# Europeiska unionens C 70E/2004

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 70E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 47 årgången20 mars 2004 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 70E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

47 årgången20 mars 2004

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   (Meddelanden) |
| | EUROPAPARLAMENTET |
| | SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR |
| 2004/C 070E/1 | E-2576/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Återbetalning av kostnader för Viagra | 1 |
| 2004/C 070E/2 | E-2577/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Underskott i sjukförsäkringen för EU-anställda tjänstemän | 1 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2576/02 och E-2577/02 |
| 2004/C 070E/3 | E-2606/02 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Konkurrenssnedvridande ersättningar i handeln mellan medlemsstaterna | 3 |
| 2004/C 070E/4 | E-2617/02 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Justerade löner i Europaskolornas lönesystem | 4 |
| 2004/C 070E/5 | E-2627/02 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Problem i samband med genomförandet av miljöprogram | 6 |
| 2004/C 070E/6 | E-2637/02 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Åtgärder i syfte att skydda skogen mot luftföroreningar i Galicien (Spanien) | 6 |
| 2004/C 070E/7 | E-2996/02 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Åtgärder för att minska fiskeolyckorna | 8 |
| 2004/C 070E/8 | E-2997/02 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Åtgärder för att minska fiskeolyckorna | 8 |
| 2004/C 070E/9 | E-3186/02 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Pensionsskydd | 9 |
| 2004/C 070E/0 | E-3226/02 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Säkerheten hos vägräcken för motorcyklister | 10 |
| 2004/C 070E/1 | E-3469/02 från Ward Beysen till kommissionenÄmne: Koncentration på den tjeckiska elmarknaden och utvidgningen | 10 |
| 2004/C 070E/2 | E-3542/02 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Handelsrelaterat stöd | 12 |
| 2004/C 070E/3 | E-3543/02 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Västsahara | 13 |
| 2004/C 070E/4 | E-3553/02 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Allvarliga kränkningar av religionsfriheten i Vitryssland | 14 |
| 2004/C 070E/5 | P-3614/02 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Import av råvaror från Marocko och skinnbranschen inom EU | 15 |
| 2004/C 070E/6 | E-3646/02 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Internering av Juan Carlos Gonzalez Leiva | 16 |
| 2004/C 070E/7 | E-3648/02 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Religionsfrihet i Laos | 16 |
| 2004/C 070E/8 | E-3734/02 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Stöd till den karibiska bananindustrin och dess överlevnad | 17 |
| 2004/C 070E/9 | P-3743/02 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Avrättning av tibetaner i Kina | 18 |
| 2004/C 070E/0 | E-3746/02 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Tibet/Kina: dödsdom mot Tenzin Deleg Rinpoche och Lobsang Dhondup | 18 |
| 2004/C 070E/1 | E-3750/02 från Mario Mauro till kommissionenÄmne: Förbindelserna mellan EU och Surinam | 19 |
| 2004/C 070E/2 | E-3751/02 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Arjan Erkel försvunnen i Dagestan | 20 |
| 2004/C 070E/3 | P-3851/02 från Arie Oostlander till kommissionenÄmne: Kidnappningen av Arjan Erkel i ryska republiken Dagestan | 21 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3751/02 och P-3851/02 |
| 2004/C 070E/4 | E-3759/02 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Kontroll av ursprunget till AVS-socker | 21 |
| 2004/C 070E/5 | E-3766/02 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Hur irritationsmoment och förseningar skall kunna undvikas vid kontrollen av transittrafiken över framtida EU-territorium mellan Ryssland och Kaliningrad | 23 |
| 2004/C 070E/6 | E-3790/02 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Hur polisen beter sig mot turister i kandidatländer | 24 |
| 2004/C 070E/7 | E-3820/02 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Eurons rörlighet gentemot andra valutor | 25 |
| 2004/C 070E/8 | P-3856/02 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Konsumentpriserna för rättvisemärkta produkter | 26 |
| 2004/C 070E/9 | E-3877/02 från Jorge Hernández Mollar till kommissionenÄmne: Gemensam europeisk straffrätt | 27 |
| 2004/C 070E/0 | E-0155/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: EU:s budget och utvecklingssamarbete | 28 |
| 2004/C 070E/1 | E-0419/03 från Laura González Álvarez till kommissionenÄmne: Spanska nationella vattenresursplanen: vattenöverföring från Júcar till Vinalopó (kompletterande svar) | 28 |
| 2004/C 070E/2 | E-0704/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Katt- och hundpäls | 29 |
| 2004/C 070E/3 | E-0730/03 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Prestige: Åtgärder till förmån för de Natura 2000-områden som drabbats | 30 |
| 2004/C 070E/4 | E-0897/03 från Hedwig Keppelhoff-Wiechert till kommissionenÄmne: Förslag till rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter (KOM(2001) 101); här särskilt åtgärder för marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter/artikel 10 | 31 |
| 2004/C 070E/5 | E-1076/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Motorola Computer Group, Worldsworth Technologies Ltd och prissättning | 31 |
| 2004/C 070E/6 | E-1146/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Avskaffandet av korrigeringskoefficienter för pensionerna | 32 |
| 2004/C 070E/7 | E-1228/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Översvämningar i Moçambique | 33 |
| 2004/C 070E/8 | E-1236/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Försäljning av persondatorer med förprogrammerat operativsystem | 34 |
| 2004/C 070E/9 | E-1246/03 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Säkerheten i samband med viltfångare | 35 |
| 2004/C 070E/0 | E-1255/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Vietnam | 36 |
| 2004/C 070E/1 | E-1348/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: GATS och privatisering av vattentjänster | 36 |
| 2004/C 070E/2 | E-1356/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Internationella förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt | 38 |
| 2004/C 070E/3 | E-1380/03 från Anne Jensen till kommissionenÄmne: Lönetillägg i Tyskland | 39 |
| 2004/C 070E/4 | E-1392/03 från Charles Tannock och Timothy Kirkhope till rådetÄmne: Följderna av skapandet av brottsrubriceringarna rasism och främlingsfientlighet för den europeiska arresteringsordern. | 40 |
| 2004/C 070E/5 | E-1477/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Bidrag för export av smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk, mejeriprodukter från medlemsstaterna till Vatikanstaten | 42 |
| 2004/C 070E/6 | E-1478/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Bidrag för export av färskt och fryst nötkött från medlemsstaterna till Vatikanstaten | 42 |
| 2004/C 070E/7 | E-1479/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Export av färskt och fryst nötkött från medlemsstaterna till Vatikanstaten och drift av köttdiskar i detaljhandeln i Vatikanstaten | 43 |
| 2004/C 070E/8 | E-1480/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Bidrag för export av socker från sockerbetor eller sockerrör och kemiskt ren sackaros i fast form från medlemsstaterna till Vatikanstaten | 44 |
| Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-1477/03, E-1478/03, E-1479/03 och E-1480/03 |
| 2004/C 070E/9 | E-1486/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Cyberrasism | 46 |
| 2004/C 070E/0 | E-1491/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Utmaningarna till följd av artikel 10 | 47 |
| 2004/C 070E/1 | E-1501/03 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Farthållare på lastbilar | 48 |
| 2004/C 070E/2 | E-1506/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Kvaliteten på nya arbetstillfällen | 49 |
| 2004/C 070E/3 | E-1600/03 från Giles Chichester och Charles Tannock till kommissionenÄmne: Godtycklig expropriering av egendom i regionen Valencia i Spanien | 50 |
| 2004/C 070E/4 | E-1601/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Upphävande av de tillfälliga restriktionerna mot användning av fiskmjöl i djurfoder | 51 |
| 2004/C 070E/5 | P-1610/03 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Konduktivitet och ekologiskt hållbar vattenmängd i samband med omläggningen av floden Ebro enligt Spaniens nationella vattenplan | 52 |
| 2004/C 070E/6 | E-1626/03 från Caroline Jackson till kommissionenÄmne: Konsumentskydd med avseende på ägg och äggprodukter som importerats från Förenta staterna | 53 |
| 2004/C 070E/7 | E-1627/03 från Jan Mulder och Toine Manders till kommissionenÄmne: Ekonomiska konsekvenser av fågelpesten för producenter av kläckägg | 54 |
| 2004/C 070E/8 | E-1628/03 från Eija-Riitta Korhola till rådetÄmne: Främjande av rättvisemärkta produkter inom EU | 55 |
| 2004/C 070E/9 | P-1705/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Granskning av företaget Planistat Europe SA | 56 |
| 2004/C 070E/0 | P-1807/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Kommissionens affärsförbindelser med koncernen Planistat | 57 |
| 2004/C 070E/1 | P-1978/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Avbrutna handelsförbindelser mellan kommissionen och koncernen Planistat | 58 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1705/03, P-1807/03 och P-1978/03 |
| 2004/C 070E/2 | E-1717/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Fripassagerare | 59 |
| 2004/C 070E/3 | E-1754/03 från Elisabeth Schroedter till kommissionenÄmne: Högbro för landförbindelse till Rügen, fråga E-0543/03 | 60 |
| 2004/C 070E/4 | E-1755/03 från Caroline Jackson till kommissionenÄmne: Skatt på europeiska pensionsinbetalningar | 62 |
| 2004/C 070E/5 | E-1778/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Undersökning av asylsökandes och flyktingars kunskaper | 62 |
| 2004/C 070E/6 | E-1786/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Kontakt med romska icke-statliga organisationer och regeringskontor | 64 |
| 2004/C 070E/7 | E-1846/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Oförenlighet mellan EU-uppdrag med beslutsbefogenheter samt medlemskap i Bilderbergklubben och den trilaterala kommissionen | 64 |
| 2004/C 070E/8 | E-1865/03 från Anders Wijkman till kommissionenÄmne: Nationell tolkning av EU:s regelverk om skydd av utrotningshotade djur | 65 |
| 2004/C 070E/9 | E-1878/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Konsekvensbedömning | 66 |
| 2004/C 070E/0 | E-1930/03 från Lennart Sacrédeus till kommissionenÄmne: Folkomflyttningar i Sudans oljerika områden | 67 |
| 2004/C 070E/1 | E-1944/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Inre marknad för tv-reklam i samband med barnprogram | 68 |
| 2004/C 070E/2 | P-1962/03 från Georges Berthu till kommissionenÄmne: Framtida redovisningsnormer inom försäkringssektorn | 69 |
| 2004/C 070E/3 | E-1992/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Europa - terrorism | 70 |
| 2004/C 070E/4 | E-2000/03 från Jan Dhaene och Patricia McKenna till rådetÄmne: Radioaktivt utsläpp från Sellafield | 71 |
| 2004/C 070E/5 | E-2017/03 från Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Teknisk utrustning för lastbilar | 72 |
| 2004/C 070E/6 | E-2063/03 från Ioannis Marínos och Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Tillräcklig vattenförsörjning och vattenkvaliteten i Grekland | 73 |
| 2004/C 070E/7 | E-2065/03 från Maurizio Turco, Marco Pannella, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Gianfranco Dell’Alba och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Belgiska polisens ingripanden på nederländskt territorium | 74 |
| 2004/C 070E/8 | E-2114/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Inresa förvägras andra besökare från europeiska icke-EU-länder med låg levnadsstandard än inbjudna personer, myndighetstjänstemän och företagare | 75 |
| 2004/C 070E/9 | E-2133/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Illegal invandring: Förenta staternas utrikesministerium mot Grekland och Turkiet | 77 |
| 2004/C 070E/0 | E-2167/03 från Erik Meijer till rådetÄmne: En varaktig lösning på de problem som är förenade med statsnamnet Makedonien och som gör rättvisa åt de olikartade kraven från makedonier, albaner och greker | 79 |
| 2004/C 070E/1 | P-2200/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kommissionsordförandens tal av den 13 juni 2003 i Alessano (Lecce, Italien) om förhållandet mellan religion och den europeiska konstitutionen | 79 |
| 2004/C 070E/2 | E-2205/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: OLAF:s undersökningar av Eurostat fortsätter | 80 |
| 2004/C 070E/3 | E-2238/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Artikel 10 i EG-fördraget och Irland | 81 |
| 2004/C 070E/4 | E-2289/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Löne- och pensionsnivån i Grekland | 82 |
| 2004/C 070E/5 | E-2309/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Ecstasy - Holland | 83 |
| 2004/C 070E/6 | E-2318/03 från Armando Cossutta till rådetÄmne: Europeiska medborgares rätt till personlig integritet | 84 |
| 2004/C 070E/7 | E-2329/03 från Piia-Noora Kauppi till kommissionenÄmne: Införlivande av tekniker för kolupptagning i direktivet om handel med utsläppsrätter | 85 |
| 2004/C 070E/8 | E-2336/03 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Projektet ACCESS: Accessing Communication for Cumbria and Enabling Sustainable Services (Bredband-skommunikation i Cumbria och tillgång till varaktiga tjänster) | 86 |
| 2004/C 070E/9 | E-2337/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Alkoholkonsumtionen i europeiska städer | 86 |
| 2004/C 070E/0 | E-2344/03 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Byråkratin i samband med Interreg (kompletterande svar) | 87 |
| 2004/C 070E/1 | E-2347/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Invandrare drunknade när de försökt nå kusten i södra EU i hopp om att finna arbete och ett bättre liv.. | 88 |
| 2004/C 070E/2 | E-2362/03 från Stavros Xarchakos till rådetÄmne: Turkiskt fartyg utför undersökningar på grekiskt territorialvatten i Egeiska havet | 90 |
| 2004/C 070E/3 | E-2365/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Avgränsning av fiskezonerna mellan Portugal och Spanien | 91 |
| 2004/C 070E/4 | P-2374/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Entreprenader och underentreprenader i samband med Europeiska kommissionens tjänster | 91 |
| 2004/C 070E/5 | E-2377/03 från James Nicholson till rådetÄmne: Tecken för Europeiska unionens militärstyrkor | 92 |
| 2004/C 070E/6 | E-2383/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Bedömning av statsstöd | 92 |
| 2004/C 070E/7 | E-2385/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Bedömning av statsstöd | 93 |
| 2004/C 070E/8 | E-2396/03 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Åtgärder för att bekämpa ökenutbredningen i EU | 94 |
| 2004/C 070E/9 | E-2414/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Tillämpning av internationella redovisningsstandarder på bolag som inte är registrerade inom EU | 96 |
| 2004/C 070E/0 | E-2425/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Harmonisering av skatt på sparande för unionsmedborgare bosatta utanför unionen samt avskaffande av banksekretessen | 98 |
| 2004/C 070E/1 | E-2446/03 från Alonso Puerta och Alejandro Cercas till kommissionenÄmne: Skydd av det europeiska kulturarvet | 100 |
| 2004/C 070E/2 | E-2457/03 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Irländska staten hindrar konkurrensen på elmarknaden | 101 |
| 2004/C 070E/3 | E-2463/03 från Professor Sir Neil MacCormick till kommissionenÄmne: Underåriga EU-medborgare | 102 |
| 2004/C 070E/4 | E-2467/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Digitala färdskrivare: Rättelser i bilaga 1B | 103 |
| 2004/C 070E/5 | E-2469/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Digitala färdskrivare: reviderade tidsfrister för införandet | 104 |
| 2004/C 070E/6 | E-2470/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Digitala färdskrivare: Typgodkännande | 105 |
| 2004/C 070E/7 | E-2472/03 från Marie Isler Béguin, Charles Tannock, Alima Boumediene-Thiery, Patsy Sörensen och Miquel Mayol i Raynal till rådetÄmne: Regionerna invid de yttre gränserna i ett utvidgat EU | 106 |
| 2004/C 070E/8 | E-2475/03 från Glenys Kinnock till rådetÄmne: Burma | 108 |
| 2004/C 070E/9 | E-2480/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Konserverad tonfisk från Thailand, Filippinerna och Indonesien | 108 |
| 2004/C 070E/0 | E-2518/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Transatlantiskt samarbete för skydd av biologisk mångfald | 109 |
| 2004/C 070E/1 | E-2533/03 från Gabriele Stauner till rådetÄmne: Ledamöterna av Europeiska domstolen får påökt | 110 |
| 2004/C 070E/2 | E-2536/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Resultatet av kompromissen rörande reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken i Portugal | 111 |
| 2004/C 070E/3 | E-2538/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Förslag till avveckling av den gemensamma jordbrukspolitiken och strukturfonderna — den hemliga rapporten | 112 |
| 2004/C 070E/4 | E-2559/03 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Bidrag till djurtransporter | 113 |
| 2004/C 070E/5 | E-2587/03 från Marco Pannella till rådetÄmne: Avrättning av Faramaz Mohammadi, 19 år, ledare för studentrörelsen vid universitet i Tabriz i Iran | 114 |
| 2004/C 070E/6 | E-2589/03 från Philip Claeys till rådetÄmne: Eventuell uppföljning av försvarstoppmötet i Bryssel i april 2003 | 114 |
| 2004/C 070E/7 | E-2595/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Förhållandena i Londons tunnelbana | 115 |
| 2004/C 070E/8 | E-2596/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Förhållandena i Londons tunnelbana | 115 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2595/03 och E-2596/03 |
| 2004/C 070E/9 | E-2599/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Uppförandet av fotbollsplanen vid Colégio Altamira som ingår i det kommunala idrottsanläggningsprojekt som drivs av sammanslutningen av kommuner i Condado (Galicien) inom ramen för programmet Proder (1996-1999) | 116 |
| 2004/C 070E/0 | P-2600/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Verksamheten i den rådgivande gruppen på hög nivå för Dialog mellan kulturerna i Medelhavsområdet och för Reflektionsgruppen för Europas andliga och kulturella dimension | 117 |
| 2004/C 070E/1 | E-2612/03 från Maurizio Turco, Marco Pannella, Marco Cappato och Gianfranco Dell’Alba till rådetÄmne: Föreskriften Crimen Sollicitationis från Heliga stolens högsta heliga kongregation, vars syfte är att dölja sexuella övergrepp som begåtts av präster | 119 |
| 2004/C 070E/2 | E-2625/03 från Michel-Ange Scarbonchi till kommissionenÄmne: Inrättande av en europeisk räddningstjänstenhet | 120 |
| 2004/C 070E/3 | E-2628/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Uppföljningen av Europaparlamentets resolution om sexuellt våld mot kvinnor, särskilt katolska nunnor som godkändes av Europaparlamentet den 5 april 2001 | 121 |
| 2004/C 070E/4 | E-2629/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Fallet Eurostat: handlingar som försvunnit från OLAF:s kontor | 122 |
| 2004/C 070E/5 | E-2630/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Fallet Eurostat | 123 |
| 2004/C 070E/6 | P-2653/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Prodis roll i affären Telekom Serbia | 124 |
| 2004/C 070E/7 | P-2654/03 från Anna Karamanou till rådetÄmne: Våldtäkter och kvinnohandel i Irak | 125 |
| 2004/C 070E/8 | P-2655/03 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Euronews | 126 |
| 2004/C 070E/9 | P-2656/03 från Josu Ortuondo Larrea till kommissionenÄmne: Fiskeavtal mellan Spanien och Frankrike. Arcachonavtalet | 127 |
| 2004/C 070E/0 | E-2685/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Utbyggnad av undervisningslokaler inom den grekiska tekniska utbildningen — åtgärd 5.2 i det andra operativa programmet för utbildning och inledande yrkesutbildning inom den tredje gemenskapsstödramen | 128 |
| 2004/C 070E/1 | P-2696/03 från Heinz Kindermann till kommissionenÄmne: Exportbidrag för äggalbumin | 129 |
| 2004/C 070E/2 | E-2709/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: OLAF:s undersökning om Eurostat | 130 |
| 2004/C 070E/3 | E-2721/03 från Erik Meijer till rådetÄmne: Initiativ för att skydda EU:s strävanden efter ett dynamiskt kunskapsbaserat samhälle 2010 mot oavsiktliga negativa konsekvenser av stabilitetspakten | 131 |
| 2004/C 070E/4 | P-2724/03 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Okontrollerad lagring av avfall och giftiga kemiska ämnen i Grekland och brott mot miljölagstiftningen genom en anläggning för hantering av giftigt avfall i Larymna/förvaltningsområdet Fthiotida | 132 |
| 2004/C 070E/5 | E-2733/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Subventioner till stålverket Georgsmarienhütte | 133 |
| 2004/C 070E/6 | E-2734/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Kryptering av EU-kommunikation | 134 |
| 2004/C 070E/7 | E-2740/03 från Bernd Lange till kommissionenÄmne: Återindrivning av minimala belopp inom ramen för EU: s stödprogram | 135 |
| 2004/C 070E/8 | E-2754/03 från Samuli Pohjamo till kommissionenÄmne: Möjligheter för kommissionens översättare att jobba i hemlandet | 135 |
| 2004/C 070E/9 | P-2757/03 från Marco Cappato till rådetÄmne: Den nordkoreanska atomkrisen | 136 |
| 2004/C 070E/0 | P-2766/03 från Elly Plooij-van Gorsel till kommissionenÄmne: Internationell byggsvindel | 137 |
| 2004/C 070E/1 | E-2768/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Hellenic Shipyards leveranser av beställningar från OSE | 138 |
| 2004/C 070E/2 | E-2773/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Regler för bemanning av larmcentraler i EU-länder | 139 |
| 2004/C 070E/3 | E-2774/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Klassificeringen av Hamas som en terroristorganisation | 140 |
| 2004/C 070E/4 | E-2783/03 från Cristiana Muscardini, Antonio Mussa och Adriana Poli Bortone till rådetÄmne: Val i Albanien | 140 |
| 2004/C 070E/5 | P-2800/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Tillämpningen av förordning (EG) nr 1227/2001 av den 18 juni 2001 | 141 |
| 2004/C 070E/6 | P-2824/03 från Marie Isler Béguin till kommissionenÄmne: Motorväg A28, direktivet om livsmiljöer | 142 |
| 2004/C 070E/7 | E-2831/03 från Camilo Nogueira Román till rådetÄmne: Den spanska premiärministern kritik av konventet och hans motstånd mot grundläggande element i konstitutionen | 143 |
| 2004/C 070E/8 | E-2833/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Fortbildningsprogram för arbetslösa inom ramen för OAED i Grekland | 144 |
| 2004/C 070E/9 | P-2834/03 från Gilles Savary till kommissionenÄmne: Luftfartsavtal med Förenta staterna | 145 |
| 2004/C 070E/0 | P-2835/03 från Heinz Kindermann till kommissionenÄmne: Godkännande av Terraprojektet Geoplantour — OLAF-undersökningar (kompletterande svar) | 145 |
| 2004/C 070E/1 | P-2844/03 från Isabelle Caullery till kommissionenÄmne: Stöd till lågprisflygbolag | 147 |
| 2004/C 070E/2 | E-2848/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Genomförande av direktiv 2000/53/EG | 147 |
| 2004/C 070E/3 | E-2860/03 från Jens-Peter Bonde till rådetÄmne: Artikel III-302 i utkastet till konstitution för Europeiska unionen | 148 |
| 2004/C 070E/4 | P-2862/03 från Anne André-Léonard till kommissionenÄmne: Scientologins europeiska kontor för offentliga angelägenheter och mänskliga rättigheter | 148 |
| 2004/C 070E/5 | E-2866/03 från Anne André-Léonard till rådetÄmne: Scientologikyrkans så kallade europeiska kontor för offentliga angelägenheter och mänskliga rättigheter.. | 149 |
| 2004/C 070E/6 | E-2870/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Rättslig prövning av användningen av regionen Lombardiets medel för yrkesutbildning | 150 |
| 2004/C 070E/7 | P-2871/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Forskning på mänskliga embryon och embryonala stamceller | 151 |
| 2004/C 070E/8 | E-2873/03 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Mätning av sotutsläpp från personbilar, direktiv 92/55/EEG, 96/96/EG och 1999/52/EG | 151 |
| 2004/C 070E/9 | E-2874/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Avlägsnande och bevarande av barns organ utan föräldrarnas samtycke | 153 |
| 2004/C 070E/0 | E-2879/03 från Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Teknisk kontroll av lastbilars system för att undvika döda vinklar | 153 |
| 2004/C 070E/1 | E-2888/03 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Flyg till öarna. Förklaring om allmän trafikplikt | 155 |
| 2004/C 070E/2 | E-2890/03 från Anne Jensen till kommissionenÄmne: Stöd till fabriker i f.d. DDR | 155 |
| 2004/C 070E/3 | E-2891/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Otillräckliga skyddsåtgärder på Greklands arbetsplatser | 156 |
| 2004/C 070E/4 | P-2893/03 från Ole Krarup till kommissionenÄmne: Åsidosättande av bestämmelserna om dataskydd | 157 |
| 2004/C 070E/5 | E-2894/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Arbetslivserfarenhetsprogram (STAGE) i Grekland | 158 |
| 2004/C 070E/6 | E-2899/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Utvecklingen av det offentliga underskottet och statsskulden i Grekland under 2003 | 159 |
| 2004/C 070E/7 | E-2901/03 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Åtgärder för att rädda jobben vid Alcatels anläggning i Rieti (Italien) | 159 |
| 2004/C 070E/8 | E-2908/03 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Industriprojektet Alcatel | 160 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2901/03 och E-2908/03 |
| 2004/C 070E/9 | E-2905/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Arbetslösheten i Grekland på grundval av folkräkningen 2001 | 161 |
| 2004/C 070E/0 | E-2906/03 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Genomförandet av direktiv 2001/97/EG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar | 162 |
| 2004/C 070E/1 | P-2914/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Prodis uttalande om Arafat och hans överskridande av sina befogenheter | 162 |
| 2004/C 070E/2 | P-2915/03 från Francesco Speroni till kommissionenÄmne: Prodi partisk vid folkomröstningskampanjen i Sverige | 163 |
| 2004/C 070E/3 | E-2925/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Europeisk produktivitetspakt | 163 |
| 2004/C 070E/4 | E-2928/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Programmet för regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv och SRUNA-projektet | 164 |
| 2004/C 070E/5 | E-2931/03 från Marco Cappato, Maurizio Turco, Emma Bonino, Marco Pannella, Benedetto Della Vedova, Gianfranco Dell’Alba och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Utnämningen av general Ammar till ordförande för den nationella organisationskommittén för världstoppmötet om informationssamhället | 165 |
| 2004/C 070E/6 | E-2932/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Bekämpning av varumärkesförfalskning | 166 |
| 2004/C 070E/7 | E-2933/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Koncentrationsgränser för den totala mängden DDT i fisk | 169 |
| 2004/C 070E/8 | E-2937/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kommissionens meddelande om invandring, integration och sysselsättning — Invandringens ekonomiska betydelse | 170 |
| 2004/C 070E/9 | E-2938/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kommissionens meddelande om invandring, integration och sysselsättning | 170 |
| 2004/C 070E/0 | E-2986/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Meddelande från kommissionen om invandring, integration och sysselsättning — kunskapsflykt (brain drain) | 171 |
| 2004/C 070E/1 | E-3004/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Meddelande från kommissionen om invandring, integration och sysselsättning — rösträtt för utlänningar. | 171 |
| 2004/C 070E/2 | E-3029/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kommissionens meddelande om invandring, integration och anställning — faktorer som hämmar integrationen | 172 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2937/03, E-2938/03, E-2986/03, E-3004/03 och E-3029/03 |
| 2004/C 070E/3 | E-2939/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Marknadsföring och spridning av Eures | 174 |
| 2004/C 070E/4 | E-2941/03 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från solidaritetsfonden | 175 |
| 2004/C 070E/5 | P-2950/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Framtiden för Life-programmet | 177 |
| 2004/C 070E/6 | E-2958/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Höga priser i eurozonen | 178 |
| 2004/C 070E/7 | E-2963/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Nedskärda anslag för forskning och förebyggande av olyckor | 179 |
| 2004/C 070E/8 | E-2967/03 från Marie-Thérèse Hermange till kommissionenÄmne: Europeisk barnombudsman | 180 |
| 2004/C 070E/9 | E-2968/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Eurojust | 180 |
| 2004/C 070E/0 | P-2970/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Utträde ur den gemensamma fiskeripolitiken | 181 |
| 2004/C 070E/1 | P-2976/03 från Heinz Kindermann till kommissionenÄmne: Exportbidrag för äggalbumin - min fråga P-2696/03 | 182 |
| 2004/C 070E/2 | P-2978/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Strukturfonder i Bretagne | 183 |
| 2004/C 070E/3 | E-2979/03 från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm till kommissionenÄmne: Posttjänster i Europeiska unionen | 184 |
| 2004/C 070E/4 | P-2989/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Kommissionens finansiering av European Policy center | 185 |
| 2004/C 070E/5 | P-2991/03 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Förbud mot industriellt musselfiske i Vadehavet | 186 |
| 2004/C 070E/6 | E-2998/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Inkonsekvent skattebefrielse i Förenade kungariket | 187 |
| 2004/C 070E/7 | E-2999/03 från Olivier Duhamel till kommissionenÄmne: Informationsbroschyr | 187 |
| 2004/C 070E/8 | E-3001/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis och Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Upprepade brott mot montagnardernas (befolkning som lever i Vietnams högländer) grundläggande mänskliga rättigheter | 188 |
| 2004/C 070E/9 | E-3002/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis och Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Upprepade brott mot montagnardernas (befolkning som lever i Vietnams högländer) grundläggande mänskliga rättigheter | 189 |
| 2004/C 070E/0 | E-3003/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis och Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Upprepade brott mot montagnardernas (befolkning som lever i Vietnams högländer) grundläggande mänskliga rättigheter | 189 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3001/03, E-3002/03 och E-3003/03 |
| 2004/C 070E/1 | E-3005/03 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Klassificering av äggvita | 191 |
| 2004/C 070E/2 | E-3007/03 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Det europeiska Carrefour-nätverkets roll i samband med informationsåtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken | 191 |
| 2004/C 070E/3 | P-3068/03 från Hugues Martin till kommissionenÄmne: Finansiering av organ som hyr ut lokaler till informationskontoren Info-Point Europe | 192 |
| 2004/C 070E/4 | E-3112/03 från Giacomo Santini, Elena Paciotti, Luciana Sbarbati, Giovanni Pittella, Generoso Andria, Enrico Ferri, Carlo Fatuzzo, Gianfranco Dell’Alba, Roberta Angelilli, Stefano Zappalà, Paolo Pastorelli, Antonio Di Pietro, Mauro Nobilia, Sebastiano Musumeci, Michl Ebner, Roberto Bigliardo, Catherine Guy-Quint, Adriana Poli Bortone, Fiorella Ghilardotti, Monica Frassoni, Franz Turchi, Massimo Carraro, Guido Bodrato, Francesco Musotto, Vincenzo Lavarra, Vitaliano Gemelli och Giovanni Fava till kommissionenÄmne: EU:s informationspolitik. Rättslig grund för de europeiska Carrefour- och IPE-nätverken. Behovet av akut driftstöd för 2004 | 193 |
| 2004/C 070E/5 | P-3153/03 från Evelyne Gebhardt till kommissionenÄmne: Info Point Europe | 194 |
| 2004/C 070E/6 | E-3240/03 från Thierry Cornillet till kommissionenÄmne: Indragning av administrationsbidrag till Info Point Europe | 194 |
| 2004/C 070E/7 | P-3265/03 från Maria Sanders-ten Holte till kommissionenÄmne: Info Points och informationskontor för landsbygdsutveckling | 194 |
| 2004/C 070E/8 | E-3287/03 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Europahusen | 195 |
| 2004/C 070E/9 | E-3301/03 från Nicole Thomas-Mauro till kommissionenÄmne: Infopoint Europa | 195 |
| 2004/C 070E/0 | P-3389/03 från John Hume till kommissionenÄmne: Europeiska carrefourkontor | 196 |
| 2004/C 070E/1 | P-3403/03 från John Cushnahan till kommissionenÄmne: Ekonomiskt stöd till europeiska carrefourkontor | 196 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3007/03, P-3068/03, E-3112/03, P-3153/03, E-3240/03, P-3265/03, E-3287/03, E-3301/03, P-3389/03 och P-3403/03 |
| 2004/C 070E/2 | E-3017/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Insolvens inom Grundig AG och försvar av arbetstillfällen i Portugal | 197 |
| 2004/C 070E/3 | E-3019/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsfinansiering och upprätthållande av sysselsättningen | 198 |
| 2004/C 070E/4 | E-3022/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Finansiering av forskning för förebyggande av olyckor | 198 |
| 2004/C 070E/5 | P-3024/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Behovet av att stoppa och se över stabilitetspakten | 199 |
| 2004/C 070E/6 | E-3028/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Godkännande av statligt stöd för den belgiska bilfabriken Ford i Genk och för dess underleverantörer | 200 |
| 2004/C 070E/7 | E-3031/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd inom kultursektorn | 201 |
| 2004/C 070E/8 | E-3035/03 från Marit Paulsen till kommissionenÄmne: Spårbarhetskravet enligt artikel 18.2 i förordning (EG) nr 178/2002 | 202 |
| 2004/C 070E/9 | P-3038/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Avslutande av kontrakt vid Eurostat | 203 |
| 2004/C 070E/0 | E-3046/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Bangladesh | 204 |
| 2004/C 070E/1 | E-3049/03 från Koenraad Dillen till kommissionenÄmne: Elektronisk identifiering av asylsökande | 204 |
| 2004/C 070E/2 | P-3051/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Rysslands ratificering av Kyotoprotokollet | 206 |
| 2004/C 070E/3 | E-3056/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Åtgärder för säkerställande av naturgasförsörjningen | 207 |
| 2004/C 070E/4 | E-3065/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Diskriminering av kvinnor | 208 |
| 2004/C 070E/5 | P-3067/03 från Kathalijne Buitenweg till kommissionenÄmne: Biometriska uppgifter i visumhandlingar och pass | 209 |
| 2004/C 070E/6 | E-3071/03 från Lissy Gröner till kommissionenÄmne: Gender budgeting (genusperspektiv=jämställdhetsfrågornas införande i budgeten) | 210 |
| 2004/C 070E/7 | E-3076/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Undersökning om hälsorisker för personer som bor eller arbetar i närheten av de nya UMTS-telefonmasterna (universal mobile telecommunications system) | 211 |
| 2004/C 070E/8 | E-3079/03 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 1221/97 och stöd till biodling | 213 |
| 2004/C 070E/9 | E-3084/03 från Koldo Gorostiaga Atxalandabaso till kommissionenÄmne: Protestaktion bland baskiska politiska fångar | 214 |
| 2004/C 070E/0 | E-3085/03 från Bruno Gollnisch till kommissionenÄmne: Crédit Lyonnais/Executive Life | 215 |
| 2004/C 070E/1 | E-3094/03 från Harald Ettl till kommissionenÄmne: Mobbning på arbetsplatsen | 215 |
| 2004/C 070E/2 | E-3095/03 från Koldo Gorostiaga Atxalandabaso till kommissionenÄmne: Erkännande av Baskien genom förtryck | 216 |
| 2004/C 070E/3 | E-3097/03 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Offentliggörande av resurser till EMU-kampanjen | 217 |
| 2004/C 070E/4 | E-3103/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Barnsoldater i Demokratiska republiken Kongo | 217 |
| 2004/C 070E/5 | E-3105/03 från Marianne Eriksson, Piia-Noora Kauppi och Joke Swiebel till kommissionenÄmne: Finansiering av Equal-projekt och temaområdet diskriminering på grund av sexuell läggning | 218 |
| 2004/C 070E/6 | E-3107/03 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnät | 220 |
| 2004/C 070E/7 | E-3108/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Stöd | 220 |
| 2004/C 070E/8 | P-3111/03 från Regina Bastos till kommissionenÄmne: Statligt stöd eller EU-stöd som eventuellt mottagits av det tyska holdingbolaget Rieker | 221 |
| 2004/C 070E/9 | P-3118/03 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Uppluckring av restriktionerna för parakvat | 222 |
| 2004/C 070E/0 | E-3119/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Brott mot gemenskapens direktiv 1999/70/EG | 223 |
| 2004/C 070E/1 | E-3136/03 från Lissy Gröner till kommissionenÄmne: 17 miljoner euro av EU-medel har inte använts i Bayern för 2002 | 223 |
| 2004/C 070E/2 | E-3149/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Utlokalisering av konfektionsföretaget Melka | 224 |
| 2004/C 070E/3 | E-3158/03 från Antonio Mussa till kommissionenÄmne: Erkännande av examensbevis | 225 |
| 2004/C 070E/4 | E-3162/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Fusk med medel från Europeiska socialfonden | 227 |
| 2004/C 070E/5 | E-3164/03 från Säid El Khadraoui till kommissionenÄmne: Varningsetiketter på alkoholdrycker | 228 |
| 2004/C 070E/6 | P-3166/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Kommissionens efterlevnad av EG-domstolens avgöranden | 229 |
| 2004/C 070E/7 | E-3175/03 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Finansiering av förebyggande program och sjukdomsövervakning | 230 |
| 2004/C 070E/8 | E-3176/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Livsmedelssäkerhet och utvecklingsländer | 231 |
| 2004/C 070E/9 | E-3177/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Återanvändning av medicinska instrument och medicinska hjälpmedel | 232 |
| 2004/C 070E/0 | P-3184/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: De laotiska myndigheternas arrogans | 233 |
| 2004/C 070E/1 | E-3197/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Sveriges folkomröstning om euron | 234 |
| 2004/C 070E/2 | E-3199/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Belgiens regering har övertagit telefonoperatören Belgacoms pensionsfond | 235 |
| 2004/C 070E/3 | E-3205/03 från Giles Chichester till kommissionenÄmne: Formellt klagomål angående mål 2-medel för att stödja projektet Broadband4Devon | 236 |
| 2004/C 070E/4 | P-3208/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Finansieringskris för skolorna i Londonstadsdelarna Hillingdon och Barnet | 236 |
| 2004/C 070E/5 | P-3209/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Direktivet om kliniska prövningar | 237 |
| 2004/C 070E/6 | E-3215/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Direktivet om kliniska prövningar | 237 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3209/03 och E-3215/03 |
| 2004/C 070E/7 | P-3210/03 från Pietro-Paolo Mennea till kommissionenÄmne: Illojal konkurrens i beklädnadssektorn | 238 |
| 2004/C 070E/8 | E-3211/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: EU-stöd till det europeiska nätverket mot rasism (ENAR) | 240 |
| 2004/C 070E/9 | E-3225/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Direktsändning av tjurfäktningar | 240 |
| 2004/C 070E/0 | P-3232/03 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Uppdatering av budgetbeloppen | 241 |
| 2004/C 070E/1 | E-3233/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Enhetlig undervisning om EU inom utbildningssystemen | 241 |
| 2004/C 070E/2 | E-3235/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Främjande av investering i EU-obligationer | 242 |
| 2004/C 070E/3 | E-3241/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Öppna gränser och byråkrati | 243 |
| 2004/C 070E/4 | E-3245/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Höjning av kostnaderna för sjukhusbehandlingar och avfallshantering på grund av hinder för kostnads-besparande återanvändning av medicinska instrument | 244 |
| 2004/C 070E/5 | E-3256/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Nytt angrepp mot religionsfriheten av Hanoi | 245 |
| 2004/C 070E/6 | E-3261/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Allergiska reaktioner efter förtäring av Quorn | 246 |
| 2004/C 070E/7 | P-3264/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Återhämtningsplan för liten hälleflundra — särskilda socioekonomiska åtgärder för gemenskapsflottan i NAFO: s regleringsområde | 248 |
| 2004/C 070E/8 | E-3269/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Upphävande av lagstiftning | 249 |
| 2004/C 070E/9 | E-3271/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Det cancerframkallande ämnet Bisfenol A i babyflaskor av plast | 249 |
| 2004/C 070E/0 | E-3272/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Övergångsperiod för försäljning av cigaretter | 251 |
| 2004/C 070E/1 | E-3295/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Europaskolornas stadga | 252 |
| 2004/C 070E/2 | E-3307/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Fristående ugnar | 252 |
| 2004/C 070E/3 | E-3308/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Europamuseet | 253 |
| 2004/C 070E/4 | P-3312/03 från Enrico Ferri till kommissionenÄmne: Kriterier för registrering av avelshingstar i stamböcker och gemenskapsbestämmelsernas genomförande i nationell lagstiftning | 254 |
| 2004/C 070E/5 | P-3314/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Import av brittiskt nötkött till Frankrike | 254 |
| 2004/C 070E/6 | P-3315/03 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Ersättning för mul- och klövsjuka | 255 |
| 2004/C 070E/7 | E-3324/03 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Godkännande av det farliga ogräsbekämpningsmedlet parakvat | 256 |
| 2004/C 070E/8 | E-3337/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Rättsligt skydd av undervattensverksamhet | 257 |
| 2004/C 070E/9 | E-3344/03 från Christos Folias till kommissionenÄmne: Erkännande av utbildningsbevis för grekiska medborgare | 258 |
| 2004/C 070E/0 | E-3355/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Språkminoriteter i Grekland och officiell statistik | 260 |
| 2004/C 070E/1 | E-3374/03 från John Bowis till kommissionenÄmne: Omklassificering av höft-, knä- och axelledsplastik | 261 |
| 2004/C 070E/2 | E-3386/03 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Kinesiskt certifieringssystem - Icke-tariffära hinder | 261 |
| 2004/C 070E/3 | E-3394/03 från Astrid Thors till kommissionenÄmne: Djurplågeri i vissa kandidatländer | 262 |
| 2004/C 070E/4 | P-3400/03 från Niels Busk till kommissionenÄmne: Tolkning av förordning (EG) nr 1774/2002 | 263 |
| 2004/C 070E/5 | E-3405/03 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Förvaltning av strukturfonderna | 264 |
| 2004/C 070E/6 | E-3487/03 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Franska åtgärder mot griskött från andra EU-länder | 264 |
| 2004/C 070E/7 | P-3540/03 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Snedvridning på den inre marknaden (för kött) i Frankrike | 264 |
| Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3487/03 och P-3540/03 |
| 2004/C 070E/8 | E-3514/03 från Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Kurs finansierad genom strukturfonderna | 265 |
| 2004/C 070E/9 | P-3537/03 från Philip Bushill-Matthews till kommissionenÄmne: Brandsäkerhet i hotell | 266 |
| 2004/C 070E/0 | P-3538/03 från Edward McMillan-Scott till kommissionenÄmne: Pensioner | 266 |
| 2004/C 070E/1 | P-3931/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Återuppbyggnad av områden som förstördes av skogsbränderna sommaren 2003 | 267 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   (Meddelanden)

