tillåtna.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.

(2)  Artikel 176 i EG-fördraget, konsoliderade versioner av Fördraget om Europeiska unionen och av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, EGT C 325, 24.12.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/880 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/880

---

(2004/C 84 E/0974)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0785/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Utvisning av föräldrar till irländska medborgare/EU-medborgare

Känner kommissionen till att 11 000 föräldrar till barn som fötts i Irland för närvarande riskerar att bli tvungna att lämna Irland? Detta trots att de berörda barnen fötts i Irland och därför är irländska medborgare/EU-medborgare. Politiken att tillåta utvisning av föräldrar till barn som är irländska medborgare/EU-medborgare kan innebära att dessa barn tvingas lämna Irland och följa sina föräldrar för att leva i länder där deras rättigheter, som de anges i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, kanske inte skyddas.

Har kommissionen kontaktat den irländska regeringen angående rättigheterna för de irländska medborgare/EU-medborgare vars föräldrar riskerar utvisning? Anser kommissionen att denna politik diskriminerar de barn som är medborgare med föräldrar som är medborgare i tredje land?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(7 april 2004)

Parlamentsledamoten tar upp frågan om barn som fötts på Irland av föräldrar som är medborgare i tredjeland. I likhet med alla personer som föds på Irland har dessa barn blivit irländska medborgare. När det gäller utvisning av medborgare kan man hänvisa till artikel 3.1 i protokoll nr 4 till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Där föreskrivs att ”ingen får utvisas från den stat som han är medborgare i, vare sig genom individuella eller genom kollektiva åtgärder.”

Om dessa barn emellertid inte har utövat sin rätt till fri rörlighet och lämnat Irland för att bosätta sig i en annan medlemsstat är det inte möjligt att tillämpa gemenskapsrättsliga principer i detta fall. Under dessa omständigheter tillämpas irländsk rätt - även i fråga om utvisning - på barn som är födda på Irland av föräldrar som är medborgare i tredjeland. Kommissionen kan därför inte besvara parlamentsledamotens frågor.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/881 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/881

---

(2004/C 84 E/0975)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0791/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Angrepp på naturparken Ria Formosa (Natura 2000)

De portugisiska myndigheterna klassificerade 1999 Parque Natural da Ria Formosa (söder om Faro i Algarve) som särskilt skyddsområde, i enlighet med artikel 4 i fågeldirektivet (79/409/EEG (1)). Under trycket från den expanderande turistindustrin verkar Ria Formosa ha blivit en lekboll i händerna på exploatörer som - enligt halvofficiella planer - vill anlägga sammanlagt 21 golfbanor och 9 marinor, förutom 10 tomtområden för lägenheter och villor (källa: Expresso den 11 augusti 2001).

Under de år som gått har redan 25 fågelarter som häckar i detta område helt eller delvis försvunnit, bland vilka märks kungsfiskare, natthäger, rödhöna, rödhuvad dykand och purpurhäger. Rovfågelbeståndet har också minskat dramatiskt, eftersom kaniner, harar och igelkottar alla försvunnit.

Det avverkas skog (olovligen) och vissa skogsbränder verkar inte ha uppstått av sig själva. Det förefaller som om parken Ria Formosa (drygt 23 000 hektar) inte alls skyddas av myndigheterna, utan försummas. Unik dynvegetation i våtmarksområdena försvinner som en följd av att de förorenas med avloppsvatten från åar som rinner ut i lagunerna. Det nersmutsade vattnet ökar riskerna för malaria. Enligt Portugals statistikbyrå INE (The News, den 14 februari 2004) dog 12 människor i malaria i Portugal 2001.

Håller Europeiska kommissionen med mig om att denna unika naturpark offras till förmån för ekonomisk verksamhet som strider mot Ria Formosas avsedda karaktär av särskilt skyddsområde?

Har Europeiska kommissionen för avsikt att för de portugisiska myndigheterna påtala att utvecklingen i och kring detta naturområde går i orätt riktning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

I frågan redogörs för olika hot mot naturreservatet Rio Formosa, vilka framför allt har samband med projekt som går ut på att uppföra turistanläggningar och golfbanor.

Ovannämnda naturreservat utgör ett område av gemenskapsintresse benämnt ”Ria Formosa/Castro Marim”, utnämnt på förslag av Portugal enligt artikel 4 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (2). Området är också ett särskilt skyddsområde benämnt ”Ria Formosa” som Portugal har utsett enligt artikel 4 i direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar.

Av en samlad tolkning av artiklarna 7 och 6 i direktiv 92/43/EEG följer att de portugisiska myndigheterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att undvika försämringar av naturliga livsmiljöer och artspecifika livsmiljöer i dessa skyddsområden liksom störningar av de arter för vilka områdena har utsetts. Av samma bestämmelser följer det också att alla planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område, men som enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt kan påverka området på ett betydande sätt, på lämpligt sätt skall bedömas med avseende på konsekvenserna för målsättningen att bevara området.

Till följd av klagomål på den bristfälliga tillämpningen av ovannämnda bestämmelser i skyddsområdet, där de klagande bland annat har pekat ut turistprojekt, har kommissionen vid flera tillfällen redan föranletts att påtala detta för de portugisiska myndigheterna.

Parlamentsledamotens skriftliga fråga avser allmänna uppgifter i den portugisiska pressen utan att han pekar ut några enskilda projekt som skulle hålla på att genomföras i skyddsområdet.

Kommissionen uppmanar därför parlamentsledamoten att identifiera de aktuella projekten så att den kan påtala detta för de nationella myndigheterna och på grundval av de uppgifter som lämnats eventuellt inleda ett överträdelseförfarande mot Portugal.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/882 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/882

---

(2004/C 84 E/0976)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0807/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Trafikflygarcertifikat från en medlemsstat gäller inte i en annan medlemsstat eller efter att reglerna för ATPL-certifikat ändrats

| 1. | Känner kommissionen till att det av allt att döma är möjligt att någon på nittiotalet avlagt examen för ett nederländskt teoretiskt ATPL-flygcertifikat med högsta vitsord både för teori och praktik vid utbildningsanstalten för trafikflygare i Schiphol ”Opleiding Beroepsvliegers Schiphol”, men sedan, till följd av brist på arbetstillfällen i Nederländerna, sökt sig till Tyskland som pilot och då blivit tvungen att vid utbildningsanstalten RWL i Mönchengladbach dessutom skaffa sig ett tyskt ATPL-certifikat för trafikflygare, eftersom Tyskland till största delen inte erkänner det nederländska certifikatet? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det av allt att döma är möjligt att någon på nittiotalet avlagt examen för ett nederländskt teoretiskt ATPL-flygcertifikat med högsta vitsord både för teori och praktik vid utbildningsanstalten för trafikflygare i Schiphol ”Opleiding Beroepsvliegers Schiphol”, men sedan, till följd av brist på arbetstillfällen i Nederländerna, sökt sig till Tyskland som pilot och då blivit tvungen att vid utbildningsanstalten RWL i Mönchengladbach dessutom skaffa sig ett tyskt ATPL-certifikat för trafikflygare, eftersom Tyskland till största delen inte erkänner det nederländska certifikatet?

| 2. | Känner kommissionen till att det av allt att döma också är möjligt att den berörda personen först arbetat två år som pilot för Air Berlin (Berlin och Paderborn med stöd av sitt tyska flyg certifikat och sedan sju år för Virgin Express i Belgien, på alla flygplanstyper av märket Boeing i Europa, Mellanöstern och Afrika, men sedan förlorat rätten att flyga, eftersom förlängning av certifikatet inte längre beviljades varje halvår i samband med läkarundersökningen, efter att de nya internationella JAR-licenserna införts? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att det av allt att döma också är möjligt att den berörda personen först arbetat två år som pilot för Air Berlin (Berlin och Paderborn med stöd av sitt tyska flyg certifikat och sedan sju år för Virgin Express i Belgien, på alla flygplanstyper av märket Boeing i Europa, Mellanöstern och Afrika, men sedan förlorat rätten att flyga, eftersom förlängning av certifikatet inte längre beviljades varje halvår i samband med läkarundersökningen, efter att de nya internationella JAR-licenserna införts?

| 3. | Tycker kommissionen det är acceptabelt att sådan förlängning vägras av den orsaken att avsnittet ”långa distanser” (Atlantflygningscertifikat) finns endast i det nederländska certifikatet, medan däremot förvärvet av tyskt flyg certifikat visserligen innefattar upprepad utbildning i det här, men dock utan krav på att utbildningen skall ingå som en del av examen, eftersom denna del av den nederländska examen erkänns? Är det normalt att den tyska luftfartsmyndigheten Luftfahrtsbundesamt (LBA) i Braunschweig först reagerar endast på inhemska förfrågningar om JAR och sedan ger den bortglömda utländska innehavaren av ett certifikat ett intyg som gäller endast inom Tyskland? |
| --- | --- |

3.

Tycker kommissionen det är acceptabelt att sådan förlängning vägras av den orsaken att avsnittet ”långa distanser” (Atlantflygningscertifikat) finns endast i det nederländska certifikatet, medan däremot förvärvet av tyskt flyg certifikat visserligen innefattar upprepad utbildning i det här, men dock utan krav på att utbildningen skall ingå som en del av examen, eftersom denna del av den nederländska examen erkänns? Är det normalt att den tyska luftfartsmyndigheten Luftfahrtsbundesamt (LBA) i Braunschweig först reagerar endast på inhemska förfrågningar om JAR och sedan ger den bortglömda utländska innehavaren av ett certifikat ett intyg som gäller endast inom Tyskland?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

För närvarande är villkoren för utfärdande av certifikat för förarkabinbesättning inte harmoniserade i gemenskapen. Däremot anges i rådets direktiv 91/670/EEG av den 16 december 1991 (1) principen om ömsesidigt godkännande i gemenskapen av certifikat utfärdade av medlemsstaterna.

Enligt detta direktiv är alla medlemsstater skyldiga att godta alla certifikat som en annan medlemsstat har utfärdat baserat på ”likvärdiga krav”. Om rimliga tvivel finns beträffande denna likvärdighet får den mottagande medlemsstaten överväga om ytterligare krav och/eller prov är nödvändiga för att certifikatet skall kunna godtas.

I direktivet anges också att en medlemsstat skall godta alla certifikat som utfärdats enligt kraven i bilaga 1 till Chicagokonventionen om internationell civil luftfart, om innehavaren uppfyller speciella giltighetskrav.

Medlemsstaterna skall naturligtvis också följa de allmänna bestämmelserna i EG-fördraget om fri rörlighet, etableringsrätt och förbud mot all diskriminering grundad på nationalitet, samt de allmänna principerna och domstolens rättspraxis när det gäller ömsesidigt erkännande.

Enligt direktiv 91/670/EEG är medlemsstaterna inte förhindrade att ändra kraven för utfärdande av de nationella certifikaten, eller att tidsbegränsa godtagandet av ett certifikat som har utfärdats i ett annat land, särskilt när ursprungscertifikatet har begränsad giltighetstid. Enligt direktivet är det också tillåtet att som villkor för att godta ett certifikat kräva att det fortsätter att uppfylla de krav som tillämpas i mottagarmedlemsstaten, bland annat giltighetstiden för ett intyg om godkänd läkarundersökning.

I brist på närmare upplysningar om det aktuella ärendet uppmanar kommissionen parlamentsledamoten att se det svar som lämnats i det första stycket ovan.

---

(1)  EGT L 373, 31.12.1991.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/883 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/883

---

(2004/C 84 E/0977)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0816/04

från Stefano Zappalà (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Erkännande av examensbevis

Bakgrund: Luca Ghezzi, bosatt i Camucia di Cortona (Arezzoprovinsen, Italien), är utbildad gymnasieingenjör med behörighet att bedriva enskild verksamhet.

Han har sökt lärartjänst vid det tekniska gymnasiet ”G. Galilei” på via D. Menci i Arezzo.

Skolans rektor har vägrat att erkänna hans examensbevis med hänvisning till de betyg han uppnått, uppenbarligen i strid med den ekvivaleringstabell som upprättats genom ministerdekret nr 40 av den 16 april 2003, i tillämpning av direktiven 89/48/EEG (1) och 92/51/EEG (2), samt ministerdekret 201 av den 25 maj 2000, bilaga A avsnitt B.3.

Om dessa uppgifter stämmer, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att se till att EU:s bestämmelser och de nationella genomförandebestämmelserna efterlevs?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Kommissionen vill ge följande kommentarer som svar på parlamentsledamotens fråga:

| — | Bland de grundläggande principer som fastställs i EG-fördraget anges etableringsfrihet, friheten att tillhandahålla tjänster och fri rörlighet för arbetstagare. För att underlätta det faktiska utövandet av dessa friheter har flera rättsliga instrument antagits. Genom direktiven 89/48/EEG (3) och 92/51/EEG (4), till vilka parlamentsledamoten hänvisar, upprättas en ”generell ordning” för medlemsstaternas erkännande av examensbevis. Enligt dessa direktiv får en medlemsstat i princip inte vägra en EU-medborgare tillträde till ett reglerat yrke eller rätten att utöva detta yrke inom landets territorium, om medborgaren i fråga avlagt den examen som han/hon måste ha för att utöva samma yrke i sitt ursprungsland. Om den sökandes utbildning emellertid skiljer sig betydligt från den utbildning som krävs i värdmedlemsstaten, kan denna stat kräva att den sökande antingen lägger fram bevis på yrkeserfarenhet, eller att han/hon kompletterar sin utbildning med en inskolningstid eller ett lämplighetsprov. |
| --- | --- |

—

Bland de grundläggande principer som fastställs i EG-fördraget anges etableringsfrihet, friheten att tillhandahålla tjänster och fri rörlighet för arbetstagare. För att underlätta det faktiska utövandet av dessa friheter har flera rättsliga instrument antagits. Genom direktiven 89/48/EEG (3) och 92/51/EEG (4), till vilka parlamentsledamoten hänvisar, upprättas en ”generell ordning” för medlemsstaternas erkännande av examensbevis. Enligt dessa direktiv får en medlemsstat i princip inte vägra en EU-medborgare tillträde till ett reglerat yrke eller rätten att utöva detta yrke inom landets territorium, om medborgaren i fråga avlagt den examen som han/hon måste ha för att utöva samma yrke i sitt ursprungsland. Om den sökandes utbildning emellertid skiljer sig betydligt från den utbildning som krävs i värdmedlemsstaten, kan denna stat kräva att den sökande antingen lägger fram bevis på yrkeserfarenhet, eller att han/hon kompletterar sin utbildning med en inskolningstid eller ett lämplighetsprov.

| — | Ovan nämnda direktiv gäller således endast när en EU-medborgare vill utöva ett reglerat yrke i en annan medlemsstat än den där han/hon förvärvat sina yrkeskvalifikationer och inte strikt interna fall i en medlemsstat. De upplysningar som parlamentsledamoten lämnat visar inte att Luca Ghezzi erhållit sina yrkeskvalifikationer utanför Italien. Mot bakgrund av de fakta som lagts fram kan en förmodad överträdelse av nämnda direktiv inte konstateras. |
| --- | --- |

—

Ovan nämnda direktiv gäller således endast när en EU-medborgare vill utöva ett reglerat yrke i en annan medlemsstat än den där han/hon förvärvat sina yrkeskvalifikationer och inte strikt interna fall i en medlemsstat. De upplysningar som parlamentsledamoten lämnat visar inte att Luca Ghezzi erhållit sina yrkeskvalifikationer utanför Italien. Mot bakgrund av de fakta som lagts fram kan en förmodad överträdelse av nämnda direktiv inte konstateras.

---

(1)  EGT L 19, 24.1.1989, s. 16.

(2)  EGT L 209, 24.7.1992, s. 25.

(3)  Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, EGT L 19, 24.1.1989.

(4)  Rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG, EGT L 209, 24.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/884 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/884

---

(2004/C 84 E/0978)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0818/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Dumpning av slam i Ingensche Waarden

Provinsen Gelderland har för avsikt att bevilja tillstånd för dumpning av 11 miljoner kubikmeter slam i ett område för sandtäkt vid Ingen. Planen går ut på att det nuvarande sandtaget med hjälp av två sandsugar skall fördjupas från 25 till cirka 40 meter.

Under en period som förväntas omfatta mellan 15 och 20 år kommer man att dumpa (muddrings)slam där, som kommer bland annat från flodbottnar. I slammet som hör till klasserna 3 och 4, alltså de svårast förenade, finns det bland annat tungmetaller.

Flodängarna i Ingensche Waarden har - såsom en del av området Nederrijn - förklarats för särskilt skyddat område enligt Natura 2000. Området är känt som övervintringsplats för mindre sångsvan och bläsgås och som häckningsplats för kornknarr.

Enligt den obligatoriska miljökonsekvensbeskrivningen bör dumpningen inte ge upphov till några störningar i miljön.

Likafullt står det i denna miljökonsekvensbeskrivning ingenting om några alternativ till dumpning av slam, såsom att det skulle materialutnyttjas i form av klinker eller tegel eller vägbyggnadsmaterial.

Inte heller sägs det någonting om några kompenserande (natur)åtgärder. Rikskommissionen för miljökonsekvensbeskrivningar konstaterar att den ovannämnda miljökonsekvensbeskrivningen inte talar om att man inte känner till vilka faktiska effekter som koncentrationerna av föroreningar skulle få på floran och faunan.

I samband med att muddringsslammet dumpas samt efter att så har skett kommer vattenkvaliteten på orten att övergående försämras. För vissa ämnen kan det inte uteslutas att de maximalt tillåtna risknivåerna kommer att överskridas. Dessa nivåer innefattar inte någon kvantifiering av de eventuella risker som (gift)påverkan på miljön innebär för olika karaktäristiska arter.

För de särskilda skyddade områdena gäller livsmiljödirektivet och ramen för prövning enligt livsmiljödirektivet. I dem ingår det att ingrepp i de naturliga karaktäristika för dessa områden är tillåtna endast om det inte finns några alternativ samt om det handlar om tvingande orsaker som har ett väsentligt allmänintresse.

Anser kommissionen att det ovannämnda handlingssättet står i strid med utgångspunkterna för livsmiljödirektivet, fågeldirektivet och Natura 2000?

Har kommissionen för avsikt att göra en genomgång av all verksamhet i de särskilt skyddade områdena, i alla fall i flodområdet kring Waal och Nederrijn, alltså Rhens nedersta lopp?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Enligt artikel 6.3 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (1), vars artikel 7 även är tillämplig på de särskilda skyddsområden som anges i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (2), skall alla planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för förvaltningen av ett område men som kan påverka området på ett betydande sätt på lämpligt sätt bedömas med avseende på konsekvenserna för målsättningen vad gäller bevarandet av området.

Det särskilda skyddsområdet ”Neder-Rijn” har en sammanlagd yta på cirka 2 900 hektar (ha). Enligt informationen från parlamentsledamoten kan det planerade slamlagringsprojektet komma att lokalt och tillfälligt påverka vattenkvaliteten inom området. Det framgår av parlamentsledamotens information att en bedömning av projektet har utförts, och att den visar att det inte finns någon betydande påverkan på området. Det finns ingen ytterligare information som tyder på en överträdelse av förfarandet i artikel 6.3 i direktiv 92/43/EEG. Frågan om alternativa lösningar nämns i artikel 6.4 i direktiv 92/43/EEG, vilken endast är tillämplig om projektet har en betydande påverkan på området men ändå måste genomföras av tvingande orsaker som har ett väsentligt allmänintresse. Eftersom parlamentsledamoten hänvisar till en bedömning där slutsatsen dras att det ingen påverkan på miljön föreligger, förefaller det vid en första anblick som om bestämmelserna i direktivet har följts. Frågan om behovet av att överväga alternativa lösningar uppmärksammas ytterligare i artikel 5 i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (3), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (4). Av den informationen som parlamentsledamoten lämnar framgår det dock inte att denna bestämmelse har överträtts.

Det är medlemsstaternas och inte kommissionens ansvar att undersöka verksamheter i särskilda skyddsområden för att se till att skyddsordningen i artikel 6.2, 6.3 och 6.4 iakttas. När det gäller verksamheter där kommissionen får övertygande bevis på att EG:s lagstiftning för naturskydd har överträtts har kommissionen möjlighet att inleda överträdelseförfaranden mot den medlemsstat som är ansvarig.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992.

(2)  EGT L 103, 25.4.1979.

(3)  EGT L 175, 5.7.1985, ändrat genom kommissionens direktiv 91/224/EEG av den 6 mars 1991, EGT L 115, 8.5.1991.

(4)  EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/886 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/886

---

(2004/C 84 E/0979)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0819/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Europaskolan i Amsterdam

Ett stort antal föräldrar till elever och lärare vid Europaskolan i Amsterdam är mycket bekymrade över de nederländska myndigheternas uppgifter om att det offentliga anslagen till denna skola kommer att skäras ned. Uppenbarligen är detta följden av ett beslut fattat av myndigheterna i detta land om att skära ned anslagen till grundskoleundervisningen i främmande språk.

De portugisiska myndigheterna hävdar att de anslår statliga medel till en grundskola som erbjuder undervisning i nederländska i Portugal. Därför förväntar de sig en ömsesidig behandling och har hittills vägrat att ersätta denna finansiering från Nederländerna.

Hemspråksundervisningen i grundskolan är ett mycket viktigt instrument för att till fullo kunna tillämpa den fria rörligheten för personer. Detta genomförs och finansieras i praktiken genom generösa gemenskapsanslag till europaskolorna och är därför en fråga som är av största intresse för gemenskapens institutioner.

Anser inte kommissionen det vara lämpligt att i detta sammanhang vidta ett lagstiftningsinitiativ i form av en politisk strategi avsedd att ge medlemsstaterna riktlinjer på detta område, eller andra initiativ i syfte att förhindra ömsesidigt smitande från ansvar och bidra till att denna undervisning kan fortsätta, med tanke på hur viktig den är för kommunikationen och människors rörlighet inom EU?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Av de uppgifter som lämnats framgår det att frågan gäller utbildningssystemens organisation. Enligt artikel 149 i EG-fördraget ansvarar medlemsstaterna för utbildningens innehåll och utbildningssystemens organisation. Kommissionens roll i utbildningsfrågor är att uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta och att stödja och komplettera deras insatser.

Det bör dock påpekas att rådet den 25 juli 1977 antog direktiv 77/486/EEG om undervisning av barn till migrerande arbetstagare (1). Syftet med direktivet är att främja bättre villkor för arbetstagarnas fria rörlighet när det gäller deras barns mottagande och undervisning. I direktivet framhålls hur viktigt det är att de mottagande medlemsstaterna i samarbete med ursprungsmedlemsstaterna vidtar lämpliga åtgärder för att främja dessa barns undervisning i hemspråket och hemlandets kultur, just för att underlätta deras eventuella återintegration i ursprungsmedlemsstaten. Kommissionen har inte för avsikt att lägga fram något nytt lagförslag.

---

(1)  EGT L 199, 6.8.1977.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/886 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/886

---

(2004/C 84 E/0980)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0825/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(8 mars 2004)

Ämne:   Kommissionens ifrågasättande av yttrandet från rådets rättstjänst

Genom artikel 15 i förordning 1954/2003 (1) garanteras att de nuvarande skyddsbestämmelserna för vattnen kring Azorerna och Madeira skall fortsätta gälla tills förordningen om kontroll av fiskeansträngningen träder i kraft, eller till och med den 31 juli.

Detta är ett obestridligt faktum som bekräftades av rådets rättstjänst i det yttrande som avgavs i ärendet vid rådets fiskegruppssammanträde den 19 februari (akt 6670/04 av den 25 februari).

Kommissionen bekräftar själv detta faktum i sitt pressmeddelande den 3 februari 2004 (IP/04/153), där den slår fast att det föreslagna förbudet skall garantera fortsatt skydd tills den särskilda tillträdesordningen träder i kraft.

De spanska myndigheterna meddelade den 5 februari den portugisiska pressen nyheten att kommissionens rättstjänst hade bekräftat att den särskilda ordningen för tillträde till vattnen ännu inte trätt i kraft.

Den 6 februari dök ett nytt meddelande i ärendet upp, registrerat i rådets akt som ett muntligt meddelande av kommissionen. Om det relevanta ämnet sas ingenting vare sig i inledning eller slutsatser, men inne i meddelandet fanns ett stycke enligt vilket man kunde dra slutsatsen att artikel 15 i förordningen kunde förbises.

Kan kommissionen förklara denna helomvändning som innebär att man inom en tidsrymd av tre dagar helt ändrar uppfattning och intar totalt motsatt position i frågan om skyddet av vattnen kring Azorerna och Madeira?

Kan kommissionen förklara hur de spanska myndigheterna den 5 februari kunde gissa att denna radikala omsvängning skulle komma följande dag?

Kan kommissionen garantera att den inte ligger bakom de oidentifierade källor som skapat ett förfalskat yttrande från kommissionens rättstjänst, i vilket avregleringen av bestämmelserna om skydd av vattnen kring Azorerna och Madeira tidigareläggs, helt i strid mot rådets rättstjänst?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Under rådets arbetsgrupps möte den 19 februari 2004 om intern/extern fiskepolitik, lät kommissionen dela ut ett PM gällande ikraftträdandet av vissa artiklar i rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen, om ändring av förordning (EG) nr 2847/93 och upphävande av förordningarna (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95. I synnerhet framgick det av detta PM att artiklarna 5 (om reglerna för tillträde till Azorerna och andra mer perifert belägna regioner) och 13 (om kontrollsystem) i denna förordning trädde i kraft den 14 november 2003 och att de skall tillämpas i stället för 1995 års förordningar, trots att de senare förordningarna fortfarande är i kraft ytterligare några månader. Detta PM grundades på yttrandet från kommissionens rättstjänst.

Vad beträffar rådets rättstjänst, framgår det i dokumentet som frågeställaren hänvisar till (rådets dokument 6670/04) att förordning (EG) nr 1954/2003 varit i kraft sedan den 14 november 2003 och gäller från den tidpunkten såvida inte annat uttryckligen framgår, vilket är helt i enlighet med kommissionens ståndpunkt så som den tydliggjordes ovan.

Kommissionens pressmeddelande av den 3 februari 2004 tar endast upp kommissionens förslag att ändra rådets förordning (EG) nr 850/98 (2) som skulle förbjuda trålfiske i farvattnen kring Azorerna, Madeira och Kanarieöarna; det berör inte tillträde som sådant. Idén bakom det föreslagna förbudet är att på gemenskapsnivå förlänga restriktionerna för fiskeredskap som hittills använts inom ramen för det speciella tillträde. Det skulle garantera att dessa farvatten fortsätter att skyddas från de skador som fiske med bottentrålar kan förorsaka på de mycket känsliga livsmiljöer på djupt vatten som finns i dessa områden.

Följaktligen har kommissionen inte ändrat den ståndpunkt som har vidmakthållits sedan rådet antog denna förordning.

Slutligen kan parlamentsledamoten vara säker på att kommissionen för en fortlöpande dialog med berörda medlemsstater för att garantera en så mjuk tillämpning som möjligt av de nya reglerna.

---

(1)  EUT L 289, 7.11.2003, s. 1.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarandet av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer, EGT L 125, 27.4.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/888 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/888

---

(2004/C 84 E/0981)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0829/04

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Resebyråkedja ägd av familjen Tanzi, inblandad i Parmalatkrashen

Det har framkommit att Parmatour har använts inte bara i det angivna syfte för vilket verksamheten inleddes utan även i andra syften. Detta har lett till negativa resultat i balansräkningen. Vid upprepade tillfällen gjordes försök att åtgärda detta genom olika omstruktureringsplaner. Den senaste av dessa -vilken inbegrep avskedandet av 60 anställda och en nylansering som skulle ge positiva resultat efter tre år - har nu ett år på nacken. Efter det att Parmalat begärdes i konkurs och tvångsförvaltning infördes upphörde det fortsatta genomförandet av denna omstrukturering.

Förvaltningen av turistverksamhet skiljer sig radikalt från förvaltningen av industriverksamhet i den mening att i senare fallet är det möjligt att skilja produktionsledet från försäljningsledet.

I det förra fallet handlar det i egentlig mening en serviceindustri som bygger på att förhållandet mellan leverantör och kund kännetecknas av ömsesidigt förtroende och att marknadens krav, även om dessa är lågt ställda, respekteras. Brister förtroendet för företaget i något av dessa avseenden finns det risk för att det tappar såväl sin plats på marknaden som möjligheten att fortsätta verksamheten.

Ett företag som inte kan hålla sig kvar på marknaden ens under korta perioder tappar i värde, även om den sedan återetablerar sig. Därmed hotas de intressen som företaget representerar.

Kan kommissionen ange, mot denna bakgrund, vilka åtgärder den tänker vidta för att se till att denna typ av verksamhet ges bästa möjliga förutsättningar att uppvärderas och pånyttfödas, istället för att som nu kvävas och näst intill utplånas?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(6 april 2004)

Kommissionen har inte för avsikt att uttala sig om lagenligheten i verksamheten i Parmatour, som är inblandat i Parmalats ekonomiska kollaps, vilken granskas av det italienska rättsväsendet.

Syftet med kommissionens nyligen antagna meddelande om grundläggande riktlinjer för en hållbar europeisk turism (1) är bland annat att fastställa en referensram för att garantera turistnäringens lönsamhet, fortsatta tillväxt, konkurrenskraft och kommersiella framgång. I meddelandet framhåller kommissionen att öppna styrelseformer kräver att företagen tar på sig ansvaret för att bedriva sin verksamhet på ett sätt som innebär att de fullt ut genomför företagens sociala ansvar för turismens värdekedja, oavsett storleken på företagen och tjänsterna.

---

(1)  KOM(2003) 716 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/889 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/889

---

(2004/C 84 E/0982)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0831/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Installation av radaranläggning på Pico do Areeiro — miljökonsekvensstudie

I sitt svar av den 5 mars 2003 på fråga (E-0157/03 (1)) om beslutet att stå fast vid installationen av en radaranläggning på Pico do Areeiro angav kommissionsledamot Margot Wallström att kommissionen inväntade den miljökonsekvensstudie som beställts av de portugisiska myndigheterna innan den yttrade sig.

I enlighet med uppgifter i Portugal skall det redan finnas en sådan miljökonsekvensstudie.

Kan kommissionen således ange hur den förhåller sig till denna miljöstudie?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen meddelar parlamentsledamoten att den har haft tillfälle att analysera miljökonsekvensstudien beträffande det aktuella projektet som avser installation av en radaranläggning belägen i området av gemenskapsintresse, ”Maciço Montanhoso Central” och det särskilda skyddsområdet ”Maciço Montanhoso Oriental da Ilha da Madeira”, som hyser häckningsplatser för fågelarten Pterodroma madeira.

Enligt den nämnda studien skulle projektets huvudsakliga effekt vara radarljusets inverkan på fåglarnas orientering. Av studien framgick dock att genomförandet av vissa åtgärder, bland annat att ljusstyrkan minskas och strålknippena riktas mot marken, skulle mildra denna effekt. Därtill påpekades i studien att såväl de häckningsplatser som de flygkorridorer som fåglarna använder befinner sig i utkanten av radarns strålningsområde.

Med hänsyn till att projektet har varit föremål för en miljökonsekvensstudie och att inga betydande effekter på den ovannämnda skyddade arten förts fram i denna studie har kommissionen gjort bedömningen att installationens placering inte strider mot den tillämpande gemenskapslagstiftningen. Kommissionen har därför beslutat att avsluta det administrativa förfarandet beträffande klagomål 2002/5069 som avsåg projektet i fråga.

---

(1)  EUT C 242 E, 9.10.2003, s. 101.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/889 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/889

---

(2004/C 84 E/0983)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0832/04

från Anne Ferreira (PSE), Ioannis Souladakis (PSE) och Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Teckenspråkstolkar på teatrar och hörselskadad publik

Teaterföreställningar kan av en teckenspråkstolk översättas för åhörare med nedsatt hörsel. Valet att ha en teckenspråkstolk på plats beror vanligtvis på ett initiativ från teaterns eller teatersällskapets sida eller på att hörselskadade bland teaterpubliken har krävt särskilda arrangemang. Som ett resultat utesluts hörselskadade från många kulturella evenemang i Europeiska unionen. Dessutom finns det i dag få teckenspråkstolkar som är utbildade att tolka teaterföreställningar.

Vidtar kommissionen några åtgärder för att garantera att hörselskadade människor kan delta i olika kulturevenemang? Vilket stöd ger kommissionen till utbildningen av teaterteckenspråkstolkar?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Den fråga som parlamentsledamoten tar upp ligger vanligtvis inom medlemsstaternas behörighet. Det är varken kommissionens ansvar eller behörighet att erkänna något språk. Faktum är att teckenspråken skiljer sig åt i olika medlemsstater och regioner. Erkännandet av ett teckenspråk är därför varje medlemsstats ansvar, och kommissionen noterar att flera medlemsstater har erkänt vissa enskilda teckenspråk som officiella språk på nationell nivå.

Kommissionen är dock mycket lyhörd för behoven hos de människor för vilka teckenspråk är första språk, och den har inom ramen för ett antal EU-handlingsprogram, såsom Linguaprogrammet, gett bidrag till projekt för att främja undervisning i och inlärning av teckenspråk. På alla de EU-tillställningar som anordnades inom ramen för Europeiska handikappåret 2003 tillhandahölls tolkning på såväl teckenspråk som talade språk. Gemensamma forskningscentret (GFC) anordnade till exempel konferensen ”eAcces-sibility by voice”, som i sin helhet undertextades med hjälp av maskinskrivare, och delvis automatiskt undertextades med hjälp av den prototypteknik för röstigenkänning som har utvecklats av Gemensamma forskning scentret.

Man bör även inse att många olika människors behov måste tillgodoses, särskilt när det gäller de döva personer eller personer med nedsatt hörsel för vilka teckenspråk inte är första språk. Av denna anledning försöker kommissionen sörja för enkelt tillträde till skriftliga dokument och försöker till exempel där så är möjligt att erbjuda tangentbordet velotype eller hörselslingor vid konferenser. Inom de olika ramprogrammen för forskning och teknisk utveckling har kommissionen dock prioriterat forskningsprojekt för att förbättra livskvaliteten för människor med funktionshinder. Andra exempel på kommissionens åtgärder är dess samarbete med Europeiska radiounionen och Cenelecs standardiseringskommitté för att utveckla och harmonisera undertextning och för att främja användningen av röstigenkänning för undertextning vid konferenser och tv-sändningar. En intressant verksamhet i detta avseende är Gemensamma forskningscentrets projekt VOICE (http://voice.jrc.it/). VOICE-projektet har dessutom bidragit till teknisk forskning och utveckling genom användningen av ett tillvägagångssätt som är inriktat på ”design för alla”, som bygger på undertextning och som passar både människor med och utan funktionshinder. I detta avseende skulle undertextning kunna vara ett lämpligt val, som är värt att utforska ytterligare, för att människor med nedsatt hörsel i högre grad skall kunna ta del av kulturella evenemang. Europeiska socialfonden (ESF) är gemenskapens främsta instrument till stöd för medlemsstaternas politik inom utbildning och arbetsmarknad, med ett övergripande anslag på 62,5 miljarder euro för perioden 2000-2006 (EU-15).

Utbildning av teaterteckenspråkstolkar kan stödjas inom ramen för de program som medfinansieras av ESF och som förvaltas och genomförs av nationella och regionala myndigheter.

Resultaten av alla dessa åtgärder kan vara till hjälp när man tar itu med de utmaningar som har att göra med dövhet och nedsatt hörsel, och för att förbättra tillgången till en lång rad varor, tjänster och eventuellt kulturella aktiviteter som kommer hela samhället till godo.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/890 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/890

---

(2004/C 84 E/0984)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0834/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(15 mars 2004)

Ämne:   Nio års fängelse för överlåtelse av 0,5 gram metadon i Ryssland

Den trettiotvååriga Moskvajournalisten Uljana Belozerova dömdes 2003 med stöd av paragraf 228 fjärde momentet i Ryska federationens strafflag till nio års fängelse i en straffkoloni med hög säkerhet. Hon anklagades för att ha sålt 0,5 gram metadon. Anklagelseakten mot henne vilade på inget annat än en vittnesutsaga från en ung narkoman som hävdade att Uljana Belozerova lagt ett paket med detta ämne i sandlådan vid en barnträdgård och på det sättet tillkännagivit sin avsikt att sälja det. Åklagaren höll fast vid att eftersom Uljana Belozerova haft för avsikt att överlåta en dos 1 av detta ämne till en annan narkoman så kunde hennes gärning med fog jämställas med konsekvenserna av den - framkallande av fara för annan och förhandenvaron av brottsligt uppsåt - och följaktligen definieras som överlagt mord. Uljana Belozerova, som själv tar narkotika, är en av de hundratusentals som i Ryssland fallit offer för en onyanserad kampanj mot narkotikan och som med flera år, eller rentav årtionden, i fängelse får ta konsekvenserna av denna brett upplagda kampanj mot dem som använder narkotika samt av att det inte finns någon konsekvent och effektiv politik mot narkotika.

Vad vet kommissionen om detta fall samt överlag om den brett upplagda kampanjen mot dem som använder narkotika i Ryssland samt om vad denna antinarkotikapolitik för med sig? Tycker kommissionen att det går att jämföra överlåtelse eller rentav försäljning av 0,5 gram metadon med överlagt mord? Mera allmänt sett: delar kommissionen uppfattningen om att detta fall - som är ett enda exempel bland tusentals andra - inte är något annat än ett utslag av hur illa rättsväsendet och rättsstaten överlag fungerar i Ryssland?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Kommissionen kan inte kommentera detta specifika fall, som är ett internt ryskt rättsfall. I princip beror en dom i ett mål om narkotikahandel - även i Ryssland - på hur stor mängd narkotika det rör sig om och på om den person som döms är en återfallsbrottsling, har dömts tidigare o.s.v. Kommissionen anser icke desto mindre att Ryssland bör se till att lagen tillämpas på ett rättvist sätt, att ingen diskriminering förekommer och att straffet står i proportion till lagöverträdelsen. Dessa principer är grundläggande i partnerskapet mellan EU och Ryssland. Kommissionen har betonat denna ståndpunkt i sin politiska dialog med Ryssland och kommer att göra det även i fortsättningen.

Kommissionen är medveten om att Ryssland behöver förbättra domarkårens funktion och oberoende och känner till Rysslands ansträngningar för att reformera rättsväsendet. Kommissionen följer denna reform på nära håll och stöder den aktivt genom Tacis-programmet för tekniskt bistånd.

När det gäller Rysslands strävan att bekämpa narkotikamissbruk anser kommissionen att en effektiv strategi mot narkotika måste förenas med åtgärder som syftar till att begränsa såväl tillgång som efterfrågan, i enlighet med EU:s handlingsplan mot narkotika 2000-2004. Det bör ges särskild prioritet åt förebyggande åtgärder och åt medicinsk behandling av narkotikamissbrukare som syftar till deras återanpassning i samhället. Denna politik återspeglas i dialogen med tredjeländerna, bl.a. Ryssland.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/891 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/891

---

(2004/C 84 E/0985)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0842/04

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Grunden för beräkningen av den ekonomiska tillväxten

Europeiska kommissionen lade nyligen fram den första preliminära budgetplanen för 2007-2013.

I budgetförslaget utgår kommissionen från att den ekonomiska tillväxten under denna period kommer att ligga på 4,5 procent.

| 1. | Vad grundar kommissionen sitt antagande på? |
| --- | --- |

1.

Vad grundar kommissionen sitt antagande på?

| 2. | Hur realistiskt är det? |
| --- | --- |

2.

Hur realistiskt är det?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(29 mars 2004)

| 1. | Den nominella tillväxttakten på 4,5 % avser EU-27 (nuvarande och nya medlemsstater plus Bulgarien och Rumänien) och består av en volymökning på 2,5 % och en prognostiserad inflation på 2 %.Inflationsprognosen överensstämmer med Europeiska centralbankens (ECB) medelfristiga stabilitetsmål. Om volymökningen kan sägas att medan EU-27 väntas få en real ekonomisk tillväxt på 2,5 % under perioden 2007-2011, noteras en betydande skillnad mellan tillväxten i de nuvarande och nya medlemsstaterna. Från 2007 till 2011 väntas EU-15 få en real BNP-tillväxt på 2,2 %, medan AC-10 (de 10 nya medlemsstaterna) får en real BNP-tillväxt på 4,1 %, samtidigt som tillväxten i Bulgarien och Rumänien blir 5,6 %.
  Dessa beräkningar för 2007-2011 baseras till 2002 på faktiska data och till 2004 på kortfristiga prognoser från Generaldirektorat Ekonomi och finans (GD ECFIN) (hösten 2003). För följande år har BNP-tillväxten beräknats med GD ECFIN:s produktionsfunktionsmetod för beräkning av medelfristiga trender. Detta innebär att tillväxten under perioden 2005-2011 antas motsvara trenden. Tillväxttrenderna beräknas i detta sammanhang på prognoser om den tekniska utvecklingen eller totalfaktorproduktivitetens tillväxt (TFP), investeringarnas andel av produktionen, sysselsättningsgraden och ökningen av den arbetsföra befolkningen. |
| --- | --- |

1.

Den nominella tillväxttakten på 4,5 % avser EU-27 (nuvarande och nya medlemsstater plus Bulgarien och Rumänien) och består av en volymökning på 2,5 % och en prognostiserad inflation på 2 %.Inflationsprognosen överensstämmer med Europeiska centralbankens (ECB) medelfristiga stabilitetsmål. Om volymökningen kan sägas att medan EU-27 väntas få en real ekonomisk tillväxt på 2,5 % under perioden 2007-2011, noteras en betydande skillnad mellan tillväxten i de nuvarande och nya medlemsstaterna. Från 2007 till 2011 väntas EU-15 få en real BNP-tillväxt på 2,2 %, medan AC-10 (de 10 nya medlemsstaterna) får en real BNP-tillväxt på 4,1 %, samtidigt som tillväxten i Bulgarien och Rumänien blir 5,6 %.

Dessa beräkningar för 2007-2011 baseras till 2002 på faktiska data och till 2004 på kortfristiga prognoser från Generaldirektorat Ekonomi och finans (GD ECFIN) (hösten 2003). För följande år har BNP-tillväxten beräknats med GD ECFIN:s produktionsfunktionsmetod för beräkning av medelfristiga trender. Detta innebär att tillväxten under perioden 2005-2011 antas motsvara trenden. Tillväxttrenderna beräknas i detta sammanhang på prognoser om den tekniska utvecklingen eller totalfaktorproduktivitetens tillväxt (TFP), investeringarnas andel av produktionen, sysselsättningsgraden och ökningen av den arbetsföra befolkningen.

| 2. | Prognoser för så långa tidsperioder är naturligtvis förenade med downside- och upsiderisker. För de nuvarande medlemsstaterna finns en downsiderisk att TFP-tillväxten inte återhämtar sig som det antas i grundscenariot. TFP-tillväxten är för närvarande låg och uppvisar en sjunkande trend sedan 1970-talet. Ifrågasättas kan också en fortsatt förbättring på arbetsmarknaden, som fallet var efter mitten av 1990-talet. För de nya medlemsstaterna kan man fråga sig om den höga investeringskvoten kommer att vara oförändrad till 2011 och om sysselsättningen kommer att återhämta sig i den takt som antas i grundscenariot.
  Med mer pessimistiska antaganden kommer EU-ekonomins reala tillväxt (27 medlemsstater) bara att bli 2,2 % (och 4,2 % nominellt) under perioden 2007-2011. Tillväxten skulle då bli 2,0 % i EU-15, 3,6 % i AC-10 och 5,0 % i Bulgarien och Rumänien.
  Det finns också upsiderisker. Om ansträngningarna att reformera arbetsmarknaden fortsätter, kommer Lissabon-målen för sysselsättningen nästan att uppfyllas i EU-15. Med ett rimligt optimistiskt scenario kan de berörda ländernas nuvarande arbetslöshetstrender väntas fortsätta sjunka och trenden brytas för länder med en för närvarande stigande trend. I detta fall kan sysselsättningen bli 68,5 % år 2011 och tillväxten i EU-15 bli 0,1 % högre för perioden 2007-2011 och uppgå till 2,3 % (AC-10 = 4,1 och EU-27 = 2,6). Då enskilda länder enligt dessa antaganden inte uppnår Lissabon-målet för sysselsättningen, utgår ett mer optimistiskt scenario från antagandet att alla länder som för närvarande ligger under 70 % uppnår målet, medan de länder som ligger över 70 % ligger kvar på samma nivå. I detta fall skulle sysselsättningen ligga på 71,1 % år 2011 och den genomsnittliga tillväxten i EU-15 öka till 2,7 % (1) (AC-10 = 4,1 % och EU-27 =2,9 %). |
| --- | --- |

2.

Prognoser för så långa tidsperioder är naturligtvis förenade med downside- och upsiderisker. För de nuvarande medlemsstaterna finns en downsiderisk att TFP-tillväxten inte återhämtar sig som det antas i grundscenariot. TFP-tillväxten är för närvarande låg och uppvisar en sjunkande trend sedan 1970-talet. Ifrågasättas kan också en fortsatt förbättring på arbetsmarknaden, som fallet var efter mitten av 1990-talet. För de nya medlemsstaterna kan man fråga sig om den höga investeringskvoten kommer att vara oförändrad till 2011 och om sysselsättningen kommer att återhämta sig i den takt som antas i grundscenariot.

Med mer pessimistiska antaganden kommer EU-ekonomins reala tillväxt (27 medlemsstater) bara att bli 2,2 % (och 4,2 % nominellt) under perioden 2007-2011. Tillväxten skulle då bli 2,0 % i EU-15, 3,6 % i AC-10 och 5,0 % i Bulgarien och Rumänien.

Det finns också upsiderisker. Om ansträngningarna att reformera arbetsmarknaden fortsätter, kommer Lissabon-målen för sysselsättningen nästan att uppfyllas i EU-15. Med ett rimligt optimistiskt scenario kan de berörda ländernas nuvarande arbetslöshetstrender väntas fortsätta sjunka och trenden brytas för länder med en för närvarande stigande trend. I detta fall kan sysselsättningen bli 68,5 % år 2011 och tillväxten i EU-15 bli 0,1 % högre för perioden 2007-2011 och uppgå till 2,3 % (AC-10 = 4,1 och EU-27 = 2,6). Då enskilda länder enligt dessa antaganden inte uppnår Lissabon-målet för sysselsättningen, utgår ett mer optimistiskt scenario från antagandet att alla länder som för närvarande ligger under 70 % uppnår målet, medan de länder som ligger över 70 % ligger kvar på samma nivå. I detta fall skulle sysselsättningen ligga på 71,1 % år 2011 och den genomsnittliga tillväxten i EU-15 öka till 2,7 % (1) (AC-10 = 4,1 % och EU-27 =2,9 %).

---

(1)  Noteras bör att detta scenario är mycket optimistiskt, inte så mycket beträffande sysselsättningen utan för att två delvis motstridiga effekter inte beaktas i dessa enkla beräkningar. För det första kan en högre andel av den skapade sysselsättningen avse deltidsarbete och de nya arbetstillfällenas kompetensnivå bör vara lägre. För det andra skulle sysselsättningen främst skapas inom tjänstesektorn, varför investeringstakten sannolikt sjunker tillfälligt.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/892 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/892

---

(2004/C 84 E/0986)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0843/04

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Positivt uttalande från italienska regionen Friuli-Venezia Giulia till en sträckning för höghastighetståg mellan Ronchi södra-Trieste inom Korridor 5

Den 9 februari 2004 svarade kommissionen på frågan E-3873/03 (1) från den 5 december 2003 om huruvida de preliminära projekten om att bygga en tredje körbana på motorvägen mellan Quarto d'Altino och Sistiana och en sträckning för höghastighetståg mellan Ronchi södra och Trieste var förenliga med direktiven 85/337/EEG (2), 97/11/EG (3), 90/313/EEG (4), 92/43/EEG (5) (habitatdirektivet) och 2001/42/EG (6) i fråga om skyddet av områden av särskilt miljöintresse och allmänhetens tillgång till information.

Kommissionens bekräftar i sitt svar att så länge regionen Friuli-Venezia Giulia inte har gett sitt tillstånd till de berörda projekten, kan det inte vara fråga om överträdelser av gemenskapsdirektiven.

Regionen Friuli-Venezia Giulia gjorde genom sitt beslut nr 3949 av den 5 december 2003 ett positivt uttalande om det preliminära projektet för den nya höghastighetssträckan Venedig-Trieste, för sträckningen Ronchi-Trieste, och gav därmed sitt tillstånd till den plats där arbetet skall äga rum, trots de negativa uttalandena från samtliga lokala myndigheter som hörts inom ramen för detta beslut (åtta kommuner samt tre, vars uttalanden inkom för sent).

Hundratals medborgare har gett uttryck för sitt motstånd mot sträckningen för höghastighetståget i ljuset av de kritiska anmärkningar avseende miljöbedömningsanalysen och den nya järnvägsinfrastruktur som ingår i de undersökningar som lades fram den 16 juni 2003 av Lega Ambiente, LIPU, WWF i Montefalcone, Lega Ambiente i Trieste, WWF och Italia Nostra i Trieste och Ambienteltalia i maj 2003 (för flera lokala organs räkning, bland annat kommunen Ronchi dei Legionari).

Trots den uppenbara avsaknaden av underlag i det preliminära järnvägsprojektet, fäste bolaget ACEGAS, som ansvarar för Triestes vattenförsörjning, den 11 juni 2003 samtliga lokala instansers uppmärksamhet vid projektets eventuella konsekvenser för vattenförsörjningskällorna till Trieste och Montefalcone.

Frågeställaren undrar därför om kommissionen anser att de förfaranden som införts i Italien med stöd av lag 443 av den 21 december 2001 och dekret 190/2002 för urval och bedömning av infrastrukturarbete till fullo respekterar ovannämnda direktiv i fråga om miljöskydd och information till allmänheten, och om den anser att det uttalande, som omtalas i beslut nr 3949 av den 5 december 2003, vilket tillåter lokaliseringen av arbetet för järnvägssträckningen Ronchi södra-Trieste, klart strider mot ovannämnda gemenskapsbestämmelser?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(13 april 2004)

Det ändrade direktivet 85/337/EEG (7) syftar till att garantera att tillstånd efter att projektets sannolika påverkan på miljön bedömts och efter att berörda medborgare (vilket skall definieras av medlemsstatens tillsynsmyndighet) fått möjlighet att framföra sina synpunkter. De resultat och den information som insamlats enligt artiklarna 5, 6 och 7 i direktivet måste beaktas när ett tillstånd beviljas.

Dessutom innebär inte direktivet att man inte kan godkänna projekt om vilka rådgivande intressenter och lokala myndigheter har yttrat sig negativt, även när det har konstaterats att det föreligger en betydande miljöpåverkan. Syftet med direktivet är att göra tillsynsmyndigheterna medvetna om miljökonsekvenserna avseende projekt för vilka ett tillstånd begärs. De skall besluta huruvida tillstånd skall beviljas eller ej, förutsatt att resultaten från överläggningarna och den information som samlats in under arbetet tas i beaktande.

Enligt artikel 1.2 avses med tillstånd ”den ansvariga myndighetens eller de ansvariga myndigheternas beslut som ger exploatören rätt att genomföra projektet”. I det speciella fall som nämns av frågeställaren framkommer det inte av den information som tillhandahålls att det positiva yttrande som avgivits av regionen Friuli Venezia Giulia den 5 december 2003 genom beslut nr 3949 om ett preliminärt projekt, utgör ett ”tillstånd” i direktivets mening. Därför kan det antas att tillståndet ännu inte har beviljats.

Vad beträffar rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (8), gäller jämförbara överväganden: eftersom tillstånd inte har beviljats för projektet är det inte möjligt att i detta skede identifiera en överträdelse av bestämmelserna i detta direktiv.

Dessutom är inte de negativa yttrandena från rådgivande intressenter om det preliminära projektet för höghastighetståget Venezia-Trieste, sträckningen Ronchi-Trieste, i sig något som strider mot direktiv 85/337/EEG och inte något hinder för att bevilja tillstånd, förutsatt att de krav som fastställs i detta direktiv uppfylls. Den information som frågeställaren tillhandahåller är inte tillräcklig för att i detta speciella fall dra slutsatsen att kraven som anges i ovanstående direktiv inte har uppfyllts. Kommissionen är dock fortsättningsvis öppen för att beakta eventuell ytterligare information som frågeställaren tillhandahåller i detta speciella fall.

---

(1)  EUT C 78 E, 27.3.2004, s. 867.

(2)  EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(3)  EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(4)  EGT L 158, 23.6.1990, s. 56.

(5)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(6)  EGT L 197, 21.7.2001, s. 30.

(7)  Rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt.

(8)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/894 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/894

---

(2004/C 84 E/0987)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0844/04

från Ulpu Iivari (PSE) till kommissionen

(9 mars 2004)

Ämne:   Varvsstöd i strid med EU-lagstiftning

Finska varv har under de senaste månaderna förlorat flera anbudstävlingar mot det italienska statsbolaget Fincantieri, som kunnat erbjuda beställare betydligt lägre priser än sina konkurrenter. Enligt flera offentliga expertbedömanden är det sannolikt att Italien erlägger stöd till varv som bygger fartyg i Italien och registrerar dem där.

Till kommissionens viktigaste uppgifter hör att övervaka den inre marknaden. Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att se till att EU:s konkurrenslagstiftning tillämpas på skeppsbyggnadsbranschen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(2 april 2004)

Kommissionens avdelning för statligt stöd övervakar aktivt varvsindustrin genom bedömningar av anmälda ärenden och stödordningar, utredningar som uppföljning på klagomål och undersökningar på eget initiativ.

Kommissionen känner inte till att statligt stöd har betalats ut till rederier som låter bygga fartyg i Italien, med undantag av en typ av stöd som har godkänts av kommissionen och som i princip skulle kunna betalas ut i alla medlemsstater. Det gäller kontraktsbaserat stöd (1) för ny- eller ombyggnad av fartyg som har beställts före utgången av 2000 och levererats före utgången av 2003.

Kommissionen har för närvarande ett pågående förfarande enligt artikel 88.3 i EG-fördraget som gäller statligt stöd till den italienska varvsindustrin (2). Ärendet gäller en garantiordning för fartygsfinansiering, men enligt vad kommissionen känner till har inga garantier ännu beviljats på grundval av denna ordning.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1540/98 av den 29 juni 1998 om fastställande av nya regler för stöd till varvsindustrin, EGT L 202, 18.7.1998.

(2)  EUT C 145, 21.6.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/895 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/895

---

(2004/C 84 E/0988)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0851/04

från Gianni Vattimo (PSE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne:   Djurskydd

Den italienska regeringsförordningen nr 533 av den 30 december 1992 införlivar rådets direktiv av den 1 november 1991 om fastställande av lägsta djurskyddskrav för kalvar 91/629/EEG (1) och fastslår att uppfödningsanläggningar som byggts före den 1 januari 1994 och där kalvar förvaras i enskilda boxar eller uppbundna i bås inte får användas efter den 31 december 2003.

Genom skrivelse med journalnummer 600.10/24495/PA/4073 av den 22 januari 1999 meddelade Italiens hälsoministerium, genom departementet för livsmedel, näring och djurhälsa, regionerna och de autonoma provinserna samt de berörda parterna att inga avvikelser från de gällande bestämmelserna kommer att tillåtas från och med den 31 december 2003 enligt ovan.

Den europeiska vetenskapliga veterinärkommittén ansåg redan på sin tid att detta uppfödningssätt, som tvingar djuren till orörlighet och innebär att kalvar som ska bli vitt kalvkött föds upp på järnfattig kost, är ytterst grymt. Italien är, efter Frankrike och Nederländerna, den tredje största producenten av vitt kalvkött i Europa. Cirka 470 000 kalvar föds upp på detta sätt varje år.

Genom skrivelse nr 33533/50.03.62 av den 14 juli 2003 meddelade myndigheten för djurhälsa, uppfödningshygien och produktion av animaliska produkter i regionen Venetien att man överväger att inte vidta planerade sanktioner (från 1 500 till 9 000 euro och näringsförbud i en till tre månader om förseelsen upprepas) mot de djuruppfödare som håller på att avsluta den produktionscykel de påbörjat före den 31 december 2003 och som visar att de påbörjat arbetet med att anpassa produktionen efter de gällande bestämmelserna.

Genom skrivelse från avdelningen för hälsofrågor av den 7 oktober 2003 meddelar regionen Lombardiet, med referens till flera framställningar som inkommit från branschorganisationer, för att förhindra att den agrotekniska ekonomin och produktionen av animaliska produkter bromsas, och eftersom de angivna skälen är motiverade, att de uppfödare som före den 1 december 2003 meddelat hälsomyndigheten att de avser att anpassa sin uppfödning efter de nya bestämmelserna eller att de avser att avveckla sin verksamhet när den nuvarande uppfödningsperioden tagit slut måste avsluta uppfödningsperioden före den 31 augusti 2004. Enligt en uppskattning gäller detta undantag 21 procent av uppfödarna vilket motsvarar 800 anläggningar.

Regionen Piemonte, där uppfödningen av kalvar också spelar en mycket stor roll, har inte tillåtit några undantag från de nationella eller europeiska bestämmelserna. Uppfödarna har informerats i god tid om vilka ändringar de måste göra, men i och med de närliggande regionernas beslut att tillåta undantag har man inte kunnat undvika en snedvriden konkurrens.

Enligt uppskattningar hade 100 procent av uppfödningsanläggningarna i Tyskland gjorts om redan för två år sedan. I Italien var samma siffra knappt 20 procent.

Vilka initiativ avser kommissionen ta för att förmå regionerna Lombardiet och Venetien i Italien att respektera rådets direktiv 91/629/EEG?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Kommissionen har inte tidigare underrättats om några särskilda problem i de italienska regionerna Venetien och Lombardiet när det gäller genomförandet av rådets direktiv 91/629/EEG av den 19 november 1991 om fastställande av lägsta djurskyddskrav för kalvar. Kommissionen kommer därför att begära upplysningar från de italienska myndigheterna när det gäller påståendet om att de angivna regionerna inte respekterar bestämmelserna i direktivet fullständigt.

---

(1)  EGT L 340, 11.12.1991, s. 28.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/896 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/896

---

(2004/C 84 E/0989)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0855/04

från Jean-Maurice Dehousse (PSE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Säkerheten i Bryssel

Alla större tätorter löper risken att den offentliga infrastrukturen plötsligt slås ut - exempelvis elförsörjningen. Det är ett väl känt faktum att många dylika anläggningar är sårbara för terroristattacker. Dessutom utgör risken för industriolyckor i många fall ett direkt hot (fabriker eller andra industrier i närheten av stadsbebyggelse) eller ett indirekt hot (fabriker eller liknande anläggningar i grannskapet).

Staden Bryssel med omgivningar utgör inte något undantag och ligger relativt högt upp på terroristernas lista över potentiella mål - vilket är ett känt faktum och staden har till och med nämnts vid namn. Borgmästaren i huvudstaden Bryssel har nyligen slagit larm och förklarat att man inte är i stånd att upprätta katastrofplaner och handlingsplaner för Europas huvudstad (ett uttalande som publicerats i dagstidningen Le Soir den 23 februari 2004 och även återgavs i Euronews).

| 1. | Känner kommissionen till detta uttalande? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till detta uttalande?

| 2. | Informerades kommissionen samtidigt om situationen? |
| --- | --- |

2.

Informerades kommissionen samtidigt om situationen?

| 3. | Vilka konsekvenser drar den för institutionernas räkning och för deras personal och anhöriga? |
| --- | --- |

3.

Vilka konsekvenser drar den för institutionernas räkning och för deras personal och anhöriga?

| 4. | Kan kommissionen redogöra för de kontakter (regelbundna och andra) som den upprätthåller med staden Bryssels myndigheter och de belgiska myndigheterna sedan den inrättades i Bryssel? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen redogöra för de kontakter (regelbundna och andra) som den upprätthåller med staden Bryssels myndigheter och de belgiska myndigheterna sedan den inrättades i Bryssel?

| 5. | Äger kommissionen byggnader utanför Bryssel där säkerhetsproblem kan uppstå? |
| --- | --- |

5.

Äger kommissionen byggnader utanför Bryssel där säkerhetsproblem kan uppstå?

| 6. | Om så är fallet, hur är situationen vid byggnaderna och hurdana kontakter har kommissionen med de berörda myndigheterna på området? |
| --- | --- |

6.

Om så är fallet, hur är situationen vid byggnaderna och hurdana kontakter har kommissionen med de berörda myndigheterna på området?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Kommissionen har inte underrättats officiellt om det uttalande som tas upp i den skriftliga frågan men den har förstås noterat de uppgifter som rapporterats i den belgiska pressen.

Eftersom Belgien utgör värdlandet för kommissionen i Bryssel, håller kommissionen, tillsammans med andra EU-institutioner i Bryssel, fortlöpande kontakt med de myndigheter inom den belgiska statsförvaltningen som är behöriga i säkerhetsfrågor. Detta nära samarbete kommer att fortsätta, i syfte att bidra till att upprätthålla skyddet för personer och byggnader.

För att ett effektivt fysiskt skydd för kommissionens personal, byggnader och andra tillgångar i Bryssel skall kunna upprätthållas krävs det, som parlamentsledamoten säkert förstår, att inga närmare uppgifter om säkerhetsåtgärderna offentliggörs.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/896 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/896

---

(2004/C 84 E/0990)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0856/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Försvar av traditionell industri

Vid ett möte nyligen med företrädare för arbetstagare inom den portugisiska tändsticksindustrin i Espinho (Portugal) informerades jag om de svårigheter som företaget går igenom och som kan äventyra dess framtida överlevnad. Det rör sig om konkurrensproblem till följd av tändsticksimport från anslutningsländerna och från tredje länder, bland annat Kina.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

| 1. | Finns det någon studie om de effekter som de nya medlemsstaternas anslutning kan få för traditionell industri, särskilt tändsticksindustrin? Och om konsekvenserna av Kinas WTO-anslutning? |
| --- | --- |

1.

Finns det någon studie om de effekter som de nya medlemsstaternas anslutning kan få för traditionell industri, särskilt tändsticksindustrin? Och om konsekvenserna av Kinas WTO-anslutning?

| 2. | Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att stödja denna traditionella industri och skydda sysselsättningen? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att stödja denna traditionella industri och skydda sysselsättningen?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen har genomfört vissa undersökningar om utvidgningens inverkan på EU:s industrier, men inga särskilda undersökningar om tändsticksindustrin har genomförts. Inga särskilda undersökningar har heller genomförts om vilka konsekvenser Kinas WTO-anslutning får för tändsticksindustrin. Vid illojal konkurrens från de anslutande ländernas industri eller den kinesiska industrin, framför allt vid överträdelser av WTO:s bestämmelser, uppmanas de berörda EU-företagen att kontakta kommissionen.

Syftet med kommissionens allmänna industripolitik är att öka EU-företagens konkurrenskraft och bidra till en miljö där de kan växa. Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till de olika arbetsprogrammen och undersökningarna om utvidgningens effekter som finns på: http://europa.eu.int/comm/enterprise/ enterprise_policy/sme-package/index.htm och http://europa.eu.int/comm/enterprise/enlargement/stu-dies.htm

Kommissionen uppmanar även parlamentsledamoten att läsa det andra meddelandet om industripolitik (1) som antogs den 20 april 2004.

---

(1)  KOM(2004)274.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/897 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/897

---

(2004/C 84 E/0991)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0866/04

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Gemenskapsstöd till den flamländska gemenskapen

Kan kommissionen ge upplysningar om följande:

| 1. | Vad har tillsynsorganen kommit fram till i fråga om hur den flamländska gemenskapen (i Belgien) skött den ekonomiska förvaltningen av samt redovisat för stöd som mottagits från Europeiska gemenskapen samt vilka rekommendationer har utformats i anledning därav och hur har dessa rekommendationer följts upp av den flamländska gemenskapen (i Belgien)? |
| --- | --- |

1.

Vad har tillsynsorganen kommit fram till i fråga om hur den flamländska gemenskapen (i Belgien) skött den ekonomiska förvaltningen av samt redovisat för stöd som mottagits från Europeiska gemenskapen samt vilka rekommendationer har utformats i anledning därav och hur har dessa rekommendationer följts upp av den flamländska gemenskapen (i Belgien)?

| 2. | Hur många undersökningar om stöd som mottagits från Europeiska gemenskapen av den flamländska gemenskapen (i Belgien) har utförts av Europeiska revisionsrätten inom ramen för revisionsförklaringen från och med 1999 till och med 2003 (per år)? |
| --- | --- |

2.

Hur många undersökningar om stöd som mottagits från Europeiska gemenskapen av den flamländska gemenskapen (i Belgien) har utförts av Europeiska revisionsrätten inom ramen för revisionsförklaringen från och med 1999 till och med 2003 (per år)?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

I enlighet med normalt förfarande har de avdelningar på kommissionen som är ansvariga för strukturfonderna kontrollerat de system som den flamländska gemenskapen i Belgien har inrättat för att sköta dessa fonder. De har gjort ett antal rekommendationer till de flamländska myndigheterna avseende olika aspekter. De flamländska myndigheterna har godkänt rekommendationerna och deras åtagandena i anslutning till dessa följs upp. Generaldirektoratet för regionalpolitik informerade Europaparlamentet om sina slutsatser när det gäller Europeiska regionala utvecklingsfonden i en rapport av den 30 april 2003.

Europeiska revisionsrätten har reviderat den nuvarande ledningen och kontrollsystemen för strukturfonderna som upprättats av den flamländska gemenskapen två gånger, 2002 och 2003, för åren 2001 respektive 2002 inom ramen för revisionsförklaringen. Parlamentsledamoten hänvisas till revisionsrättens årsrapporter för 2001 och 2002 (1).

---

(1)  EGT C 295, 28.11.2002 och EUT C 286, 28.11.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/898 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/898

---

(2004/C 84 E/0992)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0869/04

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Echo och Tjetjenien

Många biståndsorganisationer som vill lämna humanitärt bistånd till människorna i Tjetjenien i Ryssland klagar över att Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd, Echo, inte behandlar biståndsansökningarna tillräckligt snabbt och effektivt och att biståndet därför inte når fram. Vilka kriterier ställer Echo på biståndet till Tjetjenien, och kan kommissionen snabba upp behandlingen av biståndsansökningarna från kyrkliga och andra organisationer som beviljar humanitärt bistånd?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen känner inte till att många hjälporganisationer som vill ge humanitärt bistånd till folket i Tjetjenien klagar över att Europeiska unionens kontor för humanitärt bistånd (ECHO) inte behandlar biståndsansökningarna tillräckligt snabbt och effektivt.

ECHO, som är ansvarigt för humanitärt bistånd till norra Kaukasien, har aldrig mottagit några sådana klagomål. ECHO arbetar med snabba förfaranden som gör att bidragsavtal skrivs under och medel utbetalas snabbt.

Kommissionen antar i allmänhet två finansieringsbeslut varje år för offren i konflikten i Tjetjenien. Dessa beslut fattas på grundval av tidigare diskussioner med möjliga partner som ombeds lämna in planeringsdokument där de förklarar vilka verksamheter de vill att ECHO ska finansiera. ECHO beslutar sedan att behålla ett antal av dessa beroende på behovet, den icke-statliga organisationens erfarenhet och överensstämmelsen med ECHO:s strategi.

När beslutet har antagits, och ungefär en månad innan åtgärderna initieras, ombeds partnern av ECHO att lämna in ett förslag. Förslaget diskuteras sedan i detalj och ett avtal skrivs under inom ett par veckor. Det finns därför ingen möjlighet att påskynda ansökningsförfarandet, som redan är mycket kort.

ECHO:s partner har mycket noggranna rutiner för att se till att biståndet når de avsedda mottagarna. Partner arbetar enligt en lista på mottagare, som fastställs efter en bedömning av hushållens ekonomi och behov. Biståndet levereras direkt till mottagarna, utan mellanhand, vilket garanterar att de människor som är på listorna verkligen får det de är berättigade till.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/899 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/899

---

(2004/C 84 E/0993)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0879/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Romano Prodi — nytt centerparti

Enligt pressuppgifter har kommissionens ordförande visat intresse för att skapa ett ”proeuropeiskt” centerparti i Europaparlamentet. Den 3 mars 2004 sammanstrålade han i Bryssel med François Bayrou, ordförande för Unionen för den franska demokratin (UDF) och likaså ledamot av Europaparlamentet och med ordföranden för Europaparlamentets liberala grupp, Graham Watson, för att diskutera detta ärende. Idén skall från början ha väckts av generalsekreteraren i Katalanska demokratiska unionen (UDC), Josep Antoni Duran Lleida, under ett möte mellan honom och kommissionens ordförande, där han skall ha uttryckt sitt partis avsikt att lämna Europaparlamentets PPE och inrätta ett nytt ”Europainriktat” parti. Vid detta tillfälle skall Romano Prodi ha sagt sig vara ”för” inrättandet av ett nytt parti som skulle bygga på idén om europeisk federalism och som inledningsvis skulle grundas på en koalition mellan det franska UDF, det italienska partiet Margarita som leds av Francesco Rutelli, ledamot av Europaparlamentet, och själva UDC.

Efter sitt möte med kommissionens ordförande sade Graham Watson att ”många personer” är intresserade av att skapa en ”stark centergrupp som går i spetsen för den proeuropeiska politiken i Bryssel”.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Kan den bekräfta dessa uppgifter? |
| --- | --- |

—

Kan den bekräfta dessa uppgifter?

| — | Hur betecknar den sin ordförandes inställning, i synnerhet i ljuset av tidigare initiativ som varit begränsade till den italienska politiken? |
| --- | --- |

—

Hur betecknar den sin ordförandes inställning, i synnerhet i ljuset av tidigare initiativ som varit begränsade till den italienska politiken?

| — | Hur bedömer kommissionen detta handlande i ljuset av principerna om maktdelning samt utförandet av uppgifter på ett oberoende sätt och med hänsyn till kommissionens allmänna intresse? |
| --- | --- |

—

Hur bedömer kommissionen detta handlande i ljuset av principerna om maktdelning samt utförandet av uppgifter på ett oberoende sätt och med hänsyn till kommissionens allmänna intresse?

| — | Anser kommissionen att detta initiativ är förenligt med ordförandens uppgifter, i ljuset av det som fastställs i artikel 211 och följande artiklar i EG-fördraget? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att detta initiativ är förenligt med ordförandens uppgifter, i ljuset av det som fastställs i artikel 211 och följande artiklar i EG-fördraget?

| — | Hur garanterar kommissionen att dess politiska riktlinjer och åtgärder, som juridiskt sett faller under dess ordförande, inte påverkas av detta? |
| --- | --- |

—

Hur garanterar kommissionen att dess politiska riktlinjer och åtgärder, som juridiskt sett faller under dess ordförande, inte påverkas av detta?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Kommissionen har vid flera tidigare tillfällen haft anledning att i sina svar på parlamentsledamöternas skriftliga och muntliga frågor påminna om att dess ledamöter är politiker som fullgör ett politiskt uppdrag och som med full respekt för sina tjänsteförpliktelser bibehåller rätten att helt självständigt och på eget ansvar uttrycka sina personliga åsikter, och att vara medlemmar av ett politiskt parti.

Romano Prodi har i detta sammanhang offentligt uppmanat ”alla dem som förenas genom en gemensam vision om Europa och som är redo att ansluta sig till ett gemensamt program att presentera sig på en gemensam lista”. Därmed ansluter sig Romano Prodi, under en period som kännetecknas av att det blir allt viktigare med närmare relationer mellan kommissionen och Europaparlamentet, till den linje som alla tidigare ordförande för Europeiska kommissionen har hållit sig till. De har alla verkat politiskt för att främja ett ständigt allt mer förenat EU, ett starkare EU i sina medborgares tjänst.

Efter detta klara ställningstagande har Romano Prodi bekräftat att han precis som han alltid har gjort, även i fortsättningen och ända fram till slutet på sitt mandat, kommer att lägga all sin energi på sina ansvarsområden som ordförande för kommissionen.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/900 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/900

---

(2004/C 84 E/0994)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0880/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1954/2003

Denna fråga ställs i avsikt att klargöra eventuella tvetydigheter i ordalydelsen i artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1954/2003 (1). Kommissionen uppmanas därför besvara följande frågor:

| — | Träder artikeln omedelbart i kraft eller måste kommissionen först godkänna tillämpningsbestämmelserna? |
| --- | --- |

—

Träder artikeln omedelbart i kraft eller måste kommissionen först godkänna tillämpningsbestämmelserna?

| — | Om medlemsstaterna kan ”begränsa fisket till fartyg som är registrerade i dessa öars hamnar”, hur skall de gå tillväga för att meddela att de vill göra det? |
| --- | --- |

—

Om medlemsstaterna kan ”begränsa fisket till fartyg som är registrerade i dessa öars hamnar”, hur skall de gå tillväga för att meddela att de vill göra det?

| — | Vem definierar, och hur, den traditionella fiskeansträngning som gäller för icke azoriska fiskefartyg som har tillstånd att fiska i vattnen upp till 100 sjömil från baslinjen? |
| --- | --- |

—

Vem definierar, och hur, den traditionella fiskeansträngning som gäller för icke azoriska fiskefartyg som har tillstånd att fiska i vattnen upp till 100 sjömil från baslinjen?

| — | Hur och på vilket sätt kommer dessa restriktioner för de kommande tre åren att ses över? |
| --- | --- |

—

Hur och på vilket sätt kommer dessa restriktioner för de kommande tre åren att ses över?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Kommissionens ståndpunkt i de frågor parlamentsledamoten tar upp är följande:

| — | Enligt artikel 16 i förordning (EG) nr 1954/2003 (2) träder denna förordning i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning dvs. 14 november 2003. |
| --- | --- |

—

Enligt artikel 16 i förordning (EG) nr 1954/2003 (2) träder denna förordning i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning dvs. 14 november 2003.

— Artikel 5 trädde således i kraft denna dag, eftersom ingenting annat anges i förordningen angående denna bestämmelse.

| — | Av föregående punkt följer att artikel 5 trädde i kraft i enlighet med nämnda bestämmelse (artikel 16), oberoende av eventuella tillämpningsföreskrifter. |
| --- | --- |

—

Av föregående punkt följer att artikel 5 trädde i kraft i enlighet med nämnda bestämmelse (artikel 16), oberoende av eventuella tillämpningsföreskrifter.

| — | Fiskeaktiviteterna inom den zon som definieras i artikeln skall begränsas enligt lagstiftningen i varje berörd medlemsstat. Inom ramen för samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna skall staterna förse kommissionen med alla de underlag som behövs för att kontrollera att denna artikel tillämpas på ett bra sätt. |
| --- | --- |

—

Fiskeaktiviteterna inom den zon som definieras i artikeln skall begränsas enligt lagstiftningen i varje berörd medlemsstat. Inom ramen för samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna skall staterna förse kommissionen med alla de underlag som behövs för att kontrollera att denna artikel tillämpas på ett bra sätt.

| — | De gemenskapsfartyg som traditionellt fiskar i dessa vatten kommer, om så krävs, att identifieras med stöd av tillämpningsföreskrifter till denna artikel, efter samråd med berörda parter. |
| --- | --- |

—

De gemenskapsfartyg som traditionellt fiskar i dessa vatten kommer, om så krävs, att identifieras med stöd av tillämpningsföreskrifter till denna artikel, efter samråd med berörda parter.

| — | I det här skedet är det inte möjligt att avgöra behovet av en översyn av de nuvarande restriktionerna. Den situation som uppstår med artikel 5 och dess inverkan kommer hur som helst att utvärderas i den rapport som föreskrivs i artikel 5.2. |
| --- | --- |

—

I det här skedet är det inte möjligt att avgöra behovet av en översyn av de nuvarande restriktionerna. Den situation som uppstår med artikel 5 och dess inverkan kommer hur som helst att utvärderas i den rapport som föreskrivs i artikel 5.2.