EUROPAPARLAMENTET

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR

2004/C 070E/1

E-2576/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Återbetalning av kostnader för Viagra

1

2004/C 070E/2

E-2577/02 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Underskott i sjukförsäkringen för EU-anställda tjänstemän

1

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2576/02 och E-2577/02

2004/C 070E/3

E-2606/02 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Konkurrenssnedvridande ersättningar i handeln mellan medlemsstaterna

3

2004/C 070E/4

E-2617/02 från Michl Ebner till kommissionenÄmne: Justerade löner i Europaskolornas lönesystem

4

2004/C 070E/5

E-2627/02 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Problem i samband med genomförandet av miljöprogram

6

2004/C 070E/6

E-2637/02 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Åtgärder i syfte att skydda skogen mot luftföroreningar i Galicien (Spanien)

6

2004/C 070E/7

E-2996/02 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Åtgärder för att minska fiskeolyckorna

8

2004/C 070E/8

E-2997/02 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Åtgärder för att minska fiskeolyckorna

8

2004/C 070E/9

E-3186/02 från Eluned Morgan till kommissionenÄmne: Pensionsskydd

9

2004/C 070E/0

E-3226/02 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Säkerheten hos vägräcken för motorcyklister

10

2004/C 070E/1

E-3469/02 från Ward Beysen till kommissionenÄmne: Koncentration på den tjeckiska elmarknaden och utvidgningen

10

2004/C 070E/2

E-3542/02 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Handelsrelaterat stöd

12

2004/C 070E/3

E-3543/02 från Glenys Kinnock till kommissionenÄmne: Västsahara

13

2004/C 070E/4

E-3553/02 från Marco Cappato till kommissionenÄmne: Allvarliga kränkningar av religionsfriheten i Vitryssland

14

2004/C 070E/5

P-3614/02 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Import av råvaror från Marocko och skinnbranschen inom EU

15

2004/C 070E/6

E-3646/02 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Internering av Juan Carlos Gonzalez Leiva

16

2004/C 070E/7

E-3648/02 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Religionsfrihet i Laos

16

2004/C 070E/8

E-3734/02 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Stöd till den karibiska bananindustrin och dess överlevnad

17

2004/C 070E/9

P-3743/02 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Avrättning av tibetaner i Kina

18

2004/C 070E/0

E-3746/02 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Tibet/Kina: dödsdom mot Tenzin Deleg Rinpoche och Lobsang Dhondup

18

2004/C 070E/1

E-3750/02 från Mario Mauro till kommissionenÄmne: Förbindelserna mellan EU och Surinam

19

2004/C 070E/2

E-3751/02 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Arjan Erkel försvunnen i Dagestan

20

2004/C 070E/3

P-3851/02 från Arie Oostlander till kommissionenÄmne: Kidnappningen av Arjan Erkel i ryska republiken Dagestan

21

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3751/02 och P-3851/02

2004/C 070E/4

E-3759/02 från Jan Mulder till kommissionenÄmne: Kontroll av ursprunget till AVS-socker

21

2004/C 070E/5

E-3766/02 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Hur irritationsmoment och förseningar skall kunna undvikas vid kontrollen av transittrafiken över framtida EU-territorium mellan Ryssland och Kaliningrad

23

2004/C 070E/6

E-3790/02 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Hur polisen beter sig mot turister i kandidatländer

24

2004/C 070E/7

E-3820/02 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Eurons rörlighet gentemot andra valutor

25

2004/C 070E/8

P-3856/02 från Eija-Riitta Korhola till kommissionenÄmne: Konsumentpriserna för rättvisemärkta produkter

26

2004/C 070E/9

E-3877/02 från Jorge Hernández Mollar till kommissionenÄmne: Gemensam europeisk straffrätt

27

2004/C 070E/0

E-0155/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: EU:s budget och utvecklingssamarbete

28

2004/C 070E/1

E-0419/03 från Laura González Álvarez till kommissionenÄmne: Spanska nationella vattenresursplanen: vattenöverföring från Júcar till Vinalopó (kompletterande svar)

28

2004/C 070E/2

E-0704/03 från Baroness Sarah Ludford till kommissionenÄmne: Katt- och hundpäls

29

2004/C 070E/3

E-0730/03 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Prestige: Åtgärder till förmån för de Natura 2000-områden som drabbats

30

2004/C 070E/4

E-0897/03 från Hedwig Keppelhoff-Wiechert till kommissionenÄmne: Förslag till rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter (KOM(2001) 101); här särskilt åtgärder för marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter/artikel 10

31

2004/C 070E/5

E-1076/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Motorola Computer Group, Worldsworth Technologies Ltd och prissättning

31

2004/C 070E/6

E-1146/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Avskaffandet av korrigeringskoefficienter för pensionerna

32

2004/C 070E/7

E-1228/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Översvämningar i Moçambique

33

2004/C 070E/8

E-1236/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Försäljning av persondatorer med förprogrammerat operativsystem

34

2004/C 070E/9

E-1246/03 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Säkerheten i samband med viltfångare

35

2004/C 070E/0

E-1255/03 från Hanja Maij-Weggen till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Vietnam

36

2004/C 070E/1

E-1348/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: GATS och privatisering av vattentjänster

36

2004/C 070E/2

E-1356/03 från Margrietus van den Berg till kommissionenÄmne: Internationella förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt

38

2004/C 070E/3

E-1380/03 från Anne Jensen till kommissionenÄmne: Lönetillägg i Tyskland

39

2004/C 070E/4

E-1392/03 från Charles Tannock och Timothy Kirkhope till rådetÄmne: Följderna av skapandet av brottsrubriceringarna rasism och främlingsfientlighet för den europeiska arresteringsordern.

40

2004/C 070E/5

E-1477/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Bidrag för export av smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk, mejeriprodukter från medlemsstaterna till Vatikanstaten

42

2004/C 070E/6

E-1478/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Bidrag för export av färskt och fryst nötkött från medlemsstaterna till Vatikanstaten

42

2004/C 070E/7

E-1479/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Export av färskt och fryst nötkött från medlemsstaterna till Vatikanstaten och drift av köttdiskar i detaljhandeln i Vatikanstaten

43

2004/C 070E/8

E-1480/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Bidrag för export av socker från sockerbetor eller sockerrör och kemiskt ren sackaros i fast form från medlemsstaterna till Vatikanstaten

44

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-1477/03, E-1478/03, E-1479/03 och E-1480/03

2004/C 070E/9

E-1486/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Cyberrasism

46

2004/C 070E/0

E-1491/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Utmaningarna till följd av artikel 10

47

2004/C 070E/1

E-1501/03 från Kathleen Van Brempt till kommissionenÄmne: Farthållare på lastbilar

48

2004/C 070E/2

E-1506/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Kvaliteten på nya arbetstillfällen

49

2004/C 070E/3

E-1600/03 från Giles Chichester och Charles Tannock till kommissionenÄmne: Godtycklig expropriering av egendom i regionen Valencia i Spanien

50

2004/C 070E/4

E-1601/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Upphävande av de tillfälliga restriktionerna mot användning av fiskmjöl i djurfoder

51

2004/C 070E/5

P-1610/03 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Konduktivitet och ekologiskt hållbar vattenmängd i samband med omläggningen av floden Ebro enligt Spaniens nationella vattenplan

52

2004/C 070E/6

E-1626/03 från Caroline Jackson till kommissionenÄmne: Konsumentskydd med avseende på ägg och äggprodukter som importerats från Förenta staterna

53

2004/C 070E/7

E-1627/03 från Jan Mulder och Toine Manders till kommissionenÄmne: Ekonomiska konsekvenser av fågelpesten för producenter av kläckägg

54

2004/C 070E/8

E-1628/03 från Eija-Riitta Korhola till rådetÄmne: Främjande av rättvisemärkta produkter inom EU

55

2004/C 070E/9

P-1705/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Granskning av företaget Planistat Europe SA

56

2004/C 070E/0

P-1807/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Kommissionens affärsförbindelser med koncernen Planistat

57

2004/C 070E/1

P-1978/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: Avbrutna handelsförbindelser mellan kommissionen och koncernen Planistat

58

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1705/03, P-1807/03 och P-1978/03

2004/C 070E/2

E-1717/03 från Freddy Blak till kommissionenÄmne: Fripassagerare

59

2004/C 070E/3

E-1754/03 från Elisabeth Schroedter till kommissionenÄmne: Högbro för landförbindelse till Rügen, fråga E-0543/03

60

2004/C 070E/4

E-1755/03 från Caroline Jackson till kommissionenÄmne: Skatt på europeiska pensionsinbetalningar

62

2004/C 070E/5

E-1778/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Undersökning av asylsökandes och flyktingars kunskaper

62

2004/C 070E/6

E-1786/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Kontakt med romska icke-statliga organisationer och regeringskontor

64

2004/C 070E/7

E-1846/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Oförenlighet mellan EU-uppdrag med beslutsbefogenheter samt medlemskap i Bilderbergklubben och den trilaterala kommissionen

64

2004/C 070E/8

E-1865/03 från Anders Wijkman till kommissionenÄmne: Nationell tolkning av EU:s regelverk om skydd av utrotningshotade djur

65

2004/C 070E/9

E-1878/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Konsekvensbedömning

66

2004/C 070E/0

E-1930/03 från Lennart Sacrédeus till kommissionenÄmne: Folkomflyttningar i Sudans oljerika områden

67

2004/C 070E/1

E-1944/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Inre marknad för tv-reklam i samband med barnprogram

68

2004/C 070E/2

P-1962/03 från Georges Berthu till kommissionenÄmne: Framtida redovisningsnormer inom försäkringssektorn

69

2004/C 070E/3

E-1992/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Europa - terrorism

70

2004/C 070E/4

E-2000/03 från Jan Dhaene och Patricia McKenna till rådetÄmne: Radioaktivt utsläpp från Sellafield

71

2004/C 070E/5

E-2017/03 från Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Teknisk utrustning för lastbilar

72

2004/C 070E/6

E-2063/03 från Ioannis Marínos och Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Tillräcklig vattenförsörjning och vattenkvaliteten i Grekland

73

2004/C 070E/7

E-2065/03 från Maurizio Turco, Marco Pannella, Marco Cappato, Benedetto Della Vedova, Gianfranco Dell’Alba och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Belgiska polisens ingripanden på nederländskt territorium

74

2004/C 070E/8

E-2114/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Inresa förvägras andra besökare från europeiska icke-EU-länder med låg levnadsstandard än inbjudna personer, myndighetstjänstemän och företagare

75

2004/C 070E/9

E-2133/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Illegal invandring: Förenta staternas utrikesministerium mot Grekland och Turkiet

77

2004/C 070E/0

E-2167/03 från Erik Meijer till rådetÄmne: En varaktig lösning på de problem som är förenade med statsnamnet Makedonien och som gör rättvisa åt de olikartade kraven från makedonier, albaner och greker

79

2004/C 070E/1

P-2200/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Kommissionsordförandens tal av den 13 juni 2003 i Alessano (Lecce, Italien) om förhållandet mellan religion och den europeiska konstitutionen

79

2004/C 070E/2

E-2205/03 från Gabriele Stauner till kommissionenÄmne: OLAF:s undersökningar av Eurostat fortsätter

80

2004/C 070E/3

E-2238/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Artikel 10 i EG-fördraget och Irland

81

2004/C 070E/4

E-2289/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Löne- och pensionsnivån i Grekland

82

2004/C 070E/5

E-2309/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Ecstasy - Holland

83

2004/C 070E/6

E-2318/03 från Armando Cossutta till rådetÄmne: Europeiska medborgares rätt till personlig integritet

84

2004/C 070E/7

E-2329/03 från Piia-Noora Kauppi till kommissionenÄmne: Införlivande av tekniker för kolupptagning i direktivet om handel med utsläppsrätter

85

2004/C 070E/8

E-2336/03 från Brian Simpson till kommissionenÄmne: Projektet ACCESS: Accessing Communication for Cumbria and Enabling Sustainable Services (Bredband-skommunikation i Cumbria och tillgång till varaktiga tjänster)

86

2004/C 070E/9

E-2337/03 från Christopher Heaton-Harris till kommissionenÄmne: Alkoholkonsumtionen i europeiska städer

86

2004/C 070E/0

E-2344/03 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Byråkratin i samband med Interreg (kompletterande svar)

87

2004/C 070E/1

E-2347/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Invandrare drunknade när de försökt nå kusten i södra EU i hopp om att finna arbete och ett bättre liv..

88

2004/C 070E/2

E-2362/03 från Stavros Xarchakos till rådetÄmne: Turkiskt fartyg utför undersökningar på grekiskt territorialvatten i Egeiska havet

90

2004/C 070E/3

E-2365/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Avgränsning av fiskezonerna mellan Portugal och Spanien

91

2004/C 070E/4

P-2374/03 från Raffaele Costa till kommissionenÄmne: Entreprenader och underentreprenader i samband med Europeiska kommissionens tjänster

91

2004/C 070E/5

E-2377/03 från James Nicholson till rådetÄmne: Tecken för Europeiska unionens militärstyrkor

92

2004/C 070E/6

E-2383/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Bedömning av statsstöd

92

2004/C 070E/7

E-2385/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Bedömning av statsstöd

93

2004/C 070E/8

E-2396/03 från María Sornosa Martínez till kommissionenÄmne: Åtgärder för att bekämpa ökenutbredningen i EU

94

2004/C 070E/9

E-2414/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Tillämpning av internationella redovisningsstandarder på bolag som inte är registrerade inom EU

96

2004/C 070E/0

E-2425/03 från Maurizio Turco till rådetÄmne: Harmonisering av skatt på sparande för unionsmedborgare bosatta utanför unionen samt avskaffande av banksekretessen

98

2004/C 070E/1

E-2446/03 från Alonso Puerta och Alejandro Cercas till kommissionenÄmne: Skydd av det europeiska kulturarvet

100

2004/C 070E/2

E-2457/03 från Patricia McKenna till kommissionenÄmne: Irländska staten hindrar konkurrensen på elmarknaden

101

2004/C 070E/3

E-2463/03 från Professor Sir Neil MacCormick till kommissionenÄmne: Underåriga EU-medborgare

102

2004/C 070E/4

E-2467/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Digitala färdskrivare: Rättelser i bilaga 1B

103

2004/C 070E/5

E-2469/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Digitala färdskrivare: reviderade tidsfrister för införandet

104

2004/C 070E/6

E-2470/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Digitala färdskrivare: Typgodkännande

105

2004/C 070E/7

E-2472/03 från Marie Isler Béguin, Charles Tannock, Alima Boumediene-Thiery, Patsy Sörensen och Miquel Mayol i Raynal till rådetÄmne: Regionerna invid de yttre gränserna i ett utvidgat EU

106

2004/C 070E/8

E-2475/03 från Glenys Kinnock till rådetÄmne: Burma

108

2004/C 070E/9

E-2480/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Konserverad tonfisk från Thailand, Filippinerna och Indonesien

108

2004/C 070E/0

E-2518/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Transatlantiskt samarbete för skydd av biologisk mångfald

109

2004/C 070E/1

E-2533/03 från Gabriele Stauner till rådetÄmne: Ledamöterna av Europeiska domstolen får påökt

110

2004/C 070E/2

E-2536/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Resultatet av kompromissen rörande reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken i Portugal

111

2004/C 070E/3

E-2538/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Förslag till avveckling av den gemensamma jordbrukspolitiken och strukturfonderna — den hemliga rapporten

112

2004/C 070E/4

E-2559/03 från Robert Evans till kommissionenÄmne: Bidrag till djurtransporter

113

2004/C 070E/5

E-2587/03 från Marco Pannella till rådetÄmne: Avrättning av Faramaz Mohammadi, 19 år, ledare för studentrörelsen vid universitet i Tabriz i Iran

114

2004/C 070E/6

E-2589/03 från Philip Claeys till rådetÄmne: Eventuell uppföljning av försvarstoppmötet i Bryssel i april 2003

114

2004/C 070E/7

E-2595/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Förhållandena i Londons tunnelbana

115

2004/C 070E/8

E-2596/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Förhållandena i Londons tunnelbana

115

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2595/03 och E-2596/03

2004/C 070E/9

E-2599/03 från Camilo Nogueira Román till kommissionenÄmne: Uppförandet av fotbollsplanen vid Colégio Altamira som ingår i det kommunala idrottsanläggningsprojekt som drivs av sammanslutningen av kommuner i Condado (Galicien) inom ramen för programmet Proder (1996-1999)

116

2004/C 070E/0

P-2600/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Verksamheten i den rådgivande gruppen på hög nivå för Dialog mellan kulturerna i Medelhavsområdet och för Reflektionsgruppen för Europas andliga och kulturella dimension

117

2004/C 070E/1

E-2612/03 från Maurizio Turco, Marco Pannella, Marco Cappato och Gianfranco Dell’Alba till rådetÄmne: Föreskriften Crimen Sollicitationis från Heliga stolens högsta heliga kongregation, vars syfte är att dölja sexuella övergrepp som begåtts av präster

119

2004/C 070E/2

E-2625/03 från Michel-Ange Scarbonchi till kommissionenÄmne: Inrättande av en europeisk räddningstjänstenhet

120

2004/C 070E/3

E-2628/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Uppföljningen av Europaparlamentets resolution om sexuellt våld mot kvinnor, särskilt katolska nunnor som godkändes av Europaparlamentet den 5 april 2001

121

2004/C 070E/4

E-2629/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Fallet Eurostat: handlingar som försvunnit från OLAF:s kontor

122

2004/C 070E/5

E-2630/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Fallet Eurostat

123

2004/C 070E/6

P-2653/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Prodis roll i affären Telekom Serbia

124

2004/C 070E/7

P-2654/03 från Anna Karamanou till rådetÄmne: Våldtäkter och kvinnohandel i Irak

125

2004/C 070E/8

P-2655/03 från Daniel Hannan till kommissionenÄmne: Euronews

126

2004/C 070E/9

P-2656/03 från Josu Ortuondo Larrea till kommissionenÄmne: Fiskeavtal mellan Spanien och Frankrike. Arcachonavtalet

127

2004/C 070E/0

E-2685/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Utbyggnad av undervisningslokaler inom den grekiska tekniska utbildningen — åtgärd 5.2 i det andra operativa programmet för utbildning och inledande yrkesutbildning inom den tredje gemenskapsstödramen

128

2004/C 070E/1

P-2696/03 från Heinz Kindermann till kommissionenÄmne: Exportbidrag för äggalbumin

129

2004/C 070E/2

E-2709/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: OLAF:s undersökning om Eurostat

130

2004/C 070E/3

E-2721/03 från Erik Meijer till rådetÄmne: Initiativ för att skydda EU:s strävanden efter ett dynamiskt kunskapsbaserat samhälle 2010 mot oavsiktliga negativa konsekvenser av stabilitetspakten

131

2004/C 070E/4

P-2724/03 från Antonios Trakatellis till kommissionenÄmne: Okontrollerad lagring av avfall och giftiga kemiska ämnen i Grekland och brott mot miljölagstiftningen genom en anläggning för hantering av giftigt avfall i Larymna/förvaltningsområdet Fthiotida

132

2004/C 070E/5

E-2733/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Subventioner till stålverket Georgsmarienhütte

133

2004/C 070E/6

E-2734/03 från Glyn Ford till kommissionenÄmne: Kryptering av EU-kommunikation

134

2004/C 070E/7

E-2740/03 från Bernd Lange till kommissionenÄmne: Återindrivning av minimala belopp inom ramen för EU: s stödprogram

135

2004/C 070E/8

E-2754/03 från Samuli Pohjamo till kommissionenÄmne: Möjligheter för kommissionens översättare att jobba i hemlandet

135

2004/C 070E/9

P-2757/03 från Marco Cappato till rådetÄmne: Den nordkoreanska atomkrisen

136

2004/C 070E/0

P-2766/03 från Elly Plooij-van Gorsel till kommissionenÄmne: Internationell byggsvindel

137

2004/C 070E/1

E-2768/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Hellenic Shipyards leveranser av beställningar från OSE

138

2004/C 070E/2

E-2773/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Regler för bemanning av larmcentraler i EU-länder

139

2004/C 070E/3

E-2774/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Klassificeringen av Hamas som en terroristorganisation

140

2004/C 070E/4

E-2783/03 från Cristiana Muscardini, Antonio Mussa och Adriana Poli Bortone till rådetÄmne: Val i Albanien

140

2004/C 070E/5

P-2800/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Tillämpningen av förordning (EG) nr 1227/2001 av den 18 juni 2001

141

2004/C 070E/6

P-2824/03 från Marie Isler Béguin till kommissionenÄmne: Motorväg A28, direktivet om livsmiljöer

142

2004/C 070E/7

E-2831/03 från Camilo Nogueira Román till rådetÄmne: Den spanska premiärministern kritik av konventet och hans motstånd mot grundläggande element i konstitutionen

143

2004/C 070E/8

E-2833/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Fortbildningsprogram för arbetslösa inom ramen för OAED i Grekland

144

2004/C 070E/9

P-2834/03 från Gilles Savary till kommissionenÄmne: Luftfartsavtal med Förenta staterna

145

2004/C 070E/0

P-2835/03 från Heinz Kindermann till kommissionenÄmne: Godkännande av Terraprojektet Geoplantour — OLAF-undersökningar (kompletterande svar)

145

2004/C 070E/1

P-2844/03 från Isabelle Caullery till kommissionenÄmne: Stöd till lågprisflygbolag

147

2004/C 070E/2

E-2848/03 från Mihail Papayannakis till kommissionenÄmne: Genomförande av direktiv 2000/53/EG

147

2004/C 070E/3

E-2860/03 från Jens-Peter Bonde till rådetÄmne: Artikel III-302 i utkastet till konstitution för Europeiska unionen

148

2004/C 070E/4

P-2862/03 från Anne André-Léonard till kommissionenÄmne: Scientologins europeiska kontor för offentliga angelägenheter och mänskliga rättigheter

148

2004/C 070E/5

E-2866/03 från Anne André-Léonard till rådetÄmne: Scientologikyrkans så kallade europeiska kontor för offentliga angelägenheter och mänskliga rättigheter..

149

2004/C 070E/6

E-2870/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Rättslig prövning av användningen av regionen Lombardiets medel för yrkesutbildning

150

2004/C 070E/7

P-2871/03 från Hiltrud Breyer till kommissionenÄmne: Forskning på mänskliga embryon och embryonala stamceller

151

2004/C 070E/8

E-2873/03 från Jules Maaten till kommissionenÄmne: Mätning av sotutsläpp från personbilar, direktiv 92/55/EEG, 96/96/EG och 1999/52/EG

151

2004/C 070E/9

E-2874/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Avlägsnande och bevarande av barns organ utan föräldrarnas samtycke

153

2004/C 070E/0

E-2879/03 från Jan Dhaene till kommissionenÄmne: Teknisk kontroll av lastbilars system för att undvika döda vinklar

153

2004/C 070E/1

E-2888/03 från Joan Vallvé till kommissionenÄmne: Flyg till öarna. Förklaring om allmän trafikplikt

155

2004/C 070E/2

E-2890/03 från Anne Jensen till kommissionenÄmne: Stöd till fabriker i f.d. DDR

155

2004/C 070E/3

E-2891/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Otillräckliga skyddsåtgärder på Greklands arbetsplatser

156

2004/C 070E/4

P-2893/03 från Ole Krarup till kommissionenÄmne: Åsidosättande av bestämmelserna om dataskydd

157

2004/C 070E/5

E-2894/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Arbetslivserfarenhetsprogram (STAGE) i Grekland

158

2004/C 070E/6

E-2899/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Utvecklingen av det offentliga underskottet och statsskulden i Grekland under 2003

159

2004/C 070E/7

E-2901/03 från Antonio Tajani till kommissionenÄmne: Åtgärder för att rädda jobben vid Alcatels anläggning i Rieti (Italien)

159

2004/C 070E/8

E-2908/03 från Franz Turchi till kommissionenÄmne: Industriprojektet Alcatel

160

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2901/03 och E-2908/03

2004/C 070E/9

E-2905/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Arbetslösheten i Grekland på grundval av folkräkningen 2001

161

2004/C 070E/0

E-2906/03 från Gerhard Schmid till kommissionenÄmne: Genomförandet av direktiv 2001/97/EG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar

162

2004/C 070E/1

P-2914/03 från Mario Borghezio till kommissionenÄmne: Prodis uttalande om Arafat och hans överskridande av sina befogenheter

162

2004/C 070E/2

P-2915/03 från Francesco Speroni till kommissionenÄmne: Prodi partisk vid folkomröstningskampanjen i Sverige

163

2004/C 070E/3

E-2925/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Europeisk produktivitetspakt

163

2004/C 070E/4

E-2928/03 från Proinsias De Rossa till kommissionenÄmne: Programmet för regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv och SRUNA-projektet

164

2004/C 070E/5

E-2931/03 från Marco Cappato, Maurizio Turco, Emma Bonino, Marco Pannella, Benedetto Della Vedova, Gianfranco Dell’Alba och Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Utnämningen av general Ammar till ordförande för den nationella organisationskommittén för världstoppmötet om informationssamhället

165

2004/C 070E/6

E-2932/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Bekämpning av varumärkesförfalskning

166

2004/C 070E/7

E-2933/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Koncentrationsgränser för den totala mängden DDT i fisk

169

2004/C 070E/8

E-2937/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kommissionens meddelande om invandring, integration och sysselsättning — Invandringens ekonomiska betydelse

170

2004/C 070E/9

E-2938/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kommissionens meddelande om invandring, integration och sysselsättning

170

2004/C 070E/0

E-2986/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Meddelande från kommissionen om invandring, integration och sysselsättning — kunskapsflykt (brain drain)

171

2004/C 070E/1

E-3004/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Meddelande från kommissionen om invandring, integration och sysselsättning — rösträtt för utlänningar.

171

2004/C 070E/2

E-3029/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Kommissionens meddelande om invandring, integration och anställning — faktorer som hämmar integrationen

172

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2937/03, E-2938/03, E-2986/03, E-3004/03 och E-3029/03

2004/C 070E/3

E-2939/03 från José Ribeiro e Castro till kommissionenÄmne: Marknadsföring och spridning av Eures

174

2004/C 070E/4

E-2941/03 från Rosa Miguélez Ramos till kommissionenÄmne: Tilldelning av medel från solidaritetsfonden

175

2004/C 070E/5

P-2950/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Framtiden för Life-programmet

177

2004/C 070E/6

E-2958/03 från Armando Cossutta till kommissionenÄmne: Höga priser i eurozonen

178

2004/C 070E/7

E-2963/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Nedskärda anslag för forskning och förebyggande av olyckor

179

2004/C 070E/8

E-2967/03 från Marie-Thérèse Hermange till kommissionenÄmne: Europeisk barnombudsman

180

2004/C 070E/9

E-2968/03 från Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Eurojust

180

2004/C 070E/0

P-2970/03 från Catherine Stihler till kommissionenÄmne: Utträde ur den gemensamma fiskeripolitiken

181

2004/C 070E/1

P-2976/03 från Heinz Kindermann till kommissionenÄmne: Exportbidrag för äggalbumin - min fråga P-2696/03

182

2004/C 070E/2

P-2978/03 från Nelly Maes till kommissionenÄmne: Strukturfonder i Bretagne

183

2004/C 070E/3

E-2979/03 från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm till kommissionenÄmne: Posttjänster i Europeiska unionen

184

2004/C 070E/4

P-2989/03 från Ioannis Marínos till kommissionenÄmne: Kommissionens finansiering av European Policy center

185

2004/C 070E/5

P-2991/03 från Alexander de Roo till kommissionenÄmne: Förbud mot industriellt musselfiske i Vadehavet

186

2004/C 070E/6

E-2998/03 från Bill Newton Dunn till kommissionenÄmne: Inkonsekvent skattebefrielse i Förenade kungariket

187

2004/C 070E/7

E-2999/03 från Olivier Duhamel till kommissionenÄmne: Informationsbroschyr

187

2004/C 070E/8

E-3001/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis och Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Upprepade brott mot montagnardernas (befolkning som lever i Vietnams högländer) grundläggande mänskliga rättigheter

188

2004/C 070E/9

E-3002/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis och Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Upprepade brott mot montagnardernas (befolkning som lever i Vietnams högländer) grundläggande mänskliga rättigheter

189

2004/C 070E/0

E-3003/03 från Marco Pannella, Emma Bonino, Marco Cappato, Gianfranco Dell’Alba, Benedetto Della Vedova, Olivier Dupuis och Maurizio Turco till kommissionenÄmne: Upprepade brott mot montagnardernas (befolkning som lever i Vietnams högländer) grundläggande mänskliga rättigheter

189

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3001/03, E-3002/03 och E-3003/03

2004/C 070E/1

E-3005/03 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Klassificering av äggvita

191

2004/C 070E/2

E-3007/03 från Giacomo Santini till kommissionenÄmne: Det europeiska Carrefour-nätverkets roll i samband med informationsåtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken

191

2004/C 070E/3

P-3068/03 från Hugues Martin till kommissionenÄmne: Finansiering av organ som hyr ut lokaler till informationskontoren Info-Point Europe

192

2004/C 070E/4

E-3112/03 från Giacomo Santini, Elena Paciotti, Luciana Sbarbati, Giovanni Pittella, Generoso Andria, Enrico Ferri, Carlo Fatuzzo, Gianfranco Dell’Alba, Roberta Angelilli, Stefano Zappalà, Paolo Pastorelli, Antonio Di Pietro, Mauro Nobilia, Sebastiano Musumeci, Michl Ebner, Roberto Bigliardo, Catherine Guy-Quint, Adriana Poli Bortone, Fiorella Ghilardotti, Monica Frassoni, Franz Turchi, Massimo Carraro, Guido Bodrato, Francesco Musotto, Vincenzo Lavarra, Vitaliano Gemelli och Giovanni Fava till kommissionenÄmne: EU:s informationspolitik. Rättslig grund för de europeiska Carrefour- och IPE-nätverken. Behovet av akut driftstöd för 2004

193

2004/C 070E/5

P-3153/03 från Evelyne Gebhardt till kommissionenÄmne: Info Point Europe

194

2004/C 070E/6

E-3240/03 från Thierry Cornillet till kommissionenÄmne: Indragning av administrationsbidrag till Info Point Europe

194

2004/C 070E/7

P-3265/03 från Maria Sanders-ten Holte till kommissionenÄmne: Info Points och informationskontor för landsbygdsutveckling

194

2004/C 070E/8

E-3287/03 från Brice Hortefeux till kommissionenÄmne: Europahusen

195

2004/C 070E/9

E-3301/03 från Nicole Thomas-Mauro till kommissionenÄmne: Infopoint Europa

195

2004/C 070E/0

P-3389/03 från John Hume till kommissionenÄmne: Europeiska carrefourkontor

196

2004/C 070E/1

P-3403/03 från John Cushnahan till kommissionenÄmne: Ekonomiskt stöd till europeiska carrefourkontor

196

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3007/03, P-3068/03, E-3112/03, P-3153/03, E-3240/03, P-3265/03, E-3287/03, E-3301/03, P-3389/03 och P-3403/03

2004/C 070E/2

E-3017/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Insolvens inom Grundig AG och försvar av arbetstillfällen i Portugal

197

2004/C 070E/3

E-3019/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsfinansiering och upprätthållande av sysselsättningen

198

2004/C 070E/4

E-3022/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Finansiering av forskning för förebyggande av olyckor

198

2004/C 070E/5

P-3024/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Behovet av att stoppa och se över stabilitetspakten

199

2004/C 070E/6

E-3028/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Godkännande av statligt stöd för den belgiska bilfabriken Ford i Genk och för dess underleverantörer

200

2004/C 070E/7

E-3031/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Gemenskapsstöd inom kultursektorn

201

2004/C 070E/8

E-3035/03 från Marit Paulsen till kommissionenÄmne: Spårbarhetskravet enligt artikel 18.2 i förordning (EG) nr 178/2002

202

2004/C 070E/9

P-3038/03 från Herbert Bösch till kommissionenÄmne: Avslutande av kontrakt vid Eurostat

203

2004/C 070E/0

E-3046/03 från Claude Moraes till kommissionenÄmne: Mänskliga rättigheter i Bangladesh

204

2004/C 070E/1

E-3049/03 från Koenraad Dillen till kommissionenÄmne: Elektronisk identifiering av asylsökande

204

2004/C 070E/2

P-3051/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Rysslands ratificering av Kyotoprotokollet

206

2004/C 070E/3

E-3056/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Åtgärder för säkerställande av naturgasförsörjningen

207

2004/C 070E/4

E-3065/03 från Alexandros Alavanos till kommissionenÄmne: Diskriminering av kvinnor

208

2004/C 070E/5

P-3067/03 från Kathalijne Buitenweg till kommissionenÄmne: Biometriska uppgifter i visumhandlingar och pass

209

2004/C 070E/6

E-3071/03 från Lissy Gröner till kommissionenÄmne: Gender budgeting (genusperspektiv=jämställdhetsfrågornas införande i budgeten)

210

2004/C 070E/7

E-3076/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Undersökning om hälsorisker för personer som bor eller arbetar i närheten av de nya UMTS-telefonmasterna (universal mobile telecommunications system)

211

2004/C 070E/8

E-3079/03 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Förordning (EG) nr 1221/97 och stöd till biodling

213

2004/C 070E/9

E-3084/03 från Koldo Gorostiaga Atxalandabaso till kommissionenÄmne: Protestaktion bland baskiska politiska fångar

214

2004/C 070E/0

E-3085/03 från Bruno Gollnisch till kommissionenÄmne: Crédit Lyonnais/Executive Life

215

2004/C 070E/1

E-3094/03 från Harald Ettl till kommissionenÄmne: Mobbning på arbetsplatsen

215

2004/C 070E/2

E-3095/03 från Koldo Gorostiaga Atxalandabaso till kommissionenÄmne: Erkännande av Baskien genom förtryck

216

2004/C 070E/3

E-3097/03 från Jonas Sjöstedt till kommissionenÄmne: Offentliggörande av resurser till EMU-kampanjen

217

2004/C 070E/4

E-3103/03 från Anna Karamanou till kommissionenÄmne: Barnsoldater i Demokratiska republiken Kongo

217

2004/C 070E/5

E-3105/03 från Marianne Eriksson, Piia-Noora Kauppi och Joke Swiebel till kommissionenÄmne: Finansiering av Equal-projekt och temaområdet diskriminering på grund av sexuell läggning

218

2004/C 070E/6

E-3107/03 från Adriana Poli Bortone till kommissionenÄmne: Transeuropeiska transportnät

220

2004/C 070E/7

E-3108/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Stöd

220

2004/C 070E/8

P-3111/03 från Regina Bastos till kommissionenÄmne: Statligt stöd eller EU-stöd som eventuellt mottagits av det tyska holdingbolaget Rieker

221

2004/C 070E/9

P-3118/03 från Nicholas Clegg till kommissionenÄmne: Uppluckring av restriktionerna för parakvat

222

2004/C 070E/0

E-3119/03 från Konstantinos Hatzidakis till kommissionenÄmne: Brott mot gemenskapens direktiv 1999/70/EG

223

2004/C 070E/1

E-3136/03 från Lissy Gröner till kommissionenÄmne: 17 miljoner euro av EU-medel har inte använts i Bayern för 2002

223

2004/C 070E/2

E-3149/03 från Ilda Figueiredo till kommissionenÄmne: Utlokalisering av konfektionsföretaget Melka

224

2004/C 070E/3

E-3158/03 från Antonio Mussa till kommissionenÄmne: Erkännande av examensbevis

225

2004/C 070E/4

E-3162/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: Fusk med medel från Europeiska socialfonden

227

2004/C 070E/5

E-3164/03 från Säid El Khadraoui till kommissionenÄmne: Varningsetiketter på alkoholdrycker

228

2004/C 070E/6

P-3166/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Kommissionens efterlevnad av EG-domstolens avgöranden

229

2004/C 070E/7

E-3175/03 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Finansiering av förebyggande program och sjukdomsövervakning

230

2004/C 070E/8

E-3176/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Livsmedelssäkerhet och utvecklingsländer

231

2004/C 070E/9

E-3177/03 från Dorette Corbey till kommissionenÄmne: Återanvändning av medicinska instrument och medicinska hjälpmedel

232

2004/C 070E/0

P-3184/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: De laotiska myndigheternas arrogans

233

2004/C 070E/1

E-3197/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Sveriges folkomröstning om euron

234

2004/C 070E/2

E-3199/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Belgiens regering har övertagit telefonoperatören Belgacoms pensionsfond

235

2004/C 070E/3

E-3205/03 från Giles Chichester till kommissionenÄmne: Formellt klagomål angående mål 2-medel för att stödja projektet Broadband4Devon

236

2004/C 070E/4

P-3208/03 från Theresa Villiers till kommissionenÄmne: Finansieringskris för skolorna i Londonstadsdelarna Hillingdon och Barnet

236

2004/C 070E/5

P-3209/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Direktivet om kliniska prövningar

237

2004/C 070E/6

E-3215/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Direktivet om kliniska prövningar

237

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3209/03 och E-3215/03

2004/C 070E/7

P-3210/03 från Pietro-Paolo Mennea till kommissionenÄmne: Illojal konkurrens i beklädnadssektorn

238

2004/C 070E/8

E-3211/03 från Mogens Camre till kommissionenÄmne: EU-stöd till det europeiska nätverket mot rasism (ENAR)

240

2004/C 070E/9

E-3225/03 från Richard Corbett till kommissionenÄmne: Direktsändning av tjurfäktningar

240

2004/C 070E/0

P-3232/03 från Joan Colom i Naval till kommissionenÄmne: Uppdatering av budgetbeloppen

241

2004/C 070E/1

E-3233/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Enhetlig undervisning om EU inom utbildningssystemen

241

2004/C 070E/2

E-3235/03 från Salvador Garriga Polledo till kommissionenÄmne: Främjande av investering i EU-obligationer

242

2004/C 070E/3

E-3241/03 från Cristiana Muscardini till kommissionenÄmne: Öppna gränser och byråkrati

243

2004/C 070E/4

E-3245/03 från Erik Meijer till kommissionenÄmne: Höjning av kostnaderna för sjukhusbehandlingar och avfallshantering på grund av hinder för kostnads-besparande återanvändning av medicinska instrument

244

2004/C 070E/5

E-3256/03 från Olivier Dupuis till kommissionenÄmne: Nytt angrepp mot religionsfriheten av Hanoi

245

2004/C 070E/6

E-3261/03 från Bart Staes till kommissionenÄmne: Allergiska reaktioner efter förtäring av Quorn

246

2004/C 070E/7

P-3264/03 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna till kommissionenÄmne: Återhämtningsplan för liten hälleflundra — särskilda socioekonomiska åtgärder för gemenskapsflottan i NAFO: s regleringsområde

248

2004/C 070E/8

E-3269/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Upphävande av lagstiftning

249

2004/C 070E/9

E-3271/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Det cancerframkallande ämnet Bisfenol A i babyflaskor av plast

249

2004/C 070E/0

E-3272/03 från Marianne Thyssen till kommissionenÄmne: Övergångsperiod för försäljning av cigaretter

251

2004/C 070E/1

E-3295/03 från Graham Watson till kommissionenÄmne: Europaskolornas stadga

252

2004/C 070E/2

E-3307/03 från Christopher Huhne till kommissionenÄmne: Fristående ugnar

252

2004/C 070E/3

E-3308/03 från Philip Claeys till kommissionenÄmne: Europamuseet

253

2004/C 070E/4

P-3312/03 från Enrico Ferri till kommissionenÄmne: Kriterier för registrering av avelshingstar i stamböcker och gemenskapsbestämmelsernas genomförande i nationell lagstiftning

254

2004/C 070E/5

P-3314/03 från Peter Skinner till kommissionenÄmne: Import av brittiskt nötkött till Frankrike

254

2004/C 070E/6

P-3315/03 från Caroline Lucas till kommissionenÄmne: Ersättning för mul- och klövsjuka

255

2004/C 070E/7

E-3324/03 från Torben Lund till kommissionenÄmne: Godkännande av det farliga ogräsbekämpningsmedlet parakvat

256

2004/C 070E/8

E-3337/03 från Roberta Angelilli till kommissionenÄmne: Rättsligt skydd av undervattensverksamhet

257

2004/C 070E/9

E-3344/03 från Christos Folias till kommissionenÄmne: Erkännande av utbildningsbevis för grekiska medborgare

258

2004/C 070E/0

E-3355/03 från Stavros Xarchakos till kommissionenÄmne: Språkminoriteter i Grekland och officiell statistik

260

2004/C 070E/1

E-3374/03 från John Bowis till kommissionenÄmne: Omklassificering av höft-, knä- och axelledsplastik

261

2004/C 070E/2

E-3386/03 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Kinesiskt certifieringssystem - Icke-tariffära hinder

261

2004/C 070E/3

E-3394/03 från Astrid Thors till kommissionenÄmne: Djurplågeri i vissa kandidatländer

262

2004/C 070E/4

P-3400/03 från Niels Busk till kommissionenÄmne: Tolkning av förordning (EG) nr 1774/2002

263

2004/C 070E/5

E-3405/03 från Concepció Ferrer till kommissionenÄmne: Förvaltning av strukturfonderna

264

2004/C 070E/6

E-3487/03 från Albert Maat till kommissionenÄmne: Franska åtgärder mot griskött från andra EU-länder

264

2004/C 070E/7

P-3540/03 från Toine Manders till kommissionenÄmne: Snedvridning på den inre marknaden (för kött) i Frankrike

264

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3487/03 och P-3540/03

2004/C 070E/8

E-3514/03 från Giovanni Pittella till kommissionenÄmne: Kurs finansierad genom strukturfonderna

265

2004/C 070E/9

P-3537/03 från Philip Bushill-Matthews till kommissionenÄmne: Brandsäkerhet i hotell

266

2004/C 070E/0

P-3538/03 från Edward McMillan-Scott till kommissionenÄmne: Pensioner

266

2004/C 070E/1

P-3931/03 från Paulo Casaca till kommissionenÄmne: Återuppbyggnad av områden som förstördes av skogsbränderna sommaren 2003

267

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I (Meddelanden)

EUROPAPARLAMENTET

SKRIFTLIGA FRÅGOR MED SVAR

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/1

---

(2004/C 70 E/001)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2576/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(16 september 2002)

Ämne:   Återbetalning av kostnader för Viagra

Sjukförsäkringen för de 45 000 EU-tjänstemännen har just beslutat att under vissa förutsättningar betala tillbaka kostnaderna för potenspillret Viagra. Det är den första sjukförsäkring i Europa som gör det. Enligt den franska dagstidningen le Monde togs detta beslut just när sjukförsäkringen, som betalas av EU till två tredjedelar, för första gången någonsin uppvisar ett underskott.

Hur många EU-tjänstemän kommer i anmärkning för återbetalning av kostnader för Viagra?

Varför anser kommissionen att det är nödvändigt att låta sin sjukförsäkring omfatta Viagra?

Om erektionsstörningar är ett problem, bör då inte EU ta ett initiativ till att låta kostnader för Viagra återbetalas av sjukförsäkringarna i alla EU:s medlemsstater?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/1

---

(2004/C 70 E/002)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2577/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(16 september 2002)

Ämne:   Underskott i sjukförsäkringen för EU-anställda tjänstemän

Sjukförsäkringen för de 45 000 EU-tjänstemännen har just beslutat att under vissa förutsättningar betala tillbaka kostnaderna för potenspillret Viagra. Det är den första sjukförsäkring i Europa som gör det. Enligt den franska dagstidningen le Monde togs detta beslut just när sjukförsäkringen, som betalas av EU till två tredjedelar, för första gången någonsin uppvisar ett underskott.

Hur stort är det underskott i EU-tjänstemännens sjukförsäkring som le Monde rapporterar om?

Hur stora är sjukförsäkringens återbetalningar av kostnader för Viagra?

Anser kommissionen att det är lämpligt att ta ett beslut om återbetalning av kostnader för Viagrapiller just när sjukförsäkringen uppvisar ett underskott?

På vilket sätt tänker kommissionen åter skapa balans i sjukförsäkringens budget?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2576/02 och E-2577/02

ingivet av Neil Kinnock för kommissionen

(28 oktober 2002)

Parlamentsledamotens båda frågor syftar på en artikel som publicerades i Le Monde den 9 augusti 2002. Denna artikel, likt flera artiklar i andra tidningar, tycks vara grundade på bristande och inkorrekta uppgifter vad gäller det gemensamma sjukförsäkringssystemet. Även om tidningen rapporterar en del korrekta uppgifter, drar den också en del vilseledande och felaktiga slutsatser.

Under 2002 har det gemensamma sjukförsäkringssystemet redovisat utgifter för 128,2 miljoner euro och kvitton för 134,5 miljoner euro. Det generella resultatet var alltså ett överskott på 6,3 miljoner euro. Detta överskott lades till den ekonomiska reserven, vilket gjorts sedan 1991. För närvarande motsvarar reserven utgifter för ca 12,5 månader.

En mer detaljerad analys visar att av totalt 134,5 miljoner euro, erhölls 126,6 miljoner euro från bidrag och återstående 7,9 miljoner euro utgörs av räntor som erhålls från den ekonomiska reserven. Underskottet på 1,6 miljoner euro som Le Monde hänvisar till är skillnaden mellan bidrag och utgifter, inte inkomster och utgifter.

Totalt sett är 86000 människor försäkrade genom det gemensamma sjukförsäkringssystemet. För närvarande har ansökningar om återbetalning av kostnader för Viagra accepterats, efter en obligatorisk konsultation hos förtroendeläkaren i färre än 30 fall — 0,035 % av det totala antalet försäkrade personer.

Med tanke på de existerande fallen och antagandet att det maximala antalet utskrivna tabletter för varje enskilt fall kommer att konsumeras, kommer den totala kostnaden att vara ca 20 000 euro eller 0,015 % av det gemensamma sjukförsäkringssystemets totala årliga inkomst.

Framsteg inom områden som medicin, teknik och läkemedel leder till att det gemensamma sjukförsäkringssystemet, som vilket annat offentligt eller privat försäkringssystem, regelbundet måste gå igenom och uppdatera sitt urval av produkter och tjänster. Under den första delen av Viagras kommersialisering återbetalades inte köp av Viagra till personer som täcktes av det gemensamma sjukförsäkringssystemet. Vissa nationella sjukförsäkringar beslutade sig dock för att godkänna det, till exempel den allmänna sjukvårdsförsäkringen i Storbritannien år 1999. I andra medlemsstater som till exempel Tyskland baseras återbetalningen på individuella domstolsavgöranden. Förvaltningskommittén för sjukförsäkringssystemet yttrade sig i mars 2002 positivt i ett fall där en före detta tjänsteman begärde återbetalning för Viagra efter ett större kirurgiskt ingrepp. Efter detta antogs generella regler. Påståendet att det gemensamma sjukförsäkringssystemet är det första europeiska sjukförsäkringssystemet som tillhandahåller Viagra är därmed inte sant.

Den återkommande översynen av produkter och tjänster som täcks av det gemensamma sjukförsäkringssystemet är inte direkt kopplad till försäkringens finansiella situation. Tvärtemot är det tänkt att översynen ska garantera att försäkringen ger försäkringstagarna tillgång till effektiv och kostnadseffektiv behandling.

Flertalet medicinska behandlingar tillhandahålls med avsikt att ge lindring för tillstånd som allvarligt inverkar på livskvaliteten, snarare än att förlänga livet.

I svåra fall är erektionsstörningar ett plågsamt tillstånd som kan få betydande psykologiska effekter för den som lider av det. Andra behandlingsmetoder som inte involverar Viagra är godkända av det gemensamma sjukförsäkringssystemet, men eftersom Viagra tycks vara en mera effektiv behandlingsmetod är det i vissa fall rimligt att det gemensamma sjukförsäkringssystemet godkänner det.

Det maximala antalet tabletter som omfattas av återbetalningen är dock begränsat och godkänds endast i särskilt sällsynta fall där erektionsstörningar är en direkt konsekvens av en allvarlig sjukdom (t.ex. allvarlig diabetes) eller efter en svår prostataoperation. Alla fall måste läggas fram individuellt för förtroendeläkaren och återbetalning är strikt begränsat till de medicinska omständigheter som beskrivits ovan.

Som vi redan har förklarat ovan har det gemensamma sjukförsäkringssystemet för närvarande ett generellt överskott på 6,3 miljoner euro och alltså inte ett underskott. Det citerade ”underskottet” på 1,6 miljoner euro är begränsat till den rent operativa delen. På medellång sikt visar den ekonomiska prognosen för det gemensamma sjukförsäkringssystemets årsrapport för 2001 att, som en konsekvens av den förändrade åldersfördelningen, är det högst sannolikt att det operativa underskottet kommer att fortsätta att öka. Till och med 2010-2013 kommer dock det operativa underskottet att på ett tydligt sätt uppvägas av ekonomiska intäkter och som en konsekvens av detta kommer den ekonomiska reserven fortsätta att växa till och med det datumet. Den ekonomiska prognosen granskas årligen och om en ekonomisk obalans av försäkringen upptäcks kommer åtgärder att föreslås för att utjämna situationen på sätt som liknar de åtgärder som användes under 1990 efter det betydande underskottet som uppstod under det sena åttiotalet.

Urvalet av stöd som erbjuds av sjukförsäkringen skiljer sig betydligt mellan medlemsstaterna, mellan olika typer av försäkringar samt inom samma försäkringstyper. EU-bestämmelser om social trygghet tillhandahåller inte harmonisering utan tillhandahåller snarare samordning av de olika nationella systemen. Alla medlemsstater har frihet att besluta om detaljer för sitt nationella sociala trygghetssystem inklusive vilka förmåner som skall beviljas och under vilka omständigheter.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/3

---

(2004/C 70 E/003)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2606/02

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne:   Konkurrenssnedvridande ersättningar i handeln mellan medlemsstaterna

I EU:s medlemsstater Tyskland, Österrike och Italien skall författare, kompositörer och musikförläggare få ersättning för sin upphovsrätt.

Är det förenligt med den fria marknadens principer och EU:s intressen att ersättningar betalas för upphovsrätten för författares, musikförläggares och kompositörers produkter och att dessa ersättningar måste betalas igen innan produkterna kan säljas i Italien efter export?