---

(1)  EUT L 289, 7.11.2003, s. 1.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003 om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen, om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/901 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/901

---

(2004/C 84 E/0995)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0886/04

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Systemet med vägavgifter

Förslaget om ett nytt system med vägavgifter för tung trafik i EU stupade på tvister mellan länderna i unionens utkanter och länderna med genomfartstrafik.

Det borde fås till stånd strikta regler för uttaget av vägavgifter på långtradartrafiken i stället för den brokiga praxis som råder i våra dagar och systemet borde i stort sett inte lämna något utrymme för tolkningar.

I massmedierna har det spekulerats om att beslutet skulle komma att uppskjutas med åtminstone ett år, om förslaget tillbakavisas. När de nya medlemsstaterna ansluter sig den 1 maj blir situationen på de europeiska vägarna dock bara svårare, om det inte går att komma överens om några regler nu i vår.

Om förslaget skulle tillbakavisas, hur ämnar kommissionen då fortsätta sitt arbete för att man så snart som möjligt skulle få till stånd en förändring av dagens Vilda Västern-förhållanden vad vägavgifterna beträffar?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Som parlamentsledamoten framför i sin skriftliga fråga, bör de gällande gemensamma bestämmelserna (1) om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer stärkas, en åtgärd som bidrar till att uppnå en väl fungerande inre marknad.

Vid rådets möte den 9 mars 2004 för transport, kunde medlemsstaterna inte nå politisk enighet om det framtida direktivets text. Orsaken till detta var bland annat skilda åsikter om kommissionsförslagets princip att intäkterna från avgifterna skall anslås till transportsektorn. I detta skede finns dock ingen anledning att tala om ett tillbakavisande av förslaget. Såväl rådet som det irländska ordförandeskapet och kommissionen gör allt som står i deras makt för att så snart som möjligt nå politisk enighet i detta ärende. Europaparlamentet antog för övrigt den 21 april 2004 ett yttrande vid första behandlingen av kommissionens förslag.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, EGT L 187, 20.7.1999.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/901 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/901

---

(2004/C 84 E/0996)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0888/04

från Bob van den Bos (ELDR) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Slakterier i Grekland

I slutsatserna i en rapport från kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor i samband med en undersökningsresa till Grekland, vilken kontoret gjort i juli 2003, påtalas det att många slakterier i Grekland fortfarande uppvisar allvarliga brister i att uppfylla EU:s krav. Oavsett att de behöriga myndigheterna givit kommissionens tjänsteenheter garantier för att de kommer att slutföra de åtgärder som planerats påträffade kontorets inspektörer fortfarande brister i administrationen och driftsstandarderna samt i fråga om djurens välbefinnande och den veterinärmedicinska övervakningen.

Kan kommissionen ge besked om vilka åtgärder den ämnar vidta eller redan har vidtagit för att få en förbättring till stånd i fråga om slakterierna i Grekland? Ingår det också sanktioner i detta? Om så är fallet: av vilket slag och när kommer de att påföras?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Det utkast till rapport om produktion och saluföring av färskt kött som utarbetades i samband med inspektionsbesöket i Grekland i juli 2003 (Ref: 9176/2003) sändes till de grekiska myndigheterna för kommentarer den 21 augusti 2003.

I sitt svar av den 30 september försäkrade de grekiska myndigheterna att de officiella godkännandena att saluföra kött i gemenskapen hade dragits in för de slakterier och styckningsanläggningar där allvarliga brister hade konstaterats under besöket. Dessutom har de centrala myndigheterna i Athen sänt standardblanketter för övervakning av anläggningarna till alla länsstyrelser i Grekland med krav om att bedöma och rapportera om situationen i inom sektorn för rött kött.

I sin skrivelse av den 17 februari 2004, som åtföljdes av en handlingsplan, upprepade de grekiska myndigheterna som svar på slutrapporten från inspektionen huvudsakligen de uppgifter som hade lämnats som svar på det tidigare utkastet. Handlingsplanen innehöll inget som tydde på att rapportens rekommendationer hade beaktats på ett tillfredsställande sätt.

Mot bakgrund av detta och andra resultat från de senaste FVO-besöken i Grekland skickade kommissionen den 27 februari 2004 ett administrativt meddelande om överträdelse till de grekiska myndigheterna gällande underbemanning av de avdelningar som ansvarar för livsmedlens säkerhet och veterinärkontroller och begärde ett omedelbart svar om de förhållanden som kommissionen har haft invändningar mot. Svaret från de grekiska myndigheterna är inte tillfredsställande. Därför kommer kommissionen nu att inleda ett överträdelseförfarande mot Grekland. Ytterligare ett administrativt meddelande kommer inom kort att sändas till de grekiska myndigheterna om djurens välbefinnande.

Andra frågor rörande säkra livsmedel veterinärkontroller där de grekiska myndigheterna har lämnat tillfredställande skriftliga besked kommer att kontrolleras närmare på plats vid de besök som FVO planerar att göra i Grekland senare i år.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/902 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/902

---

(2004/C 84 E/0997)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0890/04

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Behörighet att meddela undervisning för flygarexamen

I min valkrets i norra Nederländerna gjorde man mig nyligen uppmärksam på att det som ett led i harmoniseringen inom gemenskapen skall ha ingåtts avtal som gör det omöjligt för flyglärare som arbetar som privata företagare att i fortsättningen individuellt undervisa elever för flygarexamen. Utbildningen måste numera ske vid ett institut. Följden är att många flyglärare blir arbetslösa, efter att det först investerats stora summor i dem ur allmänna medel. Harmoniseringen handlar om genomförandet av lagar och andra författningar för luftfarten, om ”Joint Aviation Requirements” samt om licensiering av flygbesättningar.

| 1. | Kan kommissionen ge besked om huruvida det stämmer att detta är en följd av harmoniseringen inom gemenskapen? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ge besked om huruvida det stämmer att detta är en följd av harmoniseringen inom gemenskapen?

| 2. | Kan kommissionen förklara varför detta är nödvändigt eller vilket mervärde det ger? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen förklara varför detta är nödvändigt eller vilket mervärde det ger?

| 3. | Gäller inte subsidiaritetsprincipen här? Eller handlar det om ett nederländskt beslut? |
| --- | --- |

3.

Gäller inte subsidiaritetsprincipen här? Eller handlar det om ett nederländskt beslut?

| 4. | Behövs det några åtgärder på den här punkten, eftersom det verkar som onödig centralbyråkrati och slöseri med kapital? |
| --- | --- |

4.

Behövs det några åtgärder på den här punkten, eftersom det verkar som onödig centralbyråkrati och slöseri med kapital?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

De gemensamma luftfartsbestämmelserna (JAR), som parlamentsledamoten hänvisar till, är harmoniserings-åtgärder som har fastställts av de gemensamma luftfartsmyndigheterna (Joint Aviation Authorities, JAA), som är ett samarbetsorgan för de nationella myndigheter som ansvarar för bestämmelser för civilflyget i de 38 europeiska staterna. De särskilda bestämmelserna som avser certifikaten, JAR-FCL, reglerar ett område som för närvarande inte omfattas av några gemenskapsbestämmelser. Det bör för övrigt påpekas att bestämmelserna i JAR inte är direkt tillämpliga, utan skall införlivas i den nationella lagstiftningen i de berörda staterna. Om den bestämmelse som parlamentsledamoten hänvisar till antas, kommer det således att röra sig om en bestämmelse i den nederländska lagstiftningen som införlivar en JAR-bestämmelse och inte en bestämmelse i gemenskapsrätten.

För att möjliggöra för Europeiska byrån för luftfarts säkerhet, EASA, att utarbeta tekniska föreskrifter för certifikat, har kommissionen för avsikt att inom kort lägga fram ett förslag till gemenskapslagstiftning som utsträcker EASA:s behörighet på detta område. När denna lagstiftning har antagits, åligger det EASA att ansvara för att fastställa de tekniska regler som skall tjäna som underlag för en gemenskapslagstiftning på området för certifikat för förarkabinbesättning. När denna lagstiftning har godkänts och trätt i kraft, kommer gemenskapsbestämmelserna om certifikat att ersätta JAR-FCL och de nationella bestämmelser som har antagits för tillämpning av JAR-FCL.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/903 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/903

---

(2004/C 84 E/0998)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0891/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Nedläggningen av Valeos fabrik i Portugal

Det franska multinationella företaget Valeo meddelade muntligen sina arbetare vid enheten i Santo Tirso att företaget blir tvunget att stänga enheten till följd av en omstrukturering. 330 arbetare riskerar att bli uppsagda. I själva verket har företaget redan förflyttat maskiner från fabriken till Marocko och minskat antalet arbetare.

Den här franska gruppen har fabriker, forsknings- och distributionscentrum i ett flertal europeiska länder. I Portugal har gruppen två enheter, i Santo Tirso och Viana do Castelo. Där sker produktionen av elektroniska komponenter och system.

Gruppen som sysselsätter mer än 68 000 arbetare på olika håll i världen och som har 129 fabriker, 65 forskningscentrum och 9 distributionscentrum gjorde en vinst på mer än 9 miljarder euro i fjol. Jag skulle därför vilja att kommissionen svarade på följande frågor:

| 1. | Har Valeo fått EU-stöd för sina fabriker i Portugal, eller för sina fabriker i andra länder i Europa? |
| --- | --- |

1.

Har Valeo fått EU-stöd för sina fabriker i Portugal, eller för sina fabriker i andra länder i Europa?

| 2. | Vad ämnar kommissionen göra för att garantera Valeoarbetarnas rättigheter i Portugal, framför allt deras rätt till arbete? |
| --- | --- |

2.

Vad ämnar kommissionen göra för att garantera Valeoarbetarnas rättigheter i Portugal, framför allt deras rätt till arbete?

| 3. | Vad ämnar kommissionen göra för att stoppa multinationella företags utlokaliseringar som håller på att försämra sysselsättningen och blockera utvecklingen i ett flertal regioner i Portugal? |
| --- | --- |

3.

Vad ämnar kommissionen göra för att stoppa multinationella företags utlokaliseringar som håller på att försämra sysselsättningen och blockera utvecklingen i ett flertal regioner i Portugal?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen önskar lämna följande svar på parlamentsledamotens frågor: Företaget Valeo har varken mottagit några gemenskapsbidrag inom ramen för Europeiska socialfonden (ESF) eller Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF).

Kommissionen önskar rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet på kommissionens svar på de skriftliga frågorna P-376/04 från Luciana Sbarbati (1) (särskilt punkt 2 och 3) respektive P-0528/03 från Regina Bastos (2) (särskilt punkt 2).

Kommissionen är medveten om att företag i unionen genomför delokaliseringar. Detta problem hänger samman med farhågorna för avindustrialisering, som kommissionen som svar på Europeiska rådets begäran från 2003 preliminärt har behandlat i sitt meddelande ”Viktiga frågor som rör EU:s konkurrenskraft - på väg mot en integrerad strategi” (3). Gemenskapens politik på flera olika områden bidrar i praktiken till att skapa en gynnsam företagsmiljö i EU.

Samtidigt som kommissionen fortsätter detta arbete har den för avsikt att göra en djupanalys av begreppet avindustrialisering och föreslå konkreta åtgärder i sitt kommande meddelande om industripolitiken.

---

(1)  Se s. 204.

(2)  EUT C 161 E, 10.7.2003.

(3)  KOM(2003) 704 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/904 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/904

---

(2004/C 84 E/0999)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0893/04

från Werner Langen (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Kostnader vid gränsöverskridande överföringar

I början av juli 2003 trädde ”Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2560/2001 (1) av den 19 december 2001 om gränsöverskridande betalningar i euro” i kraft. Enligt denna förordning skall gränsöverskridande överföringar inom euroområdet behandlas på samma sätt som betalningstransaktioner inom medlemsstaterna.

Följande konkreta fall har utspelat sig: Det gjordes en överföring från Stadtsparkasse Köln till Crédit Lyonnais. Trots att det därvid tagits hänsyn till IBAN-numret och BIC-koden debiterade mottagarbanken en avgift för överföringen.

Eftersom detta är ett brott mot förordning nr (EG) 2560/2001 frågar jag kommissionen:

| 1. | Får banker, och framför allt mottag arb anker, trots den nya förordningen debitera överföringskostnader? |
| --- | --- |

1.

Får banker, och framför allt mottag arb anker, trots den nya förordningen debitera överföringskostnader?

| 2. | Om inte: kan det belopp som inbetalats i så fall återkrävas? |
| --- | --- |

2.

Om inte: kan det belopp som inbetalats i så fall återkrävas?

| 3. | Vilka möjligheter har kommissionen att vidta åtgärder mot sådant som beskrivits ovan? |
| --- | --- |

3.

Vilka möjligheter har kommissionen att vidta åtgärder mot sådant som beskrivits ovan?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2560/2001 av den 19 december 2001 om gränsöverskridande betalningar i euro skall avgifter som ett finansinstitut tar ut för gränsöverskridande betalningstransaktioner i euro vara desamma som de avgifter som samma finansinstitut tar ut för motsvarande betalningar i euro inom den medlemsstat där det är beläget. Denna regel gäller för elektroniska betalningstransaktioner (kortbetalningar och bankomatuttag) i euro på upp till 12 500 euro sedan den 1 juli 2002 och för överföringar sedan den 1 juli 2003.

Denna bestämmelse innebär att avgifterna för beställaren skall vara lika stora som för en inhemsk betalning. Detsamma gäller för mottagarens avgifter. I de flesta länder betalar mottagaren som regel inte några avgifter. Det kan dock hända vid vissa enstaka transaktioner (ovanliga transaktioner som till exempel överföring där beställaren har angivit att mottagaren skall betala alla avgifter) att mottagaren får betala avgift för en gränsöverskridande överföring. Avgiften får dock inte vara högre än motsvarande betalning inom en medlemsstat. Kommissionen har utfärdat ett tolkningsmeddelande om den praktiska till-lämpningen av artikel 3 i förordning nr 2560/2001 och i synnerhet om begreppet ”motsvarande betalningar” för att undanröja alla oklarheter i detta avseende och se till att förordningen tillämpas på ett riktigt sätt.

De uppgifter parlamentsledamoten lämnat om den enskilda överföringen från Stadtsparkasse Köln till Crédit Lyonnais är inte tillräckliga för att kommissionen skall kunna göra en mer ingående analys. Ytterligare uppgifter skulle i så fall behövas.

Medlemsstaternas myndigheter måste se till att förordningen tillämpas på ett lämpligt och effektivt sätt. I artikel 7 i förordningen föreskrivs att efterlevnaden av förordningen skall säkerställas genom effektiva, proportionella och avskräckande påföljder. Detta hindrar dock inte enskilda från att försöka få ersättning från sin bank direkt.

---

(1)  EGT L 344, 28.12.2001, s. 13.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/905 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/905

---

(2004/C 84 E/1000)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0895/04

från Jan Andersson (PSE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Med anledning av tvisten rörande avgifter i Helsingborgs hamn

Sedan 1997 pågår en tvist om hamnavgifterna i Helsingborgs hamn mellan hamnbolaget och SweFerry AB. Frågan om hamnavgifterna överlämnades till kommissionen samma år. År 2002 ställde jag en fråga om när kommissionen avsåg att komma med ett ställningstagande. Nu, våren 2004, finns fortfarande inget ställningstagande. När ämnar kommissionen ge besked?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(15 april 2004)

Parlamentsledamotens fråga gäller klagomål från två färjerederier om att Helsingborgs hamn missbrukar sin dominerande ställning genom för höga och diskriminerande priser. Sedan parlamentsledamotens tidigare skriftliga fråga E-3064/01 (1) i samma ämne har kommissionen hunnit långt i sin undersökning av dessa komplicerade ärenden.

I februari 2003 informerade kommissionen de klagande skriftligen om sin preliminära ståndpunkt som de klagande har lämnat synpunkter på. Helsingborgs hamn har också lämnat sin syn på kommissionens preliminära ståndpunkt och på synpunkterna från de klagande. Kommissionen har dessutom begärt och erhållit ytterligare upplysningar från parterna och tredje parter. På grundval av dessa uppgifter är kommissionen i färd med att utarbeta sitt slutliga beslut, som väntas antas före årets slut.

---

(1)  EGT C 147 E, 20.6.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/906 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/906

---

(2004/C 84 E/1001)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0897/04

från Monica Frassoni (Verts/ALE), Caroline Lucas (Verts/ALE), Jean Lambert (Verts/ALE), Patricia McKenna (Verts/ALE), Giorgio Celli (Verts/ALE), Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE), Pasqualina Napoletano (PSE), Marco Cappato (NI), Giovanni Procacci (ELDR) och Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(23 mars 2004)

Ämne:   Felaktigt genomförande i Italien av rådets direktiv 1999/74/EG och 2002/4/EG om skyddet av värphöns

Med lagdekret nr 267 av den 29 juli 2003 avsåg den italienska regeringen att införliva och genomföra rådets direktiv 1999/74/EG och 2002/4/EG om skyddet av värphöns och om registrering av anläggningar som håller värphöns. Detta lagdekret offentliggjordes i den officiella italienska tidningen nr 219 den 20 september 2003.

Trots att tidsfristen som fastställts till den 1 januari 2002 i direktiv 1999/74/EG gått ut innehåller dekretet olovliga undantag från gemenskapsrätten. Dessa avvikelser har uppmärksammats och kommenterats såväl av den italienska djurskyddsföreningen LAV som av utskottet för hälsa och utskottet för EU-frågor i den italienska senaten.

Bland dessa avvikelser kan nämnas följande:

| — | Avvikelser från förbudet - som enligt direktivet skulle gälla från den 1 januari 2003 - av tillverkning och bruk av icke inredda burar, med undantag från tidsfristen i de fall burarna beställts innan den 31 december 2002. |
| --- | --- |

—

Avvikelser från förbudet - som enligt direktivet skulle gälla från den 1 januari 2003 - av tillverkning och bruk av icke inredda burar, med undantag från tidsfristen i de fall burarna beställts innan den 31 december 2002.

| — | Däremot föreskriver direktivet att äggtransportbandet ska inrymmas på en areal på upp till 8 cm i horisontell riktning på de 550 cm2 av burarealen i de icke inredda burarna eller på de 600 cm2 i de inredda burarna som enligt direktiv skall kunna användas utan begränsningar. |
| --- | --- |

—

Däremot föreskriver direktivet att äggtransportbandet ska inrymmas på en areal på upp till 8 cm i horisontell riktning på de 550 cm2 av burarealen i de icke inredda burarna eller på de 600 cm2 i de inredda burarna som enligt direktiv skall kunna användas utan begränsningar.

| — | Godkännande av en beläggningsgrad på tolv höns per kvadratmeter tillgänglig area för de anläggningar som använder sig av detta system vid datumet för ikraftträdandet av direktivet, och inte den 3 augusti 1999 som direktivet föreskriver. |
| --- | --- |

—

Godkännande av en beläggningsgrad på tolv höns per kvadratmeter tillgänglig area för de anläggningar som använder sig av detta system vid datumet för ikraftträdandet av direktivet, och inte den 3 augusti 1999 som direktivet föreskriver.

| — | Lagdekretet låter kravet på att burarna skall vara försedda med klonötare av lämpligt slag vara beroende av tillgången till EU-godkända klonötare på marknaden. |
| --- | --- |

—

Lagdekretet låter kravet på att burarna skall vara försedda med klonötare av lämpligt slag vara beroende av tillgången till EU-godkända klonötare på marknaden.

I väntan på införlivandet av bestämmelserna i italiensk lagstiftning - vilken uppenbarligen öppnade upp för olovliga undantag - byggdes nya anläggningar med batteriburar under 2003, till exempel i kommunen Vivaro i provinsen Pordenone.

Kan kommissionen svara på:

| — | om den avser att ingripa i denna fråga för att undvika att kringgående av lagstiftningen ska kunna leda till fördelaktiga och olovliga undantag? |
| --- | --- |

—

om den avser att ingripa i denna fråga för att undvika att kringgående av lagstiftningen ska kunna leda till fördelaktiga och olovliga undantag?

| — | om den avser att vidta åtgärder som syftar till att avskaffa de fördelar som undantagen givit upphov till, i förhållande till andra producenter inom EU som inte åtnjutit dessa undantag? |
| --- | --- |

—

om den avser att vidta åtgärder som syftar till att avskaffa de fördelar som undantagen givit upphov till, i förhållande till andra producenter inom EU som inte åtnjutit dessa undantag?

| — | om den avser att inleda ett rättsligt förfarande mot den italienska staten på grund av ovan nämnda överträdelser? |
| --- | --- |

—

om den avser att inleda ett rättsligt förfarande mot den italienska staten på grund av ovan nämnda överträdelser?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Eftersom Italien inte anmält åtgärder för införlivandet av den aktuella lagstiftningen i tid inledde kommissionen ett överträdelseförfarande i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget.

Förfarandet avbröts efter att Italien den 24 september 2003 lämnat information om lagdekret nr 267 av den 27 juli 2003.

Innan lagdekretet antogs hade kommissionen fått kännedom om att texten som de italienska myndigheterna hade föreslagit i flera viktiga hänseenden inte överensstämde med kraven i det ändrade direktivet. Kommissionen ingrep genom en skrivelse till de italienska myndigheterna, men i den antagna texten införlivades ändå de åtgärder som kommissionen inte anser överensstämmer med kraven i gemenskapslagstiftningen.

Eftersom kommissionen inte har fått något svar från de italienska myndigheterna överväger den nu att inleda nya överträdelseförfaranden.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/907 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/907

---

(2004/C 84 E/1002)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0898/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(23 mars 2004)

Ämne:   Israeler som offentligen ger till känna att de får samvetskval av att palestinska territorier ockuperas sätts i fängelse, upprepade gånger och för långa perioder

| 1. | Känner kommissionen till att Israel sedan gammalt haft värnplikt för män och kvinnor, men att möjligheterna till frikallelse i praktiken är goda, vilket gäller ortodoxa judar, icke-judiska invånare och personer som själva uppger fysiska eller psykiska problem? Fram till 2002 kunde dessutom andra värnpliktsvägra, med stöd av en lagstiftning som kunde jämföras med den som finns i de europeiska staterna och gör det möjligt för samvetsömma att frikallas. |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att Israel sedan gammalt haft värnplikt för män och kvinnor, men att möjligheterna till frikallelse i praktiken är goda, vilket gäller ortodoxa judar, icke-judiska invånare och personer som själva uppger fysiska eller psykiska problem? Fram till 2002 kunde dessutom andra värnpliktsvägra, med stöd av en lagstiftning som kunde jämföras med den som finns i de europeiska staterna och gör det möjligt för samvetsömma att frikallas.

| 2. | Känner kommissionen också till att Israels regering skärpt sin politik sedan augusti 2002, såsom en följd av att Israel sedan länge ockuperat palestinska territorier och konfrontationer med civilbefolkningen i allt högre grad inträffat, till följd av vägavspärrningar, genomsökningar av bostadskvarter och flyganfall? Som ett led i denna skärpning har man börjat hota sådana pojkar med fängelse, som offentligen ger till känna sina samvetskval mot ockupationen. |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen också till att Israels regering skärpt sin politik sedan augusti 2002, såsom en följd av att Israel sedan länge ockuperat palestinska territorier och konfrontationer med civilbefolkningen i allt högre grad inträffat, till följd av vägavspärrningar, genomsökningar av bostadskvarter och flyganfall? Som ett led i denna skärpning har man börjat hota sådana pojkar med fängelse, som offentligen ger till känna sina samvetskval mot ockupationen.

| 3. | Känner kommissionen till att det i dagens läge alltmer verkar som om den ständigt växande gruppen av värnpliktsvägrare som vänder sig mot ockupationen inte längre ses som principfasta eller världsfrämmande pacifister, utan som politiska motståndare, som efter att de avtjänat sitt straff på nytt inkallas till värnplikt enligt tankegången om att ”om ni inte tjänstgör av egen fri vilja, så skall ni få lov att göra det av fruktan” och sedan, vid fortsatt vägran, sätts i fängelse på nytt? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att det i dagens läge alltmer verkar som om den ständigt växande gruppen av värnpliktsvägrare som vänder sig mot ockupationen inte längre ses som principfasta eller världsfrämmande pacifister, utan som politiska motståndare, som efter att de avtjänat sitt straff på nytt inkallas till värnplikt enligt tankegången om att ”om ni inte tjänstgör av egen fri vilja, så skall ni få lov att göra det av fruktan” och sedan, vid fortsatt vägran, sätts i fängelse på nytt?

| 4. | Känner kommissionen till att de fängelsestraff, som utdöms i händelse av att någon utfört order som betraktats som olagliga eller agerat hänsynslöst på eget initiativ, med den påföljd att medborgare mist livet, sällan överskrider en månad och således är mycket korta jämfört med de straff på mellan ett och två år som utdöms varje gång någon vägrar värnplikt? |
| --- | --- |

4.

Känner kommissionen till att de fängelsestraff, som utdöms i händelse av att någon utfört order som betraktats som olagliga eller agerat hänsynslöst på eget initiativ, med den påföljd att medborgare mist livet, sällan överskrider en månad och således är mycket korta jämfört med de straff på mellan ett och två år som utdöms varje gång någon vägrar värnplikt?

| 5. | Är kommissionen beredd att inom ramen för associeringsavtalet mellan EU och Israel söka efter möjligheter att motverka att attityderna inom det israeliska samhället hela tiden hårdnar på det här sättet och således också konflikten mellan Israel och Palestina skärps samt förmå Israels regering att avstå från att hela tiden utmäta strängare straff, kanske rentav i det oändliga, mot samvetsömma som motsätter sig ockupationen av Västbanken och Gazaremsan? |
| --- | --- |

5.

Är kommissionen beredd att inom ramen för associeringsavtalet mellan EU och Israel söka efter möjligheter att motverka att attityderna inom det israeliska samhället hela tiden hårdnar på det här sättet och således också konflikten mellan Israel och Palestina skärps samt förmå Israels regering att avstå från att hela tiden utmäta strängare straff, kanske rentav i det oändliga, mot samvetsömma som motsätter sig ockupationen av Västbanken och Gazaremsan?

Svar från Christopher Patteri på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Kommissionen följer uppmärksamt vad som händer med israeliska vapenvägrare och reservister som vägrar att tjänstgöra i de ockuperade områdena.

Kommissionens delegation i Tel Aviv håller sig underrättad om utvecklingen i denna fråga och mottog för övrigt nyligen på deras begäran företrädare för gruppen israeliska vapenvägrare.

Kommissionen har, samtidigt som den önskar avhålla sig från att utan grund blanda sig i tillämpningen av den israeliska lagstiftningen, för avsikt att fortsätta att följa utvecklingen i denna fråga och vid behov ta upp den i lämpliga organ, precis som den gör när det gäller alla andra frågor som har med de mänskliga rättigheterna att göra. Frågor som har med de mänskliga rättigheterna att göra tas i allmänhet upp i den politiska dialogen med Israel, som förs inom ramen för mötena i associeringsrådet, under unionens ordförandeskaps och Israels utrikesministers gemensamma ledning.

Nästa möte i associeringsrådet mellan unionen och Israel torde äga rum under vintern 2004-2005.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/908 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/908

---

(2004/C 84 E/1003)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0903/04

från Ingo Friedrich (PPE-DE) till kommissionen

(19 mars 2004)

Ämne:   Stopp för Europeiska dokumentationscentrens gratisprenumeration på Europeiska unionens officiella tidning EUT (den tryckta upplagan)

De europeiska dokumentationscentrens rättigheter och skyldigheter ingår i de skriftliga bestämmelser som fastställts mellan dåvarande GD X och enskilda dokumentationscenter. I artikel 2 i dessa bestämmelser understryks det att kommissionen regelbundet och avgiftsfritt skall sända EU-organens publikationer till dokumentationscentren.

Olyckligtvis får dokumentationscentren inte längre EUT och KOM-dokument i pappersform som gratisprenumeration sedan den 1 januari 2004 och den 1 maj 2003. EUT, som den enda officiella rättskällan, är endast rättsligt bindande i sin pappersversion. Det finns skillnader mellan den tryckta och den elektroniska versionen. Dokumentationscentrens användare har därför ett stort behov av den tryckta versionen. Det vore önskvärt att tidningen även i framtiden sändes till de 55 europeiska dokumentationscentren i Tyskland.

Kommissionen har pålagt dokumentationscentren en arkiveringsplikt. Det krävs mycket personal och pengar då elektroniska EU-dokument skall gås igenom och skrivas ut åt användarna. Dessutom måste man också se till att dokumentationscentren även har lämplig teknik för att göra detta.

Kommissionen har hittills inte stött dokumentationscentren ekonomiskt på något sätt. Skulle det med tanke på medborgarna och insynen även i framtiden vara möjligt att gratis skicka de viktigaste publikationerna till dokumentationscentren?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(20 april 2004)

Kommissionen är i likhet med parlamentsledamoten angelägen om att de europeiska dokumentationscentrumen förses med tillräckligt med publikationer. Vi är tacksamma för frågan, som ger oss möjlighet att klargöra flera punkter.

Beslutet att avsluta de europeiska dokumentationscentrumens förmånsprenumeration på den tryckta versionen av L- och C-serierna av Europeiska unionens officiella tidning (EUT) fattades av publikationsbyrån, vars förvaltningskommitté består av generalsekreterarna för alla EU-institutionerna. Med hänsyn till de höga kostnaderna för att distribuera den tryckta versionen av EUT, har de institutioner som är företrädda i publikationsbyråns förvaltningskommitté kommit överens om att i stället främja distribution av EUT på cd-rom.

Publikationsbyrån beslutade att från och med år 2000 gratis förse de europeiska dokumentationscentrumen och andra informationsställen med EUT:s L- och C-serier på cd-rom. De europeiska dokumentationscentrumen och andra informationsställen fick möjlighet att välja att under en övergångsperiod behålla en rabatterad prenumeration på den tryckta versionen av EUT.

I år (2004) får alla europeiska dokumentationscentrum L- och C-serierna av EUT på cd-rom gratis. Detta distributionssätt uppfyller kravet i artikel 2 i den överenskommelse som parlamentsledamoten hänvisar till. Där står det att kommissionen regelbundet och gratis skall förse de europeiska dokumentationscentrumen med publikationer. EUT:s utgåva på cd-rom är bevisligen av hög kvalitet och lätt att arkivera.

Europeiska dokumentationscentrum och andra informationsställen har också tillgång till EUT:s L- och C-serier via EUR-Lex på Internet, samma dag som de publiceras. Att leta reda på dokument via EUR-Lex har blivit väldigt vanligt både bland allmänheten och bland yrkesverksamma och akademiker.

De europeiska dokumentationscentrumen har också fortsatt fri tillgång till Celex, databasen för EG-rätt, som kommer att bli allmänt tillgänglig och helt gratis från den 1 juli 2004.

Parlamentsledamoten tar upp frågan om information i elektronisk form är rättsligt bindande. Den torde bara uppkomma i samband med domstolsförfaranden. Sådana fall berör inte de europeiska dokumentationscentrumen.

Vad beträffar den tekniska utrustningen hos de europeiska dokumentationscentrumen så krävs det för tillgång till EUT:s L- och C-serier på cd-rom en cd-romläsare och för daglig konsultation via EUR-Lex en Internetuppkoppling. Kommissionen förväntar sig att de europeiska dokumentationscentrumen har sådan utrustning.

Kommissionen håller på att upphöra med att ge ut tryckta versioner av vissa dokumenttyper, till exempel KOM- och SEK-dokument. Därför strävar vi efter att förbättra tillgången till sådana dokument i elektronisk form i samarbete med publikationsbyrån. Kommissionen har löpande kontakt med de europeiska dokumentationscentrum och andra informationsställen om deras behov.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/909 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/909

---

(2004/C 84 E/1004)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0906/04

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Lönetillägg (”threshold”) för brittiska lärare vid Europaskolor

Mot bakgrund av mina frågor E-2583/03 (1) och E-3295/03 (2) samt kommissionens svar på dessa, undrar jag om Förenade kungarikets kontrakt, enligt de juridiska råd som kommissionen inhämtat, är förenliga med artikel 12.4 a i konventionen om Europaskolorna?

I mål C-6/89 (kommission mot Belgien, REG 1990, s. 1-1595) väckte kommissionen talan mot den belgiska regeringen för att ha brutit mot artikel 12 i Europaskolornas stadga. Överväger kommissionen att inleda liknande förfaranden mot Förenade kungarikets regering för dess underlåtenhet att betala ut dessa lönetillägg?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen undersöker noggrant frågan om brittiska lärare som är anställda av den brittiska regeringen med brittiska kontrakt men som är anslutna till Europaskolorna har tillgång till det brittiska systemet för lönetillägg för lärare. I synnerhet pågår övervägningar av rättsliga frågor.

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 180.

(2)  EUT C 70 E, 20.3.2004, s. 252.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/910 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/910

---

(2004/C 84 E/1005)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0907/04

från Franz Turchi (UEN) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Skydd av optometristyrket

Yrket optometrist, som kräver avlagd universitetsexamen i ämnet, existerar i flera medlemsstater i Europeiska unionen.

Optometrin har sitt eget tillämpningsområde som inte sammanfaller med ögonläkarens gebit eftersom mätning av synförmågan utgör en funktionsanalys och inte ett medicinskt förfarande.

Optometrister har högre yrkeskvalifikationer än optiker och de ansvarar för skydd av synförmågan genom förebyggande arbete, rehabilitering, korrigering och förbättring av synen.

Kan kommissionen meddela vad som har gjorts för att uppmuntra den italienska regeringen att fastställa precisa arbetsuppgifter och skapa en yrkesbild för italienska optometrister, så att dessa kan likställas med sina europeiska kolleger?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Parlamentsledamoten frågar vad kommissionen har gjort för att få den italienska regeringen att reglera optometristyrket i Italien så att italienska optometristers särskilda kunskaper och yrkesmässiga status får samma erkännande som optometrister i andra medlemsstater.

Enligt EG-fördraget har medlemsstaterna det primära ansvaret för kvalifikations- och utbildningskrav. När det gäller några av de största vårdyrkena, till exempel läkare (ögonläkare) som omfattas av direktiv 93/16/EEG (1), har vissa samordnade minimikrav på utbildning antagits på gemenskapsnivå, men för de flesta yrken, däribland optometristyrket, gäller inte dessa krav.

Optometrister omfattas av direktiv 89/48/EEG (2) om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning och av direktiv 92/51/EEG (3) om en andra generell ordning, men endast om yrket är reglerat i värdmedlemsstaten. I direktiven regleras inte utövandet av yrkesverksamheten i fråga på nationell nivå.

Optometristyrket är inte reglerat i alla medlemsstater och den yrkesmässiga verksamheten kan vara förbehållen andra yrken. Mot denna bakgrund har EG-domstolen i sitt beslut av den 3 oktober 1990 (C-61/89, Bouchoucha) fastställt att artikel 43 i EG-fördraget inte hindrar medlemsstaterna från att begränsa en medicinsk verksamhet så att endast personer med läkarexamen får utöva den.

Eftersom det primära intresset och ansvaret för detta ligger hos den medlemsstat som beslutar om åtgärder i enlighet med landets folkhälsopolitik och övriga politik kan kommissionen inte ingripa i denna fråga. Det är en uteslutande nationell fråga.

---

(1)  Rådets direktiv 93/16/EEG av den 5 april 1993 om underlättande av läkares fria rörlighet och ömsesidigt erkännande av deras utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis, EGT L 165, 7.7.1993.

(2)  Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, EGT L 019, 24.1.1989.

(3)  Rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG, EGT L 209, 24.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/911 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/911

---

(2004/C 84 E/1006)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0909/04

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   To serve and protect- nederländska järnvägen

Den nederländska dagstidningen Het Parool uppgav den 11 mars 2004 att säkerhetsföretaget To serve and protect riskerar att förlora sitt uppdrag från och med den 1 april till förmån för ett konkurrerande företag. To serve and protect har med hjälp av okonventionella metoder uppnått utmärkta resultat när det gäller att göra tågstationerna i Amsterdam säkrare på ett sätt som tillfredsställt samtliga parter.

Den nederländska järnvägen (NS), som är uppdragsgivare har meddelat att To serve and protect inte fick ordern eftersom företaget inte uppfyller EU:s kriterier för allmän upphandling. I synnerhet utgör företagets blygsamma storlek ett problem menar NS. Dess talesman uppger att omsättningen måste uppgå minst till 4,5 miljoner euro per år och att minst fyrahundra personer skall vara sysselsatta i företaget.

| 1. | Om ett bra arbete utförs och företaget är konkurrenskraftigt - men för litet kan den sistnämnda faktorn knappast utgöra en anledning till att inte få delta i ett anbudsförfarande? Vad anser kommissionen om denna sak? |
| --- | --- |

1.