Är inte ett sådant förfarande att betrakta som konkurrenssnedvridande?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 oktober 2002)

I linje med internationella förpliktelser och gemenskapslagstiftningen om upphovsrätt och närstående rättigheter, ger medlemsstaternas upphovsrättslagar upphovsmän en rad exklusiva rättigheter. Spridningsrätten ger upphovsmän rätt att kontrollera försäljning eller annan överföring av äganderätt av fysiska kopior av deras litterära, musikaliska, audiovisuella eller andra verk och att få royalties för deras spridning genom t.ex. böcker, videor eller cd-skivor.

Enligt EG-domstolens gällande rättspraxis uttöms spridningsrätten emellertid vid den första försäljningen av en kopia av ett verk i EU eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), under förutsättning att en sådan försäljning görs av upphovsrättsinnehavaren eller med dennas samtycke. Detta innebär t.ex. att när en författare eller en förläggare på författarens vägnar har marknadsfört upphovsrättsskyddade böcker i en av medlemsstaterna, kan dessa böcker cirkulera fritt i hela EU och säljas utan ytterligare tillstånd från författaren (eller förläggaren som dennes licenstagare) och utan ytterligare utbetalning av royalties.

Denna rättspraxis förenar principen om fri rörlighet för varor i EU eller EES med skyddet för immateriella rättigheter. Den har fastslagits i flera direktiv om upphovsrätt och närstående rättigheter, först med tanke på vissa former av verk t.ex. dataprogram (1) och databaser (2), och 2001 för alla typer av verk (3), t.ex. litterära verk i böcker eller musikaliska verk på cd-skivor. Man måste inhämta upphovsmannens tillstånd och betala royalties till denne vid den första spridningen av verk som skyddas av upphovsrättslagen. Om det gäller vidareförsäljning eller annan överlåtelse av äganderätt inom EU eller EES behövs inget ytterligare tillstånd och inga andra royalties behöver betalas. Kommissionen känner inte till att det skulle förekomma dubbel betalning vid vidare distribution.

Man kan också behöva betala royalties för annan användning av upphovsrättsskyddade varor t.ex. vid kopiering av ett verk, och betalningen i fråga kan krävas vid marknadsföring av vissa produkter. Dessa betalningar skulle emellertid inte utgöra någon ”dubbelbetalning” för vidare distribution, eftersom de inte är knutna till själva spridningen av upphovsrättsskyddade varor. I de flesta medlemsstater har upphovsmän t.ex. rätt till ersättning om deras verk kopieras för privat bruk. Denna ersättning krävs i regel för tom utrustning för upptagning av audio- eller audiovisuellt material och/eller på inspelningsutrustning och måste normalt sett betalas av tillverkaren eller importören. Ersättningen ska överensstämma med de allmänna principerna i artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG om upphovsrätt i informationssamhället, som medlemsstaterna ska införliva före utgången av 2002. Detta direktiv ger medlemsstaterna möjlighet att införa undantag från rättigheterna när det gäller privatkopiering, inklusive ersättningssystem. Eftersom dessa system inte har harmoniserats på EU-nivå kan dock de exakta villkoren för sådana system skilja sig från en medlemsstat till en annan. Ersättningen ges i allmänhet bara om försäljningen av produkten i fråga kommer att äga rum inom medlemsstatens territorium men inte om den ska exporteras.

---

(1)  Rådets direktiv 91/250/EEG av den 14 maj 1991 om rättsligt skydd för datorprogram, EGT L 122, 17.5.1991.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 96/9/EG av den 11 mars 1996 om rättsligt skydd för databaser, EGT L 77, 27.3.1996.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället, EGT L 167, 22.6.2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/4 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/4

---

(2004/C 70 E/004)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2617/02

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne:   Justerade löner i Europaskolornas lönesystem

Sedan september 2000 har Europaskolorna haft ett nytt lönesystem för sina lärare.

Lärarna tillsätts av myndigheterna i hemlandet och erhåller normal lärarlön i enlighet med löneskalorna i hemlandet. Inkomstskatt, arbetsgivaravgifter m.m. dras av från denna lön i hemlandet. Eftersom lärarlönerna varierar mycket mellan de olika medlemsstaterna justerar Europaskolornas styrande organ lönerna så att lärare på Europaskolorna får samma lön för samma arbete. Det nya sättet att justera löneskillnaderna är utformat just på detta sätt. Det har påpekats att olika lärare betalar olika andelar av lönen i inkomstskatt, eftersom skattesystemen i de olika medlemsstaterna skiljer sig mycket sinsemellan. Europaskolornas styrande organ har nu förklarat att denna situation är orättvis. Det styrande organet förklarade att det i framtiden, för att inrätta rättvisa förhållanden, skulle utgå ifrån det skattebelopp som en EU-tjänsteman skulle betala om han eller hon hade samma lön som en lärare vid Europaskolan, och på grundval av detta belopp minska eller öka lärarens lön i motsvarande grad.

På detta sätt påverkar det nya lönesystemet skatteförhållandet mellan lärarna och de nationella skattemyndigheterna, vilket innebär att lärarna måste ge skolan detaljerade uppgifter om den inkomstskatt de betalar i hemlandet.

Detta betyder även att allt som enligt lag minskar skattebeloppet i medlemsstaterna leder till en ökning av den summa som Europaskolorna drar av. Lärarna har emellertid fortfarande rätt att göra skatteavdrag för dessa utgifter i sina hemländer, men denna förmån dras omedelbart av från lärarens lön. I många fall, t.ex. för brittiska medborgare, leder detta till en dubbelbeskattning när det gäller pensioner.

Formella klagomål har lämnats in men avvisats som ogiltiga av Europaskolorna. Formella klagomål som inlämnats till Europaskolornas överklagandeorgan har likaså avvisats. Det verkar som om det inte existerade något överklagandeorgan utanför Europaskolornas struktur. Det beror delvis på att Europaskolorna inte accepterar att någon organisation skulle vara behörigt att bestämma över skolornas angelägenheter.

Europeiska kommissionen uppmanas sålunda förklara hur Europaskolornas juridiska situation ser ut och kontrollera om denna uppenbart mycket orättvisa situation är förenlig med gemenskapens lagstiftning.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(8 november 2002)

Som parlamentsledamoten säkert känner till så leds Europaskolorna av en styrelse, ett mellanstatligt organ som består av representanter från medlemsstaternas utbildnigsministerier eller från ministeriet för internationella kulturella relationer. I styrelsen sitter även en representant för kommissionen.

De regler som gäller för utstationerad personal på Europaskolorna som parlamentsledamoten hänvisar till antogs av Europaskolornas styrelse den 23 och 24 april 1996 inom ramen för konventionerna av den 12 april 1957 och 21 juli 1994 (1). Dessa regler trädde i kraft den 1 september 1996 med en övergångsperiod på fyra år för den dåvarande personalen. Övergångsperioden upphörde den 1 september 2000. Reglerna är baserade på överenskommelser som de avtalslutande staterna har skrivit under och som på så sätt utgör internationell lag.

De regler som parlamentsledamoten nämner bestämmer personalens grundlöner. I artikel 49 c föreskrivs följande:

| | I det fall, att beloppet av de skatteavdrag som gjorts på den nationella lönen, skiljer sig, från det belopp som skulle ha dragits av på lönen enligt förhandenvarande Stadga med tillämpning av de regler som gäller för EG-tjänstemän för den skatt som instiftats till förmån för Gemenskapen, skall en positiv eller negativ skatteutjämning göras, svarande mot skillnaden mellan de två beloppen ovan, med syftet att garantera en likhet i lönen mellan personalmedlemmar från olika länder. |
| --- | --- |

I det fall, att beloppet av de skatteavdrag som gjorts på den nationella lönen, skiljer sig, från det belopp som skulle ha dragits av på lönen enligt förhandenvarande Stadga med tillämpning av de regler som gäller för EG-tjänstemän för den skatt som instiftats till förmån för Gemenskapen, skall en positiv eller negativ skatteutjämning göras, svarande mot skillnaden mellan de två beloppen ovan, med syftet att garantera en likhet i lönen mellan personalmedlemmar från olika länder.

| | Den slutliga beräkningen av denna skatteutjämning skall göras med skatte- myndighetens slut-skattesedel som grund, men utan att innefatta eventuell annan inkomst än den nationella lönen, men med hänsyn till eventuella fiskala fördelar som minskar den nationella skatten. |
| --- | --- |

Den slutliga beräkningen av denna skatteutjämning skall göras med skatte- myndighetens slut-skattesedel som grund, men utan att innefatta eventuell annan inkomst än den nationella lönen, men med hänsyn till eventuella fiskala fördelar som minskar den nationella skatten.

Kommissionen har lagt märke till att beräkningen av kompensationsbeloppet inte är helt problemfritt oavsett om det är positivt eller negativt. Styrelsen (som består av 15 regeringsrepresentanter vilka av förklarliga skäl är väl medvetna om konsekvenserna av de olika skatterna) har dock bedömt att detta är det mest rättvisa sätt att behandla lärarna och det bästa sättet att jämställa deras skattesituation med andra gemenskapstjänstemäns skattesituation på ett relevant sätt.

Tvister mellan lärarna och skolorna kan handläggs först genom rättslig prövning av styrelsens representant vid administrativa eller finansiella ärenden, eller av Inspektorsnämnden vid utbildningsärenden. Vidare kan klagomål lämnas till överklagandenämnden som är en oberoende administrativ domstol av första och sista instans. Eftersom överklagandenämnden är ett oberoende organ är dess beslut slutligt och gällande.

Inom ramen för detta vill kommissionen gärna påpeka att en rundabordskonferens för Europaskolornas framtid, som involverar alla berörda parter, kommer att äga rum den 7 november 2002 i Bryssel. Under denna rundabordskonferens kommer tillfälle att ges att diskutera alla ärenden som har med Europaskolorna att göra.

Om parlamentsledamoten har ett speciellt ärende i åtanke kan han lämna det till kommissionen tillsammans med relevant material så att ytterligare förklaringar kan ges.

---

(1)  Konventionen angående stadgan för Europaskolorna trädde i kraft den 1 oktober 2002, första dagen i månaden efter överlämnande av alla medlemsstaters ratificeringsinstrument och de handlingar som innebär att Europeiska gemenskaperna är part i konventionen (Artikel 33 i konventionen).

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/6

---

(2004/C 70 E/005)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2627/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne:   Problem i samband med genomförandet av miljöprogram

Ekonomiska och sociala kommittén (ESK) i Grekland poängterar i en rapport att det är tveksamt huruvida Grekland kommer att kunna utnyttja resurserna ur det operativa programmet för miljön, och att det likaså är tveksamt om Grekland kan förverkliga program som är hållbara även efter det att deras finansiering upphört.

| 1. | Vilka svårigheter har kommissionen konstaterat i samband med förverkligandet av program som hänför sig till miljön och vad beror dessa svårigheter på? |
| --- | --- |

1.

Vilka svårigheter har kommissionen konstaterat i samband med förverkligandet av program som hänför sig till miljön och vad beror dessa svårigheter på?

| 2. | Löper gemenskapsresurserna för miljöprogram risk för nedskärning? |
| --- | --- |

2.

Löper gemenskapsresurserna för miljöprogram risk för nedskärning?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(30 oktober 2002)

| 1. | De inneboende svårigheterna med att sätta igång ett operativt program för miljön har samband med den tid det tar att inrätta en förvaltningsmyndighet, med behovet av att tillämpa de gällande nationella administrativa förfarandena samt även med de samfinansierade projektens komplexitet inom ramen för det föreslagna operativa programmet.
  Under mötet med övervakningskommittén i Aten i juni 2002 menade de grekiska myndigheterna att svårigheterna nästan hade undanröjts och att programmet skulle kunna börja genomföras på ett normalt sätt.
  Liknande svårigheter uppstod när miljöåtgärder inom jordbruket skulle införas som en del av programplaneringsdokumentet för landsbygdsutvecklingen 2000-2006 inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 mars 1999. |
| --- | --- |

1.

De inneboende svårigheterna med att sätta igång ett operativt program för miljön har samband med den tid det tar att inrätta en förvaltningsmyndighet, med behovet av att tillämpa de gällande nationella administrativa förfarandena samt även med de samfinansierade projektens komplexitet inom ramen för det föreslagna operativa programmet.

Under mötet med övervakningskommittén i Aten i juni 2002 menade de grekiska myndigheterna att svårigheterna nästan hade undanröjts och att programmet skulle kunna börja genomföras på ett normalt sätt.

Liknande svårigheter uppstod när miljöåtgärder inom jordbruket skulle införas som en del av programplaneringsdokumentet för landsbygdsutvecklingen 2000-2006 inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 mars 1999.

| 2. | Kommissionen garanterar, tillsammans med de grekiska myndigheterna, att införa ett övervakningssystem som särskilt avser det operativa programmet för miljö för att på så sätt undvika att gemenskapsmedlen går förlorade vid tillämpningen av N+2-regeln. Denna regel användes för första gången i slutet av 2003 och det är i detta skede för tidigt att utvärdera risken för en liknande förlust av medel.
  När det gäller landsbygdsutvecklingen som samfinansieras av garantisektionen vid EUGFJ behövs en utredning på medlemsstatsnivå, och inte på den individuella och nationella programnivån, som granskar risken för förlorade gemenskapsmedel. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen garanterar, tillsammans med de grekiska myndigheterna, att införa ett övervakningssystem som särskilt avser det operativa programmet för miljö för att på så sätt undvika att gemenskapsmedlen går förlorade vid tillämpningen av N+2-regeln. Denna regel användes för första gången i slutet av 2003 och det är i detta skede för tidigt att utvärdera risken för en liknande förlust av medel.

När det gäller landsbygdsutvecklingen som samfinansieras av garantisektionen vid EUGFJ behövs en utredning på medlemsstatsnivå, och inte på den individuella och nationella programnivån, som granskar risken för förlorade gemenskapsmedel.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/6

---

(2004/C 70 E/006)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2637/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne:   Åtgärder i syfte att skydda skogen mot luftföroreningar i Galicien (Spanien)

Risken att de värdefulla skogarna i Sydeuropa ska drabbas av luftföroreningar har medfört att gemenskapen försöker skydda dem mot sådana föroreningar genom utökad övervakning och studier av skogarnas ekosystem.

Genom rådets förordning (EEG) nr 3528/86 (1) av den 17 november 1986 om skydd av skogarna i gemenskapen mot luftföroreningar inrättades en gemenskapsåtgärd för att skydda skogarna under perioden 1987-2001 och fem huvudsakliga mål fastställdes: inrättande av ett observationsnät för skogen, utarbetande av en periodisk inventering av de skador på skogarna som uppstått, särskilt skador orsakade av luftföroreningar, genomförande av en intensiv och kontinuerlig övervakning av skogens ekosystem, genomförande av fältexperiment för att förbättra kunskaperna om effekterna av luftföroreningar liksom metoderna för att iaktta och mäta skadorna, samt utarbetande av metoder för att underhålla och återställa skadade skogar genom pilotprojekt.

Det finansiella anslaget för perioden 1997-2001 uppgick till 35,1 miljoner euro.

Kan kommissionen utförligt ange vilka åtgärder som subventionerats av EU i regionen Galicien inom ramen för denna förordning?

Har den spanska regeringen lagt fram några andra projekt i syfte att utforma framtida åtgärder för att skydda skogarna i Galicien mot luftföroreningar?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 oktober 2002)

Kommissionen vill påpeka att rådets förordning (EEG) nr 3528/86 av den 17 november 1986 om skydd av skogarna i gemenskapen mot luftföroreningar (2) senast ändrades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 804/2002 av den 15 april 2002 (3). Genom den senare förordningen förlängdes den förras giltighetstid med ett år och gemenskapens ekonomiska bidrag justerades för perioden 1997-2002 till 42,6 miljoner euro, enligt det belopp som togs upp i budgeten för 2002.

Kommissionen kan inte lämna någon detaljerad redogörelse för de åtgärder som finansierats i Galicien, eftersom de ingår bland dem som den spanska regeringen varje år föreslår för landet i sin helhet. Under perioden 1987-2002 har gemenskapen finansierat åtgärder i Spanien för sammanlagt 4498 010 euro.

Beloppet fördelar sig på följande sätt:

| — | Åtgärder för övervakning av skogen som genomförs inom ramen för det stora observationsnätet för att observera områden som fastställts på grundval av observationsytor på 16×16 km (Nivå I — Kontinuerlig övervakning).






  — | Gemenskapens bidrag: 1 859 412 euro |
| --- | --- | --- |

—

Åtgärder för övervakning av skogen som genomförs inom ramen för det stora observationsnätet för att observera områden som fastställts på grundval av observationsytor på 16×16 km (Nivå I — Kontinuerlig övervakning).

—

Gemenskapens bidrag: 1 859 412 euro

| — | Åtgärder inom ramen för skogsövervakning som genomförs på permanenta observationsytor (Nivå II — Intensiv övervakning)






  — | Gemenskapens bidrag: 1 699 601 euro |
| --- | --- | --- |

—

Åtgärder inom ramen för skogsövervakning som genomförs på permanenta observationsytor (Nivå II — Intensiv övervakning)

—

Gemenskapens bidrag: 1 699 601 euro

| — | Experiment för att öka kunskaperna om luftföroreningarnas effekter och utforska metoder för att observera och mäta dem.






  — | Gemenskapens bidrag: 938 997 euro |
| --- | --- | --- |

—

Experiment för att öka kunskaperna om luftföroreningarnas effekter och utforska metoder för att observera och mäta dem.

—

Gemenskapens bidrag: 938 997 euro

För närvarande består det spanska systemet för skogsövervakning av 620 kontinuerliga observationsytor (Nivå I) och 53 ytor för intensiv observation, av vilka 52 nivå I-områden (8,4 %) och 3 nivå II-områden (4,5 % ) är belägna i Galicien.

När det gäller framtidsplanerna har komissionen lagt fram ett förslag till en ny förordning om övervakning av skogar och miljösamspel i gemenskapen (4). Syftet med förslaget är att det skall inrättas en ny gemenskapsordning för övervakning av skogarna och miljöpåverkan för att skydda skogarna i gemenskapen. Ordningen kommer att utformas med utgångspunkt från de framsteg som gjorts genom de två rådsförorodningarna, förordning (EEG) nr 3528/86 av den 17 november 1986 om skydd av skogarna i gemenskapen mot luftföroreningar (2) och förordning (EEG) nr 2158/92 av den 23 juli 1992 om skydd av gemenskapens skogar mot bränder (5), och den kommer att innehålla nya element för att möjliggöra en utvärdering av skogarnas ekosystem i ett vidare sammanhang. Enligt förslaget skall den övervakning som sköts av medlemsstaterna, bland annat insamling av uppgifter, studier, försök och demonstrationsprojekt genomföras inom ramen för fleråriga nationella program. I det nya förslaget innebär den fleråriga utformningen inledningsvis en sexårsperiod, från 2003 till 2008.

---

(1)  EGT L 326, 21.11.1986, s. 2.

(2)  EGT L 326, 21.11.1986.

(3)  EGT L 132, 17.5.2002.

(4)  KOM(2002) 404 slutlig.

(5)  EGT L 217, 31.7.1992.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/8 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/8

---

(2004/C 70 E/007)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2996/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne:   Åtgärder för att minska fiskeolyckorna

Den 5 april 2001 antog Europaparlamentet en resolution om fiskeri: säkerhet och olycksorsaker (1) där man i punkt29 uppmanade kommissionen att, i enlighet med artikel 16.1 i ramdirektiv 89/391/EEG, utarbeta ett särdirektiv för fiskesektorn om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen.

Vilka initiativ har kommissionen tagit på detta område?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 december 2002)

Kommissionen fäster parlamentsledamotens uppmärksamhet på att denna fråga redan omfattas av rådets direktiv 93/103/EG av den 23 november 1993 om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbete ombord på fiskefartyg (trettonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (2), som är det trettonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i rådets ramdirektiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 (3).

---

(1)  EGT C 21 E, 24.1.2002, s. 359.

(2)  EGT L 307, 13.12.1993.

(3)  EGT L 183 29.6.1989.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/8 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/8

---

(2004/C 70 E/008)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2997/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne:   Åtgärder för att minska fiskeolyckorna

Den 5 april 2001 antog Europaparlamentet en resolution om fiskeri: säkerhet och olycksorsaker (1) där man i punkt 33 uppmanade näringslivet och arbetsmarknadens parter att inom ramen för en social dialog arbeta för att sluta kollektivavtal som utvecklar aspekter relaterade till säkerhet i arbetet, inbegripet yrkesoch fortbildning.

Har eller ämnar kommissionen ta initiativ till denna sociala dialog? Vilka framsteg på området har uppnåtts?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 december 2002)

I sitt meddelande ”Anpassning till förändringar i arbetsliv och samhälle: en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen 2002-2006” (2) säger kommissionen att den sociala dialogen är ett fördelaktigt instrument för att vidta förbättringsåtgärder som gör det möjligt att tillämpa gällande lagstiftning på ett effektivt sätt och ta upp alla frågor som är knutna till främjandet av välbefinnandet i arbetet, samtidigt som man tar upp särskilda risker och problem inom de olika branscherna och yrkena.

När det gäller den gemensamma fiskepolitiken säger kommissionen i meddelandet ovan att den kommer att uppmana arbetsmarknadens parter att fastställa åtgärder som syftar till att förbättra arbets- och levnadsförhållandena och säkerheten på fiskeområdet.

Inom denna ram leder kommissionen, som har till uppgift att främja och stödja den tvärfackliga och sektorsbaserade sociala dialogen, möten med arbetsmarknadens parter inom ramen för kommittén för social dialog inom havsfisket.

Arbetsmarknadens parter fastställer och behandlar teman av gemensamt intresse, t.ex. yrkesutbildning och säkerhet i arbetet.

Inom denna kommitté diskuterar parterna att inrätta ett europeiskt nätverk för yrkesutbildning och sysselsättning (Refope).

---

(1)  EGT C 21 E, 24.1.2002, s. 359.

(2)  KOM(2002) 118 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/9

---

(2004/C 70 E/009)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3186/02

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(7 november 2002)

Ämne:   Pensionsskydd

Vilka åtgärder föreslår kommissionen att man vidtar för att skydda pensioner och bidrag för anställda vid sådana EU-företag som gör bankrutt?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 december 2002)

Rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 (1) syftar till att skydda arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens. Direktivet innehåller inte bara bestämmelser om garantiinstitutionernas utbetalning av obetalda lönefordringar, utan även bestämmelser som rör social trygghet. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att underlåtenhet från arbetsgivarens sida, före inträdet av hans insolvens, att inbetala på honom ankommande obligatoriska bidrag till försäkringsinstitutionerna i enlighet med de nationella författningsreglerade socialförsäkringssystemen inte inverkar menligt på arbetstagarnas rätt till förmåner.

Medlemsstaterna skall dessutom säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas för att skydda arbetstagarnas intressen och de personers intressen som vid inträdet av arbetsgivarens insolvens redan har lämnat arbetsgivarens företag eller verksamhet, vad gäller rättigheter som tillförsäkrar dem omedelbara eller framtida ålderspensionsförmåner inbegripet efterlevandeförmåner enligt kompletterande pensionssystem utanför de nationella författningsreglerade socialförsäkringssystemen för ett eller flera företag.

---

(1)  Rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens, EGT L 283, 28.10.1980, s. 23.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/10 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/10

---

(2004/C 70 E/010)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3226/02

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2002)

Ämne:   Säkerheten hos vägräcken för motorcyklister

Vid ett sammanträffande mellan Carlos Bautista och kommissionsledamot Loyola de Palacio i september 2001 medgav kommissionsledamoten att vägräckenas nuvarande utformning är farlig för motorcyklister. Hon försäkrade att omedelbara åtgärder skulle vidtas för att lösa detta problem.

| 1. | Kan kommissionen redogöra för vilka åtgärder som vidtagits för att förbättra säkerheten hos vägräcken för motorcyklister? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen redogöra för vilka åtgärder som vidtagits för att förbättra säkerheten hos vägräcken för motorcyklister?

| 2. | Vilka är kommissionens framtida planer för att förbättra säkerheten hos vägräcken för motorcyklister? |
| --- | --- |

2.

Vilka är kommissionens framtida planer för att förbättra säkerheten hos vägräcken för motorcyklister?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(18 december 2002)

Den bristande säkerheten för motorcyklister betraktas som ett stort problem av kommissionen. Man angriper därför frågan från flera olika håll. Det bör dock observeras att det är medlemsstaternas ansvar att utrusta vägarna med effektiva trafiksäkerhetssystem, däribland skyddsräcken.

Kommissionen har givit mandat till det europeiska standardiseringsorganet CEN att utarbeta en ny harmonsierad europeisk standard baserad på den redan befintliga EN 1317 för trafiksäkerhetssystem. Enligt den nya standarden måste sådana system CE-märkas. System som släpps ut på marknaden måste därmed uppfylla vissa gemensamma minimkrav. I sin nuvarande form innehåller standarden emellertid inga särskilda mc-tester. För närvarande finns ett antal olika alternativ till försökslösningar för denna problemgrupp.

Hantering av olycksdrabbade områden och information till mc-förare om vägsträckor där motorcykelolyckor är särskilt vanliga anses vara effektivt på kort sikt. Kommissionen har därför aviserat ett förslag till direktiv om hantering av olycksdrabbade sträckor i sitt arbetsprogram för 2003 (1).

---

(1)  KOM(2002) 590 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/10 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/10

---

(2004/C 70 E/011)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3469/02

från Ward Beysen (NI) till kommissionen

(6 december 2002)

Ämne:   Koncentration på den tjeckiska elmarknaden och utvidgningen

Den tjeckiska regeringen förbereder för närvarande en företagskoncentration genom att aktiebolaget CEZ a.s. förvärvar aktier i åtta regionala eldistributionsföretag från statens egendomsfond. Detta publicerades i den officiella handelstidningen den 24 juli 2002.

Detta initiativ kommer dels att innebära en vertikal integration av produktion och leverans av elektricitet på den tjeckiska marknaden, dels en horisontell integration av distributörerna. Till följd av detta kommer den nya CEZ-gruppen att kontrollera mer än 70 procent av elproduktionen och 2/3 av landets elleveranser.

Det är därför nödvändigt att få klarhet i följande frågor.

| 1. | Skulle den föreslagna koncentrationen få negativa effekter på berörda marknader, särskilt för produktion, försäljning och handel mellan marknadsaktörer och konsumenter från Tjeckien och aktörer från EU? |
| --- | --- |

1.

Skulle den föreslagna koncentrationen få negativa effekter på berörda marknader, särskilt för produktion, försäljning och handel mellan marknadsaktörer och konsumenter från Tjeckien och aktörer från EU?

| 2. | Skulle den föreslagna koncentrationen kunna påverka konkurrensen negativt och till och med tillintetgöra fördelarna av avregleringen av elmarknaden? Skulle den kunna påverka urval och priser för konkurrenter och konsumenter? Skulle den kunna påverka potentiella och nuvarande investerares intresse? Skulle den kunna hindra utvecklingen av objektiva, transparenta och icke-diskriminerande marknadsvillkor? |
| --- | --- |

2.

Skulle den föreslagna koncentrationen kunna påverka konkurrensen negativt och till och med tillintetgöra fördelarna av avregleringen av elmarknaden? Skulle den kunna påverka urval och priser för konkurrenter och konsumenter? Skulle den kunna påverka potentiella och nuvarande investerares intresse? Skulle den kunna hindra utvecklingen av objektiva, transparenta och icke-diskriminerande marknadsvillkor?

| 3. | Är köpeskillingen ett pris som skulle nås om dessa aktier i de regionala distributörerna skulle ha sålts genom ett offentligt anbudsförfarande? Om inte, skulle koncentrationen kunna utgöra offentligt stöd i form av en subventionerad aktieförsäljning? |
| --- | --- |

3.

Är köpeskillingen ett pris som skulle nås om dessa aktier i de regionala distributörerna skulle ha sålts genom ett offentligt anbudsförfarande? Om inte, skulle koncentrationen kunna utgöra offentligt stöd i form av en subventionerad aktieförsäljning?

| 4. | I samband med koncentrationen skall CEZ sälja en del av sina aktier i CEPS, det största tjeckiska eldistributionsföretaget, till social- och arbetsministeriet och till ett annat företag som är helägt av statens egendomsfond. Om det pris som skall betalas till CEZ för dessa aktier ligger mycket över ett rimligt marknadspris, utgör då detta stöd till CEZ från offentliga medel? I kombination med den subventionerade försäljningen som nämns under 3, utgör detta en form av korssubvention från statens sida? Skulle detta kunna påverka handeln mellan Tjeckien och EU, med tanke på konkurrensfördelen för CEZ? |
| --- | --- |

4.

I samband med koncentrationen skall CEZ sälja en del av sina aktier i CEPS, det största tjeckiska eldistributionsföretaget, till social- och arbetsministeriet och till ett annat företag som är helägt av statens egendomsfond. Om det pris som skall betalas till CEZ för dessa aktier ligger mycket över ett rimligt marknadspris, utgör då detta stöd till CEZ från offentliga medel? I kombination med den subventionerade försäljningen som nämns under 3, utgör detta en form av korssubvention från statens sida? Skulle detta kunna påverka handeln mellan Tjeckien och EU, med tanke på konkurrensfördelen för CEZ?

| 5. | Omfattas denna koncentration av artikel 79 i associeringsavtalet mellan Tjeckien och EU där det föreskrivs att Tjeckien skall utveckla energisektorn enligt marknadsekonomins regler? Och är denna koncentration förenlig med gemenskapens regelverk och EU:s konkurrensregler? |
| --- | --- |

5.

Omfattas denna koncentration av artikel 79 i associeringsavtalet mellan Tjeckien och EU där det föreskrivs att Tjeckien skall utveckla energisektorn enligt marknadsekonomins regler? Och är denna koncentration förenlig med gemenskapens regelverk och EU:s konkurrensregler?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 januari 2003)

Kommissionen fortsätter att bevaka utvecklingen i energisektorn i Tjeckien med avseende på gemenskapens regelverk på energiområdet, Tjeckiens åligganden i fråga om konkurrenspolitik enligt Europaavtalet och landets åtaganden i samband med anslutningsförhandlingarna.

Emellertid omfattas den koncentration som parlamentsledamoten hänvisar till av de tjeckiska konkurrensmyndigheternas behörighet, eftersom unionens förordning beträffande företagskoncentrationer enbart gäller företag med en omsättning om minst 250 miljoner euro inom gemenskapen.

Med beaktande av ovanstående kan följande anmärkningar göras som ett svar på de frågor som väckts:

| 1. | Det är möjligt att koncentrationen av produktion, försäljning och handel i någon mån kan begränsa konkurrensens omfattning på den nationella marknaden, och ur denna synpunkt är den därför inte idealisk. |
| --- | --- |

1.

Det är möjligt att koncentrationen av produktion, försäljning och handel i någon mån kan begränsa konkurrensens omfattning på den nationella marknaden, och ur denna synpunkt är den därför inte idealisk.

| 2. | Den föreslagna koncentrationen omintetgör inte de fördelar som den pågående liberaliseringsprocessen medför. Det bör noteras att de potentiella kunderna kommer att behålla rätten att fritt välja elproducent. Producenten kommer därefter att i lag garanteras tillgång till överförings- och distributionsnätet. Vidare förblir ansvaret för utvecklingen av öppna och icke-diskriminerande marknadsvillkor hos den energitillsynsmyndighet som inrättats i enlighet med regelverket. |
| --- | --- |

2.

Den föreslagna koncentrationen omintetgör inte de fördelar som den pågående liberaliseringsprocessen medför. Det bör noteras att de potentiella kunderna kommer att behålla rätten att fritt välja elproducent. Producenten kommer därefter att i lag garanteras tillgång till överförings- och distributionsnätet. Vidare förblir ansvaret för utvecklingen av öppna och icke-diskriminerande marknadsvillkor hos den energitillsynsmyndighet som inrättats i enlighet med regelverket.

| 3. | Den nationella konkurrensmyndigheten har ansvaret för att säkerställa att det pris som betalas för de regionala distributionsföretagens aktier inte utgör ett dolt statligt stöd. |
| --- | --- |

3.

Den nationella konkurrensmyndigheten har ansvaret för att säkerställa att det pris som betalas för de regionala distributionsföretagens aktier inte utgör ett dolt statligt stöd.

| 4. | Likaledes har den nationella konkurrensmyndigheten ansvaret för att säkerställa att försäljningspriset för elöverföringsföretaget ÈEPS inte innebär ett dolt statligt stöd. |
| --- | --- |

4.

Likaledes har den nationella konkurrensmyndigheten ansvaret för att säkerställa att försäljningspriset för elöverföringsföretaget ÈEPS inte innebär ett dolt statligt stöd.

| 5. | Koncentrationen omfattas av artikel 64 i associeringsavtalet mellan Tjeckien och unionen vad beträffar tillämpningen av gemenskapens regelverk på konkurrensområdet. |
| --- | --- |

5.

Koncentrationen omfattas av artikel 64 i associeringsavtalet mellan Tjeckien och unionen vad beträffar tillämpningen av gemenskapens regelverk på konkurrensområdet.

Den politik som förs av den tjeckiska regeringen står inte i strid mot unionens regelverk i fråga om konkurrens och liberalisering. Vissa europeiska företag i elsektorn är vertikalt integrerade och EU:s gällande direktiv om liberalisering i dessa sektorer kräver endast en separering i fråga om förvaltning och bokföring, inte juridiskt eller ägandemässigt. Kommissionens förslag till ett nytt direktiv för el- och gasmarknaderna skulle därutöver kräva juridisk separering, men i Tjeckien är så redan fallet.

Det tjeckiska elöverföringsföretaget är ett oberoende rättssubjekt, vilket är förenligt med Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 16 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el (1).

---

(1)  EGT L 27, 30.1.1997.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/12 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/12

---

(2004/C 70 E/012)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3542/02

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(11 december 2002)

Ämne:   Handelsrelaterat stöd

Kan kommissionen förklara hur man kommer att beräkna det stödbelopp som AVS-länderna skall vara berättigade till i form av handelsrelaterat stöd?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(27 januari 2003)

Sedan ett tag har man i utvecklingssamarbetet med länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) ägnat uppmärksamhet åt handelsrelaterat stöd. Detta har skett på olika sätt, exempelvis genom att det ingått som central beståndsdel i stödet till regionala integrationsinitiativ eller för åtgärder i specifika frågor, t.ex. förbättring av tulluppgifter. I många fall har det handelsrelaterade stödet ingått i en större insats, t.ex. exportfrämjande åtgärder inom jordbruket eller infrastrukturutveckling.

Trots att handelsfrågorna är så viktiga innehåller Cotonouavtalet inga bestämmelser om särskilda anslag till handelsrelaterat stöd. Inom ramen för de budgetmedel som är tillgängliga för nationella och regionala program är det dialogen med och bland mottagare och intressenter som avgör anslagets storlek. Det görs således ingen särskild uträkning av vilket belopp som skall ges till handelsrelaterat stöd. Samma sak gäller för alla andra större utvecklingsområden.

I riktlinjerna för den nionde europeiska utvecklingsfonden (EUF) beträffande regional programplanering föreslogs ett anslag på minst 20 % till handelsrelaterat stöd. När de flesta regionala program nu har avslutats står det klart att denna siffra kraftigt har överskridits: anslaget till regional integration och handelsrelaterat stöd i de regionala vägledande programmen ligger på mellan 40 och 50 % av det ursprungliga beloppet, dvs. 280-350 miljoner euro. De regionala infrastrukturprogrammen har också betydande inslag av åtgärder för att underlätta handeln. Dessutom finns det medel internt i AVS-länderna av vilka 50 miljoner euro har öronmärkts för handelsrelaterat stöd.

Eftersom de nationella strategidokumenten och vägledande programmen ofta innehåller icke-tidsbegränsade program för kapacitetsuppbyggnad och tekniskt bistånd, går det för närvarande inte att ange någon exakt siffra för den andel som rör det handelsrelaterade stödet. Grovt räknat skulle det handelsrelaterade stödet kunna uppgå till ca 150 miljoner euro.

Om man till dessa siffror lägger vissa interna AVS-program (inklusive stöd till förberedelserna för avtal med Världshandelsorganisationen (WTO) och för de ekonomiska partnerskapsavtalen (EPA) samt till efterlevnad av sanitära och fytosanitära regler) som nyligen inletts, är minst 600 miljoner euro tillgängliga för handelsrelaterat stöd till AVS-länderna under de närmaste åren.

Kommissionen har för avsikt att i enlighet med rekommendationerna i dess nyligen framlagda meddelande om handel och utveckling (1) utnyttja översynen vid halva tiden av landstrategierna och de regionala strategierna för att undersöka vilka medel som är tillgängliga för handelsrelaterat stöd.

Det är till sist viktigt att nämna att frågan om att på ett bättre sätt integrera handelspolitiska frågor i strategidokumenten för fattigdomsminskning och andra nationella och regionala utvecklingsplaner kommer att tas upp i dialogen om policyfrågor med utvecklingsländerna i samarbete med övriga utvecklingspartner. Kommissionen spelar dessutom en viktig roll i den integrerade ramen för handels-relaterat tekniskt bistånd till de minst utvecklade länderna och har gått med på att agera som förmedlare i tre av de minst utvecklade AVS-länderna.

---

(1)  KOM(2002) 513 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/13

---

(2004/C 70 E/013)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3543/02

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(11 december 2002)

Ämne:   Västsahara

Håller kommissionen med om att Marocko gör allt för att slippa diskutera Västsaharafrågan? Är det inte uppenbart att Marocko anstränger sig för att journalister inte skall få fritt tillträde till Västsahara? Hur anser kommissionen att oljeborrningar påverkar utsikterna för en fredlig lösning på frågan, i synnerhet med tanke på att nordamerikanska och franska företag undersöker förekomsten av olja utanför den afrikanska kusten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 januari 2003)

Kommissionen har inga bevis för att Marocko skulle försöka undvika att Västsaharafrågan tas upp. Kommissionen kan tvärtom i själva verket bekräfta att Marockos utrikesminister Benaïssa under sitt senaste besök i Bryssel öppet tog upp frågan i sina diskussioner med kommissionens företrädare.

Västsaharakonflikten finns också på dagordningen för FN:s säkerhetsråd, som kommer att behandla frågan i slutet av januari 2003, dvs. en kort tid efter det att FN:s generalsekreterare har lagt fram en ny rapport om situationen i Västsahara.

Kommissionens syn på Västsaharakonflikten är att endast en lösning som parterna i konflikten är eniga om kommer att bli framgångsrik. Därför fortsätter kommissionen att stödja Kofi Annans, FN:s generalsekreterare, och James Baker III:s, Kofi Annans personliga sändebud, ansträngningar för att få parterna att nå en rättvis, varaktig och ömsesidigt godtagbar lösning.

Kommissionen har inte fått in några klagomål och inte heller funnit något omnämnande i rapporten ”Reporters without Borders 2002 Report” om att Marocko skulle anstränga sig för att journalister inte skall få fritt tillträde till Västsahara.

Kommissionen anser att frågan om vilken inverkan undersökningen av oljeförekomsten i Västsahara kan ha på möjligheterna att nå en fredlig lösning på konflikten inte är särskilt relevant.

FN:s rättschef har gjort en grundlig genomgång av andra synpunkter på undersökningen av oljeförekomsten i Västsahara i sitt rättsliga yttrande av den 29 januari 2002 till säkerhetsrådets ordförande.

Kommissionen är den största givaren av humanitärt bistånd till de västsahariska flyktingarna genom Kontoret för humanitärt bistånd (ECHO) i samverkan med dess partner bland de icke-statliga organisationerna. Biståndet utgörs av livsmedel och läkemedel och uppgick till 81 miljoner euro åren 1993-2001 samt ytterligare 14,3 miljoner euro för den övergripande planen 2002. Kommissionen uppmanar vidare parterna att vidta förtroendeskapande åtgärder, t.ex. frigivning av krigsfångar, underlättande av kontakter och besök för medlemmar i familjer som blivit åtskilda samt respekt för civila rättigheter. Sådana åtgärder kommer att bidra till att bättre förutsättningar skapas för en givande dialog mellan parterna.

Vid ministertrojkans senaste sammanträde i Alger den 5 juni 2002 framförde unionen samtidigt för Marocko, Algeriet och Polisario EU:s synpunkter och krav som gällde de humanitära aspekterna av Västsaharakonflikten. Unionen bekräftade sitt stöd för FN:s ansträngningar för att finna en ömsesidigt godtagbar lösning och manade båda parterna i konflikten att lösa problemet med personer vars öde är okänt och frige dem som hållits fångna sedan konfliktens början. Unionen uppmanade också till fullständig respekt för de civila och de mänskliga rättigheterna inom de västsahariska territorierna. Vidare uppmanades parterna att underlätta kontakter och besök för medlemmar i familjer som blivit åtskilda till följd av konflikten.

Slutligen bör betydelsen i detta sammanhang av att associeringsavtalen med Marocko (1) och Algeriet (2) ratificeras inte underskattas. Genom dessa avtal införs en regelbunden och institutionaliserad politisk dialog mellan unionen och respektive land.

---

(1)  I kraft sedan den 1 mars 2000.

(2)  Avtalet undertecknades i Valencia den 22 april 2002 och ratificerades av Europaparlamentet den 11 oktober 2002. Det måste ratificeras av alla berörda nationella parlament innan det kan träda i kraft.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/14

---

(2004/C 70 E/014)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3553/02

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(12 december 2002)

Ämne:   Allvarliga kränkningar av religionsfriheten i Vitryssland

Det vitryska parlamentet godkände nyligen en ny lag om religionstillhörighet som förbjuder religiösa organisationer som inte har registrerats av staten att utöva någon som helst verksamhet. Lagen inför dessutom censur på religiös litteratur och betraktar religiös verksamhet som utövas i hemmen som olaglig.

Dessa bestämmelser är bara en del av en lagstiftningsmässig och politisk ram som omfattar kraftiga inskränkningar i religionsfriheten för icke-ortodoxa medborgare. Nedan följer tre exempel på sådana inskränkningar.

| a) | De vitryska myndigheternas vägran att registrera vissa religiösa organisationer (protestantiska organisationer, Vitryska självständiga ortodoxa kyrkan, orientaliska religiösa rörelser och fyra reformerta judiska samfund) innebär en faktisk diskriminering till förmån för den ortodoxa kyrkan. |
| --- | --- |

a)

De vitryska myndigheternas vägran att registrera vissa religiösa organisationer (protestantiska organisationer, Vitryska självständiga ortodoxa kyrkan, orientaliska religiösa rörelser och fyra reformerta judiska samfund) innebär en faktisk diskriminering till förmån för den ortodoxa kyrkan.

| b) | Tillämpningen av ett dekret som antogs av ministerrådet 1995 begränsar religiösa samfunds verksamhet i ett försök att skydda den rysk-ortodoxa kyrkan och hejda framväxten av evangeliska religioner. |
| --- | --- |

b)

Tillämpningen av ett dekret som antogs av ministerrådet 1995 begränsar religiösa samfunds verksamhet i ett försök att skydda den rysk-ortodoxa kyrkan och hejda framväxten av evangeliska religioner.

| c) | Det har införts bestämmelser angående tillstånd för utländska religionsutövare att komma in i landet, enligt vilka företrädare för utländska religiösa organisationer endast kan bjudas in om den statliga kommissionen för religiösa och nationella frågor i förväg har givit sitt samtycke. Kommissionens beslut inte kan överklagas. |
| --- | --- |

c)

Det har införts bestämmelser angående tillstånd för utländska religionsutövare att komma in i landet, enligt vilka företrädare för utländska religiösa organisationer endast kan bjudas in om den statliga kommissionen för religiösa och nationella frågor i förväg har givit sitt samtycke. Kommissionens beslut inte kan överklagas.

Vilka diplomatiska, politiska och ekonomiska påtryckningar avser kommissionen att utöva för att få den vitryska regeringen att garantera samtliga medborgare i Vitryssland religionsfrihet, rätten att bilda religiösa föreningar, frihet att byta religion och frihet att utöva sin religion?

Anser inte kommissionen det vara lämpligt att omedelbart se över hur effektiva dess program inom ramen för Tacis är och att överväga möjligheten att stänga Taciskontoret i Vitryssland till dess att de allvarliga kränkningarna av de demokratiska rättigheterna i landet får en lösning?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 januari 2003)

Även kommissionen är oroad över den nyligen antagna lagen i Vitryssland om samvetsfrihet och religiösa organisationer. Lagen innebär ett allvarligt brott mot religionsfriheten. EU uttryckte i oktober 2002 genom en gemensam hänvändelse från cheferna för unionens beskickningar till de vitryska myndigheterna (biträdande utrikesminister Aleksandr Sytjev) sin oro innan lagen undertecknades av president Aleksandr Lukasjenko. Dessutom gjorde EU ett uttalande i OSSE:s (Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa) ständiga råd den 10 oktober 2002 genom vilket man vädjade till president Lukasjenko att inte underteckna lagförslaget.

EU kan bara djupt beklaga att lagen stadfästes den 31 oktober 2002, vilket ledde till ytterligare ett uttalande från EU i OSSE:s ständiga råd den 14 november 2002. I det uttalandet anmodades de vitryska myndigheterna att ompröva denna lagstiftning och uppmanade OSSE:s rådgivar- och observatörsgrupp (AMG), som för närvarande placerats i Wien, att noggrant följa verkställigheten av lagen och att avge rapport om detta till det ständiga rådet. EU är redo att ta upp enskilda fall av brott mot Vitrysslands OSSE-åtaganden avseende samvets- och religionsfrihet.

EU är alltjämt allvarligt oroad över den allmänna bristen på framsteg när det gäller demokratiska reformer samt över den tilltagande försämringen av de individuella friheterna och yttrandefriheten i Vitryssland. Mot bakgrund av att OSSE:s rådgivar- och observatörsgrupp i Minsk faktiskt drogs in den 14 oktober 2002 har EU-medlemsstaterna vid mötet i rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) i november beslutat att vägra utfärda visering till president Lukasjenko, presidentens kanslichef, premiärministern och fyra andra ministrar samt ordföranden för den nationella säkerhetskommittén.

EU håller fast vid att kontakterna med det civila samhället i Vitryssland bör fortsätta, liksom biståndet till aktörer inom det civila samhället, och i detta syfte har 5 miljoner euro tilldelats inom 2002-2003 års Tacisåtgärdsprogram. Dessutom inleds snart, inom ramen för samarbetet mellan EU och OSSE, ett tvåårsprogram för att stödja de demokratiska krafterna och det civila samhället. Kommissionen kommer att följa projektens effektivitet, men med tanke på det nuvarande ekonomiska biståndet anser kommissionen inte att det vore klokt att reagera mot den nya lagen om samvetsfrihet och religiösa organisationer genom att stänga Taciskontoret i Minsk.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/15

---

(2004/C 70 E/015)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3614/02

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(9 december 2002)

Ämne:   Import av råvaror från Marocko och skinnbranschen inom EU

Skinnbranschen inom EU har stora svårigheter att importera skinn och läder från Marocko. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta inom ramen för associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och Konungariket Marocko, mot bakgrund av dessa problem som orsakar branschen allvarliga skador och minskar företagens konkurrenskraft?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(17 januari 2003)

Kommissionen är fullt medveten om vilka konsekvenser de av Marocko tillämpade exportrestriktionerna får för det råmaterial som står till EU-industrins förfogande. Kommissionen har påpekat detta faktum för de marockanska myndigheterna och har hänvisat till bestämmelserna i associeringsavtalet mellan Marocko och gemenskapen. Enligt detta skall det inte finnas några kvantitativa restriktioner för handeln (export och import) mellan de båda parterna.

De marockanska myndigheterna har dessutom angivit att exportrestriktionerna infördes sedan deras export av oberedda hudar ökat kraftigt till följd av en omfattande epidemi bland boskapen över hela världen. De angav också att denna ökade efterfrågan ledde till en allvarlig brist på råmaterial för den inhemska industrin i Marocko.

Framställningar har gjorts till Marocko i detta avseende, men hittills utan att exportrestriktionerna ändrats i någon betydande utsträckning eller avskaffats. Kommissionen kommer tillsammans med den europeiska industrin att undersöka marknads- och försörjningssituationen för produkterna i fråga i syfte att ta reda på i vilken utsträckning de marockanska påståendena om bristande tillgång bestyrks av en analys av de faktiska omständigheterna. Givetvis åligger det Marocko att bevisa att det råder brist på försörjningssidan. Frågan kommer därefter att tas upp vid det nästkommande mötet i associeringsrådet, som är planerat att äga rum i slutet av februari 2003, och under vilket kommissionen kommer att överväga möjligheten att åberopa bestämmelserna i associeringsavtalet med Marocko i syfte att råda bot på situationen.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/16

---

(2004/C 70 E/016)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3646/02

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(17 december 2002)

Ämne:   Internering av Juan Carlos Gonzalez Leiva

Kommissionen vet att Juan Carlos Gonzalez Leiva, som är ordförande för ”Cuban Human Rights Foundation” och ”Brotherhood of the Independent Blind People of Cuba” sedan mars 2002 hålls i fängelse i Holguín på Kuba (se skriftliga frågan E-1458/02 (1)).

Vet kommissionen också att denne man blir misshandlad och slagen och hotar dö av undernäring?

Är kommissionen beredd att vidta åtgärder och utöva påtryckningar på myndigheterna på platsen för att utverka ett slut på våldsmetoderna mot människorättsaktivister på Cuba?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(14 februari 2003)

Kommissionen hålls fortlöpande underrättad om Juan Carlos Gonzalez Leivas situation. Enligt uppgift vägde människorättskämpen endast 40,5 kilo i början av januari 2003 till följd av den hungerstrejk han genomförde mellan den 4 september 2002 och den 25 december 2002 i protest mot de anklagelser som riktades mot honom och de andra människorättskämpar som berörs på området.

Kommissionen har vid upprepade tillfällen gjort de kubanska myndigheterna uppmärksamma både på Juan Carlos Gonzalez Leivas situation och på situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i allmänhet. På samma sätt som när det gäller andra partnerländer är och förblir den situation som råder i landet när det gäller de mänskliga rättigheterna en viktig aspekt av förbindelserna med Kuba. Kommissionen anser att engagemang och dialog sannolikt är den bästa metoden för att främja en positiv utveckling på detta område.

---

(1)  EGT C 28 E, 6.2.2003, s. 109.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/16

---

(2004/C 70 E/017)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3648/02

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(17 december 2002)

Ämne:   Religionsfrihet i Laos

Kommissionen vet att det knappast finns någon religionsfrihet i Laos.

Vet kommissionen också att åtminstone 39 kristna arresterats för sin tros skull i Laos under perioden juni-augusti 2002 och hålls fängslade under usla villkor?

Är kommissionen beredd att utöva påtryckningar på myndigheterna i Laos så att dessa fångar släpps och det görs en omläggning av politiken i fråga om religionsfrihet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(29 januari 2003)

Kommissionen känner till rapporterna om att religionsfriheten i Laos fortfarande är begränsad och rapporterna om att medlemmar av kristna grupper förföljs eller fängslas på grund av sin religiösa tillhörighet.

Vad gäller de specifika händelser som tas upp i den skriftliga frågan har förfrågningar hos de parter unionen samarbetar med i Laos inte givit några tillförlitliga bekräftelser.

I den laotiska författningen fastställs visserligen rättigheten och friheten att ha eller inte ha en religiös tro, men myndigheterna förefaller trots detta i praktiken inskränka religionsfriheten, särskilt för ickebuddistiska grupper.

Toleransnivån för religiösa bruk förefaller också variera mellan olika regioner. Det finns rapporter om att troende och deras andliga ledare har gripits och fängslats utan att några anklagelser framförts. Vissa kristna har blivit dömda för att de samlats ”i syfte att skapa samhällelig oro”. I vissa rapporter nämns svårigheter för religiösa grupper som försöker inrätta nya gudstjänstlokaler.

Kommissionens delegation i Bangkok, som handhar förbindelserna med Laos, följer tillsammans med medlemsstaternas beskickningar noga dessa frågor och andra frågor som har med de mänskliga rättigheterna i Laos att göra. Kommissionen har vid ett flertal tillfällen betonat nödvändigheten av att respekten för de medborgerliga och politiska rättigheterna, bl.a. religionsfriheten, stärks i Laos. Den kommer att få ännu bättre möjligheter att ta upp dessa frågor med den laotiska regeringen när dess delegation i Vientiane väl har öppnats. Detta kommer att ske under 2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/17

---

(2004/C 70 E/018)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3734/02

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne:   Stöd till den karibiska bananindustrin och dess överlevnad

I juni 2002 sände ministerrådet AVS-EG en resolution till Europaparlamentet, rådet och kommissionen för att göra institutionerna uppmärksamma på att det nya banansystemet orsakat så låga priser att det finns risk för att AVS-leverantörer trängs ut från marknaden. De flesta av leverantörerna har inga alternativa marknader, och systemet har redan skapat enorma sociala och ekonomiska problem och undergräver de mål man nått i kampen mot fattigdom.

Problemet beror på att man genomfört den andra fasen i avtalet mellan EU och Förenta staterna, vilket innebar att 100 000 ton av kvoten överfördes från AVS-leverantörer (kvot C) till de s.k. dollarleverantörerna (kvot B). Detta ledde till att den totala volymen bananer på marknaden ökade med 100 000 ton, vilket gjorde det möjligt för EU:s stormarknader att bedriva en mycket konkurrenskraftig prispolitik.

Kommer kommissionen att tillåta att den särskilda ramen för bistånd och Stabexmedel används på ett flexiblare sätt för att bevilja tillfälligt stöd som kan göra det möjligt för odlare att få nödvändiga inkomster tills de kan dra nytta av de ekonomiska fördelarna från förbättrad produktivitet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(28 februari 2003)

Kommissionen har redan diskuterat prissituationen inom bananindustrin vid flera sammanträden med partnerländerna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) och tagit upp deras problem.

Målen med den särskilda ramen för bistånd i enlighet med artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 856/1999 av den 22 april 1999 om att inrätta en särskild ram för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer (1) är att öka konkurrenskraften eller stödja diversifieringen. Till dags dato har inget projekt avvisats med den motiveringen att det inte berättigar till bistånd. Tekniskt bistånd har givits för modernisering av bananindustrin i AVS-länderna och samtidigt har projekt godkänts för olika former av bistånd till bananodlarna, inbegripet socialt stöd och utbildningsprogram. Direkt inkomststöd kan emellertid inte beviljas inom den särskilda ramen för bistånd och således skulle stöd till insatsvaror i odlingen i denna form inte tillåtas.

Den särskilda ramen för bistånd kompletteras med en mycket flexibel användning av Stabexmedel för att stödja den sociala och mänskliga utvecklingen genom bostadsprojekt, pensioner, skolor och privata initiativ.

Det nya instrument (FLEX) som ingår i anslag B i finansprotokollet till Cotonouavtalet och som ersätter Stabex kan mycket väl utgöra en möjlig finansieringskälla i framtiden, under förutsättning att banansektorn uppfyller de krav som ställs.

---

(1)  EGT L 108, 27.4.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/18 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/18

---

(2004/C 70 E/019)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3743/02

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(13 december 2002)

Ämne:   Avrättning av tibetaner i Kina

Känner kommissionen till att en kinesisk domstol den 2 december fällde en dödsdom över två tibetaner, Tenzin Delek Rinpoche och Lobsang Dhondup, för påstådd inblandning i ett bombattentat?

Vet kommissionen om att de bevis som ligger till grund för domen är synnerligen knapphändiga och tvivelaktiga?

Är kommissionen beredd att mycket snart vidta åtgärder för att sätta press på de kinesiska myndigheterna för att hindra verkställandet av dödsdomarna, varav det första infaller den 12 december och det andra inom två år?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 januari 2003)

Kommissionen har underrättats om att två tibetaner, Tenzin Delek Rinpoche och Lobsang Dhondup, dömdes till döden den 2 december 2002 för påstådd inblandning i ett bombattentat. Kommissionen har också noterat att den bevisning som domen byggde på och det sätt på vilket rättegången höll har ifrågasatts.

Unionen uttryckte omedelbart officiellt sin oro över domen för de kinesiska myndigheterna. Detta skedde inom den tidsfrist som myndigheterna ställt upp så att de dödsdömda tibetanerna kan överklaga domen. Överklaganden har sedermera lämnats in (i december 2002).

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/18 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/18

---

(2004/C 70 E/020)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3746/02

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(20 december 2002)

Ämne:   Tibet/Kina: dödsdom mot Tenzin Deleg Rinpoche och Lobsang Dhondup

En domstol i provinsen Sichuan i västra Kina har avkunnat dödsdomar över Tenzin Deleg Rinpoche, en inflytelserik tibetansk munk, liksom över hans medhjälpare Lobsang Dhondup, efter en rättegång som av talrika internationella organisationer anses ha varit allt annat än opartisk. De kinesiska myndigheterna har inte gått ut med några som helst upplysningar om rättegången mot Rinpoche och Dhondup, men Radio Free Asia har citerat en släkting till en av de dödsdömda, som bekräftat att dessa förvägrats advokathjälp. Tenzin Deleg Rinpoche och Lobsang Dhondup anklagades av de kommunistiska myndigheterna på orten för att ha stått bakom en rad bombattentat, av vilka två förövats i fjol i regionen Ganze i Sichuan och ett tredje i provinshuvudstaden Chengdu och anklagelserna grundade sig på vad en före detta medhjälpare till Rinpoche vittnat om, nämligen att Rinpoche uppdragit åt honom att utföra ett av dessa attentat, samt på ”bekännelser” som avlagts av Rinpoche själv inför polisen under det han suttit i fängsligt förvar efter att han arresterats den 7 april 2002. Enligt dessa ”bekännelser” skulle han ha spelat en ledande roll vid detta attentat liksom vid sex andra attentat som tidigare förövats i Ganze och ditintills inte blivit uppklarade.

Enligt olika källor, också inom Folkrepubliken Kina, kan Rinpoche och Dhondup ha blivit utsedda till måltavla på grund av sin verksamhet som fredskämpar. Under de senaste åren hade Rinpoche stått under strikt uppsyn från de kinesiska myndigheternas sida. De hade försökt arrestera honom 1998 efter att han utan officiellt tillstånd försökt grunda ett kloster och gått i spetsen för protester mot att ett lokalt trävarubolag skövlat skogen i regionen.

Vad känner kommissionen till om rättegången mot Tenzin Deleg Rinpoche och Lobsang Dhondup och vilka initiativ avser kommissionen ta för att de omedelbart skall få resning i målet och en sådan rättegång som uppfyller internationella normer i fråga om rättvisa och opartiskhet? Har kommissionen redan officiellt givit till känna för de behöriga kinesiska myndigheterna sin förkastelsedom över de uppenbara kränkningar av sina grundläggande rättigheter som Tenzin Deleg Rinpoche och Lobsang Dhondup råkat ut för? Är kommissionen medveten om att de kinesiska myndigheternas handlingssätt i denna fråga helt och fullt strider mot de signaler som givits om en dialog med Dalai Lama, en dialog som dessa samma myndigheter sänt ut till statsmakterna i väst och till tibetanska exilmyndigheter genom att för några månader sedan bjuda in två särskilda representanter för Dalai Lama till Kina och Tibet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 februari 2003)

Kommissionen har underrättats om de dödsdomar som den 2 december 2002 avkunnades mot de två tibetanerna Tenzin Delek Rinpoche och Lobsang Dhondup för påstådd medverkan i ett bombattentat. Kommissionen är också medveten om vilken bevisning domen grundade sig på och hur rättegången genomfördes.

EU uttryckte omedelbart sin oro för de kinesiska myndigheterna och har haft flera officiella kontakter med de kinesiska myndigheterna med anledning av de fängslade tibetanerna. Kommissionen är också medveten om att Förenta staternas och Australiens regeringar hos de kinesiska myndigheterna intervenerat på de två fängslade tibetanernas vägnar.

Enligt de uppgifter som kommissionen har tillgång till har de två tibetanerna överklagat domen, vilket innebär att avrättningen inte kan genomföras förrän domen prövats av Kinas folkdomstol (China's People's Court).

Kommissionen kommer att fortsätta att följa detta mål och situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i Tibet på nära håll.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/19 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/19

---

(2004/C 70 E/021)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3750/02

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(20 december 2002)

Ämne:   Förbindelserna mellan EU och Surinam

I maj 2000 höll man presidentval i Surinam. Valet blev en radikal vändpunkt efter de senaste årens politiskt instabila situation.

Ronald Venetiaan sitter nu åter på presidentposten, och med honom har nya åtgärder vidtagits, till exempel bättre kontroll av de statliga utgifterna, minskade subventioner och ökade skatteinkomster. Regeringen har dock beslutat att låta marknaden styra växelkursen och sluta finansiera budgetunderskottet genom att öka penningmängden.

Den nya regeringen har dock tagit över ett land på gränsen till konkurs och det krävs ytterligare reformer, som riskerar att leda till bankrutt.

Vilken roll spelar kommissionen i landets demokratiseringsprocess och vad har kommissionen för strategi för att stimulera den ekonomiska och sociala utvecklingen i Surinam?

Kan kommissionen särskilt säga om den har för avsikt att upprätta bilaterala avtal med Surinam?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(28 februari 2003)

Gemenskapen bidrog med 2 miljoner euro till den process som ledde till de allmänna valen i maj 2000, vilka uppfattades som fria och rättvisa. Valobservatörer från medlemsstaterna deltog.