Om ett bra arbete utförs och företaget är konkurrenskraftigt - men för litet kan den sistnämnda faktorn knappast utgöra en anledning till att inte få delta i ett anbudsförfarande? Vad anser kommissionen om denna sak?

| 2. | Kan kommissionen upplysa om hur det verkligen förhåller sig? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen upplysa om hur det verkligen förhåller sig?

| 3. | Kan kommissionen föreställa sig att en dylik redogörelse kan ge tidningsläsarna en negativ bild av EU och skapa ovilja mot EU? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen föreställa sig att en dylik redogörelse kan ge tidningsläsarna en negativ bild av EU och skapa ovilja mot EU?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

I EU:s bestämmelser om offentlig upphandling finns ingen skyldighet att utesluta företag från anbudsförfaranden på grund av deras storlek. Dock har de upphandlande enheterna rätt att kräva att anbudsgivarna vid ett upphandlingsförfarande har den tekniska, ekonomiska och finansiella kapacitet sin anses nödvändig för att kunna utföra uppdraget i fråga. Det kan t.ex. röra sig om en minimiomsättning eller ett minsta antal anställda. För att undvika att små företag påverkas negativt fastställs i EG-rätten att grupper av företag har rätt att lämna gemensamma anbud. I det fall som parlamentsledamoten tar upp är det således den nederländska järnvägen som har ansett att det krävs en årsomsättning på 4,5 miljoner euro och minst 400 anställda för att utföra uppdraget.

Kommissionen är medveten om de negativa effekterna av information som inte är tillräckligt fullständig för att kunna tolkas och uppfattas rätt. Den beklagar således de vinklade uppgifter som allmänheten fått ta del av i denna fråga.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/911 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/911

---

(2004/C 84 E/1007)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0910/04

från Ingo Friedrich (PPE-DE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Stöd till oliver, marknadsordningen för oliver

I marknadsordningen för oliver sägs det att dessa i princip skall få stöd. Kan kommissionen ange hur stödet till olivodlingen fördelas, per träd, per hektar eller per liter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja beviljas stöd till produktion av olivolja. Olivodlare får stöd i förhållande till den faktiska mängden producerad olivolja. För regleringsåren 1998/1999-2003/2004 fastställdes schablonbeloppet för produktionsstödet till 132,25 euro per 100 kg. Den största mängd olivolja som berättigar till produktionsstöd är 1 777 261 ton per regleringsår. Denna maximala garanterade kvantitet fördelas mellan EU:s producentländer (Grekland, Spanien, Frankrike, Italien och Portugal). Om ett producentland överskrider den maximala garanterade kvantiteten minskas stödet proportionellt till den överskridna kvantiteten.

Varje medlemsstat får anslå en del av den nationella garanterade kvantiteten och produktionsstödet till produktion av bordsoliver.

De rättsliga bestämmelserna för tillämpning av systemet för begäran, utbetalning och kontroll av stöd till produktion av olivolja och bordsoliver anges i förordning (EG) nr 2366/1998 (1). De nationella bestämmelserna för beviljande av stöd till produktion av bordsoliver anges i beslut 2001/670/EG (2) för Portugal, beslut 2001/658/EG (3) för Italien, beslut 2001/650/EG (4) för Spanien och beslut 2001/649/EG (5) för Grekland.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 2366/98 av den 30 oktober 1998 om tillämpningsföreskrifter för systemet med produktionsstöd för olivolja för regleringsåren 1998/99-2000/01, EGT L 293, 31.10.1998.

(2)  2001/670/EG: Kommissionens beslut av den 10 augusti 2001 om beviljande av stöd till produktion av bordsoliver i Portugal, EGT L 235, 4.9.2001.

(3)  2001/658/EG: Kommissionens beslut av den 10 augusti 2001 om beviljande av stöd till produktion av bordsoliver i Italien, EGT L 231, 29.8.2001.

(4)  2001/650/EG: Kommissionens beslut av den 9 augusti 2001 om beviljande av stöd till produktion av bordsoliver i Spanien, EGT L 229, 25.8.2001.

(5)  2001/649/EG: Kommissionens beslut av den 9 augusti 2001 om beviljande av stöd till produktion av bordsoliver i Grekland, EGT L 229, 25.8.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/912 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/912

---

(2004/C 84 E/1008)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0912/04

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne:   Direktiv 2001/83/EG och kravet på blindskrift

Har kommissionen till fullo utvärderat de konsekvenser och kostnader som uppkommer om kravet i direktiv 2001/83/EG (1) om att alla läkemedelsförpackningar skall förses med blindskrift genomförs?

Har kommissionen övervägt andra möjligheter, till exempel

| — | att på försäljningsstället tillhandahålla självhäftande etiketter med tydlig blindskrift, |
| --- | --- |

—

att på försäljningsstället tillhandahålla självhäftande etiketter med tydlig blindskrift,

| — | att på försäljningsstället tillhandahålla broschyrer på blindskrift som kan förvaras i hemmet tillsammans med den berörda produkten, |
| --- | --- |

—

att på försäljningsstället tillhandahålla broschyrer på blindskrift som kan förvaras i hemmet tillsammans med den berörda produkten,

| — | att på begäran tillhandahålla returbehållare försedda med blindskrift som produkten kan förvaras i? |
| --- | --- |

—

att på begäran tillhandahålla returbehållare försedda med blindskrift som produkten kan förvaras i?

Har kommission för avsikt att kalla berörda intressenter till ett sammanträde för att se till att kravet på blindskrift uppfylls på bästa tänkbara sätt?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Kravet på att förse läkemedelsförpackningar med information i blindskrift finns med i den översyn av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel som parlamentet och rådet har enats om (december 2003-mars 2004).

Under diskussionerna om översynen av ovan nämnda direktiv pekade flera parlamentsledamöter på behovet av att ge grundläggande information om läkemedel även i blindskrift. Till följd av detta intog rådet ståndpunkten att patienter med nedsatt syn och blinda patienter bör ha möjlighet att känna igen läkemedel.

Den nya bestämmelsen (artikel 56 a i direktiv 2001/83/EG) innehåller inga specifikationer om hur informationen skall tillhandahållas eller huruvida informationen skall finnas på själva behållaren eller exempelvis på en självhäftande etikett med blindskrift. Det finns flera olika möjligheter.

Olika alternativ kan övervägas, t.ex. att en broschyr med blindskrift tillhandahålls antingen på försäljningsstället eller av distributören på begäran.

Hur detta krav skall genomföras på bästa sätt är en fråga som kommissionen kommer att diskutera med medlemsstaterna inom ramen för läkemedelskommittén. Berörda aktörer kommer att rådfrågas.

---

(1)  EGT L 311, 28.11.2001, s. 67.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/913 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/913

---

(2004/C 84 E/1009)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0915/04

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Direktiv 2001/83/EG och ”gränsfallsprodukter”

Kan kommissionen tala om exakt vilka åtgärder som den har vidtagit för att hantera frågan om ”gränsfallsprodukter”, dvs. livsmedel, kosmetika och medicintekniska produkter inom ramen för direktiv 2001/83/EG (1)?

När kommer kommissionen att anordna det möte för intressenter som aviserades under andra behandlingen och kommer en lista på de inbjudna att tillkännages före mötet?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Parlamentsledamoten undrar vilka åtgärder kommissionen har vidtagit för att uppmärksamma följderna av den nya artikeln 2.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (”angränsande produkter”) och när kommissionen kommer att anordna det möte för berörda aktörer som tillkännagavs under den andra behandlingen i parlamentet.

Kommissionen anser att denna bestämmelse kommer att klargöra det rättsliga läget för vissa angränsande produkter för vilka det för närvarande råder osäkerhet om vilken lagstiftning som skall tillämpas. Denna åsikt delas av parlamentet och rådet.

Kommissionen har redan börjat att förbereda ett möte med alla berörda parter i syfte att diskutera frågor rörande det praktiska genomförandet av denna nya bestämmelse.

Mötet kommer antagligen att äga rum i juni 2004. Såväl berörda aktörer (olika branschorganisationer) som företrädare för alla medlemsstater kommer att bjudas in till mötet.

---

(1)  EGT L 311, 28.11.2001, S.67.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/914 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/914

---

(2004/C 84 E/1010)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0923/04

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   System för handel med utsläppsrätter för växthusgaser

Kan kommissionen uppge varför systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser utformats på ett sådant sätt att ersättning av primära fossila bränslen genom alternativa produkter som erhålls från avfallsprodukter som inte innehåller biomassa vare sig ges några fördelar eller betraktas som neutrala inom ramen för systemet. Dessa behandlas istället som om de vore primära fossila bränslen, varigenom deras användning begränsas liksom sannolikheten för att de flyttas upp i avfallshierarkin varigenom möjligheterna för att de skall kunna användas för energiutvinning skulle öka.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Atmosfären bryr sig inte om hur utsläpp av kol uppstår. När anläggningar som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (1) bränner olika former av avfall behandlas de utsläpp som blir följden av denna förbränning på samma sätt som utsläpp från ett fossilt bränsle.

Ett incitament för aktörerna att byta till bränslen med låg kolhalt utgör en väsentlig del i alla system för handel med utsläppsrätter för koldioxid (C02). Så länge som ett avfallsbränsle har lägre kolhalt än ett primärt kolbränsle kommer det att finnas ett incitament till bränslebyte och sådana avfallsbränslen kommer därmed att flytta upp i avfallshierarkin.

---

(1)  EUT L 275, 25.10.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/914 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/914

---

(2004/C 84 E/1011)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0925/04

från Franz Turchi (UEN) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Medicinsk behandling av personer med blödarsjuka

Blödarsjuka är en medfödd och ärftlig sjukdom som i första hand kännetecknas av okontrollerbara blödningar. Trots de stora framsteg som gjorts inom gen- och biotekniken kan blödarsjuka inte botas. De särskilda läkemedel som finns för att lindra symptomen hos personer med blödarsjuka är mycket dyra och patienterna har inte lika tillgång till dessa i alla Europeiska unionens medlemsstater.

Blödarsjuka orsakar svåra fysiska smärtor hos de drabbade personerna från och med ett års ålder och leder oåterkalleligt till förlamning i tidig ålder om inte behandling med läkemedel sätts in.

Hur kommer det enligt Europeiska kommissionen att gå efter utvidgningen? Har anslutningsländerna tillräckligt med läkemedel för att tillfredsställa befolkningens behov och kommer det att förekomma stora skillnader när det gäller utnyttjandet av dessa läkemedel?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Utvecklingen inom gen- och biotekniken bidrar till att förbättra behandlingen av många sjukdomar, och de senaste framstegen är uppmuntrande. Detta gäller för de läkemedel som används vid behandling av blödarsjuka.

I princip ser kommissionen ingen särskild anledning till oro när det gäller tillgången till läkemedel för behandling av denna sjukdom efter utvidgningen. Tvärtom, i enlighet med det europeiska systemet för godkännande av läkemedel, som upprättas genom rådets förordning (EEG) nr 2309/93 av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet (1), kommer de läkemedel som godkänns på denna grundval att bli tillgängliga på marknaden i de nya medlemsstaterna på samma användningsvillkor som i resten av EU. Det sätt som blödarsjuka behandlas på i medlemsstaterna är en nationell angelägenhet, och därför kan det finnas olika behandlingsformer.

---

(1)  EGT L 214, 24.8.1993.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/915 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/915

---

(2004/C 84 E/1012)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0926/04

från Claude Turmes (Verts/ALE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Hälsa och säkerhet i Europeiska unionens institutioner

I sitt svar på skriftlig fråga E-2641/99 (1) sade kommissionsledamot Kinnock att ”EU-institutionerna omfattas inte av nationella arbetsmiljöbestämmelser, däremot står det klart att de uppfyller gemenskapslagstiftningens krav i dessa frågor”.

Kan kommissionen ange om den har fattat ett formellt beslut om att tillämpa gemenskapens lagstiftning om hälsa och säkerhet på sin personal och sina byggnader?

Har kommissionen gjort en riskbedömning avseende hälsa och säkerhet i arbetet, vilket föreskrivs i artikel 9.1 a i rådets direktiv 89/391/EEG (2)? Vilka resultat har denna bedömning i huvudsak givit?

Har kommissionen utvecklat en enhetlig övergripande policy för det förebyggande arbetet, vilket föreskrivs i artikel 6.2 g i rådets direktiv 89/391/EEG? Vilken är huvudinriktningen i denna policy?

För kommissionen ett register över arbetsolycksfall, som resulterat i att arbetstagaren varit arbets-oförmögen under mer än tre dagar, vilket föreskrivs i artikel 9.1 c i rådets direktiv 89/391/EEG?

Hur ser statistiken över arbetsplatsolyckor ut för de senaste tre åren? Skulle kommissionen även kunna tillhandahålla separata uppgifter för Luxemburg och Bryssel?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

I enlighet med vad kommissionen angav i sitt svar på Elizabeth Lynnes skriftliga fråga E-2641/99 följer EU-institutionerna i egenskap av arbetsgivare de krav på hälsa och säkerhet som fastställs i direktiv 89/391/EEG (3) och i olika efterföljande direktiv.

Till följd av de administrativa reformer som kommissionen har genomfört fastställs följande i artikel 1e.2 i de nya tjänsteföreskrifterna, som träder i kraft den 1 maj 2004: ”Tjänstemän i aktiv tjänst skall ha arbetsvillkor som uppfyller lämpliga hälso- och säkerhetsnormer som åtminstone uppfyller de minimikrav som gäller enligt bestämmelser som har antagits på dessa områden enligt fördragen.”

Enligt och till följd av detta uttryckliga krav upprättar kommissionen nya interna hälso- och säkerhetsbestämmelser för att se till att personalen skyddas mot faror i arbetet. Dessa bestämmelser utgör grunden i en övergripande politik som innebär att tyngdpunkten tydligt läggs på riskförebyggande åtgärder.

Επ åtgärdsplan kommer att upprättas som innebär att denna politik omsätts i handling och som bygger på en allmän bedömning och en riskbedömning av arbetsplatsen. En pilotstudie genomfördes år 2002 och vid analysen av resultaten framkom det att ergonomiska frågor bör prioriteras.

Kommissionen för register över arbetsrelaterade olyckor som gör en arbetstagare oförmögen att arbeta under mer - eller mindre - än tre arbetsdagar. Under åren 2001-2003 skedde 93, 142 respektive 144 registrerade olyckor vid kommissionen i Bryssel och 22, 29 respektive 34 i Luxemburg.

---

(1)  EGT C 330 E, 21.11.2000, s. 32.

(2)  EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

(3)  Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/916 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/916

---

(2004/C 84 E/1013)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0927/04

från Claude Turmes (Verts/ALE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Tillämpning av ”prototyp” vid Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer

Under hela Eurostataffären har kommissionen hävdat att de straffbara handlingarna hänför sig till händelser under tidigare mandatperioder. Emellertid har ett speciellt förfarande tillämpats vars följder varit att i bästa fall, på ett konstlat sätt, begränsa konkurrensen och i sämsta fall att Publikationsbyrån tilldelat kontrakten, vilket fortfarande sker vid Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, vars rykte också skamfilats i samband med Eurostataffären. Det är frågan om ett förfarande kallat ”prototyp” som innebär att, i samband med viktiga projekt med starka IT-inslag, väljs ett företag som skall fastställa en prototyp. Detta företag beslutar vilken typ av teknik som skall användas och därmed begränsas antalet företag som motsvarar de fastställda kriterierna.

Frågorna är många i detta sammanhang.

| 1. | Är detta tillvägagångssätt förenligt med budgetförordningen och med direktiven om offentlig upphandling? |
| --- | --- |

1.

Är detta tillvägagångssätt förenligt med budgetförordningen och med direktiven om offentlig upphandling?

| 2. | Vem utser det företag som skall fastställa prototypen och enligt vilket förfarande sker detta? |
| --- | --- |

2.

Vem utser det företag som skall fastställa prototypen och enligt vilket förfarande sker detta?

| 3. | Kan kommissionen ange hur många projekt som sedan 1999 berörs av detta förfarande och deras storleksordning? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen ange hur många projekt som sedan 1999 berörs av detta förfarande och deras storleksordning?

| 4. | Kan kommissionen ange vilka företag och vilka teknikområden som berörs? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen ange vilka företag och vilka teknikområden som berörs?

| 5. | Kan kommissionen ange om det bland dessa företag finns firmor som ingått långtidskontrakt med Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer? |
| --- | --- |

5.

Kan kommissionen ange om det bland dessa företag finns firmor som ingått långtidskontrakt med Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer?

| 6. | Avser kommissionen koppla in Olaf för att utreda detta förfaringssätt? |
| --- | --- |

6.

Avser kommissionen koppla in Olaf för att utreda detta förfaringssätt?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen lämnar härmed följande svar på parlamentsledamotens frågor:

| 1. | och 2. Utvecklingen av prototyper är ett förfarande som används i samband med vissa IT-till-lämpningar, och tanken är att man ska få möjlighet att analysera






  — | genomförbarheten hos de lösningar som föreslås, |
| --- | --- | --- |

1.

och 2. Utvecklingen av prototyper är ett förfarande som används i samband med vissa IT-till-lämpningar, och tanken är att man ska få möjlighet att analysera

—

genomförbarheten hos de lösningar som föreslås,

| — | huruvida en teknisk lösning är tillräcklig, särskilt när det rör sig om ny teknik som ännu inte använts vid institutionerna, |
| --- | --- |

—

huruvida en teknisk lösning är tillräcklig, särskilt när det rör sig om ny teknik som ännu inte använts vid institutionerna,

| — | i vilken omfattning användarna kan acceptera den tänkta lösningen. |
| --- | --- |

—

i vilken omfattning användarna kan acceptera den tänkta lösningen.

Publikationsbyråns tilldelning av kontrakt sker alltid i enlighet med budgetförordningens bestämmelser och all gällande lagstiftning om offentlig upphandling.

| 3. | och 4. Sedan 1999 har fem prototyper utarbetats i samband med publikationsbyråns IT-utveckling:






  A. | SEI-JOS
  Mål: Utveckla ett datoriserat publiceringssystem för S-serien till Europeiska unionens officiella tidning.
  Företag som ansvarat för utvecklingen: European Dynamics.
  Typ av kontrakt: Särskilt kontrakt (1515), upprättat efter ett anbudsförfarande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning.
  Kontraktets giltighetstid: 1 mars 1998-28 februari 2005.
  Belopp: 987 000 euro. Kostnad för prototypen: 39 150 euro.
  Teknik som använts: Oracle, särskilt för databaserna och arbetsflödesverktygen.
  Beskrivning: Särskilt kontrakt, ingått i samband med ett upphandlingsförfarande avseende utveckling av en prototyp. Enligt villkoren skulle kontraktet ha avslutats om prototypen inte godkändes. Prototypen bedömdes dock användbar, och systemet vidareutvecklades och togs i drift. |
| --- | --- | --- |

3.

och 4. Sedan 1999 har fem prototyper utarbetats i samband med publikationsbyråns IT-utveckling:

A.

SEI-JOS

Mål: Utveckla ett datoriserat publiceringssystem för S-serien till Europeiska unionens officiella tidning.

Företag som ansvarat för utvecklingen: European Dynamics.

Typ av kontrakt: Särskilt kontrakt (1515), upprättat efter ett anbudsförfarande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning.

Kontraktets giltighetstid: 1 mars 1998-28 februari 2005.

Belopp: 987 000 euro. Kostnad för prototypen: 39 150 euro.

Teknik som använts: Oracle, särskilt för databaserna och arbetsflödesverktygen.

Beskrivning: Särskilt kontrakt, ingått i samband med ett upphandlingsförfarande avseende utveckling av en prototyp. Enligt villkoren skulle kontraktet ha avslutats om prototypen inte godkändes. Prototypen bedömdes dock användbar, och systemet vidareutvecklades och togs i drift.

| B. | SEI-Suiprod
  Mål: Utveckla ett verktyg för uppföljning av produktion, att användas bl.a. vid produktionen av Europeiska unionens officiella tidning, andra publikationer eller multimediaprodukter
  Företag som ansvarat för utvecklingen: Trasys.
  Typ av kontrakt: Ramkontrakt för IT-tjänster (5011, del E6), ingått efter ett upphandlings-förfarande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning.
  Kontraktets giltighetstid: 15 augusti 1997-14 augusti 2002.
  Belopp: 3 632 025 euro. Kostnad för prototypen: 38 250 euro.
  Teknik som använts: Expeditor, Lotus Notes och TeamWare.
  Beskrivning: Efter en utvärdering av de programvarupaket som finns på marknaden valdes programmen i punkt 2.6, och det utvecklades prototyper med dessa verktyg. På grundval av prototyperna valde publikationsbyrån Expeditor för utveckling av den slutliga tillämpningen. |
| --- | --- |

B.

SEI-Suiprod

Mål: Utveckla ett verktyg för uppföljning av produktion, att användas bl.a. vid produktionen av Europeiska unionens officiella tidning, andra publikationer eller multimediaprodukter

Företag som ansvarat för utvecklingen: Trasys.

Typ av kontrakt: Ramkontrakt för IT-tjänster (5011, del E6), ingått efter ett upphandlings-förfarande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning.

Kontraktets giltighetstid: 15 augusti 1997-14 augusti 2002.

Belopp: 3 632 025 euro. Kostnad för prototypen: 38 250 euro.

Teknik som använts: Expeditor, Lotus Notes och TeamWare.

Beskrivning: Efter en utvärdering av de programvarupaket som finns på marknaden valdes programmen i punkt 2.6, och det utvecklades prototyper med dessa verktyg. På grundval av prototyperna valde publikationsbyrån Expeditor för utveckling av den slutliga tillämpningen.

| C. | PLAN-JO
  Mål: Utveckla ett system för övervakning av produktionen av Europeiska unionens officiella tidning
  Företag som ansvarat för utvecklingen: TRW ISCS.
  Typ av kontrakt: Särskilt kontrakt (2068), slutet efter ett upphandlingsförfarande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning vad gäller utvecklingsarbetet, och direkt överenskommelse vad gäller utvärderingen av Livelink.
  Kontraktets giltighetstid: 31 juli 2002-30 juli 2007.
  Kostnad för utvärderingen: 13 530 euro.
  Teknik som använts: Livelink.
  Beskrivning: Publikationsbyrån utvärderade programvaran Livelink, och därefter publicerades en anbudsinfordran i Europeiska unionens officiella tidning för PLAN-JO-projektet. |
| --- | --- |

C.

PLAN-JO

Mål: Utveckla ett system för övervakning av produktionen av Europeiska unionens officiella tidning

Företag som ansvarat för utvecklingen: TRW ISCS.

Typ av kontrakt: Särskilt kontrakt (2068), slutet efter ett upphandlingsförfarande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning vad gäller utvecklingsarbetet, och direkt överenskommelse vad gäller utvärderingen av Livelink.

Kontraktets giltighetstid: 31 juli 2002-30 juli 2007.

Kostnad för utvärderingen: 13 530 euro.

Teknik som använts: Livelink.

Beskrivning: Publikationsbyrån utvärderade programvaran Livelink, och därefter publicerades en anbudsinfordran i Europeiska unionens officiella tidning för PLAN-JO-projektet.

| D. | EU-Bookshop
  Mål: System för dokumenthantering och distribution för online-bokaffären ”EU Bookshop”.
  Företag som ansvarat för utvecklingen: Intrasoft (huvudsaklig utveckling) och EverTeam (prototyp och tekniskt stöd).
  Typ av kontrakt: Särskilt kontrakt (6106) slutet efter ett upphandlingsförfarande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning vad gäller utvecklingsarbetet, och direkt överenskommelse med EverTeam vad gäller utvecklingen av en prototyp.
  Kontraktets giltighetstid: 12 maj 2003-11 maj 2007. Den direkta överenskommelsens giltighet: 17 juni 2002-17 augusti 2002.
  Kostnad för prototypen: 32 180 euro.
  Teknik som använts: EverSuite.
  Beskrivning: Publikationsbyrån lät utveckla en prototyp baserad på programvarupaketet EverSuite, och därefter publicerades en anbudsinfordran i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

D.

EU-Bookshop

Mål: System för dokumenthantering och distribution för online-bokaffären ”EU Bookshop”.

Företag som ansvarat för utvecklingen: Intrasoft (huvudsaklig utveckling) och EverTeam (prototyp och tekniskt stöd).

Typ av kontrakt: Särskilt kontrakt (6106) slutet efter ett upphandlingsförfarande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning vad gäller utvecklingsarbetet, och direkt överenskommelse med EverTeam vad gäller utvecklingen av en prototyp.

Kontraktets giltighetstid: 12 maj 2003-11 maj 2007. Den direkta överenskommelsens giltighet: 17 juni 2002-17 augusti 2002.

Kostnad för prototypen: 32 180 euro.

Teknik som använts: EverSuite.

Beskrivning: Publikationsbyrån lät utveckla en prototyp baserad på programvarupaketet EverSuite, och därefter publicerades en anbudsinfordran i Europeiska unionens officiella tidning.

| E. | EUR-Lex/Celex
  Mål: Slå samman de två databaserna EUR-Lex och Celex.
  Företag som ansvarat för utvecklingen: Trasys/Sword, med EverTeam som underleverantör.
  Typ av kontrakt: Avrop (6203 och 6204) från ramkontrakt med IT-direktoratet (DI/02432).
  Kontraktets giltighetstid: kontrakt 6203: 26 maj 2003-31 december 2003, kontrakt 6204: 2 mars 2004-31 december 2004.
  Kostnad: kontrakt 6203: 387 793 euro, kontrakt 6204: 385 410 euro.
  Teknik som använts: EverSuite.
  Beskrivning: Projektet befinner sig för närvarande i den andra av tre planerade utvecklingsfaser. Syftet med den första fasen var att kartlägga den nya tillämpningens alla funktioner. |
| --- | --- |

E.

EUR-Lex/Celex

Mål: Slå samman de två databaserna EUR-Lex och Celex.

Företag som ansvarat för utvecklingen: Trasys/Sword, med EverTeam som underleverantör.

Typ av kontrakt: Avrop (6203 och 6204) från ramkontrakt med IT-direktoratet (DI/02432).

Kontraktets giltighetstid: kontrakt 6203: 26 maj 2003-31 december 2003, kontrakt 6204: 2 mars 2004-31 december 2004.

Kostnad: kontrakt 6203: 387 793 euro, kontrakt 6204: 385 410 euro.

Teknik som använts: EverSuite.

Beskrivning: Projektet befinner sig för närvarande i den andra av tre planerade utvecklingsfaser. Syftet med den första fasen var att kartlägga den nya tillämpningens alla funktioner.

| 5. | En förteckning över kontrakten med ovan nämnda företag, med undantag av de som nämns i svaret till fråga 4, har skickats till ledamoten och till parlamentets sekretariat. |
| --- | --- |

5.

En förteckning över kontrakten med ovan nämnda företag, med undantag av de som nämns i svaret till fråga 4, har skickats till ledamoten och till parlamentets sekretariat.

| 6. | Som svar på begäran från kommissionsledamoten med ansvar för utbildning och kultur har publikationsbyrån genomfört en översyn av de kontrakt som slöts från 1999 till och med juli 2003. Slutsatserna från denna översyn beskrivs i den rapport som lades fram i november 2003, där inga oegentligheter tas upp. En kopia av den sluttliga rapporten skickades i november 2003 till ledamöterna av publikationsbyråns styrelse, där även parlamentets generalsekreterare ingår, samt till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf). |
| --- | --- |

6.

Som svar på begäran från kommissionsledamoten med ansvar för utbildning och kultur har publikationsbyrån genomfört en översyn av de kontrakt som slöts från 1999 till och med juli 2003. Slutsatserna från denna översyn beskrivs i den rapport som lades fram i november 2003, där inga oegentligheter tas upp. En kopia av den sluttliga rapporten skickades i november 2003 till ledamöterna av publikationsbyråns styrelse, där även parlamentets generalsekreterare ingår, samt till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf).

Olaf håller för närvarande på att utreda om det förekommit oegentligheter i samband med tilldelningen av kontrakt från publikationsbyrån.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/918 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/918

---

(2004/C 84 E/1014)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0931/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Standarder för bärbar utrustning för flytande syre

I sitt svar av den 15 februari 2002 på skriftlig fråga E-3462/01 (1) meddelade kommissionen att standarder för bärbar utrustning för flytande syre, inklusive anslutningsdon, höll på att tas fram av Europeiska standardiseringsorganisationen (CEN), på grundval av ett mandat från kommissionen som grundar sig på direktiv 93/42/EEG (2). Antagandet av dessa standarder beräknades ske under andra halvåret 2003.

| 1. | Kan kommissionen ange om CEN har fullföljt den uppgift den anförtrotts? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ange om CEN har fullföljt den uppgift den anförtrotts?

| 2. | Om så är fallet, när antogs dessa standarder? |
| --- | --- |

2.

Om så är fallet, när antogs dessa standarder?

| 3. | Var finns de att hämta? |
| --- | --- |

3.

Var finns de att hämta?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Standarden för bärbar utrustning för flytande syre, inklusive anslutningsdon (EN ISO 18777), har lagts ut på offentlig remiss av Europeiska standardiseringskommittén (CEN). Remisstiden gick ut den 11 februari 2004. CEN kommer att gå igenom remissvaren. En formell omröstning om standarden kommer att äga rum före mars 2005.

---

(1)  EGT C 134 E, 6.6.2002, s. 234.

(2)  EGT L 169, 12.7.1993, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/919 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/919

---

(2004/C 84 E/1015)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0932/04

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Fiskets bidrag till EU:s ekonomi

Har kommissionen någon information om fritidsfiskets och det kommersiella fiskets bidrag till EU:s ekonomi? Hur stort är nettovärdet av det kommersiella fisket för EU:s ekonomi efter avdrag för statligt stöd? Hur stort är nettovärdet av fritidsfisket?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 april 2004)

Produktionen i EU:s fiskesektor motsvarade under 2001 cirka 24 miljarder euro (0,3 % av EU:s BNP). Av denna summa står fångsterna för 6 miljarder euro, vattenbruket för 3 miljarder euro medan bearbetningsindustrin står för återstående 15 miljarder euro.

Kommissionen förfogar inte över de begärda uppgifterna för fritidsfisket.

Gemenskapens strukturstöd, som medfinansieras av medlemsstaterna och omfattar en rad olika åtgärder, ställs till fiskesektorns förfogande genom fleråriga program. Det sammanlagda stagliga bidrag som är planerat för sjuårsperioden 2000-2006 uppgår till 5,6 miljarder euro. Det finns andra statliga insatser som inte är kvantifierbara på kommissionsnivå, vilket gör det omöjligt att beräkna det kommersiella fiskets nettovärde.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/919 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/919

---

(2004/C 84 E/1016)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0936/04

från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne:   Ekonomiskt EU-stöd för positiv publicitet

Kan kommissionen tillhandahålla en förteckning över alla medier som har erhållit ekonomiskt stöd från kommissionen samt över de journalister som har erhållit bidrag från kommissionens informationskontor?

Frågan utgår från uppgifter i artikeln ”Brussels Pays for Positive publicity” på http://www.euobserver.com/ index.phtml?aid=l 4700

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

I maj 2003 utlyste generaldirektoraten för utvidgning och press och kommunikation samt generalsekretariatet en förslagsomgång inom den audiovisuella sektorn för totalt 16,5 miljoner euro. Den riktade sig till TV- och radiobolag och omfattade utvidgningen, EU:s framtid och allmän information om EU.

Parlamentsledamoten kan hitta resultaten på följande webbplatser:

| — | ”Utvidgning”: http://europa.eu.int/comm/enlargement/communication/pdf/audiovisual_2003_result_fr.pdf |
| --- | --- |

—

”Utvidgning”: http://europa.eu.int/comm/enlargement/communication/pdf/audiovisual_2003_result_fr.pdf

| — | ”EU:s framtid” och ”Allmän information om EU”: http://europa.eu.int/comm/dgs/press_communication/grants/grants_en.htm |
| --- | --- |

—

”EU:s framtid” och ”Allmän information om EU”: http://europa.eu.int/comm/dgs/press_communication/grants/grants_en.htm

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/920 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/920

---

(2004/C 84 E/1017)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0944/04

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Löstagbara smådelar i livsmedelsprodukter

Statistiken över olyckor där barn råkat illa ut är skrämmande, särskilt när det gäller kvävningsolyckor orsakade av leksaker bestående av löstagbara smådelar, främst sådana som följer med livsmedelsprodukter,

Den rekommenderade åldersgränsen för dessa produkter är mycket låg, normalt tre år, och barnläkarna bekräftar att barn i åldrarna tre till fem år ofta stoppar allt de kommer över i munnen.

Detta slags produkter är sedan årtionden förbjuden i USA på grund av de stora riskerna.

De flesta europeiska producenter säljer inte detta slags produkter.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga:

| — | Tänker kommissionen vid översynen av leksaksdirektivet fastställa regler med större minimimått för de delar som leksakerna är sammansatta av, så att man kan förhindra fler allvarliga olyckor med smådelar (med en cylinder som barnsäkerhetsmått)? |
| --- | --- |

—

Tänker kommissionen vid översynen av leksaksdirektivet fastställa regler med större minimimått för de delar som leksakerna är sammansatta av, så att man kan förhindra fler allvarliga olyckor med smådelar (med en cylinder som barnsäkerhetsmått)?

| — | Tänker kommissionen vid översynen av leksaksdirektivet besluta om en högre rekommenderad åldersgräns för dessa produkter? |
| --- | --- |

—

Tänker kommissionen vid översynen av leksaksdirektivet besluta om en högre rekommenderad åldersgräns för dessa produkter?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att det utkast till förslag till översyn av rådets direktiv 88/378/EEG av den 3 maj 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet (1) för närvarande håller på att diskuteras inom ramen för expertgruppen för leksakers säkerhet, med medlemsstaterna, konsumentorganisationerna, branschorganisationerna och standardiseringsorganen. Frågan om leksaker i livsmedel är därför öppen för diskussion i detta avseende.

I allmänhet måste man komma ihåg att det är viktigt för den intellektuella utvecklingen hos barn över en viss ålder att de kan leka med leksaker som innehåller smådelar. Ett eventuellt behov av krav för leksaker i livsmedel kan dock i princip tillgodoses genom bestämmelser om åldersgränser. Leksaker bör endast saluföras i kombination med livsmedel om de är lämpliga för den åldersgrupp som sannolikt kommer att använda dem. Möjligheten till förtydligande när det gäller lämpliga lättlästa varningar för kvävningsrisken på dessa produkter håller också på att undersökas.

När det gäller standardiseringsarbetet, där medlemsstaterna och de berörda aktörerna deltar, kan dessutom vissa relevanta frågor tas upp, såsom eventuellt behov av att ändra cylinderprovningen av smådelar.

En bedömning av effekterna av översynen av leksaksdirektivet håller för närvarande på att utföras för att man skall kunna avgöra vilka ändringar som behöver göras i det nuvarande leksaksdirektivet.

---

(1)  EGT L 187, 16.7.1988.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/921 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/921

---

(2004/C 84 E/1018)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0951/04

från Angelika Niebler (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Tolkningskommentarer avseende införandet i nationell lagstiftning av direktiven om elektricitets-och gasmarknaderna i Europeiska unionen

Den 22 januari 2004 offentliggjorde GD Transport och energi på Internet tolkningskommentarer - vilka omarbetats ett antal gånger - beträffande införandet i nationell lagstiftning av direktiven om elektricitets-och gasmarknaderna i Europeiska unionen. Dessa tolkningskommentarer fastställer enligt vilka förfaranden som direktiven 2003/54/EG (1) och 2003/55/EG (2) skall införas i medlemsstaterna. Dessa omfattar en del mycket detaljerade och långtgående villkor som går utöver det som sägs i direktivet. Exempelvis redogörs i detalj för de nationella regleringsmyndigheternas roll och insatser, vilket begränsar det manöverutrymme som ursprungligen tillerkänts medlemsstaterna. Det finns en risk för att tolkningskommentarerna bidrar till en ökad rättsosäkerhet och får följder som inte åsyftats av de instanser som var delaktiga i lagstiftningsprocessen.

| 1. | Vilken roll anser kommissionen att tolkningskommentarerna skall spela i samband med införandet av direktiven i nationell lagstiftning? |
| --- | --- |

1.

Vilken roll anser kommissionen att tolkningskommentarerna skall spela i samband med införandet av direktiven i nationell lagstiftning?

| 2. | Delar kommissionen uppfattningen att det inte är uteslutet att tolkningskommentarerna kan ha faktiska bindande effekter? |
| --- | --- |

2.

Delar kommissionen uppfattningen att det inte är uteslutet att tolkningskommentarerna kan ha faktiska bindande effekter?

| 3. | När det gäller införandet i medlemsstaterna av ovan nämnda direktiv, hur garanteras enligt kommissionens uppfattning, det erforderliga spelrummet för medlemsstaterna genom tolkningskommentarerna? |
| --- | --- |

3.

När det gäller införandet i medlemsstaterna av ovan nämnda direktiv, hur garanteras enligt kommissionens uppfattning, det erforderliga spelrummet för medlemsstaterna genom tolkningskommentarerna?

| 4. | Kan det, enligt kommissionens uppfattning, uteslutas att tolkningskommentarerna kommer att till-lämpas som en måttstock för att bedöma de åtgärder som vidtas på det nationella planet i fråga om införandet och/eller att de kommer att tilldelas en särskild roll i samband med rättstvister som dras inför EU-domstolen och som gäller ett sådant införande? |
| --- | --- |

4.