Den demokratiska process som landet har genomgått under de senaste åren har bedömts positivt av kommissionen och det internationella samfundet. Dess konsolidering är nu en prioritet och är ämnet för den ständiga dialog som förs mellan regeringen, det civila samhället och det internationella samfundet. Kommissionen spelar en aktiv roll i samordning med medlemsstaterna.

Under perioden 2001-2002 förbättrade regeringen statens finanser. På grund av globala makroeknomiska bakslag och en ökning av lönerna inom den offentliga sektorn med 30 % år 2002 håller situationen nu på att försämras. Regeringen har helt nyligen slutit avtal på gruvområdet som torde kunna leda till att sitationen förbättras, men resultatet kan förväntas först på medellång sikt.

När det gäller avtal har Surinam varit part i samtliga Lomékonventioner och har ratificerat Cotonouavtalet. Ett landstrategidokument enligt Cotonouavtalet undertecknades av kommissionen och Surinam i juli 2002. Strategin (19,1 miljoner euro) är inriktad på transportinfrastruktur, inbegripet förbättring av dess institutionella och rättsliga ramar, samt åtgärder för att skapa förutsättningar för ekonomisk tillväxt. Dessutom omfattas Surinam av den särskilda ramen för bistånd till traditionella bananleverantörer (11 miljoner euro har anslagits under de senaste fyra åren) och förmånsbehandling när det gäller importen av ris till EU.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/20 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/20

---

(2004/C 70 E/022)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3751/02

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(20 december 2002)

Ämne:   Arjan Erkel försvunnen i Dagestan

Vet kommissionen att nederländaren Arjan Erkel, som arbetar för Läkare utan gränser i Schweiz, den 12 augusti 2002 bortförts i Machatjkala, huvudstaden i den ryska delrepubliken Dagestan?

Vet kommissionen att familjen inte hört någonting om Arjan Erkel sedan dessa?

Är kommissionen beredd att hänvända sig med förfrågningar till de ryska myndigheterna om vad som skett med Arjan Erkel samt arbeta för att få honom fri?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/21 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/21

---

(2004/C 70 E/023)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3851/02

från Arie Oostlander (PPE-DE) till kommissionen

(23 december 2002)

Ämne:   Kidnappningen av Arjan Erkel i ryska republiken Dagestan

Den 12 augusti 2002 kidnappades Arjan Erkel (32) från schweiziska Läkare Utan Gränser av tre okända beväpnade män i Machatjkala, huvudstad i den ryska republiken Dagestan. Fram till nu har ingen hört något mer av honom.

Är kommissionen beredd att vidta åtgärder hos den ryska regeringen som kan bidra till att Arjan Erkel släpps fri och kan återvända till Nederländerna?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3751/02 och P-3851/02

ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(30 januari 2003)

Kommissionen är utomordentligt bekymrad över vad som hänt Arjan Erkel, uppdragsansvarig för organisationen ”Läkare utan gränser” i Schweiz, som bortfördes i Dagestan den 12 augusti 2002, bara några veckor efter det att en annan humanitär hjälparbetare, Nina Davidovitj, hade bortförts i Tjetjenien.

Kommissionen reagerade officiellt genom ett uttalande av ordförandeskapet den 26 augusti 2002 i vilket bortförandet av båda dessa personer med skärpa fördömdes och det krävdes att de oskadda omedelbart skulle friges. EU:s ordförandeskap utnyttjade dessutom tillfället att i samband med frisläppandet den 20 november 2002 av två medarbetare i Internationella rödakorskommittén, vilka sedermera också hade kidnappats, på nytt ge uttryck för sin oro och kräva att de två hjälparbetare som fortfarande saknas omedelbart skulle friges.

Samtidigt följer kommissionen fallet mycket noggrant. Frågan har tagits upp vid flera möten med de ryska myndigheterna och kommissionen kommer att fortsätta göra detta till dess att Arjan Erkel oskadd har frigivits. Frågan om vad som hänt de båda hjälparbetarna togs på nytt upp i Moskva den 23 december 2002 i samband med en gemensam de marsch av Europeiska unionens trojka, Förenta staterna, Schweiz och Nederländerna hos Ryska federationens migrationsminister, Andrej Tjernienko. Dessvärre har de ryska myndigheterna inte visat den samarbetsvilja som kommissionen hade förväntat. Helt nyligen, den 10 januari, utnyttjade kommissionsledamoten Poul Nielson tillfället att i samband med frigivandet av Nina Davidovitj offentligt kräva omedelbar frigivning av Arjan Erkel.

Organisationen ”Läkare utan gränser” i Schweiz, som stöds finansiellt av kontoret för humanitärt bistånd via ”Läkare utan gränser” i Holland, var en av de mycket få internationella organisationer som var verksamma i Dagestan vid tidpunkten i fråga och tillhandahöll grundläggande hälso- och sjukvård till den utsatta tjetjenska och den lokala befolkningen i denna fattiga republik inom Ryska federationen. Sedan bortförandet av Arjan Erkel har ”Läkare utan gränser” tvingats upphöra med all verksamhet där och den omständigheten att organisationen inte finns kvar innebär ytterligare ett slag mot dem som drabbats av konflikten i Tjetjenien och som Arjan Erkel med stort mod hade begett sig till Dagestan för att hjälpa.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/21 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/21

---

(2004/C 70 E/024)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3759/02

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(23 december 2002)

Ämne:   Kontroll av ursprunget till AVS-socker

I sitt svar på min skriftliga fråga E-2533/02 (1) framhåller kommissionen att det nog är möjligt att utföra kontroller av ursprunget till AVS-socker, men att några sådana kontroller ännu inte gjorts. Kommissionen framhåller rentav att den inte har några skäl att anta att det socker som importeras med stöd av sockerprotokollet kommer från någon annanstans än bara från länder i Afrika, Västindien och Stillahavs-området. Med tanke på vilka enorma skillnader det råder mellan världsmarknadspriset och priset inom Europeiska unionen förefaller det verkligen att finnas en god anledning till att göra sådana kontroller.

| 1. | Varför har kommissionen inte begagnat sig av möjligheten att utföra kontroller? |
| --- | --- |

1.

Varför har kommissionen inte begagnat sig av möjligheten att utföra kontroller?

| 2. | När har kommissionen för avsikt att utföra sådana kontroller? |
| --- | --- |

2.

När har kommissionen för avsikt att utföra sådana kontroller?

| 3. | På vilket sätt och hur ofta har kommissionen för avsikt att i framtiden utföra sådana kontroller av ursprunget till socker som importeras från de 48 fattigaste länderna (inom ramen för förslaget om ”allt utom vapen” och AVS-sockerprotokollet)? |
| --- | --- |

3.

På vilket sätt och hur ofta har kommissionen för avsikt att i framtiden utföra sådana kontroller av ursprunget till socker som importeras från de 48 fattigaste länderna (inom ramen för förslaget om ”allt utom vapen” och AVS-sockerprotokollet)?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(12 februari 2003)

Kommissionen är väl medveten om risken för bedrägeri när det gäller ursprunget för känsliga produkter som socker, inte enbart socker från de berörda staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) utan också från andra partner med förmånsbehandling.

| 1. | Det faktum att kommissionen inte har genomfört några kontrollbesök på platsen innebär inte att man inte skulle kontrollera ursprunget för det socker som importeras från AVS-länderna inom ramen för ordningen för förmånstull. Kontroller sker kontinuerligt på grundval av handlingar (ursprungsintyg) som krävs vid förmånsexport till gemenskapen. Redan i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2533/02 (2) konstateras det att de ursprungsintyg som bör användas för ansökan om förmånsbehandling vid import från AVS-staterna till gemenskapen anges i protokoll 1 i bilaga V till Cotonouavtalet. Protokollet innehåller också bestämmelser om administrativt samarbete mellan partnerländerna, och de gäller bl.a. kontrollen av att de ursprungsintyg som uppvisas vid import är äkta och av att uppgifterna på intygen är riktiga. Generellt bör det också påpekas att det är importmedlemsstaten och inte kommissionen som ansvarar för kontrollen av ursprungsintygen. |
| --- | --- |

1.

Det faktum att kommissionen inte har genomfört några kontrollbesök på platsen innebär inte att man inte skulle kontrollera ursprunget för det socker som importeras från AVS-länderna inom ramen för ordningen för förmånstull. Kontroller sker kontinuerligt på grundval av handlingar (ursprungsintyg) som krävs vid förmånsexport till gemenskapen. Redan i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2533/02 (2) konstateras det att de ursprungsintyg som bör användas för ansökan om förmånsbehandling vid import från AVS-staterna till gemenskapen anges i protokoll 1 i bilaga V till Cotonouavtalet. Protokollet innehåller också bestämmelser om administrativt samarbete mellan partnerländerna, och de gäller bl.a. kontrollen av att de ursprungsintyg som uppvisas vid import är äkta och av att uppgifterna på intygen är riktiga. Generellt bör det också påpekas att det är importmedlemsstaten och inte kommissionen som ansvarar för kontrollen av ursprungsintygen.

| 2. | Det finns tillräckliga bestämmelser för kontroll av ursprungsintyg i efterhand, och tullmyndigheterna i importlandet utför kontroller antingen i form av stickprov eller när myndigheterna har grundade skäl att betvivla handlingarnas äkthet, de berörda produkternas ursprungsstatus eller efterlevnaden av andra bestämmelser i protokollet. Dessutom offentliggjorde kommissionen den 5 december 2000 (3) en icke uttömmande förteckning över de omständigheter som i första hand kan ge upphov till grundade tvivel beträffande ursprung. För socker från AVS-staterna har kommissionen för närvarande inte vetskap om något som skulle berättiga att kommissionen i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning offentliggör ett tillkännagivande för importörerna om att det råder grundade tvivel beträffande importen av socker med ursprung i AVS-staterna. Det huvudsakliga syftet med dylika tillkännagivanden är att uppmana till systematisk kontroll av ursprungsintyg för den berörda importen. |
| --- | --- |

2.

Det finns tillräckliga bestämmelser för kontroll av ursprungsintyg i efterhand, och tullmyndigheterna i importlandet utför kontroller antingen i form av stickprov eller när myndigheterna har grundade skäl att betvivla handlingarnas äkthet, de berörda produkternas ursprungsstatus eller efterlevnaden av andra bestämmelser i protokollet. Dessutom offentliggjorde kommissionen den 5 december 2000 (3) en icke uttömmande förteckning över de omständigheter som i första hand kan ge upphov till grundade tvivel beträffande ursprung. För socker från AVS-staterna har kommissionen för närvarande inte vetskap om något som skulle berättiga att kommissionen i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning offentliggör ett tillkännagivande för importörerna om att det råder grundade tvivel beträffande importen av socker med ursprung i AVS-staterna. Det huvudsakliga syftet med dylika tillkännagivanden är att uppmana till systematisk kontroll av ursprungsintyg för den berörda importen.

| 3. | Innehållet i principerna och mekanismerna för kontroll av ursprunget är identiskt för varor som importeras enligt Cotonouavtalet och varor som omfattas av ”Allt-utom-vapen”-ordningen. Dessutom är socker en av de produkter som enligt rådets förordning (EG) nr 2501/2001 (4), som även gäller ”Allt-utom-vapen”-ordningen, skall följas upp av kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna. Denna uppföljning har tills vidare inte pekat på något behov av ytterligare särskild ursprungskontroll när det gäller socker från de minst utvecklade länderna.
  Vid misstanke om bedrägeri kan kommissionen likväl genomföra nödvändiga stickprov och undersökningar efter överenskommelse och i nära samarbete med myndigheterna i exportlandet. |
| --- | --- |

3.

Innehållet i principerna och mekanismerna för kontroll av ursprunget är identiskt för varor som importeras enligt Cotonouavtalet och varor som omfattas av ”Allt-utom-vapen”-ordningen. Dessutom är socker en av de produkter som enligt rådets förordning (EG) nr 2501/2001 (4), som även gäller ”Allt-utom-vapen”-ordningen, skall följas upp av kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna. Denna uppföljning har tills vidare inte pekat på något behov av ytterligare särskild ursprungskontroll när det gäller socker från de minst utvecklade länderna.

Vid misstanke om bedrägeri kan kommissionen likväl genomföra nödvändiga stickprov och undersökningar efter överenskommelse och i nära samarbete med myndigheterna i exportlandet.

---

(1)  EGT C 110 E, 8.5.2003, s. 66.

(2)  EGT C 110 E, 8.5.2003, s. 66.

(3)  EGT C 348, 5.12.2000.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 2501/2001 av den 10 december 2001 om tillämpning av en ordning med allmänna tullförmåner under tiden 1 januari 2002-31 december 2004 — Uttalanden till rådets förordning om tillämpning av en ordning med allmänna tullförmåner under tiden 1 januari 2002-31 december 2004, EGT L 346, 31.12.2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/23

---

(2004/C 70 E/025)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3766/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(23 december 2002)

Ämne:   Hur irritationsmoment och förseningar skall kunna undvikas vid kontrollen av transittrafiken över framtida EU-territorium mellan Ryssland och Kaliningrad

| 1. | Känner kommissionen till att 960 000 personer 2001 reste med tåg över framtida EU-territorium i Litauen, mellan provinsen (oblasten) Kaliningrad, som ligger som ett separat område vid Östersjön, och andra delar av Ryssland, som inte gränsar till detta område? Många av de resande åkte till billig ”platzkartni” -tariff, medan 105 000 valde det dyrare färdmedlet flyg. |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till att 960 000 personer 2001 reste med tåg över framtida EU-territorium i Litauen, mellan provinsen (oblasten) Kaliningrad, som ligger som ett separat område vid Östersjön, och andra delar av Ryssland, som inte gränsar till detta område? Många av de resande åkte till billig ”platzkartni” -tariff, medan 105 000 valde det dyrare färdmedlet flyg.

| 2. | Nyligen införde andra tullförvaltningar än Litauens stränga kontroller av tågresande. Mobiltelefoner och utländsk valuta kontrolleras och vid gränsen mellan Vitryssland och Litauen måste icke-ryssar resa tillbaka till Minsk för att där köpa visum. Är förklaringen till dessa kontroller att de är en förberedelse inför den framtida tillämpningen av det system för transittrafik som EU och Ryska federationen kommit överens om i november 2002? |
| --- | --- |

2.

Nyligen införde andra tullförvaltningar än Litauens stränga kontroller av tågresande. Mobiltelefoner och utländsk valuta kontrolleras och vid gränsen mellan Vitryssland och Litauen måste icke-ryssar resa tillbaka till Minsk för att där köpa visum. Är förklaringen till dessa kontroller att de är en förberedelse inför den framtida tillämpningen av det system för transittrafik som EU och Ryska federationen kommit överens om i november 2002?

| 3. | I vad mån är den irritation som sedan november 2002 uppstått bland tågresande medvetet framkallad för att man strax skall kunna ge EU skulden för de tidsödande kontrollerna samt för att varor tas i beslag och de resande måste betala dryga kostnader för genomfarten? |
| --- | --- |

3.

I vad mån är den irritation som sedan november 2002 uppstått bland tågresande medvetet framkallad för att man strax skall kunna ge EU skulden för de tidsödande kontrollerna samt för att varor tas i beslag och de resande måste betala dryga kostnader för genomfarten?

| 4. | Vem skall betala bygget av en ny snabb direkt järnvägsförbindelse mellan Vitryssland och Kaliningrad över litauiskt eller polskt territorium? Kommer den att ingå i de transeuropeiska näten? När kommer den att vara färdig så att det inte mera behövs några gränskontroller? |
| --- | --- |

4.

Vem skall betala bygget av en ny snabb direkt järnvägsförbindelse mellan Vitryssland och Kaliningrad över litauiskt eller polskt territorium? Kommer den att ingå i de transeuropeiska näten? När kommer den att vara färdig så att det inte mera behövs några gränskontroller?

Källa: den nederländska dagstidningen ”De Volkskrant” av den 4 december 2002.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 februari 2003)

| 1. | Kommissionen känner till uppskattningar gjorda av de ryska myndigheterna enligt vilka det totala antalet resande med tåg mellan Kaliningradregionen och övriga Ryssland under år 2001 uppgick till 960 000, och antalet resande med bil till 620 000. I fråga om flygresor har kommissionen inte tillgång till rysk statistik. Kommissionen konstaterar dock att man bör förhålla sig kritisk till alla statistiska uppgifter så länge som ett transiteringssystem för ryska medborgare saknas. I synnerhet är det oklart huruvida de olika siffror som publicerats uteslutande syftar på direkt transitering från Kaliningrad till resten av Ryssland eller om de även inkluderar småskalig gränstrafik eller resor till eller från Vitryssland. De litauiska myndigheternas uppskattning av t.ex. antalet transiteringar av ryska medborgare med alla typer av landtransport via Litauen till Kaliningradregionen under år 2001 var betydligt lägre: 500 000-600 000 resor. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen känner till uppskattningar gjorda av de ryska myndigheterna enligt vilka det totala antalet resande med tåg mellan Kaliningradregionen och övriga Ryssland under år 2001 uppgick till 960 000, och antalet resande med bil till 620 000. I fråga om flygresor har kommissionen inte tillgång till rysk statistik. Kommissionen konstaterar dock att man bör förhålla sig kritisk till alla statistiska uppgifter så länge som ett transiteringssystem för ryska medborgare saknas. I synnerhet är det oklart huruvida de olika siffror som publicerats uteslutande syftar på direkt transitering från Kaliningrad till resten av Ryssland eller om de även inkluderar småskalig gränstrafik eller resor till eller från Vitryssland. De litauiska myndigheternas uppskattning av t.ex. antalet transiteringar av ryska medborgare med alla typer av landtransport via Litauen till Kaliningradregionen under år 2001 var betydligt lägre: 500 000-600 000 resor.

| 2. | Vid anslutningsförhandlingarna har de nya medlemsstaterna anmodats att genomföra gemenskapens regelverk på viseringsområdet senast i samband med anslutningen. Inga övergångsperioder har beviljats på detta område. De nya medlemsstaterna har i själva verket uppmanats att anpassa sin viseringspolitik i god tid före anslutningen. Eventuella åtgärder som vidtagits av de nya medlemsstaterna för att omorganisera trafiken över de nationella gränserna bör ses mot bakgrund av detta. Den överenskommelse som nåtts med Ryssland om transitresor till och från Kaliningrad gäller bara medborgare i Ryska federationen. |
| --- | --- |

2.

Vid anslutningsförhandlingarna har de nya medlemsstaterna anmodats att genomföra gemenskapens regelverk på viseringsområdet senast i samband med anslutningen. Inga övergångsperioder har beviljats på detta område. De nya medlemsstaterna har i själva verket uppmanats att anpassa sin viseringspolitik i god tid före anslutningen. Eventuella åtgärder som vidtagits av de nya medlemsstaterna för att omorganisera trafiken över de nationella gränserna bör ses mot bakgrund av detta. Den överenskommelse som nåtts med Ryssland om transitresor till och från Kaliningrad gäller bara medborgare i Ryska federationen.

| 3. | Kommissionen har inte underrättats om några särskilda svårigheter för tågresenärer sedan november 2002. Kommissionen har inte heller någon anledning att anta att några provokationer nyligen skulle ha ägt rum vid unionens framtida yttre gränser till Vitryssland och Ryska federationen.
  Vidare bör det gemensamma uttalande som unionen och Ryssland antog vid toppmötet i Bryssel den 11 november 2002 och avtalet av den 30 december 2002 om ömsesidigt resande mellan Litauen och Ryssland för ländernas medborgare, vilket ersätter det tidigare bilaterala avtalet, garantera en framtida minimering av antalet kontroller av byråkratisk natur.
  Med unionens medverkan kommer det nu att bli möjligt för Litauen och Ryssland att säkra en så smidig transitering som möjligt av personer mellan Kaliningrad och övriga Ryssland, med respekt för Litauens suveränitet och de förpliktelser som Litauen enligt gemenskapens regelverk åtagit sig. För resande med direkttåg kommer ytterligare resedokument att erfordras successivt från och med den 1 januari 2003. Förutom möjligheten till litauisk visering kommer från och med den 1 juli 2003 ett ”dokument för förenklad transitering” att erbjudas som ett alternativ. Dokumentet utfärdas av de litauiska myndigheterna och de resande kan ansöka om dokumentet när de bokar biljett. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har inte underrättats om några särskilda svårigheter för tågresenärer sedan november 2002. Kommissionen har inte heller någon anledning att anta att några provokationer nyligen skulle ha ägt rum vid unionens framtida yttre gränser till Vitryssland och Ryska federationen.

Vidare bör det gemensamma uttalande som unionen och Ryssland antog vid toppmötet i Bryssel den 11 november 2002 och avtalet av den 30 december 2002 om ömsesidigt resande mellan Litauen och Ryssland för ländernas medborgare, vilket ersätter det tidigare bilaterala avtalet, garantera en framtida minimering av antalet kontroller av byråkratisk natur.

Med unionens medverkan kommer det nu att bli möjligt för Litauen och Ryssland att säkra en så smidig transitering som möjligt av personer mellan Kaliningrad och övriga Ryssland, med respekt för Litauens suveränitet och de förpliktelser som Litauen enligt gemenskapens regelverk åtagit sig. För resande med direkttåg kommer ytterligare resedokument att erfordras successivt från och med den 1 januari 2003. Förutom möjligheten till litauisk visering kommer från och med den 1 juli 2003 ett ”dokument för förenklad transitering” att erbjudas som ett alternativ. Dokumentet utfärdas av de litauiska myndigheterna och de resande kan ansöka om dokumentet när de bokar biljett.

| 4. | I rådets (allmänna frågor och yttre förbindelser) slutsatser av den 30 september 2002 och av den 22 oktober 2002, vilka bekräftades av Europeiska rådet vid dess möte i Bryssel den 30 oktober 2002, anges att EU i fullt samarbete med Litauen bör undersöka möjligheterna till visumfria nonstoptåg för ryska medborgare som reser mellan Kaliningradregionen och övriga Ryssland, och ett eventuellt beslut om en sådan ordning ”kan endast fattas av ett utvidgat EU på grundval av en genomgripande utvärdering av de politiska och rättsliga aspekterna och så snart de tekniska hindren har hävts”.
  Rådet kom enligt slutsatserna av den 22 oktober 2002 även överens om följande: ”Ett beslut att låta oberoende konsulter inleda en genomförbarhetsstudie 2003 kommer att fattas av EU med godkännande av Litauen så snart en överenskommelse nåtts med Litauen om studiens målbeskrivning.”
  Vid toppmötet mellan EU och Ryssland den 11 november 2002 beslöts att kommissionen så snabbt som möjligt efter Europeiska rådets möte i Köpenhamn (den 12 och 13 december 2002) skulle inleda processen för att i samarbete med Litauen utveckla en målbeskrivning för en studie gällande viseringsfria nonstoptåg.
  I samband med detta står det klart att varken de tekniska, politiska eller rättsliga möjligheterna att sätta in sådana tåg har fastställts. Kommissionen har därför inte lämnat något förslag och rådet har inte diskuterat möjligheterna till bidrag från EU, eller slagit fast någon särskild järnvägssträckning mellan Kaliningrad och övriga Ryssland. |
| --- | --- |

4.

I rådets (allmänna frågor och yttre förbindelser) slutsatser av den 30 september 2002 och av den 22 oktober 2002, vilka bekräftades av Europeiska rådet vid dess möte i Bryssel den 30 oktober 2002, anges att EU i fullt samarbete med Litauen bör undersöka möjligheterna till visumfria nonstoptåg för ryska medborgare som reser mellan Kaliningradregionen och övriga Ryssland, och ett eventuellt beslut om en sådan ordning ”kan endast fattas av ett utvidgat EU på grundval av en genomgripande utvärdering av de politiska och rättsliga aspekterna och så snart de tekniska hindren har hävts”.

Rådet kom enligt slutsatserna av den 22 oktober 2002 även överens om följande: ”Ett beslut att låta oberoende konsulter inleda en genomförbarhetsstudie 2003 kommer att fattas av EU med godkännande av Litauen så snart en överenskommelse nåtts med Litauen om studiens målbeskrivning.”

Vid toppmötet mellan EU och Ryssland den 11 november 2002 beslöts att kommissionen så snabbt som möjligt efter Europeiska rådets möte i Köpenhamn (den 12 och 13 december 2002) skulle inleda processen för att i samarbete med Litauen utveckla en målbeskrivning för en studie gällande viseringsfria nonstoptåg.

I samband med detta står det klart att varken de tekniska, politiska eller rättsliga möjligheterna att sätta in sådana tåg har fastställts. Kommissionen har därför inte lämnat något förslag och rådet har inte diskuterat möjligheterna till bidrag från EU, eller slagit fast någon särskild järnvägssträckning mellan Kaliningrad och övriga Ryssland.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/24 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/24

---

(2004/C 70 E/026)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3790/02

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(6 januari 2003)

Ämne:   Hur polisen beter sig mot turister i kandidatländer

Av undersökningar som utförts av ANWB, som är Nederländernas största intresseorganisation för turism, rekreation och trafik, har det framgått att polisen i olika kandidatländer visar prov på korruption i sitt beteende mot turister. Det händer ofta att personer blir anhållna utan grund och tvungna att betala böter utan att detta protokollförs. Ett exempel på detta är då det vid Bulgariens gränser företas flera gränskontroller efter varandra så att de som kontrolleras vid vart och ett tillfälle måste betala för att få passera eller också på grund av påstådda överträdelser (t. ex. av typ fortkörning). För det mesta frågas det först efter passet. Och detta ges inte tillbaka av tjänstemannen förrän han fått pengar.

Känner kommissionen till att turister (från medlemsstaterna) behandlas så här i kandidatländerna?

Vad gör kommissionen för att förhindra att personer anhålls och bötfälls utan någon grund?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(10 februari 2003)

De kriterier för medlemskap som Europeiska rådet kom överens om i Köpenhamn 1993 (den 21-22 juni 1993) inkluderar respekten för rättsstaten och de mänskliga rättigheterna. Med hänsyn till detta fäster kommissionen stor vikt vid utvecklingen av en effektiv och icke-diskriminerande brottsbekämpande verksamhet i alla kandidatländer. Kommissionens övervakar att åtagandet följs och informerar parlamentet och medlemsstaterna regelbundet om detta genom sina återkommande rapporter.

Fallet som parlamentsledamoten nämner avser Bulgarien. Kommissionen känner inte till att detta problem skulle ha påträffats i alla kandidatländer. Vad Bulgarien beträffar konstaterar kommissionen klart i sin återkommande rapport för år 2000 att poliskorruptionen är ett problem och att EU-medborgare som kört i och genom Bulgarien rapporterat om att trafik- och gränspolis krävt mutor. Vid det senaste mötet för associeringskommittén för EU och Bulgarien krävde kommissionen förbättringar, och frågan kommer även att tas upp inom ramen för både Europaavtalet och medlemskapsförhandlingarna. Bulgariens framskridande på området kommer att följas kontinuerligt fram till anslutningsdatumet.

Kampen mot korruption betraktas som en prioritet i fråga om det stöd som Bulgarien får genom Phareprogrammet. Under 2002 godkändes fyra projekt mot korruption, och ett av dessa gäller uteslutande korruption inom poliskåren.

Vad klagomålen från EU-medborgarna beträffar har kommissionen även fått detaljerad information om uppenbara fall av korruption som har stor likhet med de fall som rapporterats av de nederländska ANWB respektive Stichting Inspraakorgan Turken. Kommissionen kommer att uppmana Bulgarien att vidta nödvändiga åtgärder för att förebygga incidenter av det slag som beskrivits i klagomålen och att informera kommissionen om resultaten av åtgärderna. Det svar som kommissionen får kommer att delges parlamentsledamoten.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/25 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/25

---

(2004/C 70 E/027)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3820/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(9 januari 2003)

Ämne:   Eurons rörlighet gentemot andra valutor

Min fråga gäller hur noga kommissionen har studerat eurons rörlighet gentemot andra betydande valutor på världsmarknaden.

Vilken av valutorna — euron eller den svenska kronan — har varierat mest gentemot var och en av de tre valutorna US-dollar, japansk yen och pund sterling, sedan den 1 januari 1999?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(31 januari 2003)

Kommissionen ansvarar för den multilaterala övervakningen och bevakar i detta syfte den ekonomiska och finansiella utvecklingen i varje medlemsstat och i gemenskapen som helhet. Kommissionen bevakar i detta sammanhang hur eurons växelkurs mot andra valutor utvecklas och vilken effekt detta har på ekonomin i euroområdet.

Växelkursen är ett relativt pris. Variationer i växelkursen mellan två länder kan inträffa antingen på grund av utvecklingen i hemlandet eller på grund av utvecklingen i det andra landet. Erfarenheten av flytande växelkursregimer visar att växelkursrörelserna kan bli stora. Standardmått på växelkursvariationernas statistiska spridning (dispersion) kan beräknas som ett tecken på en valutas variation gentemot andra valutor, med beaktande av att växelkursvariationer beror på ett flertal faktorer som inte alltid sammanhänger med förändringar i relativa fundamenta. Om en förändring av växelkursen mellan två valutor är ett resultat av en förändring i relativa fundamenta kan en sådan kursrörelse var önskvärd. Omvänt om en förändring i växelkursen mellan två valutor inte kan hänföras till någon förändring i relativa fundamenta skulle kursrörelsen kunna anses vara oberättigad. Växelkursvariationer i sig har sålunda lågt informationsvärde. Det är nödvändigt att också beakta de faktorer som ligger bakom växelkursförändringen.

I nedanstående tabell visas vissa standardmått på fördelning, såsom standardavvikelse och varians, för perioden 1 januari 1999 till 19 december 2002. Enligt dessa mått, har kursrelationen mellan den svenska kronan och den amerikanska dollarn (USD) uppvisat en större dispersion än den mellan euron och den amerikanska dollarn. Detsamma gäller för kursrelationen mellan den svenska kronan (SEK) och pund sterling (GBP). Kursrelationen mellan den svenska kronan och japanska yen (JPY) har visat en något lägre dispersion än förhållandet mellan euron och japanska yen.

| | EUR/USD | SEK/USD | EUR/JPY | SEK/JPY | EUR/GBP | SEK/GBP | EUR/SEK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| STDE (1) | 6,6 | 8,2 | 7,6 | 7,3 | 3,3 | 4,6 | 3,8 |
| AVEDE (2) | 5,6 | 7,2 | 6,3 | 5,7 | 2,5 | 3,9 | 3,2 |
| DEVS (3) | 45 484,0 | 70 062,0 | 60 468,0 | 54 481,0 | 11 036,0 | 22 061,0 | 15 155,0 |
| VAR (4) | 44,0 | 67,8 | 58,5 | 52,7 | 10,7 | 21,3 | 14,7 |

EUR/USD

SEK/USD

EUR/JPY

SEK/JPY

EUR/GBP

SEK/GBP

EUR/SEK

STDE (1)

6,6

8,2

7,6

7,3

3,3

4,6

3,8

AVEDE (2)

5,6

7,2

6,3

5,7

2,5

3,9

3,2

DEVS (3)

45 484,0

70 062,0

60 468,0

54 481,0

11 036,0

22 061,0

15 155,0

VAR (4)

44,0

67,8

58,5

52,7

10,7

21,3

14,7

---

(1)  Standardavv.