Kan det, enligt kommissionens uppfattning, uteslutas att tolkningskommentarerna kommer att till-lämpas som en måttstock för att bedöma de åtgärder som vidtas på det nationella planet i fråga om införandet och/eller att de kommer att tilldelas en särskild roll i samband med rättstvister som dras inför EU-domstolen och som gäller ett sådant införande?

| 5. | Återger tolkningskommentarerna enbart GD Transport och energis synpunkter eller understödjer kommissionen i egenskap av institution dessa kommentarer och deras innehåll? |
| --- | --- |

5.

Återger tolkningskommentarerna enbart GD Transport och energis synpunkter eller understödjer kommissionen i egenskap av institution dessa kommentarer och deras innehåll?

| 6. | Nämnda direktiv är resultatet av en gemensam lagstiftningsprocess. Mot bakgrund av detta borde inte tolkningskommentarerna gemensamt ha godkänts av de organ som varit delaktiga i lagstiftningsprocessen? |
| --- | --- |

6.

Nämnda direktiv är resultatet av en gemensam lagstiftningsprocess. Mot bakgrund av detta borde inte tolkningskommentarerna gemensamt ha godkänts av de organ som varit delaktiga i lagstiftningsprocessen?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG (3) och 2003/55/EG (3) av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el respektive naturgas anges en allmän ram för genomförandet av dessa marknader. Syftet med tolkningsmeddelandena för införlivandet av direktiven är att förklara och precisera en rad artiklar i direktiven för att hjälpa medlemsstaterna i arbetet med att införliva bestämmelserna och rikta deras uppmärksamhet på vissa punkter.

Som uttryckligen anges i dokumentets rubrik på webbplatsen är kommissionen inte bunden av dessa tolkningsmeddelanden. Meddelandena ger vägledning och de föreslår ofta flera möjligheter, vilket ger medlemsstaterna handlingsutrymme, i synnerhet eftersom dessa meddelanden inte är tvingande.

Kommissionen kommer att basera sig på en rad olika kriterier, bland annat de punkter som nämns i kommissionens tolkningsmeddelanden, för att bedöma om direktivets bestämmelser har införlivats på korrekt sätt. Som redan nämnts föregriper dessa meddelanden vare sig kommissionens eller domstolens slutliga ståndpunkt. Tolkningsmeddelandena speglar de synpunkter som Generaldirektoratet för energi och transport har. Flera generaldirektorat har emellertid rådfrågats och deras synpunkter har beaktats vid utformningen av meddelandena.

Förslagen till tolkningsmeddelanden har överlämnats till energimyndigheterna i medlemsstaterna och i de anslutande länderna. Dessa myndigheter har haft tillfälle att lägga fram sina synpunkter vid två möten som hållits särskilt för att granska dessa meddelanden. Möjligheter har också givits för att lägga fram skriftliga synpunkter. Därefter har möten organiserats med branschföretag som också har framfört synpunkter. Generaldirektoratet för energi och transport har beaktat merparten av de kommentarer som lämnades under samråden. I en skrivelse av den 5 februari 2004 har Eurelectric framfört sitt tack till Generaldirektoratet för energi och transport för att ha beaktat branschens synpunkter.

---

(1)  EUT L 176, 15.7.2003, s. 37.

(2)  EUT L 176, 15.7.2003, s. 57.

(3)  EUT L 176, 15.7.2003.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/922 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/922

---

(2004/C 84 E/1019)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0952/04

från Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Förfarandet i enlighet med artikel 24 i gemenskapsförordning (EEG) nr 4253/88

Som följd av ett brottmålsförfarande som inletts mot en före detta direktör vid en organisation för yrkesutbildning - i samband med händelser under perioden 1991-1992 utan koppling till yrkesutbildning - träffade det italiensk arbetsministeriet 1999 ett beslut som innebär att en organisation i fråga nekades vidare utbetalningar av medel för vissa yrkesutbildningsprojekt inom EOS-, Now-, Adapt- och Youthstart-programmen tills dess att dom fallit i detta mål (i enlighet med förfarandet i enlighet med artikel 24 i gemenskapsförordning (EEG) nr 4253/88 (1))

Organisationen i fråga överklagade ministerbeslutet, först till den regionala förvaltningsdomstolen och sedan till statens förvaltningsdomstol. Överklagan ogillades med motiveringen att ministeriet inte hade ogiltigtförklarat beslutet att utbetala stöd utan endast förbehållit sig rätten att göra detta då dom faller.

I den slutliga domen frikändes den åtalade direktören. Organisationen anhöll därför att ministeriet ej längre skulle hindra fullföljandet och finansieringen av de berörda projekten. Ministeriet svarade att trots frikännandet kunde det vägra sluta nya avtal om dessa program och därmed även fortsättningsvis hindra att verksamheten fullföljs.

Huruvida detta är förenligt med förfarandet enlighet artikel 24 i gemenskapsförordning (EEG) nr 4253/88 är dock osäkert. Det är oklart vilket förfarande som skall tillämpas vid fullföljandet av en verksamhet (och/eller då ett avtal sluts om att en verksamhet skall fullföljas) och vid frisläppande av medel när omständigheterna för att de innehölls har klarlagts (d.v.s. vid frikännande av den åtalade).

Kan kommissionen, mot denna bakgrand, besvara följande frågor:

| 1. | Utöver frisläppandet av medel, kan de verksamheter som blockerats återupptas? |
| --- | --- |

1.

Utöver frisläppandet av medel, kan de verksamheter som blockerats återupptas?

| 2. | Vilket förfarande skall gälla för att sluta ett avtal när beslut tidigare har fattats om att blockera såväl fullföljandet av detta avtal som den utbetalning av medel som anges i detta? |
| --- | --- |

2.

Vilket förfarande skall gälla för att sluta ett avtal när beslut tidigare har fattats om att blockera såväl fullföljandet av detta avtal som den utbetalning av medel som anges i detta?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Beslut om att bevilja stöd omfattas av den ansvariga italienska myndighetens behörighetsområde (i enlighet med gemenskapens bestämmelser och det operativa program som godkänts av kommissionen och i italiensk lagstiftning). Det fall som parlamentsledamoten tar upp rör en åtgärd som den ansvariga myndighet som utsetts att förvalta projektet i Italien beslutade om. Därför bör frågan tas upp med den ansvariga italienska myndigheten, oavsett om medlen skall frigöras eller om verksamheten skall fortsätta.

Kommissionen kan skicka kontaktuppgifter till parlamentsledamoten om han så önskar.

---

(1)  EGT L 374, 31.12.1988, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/923 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/923

---

(2004/C 84 E/1020)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0953/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Diskriminering i Rumänien

Kan kommissionen, mot bakgrund av de utredningar som gjorts om situationen i Rumänien samt de överläggningar som gjorts med representanter för landet inom ramen för anslutningsförhandlingarna, besvara följande frågor:

| 1. | Är kommissionen medveten om den rumänska statens gravt diskriminerande politik gentemot utländska investerare, inte minst italienska företag, som anhåller om att delta i privatiseringen av egendom i den rumänska statens ägo? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen medveten om den rumänska statens gravt diskriminerande politik gentemot utländska investerare, inte minst italienska företag, som anhåller om att delta i privatiseringen av egendom i den rumänska statens ägo?

| 2. | Är den medveten om att dessa företag, trots att de genom avsevärda investeringar bidragit till en återhämtning av viktiga delar av Rumäniens ekonomi, kontinuerligt upplever att deras rättigheter under såväl rumänsk lag som EU:s lagstiftning åsidosätts, särskilt vad gäller rätten till egendom, till förmån för företag med kopplingar till landets tidigare regering? |
| --- | --- |

2.

Är den medveten om att dessa företag, trots att de genom avsevärda investeringar bidragit till en återhämtning av viktiga delar av Rumäniens ekonomi, kontinuerligt upplever att deras rättigheter under såväl rumänsk lag som EU:s lagstiftning åsidosätts, särskilt vad gäller rätten till egendom, till förmån för företag med kopplingar till landets tidigare regering?

| 3. | Är den tillika medveten om att det rättsliga skydd som det rumänska rättssystemet erbjuder - i enlighet med vilket landets högsta rättsvårdande instanser utfärdar domar i strid med allmänna rättsprinciper och bindande nationella bestämmelser - har skapat stor osäkerhet vad gäller möjligheten att säkra de utländska investerares rättigheter som i enlighet med landets egna bestämmelser anhåller om att delta i privatiseringen av egendom i den rumänska statens ägo? |
| --- | --- |

3.

Är den tillika medveten om att det rättsliga skydd som det rumänska rättssystemet erbjuder - i enlighet med vilket landets högsta rättsvårdande instanser utfärdar domar i strid med allmänna rättsprinciper och bindande nationella bestämmelser - har skapat stor osäkerhet vad gäller möjligheten att säkra de utländska investerares rättigheter som i enlighet med landets egna bestämmelser anhåller om att delta i privatiseringen av egendom i den rumänska statens ägo?

| 4. | Är kommissionen slutligen medveten om att den rumänska staten tillämpar denna diskriminerande politik i uppenbar strid mot sina egna, offentligt tillkännagivna åtaganden att genomföra reformer för att främja rättsstatsprincipen och bekämpa korruption? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen slutligen medveten om att den rumänska staten tillämpar denna diskriminerande politik i uppenbar strid mot sina egna, offentligt tillkännagivna åtaganden att genomföra reformer för att främja rättsstatsprincipen och bekämpa korruption?

| 5. | Vilka åtgärder tänker den vidta för att motverka denna diskrimineringspolitik? |
| --- | --- |

5.

Vilka åtgärder tänker den vidta för att motverka denna diskrimineringspolitik?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Under hela den rumänska anslutningsprocessen har kommissionen noga följt utvecklingen i riktning mot en fungerande marknadsekonomi. Trots betydande framsteg de senaste åren har kommissionens återkommande rapporter visat att det fortfarande behövs omfattande reformer för att locka fler utländska investerare. Särskild uppmärksamhet har riktats mot den höga korruptionsnivån, mot svagheter i rättssystemet och mot att företagsvillkoren fortfarande är allmänt problematiska.

Kommissionen känner inte till någon systematisk diskriminering av utländska investerare i allmänhet eller av italienska företag i synnerhet. Om det läggs fram särskilda bevis för en sådan diskriminering kommer kommissionen emellertid att göra en fullständig utredning och vidta lämpliga åtgärder, antingen inom ramen för bestämmelserna i associeringsavtalet EU-Rumänien eller i samband med anslutningsförhandlingarna.

Mer allmänt fortsätter kommissionen att stödja Rumäniens ansträngningar att på ett effektivt sätt bekämpa korruptionen och garantera rättsstatsprincipen. Bilaterala kontakter utnyttjas för att uppmana de rumänska myndigheterna att prioritera dessa frågor, och ekonomiskt stöd ges för att stödja initiativ mot korruption och för att modernisera rättsväsendet.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/924 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/924

---

(2004/C 84 E/1021)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0960/04

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Språkdiskriminering vid rekrytering till de europeiska institutionerna

| 1. | Är kommissionen medveten om att gemenskapens kontor för tekniskt bistånd, icke-statliga organisationer, byråer som får finansiering från kommissionen och privata företag under 2003 annonserat ut mer än 700 lediga tjänster som uteslutande varit förbehållna ”native English speakers” eller sökande med ”English mother tongue”? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen medveten om att gemenskapens kontor för tekniskt bistånd, icke-statliga organisationer, byråer som får finansiering från kommissionen och privata företag under 2003 annonserat ut mer än 700 lediga tjänster som uteslutande varit förbehållna ”native English speakers” eller sökande med ”English mother tongue”?

| 2. | Håller kommissionen med mig om att detta är en klar diskriminering av personer som visserligen har ”utmärkta” eller ”mycket goda” insikter i engelska men ändå inte är infödda engelsktalande? |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen med mig om att detta är en klar diskriminering av personer som visserligen har ”utmärkta” eller ”mycket goda” insikter i engelska men ändå inte är infödda engelsktalande?

| 3. | Håller kommissionen med mig om att detta gör det svårare för sökande som inte har engelska som modersmål att få anställning vid de europeiska institutionerna? |
| --- | --- |

3.

Håller kommissionen med mig om att detta gör det svårare för sökande som inte har engelska som modersmål att få anställning vid de europeiska institutionerna?

| 4. | Är kommissionen beredd att vidta åtgärder för att bekämpa denna diskriminering, som hålls vid liv också av kommissionen? |
| --- | --- |

4.

Är kommissionen beredd att vidta åtgärder för att bekämpa denna diskriminering, som hålls vid liv också av kommissionen?

Svar från Stavros Mr Dimas på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

När det gäller meddelanden om lediga tjänster som publiceras av de europeiska byråerna för teknisk hjälp, de icke-statliga organisationerna, byråer som finansieras av kommissionen och privata företag vill kommissionen hänvisa parlamentsledamoten till det gemensamma svaret på de skriftliga frågorna E-0046/04 och E-0086/04 från bl.a. Jan Dhaene (1).

Vilka krav på språkkunskaper som gäller vid rekrytering till EU-institutionerna är fastlagt i tjänsteföreskrifterna. Vid öppna uttagningsprov och i annonser om lediga tjänster finns aldrig något krav om att de sökande måste ha ett visst modersmål. För vissa uttagningsprov och urvalsförfaranden, t.ex. för lingvister, kan det dock krävas särskilda kunskaper i språk, men inte ens här ställs det något krav att de sökande måste ha ett visst modersmål.

---

(1)  Se s. 301.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/925 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/925

---

(2004/C 84 E/1022)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0962/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Ökande risker för folkhälsan och miljön till följd av ökande utsläpp av fina sotpartiklar från bilmotorer

| 1. | Känner kommissionen till att utsläppen av mycket fina sotpartiklar från dieselmotorer ökat, trots att nya bilar har lägre bränsleförbrukning? Orsaken till detta är att förbränningen i motorn sker effektivare, så att sotpartiklarna blir mindre men starkt ökar i antal och tränger djupare in i lungorna. |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att utsläppen av mycket fina sotpartiklar från dieselmotorer ökat, trots att nya bilar har lägre bränsleförbrukning? Orsaken till detta är att förbränningen i motorn sker effektivare, så att sotpartiklarna blir mindre men starkt ökar i antal och tränger djupare in i lungorna.

| 2. | Känner kommissionen till att det numera också i bensindrivna bilar bildas ultrafina sotpartiklar med en diameter på mellan 20 och 80 nanometer, till följd av den nya tekniken med direkt insprutning där bränslet aldrig övergår i gasform? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att det numera också i bensindrivna bilar bildas ultrafina sotpartiklar med en diameter på mellan 20 och 80 nanometer, till följd av den nya tekniken med direkt insprutning där bränslet aldrig övergår i gasform?

| 3. | Känner kommissionen till att koncentrationerna av fina sotpartiklar framför allt i och kring storstäderna är så höga att de kan leda till cancer, astma, bronkit, hjärtinfarkt och slaganfall och kanske rentav till skador på arvsmassan (genmutationer)? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att koncentrationerna av fina sotpartiklar framför allt i och kring storstäderna är så höga att de kan leda till cancer, astma, bronkit, hjärtinfarkt och slaganfall och kanske rentav till skador på arvsmassan (genmutationer)?

| 4. | Har det kommit till kommissionens kännedom att Nederländernas miljöminister tycker att Euro-4-normerna, som skall gälla inom EU från och med 2005 är för slappa och i hög grad dikterats av biltillverkarnas och oljebolagens intressen, så att framför allt utsläppen av sot förblir för höga, vilket i sin tur driver på klimatuppvärmningen, samt att miljöministern av den orsaken anser att en avsevärd skärpning behövs vid nästa översyn av gemenskapens utsläppsnormer? |
| --- | --- |

4.

Har det kommit till kommissionens kännedom att Nederländernas miljöminister tycker att Euro-4-normerna, som skall gälla inom EU från och med 2005 är för slappa och i hög grad dikterats av biltillverkarnas och oljebolagens intressen, så att framför allt utsläppen av sot förblir för höga, vilket i sin tur driver på klimatuppvärmningen, samt att miljöministern av den orsaken anser att en avsevärd skärpning behövs vid nästa översyn av gemenskapens utsläppsnormer?

| 5. | När har vi att se fram emot att kommissionen skall ta initiativ till en översyn av det slag som avsågs av Nederländernas miljöminister? Ser sig kommissionen till följd av de oroväckande uppgifterna om ökningen av mängden fina sotpartiklar föranlåten att påskynda denna översyn? |
| --- | --- |

5.

När har vi att se fram emot att kommissionen skall ta initiativ till en översyn av det slag som avsågs av Nederländernas miljöminister? Ser sig kommissionen till följd av de oroväckande uppgifterna om ökningen av mängden fina sotpartiklar föranlåten att påskynda denna översyn?

Källa: Den nederländska dagstidningen ”de Volkskrant” av den 11 mars 2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/925 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/925

---

(2004/C 84 E/1023)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0963/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Euro-4-normerna skapar begränsningar för installerandet av filter mot utsläpp av fina sotpartiklar från bilmotorer

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att bilarnas nuvarande utsläpp av sot kommer att minska endast obetydligt eller inte alls under de kommande åren, eftersom de flesta nya personbilar, också de som har relativt stor bränsleförbrukning, redan nu, utan några särskilda åtgärder, kan uppfylla Euro-4-normerna, som skall gälla inom EU från och med 2005 och som föreskriver minskade utsläpp av koldioxid och kväve från dieselmotorer i nya personbilar och lastbilar samt en sänkning av de maximala utsläppen av sotpartiklar från dieselbilar från 0,05 gram partiklar till 0,025 gram, i en situation där det inte finns några maximigränser för utsläppen av sot från bensinmotorer? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att bilarnas nuvarande utsläpp av sot kommer att minska endast obetydligt eller inte alls under de kommande åren, eftersom de flesta nya personbilar, också de som har relativt stor bränsleförbrukning, redan nu, utan några särskilda åtgärder, kan uppfylla Euro-4-normerna, som skall gälla inom EU från och med 2005 och som föreskriver minskade utsläpp av koldioxid och kväve från dieselmotorer i nya personbilar och lastbilar samt en sänkning av de maximala utsläppen av sotpartiklar från dieselbilar från 0,05 gram partiklar till 0,025 gram, i en situation där det inte finns några maximigränser för utsläppen av sot från bensinmotorer?

| 2. | Hur bedömer kommissionen det man kommit fram med på experthåll, nämligen att de maximala utsläppen av sotpartiklar i framtiden inte bör mätas i gram utan i antal partiklar per kilometer, eftersom en sådan norm har avsevärt större betydelse för folkhälsan? |
| --- | --- |

2.

Hur bedömer kommissionen det man kommit fram med på experthåll, nämligen att de maximala utsläppen av sotpartiklar i framtiden inte bör mätas i gram utan i antal partiklar per kilometer, eftersom en sådan norm har avsevärt större betydelse för folkhälsan?

| 3. | Känner kommissionen till att de mera flexibla normerna som skall gälla från och med 2005 lett till att endast ett fåtal biltillverkare, enligt vad som framgått av en undersökning som givits i uppdrag av de riksomfattande motororganisationerna i Nederländerna, Tyskland och Österrike, förser sina produkter med de nya filter som nu finns att tillgå och som kan få ned utsläppen till nära nog noll, eftersom dessa filter leder till att försäljningspriserna går upp med några hundra euro per bil, vilket inte passar ihop med konkurrensen om ökade marknadsandelar? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att de mera flexibla normerna som skall gälla från och med 2005 lett till att endast ett fåtal biltillverkare, enligt vad som framgått av en undersökning som givits i uppdrag av de riksomfattande motororganisationerna i Nederländerna, Tyskland och Österrike, förser sina produkter med de nya filter som nu finns att tillgå och som kan få ned utsläppen till nära nog noll, eftersom dessa filter leder till att försäljningspriserna går upp med några hundra euro per bil, vilket inte passar ihop med konkurrensen om ökade marknadsandelar?

| 4. | Tror kommissionen att mera ingående föreskrifter kan ge ett bidragande incitament till att sotfilter installeras i nya personbilar, lastbilar och små och större bussar, så att, om några år, inemot 100 procent av fordonen försetts med sådana? Vad företar sig kommissionen på detta område? |
| --- | --- |

4.

Tror kommissionen att mera ingående föreskrifter kan ge ett bidragande incitament till att sotfilter installeras i nya personbilar, lastbilar och små och större bussar, så att, om några år, inemot 100 procent av fordonen försetts med sådana? Vad företar sig kommissionen på detta område?

| 5. | Instämmer kommissionen med Nederländernas miljöminister, som drog den slutsatsen att dagens gemenskapslagstiftning förhindrar att användningen av sotfilter i EU:s medlemsstater stimuleras med hjälp av skattetekniska åtgärder? Vad är anledningen till detta förbud? Vad gör kommissionen för att få till stånd en förändring på den punkten? |
| --- | --- |

5.

Instämmer kommissionen med Nederländernas miljöminister, som drog den slutsatsen att dagens gemenskapslagstiftning förhindrar att användningen av sotfilter i EU:s medlemsstater stimuleras med hjälp av skattetekniska åtgärder? Vad är anledningen till detta förbud? Vad gör kommissionen för att få till stånd en förändring på den punkten?

Källa: Den nederländska dagstidningen ”de Volkskrant” av den 11 mars 2004.

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0962/04 och E-0963/04

ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(30 april 2004)

Kommissionen känner till de frågor som ledamoten tar upp, att små partiklar kan innebära problem för folkhälsan. Trots de framsteg som gjorts när det gäller att minska partikelutsläppen från trafik och andra källor är luftkoncentrationerna fortfarande höga på många håll inom EU. I vissa områden överstiger de gränsvärdena för luftkvalitet.

Partikelutsläppen från personbilar och lätta lastbilar regleras för närvarande genom direktiv 98/69/EG (1), medan utsläpp från tunga lastbilar regleras genom direktiv 1999/96/EG (2). Gränsvärdena fastställdes utifrån rekommendationerna från kommissionens program om luftkvalitet, utsläpp från vägtrafik, bränslen och motorteknik (fordons- och oljeprogrammet (3)). De åtgärder som vidtagits kommer att leda till en minskning av partikelutsläppen från vägtransport med cirka 90 % mellan 1995 och 2020.

De direktiv som nämns ovan föreskriver inte vilken teknik som ska användas, utan enbart vilka gränsvärden som gäller för utsläpp. Det är upp till tillverkarna att utveckla och använda lämplig teknik som medför att de kan efterleva dessa bestämmelser. Det stämmer dock att det inte kommer att bli nödvändigt att använda filterteknik i all fall. Vad gäller t.ex. gränsvärdena för personbilar och lätta lastbilar som träder i kraft den 1 januari 2005 kan de i regel uppnås utan denna teknik. Det är endast vissa större modeller av personbilar som kommer att behöva filterteknik för att kunna hålla sig inom gränsvärdena för partiklar (0,025 gram per kilometer, g/km).

I princip håller kommissionen med ledamoten om att mer behöver göras i fråga om partikelutsläpp, även vad gäller mycket små partiklar.

Kommissionen håller därför på att utarbeta lagstiftningsförslag för lätta och tunga lastbilar i syfte att ytterligare minska utsläppen från dessa. Partikelutsläpp är en central fråga i detta arbete. Kommissionen kommer inom kort att föreslå åtgärder och vidarebefordra dessa till parlamentet och rådet genom medbeslutandeförfarandet.

Dessutom deltar kommissionen aktivt i PMP-programmet (Particulate Measuring Programme) som för närvarande drivs inom FN/ECE. Programmets syfte är att utveckla nya system för att bedöma och mäta partiklar i samband med typgodkännande av personbilar samt lätta och tunga lastbilar. Systemet skulle göra det möjligt att utarbeta framtida standarder för utsläpp liksom att tillämpa nya tekniker för minskning av utsläppen, med tanke på att inte bara den totala massan utan även antalet partiklar och deras storlek kan vara viktiga kriterier när det gäller effekterna på hälsan. Systemet kan tillämpas inte bara på dieselfordon utan även på motorer med gnisttändning vid de låga utsläppsnivåer som man kan förvänta sig av den avancerade teknik som inom en snar framtid kommer att finnas på marknaden.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/69/EG av den 13 oktober 1998 om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon och om ändring av rådets direktiv 70/220/EEG, EGT L 350, 28.12.1998.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/96/EG av den 13 december 1999 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller motorgas (LPG) vilka används i fordon och om ändring av rådets direktiv 88/77/EEG, EGT L 44, 16.2.2000.

(3)  KOM(2000) 626 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/927 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/927

---

(2004/C 84 E/1024)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0968/04

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Standard för elektromagnetisk kompatibilitet

| 1. | Kan kommissionen redogöra för hur den europeiska standarden för elektromagnetisk kompatibilitet IEC61000 skall tillämpas? Är den en frivillig åtgärd, en rekommendation eller en obligatorisk åtgärd som är tvingande enligt lag? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen redogöra för hur den europeiska standarden för elektromagnetisk kompatibilitet IEC61000 skall tillämpas? Är den en frivillig åtgärd, en rekommendation eller en obligatorisk åtgärd som är tvingande enligt lag?

| 2. | Kan kommissionen, om denna standard är lagstadgad, klargöra vem som ansvarar för att den efterlevs? Känner kommissionen till några fall där denna standard inte följts? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen, om denna standard är lagstadgad, klargöra vem som ansvarar för att den efterlevs? Känner kommissionen till några fall där denna standard inte följts?

| 3. | Vilken är maximigränsen (uttryckt i volt per meter) som ett hus och dess invånare får utsättas för enligt denna standard? |
| --- | --- |

3.

Vilken är maximigränsen (uttryckt i volt per meter) som ett hus och dess invånare får utsättas för enligt denna standard?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

IEC 61000 är inte bara en standard utan en hel serie standarder som utfärdats av Internationella elektrotekniska kommissionen (IEC). En undergrupp av dessa standarder har antagits av Europeiska standardiseringsorganisationen för elområdet (Cenelec) och harmoniserats inom ramen för direktiv 89/336/EEG (1) (EMC-direktivet). För kännedom kommer en sammanfattning av de relevanta Cenelec-standarder som har harmoniserats inom ramen för EMC-direktivet att sändas direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets sekretariat.

För att se till att EMC-direktivet efterlevs har tillverkaren eller dennes företrädare möjlighet att välja mellan två huvudsakliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse. Tillverkaren kan välja att tillämpa de harmoniserade standarderna eller att tillämpa skyddskravet direkt. I det sistnämnda fallet skall tillverkaren upprätta en teknisk dokumentation och införskaffa ett intyg eller en rapport från ett ”behörigt organ”.

Tillämpning av harmoniserade standarder är därför inte obligatorisk enligt EMC-direktivet. Om tillverkaren väljer att tillämpa de harmoniserade standarderna och anger detta måste dock apparaterna överensstämma med dessa standarder.

Medlemsstaterna ansvarar för att kontrollera att EMC-direktivet efterlevs. Om en tillverkare anger att en apparat överensstämmer med kraven i EMC-direktivet genom att de relevanta harmoniserade standarderna tillämpats, och medlemsstaten sedan konstaterar att detta inte är fallet, eller om en standard har tillämpats på ett inkorrekt sätt (och apparaten till följd av detta inte överensstämmer med skyddskraven), skall medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder för att avlägsna produkten från marknaden, förbjuda att den släpps ut på marknaden eller begränsa den fria rörligheten för den. Alla sådana åtgärder skall anmälas till kommissionen som handlägger ärendet och informerar medlemsstaten om huruvida åtgärden är berättigad (skyddsklausulsförfarandet, artikel 9 i EMC-direktivet).

Kommissionen känner inte till några överträdelser (i form av brister) i de standarder som anges i bilaga 1. Serien av standarder EN 61000-3 gäller för övertoner, spänning, spänningsfluktuationer och flimmer som alstras av apparaterna. Standarderna EN 61000-6-1 och EN 61000-6-2 avser apparaters tålighet. Standarden EN 61000-6-4 avser emission i industrimiljö och EN 61000-6-3 avser emission i bostadsmiljö.

Gränsvärdena för EN 61000-6-3 är följande:

| — | 30 megahertz (MHz) till 230 MHz: 30 dB (mikrovolt per meter) uppmätt på ett avstånd av 10 meter (quasi peak-mätning) |
| --- | --- |

—

30 megahertz (MHz) till 230 MHz: 30 dB (mikrovolt per meter) uppmätt på ett avstånd av 10 meter (quasi peak-mätning)

| — | 230 MHz till 1000 MHz: 30 dB (mikrovolt per meter) uppmätt på ett avstånd av 10 meter (quasi peak-mätning) |
| --- | --- |

—

230 MHz till 1000 MHz: 30 dB (mikrovolt per meter) uppmätt på ett avstånd av 10 meter (quasi peak-mätning)

| — | Under 30 MHz: inga gränsvärden för strålning, enbart för ledningsbundna störningar. |
| --- | --- |

—

Under 30 MHz: inga gränsvärden för strålning, enbart för ledningsbundna störningar.

---

(1)  Rådets direktiv 89/336/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet, EGT L 139, 23.5.1989.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/928 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/928

---

(2004/C 84 E/1025)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1001/04

från Ulla Sandbæk (EDD) till kommissionen

(25 mars 2004)

Ämne:   Kritisk dialog med det styrande iranska prästerskapet om minoriteter

Har minoritetsfrågor tagits upp under den kritiska dialogen med det styrande iranska prästerskapet? När och hur behandlades dessa frågor i sådana fall? Vilka planer eller strategier finns för den framtida dialogen om minoriteternas ställning i Iran?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

EU och Iran har fört särskilda diskussioner om mänskliga rättigheter under tre rundor i dialogen mellan EU och Iran om mänskliga rättigheter. Vid dessa möten deltar EU:s trojka och iranska tjänstemän (från både utrikesministeriet, parlamentet och rättsväsendet) samt företrädare för institutioner för mänskliga rättigheter, det civila samhället och den akademiska världen från båda sidor. Sedan den tredje och senaste rundan i oktober 2003 deltar även företrädare för parlamentet.

Vid den första rundan i Teheran den 16 och 17 december 2002 inriktades diskussionerna på två huvudteman: diskriminering och bekämpning av tortyr.

Minoriteters (etniska och religiösa) rättigheter diskuterades inom ramen för temat diskriminering. Denna dialog ingår dessutom i den övergripande dialog som förs med Iran på biträdande ministernivå en gång i halvåret, och som omfattar bilaterala, regionala och globala frågor, även mänskliga rättigheter.

Som bekräftas i rådets slutsatser övervakar EU dialogen om mänskliga rättigheter och bedömer de framsteg som gjorts i minoritetsfrågor, samt andra teman, på grundval av konkreta framsteg.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/929 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/929

---

(2004/C 84 E/1026)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1011/04

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(1 april 2004)

Ämne:   Den mycket allvarliga situationen för de mänskliga rättigheterna i Vietnam och Laos

Den 10 februari i år antog Europaparlamentet en resolution ”om EU:s rättigheter, prioriteringar och rekommendationer inför det 60:e mötet i FN:s kommission för mänskliga rättigheter i Genève” (P5TA-PROV(2004)0079). I denna text understryker parlamentet hur allvarlig situationen är i ett flertal länder i världen och uppmanar kommissionen och rådet att ta upp ett flertal frågor.

Vilka initiativ har kommissionen redan tagit eller ämnar kommissionen ta inom ramen för det 60:e mötet i FN:s kommission för mänskliga rättigheter, för att FN på lämpligt sätt skall ta itu med den mycket allvarliga situationen för de grundläggande rättigheterna i Vietnam och Laos? Framför allt: har kommissionen redan framlagt för medlemsstaterna och kandidatländerna ett förslag till resolution om den mycket allvarliga situationen för de mänskliga rättigheterna i Laos och Vietnam? Har kommissionen slutligen för avsikt att tillsammans med andra länder, framför allt Förenta staterna, Japan, Australien och Kanada, samordna FN:s eventuella initiativ med avseende på Laos och Vietnam?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

EU är en av de flitigaste aktörerna i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och ansvarar för ett stort antal landspecifika eller tematiska initiativ. Slutsatserna från rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) den 23 mars 2004 innehöll en markering i fråga om vilka initiativ som skall behandlas under 2004. Laos och Vietnam finns inte med i denna förteckning, och EU har inte godkänt utarbetandet av resolutioner när det gäller dessa länder.

Under EU:s överläggningar om initiativen togs full hänsyn till parlamentets resolution inför det 60:e mötet i FN:s kommission för mänskliga rättigheter. EU kan dock inte lägga fram resolutionsförslag i alla viktiga situationer. För att arbeta effektivt i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna är det mycket viktigt att EU fokuserar på att garantera stöd för ett begränsat antal initiativ, inte minst genom intensiv lobbyverksamhet.

Som observatör i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna har gemenskapen gjort ett uttalande inom ramen för artikel 19 om tekniskt samarbete men är inte i stånd att lägga fram eller utarbeta särskilda landspecifika eller tematiska resolutioner.

Viktiga människorättsfrågor som rör Vietnam och Laos tas regelbundet upp inom ramen för den politiska och människorättsliga dialog som EU för med dessa länder.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/929 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/929

---

(2004/C 84 E/1027)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1020/04

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Nödsituation på marknaden för järnmetaller

Den oroväckande höjningen av priset för järnmetaller som pågått sedan förra året och ökat kraftigt under 2004 berör ett stort antal företag (hantverksföretag samt små och medelstora företag) i norra Italien. Priset på stål, koppar, aluminium och nickel har varit rekordhögt med höjningar som varierar mellan 22 procent för nickel och 100 procent för stål. Leverantörerna lämnar förhandskalkyler vars giltighet de kan garantera enbart för få dagar eller för så lite som 24 timmar. Situationen förvärras av en materialbrist som lett till en mycket låg produktion i förhållande till efterfrågan. Det största hotet kommer från de kinesiska, indiska och ryska marknaderna där man fördubblat eller tredubblat (vilket är fallet i Kina) importen av järnmaterial mellan 1999 och 2003. Utsikterna är dåliga eftersom behovet kommer att fortsätta att öka under de närmaste åren. Samtidigt har Kina drastiskt minskat sin export av koks som behövs för att driva gjuterierna. Denna nödsituation drabbar framför allt mekaniska verkstäder, metallverkstäder, verkstäder för finmetallbearbetning och tillverkning av elastiska metallkomponenter, svarverier, snickerier samt el- och vatteninstallationsföretag.

Kommissionen ombeds besvara följande frågor:

| — | Har kommissionen beaktat följderna av denna svåra situation och de allvarliga problem som håller på att uppstå och kommer att uppstå på marknaden, med enorma risker för sysselsättningen och ekonomin i Europa, och särskilt norra Italien? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen beaktat följderna av denna svåra situation och de allvarliga problem som håller på att uppstå och kommer att uppstå på marknaden, med enorma risker för sysselsättningen och ekonomin i Europa, och särskilt norra Italien?

| — | Anser inte kommissionen att det för att undvika dessa beklagansvärda följder vore lämpligt att överväga kontingenteringsåtgärder? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att det för att undvika dessa beklagansvärda följder vore lämpligt att överväga kontingenteringsåtgärder?

| — | Vilka andra åtgärder avser kommissionen eventuellt att föreslå för att undvika det värsta, nämligen att många småföretag läggs ned? |
| --- | --- |

—

Vilka andra åtgärder avser kommissionen eventuellt att föreslå för att undvika det värsta, nämligen att många småföretag läggs ned?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Kommissionen följer ytterst uppmärksamt utvecklingen på världsmarknaden för stål och icke järnhaltiga metaller, liksom utvecklingen på världsmarknaden för de råvaror som behövs för att framställa dessa metaller. Uppmärksamhet ägnas också åt den effekt som den ökande efterfrågan i Asien har på marknaden och på priserna på dessa produkter i unionens medlemsstater. Järn- och stålindustrin samt metallindustrin är just nu särskilt drabbade, vilket beror på den parallella ökningen av priserna på samtliga råvaror som dessa industrier behöver för sin försörjning, särskilt metallskrot, koks och ferrolegeringar.

Gemenskapen är en betydande producent av stål och metaller. I en situation som den nuvarande, som präglas av starkt ökande efterfrågan och kraftigt stigande världspriser, måste samtliga aktörer dimensionera sina inköp och lager med stor försiktighet för att minimera den ökande finansiella exponeringens effekt på det egna företagets verksamhet. Metallindustrin står inför denna nödvändighet liksom samtliga aktörer i produktionskedjan och i senare distributionsled. Bland dessa aktörer har de små företagen en mindre förhandlingskapacitet än de stora kunderna. I detta perspektiv torde gemenskapsmarknaden snarare vara utsatt för en stark prispress än för problem med tillgång till råvaror.

En förlängning av en sådan situation skulle mycket riktigt innebära risker för de små företag som använder metaller. Sedan ett par veckor kan en väsentlig avmattning av den asiatiska efterfrågan noteras, och denna minskande efterfrågan har omedelbar effekt på världsprisnivåerna. Även om några slutsatser inte kan dras av den här utvecklingen i detta skede kan denna tendens betraktas som ett uppmuntrande tecken.

Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten om sin avsikt att även fortsättningsvis ytterst uppmärksamt följa utvecklingen på marknaden för metaller och att använda sig av de medel som den förfogar över för att agera, ifall en situation med obalans uppstår som riskerar att leda till en faktisk brist.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/930 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/930

---

(2004/C 84 E/1028)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1024/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Olympic Airways

Enligt uppgifter i grekisk press kommer kommissionen under de närmaste dagarna att inleda ett överträdelseförfarande i EG-domstolen mot Grekland som anklagas för att olagligt ha beviljat statligt stöd till Olympic Airways (ΟΑ). Enligt pressen har kommissionen ansett att det finns skäl att anta att Olympic Airways erhållit olagligt statsstöd inte bara under den process som spjälkte upp flygbolaget i två bolag och försöken att privatisera det, utan även under processen då det så kallade ”spatosimo” uppfördes.

På min fråga (E-2837/03 (1)) om hur rättigheterna för arbetstagarna vid Olympic Airways kommer att säkras efter bildandet av det nya bolaget Olympic Airlines svarade kommissionen att den utreder frågan och sedan meddelar oss resultaten av sin utredning.

Kan kommissionen, mot bakgrund av ovanstående, redogöra för sina juridiska argument angående de olagliga stöden? Vilka resultat gav utredningen (svaret på min fråga E-2837/03) om bevarandet av de arbetstagares rättigheter som flyttas över till det nya bolaget och om de arbetstagares rättigheter som blir kvar i det nya bolaget med hänvisning till artiklarna 3 och 4 i direktiv 98/50/EG (2)?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till sitt kompletterande svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2837/03 (3).

---

(1)  EUT C 58 E, 6.3.2004, s. 206.

(2)  EGT L 201, 17.7.1998, s. 88.

(3)  EUT C 58 E, 6.3.2004.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/931 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/931

---

(2004/C 84 E/1029)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1026/04

från Joachim Wuermeling (PPE-DE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne:   Mätning av axelvikt hos lastbilar vid gränsen mellan Tyskland och Tjeckien

I och med utvidgningen mot öster skall all kontroll så när som på personkontroll avskaffas vid de inre gränserna i unionen. Vid ett besök vid gränsövergången i Schirnding informerades jag dock om att den tjeckiska regeringen har för avsikt att fortsättningsvis väga lastbilar och särskilt mäta axelvikten. Detta skulle leda till långa väntetider vid gränsövergångarna. Därmed skulle en av de konkreta fördelarna med utvidgningen mot öster, nämligen undvikandet av timslånga fördröjningar vid gränserna, omintetgöras.

| 1. | Är kommissionen medveten om dessa avsikter hos den tjeckiska regeringen? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen medveten om dessa avsikter hos den tjeckiska regeringen?

| 2. | Skulle det vara förenligt med de förpliktelser som ett EU-medlemskap medför att fortsätta med denna praxis? |
| --- | --- |

2.

Skulle det vara förenligt med de förpliktelser som ett EU-medlemskap medför att fortsätta med denna praxis?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

I artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 4060/89 (1) av den 21 december 1989 om avskaffande av gränskontroller mellan medlemsstaterna vid transporter på väg och inre vattenvägar anges att de kontroller som genomförs i enlighet med gemenskapsrätt eller nationell lagstiftning om transporter på väg och inre vattenvägar mellan medlemsstater inte längre skall utföras som gränskontroller, utan endast som en del av de normala kontrollförfaranden som görs på ett icke diskriminerande sätt inom en medlemsstats hela territorium.

I bilaga V till anslutningsfördraget, vilken avser de övergångsbestämmelser som är tillämpliga på Tjeckien, anges inget tillfälligt undantag från denna regel. Om det kan bekräftas att Tjeckien efter anslutningens ikraftträdande skulle fortsätta att tillämpa de systematiska gränskontroller som parlamentsledamoten påtalar, tycks detta därmed inte vara förenligt med gemenskapsrätten.

För alla eventualiteter påminner kommissionen om att Tjeckien inte åtnjuter någon övergångsperiod för tillämpningen av rådets direktiv 96/53/EG av den 25 juli 1996 (2), såsom det ändrats genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/7/EG (3) av den 18 februari 2002, om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen. Detta direktiv blir fullt tillämpligt från och med Tjeckiens anslutning till EU.

---

(1)  EGT L 390, 30.12.1989.

(2)  EGT L 235, 17.9.1996.

(3)  EGT L 67, 9.3.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/932 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/932

---

(2004/C 84 E/1030)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1033/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Till försvar för offentliga lån på portugisiska bibliotek

Det har genom ett upprop som cirkulerar på Internet kommit till min kännedom att Europeiska kommissionen den 16 januari 2004 beslutade att formellt begära upplysningar från Portugal, Spanien, Frankrike, Italien, Irland och Luxemburg om tillämpningen på nationell nivå av rätten till offentlig utlåning och uthyrning och vissa upphovsrätten närstående rättigheter inom det immaterialrättsliga området.

Detta betyder att det finns en risk för att det införs en avgift på lån av böcker och andra dokument på portugisiska bibliotek, oavsett om det handlar om offentliga bibliotek, skol- och universitetsbibliotek eller andra bibliotek.

I ett land som Portugal där de ekonomiska svårigheterna och de spirande läsvanorna försvårar tillgången för stora grupper i samhället till kunskap och kultur skulle en åtgärd som denna naturligtvis vara katastrofal och strypa pågående insatser för att främja läsande och vara ett steg i fel riktning på vägen mot mer kvalificerade portugiser, så att de med framgång kan möta utmaningarna i detta kunskapssamhälle.

Därför uppmanas kommissionen att redogöra för följande:

| 1. | Kan kommissionen bekräfta dessa upplysningar? Vilka åtgärder avser den i så fall att vidta för att garantera medborgarna fri och obegränsad tillgång till kunskap, tankeyttringar, kultur och information? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta dessa upplysningar? Vilka åtgärder avser den i så fall att vidta för att garantera medborgarna fri och obegränsad tillgång till kunskap, tankeyttringar, kultur och information?

| 2. | Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att den nuvarande ordningen för bibliotek, arkiv, museer och liknande centra, som för nuvarande åtnjuter ett undantag i lagen om immaterialrätt, behålls på samma villkor som i dagens portugisiska lagstiftning, även i enlighet med den rättsliga ram som skapas av direktiv 92/100/EEG (1) om rätt till offentlig utlåning och uthyrning? |
| --- | --- |

2.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att den nuvarande ordningen för bibliotek, arkiv, museer och liknande centra, som för nuvarande åtnjuter ett undantag i lagen om immaterialrätt, behålls på samma villkor som i dagens portugisiska lagstiftning, även i enlighet med den rättsliga ram som skapas av direktiv 92/100/EEG (1) om rätt till offentlig utlåning och uthyrning?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Rätten till offentlig utlåning harmoniserades 1992 genom artiklarna 1 och 5 i rådets direktiv 92/100/EEG av den 19 november 1992 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter och vissa upphovsrätten närstående rättigheter inom det immaterialrättsliga området. Detta rådsdirektiv antogs enhälligt av medlemsstaterna.

Syftet med begreppet rätt till offentlig utlåning som finns i direktivet (2) är att bidra till genomförandet av en reell inre marknad för varor och tjänster som skyddas av immaterialrätten och samtidigt beakta de olika traditioner som finns i medlemsstaterna när det gäller offentlig utlåning. Enligt artikel 5 i direktivet får därför medlemsstaterna föreskriva undantag från ensamrätten till utlåning, förutsatt att åtminstone författarna får ersättning för utlåningen. Medlemsstaterna får också undanta vissa kategorier av inrättningar från skyldigheten att betala ersättning.

Det går därmed att finna en jämvikt mellan rättmätig och nödvändig ersättning till upphovsmännen och största möjliga tillgång till kulturtillgångar och kunskaper via offentlig utlåning. Det är för övrigt just vad kommissionsledamoten med ansvar för den inre marknaden underströk den 16 september 2002 (3) när rapporten om medlemsstaternas tillämpning av rätten till offentlig utlåning (4) lades fram:

| | Utmaningen består i att se till att allmänheten har god tillgång till kulturprodukter samtidigt som det säkerställs att de som skapar dessa produkter får en ersättning som ger dem möjligheter att fortsätta arbeta och glädja allmänheten. |
| --- | --- |

Utmaningen består i att se till att allmänheten har god tillgång till kulturprodukter samtidigt som det säkerställs att de som skapar dessa produkter får en ersättning som ger dem möjligheter att fortsätta arbeta och glädja allmänheten.

För att säkerställa denna jämvikt och en korrekt tillämpning av direktivet har kommissionen inlett överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget mot de medlemsstater som har underlåtit att införliva, eller felaktigt införlivat, artiklarna 1 och 5 i direktiv 92/100/EEG (och som exempelvis har undantagit samtliga kategorier av inrättningar för offentlig utlåning från skyldigheten att betala ersättning (5)), vilket obestridligen är till men för en väl fungerande inre marknad och för rättsinnehavarna. I sin egenskap av fördragens väktare skall kommissionen sörja för att gemenskapens primär- och sekundärlagstiftning tillämpas fullständigt och korrekt i samtliga medlemsstater.

Kommissionen önskar för övrigt påpeka att det inte åligger kommissionen att föreskriva eller att besluta vilka åtgärder som skall vidtas på nationell nivå för att införliva direktivet. Detta ansvar ligger hos medlemsstaterna som för övrigt har stor flexibilitet när det gäller att genomföra rätten till offentlig utlåning (6).

Kommissionen är dock skyldig att vaka över att rätten till offentlig utlåning, som den har harmoniserats av gemenskapens lagstiftare, tillämpas effektivt i samtliga medlemsstater.

---

(1)  EGT L 346, 27.11.1992, s. 61.

(2)  Jfr punkt 3.3 i rapporten från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén om rättigheter vad gäller offentlig utlåning i Europeiska unionen, KOM(2002) 502 slutlig.

(3)  Se pressmeddelande IP/02/1303.

(4)  Se fotnot 1 i ovannämnda pressmeddelande.

(5)  Se pressmeddelande IP/04/60, av den 16 januari 2004.

(6)  Jfr artikel 5 i direktiv 92/100/EEG och punkterna 3.3 och 3.4 i kommissionens meddelande KOM(2002) 502 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/933 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/933

---

(2004/C 84 E/1031)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1034/04

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Regelbrott i samband med uttag ningsprov som anordnas av Europeiska kommissionen

Frågeställaren har tagit emot klagomål om hur kommissionens uttagningsprov genomförs, där portugisiska kandidater har missgynnats. Ett av de senaste fallen gäller uttagningsprovet som offentliggjordes den 11 april 2001 i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (1). I detta prov deltog den portugisiska advokaten José Manuel Barbosa Gonçalves från Viana do Castelo som nu anfört besvär till Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt. I samband med detta har det framkommit att uttag ningskommittén begått allvarliga fel, bland annat vad avser det slutliga svarsformuläret där vissa svar utgick sedan frågorna dragits tillbaka och hanteringen av tidsfristerna för överklaganden samt diverse oklarheter, motsägelser, översättningsfel och andra uppenbara fel i formulären.

Man kan dock inte riskera att tjänstemän av några få nationaliteter kommer att dominera EU-institutionerna och skyddas av tveksamma kriterier.

Därför uppmanas kommissionen att redogöra för de åtgärder som vidtas för att se till att alla kandidater bedöms enligt samma villkor och med samma opartiskhet och urskiljning, och där kvalifikationerna bedöms på grundval av objektiva kriterier.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till förstainstansrättens yttrande av den 25 mars 2004 i det fall som anförts av kandidaten. Rätten avvisade alla José Manuel Barbosa Gonçalves påståenden. Därför är det uteslutet att den sortens oegentligheter som tillskrivs kommissionen skulle ha begåtts. En kopia av denna dom skickas direkt till parlamentsledamoten.

Kommissionen kan också bekräfta att alla åtgärder på sedvanligt sätt har vidtagits för att se till att alla kandidater som deltog i urvalsdelprovet och det skriftliga provet i det uttagningsprov som parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga behandlas lika.

Inför samtliga uttagningsprov utses en oberoende uttag ningskommitté för att förbereda och rätta de olika proven. Denna kommitté utgjordes i det här fallet av en grupp kompetenta och erfarna kommissionstjänstemän som behärskar ett brett spektrum av gemenskapsspråk och som arbetar inom de två områden som angavs i meddelandet om uttagningsprovet. Frågorna kontrollerades noggrant innan de skickades till kommissionens översättningstjänst. Alla prov - de blanketter för optisk läsning som kandidaterna markerade sina svar till urvalsdelprovet och det skriftliga provet på - var anonyma genom hela rättningsförfarandet. Alla prov rättades av två provrättare som arbetade oberoende av varandra. Vid behov rättades provet en tredje gång innan uttagningskommittén fastställde det slutgiltiga resultatet.

Som svar på påståendet om att ”tjänstemän från några få nationaliteter skulle dominera EU-institutionerna” i detta särskilda fall, betonar kommissionen att uttagningsprovet omfattade två olika områden (”yttre förbindelser” - område 1 och ”förvaltning av bistånd till tredje land” - område 2) som resulterade i två separata reservlistor. Listan för det första arbetsområdet var relativt kort och omfattade 80 godkända kandidater. Listan innehöll ett stort antal kandidater från en av medlemsstaterna (men de var långt från dominerande), medan listan för det andra området omfattande 250 kandidater med en mer jämn fördelning mellan nationaliteterna. De administrativa förfarandena garanterade genom sin strikta och öppna karaktär, att alla kandidater bedömdes på samma opartiska och oberoende grunder. Därför anser kommissionen att lika behandling har garanterats genom hela förfarandet.

Som svar på parlamentsledamotens mer allmänna kommentar om hur man ska undvika att tjänstemän från vissa medlemsstater dominerar, upprepar kommissionen att den enligt lagstiftningen och sina politiska åtaganden är förbunden att upprätthålla en geografiskt balans vid rekrytering till institutionerna och tillämpar strikta förfaranden för att se till att alla kandidaternas meriter i samtliga fall beaktas.

---

(1)  EGT C 110 A, 11.4.2001.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/934 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/934

---

(2004/C 84 E/1032)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1041/04

från W. G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2004)

Ämne:   Nummerportabilitet inom mobiltelefoni

| 1. | Kan kommissionen ge en översikt av vilka av EU:s medlemsstater och av de anslutande länderna som den 1 mars 2004 ännu inte hade infört nummerportabilitet inom mobiltelefoni? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ge en översikt av vilka av EU:s medlemsstater och av de anslutande länderna som den 1 mars 2004 ännu inte hade infört nummerportabilitet inom mobiltelefoni?

| 2. | Kan kommissionen ge en översikt av i vilken utsträckning teleoperatörer i medlemsstaterna har särskilda villkor för kunder som vill byta operatör, men behålla sitt nummer, såsom långa väntetider och extra kostnader? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen ge en översikt av i vilken utsträckning teleoperatörer i medlemsstaterna har särskilda villkor för kunder som vill byta operatör, men behålla sitt nummer, såsom långa väntetider och extra kostnader?

| 3. | Nummerportabilitet skulle ha införts redan i mitten av 2002 i medlemsstaterna. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta gentemot de medlemsstater som inte har uppfyllt detta åtagande för att på kort varsel få dem att göra det? |
| --- | --- |

3.

Nummerportabilitet skulle ha införts redan i mitten av 2002 i medlemsstaterna. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta gentemot de medlemsstater som inte har uppfyllt detta åtagande för att på kort varsel få dem att göra det?

| 4. | Hur bedömer kommissionen, utifrån marknadens synvinkel, de förutsättningar som gäller, såsom långa väntetider och extra kostnader osv? |
| --- | --- |

4.

Hur bedömer kommissionen, utifrån marknadens synvinkel, de förutsättningar som gäller, såsom långa väntetider och extra kostnader osv?

| 5. | Håller kommissionen med om att dessa villkor måste vara så få som möjligt för att inte hämma marknadskrafterna? |
| --- | --- |

5.

Håller kommissionen med om att dessa villkor måste vara så få som möjligt för att inte hämma marknadskrafterna?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

| 1. | I artikel 30 i direktiv 2002/22/EG (direktivet om samhällsomfattande tjänster) föreskrivs om nummerportabilitet. Detta direktiv har varit tillämpligt sedan den 25 juli 2003.
  Den 1 mars 2004 hade alla medlemsstater infört nummerportabilitet utom Österrike.
  När det gäller de anslutande länderna visar den information som kommissionen har tillgång till att nummerportabilitet finns med i förslagen till nationell lagstiftning för att införliva gemenskapens rättsliga ram om elektronisk kommunikation. I praktiken kommer nummerportabilitet att vara möjligt först en tid efter anslutningsdagen den 1 maj 2004, utom i Litauen och Ungern där det redan skall ha genomförts. |
| --- | --- |

1.

I artikel 30 i direktiv 2002/22/EG (direktivet om samhällsomfattande tjänster) föreskrivs om nummerportabilitet. Detta direktiv har varit tillämpligt sedan den 25 juli 2003.

Den 1 mars 2004 hade alla medlemsstater infört nummerportabilitet utom Österrike.

När det gäller de anslutande länderna visar den information som kommissionen har tillgång till att nummerportabilitet finns med i förslagen till nationell lagstiftning för att införliva gemenskapens rättsliga ram om elektronisk kommunikation. I praktiken kommer nummerportabilitet att vara möjligt först en tid efter anslutningsdagen den 1 maj 2004, utom i Litauen och Ungern där det redan skall ha genomförts.

| 2. | I direktivet om samhällsomfattande tjänster fastställs att de nationella regleringsmyndigheterna skall se till att direkta avgifter för abonnenter inte hämmar användningen av nummerportabilitet. I rapporten om genomförandet, som offentliggjordes i december 2003 (1) noterade kommissionen att den framgångsrika utvecklingen när det gäller portering av nummer verkar ha ett samband med den avgift som operatören tar ut för att portera nummer. Den 1 augusti 2003 hade 6 miljoner mobiltelefonnummer porterats. Kommissionen känner inte till några särskilda problem i medlemsstaterna rörande mobil nummerportabilitet, förutom i Österrike, såsom nämnts ovan. |
| --- | --- |

2.

I direktivet om samhällsomfattande tjänster fastställs att de nationella regleringsmyndigheterna skall se till att direkta avgifter för abonnenter inte hämmar användningen av nummerportabilitet. I rapporten om genomförandet, som offentliggjordes i december 2003 (1) noterade kommissionen att den framgångsrika utvecklingen när det gäller portering av nummer verkar ha ett samband med den avgift som operatören tar ut för att portera nummer. Den 1 augusti 2003 hade 6 miljoner mobiltelefonnummer porterats. Kommissionen känner inte till några särskilda problem i medlemsstaterna rörande mobil nummerportabilitet, förutom i Österrike, såsom nämnts ovan.

| 3. | Kommissionen överväger för närvarande att vidta åtgärder mot Österrike. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen överväger för närvarande att vidta åtgärder mot Österrike.

| 4. | Såsom redan nämnts känner kommissionen inte till några särskilda problem i medlemsstaterna. Medlemsstaternas nationella regleringsmyndigheter har fastställt de villkor som skall tillämpas för mobil nummerportabilitet när operatörerna inte kan nå en överenskommelse. |
| --- | --- |

4.

Såsom redan nämnts känner kommissionen inte till några särskilda problem i medlemsstaterna. Medlemsstaternas nationella regleringsmyndigheter har fastställt de villkor som skall tillämpas för mobil nummerportabilitet när operatörerna inte kan nå en överenskommelse.

| 5. | För att öka konkurrensen anser kommissionen att konsumenterna skall utsättas för begränsningar i så liten utsträckning som möjligt. |
| --- | --- |

5.

För att öka konkurrensen anser kommissionen att konsumenterna skall utsättas för begränsningar i så liten utsträckning som möjligt.

---

(1)  (KOM)2003 715 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/935 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/935

---

(2004/C 84 E/1033)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1042/04

från Roger Helmer (PPE-DE) och Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Pensioner: diskriminering av privata pensioner

Kan kommissionen redogöra för varför förslaget till direktiv om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster (1) skall tillämpas på pensioner inom den tredje pelaren (privata pensioner, privata gruppensioner och kompletterande pensionsförsäkring) men inte på pensioner inom den andra pelaren (yrkespensioner)? Accepterar kommissionen denna diskriminering av den privata sektorn?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

I kommissionens förslag till rådets direktiv som bygger på artikel 13 i EG-fördraget och som handlar om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster, förbjuds tillämpningen av könsspecifika försäkringstekniska beräkningsfaktorer när det gäller försäkringstjänster och privata pensionssystem (tredje pelaren).

Genom rådets direktiv 86/378/EEG av den 24 juli 1986 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet (2) (ändrat genom rådets direktiv 96/97/EG av den 20 december 1996 (3)) tillåts användning av könsspecifika försäkringstekniska beräkningsfaktorer i yrkesbaserade pensionssystem (andra pelaren). Dessa direktiv bygger på artikel 141 i EG-fördraget, eftersom de handlar om anställning och yrkesverksamhet.

Förslaget till rådets direktiv som bygger på artikel 13 i EG-fördraget omfattar inte pensionerna inom andra pelaren eftersom de omfattas av den lagstiftning som antagits i enlighet med artikel 141 i EG-fördraget.

---

(1)  KOM(2003)657 - C5-0654/2003.

(2)  EGT L 225, 12.8.1986.

(3)  EGT L 46, 17.2.1997.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/936 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/936

---

(2004/C 84 E/1034)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1057/04

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Konsekvenser för gemenskapens textilsektor av vissa av Kinas affärsmetoder

Det spanska textilrådet (Consejo Intertextil Español) har riktat en formell uppmaning till Världshandelsorganisationen (WTO) om att införa en tidsfrist på tre år, så att avtalet om textil och konfektion inte träder i kraft förrän 2007. I och med detta avtal avskaffas alla kvoter och liberaliseringen av marknaden slutförs. Det huvudsakliga motivet bakom denna begäran är de ”orättfärdiga” affärsmetoder som praktiseras av vissa av de länder som berörs av avtalet, däribland Kina.

Andra länder, bland annat Förenta staterna, Turkiet och Mexiko, har tillsammans med Spanien undertecknat den så kallade Istanbulförklaringen, i vilken man uttrycker sin rädsla för Kinas globala dominans inom textil- och konfektionssektorn, om detta land fortsätter att använda illegala affärsmetoder.

Har kommissionen mera information om ovannämnda förhållanden?

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att försvara den europeiska textilsektorn mot de ”orättfärdiga” affärsmetoder som används av Kina?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen känner till innehållet i den så kallade Istanbulförklaringen där branschorganisationer från Förenta staterna, Mexiko och Turkiet efterlyser en förlängning av giltigheten för avtalet om textil och konfektion (ATK) med ytterligare två år efter att avtalet löper ut i slutet av 2004. En skrivelse om detta sändes den 4 maj 2003 till generaldirektören för Världshandelsorganisationen (WTO). Det är också känt att den italienska och den spanska industrin stöder detta initiativ. Även vissa utvecklingsländer, särskilt Afrika söder om Sahara, tycks stödja en förlängning av giltighetstiden för ATK.

Kommissionen vill påpeka att ATK var ett viktigt resultat av förhandlingarna inom ramen för Uruguayrundan, som gagnade utvecklingsländerna, och att den inte har för avsikt att frångå detta omsorgsfullt framförhandlade resultat. I själva verket har EU, Förenta staterna, Kanada och Japan redan meddelat FN:s övervakningsorgan för textil att importrestriktionerna för textil och konfektion från WTO-medlemmar planenligt skall tas bort i slutet av 2004 i enlighet med ATK-bestämmelserna. Alla innehållsliga ändringar i ATK, särskilt när det gäller varaktigheten eller förlängningen, måste avtalas av WTO-medlemmarna. Enligt vad kommissionen erfar har ingen WTO-medlem hittills lagt fram ett sådant förslag.

För att besvara den ärade ledamotens kommentar om ”orättfärdig” konkurrens finns det en möjlighet att vidta antidumpnings-, antisubventions- och skyddsåtgärder om den europeiska industrin framför klagomål och de nödvändiga villkoren har uppfyllts.

Dessutom finns det särskilda villkor som rör Kina och som gör att säkerhetsåtgärder kan vidtas mot import från Kina även utanför ATK-avtalets löptid. Dessa särskilda åtgärder är godkända i protokollet över Kinas anslutning till WTO.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/937 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/937

---

(2004/C 84 E/1035)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1062/04

från Christine De Veyrac (PPE-DE) till kommissionen

(30 mars 2004)

Ämne:   EU-utvidgningens ekonomiska och migrationsrelaterade konsekvenser

Den 26 februari 2004 lade Europeiska kommissionen fram en ny undersökning som genomförts i samarbete med Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor. I denna undersökning behandlades hur migrationsströmmarna bland arbetstagare kommer att påverkas vid den förestående utvidgningen. Enligt undersökningen kommer ungefär en procent av befolkningen i de nya medlemsstaterna att flytta till unionens nuvarande medlemsstater under de kommande fem åren. Enligt kommissionen motsvarar detta en årlig migrationsström på cirka 220 000 personer.

Kan kommissionen ange huruvida den har tillgång till statistiska uppgifter för varje värdland, och kan kommissionen särskilt redogöra för vilka migrationsrelaterade konsekvenser som EU-utvidgningen förväntas få för Frankrike?

Kan kommissionen dessutom redogöra för utvidgningens ekonomiska konsekvenser för arbetsmarknaden i ett land som Frankrike, där arbetslösheten är särskilt hög?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Den undersökning som parlamentsledamoten hänvisar till baseras på resultaten av en opinionsundersökning som Eurobarometer har genomfört. Denna opinionsundersökning baserades på ett stickprov ur befolkningen i de nya medlemsstaterna och i kandidatländerna och avsåg bland annat ”åsikter när det gäller avsikter” att flytta till ett annat land under de kommande fem åren. Mot denna bakgrund är siffran 220 000 personer per år en vägledande uppskattning av den möjliga migrationsströmmen från dessa länder till det nuvarande EU med 15 medlemsstater. Eftersom det gäller en opinionsundersökning, bör slutsatserna tolkas med försiktighet. De bekräftar dock slutsatserna i kommissionens tidigare studier (1), nämligen att migrationen från de nya till de nuvarande medlemsstaterna förmodligen kommer att bli begränsad, även om dessa uppskattningar av migrationsrörelserna har baserats på statistiska modeller och därför inte är helt jämförbara med uppskattningarna i den undersökning som parlamentsledamoten nämner.

Enligt den aktuella undersökningen var cirka 25 800 personer från länderna i Central- och Östeuropa (PECO) bosatta i Frankrike 2001 jämfört med 22 000 år 1997, vilket utgör 0,04 % av den totala befolkningen. Migrationen till Frankrike uppskattas till 7 000 personer under 2004 och 9 000 under 2005. Undersökningarna bekräftar att migrationen från länderna i Central- och Östeuropa är störst till Tyskland och Österrike.

När det gäller frågan om utvidgningens ekonomiska effekter på arbetsmarknaden, anser kommissionen att unionen bör dra full nytta av utvidgningens positiva bidrag till Europeiska unionens ekonomi. (2) I kommissionens meddelande om invandring, integration och sysselsättning (3) lyfts immigrationens positiva effekter på den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen i EU fram och erinras om att det finns få belägg för att invandringen skulle medföra ökad arbetslöshet. Kommissionen anser att arbetskraftens rörlighet inom unionen samt bättre utnyttjande av invandrarnas potential är av avgörande betydelse för Europeiska unionens konkurrenskraft och förverkligandet av målen i Lissabonstrategin.

---

(1)  ”The Impact of Eastern Enlargement on Employment and Labour Markets in the EU Member States” (”Utvidgningens effekt på sysselsättningen och arbetsmarknaderna i Europeiska unionens medlemsstater”) och dess uppdatering, ”Potential Migration from Central and Eastern Europe into the EU-15 - An Update” (”Potentiell migration från länderna i Central- och Östueropa till EU-15 - en uppdatering”). Studien och uppdateringen finns att läsa på: http://europa.eu.int/comm/employment_social/employment_analysis/impact_en.htm

(2)  KOM(2004) 29 slutlig.

(3)  KOM(2003) 336 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/938 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/938

---

(2004/C 84 E/1036)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1063/04

från Marie-Françoise Duthu (Verts/ALE) till kommissionen

(30 mars 2004)

Ämne:   Konflikten mellan Ryssland och Tjetjenien — medling från Europeiska unionens sida mellan Vladimir Putin och Asian Maschadov

Sedan 1994 har två sällsynt våldsamma krig rasat i Tjetjenien. Enligt de mest gängse uppgifterna har en femtedel av civilbefolkningen dödats, vartill kommer att en huvudstad med 400 000 invånare lagts i ruiner, infrastrukturerna totalförstörts och hundratusentals flyktingar lever i ”provisoriska” förläggningar under förhållanden som inte är människovärdiga.

Alla frivilligorganisationer som inom detta område ägnar sig åt humanitärt arbete och mänskliga rättigheter gör samma konstaterande: situationen för civilbefolkningen har allvarligt försämrats, med ett växande antal försvunna och blodiga ”utrensningar” i byarna, i den ryska militärens regi.

Den 23 mars 2003, mitt under pågående krig när ryska stridsvagnar fortfarande fanns på gatorna i Grozny, befallde Moskva en ”folkomröstning” om en ”ny författning”. Resultaten av denna, ett deltagande på 80 procent och 96 procent ja-röster, är värdiga den gamla sovjetepoken och bestrids av alla oberoende observatörer.

Den 5 oktober 2003 blev Moskvas man, Ahmed Kadyrov, genom något som skulle föreställa ett val, republiken Tjetjeniens ”officielle” president. Den nödtorftigt maskerade avsikten med detta är att politiskt isolera den sista tjetjenska regering som valts i laga ordning, nämligen den vars chef är Asian Maschadov. Valet av denna regering erkändes av OSSE 1997 och den är allt intill dags dato den enda lagliga regeringen.

Sedan det andra kriget bröt ut i oktober 1999 har Europaparlamentet och Europarådets parlamentariska församling röstat igenom ett stort antal resolutioner med krav på en politisk lösning av konflikten i Tjetjenien, och vi vet ju vilken framgång dessa resolutioner haft.

Jag anser för min del att Europa kunde göra mer än vad som görs i dag för att verka för en politisk förhandlingslösning på den pågående konflikten.

Av allt att döma kommer det arbete som läggs ner på att seriöst finna en politisk lösning på kriget i Tjetjenien förr eller senare att utmynna i att de bägge parterna i konflikten, alltså företrädare för Vladimir Putin och för Asian Maschadov, tar plats vid ett förhandlingsbord.

Vilka exakta initiativ tänker kommissionen ta under de kommande veckorna och månader för att verka till förmån för en sådan politisk förhandlingslösning? Vill kommissionen framför allt få till stånd en dialog mellan de bägge parterna i konflikten, alltså Vladimir Putins regering och Asian Maschadovs regering? Hur avser kommissionen stimulera till en sådan dialog?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Kommissionen är fortsatt djupt oroad över den aktuella situationen i norra Kaukasus. Det kommer ständiga rapporter om brott mot de mänskliga rättigheterna i Tjetjenien och om repressalier mot civilbefolkningen från den ryska armén och deras tjetjenska allierade, samt från rebeller.

Genomförandet av gemensamma värderingar på området för demokrati och mänskliga rättigheter ligger till grund för partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EU och Ryssland och är centrala inslag i partnerskapet mellan EU och Ryssland. Detta har understrukits i kommissionens meddelande om förbindelserna med Ryssland av den 9 februari 2004 (1), samt i rådets slutsatser av den 23 februari 2004. Kommissionen anser att det är viktigt att föra en öppen och rättfram dialog om dessa frågor med Ryssland.

Kommissionen främjar respekten för mänskliga rättigheter och demokrati i Ryssland genom ett antal projekt som finansieras inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter. Dessa åtgärder genomförs i samarbete med det civila samhället och internationella organisationer. Tacis-programmet utnyttjas också på detta område. I norra Kaukasus bedriver kommissionen och Europarådet ett särskilt gemensamt program för att främja pluralistisk demokrati och rättssamhället. Kommissionen kommer vidare att fortsätta att sätta tryck på Ryssland att på ett tillfredsställande sätt skyndsamt, oberoende och opartiskt utreda alla anklagelser om brott mot de mänskliga rättigheterna, och ställa de skyldiga inför rätta. Ryssland bör också tillåta att Europarådets rapport om tortyr i Tjetjenien offentliggörs och låta Förenta nationernas rapportörer om tortyr och summariska avrättningar rapportera om läget.

Kommissionen kommer att fortsätta ta upp frågan om respekten för de mänskliga rättigheterna i lämpliga internationella fora och inom ramen för EU:s politiska dialog med Ryssland, till exempel vid mötet mellan ministertrojkan Ryssland och EU i Dublin den 14 april 2004 och vid toppmötet mellan EU och Ryssland i Moskva i maj 2004.

---

(1)  KOM(2004) 106 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/939 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/939

---

(2004/C 84 E/1037)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1072/04

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Traditionellt firande av den första julkrubban med levande figurer i Greccio

Staden Greccio i Rietiprovinsen (Italien), tvillingstad till Betlehem, är känd över hela världen för sitt traditionella julspel i form av en julkrubba med levande figurer, första gången iscensatt av Sankt Franciskus år 1223. Sedan 1973 har turistbyrån i Greccio ansträngt sig för att sprida kännedom om och bevara denna historiskt och socialt viktiga tradition, unik i sin art. Många års träget arbete har lagt grunden för ett stort och växande intresset för detta evenemang, vilket de tusentals människor som reser till från hela världen för att ta del av detta julspel, med sina mer än tusen kostymerade deltagare, ger vittne om.

Syftet med detta evenemang är, i likhet med ett av målen för ”Kultur 2000”, att främja att kultur och traditioner sprids över gränserna.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund, besvara följande frågor:

| 1. | Vilka åtgärder eller program planeras för att finansiera denna typ av initiativ inom ramen för ”Kultur 2000”? |
| --- | --- |

1.

Vilka åtgärder eller program planeras för att finansiera denna typ av initiativ inom ramen för ”Kultur 2000”?

| 2. | Kommer detta område att prioriteras under 2004? |
| --- | --- |

2.

Kommer detta område att prioriteras under 2004?

| 3. | Finns det utöver ”Kultur 2000” möjlighet att finansiera denna typ av evenemang genom andra program? |
| --- | --- |

3.

Finns det utöver ”Kultur 2000” möjlighet att finansiera denna typ av evenemang genom andra program?

| 4. | Finns det möjlighet för kommissionen att själv stödja detta initiativ? |
| --- | --- |

4.

Finns det möjlighet för kommissionen att själv stödja detta initiativ?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Programmet Kultur 2000 som genomförs för att stimulera konstnärligt och kulturellt samarbete i Europa och sträva mot skapandet av ett gemensamt kulturområde, stödjer projekt med en europeisk dimension, dvs. som utarbetas, organiseras och genomförs i samarbete mellan flera europeiska länder. Genom detta program kan stöd beviljas till projekt för kulturellt samarbete mellan europeiska partnerorganisationer inom samtliga konstnärliga och kulturella områden (scenkonst, bildkonst, form och design, litteratur, kulturarv, kulturhistoria m.m.).

Varje år offentliggörs en inbjudan att lämna förslag till projekt för kultursamarbete som ska inledas året därefter. I augusti 2003 offentliggjordes därför en förslagsinfordran för projekt som börjar 2004 där sista ansökningsdag var 30 oktober respektive 14 november beroende på vilken typ av projekt det rörde sig om. Förslagsinfordran för projekt som ska inledas under 2005 planeras att offentliggöras under det första halvåret 2004. Kommissionen avser inte att ange några särskilda prioriterade områden för denna förslagsinfordran.

Förutom programmet Kultur 2000 stöds kulturinsatser genom flera andra gemenskapsinsatser. Inte minst strukturfonderna stödjer kulturinsatser, vilket framgår av det arbetsdokument som kommissionen nyligen slutfört och som finns att läsa på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/culture/eac/index_fr.html. Staden Greccio är däremot inte berättigad till stöd enligt Europeiska regionalfonden (ERUF) under programperioden 2000-2006.

När frågan övervägs om ett projekt kan stå under kommissionens beskydd, måste kriterier beträffande omfattning och europeisk prägel vara uppfyllda. Kommissionen behandlar gärna en begäran om beskydd om staden Greccio skulle vilja lägga fram en sådan. Det bör dock påpekas att kommissionens beskydd endast består av ett moraliskt stöd som inte innefattar något finansiellt åtagande från kommissionens sida och inte heller på något sätt innebär någon indikation om svaret på en eventuell begäran om stöd.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/940 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/940

---

(2004/C 84 E/1038)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1082/04

från Adeline Hazan (PSE) till kommissionen

(1 april 2004)

Ämne:   Nederländerna beslutar att utvisa över 26 000 personer som nekats asyl

Mot bakgrund av Nederländernas beslut att utvisa flera tusen asylsökande som nekats asyl önskas följande frågor besvarade:

| 1. | Strider inte detta beslut mot principen om att ingen som riskerar att utsättas för förföljelse skall avvisas, med beaktande av den nuvarande situationen i flera av de asylsökandes hemländer, till exempel Irak, Iran och Afghanistan?
  Vissa av de personer som nekats asyl verkar uppfylla kriterierna i Genèvekonventionen och får därför inte utvisas till sina hemländer där de riskerar att dödas. |
| --- | --- |

1.

Strider inte detta beslut mot principen om att ingen som riskerar att utsättas för förföljelse skall avvisas, med beaktande av den nuvarande situationen i flera av de asylsökandes hemländer, till exempel Irak, Iran och Afghanistan?

Vissa av de personer som nekats asyl verkar uppfylla kriterierna i Genèvekonventionen och får därför inte utvisas till sina hemländer där de riskerar att dödas.

| 2. | Har man i detta fall inte brutit mot artikel 47 i den europeiska stadgan om de grundläggande rättigheterna, med hänsyn till att de asylsökande som nekats asyl vid första prövningen utvisats direkt efter att de meddelats avslag på sin ansökan, trots att man borde ha prövat deras asylansökningar igen och givit dem möjlighet att överklaga beslutet?
  Många av de asylsökande under perioden 1993 till 1998 verkar inte ha givits en rättvis prövning av sina ansökningar på grund av det nederländska s.k. AC-förfarandet som varar i 48 timmar och som inte ger de asylsökande möjlighet att lägga fram senare inhämtade bevis. |
| --- | --- |

2.