(2)  Genomsn. av obs. absloluta avvikelser från medeltalet.

(3)  Summan av obs. avvikelser i kvadrat från medeltalet.

(4)  Varians.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/26 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/26

---

(2004/C 70 E/028)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3856/02

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(6 januari 2003)

Ämne:   Konsumentpriserna för rättvisemärkta produkter

De rättvisemärkta produkternas andel av konsumtionen är relativt stor i Europa. År 1997 uppgick omsättningen för de rättvisemärkta produkterna till cirka 200-250 miljoner euro. Elva procent av EU-medborgarna köper rättvisemärkta produkter, och enligt vissa undersökningar är efterfrågan på produkterna mycket stor.

EU har redan lanserat olika initiativ för att främja handeln med rättvisemärkta produkter. Dessutom bedriver frivilligorganisationerna och de organisationer som beviljar rättvisemärken egen verksamhet. Stöd ges också till projekt i u-länderna. På lagstiftningsområdet har EU redan genomfört principen om rättvis handel med hjälp av olika åtgärder, bl.a. inom EU:s allmänna tullpreferenssystem. Trots alla åtgärder kostar de här produkterna fortfarande mycket mer än normala produkter, åtminstone i Finland.

Hur stort är stödet till de rättvisemärkta produkterna?

Har kommissionen någon vetskap om hur förhållandet är mellan konsumentpriserna för de rättvisemärkta produkterna och priserna på normala produkter? Vilken är den största kostnadsposten för de rättvisemärkta produkterna när konsumentpriset bestäms?

I hur stor utsträckning kan de nationella myndigheterna påverka prisbildningen?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(24 januari 2003)

Allmänhetens ökade intresse för rättvisemärkta produkter är ett resultat av bland annat de olika informationskampanjer som organiserats på nationell nivå och som gemenskapen medfinansierat vid ett flertal tillfällen. Denna typ av medfinansiering av privata initiativ är en del av det begränsade finansiella stöd till verksamhet med anknytning till rättvis handel som kommissionen redan tidigare gett till ickestatliga organisationer i unionen och till producentsammanslutningar i utvecklingsländerna. Andra former av nationellt stöd kan förekomma, men kommissionen har inte kontroll över det totala beloppet för denna form av stöd.

Kommissionen har aldrig företagit någon närmare undersökning av prisstrukturen för rättvisemärkta produkter, eftersom det i detta sammanhang är fråga om kommersiella beslut som fattas i de relevanta organisationerna och som kan variera starkt beroende på produkt och ursprung. Det råder dock allmän enighet om att detaljhandelspriserna på dessa produkter är högre än priserna på andra jämförbara produkter, som inte är rättvisemärkta, till följd av de kostnader som tillkommer i samband med produktionen och marknadsföringen av produkterna, åtagandet att betala över marknadspriset för varorna i fråga och de begränsade stordriftsfördelar som hittills uppnåtts.

De nationella myndigheternas möjligheter att påverka dessa priser måste fortsatt vara förenliga med unionens bestämmelser och med unionens och medlemsstaternas internationella åtaganden. På lång sikt är det dock sannolikt endast en jämnt tilltagande efterfrågan på rättvisemärkta produkter från de europeiska konsumenternas sida som kan leda till stora prissänkningar.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/27

---

(2004/C 70 E/029)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3877/02

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(10 januari 2003)

Ämne:   Gemensam europeisk straffrätt

Ett förslag om att nå fram till ett system där samtliga medlemsstater förfogar över en gemensam straffrätt har lagts fram, och denna tanke kräver åtminstone att forskare och experter på straffrätt studerar detta förslag, som utan tvivel kan få mycket stor betydelse för en gemensam reglering av särskilda brott inom gemenskapen.

Likvärdiga straff för brott i medlemsstaterna, i synnerhet brott såsom narkotikahandel, sexuell misshandel av barn, människohandel eller miljöbrott, kan innebära ett effektivare skydd för att försvara hela vår gemenskap mot de missförhållanden som dessa brott ger upphov till.

Anser kommissionen att man genom att finansiera studier, debatter och andra metoder för debatt mellan experter på straffrätt och andra sakkunniga bör främja ett åsiktsutbyte om möjligheten att förfoga över en gemensam europeisk straffrätt med målet att utarbeta en konkret rekommendation om huruvida det är lämpligt att genomföra ett sådant initiativ?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(10 februari 2003)

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att en tillnärmning inom vissa delar av den materiella straffrätten är nödvändig för att skapa ett område av verklig rättvisa i straffrättsliga frågor. EU har redan påbörjat arbetet med att tillnärma nationella bestämmelser om brottsrekvisit och påföljder. I Amsterdamfördraget, handlingsplanen från Wien och slutsatserna från Europeiska rådet i Tammerfors anges det vilka områden som i första hand bör harmoniseras. Harmoniseringen är dock inte fullständig, dels därför att subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna måste iakttas (se protokoll nr 30 till Amsterdamfördraget), dels därför att man avsiktligt har valt en metod i flera steg.

Kommissionen hyser allvarliga tvivel om att en ”europeisk brottsbalk” skulle vara genomförbar eller den rätta metoden vid denna tidpunkt. Frågan om tillnärmning av den materiella straffrätten är känslig. Medlemsstaternas strafflagstiftning återspeglar olika rättstraditioner, med rötter som går långt tillbaka i tiden. Det är därför skapandet av ett område av verklig rättvisa främst har styrts av principen om ömsesidigt erkännande, och med tillnärmning av materiella regler endast inom vissa begränsade områden. Denna pragmatiska metod kommer också till uttryck i kommissionens bidrag till diskussionerna i framtidskonventet. Varje åtgärd för att harmonisera den materiella straffrätten bör vara motiverad utifrån åtminstone ett av följande kriterier: Gärningen skall ingå i förteckningen över ”europeiska brott” i det nya fördraget. Avsaknad av EU-insatser skall hota ett gemensamt europeiskt intresse som i sig redan ingår i den gemensamma politiken. Harmonisering är dessutom berättigad när EU-insatser anses som nödvändiga för att åstadkomma fullständigt ömsesidigt erkännande av domstolsavgöranden och effektiviteten hos gemensamma verktyg för polisiärt och rättsligt samarbete.

Av ovan angivna skäl planerar kommissionen inte för närvarande att finansiera en undersökning eller annan verksamhet för att utreda frågan om en ”europeisk brottsbalk”.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/28 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/28

---

(2004/C 70 E/030)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0155/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne:   EU:s budget och utvecklingssamarbete

| 1. | Skulle kommissionen kunna uppge hur mycket av EU:s budget för 2002 som anslagits till utvecklingssamarbete i tredje land, med en specificering av beloppen för varje mottagarland? |
| --- | --- |

1.

Skulle kommissionen kunna uppge hur mycket av EU:s budget för 2002 som anslagits till utvecklingssamarbete i tredje land, med en specificering av beloppen för varje mottagarland?

| 2. | Skulle kommissionen kunna uppge hur mycket av detta belopp till utvecklingssamarbete 2002 som gått till utveckling av fiskesektorn i tredje land, med en specificering av beloppen för varje mottagarland? |
| --- | --- |

2.

Skulle kommissionen kunna uppge hur mycket av detta belopp till utvecklingssamarbete 2002 som gått till utveckling av fiskesektorn i tredje land, med en specificering av beloppen för varje mottagarland?

| 3. | Skulle kommissionen kunna uppge hur mycket av EU:s budget för 2003 som anslagits till utvecklingssamarbete i tredje land, med en specificering av beloppen för varje mottagarland? |
| --- | --- |

3.

Skulle kommissionen kunna uppge hur mycket av EU:s budget för 2003 som anslagits till utvecklingssamarbete i tredje land, med en specificering av beloppen för varje mottagarland?

| 4. | Skulle kommissionen kunna uppge hur mycket av detta belopp till utvecklingssamarbete 2003 som går till utveckling av fiskesektorn i tredje land, med en specificering av beloppen för varje mottagarland? |
| --- | --- |

4.

Skulle kommissionen kunna uppge hur mycket av detta belopp till utvecklingssamarbete 2003 som går till utveckling av fiskesektorn i tredje land, med en specificering av beloppen för varje mottagarland?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(19 juni 2003)

| 1. | En tabell med uppgifter om åtagandena och betalningarna per land inom ramen för det externa biståndet under 2002 från gemenskapens budget skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat. Det rör sig om preliminära uppgifter. De slutgiltiga siffrorna per land kommer att bli tillgängliga först senare. Sifforna per region är i regel högre än siffrorna i de geografiska budgetkapitlen, eftersom utgifterna inom ramen för de tematiska budgetposterna (fiskeavtal, humanitärt bistånd, livsmedelsbistånd, samfinansiering med icke-statliga organisationer, mänskliga rättigheter, etc.) har delats upp efter mottagarland där detta varit möjligt. |
| --- | --- |

1.

En tabell med uppgifter om åtagandena och betalningarna per land inom ramen för det externa biståndet under 2002 från gemenskapens budget skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat. Det rör sig om preliminära uppgifter. De slutgiltiga siffrorna per land kommer att bli tillgängliga först senare. Sifforna per region är i regel högre än siffrorna i de geografiska budgetkapitlen, eftersom utgifterna inom ramen för de tematiska budgetposterna (fiskeavtal, humanitärt bistånd, livsmedelsbistånd, samfinansiering med icke-statliga organisationer, mänskliga rättigheter, etc.) har delats upp efter mottagarland där detta varit möjligt.

| 2. | En uppdelning av gemenskapens bistånd per sektor skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat. |
| --- | --- |

2.

En uppdelning av gemenskapens bistånd per sektor skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

| 3. och 4. | Medlen för ett visst budgetår öronmärks inte för ett visst land eller för en viss sektor. Frågan kan därför inte besvaras. |
| --- | --- |

3. och 4.

Medlen för ett visst budgetår öronmärks inte för ett visst land eller för en viss sektor. Frågan kan därför inte besvaras.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/28 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/28

---

(2004/C 70 E/031)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0419/03

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till kommissionen

(17 februari 2003)

Ämne:   Spanska nationella vattenresursplanen: vattenöverföring från Júcar till Vinalopó

Det planerade projektet för att överföra vatten från floddalen Júcar till floddalen Vinalopó godkändes inom ramen för vattenresursplanen för floden Júcar och ratificerades i bilaga II till den spanska nationella vattenresursplanen i juli 2001. Det nya vattenloppet skall ligga parallellt med Tajo-Seguras lopp och skall löpa samman med den planerade nya vattenloppet från floden Ebro i sydöstra Spanien. Syftet med vattenöverföringen är att skapa nya bevattningsanläggningar med starkt subventionerade odlingar i Júcars övre och mellersta lopp och en ohållbar turism- och stadsutveckling som skulle förvärra effekterna kring flodens nedre lopp och i Albufera samt på kvaliteten på vattenförsörjningen i Valencia. I den miljökonsekvensanalys som gjorts för projektet ingår ingen analys av alternativa lösningar och ingen hänsyn har tagits till dessa eller andra problem, till exempel miljökonsekvenserna för Natura 2000-områden och fågelrika områden.

Spaniens regering lämnade den 4 oktober 2002 in en ansökan till Europeiska kommissionen om samfinansiering av projektet (54 miljoner euro). Enligt kommissionen skulle svar ges inom tre månader, det vill säga före den 4 januari 2003. Utan att invänta EU:s beslut lade dock den spanske regeringschefen den 14 november 2002 den första stenen i arbetena.

Kan kommissionen informera om läget i behandlingen av begäran om stöd?

Har kommissionen gjort någon bedömning av projektet i fråga och av miljökonsekvensanalysen för det?

Kompletterande svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(27 november 2003)

De spanska myndigheterna överlämnade den 4 oktober 2002 en ansökan till kommissionen om bekräftelse vad gäller samfinansieringsnivån av projektet ”Conducción Júcar-Vinalopó” inom ramen för det övergripande operativa programmet för regionen Valencia (2000-2006). För att ge parlamentsledamoten en korrekt uppfattning måste det påpekas att det begärda stödbeloppet från gemenskapen uppgår till 80,121 miljoner euro, de stödberättigande kostnaderna har beräknats till 155,244 miljoner euro och den beräknade totalkostnaden är 254,639 miljoner euro.

När det gäller de frågor som har ställts om handläggningen av ärendet, gäller följande:

| — | Generaldirektoratet för regionalpolitik har samrått med Europeiska investeringsbanken (EIB) inom ramen för samarbetsavtalet med EIB och gällande bestämmelser i syfte att få ett oberoende yttrande, och har bett EIB lämna en teknisk rapport om projektets bärkraft. EIB lämnade sin rapport den 1 augusti 2003. |
| --- | --- |

—

Generaldirektoratet för regionalpolitik har samrått med Europeiska investeringsbanken (EIB) inom ramen för samarbetsavtalet med EIB och gällande bestämmelser i syfte att få ett oberoende yttrande, och har bett EIB lämna en teknisk rapport om projektets bärkraft. EIB lämnade sin rapport den 1 augusti 2003.

| — | Generaldirektoratet för regionalpolitik har gått igenom de rekommendationer som ges i denna undersökning och överlämnat dessa till de spanska myndigheterna, som den 20 oktober 2003 överlämnade sitt formella svar till kommissionen. För närvarande håller kommissionen på att utvärdera detta svar. Förutom den ovannämnda rapporten från EIB förfogar kommissionen också över den ekonomiska utvärderingsundersökningen och miljökonsekvensanalysen från den ansvariga myndigheten. |
| --- | --- |

—

Generaldirektoratet för regionalpolitik har gått igenom de rekommendationer som ges i denna undersökning och överlämnat dessa till de spanska myndigheterna, som den 20 oktober 2003 överlämnade sitt formella svar till kommissionen. För närvarande håller kommissionen på att utvärdera detta svar. Förutom den ovannämnda rapporten från EIB förfogar kommissionen också över den ekonomiska utvärderingsundersökningen och miljökonsekvensanalysen från den ansvariga myndigheten.

| — | Eftersom det gäller ett komplicerat ärende som fortfarande är under utredning har kommissionen, på detta stadium, inte fattat något definitivt beslut vad gäller ansökan om samfinansiering. |
| --- | --- |

—

Eftersom det gäller ett komplicerat ärende som fortfarande är under utredning har kommissionen, på detta stadium, inte fattat något definitivt beslut vad gäller ansökan om samfinansiering.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/29 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/29

---

(2004/C 70 E/032)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0704/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(10 mars 2003)

Ämne:   Katt- och hundpäls

Har kommissionen några planer på att föreslå en lagstiftning som skulle förbjuda import till EU av pälshudar från tama katter och hundar?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(23 maj 2003)

Frågan om päls från katter och hundar är inte bara en fråga om handeln med tredjeland utan också om inhemsk produktion och användning. Den gemensamma handelspolitiken måste ses som ett komplement till den inre marknaden: att införa handelsrestriktioner när det inte finns motsvarande bestämmelser om inhemsk produktionen och försäljning skulle kunna anses vara diskrimerande och stå i strid med principen om nationell behandling.

Frågan om ett handelspolitiskt initiativ när det gäller pälsar från hund och katt (ett förbud mot import av katt- och hundpäls) bör inte behandlas skilt från den mera allmängiltiga frågan om en inhemsk politik avseende produktion och försäljning av katt- och hundpäls på den inre marknaden.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/30 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/30

---

(2004/C 70 E/033)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0730/03

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(11 mars 2003)

Ämne:   Prestige: Åtgärder till förmån för de Natura 2000-områden som drabbats

Europaparlamentet antog den 19 december 2002 en resolution om sjösäkerhet och åtgärder för att mildra följderna av katastrofen med oljetankern Prestige. I punkt 22 uppmanas kommissionen att tillsammans med de spanska myndigheterna utarbeta särskilda planer för att återställa de drabbade Natura 2000-områdena.

Den 21 november 2002 antog parlamentet en resolution i samma fråga där punkt 14 lyder:

| | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vidta särskilda åtgärder för att garantera den rätta ekologiska balansen i de områden av gemenskapsintresse inom nätverket Natura 2000 vilka påverkats av denna katastrof. |
| --- | --- |

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vidta särskilda åtgärder för att garantera den rätta ekologiska balansen i de områden av gemenskapsintresse inom nätverket Natura 2000 vilka påverkats av denna katastrof.

Hur bedömer kommissionen dessa uppmaningar från Europaparlamentet?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller har för avsikt att vidta i denna fråga?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 maj 2003)

I sin resolution av den 19 december 2002 uppmanade parlamentet kommissionen att vidta särskilda åtgärder för att garantera att Natura 2000-området får en god ekologisk balans.

Kommissionens roll i förhållande till Natura 2000-nätet är tydligt definierad i habitatdirektivet (rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter) (1). I detta fall har kommissionen inte ansvar för att upprätthålla och återställa en gynnsam bevarandestatus i Natura 2000-områdena. Det är medlemsstaternas ansvar. Kommissionen känner emellertid till de mycket speciella omständigheterna i denna situation.

Kommissionen har inom sitt ansvarsområde genomfört ett biogeografiskt seminarium för Atlantregionen för att anta Atlantlistan över områden av gemenskapsintresse, för att garantera tillämpningen i medlemsstaterna av bestämmelserna i artikel 6.2-6.4 i habitatdirektivet.

Kommissionen hänvisar frågeställaren till sina svar på de skriftliga frågorna E-3661/02 (2) och P-0001/03 (3) där möjligheterna att använda de finansiella instrument som finns på EU-nivå beskrivs.

Slutligen kan kommissionen överväga att på begäran, inom ramen för habitatkommittén, vidta särskilda åtgärder för återställande av områden.

---

(1)  EGT L 206, 22.7.1992.

(2)  EGT C 242 E, 9.10.2003, s. 67.

(3)  EGT C 161 E, 10.7.2003, s. 166.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/31

---

(2004/C 70 E/034)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0897/03

från Hedwig Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE) till kommissionen

(21 mars 2003)

Ämne:   Förslag till rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter (KOM(2001) 101); här särskilt åtgärder för marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter/artikel 10

I Tyskland drivs sädesbrännvinsbrännerier för produktion av etanol som framställs av jordbruksprodukter i regel av familjer på landsbygden. Denna form för produktion med ursprunglig förankring inom jordbruket vill EU-kommissionen nu förstöra genom ovannämnda förslag till förordning. Utan trovärdiga grunder förvandlas helt plötsligt den ovan beskrivna jordbruksnära produktionen till industritillverkning.

Det måste göras en skillnad mellan de båda begreppen ”etanol” och ”brännvin”. ”Destillat” får inte kallas ”spritdrycker” annat än när de är färdiga för konsumtion. Spannmålsbaserade rådestillat och spannmåls-baserad finsprit är jordbruksprodukter och inga industriprodukter.

I anledning av det ovanstående ber jag om svar på följande fråga:Varför görs det i det ovannämnda förslaget till förordning ingen åtskillnad mellan å ena sidan spannmålsbaserade rådestillat och spannmåls-baserad finsprit och å andra sidan den färdiga spritdrycken sädesbrännvin?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 juni 2003)

I artikel 10 som nämns av parlamentsledamoten föreskrivs att bestämmelserna om statligt stöd i alkoholsektorn skall tillämpas i enlighet med artikel 34 i fördraget. Kommissionen är i högsta grad medveten om om den speciella situation som råder för produktionsstrukturen i Tyskland, och man har hittat en kompromisslösning för att systemet skall kunna fungera under en övergångsperiod på 10 år. Rådet har antagit förordningen (1) och alla representationer utom Italiens har givit sitt godkännande.

Kommissionen anser att destillat skall klassificeras som sprit om de innehar alla egenskaper som kännetecknar en spritdryck, även om de inte direkt kan användas för mänsklig konsumtion. Däremot skall destillat som är avsedda att användas som etylalkohol och som framställts i jordbruket höra till de produkter som omfattas av bilaga I till EG-fördraget. Korn är en spritdryck som definieras och skyddas i gemenskapens lagstiftning om spritdrycker (2). Inget i definitionen av denna dryck ger anledning att tro att destillatet, eller vilken annan spritdryck som helst i den lagstiftningen (som whisky eller eau-de-vie av vin) bör anses som en jordbruksprodukt som blir en spritdryck (färdig att inmundigas), och följaktligen inte längre en jordbruksprodukt. Den produkt som destilleras enligt bestämmelserna i definitionerna i ovannämnda förordning och som erhållits genom destillering skall betraktas som en spritdryck och marknadsföras som en sådan.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 670/2003 av den 8 april 2003 om inrättande av särskilda åtgärder för marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter, EGT L 97, 15.4.2003.

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 1576/89 av den 29 maj 1989 om allmänna bestämmelser för definition, beskrivning och presentation av spritdrycker, EGT L 160, 12.6.1989.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/31

---

(2004/C 70 E/035)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1076/03

från Peter Skinner (PSE) till kommissionen

(31 mars 2003)

Ämne:   Motorola Computer Group, Worldsworth Technologies Ltd och prissättning

Jag har fått ett brev angående Motorola UK (Förenade kungariket) som har vägrat att godkänna inköpsorder från Worldsworth Technologies Ltd. Företaget anser att de har vägrats detta på grund av att de har lagt märke till att Motorola Computer Group fuskar med prissättningen. De har försökt att köpa in delar från Tyskland, men de anser att Motorola hindrat dem att göra detta. Deras nuvarande leverantör i Hong Kong hotas på samma sätt.

Jag har förstått att Worldsworth Technologies ingav ett klagomål hos Europeiska kommissionen i januari 1999 beträffande Motorolas prissättning, som trängde undan Worldsworth från marknaden.

Har undersökningarna av detta klagomål lett till några resultat och vilka är i så fall dessa?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(21 maj 2003)

Som parlamentsledamoten vet inledde kommissionen en undersökning av Motorola Computer Groups (en affärsdivision hos Motorola Inc) distributionsavtal för vissa av dess produkter för att bedöma om dessa avtal var förenliga med artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget. Denna undersökning inleddes sedan kommissionen i januari 1999 fått ett klagomål från Wordsworth Technologies Ltd.

Kommissionen har aktivt undersökt detta klagomål från Wordsworth Technologies Ltd. Ett mycket stort antal formella begäran om upplysningar har skickats till Motorola Computer Group, dess återförsäljare och kunder samt till Wordsworth Technologies Ltd för att kommissionen skall kunna bedöma alla fakta i deras rätta ekonomiska och rättsliga sammanhang. Kommissionen har också hållit olika möten med parterna i detta ärende, också med Wordsworth Technologies Ltd.

Motorola Computer Group har ändrat sina distributionsavtal som en direkt följd av kommissionens undersökningar i detta ärende.

Kommissionen håller för närvarande på slutföra sin analys av alla de frågor som Wordsworth Technologies Ltd tog upp i sitt första klagomål och i senare korrespondens, bland annat det brev som parlamentsledamoten hänvisar till, som kommissionen dock fick kännedom om först i slutet av 2002.

Kommissionen kommer inom en snar framtid att kunna meddela Wordsworth Technologies Ltd sin ståndpunkt i detta ärende. Wordsworth Technologies Ltd kommer att få möjlighet att lämna synpunkter på denna ståndpunkt.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/32 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/32

---

(2004/C 70 E/036)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1146/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne:   Avskaffandet av korrigeringskoefficienter för pensionerna

Det framgår klart och tydligt av domen av den 14 december 1995 i mål T-285/94 att korrigeringskoefficienter inte måste tillämpas på tjänstemäns pensioner, i direkt och total motsats till vad kommissionens företrädare angav inför budgetkontrollutskottet den 28 november 2002 och som svar på min fråga E-0088/03 (1).

Den fråga som den sökande tog upp i punkt 28 i domen prövades inte av domstolen, vilket framgår av punkt 52 i samma dom.

Vilka disciplinära åtgärder ämnar kommissionen vidta då en tjänsteman inte enbart medvetet förfalskat uppgifter utan också föranlett en kommissionsledamot att lämna falska uppgifter?

Fram till dags dato har det här varit det enda argumentet som kommissionen lagt fram för att försvara det här absurda och orättvisa systemet. När ämnar kommissionen avskaffa korrigeringskoefficienterna för pensionärer?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(4 juni 2003)

Parlamentsledamoten hänvisar till punkt 28 i domen av den 14 december 1995 i mål T-285/94 och hävdar att den fråga som togs upp av målsägande Fred Pfloeschner inte prövades av domstolen. Parlamentsledamotens frågor hänvisar till punkt 52 i samma dom och han undrar vilka disciplinära åtgärder som kommissionen ämnar vidta då en tjänsteman förfalskar uppgifter och dessutom involverar en kommissionsledamot i detta. Han undrar också när systemet med korrigeringskoefficienter skall avskaffas.

Det förefaller som om parlamentsledamoten oavsiktligt har misstolkat en del detaljer i lagstiftningen som är synnerligen relevanta i det här fallet.

Det stämmer att den fråga som togs upp av den målsägande inte prövades av domstolen. Detta är emellertid inte på något vis avgörande. Domstolen avvisade inte på något sätt Fred Pfloeschners argument, utan behövde helt enkelt inte pröva det eftersom fallet kunde handläggas på grundval av det första argumentet, nämligen rättsstridighet avseende rådets förordning (EEG) nr 2175/88. När domstolen prövade det argumentet — om förordning (EEG) nr 2175/88 — hänvisade den uttryckligen till motiveringen för korrigeringskoefficienterna, dvs. likabehandling vilket uttryckligen står i tjänsteföreskrifterna. Detta är anledningen till varför kommissionen hänvisade till Pfloeschner-fallet och gör så även nu.

Domstolens resonemang i domskäl 46-47 i domen är att det i artikel 82 i de gällande tjänsteföreskrifterna endast föreskrivs att koefficienten skall vara 100 då ingen annan koefficient är fastställd. De förordningarna tillåter emellertid inte institutionerna att fastställa koefficienten till 100. Resonemanget baserades inte på enbart på en analys i textform av artikel 82, utan även på avsikten med korrigeringskoefficienten. I domskäl 47 står följande: ”En sådan koefficient (dvs. 100) skulle i ett fall som det förevarande innebära att inte någon korrigeringskoefficient tillämpades. I detta avseende bör dels framhållas att koefficienten är ett medel för att korrigera löner och arvoden och just har till syfte att säkerställa att köpkraften är densamma för tjänstemän i de olika länder där de har slagit sig ned”.

Likvärdighet i köpkraft är ett uttryck för den grundläggande principen om likabehandling. Att kommissionen hänvisade till Pfloeschner-fallet var därför helt relevant och rätt och riktigt. Varken den som framträdde i kommissionen, budgetkontrollutskottet, eller parlamentet har missletts och inga uppgifter har förfalskats.

Som parlamentsledamoten säkert känner till har frågan om viktning av pensioner varit föremål för många och långa diskussioner i samband med reformen av tjänsteföreskrifterna och just deras icke-diskriminerande karaktär har ifrågasatts. Till följd av detta kommer rättsliga prejudikat och politiken — för tillfället — inte att sammanfalla. Framtiden för systemet med korrigeringskoefficienter kommer inte att med säkerhet vara löst förrän förslagen till tjänsteföreskrifter, som nu behandlas av rådet, slutgiltigt antagits.

Kommissionen är övertygad om att parlamentsledamoten inser att då det hänvisas till jurisprudens i fall som domstolen tidigare har uttalat sig om, måste kommissionens tjänstemän överväga det rättsförhållande som fastställdes eller förtydligades genom de fallen. De har inte möjlighet, vare sig rättsligt eller procedurmässigt, att låta råd eller handling bygga på spekulationer om eventuella framtida ändringar inom politiken när det gäller pensionsrättigheter och ersättning.

---

(1)  EGT C 192 E, 14.8.2003, s. 155.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/33 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/33

---

(2004/C 70 E/037)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1228/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(2 april 2003)

Ämne:   Översvämningar i Moçambique

Enligt uppgifter i olika massmedier härjades de centrala delarna av Moçambique av vattenmassor, regn och starka vindar till följd av cyklonen Japhets framfart i början av månaden.

Enligt samma källor drabbades flera tusentals personer, i synnerhet av att floden Save svämmade över. Samhällen isolerades, eftersom de viktigaste vägarna hamnade under vatten. Världslivsmedelsprogrammet (WFP) skickade livsmedel till samhällena luftvägen.

Den humanitära situationen är kritisk, eftersom den drabbade befolkningen redan tidigare led av brist på livsmedel till följd av torkan.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Vad för uppgifter har kommissionen om omfattningen och effekterna av översvämningarna? |
| --- | --- |

—

Vad för uppgifter har kommissionen om omfattningen och effekterna av översvämningarna?

| — | Vad har den gjort eller ämnar den göra för att hjälpa de nödställda befolkningarna? |
| --- | --- |

—

Vad har den gjort eller ämnar den göra för att hjälpa de nödställda befolkningarna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(23 maj 2003)

Kommissionen är medveten om att Moçambique under 2003 drabbats av svåra, ogynnsamma väderförhållanden, först till följd av cyklonen Delfina som första veckan i januari 2003 orsakade skyfall i norra och mellersta Moçambique och sedan på grund av översvämningar orsakade av cyklonen Japhet i mellersta Moçambique under första veckan i mars 2003. Översvämningarna har bland annat lett till allvarliga avbrott i transport-, energiförsörjnings-, vattenförsörjnings- och jordbrukssystemen, skador på byggnader, skolor och hälsovårdscentraler, till att mer än 50 000 personer drabbats eller tvingats att flytta och till att 75 personer avlidit. Invånarna i byarna nära floden Save, som den 11 mars 2003 svämmade över sina bräddar, var särskilt utsatta på grund av den livsmedelsbrist som rått redan före översvämningarna och eftersom området drabbats av översvämningar under både 2000 och 2001.

Kommissionen reagerade snabbt för att hjälpa offren för översvämningarna genom livsmedelssäkerhetsoch vattenförsörjningsprojekt som redan börjat finansieras i de drabbade områdena. Verksamheten inom dessa projekt riktades snabbt in på att hjälpa behövande till följd av översvämningarna. Det bistånd som lämnades bestod bl.a. av mat, kokutrustning, hinkar, paket för behandling av vatten och skyddsplast.

Den personal som är ansvarig för gemenskapens fleråriga livsmedelssäkerhetsprogram (44 miljoner euro) håller dessutom för närvarande på att bedöma situationen beträffande livsmedelssäkerheten i mellersta Moçambique efter en förslagsinfordran (10 miljoner euro) nyligen inom budgetrubriken livsmedelssäkerhet.