Har man i detta fall inte brutit mot artikel 47 i den europeiska stadgan om de grundläggande rättigheterna, med hänsyn till att de asylsökande som nekats asyl vid första prövningen utvisats direkt efter att de meddelats avslag på sin ansökan, trots att man borde ha prövat deras asylansökningar igen och givit dem möjlighet att överklaga beslutet?

Många av de asylsökande under perioden 1993 till 1998 verkar inte ha givits en rättvis prövning av sina ansökningar på grund av det nederländska s.k. AC-förfarandet som varar i 48 timmar och som inte ger de asylsökande möjlighet att lägga fram senare inhämtade bevis.

| 3. | Bör vi inte fördöma att den nederländska regeringen använder sig av de engelska begreppen ”deport” och ”deportation center”? Att använda sådana begrepp i detta sammanhang är högst olämpligt och opassande. |
| --- | --- |

3.

Bör vi inte fördöma att den nederländska regeringen använder sig av de engelska begreppen ”deport” och ”deportation center”? Att använda sådana begrepp i detta sammanhang är högst olämpligt och opassande.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

| 1. | Kommissionen har för närvarande inga befogenheter att gripa in i enskilda ärenden som gäller avlägsnande av asylsökande från Nederländerna. De två förslagen till direktiv som skulle kunna vara relevanta har ännu inte antagits av rådet (direktivet om miniminormer för asylförfaranden och direktivet om miniminormer för när medborgare i tredje land och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd). Eftersom denna föreslagna gemenskapslagstiftning ännu inte har antagits eller trätt i kraft kan kommissionen inte undersöka om principen om ”non-refoulement” är aktuell i de enskilda fallen. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har för närvarande inga befogenheter att gripa in i enskilda ärenden som gäller avlägsnande av asylsökande från Nederländerna. De två förslagen till direktiv som skulle kunna vara relevanta har ännu inte antagits av rådet (direktivet om miniminormer för asylförfaranden och direktivet om miniminormer för när medborgare i tredje land och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd). Eftersom denna föreslagna gemenskapslagstiftning ännu inte har antagits eller trätt i kraft kan kommissionen inte undersöka om principen om ”non-refoulement” är aktuell i de enskilda fallen.

| 2. | Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till svaret på Anna Karamanous fråga E-0618/04 (1). Kommissionen vill dessutom understryka att en person som anser att hans eller hennes grundläggande rättigheter har kränkts, kan vända sig till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna, sedan de inhemska rättsmedlen har uttömts. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till svaret på Anna Karamanous fråga E-0618/04 (1). Kommissionen vill dessutom understryka att en person som anser att hans eller hennes grundläggande rättigheter har kränkts, kan vända sig till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna, sedan de inhemska rättsmedlen har uttömts.

| 3. | Kommissionen har föreslagit termen ”avlägsnande” i stället för ”deportation”, bland annat i sitt meddelande om en gemenskapspolitik för återvändande av personer som vistas olagligt (2). Det bör dock framhållas att det inte finns någon rättsligt bindande terminologi i detta sammanhang. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har föreslagit termen ”avlägsnande” i stället för ”deportation”, bland annat i sitt meddelande om en gemenskapspolitik för återvändande av personer som vistas olagligt (2). Det bör dock framhållas att det inte finns någon rättsligt bindande terminologi i detta sammanhang.

---

(1)  Se s. 822.

(2)  KOM(2002) 564 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/941 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/941

---

(2004/C 84 E/1039)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1084/04

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(1 april 2004)

Ämne:   Eventuell överträdelse av direktivet om europeiska företagsråd beträffande varslade uppsägningar vid FLS Aerospace

Kan kommissionen undersöka och uttala sig om huruvida de upp till 421 uppsägningarna vid FLS Aerospace i Stansted och Manchester i Förenade kungariket, som man varslat om den 16 januari 2004, uppenbarligen utan att ha anlitat företagsrådet, utgör en överträdelse av direktivet om europeiska företagsråd (1994/45/EG (1))? Med beaktande av att det rapporteras om att easyJet erhållit stöd på 16 400 pund för att istället flyga sina flygplan till Dublin för underhåll, och med beaktande av det råder en tydligt koppling till det att SR Technics (Schweiz) senare förvärvat FLS Aerospace, kan kommissionen också undersöka och uttala sig om huruvida det möjligen föreligger en överträdelse av EU:s konkurrenslagstiftning?

---

(1)  EGT L 254, 30.9.1994, s. 64.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/941 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/941

---

(2004/C 84 E/1040)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1088/04

från Arlene McCarthy (PSE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Eventuell överträdelse av direktivet om ett europeiskt företagsråd i samband med uppsägningar vid FLS Aerospace

Skulle kommissionen kunna utreda om FLS Aerospace handlat i strid med direktivet om ett europeiskt företagsråd (94/45/EG (1)) när man den 16 januari 2004, utan att ha inhämtat yttrande från sitt företagsråd, meddelade att 421 av bolagets anställda i Stansted och Manchester i Förenade kungariket sägs upp? Kan kommissionen, mot bakgrund av att easyJet enligt uppgift mottagit subventioner på 16 400 pund för att i stället flyga till Dublin för underhåll och att det finns ett tydligt samband med SR Technics-Schweiz förvärv av FLS Aerospace, även utreda om det skett överträdelser av gemenskapens konkurrenslagstiftning?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-1084/04 och P-1088/04

ingivet av Stavros Dimas för kommissionen

(27 april 2004)

Enligt kommissionens uppfattning finns det ett avtal mellan ledningen och arbetstagarrepresentanterna i FLS Industries, vilket parterna betraktar som ett avtal enligt artikel 13 i direktivet om europeiska företagsråd (2). Parterna måste själva avgöra om de uppsägningar som parlamentsledamöterna nämner är ett brott mot bestämmelserna i avtalet. Såsom kommissionen förstår finns det i avtalet en mekanism för att bilägga tvister rörande dess tillämpning.

Parlamentsledamöterna känner säkert till att det oberoende av situationen enligt det ovannämnda avtalet i direktivet om kollektiva uppsägningar (3) föreskrivs att en arbetsgivare som överväger kollektiva uppsägningar i god tid ska inleda samråd med arbetstagarnas representanter för att nå en uppgörelse. Samråden ska gälla sätt att undvika uppsägningar eller minska antalet berörda och lindra konsekvenserna.

Det är varje medlemsstats uppgift att införliva det ovannämnda direktivet. Det åligger i första hand de behöriga nationella myndigheterna att förvissa sig om att direktiven tillämpas korrekt och att se till att det i den nationella lagstiftningen finns möjlighet till administrativ och rättslig prövning. Det åligger kommissionen i dess roll som fördragets väktare att utnyttja de medel som den anser lämpliga, bl.a. artikel 226 i EG-fördraget, för att säkerställa att de tidigare nämnda bestämmelserna följs. Av det material som kommissionen tagit del av är det inte möjligt att dra slutsatsen att det har skett någon överträdelse av detta direktiv.

---

(1)  EGT L 254, 30.9.1994, s. 64.

(2)  Rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare, EGT L 254, 30.9.1994.

(3)  Rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar, EGT L 225, 12.8.1998.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/942 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/942

---

(2004/C 84 E/1041)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1085/04

från Paul Lannoye (Verts/ALE) till kommissionen

(1 april 2004)

Ämne:   Utvärdering av växtskyddsmedel inom ramen för direktiv 91/414/EEG

Utvärderingen av växtskyddsmedel inom ramen för direktiv 91/414/EEG (1) begränsar sig till utvärderingen av sammansättningens verksamma ämnen.

Enligt forskning som genomförts av Gilles-Eric Séralini och hans forskarteam vid universitet i Caen är det entydigt att Roundup (registrerat varumärke) inhiberar verkan av aromatase, medan verkan av glyfosat, som är ett verksamt ämne som ingår i sammansättningen av detta ogräsbekämpningsmedel, är betydligt mindre. Enligt forskning som gjorts av samma team över placentacellers livsduglighet framgår att Roundup (registrerat varumärke) är toxiskt i små doser och att dess toxicitet är cirka fem gånger större än glyfosatets.

Vid undersökningar på sjöborrar i laboratoriet ”Cycle cellulaire et développement” vid den biologiska Stationen Roskoff i Frankrike har det klarlagts att Roundup har en verkan på ett ämne som reglerar celldelningen, medan glyfosatet då det används separat, utan tillsatsämnena i dess kommersiella utformning Roundup (registrerat varumärke), inte har denna verkan. Det är således helt klart att glyfosatet, som är ett verksamt ämne som ingår i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, inte har samma egenskaper som Roundup (registrerat varumärke) och att sistnämnda är betydligt farligare än dess verksamma ämne.

Ett annat exempel på pesticider med högre toxicitet än toxiciteten hos sammansättningens verksamma ämnen är pyretrionider. Man tillägger vanligtvis piperonyl butoxid som hjälpämne i dessa. Denna förstärker pyretrionidernas verkan genom att inhibera ett enzym som kan försvaga de verksamma ämnena. Dessa pesticider har således uppenbart olika toxiska egenskaper än de toxiska egenskaperna i sammansättningens verksamma ämnen.

Av dessa två exempel framgår det tydligt att en begränsning av utvärderingen till verksamma ämnen som ingår i växtskyddsmedels sammansättning är ett allvarligt metodologiskt fel.

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att få slut på en sådan ofullständig utvärdering, som kan dölja allvarliga följder för hälsan eller ekosystemen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Frågan är relevant, även om kommissionen inte kan kommentera giltigheten i den forskning som parlamentsledamoten tar upp. Vissa punkter behöver emellertid nyanseras.

Det stämmer att det endast är det verksamma ämnet som efter en säkerhetsutvärdering enligt kraven i bilaga II införts i bilaga I till direktiv 91/414/EEG (2).

I bilaga III behandlas emellertid särskilda krav på växtskyddsmedel som innebär att sammansättningar skall bedömas på samma sätt som verksamma ämnen.

Det skall i alla fall lämnas detaljerade kvantitativa och kvalitativa uppgifter om produkternas sammansättning. Tillsatsämnen samt deras halt och tekniska funktion skall redovisas korrekt. I enskilda fall får samma regler som gäller för ämnen tillämpas på tillsatsämnen.

Det medges att det kan finnas skillnader mellan de sammansättningar som godkänts på nationell nivå, när det gäller användningsområde och särskilda förhållanden, bl.a. klimatologiska och geologiska. Detta får dock inte leda till en sänkning av den höga säkerhets- och skyddsnivå som krävs i unionen. I bilaga VI till direktiv 91/414/EEG anges därför de enhetliga principer som medlemsstaterna skall följa när de bedömer och fattar beslut om huruvida produkten i fråga eventuellt skall släppas ut på marknaden.

Kommissionen avser att utarbeta ett förslag om ändring av direktiv 91/414/EEG, som kommer att läggas fram för parlamentet och rådet. I samband med detta kommer kommissionen att se över den rättsliga ställningen för olika slags tillsatsämnen, framför allt hjälpämnen, lösningsmedel och förtunningsmedel, och eventuellt föreslå att de skall omfattas av särskilda villkor.

---

(1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

(2)  Rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden, EGT L 230, 19.8.1991.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/944 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/944

---

(2004/C 84 E/1042)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1087/04

från Kyösti Virrankoski (ELDR) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Oklarheter med nätverket Natura 2000 i Finland

Finlands regering har vid upprepade tillfällen skickat in material till kommissionen om nätverket Natura 2000 som skall inrättas. Det senaste beslutet om detta fattades av regeringen den 22 januari 2004. Regeringen konstaterade då i sitt beslut att nätverket Natura 2000 i Finland omfattar 1 806 områden.

Enligt uppgifter som framlagts av Europeiska kommissionen redan i fjol omfattar nätverket Natura 2000 i Finland dock 1 832 områden. Dessutom har dessa områden, fortfarande enligt kommissionen, en sammanlagd areal som är 1,239 miljoner hektar större än vad Finlands regering beslutat.

I anledning av det ovansagda ställer jag följande frågor: Hur många områden ingår det för närvarande sammanlagt i nätverket Natura 2000 i Finland enligt kommissionens material och vilken är deras sammanlagda areal?

Hur kan det komma sig att kommissionens uppgifter inte motsvarar Finlands regerings beslut?

Vad tänker kommissionen göra för att få sina uppgifter att stämma överens med Finlands regerings beslut?

Om kommissionen fastställer nätverket Natura 2000 i Finland utgående från motstridiga uppgifter, kommer ett juridiskt giltigt beslut då att omfatta de områden som kommissionen konstaterat i sitt beslut eller de områden som föreslagits av Finlands regering?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Kommissionen undersöker för närvarande de olikheter som konstaterats tillsammans med de finländska myndigheterna och åtar sig att se till så att det inte råder någon brist på överensstämmelse innan det formella beslutet om Natura 2000-förteckningen för den boreala regionen fattas, vilket planeras till senare under 2004.

Avvikelserna kan ha uppstått till följd av korrigeringar i databaserna och konsolidering av vissa överlappningar från de finländska myndigheternas sida, som ännu inte till fullo har införlivats med kommissionens uppgifter.

Kommissionen kommer efter att ha kontrollerat med de finländska myndigheterna att ge parlamentet de senaste uppdaterade och överenskomna siffrorna.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/944 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/944

---

(2004/C 84 E/1043)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1093/04

från Armin Laschet (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Den tyska fotbollsklubben TSV Alemannia Aachens internationella matcher vid stadion i Kerkrade, Nederländerna

Fotbollsklubben TSV Alemannia Aachen kommer med all sannolikhet snart att delta i internationella matcher, t.ex. i UEFA-cupen. Eftersom stadion i Aachen dock inte är utrustat med 80 procent sittplatser, vilket UEFA kräver för sådana internationella evenemang, är klubben tvungen att spela sina matcher på annan ort.

Det närmaste stadion som motsvarar kriterierna ligger mycket nära, endast tio kilometer längre bort, i Kerkrade (Nederländerna). Närmaste tyska stadion ligger däremot på över 80 kilometers avstånd. Enligt uppgifter från UEFA måste dock en tysk klubb anordna sina matcher i ett tyskt stadion.

| 1. | Är detta förenligt med reglerna om en gemensam inre marknad och fri rörlighet i Europa? |
| --- | --- |

1.

Är detta förenligt med reglerna om en gemensam inre marknad och fri rörlighet i Europa?

| 2. | Är det rätt att ett sportförbund som UEFA återupprättar nationella gränser som sedan länge avskaffats genom europeisk lagstiftning? |
| --- | --- |

2.

Är det rätt att ett sportförbund som UEFA återupprättar nationella gränser som sedan länge avskaffats genom europeisk lagstiftning?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Parlamentsledamoten hänvisar till de kriterier som uppställs av Europeiska fotbollsförbundet (UEFA) och som ålägger tyska fotbollsklubbar att spela sina hemmamatcher på en arena i Tyskland.

Tillämpliga bestämmelser är UEFA-Cup-stadgan för 2003/2004. Enligt artikel 3.6 i stadgan kan en klubb spela sina hemmamatcher i en annan UEFA-medlems hemmaarena efter tillstånd från UEFA.

I sitt beslut om avslag på klagomålet i ärendet ”Mouscron” (1) fastställde kommissionen att den regel enligt vilken en klubb måste spela sina hemmamatcher i sin hemmaarena, inklusive undantagen från denna regel (som bland annat gör det möjligt att spela en match i en arena i en stad i ett annat land, genom UEFA-avtalet), är en nödvändighet för att garantera lika möjligheter för de olika klubbarna. Kommissionen har framhållit att UEFA genom att anta denna regel och undantagen från den har UEFA utövat sin legitima rätt till självreglering i egenskap av idrottsorganisation på ett sätt som inte kan ifrågasättas med stöd av EG-fördragets konkurrensbestämmelser. Regeln i fråga och dess undantag kan inte utgöra ett missbruk av UEFA:s regleringsbefogenheter i strid med artikel 82 i EG-fördraget, om UEFA tillämpar de nämnda undantagen på ett objektivt och icke-diskriminerande sätt.

---

(1)  Ärende COMP/36851, se pressmeddelande IP/99/965.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/945 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/945

---

(2004/C 84 E/1044)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1106/04

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Vaccin mot bluetongue

För bekämpning av nötkreaturssjukdomen bluetongue används för tillfället ett vaccin som framställs i Sydafrika. Detta vaccin saknar för tillfället licens för användning i Europeiska unionen.

Nötkreatursuppfödare, särskilt i regionen Sicilien, är oroade över de omfattande negativa konsekvenser som den planerade vaccineringskampanjen för förebyggande av bluetongue skulle ha för djuren. I nyligen genomförda framstående vetenskapliga undersökningar utesluts risken för att sjukdomen smittar till människa eller mellan mottagliga djur. Dessutom understryks att dödligheten är låg till följd av spontant tillfrisknande och autoimmunisering och att det följaktligen i en nära framtid kommer att vara möjligt att använda levande attenuerade vacciner, med en mycket låg risk för olyckshändelser.

Anser inte kommissionen att det är riskabelt att experimentera med en typ av profylax vars eventuella fördelar och kontraindikationer ännu inte är kända och som skulle kunna leda till allvarliga ekonomiska förluster för djuruppfödarna?

Kan kommissionen föreslå ett alternativ till vaccinet i fråga?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Som kommissionen redan har understrukit vid flera tillfällen, fattades beslutet om vaccinering mot bluetongue i Italien först sedan nödvändiga försiktighetsåtgärder hade vidtagits.

Vetenskapliga kommittén rådfrågades, kontroller utfördes för att se om vaccinet var oskadligt, och beslutet att vaccinera fattades först efter noggrant övervägande i nära samarbete med myndigheterna i de berörda länderna.

Det bör betonas att laboratoriet i Onderstepoort i Sydafrika hade tillverkat vaccinen särskilt och med beaktande av situationen i Italien och att den bara innehöll de serotyper som förekommer i de berörda regionerna.

Vad gäller resultaten av denna strategi måste man erkänna de obestridliga framgångar som erhölls i vissa berörda regioner och att hålla i minnet att hundratusentals djur dog, särskilt på Sardinien, innan vaccineringen markant minskade antalet smitthärdar och dödsfall till följd av sjukdomen i boskapsbesättningarna.

Denna förbättring av situationen gjorde det möjligt att regelbundet anpassa bestämmelserna och mildra restriktionerna mot transport av levande djur.

Kommissionen är dock medveten om att läget har blivit alltmer komplicerat p.g.a. ökningen av serotyper i cirkulation och svårigheten att anpassa vaccineringsstrategin till denna ständiga utveckling av den epidemiologiska situationen.

De italienska myndigheterna har hittills inte informerat kommissionen om några signifikativa negativa effekter som kan härledas direkt till vaccineringen, och de omfattande negativa konsekvenser som parlamentsledamoten nämner stämmer inte med de upplysningar som kommissionen förfogar över.

Kommissionen har sålunda för avsikt att tillsammans med de italienska myndigheterna utvärdera de åtgärder som har genomförts hittills och mot bakgrund av de slutsatser som kan dras av detta överväga vilka eventuella anpassningar av bekämpningsstrategin mot bluetongue som kan visa sig nödvändiga.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/946 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/946

---

(2004/C 84 E/1045)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1107/04

från Dirk Sterckx (ELDR) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Tungrodd administration av ansökningar om stöd

Det berättas att en organisation som vill ingå med ansökan om stöd till något projekt inom ramen för Media-programmet ”TAO - audiovisual festivals” får vidkännas utgifter på ungefär 4 000 euro då själva ansökan om stöd skall sammanställas. Om ansökan beviljas får denna organisation knappt 10 000 euro.

Tycker inte kommissionen det är beklagligt att kostnaderna för att ingå med ansökan om ett projekt uppgår till 40 procent av de pengar den sökande i sista hand får?

Anser inte kommissionen att ansökningarna skyndsamt måste göras avsevärt enklare, så att både kostnaderna för de sökande och handläggningskostnaderna för Europeiska kommissionen blir mindre?

Har kommissionen redan tagit några initiativ till detta?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(28 april 2004)

Alla program som förvaltas och genomförs av kommissionen är underställda budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget. Syftet med de förfaranden som föreskrivs i förordningen är att säkra en sund ekonomisk förvaltning av gemenskapsresurserna. Dessa bestämmelser kan vara betungande för förmånstagarna när det gäller förfarandena och i slutänden gemenskapsstödets kostnadseffektivitet. Halvtidsutvärderingen av Media-programmen och det offentliga samrådet om den nya generationen program har visat att förfarandena för att genomföra programmen behöver förenklas. Detta kommer att beaktas då man utarbetar det nya programmet för gemenskapens insatser för den audiovisuella industrin.

Bidragen till festivaler är förhållandevis små för att de ska kunna ges till så många som möjligt så att en stor allmänhet ska kunna ta del av europeiska verk. Kommissionen är inte av den uppfattningen att ansökningskostnaderna för att få 10 000 euro uppgår till 4 000 euro, eller 40 % av bidragsbeloppet, vilket parlamentsledamoten hävdar i sin fråga.

Det bör påpekas av minst 40 % av kostnaderna för ett projekt ska finansieras på annat sätt än genom gemenskapsstöd. Denna klausul om medfinanisering påverkar inte ansökningskostnaderna utan är ett krav som har fastställts i budgetförordningen för genomförande av gemenskapsprogram.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/947 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/947

---

(2004/C 84 E/1046)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1108/04

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Borrningar efter gas i Waddenzee

Den 15 mars 2004 stod det i NRC Handelsblad att den rådgivande gruppen för politik angående Waddenzee hade rått Nederländernas regering att bevilja tillstånd till utvinning av 40 miljarder kubikmeter naturgas i Waddenzee, i och med att det inte ansågs föreligga några geologiska skäl som talade för ett nytt moratorium för gasutvinningen. Enligt den rådgivande gruppens resonemang vore det alltid möjligt att inställa utvinningen om det skulle uppstå sättningar i marken till följd av den. Kommissionen har i sitt svar på min fråga 1999 (P-2297/99 (1)) betonat att försiktighetsprincipen naturligtvis skall tillämpas. I händelse av tvivel skall ingen verksamhet inledas, med mindre det finns ett väsentligt allmänintresse av att så sker. Om verksamheten påvisligen kan få betydande konsekvenser skall kompenserande åtgärder vidtas för att enhetligheten inom Natura 2000 skall bevaras. Kommissionen påpekar därefter att begreppet betydande konsekvenser i artikel 6 i livsmiljödirektivet innebär något mer än irreparabla skador.

| 1. | Tycker kommissionen som jag att det föreligger en faktiskt risk och att försiktighetsprincipen bör gälla? |
| --- | --- |

1.

Tycker kommissionen som jag att det föreligger en faktiskt risk och att försiktighetsprincipen bör gälla?

| 2. | Är det möjligt att kompensera sådana sättningar i marken som förutsagts kunna inträffa? Kan en sådan störning av den naturliga miljön i Waddenzee som ingreppen i sand- och sedimentavlagringarna innebär tillåtas? |
| --- | --- |

2.

Är det möjligt att kompensera sådana sättningar i marken som förutsagts kunna inträffa? Kan en sådan störning av den naturliga miljön i Waddenzee som ingreppen i sand- och sedimentavlagringarna innebär tillåtas?

| 3. | Ur naturvårdssynvinkel är Waddenzee ett unikt naturområde som måste lämnas i fred. Kan kommissionen, med hänsyn tagen till grönboken om en trygg energiförsörjning samt till att EU i allt högre grad kommer att bli beroende av importerad gas (upp till 70 procent inom 20 till 30 år) och att gaspriserna stiger, bekräfta eller vederlägga att det råder ett väsentligt allmänintresse just av att utvinningen av 40 miljarder kubikmeter naturgas uppskjuts med minst 20 år och att det 2025 görs en ny bedömning av om utvinning av gas i Waddenzee, är till gagn för allmänintresset? |
| --- | --- |

3.

Ur naturvårdssynvinkel är Waddenzee ett unikt naturområde som måste lämnas i fred. Kan kommissionen, med hänsyn tagen till grönboken om en trygg energiförsörjning samt till att EU i allt högre grad kommer att bli beroende av importerad gas (upp till 70 procent inom 20 till 30 år) och att gaspriserna stiger, bekräfta eller vederlägga att det råder ett väsentligt allmänintresse just av att utvinningen av 40 miljarder kubikmeter naturgas uppskjuts med minst 20 år och att det 2025 görs en ny bedömning av om utvinning av gas i Waddenzee, är till gagn för allmänintresset?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

| 1. | Vadehavet är ett område som skall skyddas som ett särskilt skyddsområde i enlighet med rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (2) och som ett särskilt bevarandeområde i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (3).
  Kommissionen är medveten om en rad studier som redogör för att utvinning av naturgas från lager belägna under ytan i Vadehavet kan ha direkta och indirekta negativa konsekvenser för ekosystemet i Vadehavet, som till exempel sättningar i marken, minskande områden med tidvattenvåtmarker och marskland, förändringar i sedimentsystemet, buller, synliga störningar och föroreningsrisker. Ansvaret ligger hos behöriga myndigheter i Nederländerna att bedöma om en exploatering av ytterligare 40 miljarder kubikmeter (m3) naturgas i Vadehavet kan få betydande konsekvenser eller inte. Om det skulle visa sig att det kan få betydande negativa konsekvenser, skall detta på lämpligt sätt bedömas enligt artikel 6.3 i direktiv 92/43/EEG. Behöriga nationella myndigheter får godkänna ytterligare exploatering av naturgas i Vadehavet först efter att ha försäkrat sig om att det berörda området inte kommer att ta skada av det och, om detta är lämpligt, efter att ha hört allmänhetens åsikt. Kommissionen är av den uppfattningen att försiktighetsprincipen skall tillämpas i detta sammanhang. Bestämmelserna i artikel 6.4 i direktiv 92/43/EEG skall tillämpas vid en negativ bedömning av projektets konsekvenser för området. |
| --- | --- |

1.

Vadehavet är ett område som skall skyddas som ett särskilt skyddsområde i enlighet med rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (2) och som ett särskilt bevarandeområde i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (3).

Kommissionen är medveten om en rad studier som redogör för att utvinning av naturgas från lager belägna under ytan i Vadehavet kan ha direkta och indirekta negativa konsekvenser för ekosystemet i Vadehavet, som till exempel sättningar i marken, minskande områden med tidvattenvåtmarker och marskland, förändringar i sedimentsystemet, buller, synliga störningar och föroreningsrisker. Ansvaret ligger hos behöriga myndigheter i Nederländerna att bedöma om en exploatering av ytterligare 40 miljarder kubikmeter (m3) naturgas i Vadehavet kan få betydande konsekvenser eller inte. Om det skulle visa sig att det kan få betydande negativa konsekvenser, skall detta på lämpligt sätt bedömas enligt artikel 6.3 i direktiv 92/43/EEG. Behöriga nationella myndigheter får godkänna ytterligare exploatering av naturgas i Vadehavet först efter att ha försäkrat sig om att det berörda området inte kommer att ta skada av det och, om detta är lämpligt, efter att ha hört allmänhetens åsikt. Kommissionen är av den uppfattningen att försiktighetsprincipen skall tillämpas i detta sammanhang. Bestämmelserna i artikel 6.4 i direktiv 92/43/EEG skall tillämpas vid en negativ bedömning av projektets konsekvenser för området.

| 2. | Kompensationsåtgärder är avsedda att kompensera för konsekvenserna för en livsmiljö som påverkats negativt av ett projekt. Utformningen och genomförbarheten av eventuella kompensationsåtgärder för ett visst projekt kan beaktas först efter att de negativa effekterna av projektet har undersökts noggrant för det berörda området. Förändringar i sedimentsystemet i Vadehavet är en möjlig konsekvens av gasexploateringen i området. Ansvaret ligger hos behöriga myndigheter i Nederländerna att bedöma om eventuella förväntade förändringar kan ha betydande konsekvenser för Vadehavets ekosystem och, om så är fallet, att tillämpa relevanta bestämmelser i artikel 6.3 och 6.4. |
| --- | --- |

2.

Kompensationsåtgärder är avsedda att kompensera för konsekvenserna för en livsmiljö som påverkats negativt av ett projekt. Utformningen och genomförbarheten av eventuella kompensationsåtgärder för ett visst projekt kan beaktas först efter att de negativa effekterna av projektet har undersökts noggrant för det berörda området. Förändringar i sedimentsystemet i Vadehavet är en möjlig konsekvens av gasexploateringen i området. Ansvaret ligger hos behöriga myndigheter i Nederländerna att bedöma om eventuella förväntade förändringar kan ha betydande konsekvenser för Vadehavets ekosystem och, om så är fallet, att tillämpa relevanta bestämmelser i artikel 6.3 och 6.4.

| 3. | Det handlar om subsidiaritetsprincipen och därför överlåts det helt till medlemsstaterna att avgöra om behovet av gas i en viss medlemsstat kan uppfyllas genom inhemsk produktion eller genom importerad gas. Men medlemsstaterna är tvungna att se till att deras respektive politik uppfyller de gemenskapsbestämmelser som gäller för närvarande, som till exempel direktiv 92/43/EEG. |
| --- | --- |

3.

Det handlar om subsidiaritetsprincipen och därför överlåts det helt till medlemsstaterna att avgöra om behovet av gas i en viss medlemsstat kan uppfyllas genom inhemsk produktion eller genom importerad gas. Men medlemsstaterna är tvungna att se till att deras respektive politik uppfyller de gemenskapsbestämmelser som gäller för närvarande, som till exempel direktiv 92/43/EEG.

---

(1)  EGT C 225 E, 8.8.2000, s. 91.

(2)  EGT L 103, 25.4.1979 ändrat genom kommissionens direktiv 91/244/EEG, 6 mars 1991, EGT L 115, 8.5.1991.

(3)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/948 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/948

---

(2004/C 84 E/1047)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1109/04

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Begränsning av möjligheter att göra avdrag i beskattningen i samband med utlandsinkomster

I Österrikes inkomstskattelag, paragraf 33 moment 10, i den utformning detta lagrum har i Österrikes författningssamling (BGBl) 818/1993 föreskrivs följande: ”Om en genomsnittlig skattesats skall användas för beräkning av skatten vid taxeringen skall vid bestämmandet av denna skattesats hänsyn tas till avdragen enligt moment 3 till och med 7 (med undantag för barnavdrag enligt moment 4 Z.3 punkt a). När den genomsnittliga skattesatsen en gång tillämpats skall de ovannämnda avdragen inte göras på nytt.” Enligt detta lagrum får skattepliktiga med inkomster från Österrike göra avdrag enligt de fulla beloppen, medan skattepliktiga med utlandsinkomster får yrka på avdrag för endast en del av dessa belopp.

Enligt Österrikes förvaltningsdomstols rättspraxis i fråga om läget i juridiskt hänseende före BGBl 818/1993 var det inte meningen att det skulle tas hänsyn till avdragen redan i samband med att den genomsnittliga skattesatsen beräknades, utan de avdragsgilla beloppen var avsedda uteslutande att dras av från de beskattningsgrundande inkomsterna från Österrike, då dessa beskattades enligt den genomsnittliga skattesatsen. Enligt Europeiska domstolens dom av den 12 december 2002 i mål C-385/00, F. W. L. de Groot, måste de ifrågavarande beloppen godkännas som avdragsgilla i Österrike, eftersom Österrike var den skattepliktiges hemviststat, om det inte fanns någon säkerhet för att de var avdragsgilla i källstaten, alltså den stat från vilken inkomsterna härrörde.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta om de beräkningsgrunder för den genomsnittliga skattesatsen, om vilka det stadgas i Österrikes inkomstskattelag, paragraf 33 moment 10, skulle strida mot artikel 39 i EG-fördraget, med beaktande av förbehållet för progressivitetsuppräkning samt med hänsyn tagen till det maximala beloppet för skattetillgodohavandet, alltså den skatt som betalats i källstaten och kan tillgodoräknas den skattepliktige såsom inbetald skatt till hemviststaten vid taxeringen där?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

En första genomgång av paragraf 33, moment 10, i Österrikes inkomstskattelag (EStG) 1988, i den utformning det har i Österrikes författningssamling (BGBl 818/1993), ger inga tvivel om lagrummets förenlighet med gemenskapsrätten.

Kommissionen kommer därför att kontakta Österrikes regering för ytterligare information och vid behov vidta ytterligare åtgärder för att se till att den österrikiska skattelagstiftningen överensstämmer med gemenskapsrätten.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/949 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/949

---

(2004/C 84 E/1048)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1115/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Genomförandet på Irland av direktivet om diskriminering på arbetsplatsen

I sitt svar på min skriftliga fråga E-3840/03 (1) bekräftade kommissionen att den tagit del av Irlands förslag till jämlikhetslag den 16 januari 2004. Efter att ha gått igenom lagförslaget har jag kommit till den slutsatsen att Irlands definition av begreppet anställd (”employee”) i jämlikhetslagen strider mot direktiv 2000/78/EG (2) om inrättande av en allmän ram för likabehandling. I kapitel 1, artikel 3, i rådets direktiv 2000/78/EG står det att direktivet skall

| | ”tillämpas på alla personer, såväl inom den offentliga som den privata sektorn (...) i fråga om villkor för tillträde till anställning, till verksamhet som egenföretagare och till yrkesutövning, inklusive urvalskriterier och krav för anställning inom alla verksamhetsgrenar (...)”. |
| --- | --- |

”tillämpas på alla personer, såväl inom den offentliga som den privata sektorn (...) i fråga om villkor för tillträde till anställning, till verksamhet som egenföretagare och till yrkesutövning, inklusive urvalskriterier och krav för anställning inom alla verksamhetsgrenar (...)”.

Avsnitt 3 i Irlands jämlikhetslag 2004 uppfyller inte kraven i direktiv 2000/78, eftersom det inte erbjuder något skydd enligt jämlikhetslagstiftningen åt personer som är anställda i privata hushåll. I avsnitt 3 står det att begreppet anställda inte skall omfatta personer som arbetar i en annans hushåll för att tillhandahålla personliga tjänster åt dem som bor i detta hushåll.

Har kommissionen gått ut med några framställningar till Irlands regering i fråga om den brist på överensstämmelse som nu föreligger mellan Irlands lagstiftning och EU:s direktiv? Vilka åtgärder föreslår kommissionen att vidta för att se till att det görs något åt detta?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(29 april 2004)

Irland har visserligen sänt en kopia av sitt förslag till lag om likabehandling till kommissionen, men såvitt kommissionen vet har denna lag ännu inte trätt i kraft, och Irland har därför ännu inte införlivat rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling. Som redan angetts i svaret på parlamentsledamotens tidigare fråga E-3840/03, har ett överträdelseförfarande inletts mot Irland på grund av denna underlåtenhet.

Kommissionen har inlett en noggrann undersökning av lagstiftningen i de medlemsstater som har införlivat direktiv 2000/78/EC i sina nationella lagar för att kontrollera att det har införlivats på ett korrekt sätt. I de fall där kommissionen inte är övertygad om att det har införlivats på ett korrekt sätt i den nationella lagstiftningen kommer överträdelseförfaranden att inledas.

Kommissionen kan inte vidta några formella åtgärder mot en medlemsstat så länge medlemsstatens lagstiftning fortfarande är ett utkast. De frågor som parlamentsledamoten tar upp kommer att ingå som en del av undersökningen av den irländska lagstiftningen med syftet att utröna om den är förenlig med direktivet.

---

(1)  Se s. 741.

(2)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/950 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/950

---

(2004/C 84 E/1049)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1116/04

från Uma Aaltonen (Verts/ALE) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne:   Sexualupplysning för barn och ungdomar i en union på väg att utvidga sig

Instämmer kommissionen med mig om att EU bör visa aktning för sina medborgares rättigheter i fråga om reproduktion, jämställdhet, rätten till ett tryggt liv, skyddat för allt våld, också familjevåld och våld inom sexuella relationer, rätt att få tillgång till en god hälsovård och rätt att få information om sexuellt överförbara sjukdomar?

Instämmer kommissionen med mig om att dessa rättigheter bildar grunden för och ingår i gemenskapslagstiftningen och internationella fördrag?

Tycker kommissionen som jag att medborgarna i en tillräckligt tidig ålder måste få en adekvat och bra sexualupplysning i form av informationsmaterial, program och utbildningsprojekt, för att de skall kunna göra bruk av dessa rättigheter helt och fullt?

Eftersom jag själv tror att de ovannämnda målen gynnas av om barn och unga får sakliga förhandsupplysningar som blir till skydd för dem när de går igenom puberteten för att sedan träda in i vuxenlivet frågar jag kommissionen vad den tänker göra till förmån för ungdomen i en union, som är på väg att utvidga sig, för att garantera alla en sexualupplysning med hög standard?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

EU grundades på principerna om frihet, demokrati och respekten för de mänskliga rättigheterna, grundläggande friheterna och rättssäkerheten. Alla medlemsstater har undertecknat flera fördrag om mänskliga rättigheter, på såväl FN-nivå som Europarådsnivå. Det finns dessutom omfattande EG-lagstiftning där flera av de frågor som parlamentsledamoten tar upp behandlas. Alla medlemsstater har också ett starkt engagemang för mänskliga rättigheter i sina konstitutioner eller konstitutionella instrument. I många av dessa rättsliga instrument, från nationell nivå till internationell nivå, behandlas på ett eller annat sätt de rättigheter som rör familjeplanering, tillgång till hälsovård, förebyggande åtgärder mot sexuellt överförbara sjukdomar och friheten att skyddas från allt slags våld. För att medborgarna skall kunna utöva dessa rättigheter är det viktigt att de får tillgång till information om dessa frågor.

På EU-nivå är gemenskapens handlingsprogram för folkhälsa (2003-2008) (1) ett av de viktigaste verktygen för att främja sexualupplysning. Sexuell hälsa, inklusive sexualupplysning, är en av de avgörande hälsofaktorerna i programmet. Vid 2003 års ansökningsomgång för detta program valdes projektet ”European partnership to promote the sexual and reproductive health and rights of young people”, som samordnas av International Planned Parenthood Foundation, ut för finansiering. Frågan kommer återigen att vara en av de prioriterade frågorna i 2004 års arbetsplan, där det står följande:

| | Informationen från systemet för hälsoövervakning bör ligga till grund för att utveckla strategier för hälsofrämjande, fastställa bästa metoder i fråga om sexualundervisning (tonårsgraviditeter, familjeplanering) och förebygga sexuellt överförbara sjukdomar, t.ex. hiv/aids, bland annat genom insatser i skolmiljö och insatser som inriktas på specifika grupper. |
| --- | --- |

Informationen från systemet för hälsoövervakning bör ligga till grund för att utveckla strategier för hälsofrämjande, fastställa bästa metoder i fråga om sexualundervisning (tonårsgraviditeter, familjeplanering) och förebygga sexuellt överförbara sjukdomar, t.ex. hiv/aids, bland annat genom insatser i skolmiljö och insatser som inriktas på specifika grupper.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1786/2002/EG av den 23 september 2002 om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2003-2008), EGT L 271, 9.10.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/951 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/951

---

(2004/C 84 E/1050)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1127/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Gasborrning som kan innebära ett stort hot mot Vadehavet

Meijer-kommittén, som är utsedd av den nederländska regeringen (september 2003), hävdar att miljön i nederländska Vadehavet inte kommer att påverkas negativt av en eventuell utvinning av naturgas under Vadehavet. Erfarenheterna med gasutvinning (sedan 1986) på östra Ameland har visat att marken där på grund av utvinningen sjunker med 1,5 cm årligen. Utvinningen av naturgas i provinsen Groningen visar det samma. Marken i Groningen där gasborrningar har ägt rum har sjunkit med 30, 40 och till och med 50 cm sedan man började med gasutvinning för omkring 35 år sedan (källa: Rapporten Energieverslag Nederland, 1998).

Dessutom utgör stigande havsnivåer ett stort hot mot den unika miljön i Vadehavet och på dess öar. De senaste beräkningarna tyder på att 10-20 procent (vid normala eller extrema klimatförändringar) av öarna kommer att försvinna under de närmaste femtio åren. Vissa delar riskerar att minska med 30-40 procent. Om det blir nya gasborrningar under Vadehavet skulle det innebära ett stort hot mot miljön.

| 1. | Gasborrning kan utgöra ett stort hot mot miljön i Vadehavet. Vassar och kärr hotas om Vadehavets botten sjunker till följd av gasborrningarna. Detta handlar inte om att botten sjunker med 5 cm under en femårsperiod, utan effekterna på medellång sikt. I det europeiska fågel- och habitatdirektivet nämns inte tidsaspekten. Är det korrekt att dra slutsatsen att hot som yttrar sig först efter några år är lika allvarliga som hot som får omedelbara konsekvenser för miljön? |
| --- | --- |

1.

Gasborrning kan utgöra ett stort hot mot miljön i Vadehavet. Vassar och kärr hotas om Vadehavets botten sjunker till följd av gasborrningarna. Detta handlar inte om att botten sjunker med 5 cm under en femårsperiod, utan effekterna på medellång sikt. I det europeiska fågel- och habitatdirektivet nämns inte tidsaspekten. Är det korrekt att dra slutsatsen att hot som yttrar sig först efter några år är lika allvarliga som hot som får omedelbara konsekvenser för miljön?

| 2. | På grund av Vadehavets unika naturskyddsvärde, Nederländernas viktigaste naturområde, uppmanar jag kommissionen att ta detta problem på allvar och att i de regelbundna diskussionerna med den nederländska regeringen om genomförandet av fågel- och habitatdirektivet göra den nederländska regeringen uppmärksam på att gasborrning eventuellt strider mot EU-lagstiftningen. Kan kommissionen för en gångs skull tänka sig att inte invänta ett eventuellt beslut från den nederländska regeringen om gasborrning i Vadehavet, utan redan nu uttala sig om ett eventuellt allvarligt brott mot EU:s miljölagstiftning på grund av en sänkning av marknivån till följd av gasborrning? |
| --- | --- |

2.

På grund av Vadehavets unika naturskyddsvärde, Nederländernas viktigaste naturområde, uppmanar jag kommissionen att ta detta problem på allvar och att i de regelbundna diskussionerna med den nederländska regeringen om genomförandet av fågel- och habitatdirektivet göra den nederländska regeringen uppmärksam på att gasborrning eventuellt strider mot EU-lagstiftningen. Kan kommissionen för en gångs skull tänka sig att inte invänta ett eventuellt beslut från den nederländska regeringen om gasborrning i Vadehavet, utan redan nu uttala sig om ett eventuellt allvarligt brott mot EU:s miljölagstiftning på grund av en sänkning av marknivån till följd av gasborrning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Vadehavet är ett område som måste skyddas eftersom det är klassificerat som ett särskilt skyddsområde enligt rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (1) och som ett särskilt bevarandeområde enligt rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (2).

| 1. | Som parlamentsledamoten så riktigt konstaterar nämns varken i direktiv 79/409/EEG eller i direktiv 92/43/EEG någon tidsfrist när det gäller begreppet betydande effekter i artikel 6.3 i direktiv 92/43/EEC. Om därför en bedömning visar att en plan eller ett projekt har vissa effekter, måste dessa effekter ingå som en del i bedömningsprocessen oavsett tidslängd. |
| --- | --- |

1.

Som parlamentsledamoten så riktigt konstaterar nämns varken i direktiv 79/409/EEG eller i direktiv 92/43/EEG någon tidsfrist när det gäller begreppet betydande effekter i artikel 6.3 i direktiv 92/43/EEC. Om därför en bedömning visar att en plan eller ett projekt har vissa effekter, måste dessa effekter ingå som en del i bedömningsprocessen oavsett tidslängd.

| 2. | Kommissionen delar åsikten att gasborrningar i Vadehavet kan ha effekter på det berörda skyddsområdet och vill hänvisa parlamentsledamoten till det svar som kommissionen har lämnat på den skriftliga frågan P-1 108/04 från Dorette Corbey (3).
  Kommissionen kommer att påminna de nederländska myndigheterna om de skyldigheter som de har i detta sammanhang enligt direktiv 92/43/EEG. Kommissionen kommer att göra detta i en skrivelse adresserad till Nederländernas ständiga representation i Bryssel. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen delar åsikten att gasborrningar i Vadehavet kan ha effekter på det berörda skyddsområdet och vill hänvisa parlamentsledamoten till det svar som kommissionen har lämnat på den skriftliga frågan P-1 108/04 från Dorette Corbey (3).

Kommissionen kommer att påminna de nederländska myndigheterna om de skyldigheter som de har i detta sammanhang enligt direktiv 92/43/EEG. Kommissionen kommer att göra detta i en skrivelse adresserad till Nederländernas ständiga representation i Bryssel.

---

(1)  EGT L 103, 25.4.1979, ändrat genom kommissionens direktiv 91/244/EEG av den 6 mars 1991, EGT L 115, 8.5.1991.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992.

(3)  Se s. 947.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/952 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/952

---

(2004/C 84 E/1051)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1136/04

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(15 april 2004)

Ämne:   Antalet röstberättigade i valen till Europaparlamentet i Nordirland begränsas med 16,5 procent till följd av omständlig årlig individuell registrering för väljarnas del

| 1. | Känner kommissionen till att det system man har i samband med valen i Förenta staterna, nämligen att de som enligt lag är röstberättigade inte kan utöva sin rösträtt om de inte tidigare låtit inskriva sig på vallängden, leder till att en stor del av befolkningen, framför allt låginkomsttagare, lågutbildade, funktionshindrade och personer med ringa erfarenhet av sådant som har med förvaltning att göra, i praktiken inte kan delta i valen? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att det system man har i samband med valen i Förenta staterna, nämligen att de som enligt lag är röstberättigade inte kan utöva sin rösträtt om de inte tidigare låtit inskriva sig på vallängden, leder till att en stor del av befolkningen, framför allt låginkomsttagare, lågutbildade, funktionshindrade och personer med ringa erfarenhet av sådant som har med förvaltning att göra, i praktiken inte kan delta i valen?

| 2. | Har det kommit till kommissionens kännedom att Nordirlands vallag ändrats i maj 2002, så att, till skillnad från vad som är fallet annorstädes i Förenade kungariket och republiken Irland, varje enskild väljare årligen, inför varje val, på nytt måste låta registrera sig som väljare, varvid fotografi och försäkringshandlingar måste uppvisas, samt att detta leder till att vallängderna varje år krymper? |
| --- | --- |

2.

Har det kommit till kommissionens kännedom att Nordirlands vallag ändrats i maj 2002, så att, till skillnad från vad som är fallet annorstädes i Förenade kungariket och republiken Irland, varje enskild väljare årligen, inför varje val, på nytt måste låta registrera sig som väljare, varvid fotografi och försäkringshandlingar måste uppvisas, samt att detta leder till att vallängderna varje år krymper?

| 3. | Känner kommissionen till att det redan nu framstår som klart att 211 000 röstberättigade, alltså 16,5 procent av Nordirlands befolkning, inte kommer att kunna delta i de kommande valen till Europaparlamentet, om inte lagen hastigt ändras? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att det redan nu framstår som klart att 211 000 röstberättigade, alltså 16,5 procent av Nordirlands befolkning, inte kommer att kunna delta i de kommande valen till Europaparlamentet, om inte lagen hastigt ändras?

| 4. | Håller kommissionen med mig om, att om avsikten med dessa nya restriktioner är att motverka eventuella bedrägerier, då vore det avgjort att föredra att man för detta ändamål använde sig av ett noggrant befolkningsregister, noggranna förteckningar över personer som eventuellt, till följd av domstolsutslag, såsom tilläggsstraff frånkänts sin rösträtt för någon tid framöver, justeringar i rätt tid av vallängderna utgående från det sistnämnda och ett bra system för övervakning av vallokalerna, så att varje röstberättigad fram till på valdagen kan bestämma om han eller hon avser delta i valet? |
| --- | --- |

4.

Håller kommissionen med mig om, att om avsikten med dessa nya restriktioner är att motverka eventuella bedrägerier, då vore det avgjort att föredra att man för detta ändamål använde sig av ett noggrant befolkningsregister, noggranna förteckningar över personer som eventuellt, till följd av domstolsutslag, såsom tilläggsstraff frånkänts sin rösträtt för någon tid framöver, justeringar i rätt tid av vallängderna utgående från det sistnämnda och ett bra system för övervakning av vallokalerna, så att varje röstberättigad fram till på valdagen kan bestämma om han eller hon avser delta i valet?

| 5. | Har kommissionen några möjligheter att utgående från de avtal som sedan 1979 gäller mellan medlemsstaterna i fråga om val till Europaparlamentet eller på grundval av något annat verka till förmån för att rösträttsbegränsningarna i Nordirland i vart fall inte kommer att gälla för de val till Europaparlamentet, vilka skall hållas i juni i år? Är kommissionen beredd att göra bruk av dessa möjligheter? |
| --- | --- |

5.

Har kommissionen några möjligheter att utgående från de avtal som sedan 1979 gäller mellan medlemsstaterna i fråga om val till Europaparlamentet eller på grundval av något annat verka till förmån för att rösträttsbegränsningarna i Nordirland i vart fall inte kommer att gälla för de val till Europaparlamentet, vilka skall hållas i juni i år? Är kommissionen beredd att göra bruk av dessa möjligheter?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Valregistrering ingår i valförfarandena, som regleras av varje enskild medlemsstat. Valförfaranden för nationella eller lokala val omfattas därför av nationell lagstiftning. När det gäller val till Europaparlamentet bekräftas detta i artikel 8 i 1976 års akt (1), ändrad genom rådets beslut 2002/772/EG (2). I beslutet föreskrivs att valförfarandet i varje medlemsstat skall genomföras enligt de nationella bestämmelserna. Valförfarandena har inte harmoniserats genom gemenskapslagstiftning och medlemsstaterna är inte skyldiga att underrätta kommissionen om ändringar i sina vallagar.

---

(1)  Akt av den 20 september 1976 om allmänna direkta val av företrädare i Europaparlamentet, som utgör en bilaga till beslut 76/787/EKSG, EEG, Euratom, EGT L 278, 8.10.1976.

(2)  Rådets beslut 2002/772/EG, Euratom av den 25 juni 2002 och av den 23 september 2002 om ändring av akten om allmänna direkta val av företrädare i Europaparlamentet, EGT L 283, 21.10.2002.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/952 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/952

---

(2004/C 84 E/1052)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1151/04

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(6 april 2004)

Ämne:   Medicinsk behandling utomlands

Anser kommissionen att legitimerade läkares bedömningar av en patients kliniska behov (vilket är avgörande för hur länge det är rimligt att en patient väntar innan han kan söka behandling utomlands) eventuellt kan äventyras genom att de arbetar vid vårdinrättningar med begränsade resurser som många tävlar om att ta i anspråk?

I enlighet med EG-domstolens dom i målet Geraets-Smits mot Stichting Ziekenfonds (mål C-157/99) kan en patient nekas medicinsk behandling utomlands endast ”när en identisk behandling eller en behandling som är lika effektiv för patienten kan erhållas i tid vid en inrättning med vilken den sjukförsäkringskassa som den försäkrade personen tillhör har ingått ett avtal”.

Patientens kliniska behov är avgörande för hur uttrycket ”i tid” skall tolkas. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att säkra att bedömningen av en patients behov inte äventyras av ekonomiska överväganden vid den behöriga institutionen?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

I vissa medlemsstater tvingas patienterna till mycket långa väntetider innan de får den medicinska behandling som kan ändra deras hälsotillstånd.

I sin dom i målen Smits och Peerboom (1) och Muller-Fauré-van Riet (2) fastställde EG-domstolen att medlemsstaterna endast får avslå tillstånd för behandling i en annan medlemsstat om en identisk behandling eller en behandling som är lika effektiv för patienten kan fås i tid i den medlemsstat där patienten är folkbokförd. EG-domstolen satte patientens medicinska situation främst genom att ange att de nationella myndigheterna vid övervägandet av villkoren för behandling i tid är ”skyldiga att ta hänsyn till samtliga omständigheter i det enskilda fallet och därvid vederbörligen beakta inte enbart patientens hälsotillstånd, och i förekommande fall hur svåra smärtor patienten har eller hur gravt handikappad denne är - vilket till exempel skulle kunna omöjliggöra utövande av yrkesverksamhet eller göra detta oerhört svårt - vid tidpunkten när tillstånd söks, utan också dennes sjukdomshistoria” (Müller-Fauré/van Riet, C-385/99, punkt 90). Medlemsstaterna måste alltså göra en bedömning från fall till fall av alla omständigheter i samband med den berörda patientens medicinska situation, och det räcker inte med att de på förhand hänvisar till en väntetid och avslår tillstånd för sjukhusbehandling utomlands.

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att man för att förbättra den rättsliga säkerheten för de patienter som använder sig av den fria rörligheten för tjänster och för sjukvårdspersonal och chefer för socialförsäkringssystem nyligen antog ett förslag till direktiv om tjänster på den inre marknaden (3). I förslaget anges villkor för hur medlemsstaterna skall se till att tillstånd för ersättning för sjukhusvård i en annan medlemsstat ges i socialförsäkringssystemet. Framför allt fastställs det att medlemsstaterna inte får vägra att bevilja tillstånd om behandlingen omfattas av lagstiftningen i medlemsstaten och om patienten inte kan få en sådan behandling inom en tid som är medicinskt godtagbar med tanke på patientens aktuella hälsotillstånd och sjukdomens troliga utveckling.

På detta sätt kan läkarna garantera att deras patienter kan dra nytta av principerna för den inre marknaden om det är medicinskt nödvändigt. Förslaget blir även en hjälp för medlemsstaterna att mer effektivt använda de befintliga sjukvårdssystemen inom unionen.

---

(1)  Dom av den 12 juli 2001 i mål C-157/99, Smits och Peerbooms, REG 2001 s. I-05473.

(2)  Dom av den 13 maj 2003 i mål C-385/99, Müller-Fauré och van Riet, REG 2003 s. I-04509.

(3)  KOM(2004) 2 slutlig.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/953 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/953

---

(2004/C 84 E/1053)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1167/04

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(7 april 2004)

Ämne:   Förordning nr 1954/2003: fiskeverksamhet i Azorernas exklusiva ekonomiska zon

Som svar på min skriftliga fråga P-0455/04 (1) av den 11 mars om förordning (EG) nr 1954/2003 (2), och spanska fiskefartygs verksamhet i området mellan 100 och 200 sjömil i Azorernas exklusiva ekonomiska zon, uppger Europeiska kommissionen, med hänvisning till artikel 16, att denna förordning trädde i kraft den 14 november 2003, något som ingen har ifrågasatt.

I denna förordning fastställdes ju för en övergångsperiod ett moratorium för en fortsatt tillämpning av förordningarna (EG) nr 685/95 (3) och (EG) nr 2027/95 (4), samtidigt som det av artikel 15 i den nya förordningen (EG) nr 1954/2003 framgår att de övriga förordningarna från 1995 skall upphöra att gälla först den 1 augusti 2004.

Eftersom det nya systemet är så gott som oförenligt med det system som fastställs i de två tidigare förordningarna måste man på basis av förordning (EG) nr 1954/2003 dra den slutsatsen att

| 1. | det system som tillämpas fram till den 1 augusti 2004 fortfarande är det som fastställs i förordningarna (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95, eftersom dessa upphör att gälla först det datumet, och |
| --- | --- |

1.

det system som tillämpas fram till den 1 augusti 2004 fortfarande är det som fastställs i förordningarna (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95, eftersom dessa upphör att gälla först det datumet, och

| 2. | att det nya fastställda systemet träder i kraft först samma datum. |
| --- | --- |

2.

att det nya fastställda systemet träder i kraft först samma datum.

Kommissionens uppmanas därför att svara på följande frågor:

| — | Varför vill kommissionen börja tillämpa det nya systemet för tillträde till vissa fiskevatten redan den 14 november 2003, när det i förordning (EG) nr 1954/2003 klart och tydligt fastställs att systemet enligt förordningarna från 1995 skall tillämpas fram till den 1 augusti 2004, och att de nämnda förordningarna upphör att gälla först vid detta datum? |
| --- | --- |

—

Varför vill kommissionen börja tillämpa det nya systemet för tillträde till vissa fiskevatten redan den 14 november 2003, när det i förordning (EG) nr 1954/2003 klart och tydligt fastställs att systemet enligt förordningarna från 1995 skall tillämpas fram till den 1 augusti 2004, och att de nämnda förordningarna upphör att gälla först vid detta datum?

| — | Kan det vara så att kommissionen anser att man kan tillämpa de två systemen parallellt? Hur skulle detta göras? Hur skulle det vara möjligt att både begränsa fisket och tiliåta obegränsat fiske i ett och samma fiskevatten? Hur och i vilken utsträckning samt på basis av vilka rättsliga grunder skulle detta kunna motiveras? |
| --- | --- |

—

Kan det vara så att kommissionen anser att man kan tillämpa de två systemen parallellt? Hur skulle detta göras? Hur skulle det vara möjligt att både begränsa fisket och tiliåta obegränsat fiske i ett och samma fiskevatten? Hur och i vilken utsträckning samt på basis av vilka rättsliga grunder skulle detta kunna motiveras?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 april 2004)

Kommissionen kan för parlamentsledamoten bekräfta sin ståndpunkt i fråga om bestämmelserna om villkoren för fiske i vattnen kring Azorerna i rådets förordning (EG) nr 1954/2003 av den 4 november 2003. Kommissionens ståndpunkt är som följer:

| — | Artikel 5 i förordningen innehåller en bestämmelse som begränsar fisket i dessa vatten. Denna bestämmelse skiljer sig från den ordning som gällde enligt rådets förordning (EG) nr 2027/95 av den 15 juni 1995, och som innebar att tillträdet till alla vatten som omfattas av Portugals respektive Spaniens suveränitet eller jurisdiktion var förbehållet fartyg som för den berörda medlemsstatens flagg. |
| --- | --- |

—

Artikel 5 i förordningen innehåller en bestämmelse som begränsar fisket i dessa vatten. Denna bestämmelse skiljer sig från den ordning som gällde enligt rådets förordning (EG) nr 2027/95 av den 15 juni 1995, och som innebar att tillträdet till alla vatten som omfattas av Portugals respektive Spaniens suveränitet eller jurisdiktion var förbehållet fartyg som för den berörda medlemsstatens flagg.

| — | Vissa tvivel har uttryckts kring tillämpningen från datumet i fråga, eftersom det i artikel 15 i den nya förordningen anges att tidigare förordningar skall upphävas först från den dag som tillämpningsförordningen träder i kraft eller senast den 1 augusti 2004. |
| --- | --- |

—

Vissa tvivel har uttryckts kring tillämpningen från datumet i fråga, eftersom det i artikel 15 i den nya förordningen anges att tidigare förordningar skall upphävas först från den dag som tillämpningsförordningen träder i kraft eller senast den 1 augusti 2004.

| — | Denna bestämmelse påverkar emellertid inte dagen för ikraftträdandet av förordning nr 1954/2003 och i synnerhet inte av artikel 5 i denna. I själva verket är det vanligt att flera bestämmelser gäller på samma område. Vid eventuella motstridigheter är det den senaste regeln som gäller, vilket är fallet med artikel 5 i förordning nr 1954/2003. Denna artikel ger en mindre omfattande exklusivitet för spanska och portugisiska fartyg än den tidigare ordning som ännu inte har upphävts formellt. I detta fall är det den senare bestämmelsen, det vill säga förordning nr 1954/2003, som har tolkningsföreträde. |
| --- | --- |

—

Denna bestämmelse påverkar emellertid inte dagen för ikraftträdandet av förordning nr 1954/2003 och i synnerhet inte av artikel 5 i denna. I själva verket är det vanligt att flera bestämmelser gäller på samma område. Vid eventuella motstridigheter är det den senaste regeln som gäller, vilket är fallet med artikel 5 i förordning nr 1954/2003. Denna artikel ger en mindre omfattande exklusivitet för spanska och portugisiska fartyg än den tidigare ordning som ännu inte har upphävts formellt. I detta fall är det den senare bestämmelsen, det vill säga förordning nr 1954/2003, som har tolkningsföreträde.

---

(1)  Se s. 403.

(2)  EUT L 289, 7.11.2003, s. 1.

(3)  EGT L 71, 31.3.1995, s. 5.

(4)  EGT L 199, 24.8.1995, s. 1.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/955 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/955

---

(2004/C 84 E/1054)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1170/04

från Manuel dos Santos (PSE) till kommissionen

(13 april 2004)

Ämne:   Bygget av Amoreiras-tunneln i Lissabon

Den 29 maj 2002 godkände kommunstyrelsen i Lissabon en öppen anbudsinfordran för projektet att skapa nivåskillnader mellan Avenida Duarte Pacheco, Rua Joaquim António de Aguiar och Avenida Fontes Pereira de Melo. I grundprogrammet för projektet fastställdes följande:

| — | Tunnelbygget kommer att uppta viss infrastruktur, och anbudsgivarna måste därför lägga fram lösningar för hur den del av infrastrukturen som påverkas av bygget skall kunna läggas om. |
| --- | --- |

—

Tunnelbygget kommer att uppta viss infrastruktur, och anbudsgivarna måste därför lägga fram lösningar för hur den del av infrastrukturen som påverkas av bygget skall kunna läggas om.

| — | Anbudsgivarna måste, när de lägger fram sin föreslagna lösningar inom ramen för en förhandsstudie, ta hänsyn till samtliga särdrag, särskilt hur utnyttjandet av områden under marken skall kunna läggas om. |
| --- | --- |

—

Anbudsgivarna måste, när de lägger fram sin föreslagna lösningar inom ramen för en förhandsstudie, ta hänsyn till samtliga särdrag, särskilt hur utnyttjandet av områden under marken skall kunna läggas om.

| — | Projektet måste inbegripa samtliga arbetsskeden som bidrar till att uppnå målen för genomförandet av hela byggprojektet, inbegripet samtliga omvägar som underleverantörer ansvarar för. |
| --- | --- |

—

Projektet måste inbegripa samtliga arbetsskeden som bidrar till att uppnå målen för genomförandet av hela byggprojektet, inbegripet samtliga omvägar som underleverantörer ansvarar för.

Den 14 mars 2003 beslutade kommunstyrelsen i Lissabon att inte godkänna något av förslagen eftersom alla hade presenterat ett för högt totalpris. Kommunstyrelsen beslutade att projektet skulle tilldelas genom en privat överenskommelse. Utnyttjandet av en privat överenskommelse (när lämpliga förslag saknas i en anbudsinfordran) får inte strida mot de program och de kontraktsvillkor som den berörda anbudsinfordran grundar sig på. Kommissionen beslutade emellertid, vid sin analys av förslagen med avseende på en privat överenskommelse, att uppdragen relaterade till återställande av infrastruktur inte skulle utgöra väsentliga delar av kontraktet. Den 22 maj 2003 tilldelade kommunstyrelsen i Lissabon genom privat överenskommelse detta projekt till en grupp bestående av företagen Construções do Tâmega, S.A. och CME-Construções e Manutenção Electromecânica, S.A ... Dessa företag har i projektet utelämnat väsentliga arbeten, vilket i hög grad kommer att ge återverkningar på infrastrukturen.

Mot denna bakgrund ställer jag följande frågor till kommissionen:

| — | Strider utnyttjandet av privat överenskommelse enligt villkoren ovan mot bestämmelserna i artikel 7.3 a i direktiv 93/37/EEG (1) och principen om fri konkurrens? |
| --- | --- |

—

Strider utnyttjandet av privat överenskommelse enligt villkoren ovan mot bestämmelserna i artikel 7.3 a i direktiv 93/37/EEG (1) och principen om fri konkurrens?

| — | Förslaget är inte förenligt med grundprogrammet eller kontraktsvillkoren, och kommunstyrelsen har inlett och fört förhandlingar på denna basis och därmed skadat tredje parter som handlat i god tro. Anser inte kommissionen att detta förfarande utgör ett brott mot principen om lika behandling, en princip som utgör ett krav vid gemenskapslagstiftningens tillämpning? |
| --- | --- |

—

Förslaget är inte förenligt med grundprogrammet eller kontraktsvillkoren, och kommunstyrelsen har inlett och fört förhandlingar på denna basis och därmed skadat tredje parter som handlat i god tro. Anser inte kommissionen att detta förfarande utgör ett brott mot principen om lika behandling, en princip som utgör ett krav vid gemenskapslagstiftningens tillämpning?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Enligt gemenskapsdirektiven skall alla kontrakt med ekonomiska villkor som sluts mellan en upphandlande myndighet eller en upphandlande enhet och en ekonomisk aktör, och som avser utförande av byggentreprenad, leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster betraktas som ”offentliga kontrakt”. Om dessa kontrakt överstiger de tröskelvärden som anges i direktiven måste tilldelandet av sådana kontrakt ske i enlighet med bestämmelserna i gemenskapsdirektiven. I dessa direktiv anges detaljerade föreskrifter bland annat om offentliggörande och företagens rätt att anmäla sig som anbudssökande.

Ett förhandlat förfarande som avviker från de allmänna regler som fastställs i direktiven får endast användas i vissa särskilda fall, som finns angivna i direktiven om offentlig upphandling.

Enligt EG-domstolens rättspraxis, åligger det den som avser att åberopa ett sådant undantag att visa att de omständigheter som berättigar till undantaget verkligen föreligger (när det gäller offentlig upphandling av byggentreprenader, se domstolens dom av den 10 mars 1987 i mål 199/85, kommissionen mot Italien).

Kommissionen har för närvarande inte tillgång till tillräckliga upplysningar för att kunna avgöra om bestämmelserna, och särskilt artikel 7.3 a, i direktiv 93/37/EEG har följts i det aktuella upphandlingsförfarandet.

Baserat på de upplysningar som lämnas i den skriftliga frågan kommer kommissionen att kontakta de portugisiska myndigheterna och begära att få de uppgifter som behövs för att genomföra en fördjupad granskning av detta ärende.

---

(1)  EGT L 199, 9.8.1993, s. 54.

---

| 3.4.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 84/956 |
| --- | --- | --- | --- |

3.4.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 84/956

---

(2004/C 84 E/1055)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1203/04

från Gianfranco Dell'Alba (NI) till kommissionen

(14 april 2004)

Ämne:   Misstänkta oegentligheter i förvaltningen av Europeiska utvecklingsfondens medel avsedda för projekt 8.ACP.PNG.003

| 1. | Kan kommissionen besvara följande frågor gällande det anbudsförfarande som använts för att välja ut det företag som skall ersätta det ursprungliga företaget (Studio Bichara s.r.l eller SB) i upphandlingen av tjänster:






  a) | Varför gjordes ingen internationell begränsad upphandling, fastän kontraktet i fråga var värt mer än 200 000 euro? Varför valdes i stället anbud från lokala företag (se punkt 10 och bilaga I i den handledning för Relex-tjänster som användes vid denna tid)? |
| --- | --- | --- |

1.

Kan kommissionen besvara följande frågor gällande det anbudsförfarande som använts för att välja ut det företag som skall ersätta det ursprungliga företaget (Studio Bichara s.r.l eller SB) i upphandlingen av tjänster:

a)

Varför gjordes ingen internationell begränsad upphandling, fastän kontraktet i fråga var värt mer än 200 000 euro? Varför valdes i stället anbud från lokala företag (se punkt 10 och bilaga I i den handledning för Relex-tjänster som användes vid denna tid)?

| b) | Varför väcktes inga misstankar av det faktum att deltagarna i anbudsförfarandet (som skilde sig totalt åt i fråga om storlek och ekonomisk kapacitet) lämnade in anbud som översteg den tillgängliga maximibudgeten samtidigt som vissa av dem även deltagit i det ursprungliga upphandlingsförfarandet 1999 och då lämnat anbud som låg under nivån för tillgängliga resurser? |
| --- | --- |

b)

Varför väcktes inga misstankar av det faktum att deltagarna i anbudsförfarandet (som skilde sig totalt åt i fråga om storlek och ekonomisk kapacitet) lämnade in anbud som översteg den tillgängliga maximibudgeten samtidigt som vissa av dem även deltagit i det ursprungliga upphandlingsförfarandet 1999 och då lämnat anbud som låg under nivån för tillgängliga resurser?

| c) | Varför tilldelades kontraktet sedan (genom direktöverenskommelse) PAC- och ETS-bolagen, i strid mot artikel 12.2 i de allmänna villkoren för tjänstekontrakt finansierade genom EUF, när man dessutom vet att dessa två bolag förklarats icke valbara för ett annat projekt som Europeiska unionen genomför på Vanuatu? |
| --- | --- |

c)

Varför tilldelades kontraktet sedan (genom direktöverenskommelse) PAC- och ETS-bolagen, i strid mot artikel 12.2 i de allmänna villkoren för tjänstekontrakt finansierade genom EUF, när man dessutom vet att dessa två bolag förklarats icke valbara för ett annat projekt som Europeiska unionen genomför på Vanuatu?

| 2. | Beträffande de kontrakt som tilldelades efter det att kontraktet med SB brutits, vill jag fråga kommissionen varför uppdraget att ansvara för de arbeten som ursprungligen projekterats av SB anförtroddes PAC och ETS till ett belopp av omkring 722 000 euro, i stället för de 660 000 euro som tidigare förhandlats fram med SB för samma arbete, plus 100 000 euro för extratjänster, och ett tillägg på omkring 420 000 euro för nyprojektering av Unitech-institutet ensamt (att jämföra med de 600 000 euro som överenskoms med SB för projektering av alla de nio institut som berördes av projektet) efter den kritik som PAC- och ETS-bolagen själva formulerat mot SB:s planer för Unitech? |
| --- | --- |

2.

Beträffande de kontrakt som tilldelades efter det att kontraktet med SB brutits, vill jag fråga kommissionen varför uppdraget att ansvara för de arbeten som ursprungligen projekterats av SB anförtroddes PAC och ETS till ett belopp av omkring 722 000 euro, i stället för de 660 000 euro som tidigare förhandlats fram med SB för samma arbete, plus 100 000 euro för extratjänster, och ett tillägg på omkring 420 000 euro för nyprojektering av Unitech-institutet ensamt (att jämföra med de 600 000 euro som överenskoms med SB för projektering av alla de nio institut som berördes av projektet) efter den kritik som PAC- och ETS-bolagen själva formulerat mot SB:s planer för Unitech?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

| 1. | a) | Projekt 8ACP.PNG.003 finansierades med medel från åttonde Europeiska utvecklingsfonden. Den viktigaste rättsliga grunden utgörs av beslut nr 3/90 fattat av AVS-EG-ministerrådet den 29 mars 1990 rörande antagande av allmänna bestämmelser, allmänna kravspecifikationer samt bestämmelser för medlings- och skiljedomsförfarandet för tjänste-, varu- samt bygg- och anläggningskontrakt som finansieras av Europeiska utvecklingsfonden, och om tillämpningen av dess (1).
  Maximibeloppet på 200 000 euro är grundat på beslut nr 2/2002 av den 7 oktober 2002 rörande genomförandet av bilaga IV till Cotonouavtalet. Det gäller för tjänsteavtal inom ramen för den nionde Europeiska utvecklingsfonden, inte för avtal inom den åttonde utvecklingsfonden.
  I enlighet med artikel 7.5 i bilaga I till beslut nr 3/1990 rörande antagande av allmänna bestämmelser om tjänster, leveranser och bygg- och anläggningsarbeten upprättades en kortlista över företag i syfte att genomföra ett selektivt anbudsförfarande. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Projekt 8ACP.PNG.003 finansierades med medel från åttonde Europeiska utvecklingsfonden. Den viktigaste rättsliga grunden utgörs av beslut nr 3/90 fattat av AVS-EG-ministerrådet den 29 mars 1990 rörande antagande av allmänna bestämmelser, allmänna kravspecifikationer samt bestämmelser för medlings- och skiljedomsförfarandet för tjänste-, varu- samt bygg- och anläggningskontrakt som finansieras av Europeiska utvecklingsfonden, och om tillämpningen av dess (1).

Maximibeloppet på 200 000 euro är grundat på beslut nr 2/2002 av den 7 oktober 2002 rörande genomförandet av bilaga IV till Cotonouavtalet. Det gäller för tjänsteavtal inom ramen för den nionde Europeiska utvecklingsfonden, inte för avtal inom den åttonde utvecklingsfonden.

I enlighet med artikel 7.5 i bilaga I till beslut nr 3/1990 rörande antagande av allmänna bestämmelser om tjänster, leveranser och bygg- och anläggningsarbeten upprättades en kortlista över företag i syfte att genomföra ett selektivt anbudsförfarande.

| b) | För att öka konkurrensen så mycket som möjligt beslutades det att maximibudgeten för anslaget inte skulle tillkännages. Detta förklarar varför de anbud som lämnades in låg över denna gräns och varför det inte väckte några misstankar. Eftersom företagens anbud är grundade på marknadspriser är det klart att deras priser ökade mellan år 1999, då det ursprungliga förfarandet inleddes, och 2002, då det här förfarandet inleddes. Detta skulle kunna förklara varför de företag som deltog i anbudsförfarandet år 1999 lämnade in anbud med högre priser år 2002. |
| --- | --- |

b)

För att öka konkurrensen så mycket som möjligt beslutades det att maximibudgeten för anslaget inte skulle tillkännages. Detta förklarar varför de anbud som lämnades in låg över denna gräns och varför det inte väckte några misstankar. Eftersom företagens anbud är grundade på marknadspriser är det klart att deras priser ökade mellan år 1999, då det ursprungliga förfarandet inleddes, och 2002, då det här förfarandet inleddes. Detta skulle kunna förklara varför de företag som deltog i anbudsförfarandet år 1999 lämnade in anbud med högre priser år 2002.

| c) | Det förfarande som tillämpats är förenligt med beslut nr 3/1990 om den åttonde Europeiska utvecklingsfonden, artikel 35. I artikel 12.2 finns en hänvisning till beslut nr 2/2002 om genomförandet av bilaga IV till Cotonouavtalet. Den är tillämplig på den nionde utvecklingsfonden -inte på den åttonde. |
| --- | --- |

c)

Det förfarande som tillämpats är förenligt med beslut nr 3/1990 om den åttonde Europeiska utvecklingsfonden, artikel 35. I artikel 12.2 finns en hänvisning till beslut nr 2/2002 om genomförandet av bilaga IV till Cotonouavtalet. Den är tillämplig på den nionde utvecklingsfonden -inte på den åttonde.

| 2. | Kommissionen har begärt relevant dokumentation från delegationen i Papua Nya Guinea för att kunna svara på denna fråga. Svaret kommer att ges så snart som möjligt. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har begärt relevant dokumentation från delegationen i Papua Nya Guinea för att kunna svara på denna fråga. Svaret kommer att ges så snart som möjligt.

---

(1)  EGT L 382, 31.12.1990.

---