Det nära samarbetet med andra hjälporganisationer, t.ex. Världslivsmedelsprogrammet, Röda Korset och den moçambikiska regeringens nationella institut för katastrofhantering (Instituto Nacional da Gestão das Calamidades, INGC) är ett viktigt inslag i hanteringen av översvämningarna. En viktig aspekt på gemenskapens pågående bistånd är den katastrofberedskap som sköts av det nationella meteorologiska institutet med finansiellt stöd från kommissionen. Detta är av mycket stor hjälp för regeringen i förberedelserna för översvämningar och liknande.

När det gäller möjliga framtida insatser följer kommissionen på nära håll den humanitära situationen i Moçambique och är beredd att vidta ytterligare åtgärder om så skulle behövas.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/34 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/34

---

(2004/C 70 E/038)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1236/03

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(2 april 2003)

Ämne:   Försäljning av persondatorer med förprogrammerat operativsystem

Som framgår av många klagomål från konsumenter säljs de flesta persondatorer förprogrammerade med operativsystemet MS Windows. Denna praxis går så långt att det nästan inte längre går att skaffa sig icke- förprogrammerade persondatorer utan extra kostnader. Ofta betalar kunden inte bara för ett operativsystem som denne inte vill ha, utan måste dessutom mot ytterligare betalning låta avlägsna nämnda operativsystem från den persondator som denne vill köpa. Det råder knappast tvivel om att det i detta fall handlar om snedvridning av den inre marknaden. Dessa förfaranden väcker åtminstone misstanken om att det handlar att binda upp kunderna, i synnerhet då konsumenten inte fritt kan välja t.ex. ett annat operativsystem utan extra kostnader.

Vet kommissionen att det ligger till på det här viset?

Anser kommissionen att dessa förfaranden är förenliga med gällande gemenskapslagstiftning?

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att stoppa denna praxis och låta kunden åter välja fritt?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(22 maj 2003)

Kommissionen känner till att konsumenterna har problem med att köpa persondatorer från försäljare utan förinstallerat operativsystem. Kommissionen vet att Microsofts licensavtal med datatillverkarna kräver förinstallation av ett operativsystem på maskinerna, även om det inte måste vara ett operativsystem från Microsoft. Kommissionen har för avsikt att utreda frågan närmare när den pågående utredningen av Microsoft avslutats.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/35

---

(2004/C 70 E/039)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1246/03

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(2 april 2003)

Ämne:   Säkerheten i samband med viltfångare

Av en rapport från FEMA (Federation of European Motorcyclists' Associations) framgår det att inemot 10 eller 15 procent av alla dödsolyckor bland motorcyklister kan tillskrivas viltfångare. Enligt föreningar för motorcyklister skulle säkra viltfångare kunna leda till färre dödsfall. Redan nu har det utvecklats en rad säkra system för viltfångare. Men nya europeiska föreskrifter i fråga om kraven på säkerheten i samband med viltfångare låter fortfarande vänta på sig.

Kan kommissionen ge mig besked om kommissionen överväger några europeiska säkerhetskrav i samband med viltfångare?

Kan kommissionen redogöra för sina planer?

Kan kommissionen ge mig besked om vad dess planering går ut på?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(21 maj 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på Theresa Villiers skriftliga fråga E-3226/02 (1).

---

(1)  Se s. 10.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/36 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/36

---

(2004/C 70 E/040)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1255/03

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(3 april 2003)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Vietnam

Känner kommissionen till den förteckning över politiska fångar i Vietnam, vilken sammanställts av Liberty Flame Foundation?

Känner kommissionen till hur oliktänkande i politiska frågor förtrycks av Vietnams kommunistiska parti i Hanoi och framför allt de fall där yngre oliktänkande nyligen gripits och satts i fängelse efter att ha kritiserat partiet via Internet? Bland dessa personer märks advokaten Le Chi Quang, journalisterna Nguyen Vu Binh och dr. Pham Hong Son, och oliktänkande som grundat det demokratiska partiet, såsom f. d. översten Pham Que Duong, Tran Khue, journalisten Ho Thu och författaren Tran Dung Tien?

Är kommissionen beredd att vidta åtgärder till förmån för åsiktsfrihet och demokrati i Vietnam?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(8 maj 2003)

Kommissionen kan bekräfta för frågeställaren att den är väl medveten om den förteckning över samvetsfångar som upprättats av Liberty Flame Foundation och om de individuella fall som frågeställaren hänvisar till.

Kommissionens politik gentemot Vietnam går ut på att uppmuntra och stödja fortsatta framsteg på de mänskliga rättigheternas och demokratiseringens område och att uttrycka oro vid överträdelser eller en tydlig försämring av situationen. Kommissionen följer noggrant, tillsammans med medlemsstaterna, utvecklingen när det gäller de mänskliga rättigheterna i landet och deltar i alla EU-démarcher gentemot Vietnams regering i frågor rörande de mänskliga rättigheterna, inklusive sådana som hänför sig till oroväckande fall rörande enskilda personer.

Kommissionen delar den oro som uttryckts av FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna när det gäller det bristfälliga genomförandet i Vietnam av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Det har rapporterats om omfattande begränsningar av yttrandefriheten i medierna, vilket är oroväckande. Begränsningarna är oförenliga med artikel 19 i konventionen. Kommissionen beklagar att situationen förefaller att ha försämrats under 2002. Frånvaron av särskild lagstiftning om politiska partier och faktum att bara det kommunistiska partiet är tillåtet fortsätter att utgöra en källa till oro.

EU, kommissionen och medlemsstaterna har upprepade gånger kraftigt uppmanat Vietnams regering att stärka respekten för de politiska och religiösa friheterna, att ytterligare stärka de ekonomiska och sociala friheterna och att skapa en rättslig ram som befrämjar utvecklingen av ett starkare medborgarsamhälle, vilket skulle vara till stor nytta för landet. Kommissionen och medlemsstaterna har uttryckt dessa önskemål i sitt gemensamma uttalande vid den rådgivande gruppens möte i Hanoi i december 2002.

Tillsammans med de medlemsstaternas diplomatiska beskickningar i Vietnam fortsätter kommissionen att noggrant följa människorättssituationen i Vietnam och att vidta lämpliga åtgärder.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/36 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/36

---

(2004/C 70 E/041)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1348/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(10 april 2003)

Ämne:   GATS och privatisering av vattentjänster

EU vänder sig nu till 109 fattiga länder och ”anhåller” om att få privatisera deras vattentjänster.

Ett problem med externa bolag som tillhandahåller vattentjänster i utvecklingsländer är det faktum att denna grundläggande tjänst utgör en viktig etapp i ett lands utveckling, och att det på ett avgörande sätt ger en antydan om regeringens duglighet i landet i fråga. Därför möter privatiseringen av vatten, som vore ett oåterkalleligt åtagande, så ofta på stort motstånd, ett motstånd som ibland kan ta sig våldsamma uttryck.

Om en del av dessa länder nu ämnar öppna sina offentliga tjänster för utländska bolag, kommer de i så fall att få bästa möjliga rådgivning om hur de kan införa säkerhetsgarantier för att se till att det primära syftet med tjänsterna inte kommer att vara att gå med vinst?

Och kan kommissionen ge oss exempel på något utvecklingsland där privatiseringen av vattnet visat sig gynna landet i fråga?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(23 maj 2003)

Gemenskapens krav i samband med GATS-avtalet lämnades i juli 2002 över till 109 partner inom Världshandelsorganisationen (WTO). Av dessa 109 WTO-medlemmar har gemenskapen från 54 utvecklingsländer och övergångsekonomier begärt åtaganden beträffande miljötjänster. Dessa krav avser även uppsamling, rening och distribution av vatten samt avloppshantering.

I detta sammanhang anser kommissionen att det primära ansvaret för att alla befolkningslager har effektiv och lika tillgång till vatten och avloppshantering vilar på regeringarna. I många fall kommer dessa tjänster att tillhandahållas av den offentliga sektorn. Det är viktigt att klargöra att gemenskapen inte kräver någon privatisering av offentliga företag och inte har för avsikt att utöva några påtryckningar på regeringarna åt detta håll.

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om vikten av ett det finns ett verksamt och nöjaktigt regelverk för tillhandahållandet av vattenrelaterade tjänster, särskilt när regeringar beslutar sig för att göra den privata sektorn delaktig i tillhandahållandet av så grundläggande tjänster som vattendistributionen.

Kommissionen anser dock att vatten- och avloppshanteringstjänsterna, särskilt i utvecklingsländerna, kan förbättras och investeringarna och förvaltningskapaciteten förstärkas genom att den privata sektorn, tillsammans med regeringen och det civila samhället, görs delaktig i detta. Innan beslut om en särskild lösning (och om den privata sektorns eventuella delaktighet) kan fattas måste det dock naturligtvis ske en objektiv granskning av alla alternativ så att den bästa lösningen kan väljas ut och lämpliga regelverk och tillsynsmekanismer införas till skydd för allmänhetens intresse. Liberaliseringen av handeln med vattenrelaterade tjänster skulle inom ramen för WTO kunna användas som ett instrument för att underlätta investeringar i infrastruktur, stärka förmågan till vattenförvaltning och stimulera teknisk utveckling, med hänsyn tagen till utvecklingsländernas administrativa förmåga och regelverk.

Sist och slutligen är det upp till varje regering att själv fatta beslut om sina målsättningar och om hur de skall uppnås. Gemenskapen kommer inte att försöka påverka dessa strategiska val genom sina GATS-krav.

Inom ramen för sina program för utvecklingssamarbete stöder gemenskapen aktivt utvecklingsländerna i deras ansträngningar att förbättra och reformera vattendistributionen och avloppshanteringen. Kommissionen har till exempel föreslagit att EU inrättar en vattenfond, med en budget på 1 miljard euro, för att hjälpa de 77 länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) som undertecknat Cotonouavtalet att ge sina invånare säkert dricksvatten och nöjaktig avloppshantering.

När det gäller enskilda länders erfarenheter av reformen av vattensektorn finns det mycket användbar information tillgänglig, särskilt från Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), som utfört ett mycket aktivt arbete på detta område, och sådana givare som Världsbanken som samarbetat med enskilda mottagarländer i samband med reformer av vattensektorn.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/38 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/38

---

(2004/C 70 E/042)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1356/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(10 april 2003)

Ämne:   Internationella förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt

Vid ett arbetsbesök nyligen i det nederländska området Ooypolder/Duffelt tillsammans med representanter för lokala och regionala myndigheter från både Nederländerna och Tyskland samt ledamöter av Nederländernas andra kammare ställdes jag inför en diskussion om de områden som anlagts för att samla upp vatten då Rhen svämmar över. De nederländska myndigheterna har tagit fram en förvaltningsplan som inte går längre än till Nederländernas gräns, trots att avrinningsdistriktet för floden dock sträcker sig långt bortom gränsen.

| 1. | Är kommissionen beredd att i samband med ramdirektivet för vatten (2000/60/EG (1)) aktivt verka för att de regionala myndigheterna i Tyskland och Nederländerna samfällt skall utarbeta förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt? Och är kommissionen — såvida de berörda medlemsstaterna ber kommissionen om detta — beredd att ge sitt stöd till detta planeringsarbete? |
| --- | --- |

1.

Är kommissionen beredd att i samband med ramdirektivet för vatten (2000/60/EG (1)) aktivt verka för att de regionala myndigheterna i Tyskland och Nederländerna samfällt skall utarbeta förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt? Och är kommissionen — såvida de berörda medlemsstaterna ber kommissionen om detta — beredd att ge sitt stöd till detta planeringsarbete?

| 2. | Håller kommissionen med mig om att vi här har fått se ännu ett exempel på att inte bara vattenkvaliteten utan också vattenkvantiteten — med alla miljöaspekter som är förenade med den — bör göras till föremål för gemenskapslagstiftning via ett ramdirektiv och en ny europeisk vattenmyndighet som skall inrättas? |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen med mig om att vi här har fått se ännu ett exempel på att inte bara vattenkvaliteten utan också vattenkvantiteten — med alla miljöaspekter som är förenade med den — bör göras till föremål för gemenskapslagstiftning via ett ramdirektiv och en ny europeisk vattenmyndighet som skall inrättas?

| 3. | Om så är fallet: är kommissionen då också beredd att verka för att även de berörda lokala och regionala myndigheterna bidrar till de förvaltningsplaner som utarbetas av en sådan myndighet? |
| --- | --- |

3.

Om så är fallet: är kommissionen då också beredd att verka för att även de berörda lokala och regionala myndigheterna bidrar till de förvaltningsplaner som utarbetas av en sådan myndighet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 juni 2003)

Det pågår redan ett omfattande gränsöverskridande och internationellt samarbete för att förebygga översvämningar och skydda sig mot deras följder, både inom enskilda flodområden och på europeisk nivå. Regionerna utmed den tysk-nederländska gränsen som frågeställaren avser är lyckade exempel på sådant samarbete över gränserna. Där har planeringen och åtgärderna inriktats på floderna Rhens och Maas flodområden.

Vid en ministerkonferens i Rotterdam år 1998 antog den internationella rhenskyddskommissionen en åtgärdsplan för översvämningar i Rhenområdet. Denna håller nu på att genomföras. Likaså i de nyligen undertecknade nya flodkonventionerna för Maas och Schelde (2) ingår förebyggande av och skydd mot översvämningar som viktiga element. Även i floderna Elbes, Donaus, Oders och Scheldes avrinningsområden pågår internationellt samarbete, och förebyggande av översvämningar är ett fastlagt mål i alla dessa gränsöverskridande flodkonventioner.

För att komplettera detta gränsöverskridande samarbete inom flodområden har kommissionen, medlemsstaterna och kandidatländerna inlett ett omfattande samarbete om förutsägande, förebyggande och lindring av översvämningar, som går utöver den formella räckvidden för ramdirektivet om vatten (3). Under 2003 kommer utbyte av information, kunskap och erfarenheter att leda till utarbetandet av ett gemensamt dokument om bästa praxis i fråga om förebyggande, förutseende och lindring av översvämningar. Samtidigt håller kommissionen på att utarbeta ett övergripande initiativ som berör miljörisker (skogsbränder, jordbävningar, översvämningar och teknologiska hot), som skall utmynna i ett meddelande från kommissionen under första hälften av 2003. Utgående från diskussioner kring detta meddelande och sammanställningen av bästa praxis kommer kommissionen sedan att överväga om det finns behov av rättsliga ramar, och hur omfattande dessa i så fall bör vara. Parallellt har kommissionens gemensamma forskningscenter (GFC) utvecklat ett instrument för förutsägande och modellering av översvämningar för floden Oders avrinningsområde, som nu skall tillämpas och tas i bruk även för floderna Elbe och Donau.

Gränsöverskridande och transnationellt samarbete i fråga om förebyggande av och skydd mot översvämningar främjas och finansieras också av gemenskapens finansiella instrument. När det gäller regionen utmed den tysk-nederländska gränsen som frågeställaren avser har det transnationella initiativet IRMA (Interreg Rhine Maas Activities) just framgångsrikt slutförts. I planeringen och genomförandet av detta initiativ deltog, i samarbete över gränserna, länder, regioner och regionala samhällen Belgien, Tyskland, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna och Schweiz. Initiativet har fått gemenskapsstöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF), inom ramen för gemenskapsinitiativet Interreg. Över 140 miljoner euro har ställts till förfogande från ERUF för förebyggande av och skydd mot översvämningar i regionerna kring floderna Rhen och Maas, vilket har bidragit till de sammanlagda investeringarna på över 400 miljoner euro. Resultaten och framgångarna från detta gränsöverskridande samarbete har nyligen presenterats vid en konferens i Düsseldorf den 11 april 2003, där tyska och nederländska ministerier, regioner och vattenmyndigheter (”waterschappen”) deltog. Därvid publicerades också en broschyr med titeln ”Hoogwater dreigt ... samen sterk!/Impeding floods ... united we stand!”, med ett förord av den nederländska ministern för bostadsfrågor, fysisk planering och miljö, Henk Kamp. Under den nuvarande programperioden för strukturfonderna (2000-2006) kommer det arbete som inletts genom IRMA-programmet att fortsätta inom ramen för gemenskapsinitiativet Interreg III, i programmet ”North-West Europe”. I detta program har cirka 92,3 miljoner euro avsatts för förebyggande av och skydd mot översvämningar inom åtgärden ”Förebyggande av översvämningsskador” (4), varav 46,2 miljoner euro kommer från ERUF.

Inom ramen för förordningen om utveckling av landsbygden (EG) nr 1257/1999 (5), artikel 33 erbjuder Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) möjligheter att ge stöd till vattenförvaltning, som kan omfatta åtgärder för förebyggande av översvämningar. Inom ramen för samma förordning kan man också få stöd till införandet av lämpliga instrument för att skydda jord- och skogsbrukets produktionspotential mot naturkatastrofer. Medlemsstaterna kan ta med sådana åtgärder i sina planer för landsbygdsutveckling. Gränsöverskridande samarbete mellan behöriga myndigheter är också möjligt vid utvecklingen och genomförandet av sådana åtgärder som del av en integrerad strategi för förebyggande av översvämningar.

---

(1)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.

(2)  Nya internationella konventioner för skydd av floderna Maas och Schelde, undertecknade i Gent den 3 december 2002; Maas: http://www.cipm-icbm.be/accord.asp; Schelde: http://www.icbs-cipe.com/NL/d_frameset.htm.

(3)  Ramdirektivet om vatten kommer att bidra till att lindra effekterna av översvämningar och torka (se artikel 1 e), men innehåller inga direkta operationella mål för förebyggande av och skydd mot översvämningar, bland annat med tanke på den rättsliga grund som utgös av artikel 175.1 i fördraget. Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.

(4)  http://www.nweurope.org.

(5)  Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/39 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/39

---

(2004/C 70 E/043)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1380/03

från Anne Jensen (ELDR) till kommissionen

(15 april 2003)

Ämne:   Lönetillägg i Tyskland

Enligt danska medier kan tyska hantverkare få lönetillägg från den tyska staten vilket gör deras arbetskraft avsevärt billigare. Tydligen har vissa tyska byggfirmor försökt komma in på den danska byggmarknaden med detta lönetillägg i ryggen. På så sätt kan de dumpa priserna och tack vare lönetillägget från den tyska staten konkurrera ut danska byggfirmor som inte får något lönetillägg.

Snedvrider inte ett sådant lönetillägg i praktiken konkurrensen och strider mot EU:s konkurrensregler?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(4 juni 2003)

Kommissionen har inga uppgifter om något sådant tyskt tillägg som enligt parlamentsledamoten beskrivs i den danska mediarapporteringen. Kommissionen har därför bett Tyskland om ytterligare information. Skulle den tyska åtgärden existera och innebära sådant statligt stöd som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget som inte kan undantas från anmälningsplikten enligt förordningen om gruppundantag (EG) nr 2204/2002 av den 12 december 2002 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt sysselsättningsstöd (1) kommer det att bedömas enligt bestämmelserna om statligt stöd.

---

(1)  EGT L 337, 13.12.2002 rättelse i EGT L 349, 24.12.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/40 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/40

---

(2004/C 70 E/044)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1392/03

från Charles Tannock (PPE-DE) och Timothy Kirkhope (PPE-DE) till rådet

(15 april 2003)

Ämne:   Följderna av skapandet av brottsrubriceringarna rasism och främlingsfientlighet för den europeiska arresteringsordern.

Principen om dubbel straffbarhet ströks för trettiotvå brott som omfattas av den europeiska arresteringsordern, inklusive rasism och främlingsfientlighet.

Under diskussioner nyligen i brittiska parlamentet föreslog den brittiska regeringen att det i enlighet med den överenskommelse som nåtts i ministerrådet inte skall vara möjligt för en medlemsstat att utlämna någon som begått ett rasistiskt eller främlingsfientligt brott till en annan medlemsstat, om inte brottet begåtts i denna stat. En belgisk eller fransk domstol skulle alltså inte kunna begära en brittisk medborgare utlämnad för ett brott som begåtts i Förenade kungariket, och alltså inte begåtts i Belgien eller Frankrike. Kan rådet godta detta som en korrekt beskrivning av rådets juridiska ståndpunkt?

Rådet har också enats om särskilt skydd för pressfriheten. Exakt hur är detta skydd utformat? Kommer det innebära en skillnad i yttrandefriheten mellan journalister och vanliga medborgare?

Artikel 10 i Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna lyder som följer:

| 1. | Envar skall äga rätt till yttrandefrihet. Denna rätt innefattar åsiktsfrihet samt frihet att mottaga och sprida uppgifter och tankar utan inblandning av offentlig myndighet och oberoende av territoriella gränser. Denna artikel förhindrar icke en stat att kräva tillstånd för radio-, televisions-eller biografföretag. |
| --- | --- |

1.

Envar skall äga rätt till yttrandefrihet. Denna rätt innefattar åsiktsfrihet samt frihet att mottaga och sprida uppgifter och tankar utan inblandning av offentlig myndighet och oberoende av territoriella gränser. Denna artikel förhindrar icke en stat att kräva tillstånd för radio-, televisions-eller biografföretag.

| 2. | Enär utövandet av de nämnda friheterna medför ansvar och skyldigheter, må det underkastas sådana formföreskrifter, villkor, inskränkningar eller straffpåföljder, som äro angivna i lag och i ett demokratiskt samhälle äro nödvändiga med hänsyn till statens säkerhet, den territoriella integriteten, den allmänna säkerheten, förebyggandet av oordning eller brott, skyddandet av hälsa eller moral eller av annans goda namn och rykte eller rättigheter, förhindrandet av att förtroliga underrättelser spridas, eller upprätthållandet av domstolarnas auktoritet och opartiskhet. |
| --- | --- |

2.

Enär utövandet av de nämnda friheterna medför ansvar och skyldigheter, må det underkastas sådana formföreskrifter, villkor, inskränkningar eller straffpåföljder, som äro angivna i lag och i ett demokratiskt samhälle äro nödvändiga med hänsyn till statens säkerhet, den territoriella integriteten, den allmänna säkerheten, förebyggandet av oordning eller brott, skyddandet av hälsa eller moral eller av annans goda namn och rykte eller rättigheter, förhindrandet av att förtroliga underrättelser spridas, eller upprätthållandet av domstolarnas auktoritet och opartiskhet.

Är de rasistiska och främlingsfientliga brotten begränsade till handlingar eller uttalanden som innebär våldshets, hot om våld eller ofredande, som riktar sig mot person eller den allmänna säkerheten? Om inte, på vilket sätt är förslaget förenligt med Europakonventionen?

Svar

(8 december 2003)

Den europeiska arresteringsordern antogs av rådet den 13 juni 2002 (1). Därigenom inrättas ett system, som i princip innebär avskaffandet från och med den 1 januari 2004 av det omständliga och komplicerade system för utlämning som hittills varit förhärskande inom Europeiska unionen, på grundval av en Europarådskonvention som antogs 1957.

Genom den europeiska arresteringsordern blir det möjligt att enligt villkoren i rambeslutet överlämna personer för lagföring eller för verkställighet av ett fängelsestraff eller en annan frihetsberövande åtgärd. I rambeslutet anges det tidsfrister och beslutsregler avseende verkställighet av den europeiska arresteringsordern (artikel 17) samt tidsfrister för överlämnande av berörd person (artikel 23).

Rådet anser att införandet av ett nytt förenklat system för överlämnande av dömda eller misstänkta personer för verkställighet av domar eller lagföring ligger i rättskipningens intresse eftersom

| — | rättegången äger rum i den stat som har utfärdat den europeiska arresteringsordern, |
| --- | --- |

—

rättegången äger rum i den stat som har utfärdat den europeiska arresteringsordern,

| — | brottet oftast har begåtts i den staten, |
| --- | --- |

—

brottet oftast har begåtts i den staten,

| — | det ligger i offrens intresse, eftersom de vanligen befinner sig i den medlemsstaten, att en rättegång garanteras äga rum så snabbt som möjligt, samtidigt som den påstådda gärningsmannens intressen skyddas. |
| --- | --- |

—

det ligger i offrens intresse, eftersom de vanligen befinner sig i den medlemsstaten, att en rättegång garanteras äga rum så snabbt som möjligt, samtidigt som den påstådda gärningsmannens intressen skyddas.

Rådet anser att fördragets mål att upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa inte i tillräcklig utsträckning omsattes i praktisk handling genom det gamla systemet för utlämning, utan att detta måste ersättas med ett modernt system som bättre kan skydda även gärningsmannens intressen.

För att uppnå detta mål har rådet bland annat beslutat att avskaffa dubbel straffbarhet för trettiotvå brottskategorier, däribland rasism och främlingsfientlighet (jfr artikel 2.2 i rambeslutet). Brottsrekvisitet fastställs genom den utfärdande medlemsstatens lagstiftning. Om en europeisk arresteringsorder har utfärdats i Frankrike, avgörs således brottet enligt fransk lagstiftning.

För att skydda rättvisans och den verkställande medlemsstatens intressen har dock ett antal tvingande eller frivilliga skäl till att vägra verkställighet (fler än tio) tagits med i rambeslutet. Ett skäl till att vägra verkställighet kan vara att en europeisk arresteringsorder avser brott som enligt den verkställande medlemsstatens lagstiftning anses ha begåtts helt eller delvis på dess territorium eller en plats som är likställd med den medlemsstatens territorium (jfr artikel 4.7 a i rambeslutet).

Om en domare i en medlemsstat som, i den ärade parlamentsledamotens exempel, utfärdar en arresteringsorder för ett brott som har begåtts i en annan medlemsstat, skulle den staten kunna vägra att verkställa en sådan order. På samma sätt skulle den kunna vägra att verkställa en order, om brottet har begåtts utanför den medlemsstats territorium som har utfärdat arresteringsordern, och åtal enligt denna andra medlemsstats nationella lagstiftning inte är tillåtet för ett sådant brott, när det har begåtts utanför dess territorium. (jfr artikel 4.7 b).

Nationaliteten saknar betydelse för tillämpningen av dessa bestämmelser, men rambeslutet innehåller andra bestämmelser om skydd när det gäller gärningsmännens nationalitet.

Rådet skulle även vilja fästa den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på artikel 1.3 i rambeslutet, av vilken det uttryckligen följer att rambeslutet inte påverkar skyldigheten att respektera de grundläggande rättigheterna och de grundläggande rättsliga principerna enligt artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen. Detta följer redan av själva fördraget, så ur juridisk synvinkel hade det inte varit nödvändigt att ta med den formuleringen i rambeslutet, men rådet ansåg det lämpligt att göra det i just detta fall.

Rådet skulle även vilja fästa uppmärksamheten på skäl 12 i ingressen, som ytterligare bekräftar det som nyss angetts. Samtliga medlemsstater är dessutom parter i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och är bundna av dess bestämmelser.

Rådet (RIF) behandlade senast förslaget till rambeslut om bekämpande av rasism och främlingsfientlighet vid mötet den 27 och 28 februari 2003. Utkastet blev vid detta tillfälle föremål för ett antal reservationer från olika delegationer. Trots ytterligare diskussioner om utkastet i Artikel 36-kommittén har det ännu inte varit möjligt att nå en kompromiss om texten. Bland de kvarstående frågorna finns bland annat den exakta definitionen av rasistiska och främlingsfientliga brott samt eventuella inskränkningar i straffansvaret för dessa brott, däribland sådana som är relaterade till tryckfrihet.

---

(1)  EGT L 190, 18.7.2002, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/42 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/42

---

(2004/C 70 E/045)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1477/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne:   Bidrag för export av ”smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk, mejeriprodukter” från medlemsstaterna till Vatikanstaten

I det kompletterande svaret på frågan P-3202/02 (1) finns bilagd en tabell som innehåller uppgifter om kvantitet och kostnader i euro för produkter som åtnjuter exportbidrag.

Av den tabellen framgår följande när det gäller export av ”smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk, mejeriprodukter” (0405) till Vatikanstaten:

| a) | Under 1998 exporterade Österrike 155 kg som fick bidrag på 272 200,57 euro, vilket motsvarar ett stöd på 1 756,13 euro per kg smör som exporterades. |
| --- | --- |

a)

Under 1998 exporterade Österrike 155 kg som fick bidrag på 272 200,57 euro, vilket motsvarar ett stöd på 1 756,13 euro per kg smör som exporterades.

| b) | Under 1999 exporterade Italien 0,064 kg som fick bidrag på 402,90 euro, motsvarande ett stöd på 6 295,31 euro per kg exporterat smör. |
| --- | --- |

b)

Under 1999 exporterade Italien 0,064 kg som fick bidrag på 402,90 euro, motsvarande ett stöd på 6 295,31 euro per kg exporterat smör.

Uppenbarligen handlar det om en export under 1998 på 155 000 kg och för 2000 på cirka 230 kg, vilket skulle innebära ett mera rimligt stöd på 1,76 och 1,75 euro per kg exporterat smör.

Om man gör dessa korrigeringar framgår det att totalt exporterades 174 215,500 kg under 1998, 156 230 kg under 1999, 145 560 kg under 2000 och 146 200 kg under 2001.

Enligt förordning (EG) nr 419/2002 (2) kan de uppgifter som återges i tabellen, och som hämtats från databasen CATS, även användas för övervakning och prognoser.

I tabellen anges att uppgifter om måttenheter, vikt eller kvantitet och belopp i euro lämnas av medlemsstaterna.

Kommissionen ombeds med beaktande av ovanstående besvara följande frågor:

| — | Är det kommissionen som har ansvaret för att kontrollera de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna? |
| --- | --- |

—

Är det kommissionen som har ansvaret för att kontrollera de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna?

| — | Har någon kontroll genomförts, i så fall vilken, och vilken prognos har gjorts när det gäller kvantiteterna ”smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk, mejeriprodukter” som exporterats från medlemsstaterna till Vatikanstaten? |
| --- | --- |

—

Har någon kontroll genomförts, i så fall vilken, och vilken prognos har gjorts när det gäller kvantiteterna ”smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk, mejeriprodukter” som exporterats från medlemsstaterna till Vatikanstaten?

| — | Anser inte kommissionen att importen till den lilla Vatikanstaten är alltför stor, dvs. att man kan utgå från att produkterna säljs i Italien? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att importen till den lilla Vatikanstaten är alltför stor, dvs. att man kan utgå från att produkterna säljs i Italien?

---

(1)  EGT C 137 E, 12.6.2003, s. 172.

(2)  EGT L 64, 7.3.2002, s. 8.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/42 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/42

---

(2004/C 70 E/046)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1478/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne:   Bidrag för export av ”färskt och fryst nötkött” från medlemsstaterna till Vatikanstaten

I det kompletterande svaret på frågan P-3202/02 (1) finns bilagd en tabell som innehåller uppgifter om kvantitet och kostnader i euro för produkter som åtnjuter exportbidrag.

Av den tabellen framgår följande när det gäller export av ”färskt och fryst nötkött” (0201) till Vatikanstaten:

| a) | Under 1999 exporterade Italien 39,592 kg som fick bidrag på 256 405,34 euro, vilket motsvarar ett stöd på 6 476,19 euro per kg kött som exporterades. |
| --- | --- |

a)

Under 1999 exporterade Italien 39,592 kg som fick bidrag på 256 405,34 euro, vilket motsvarar ett stöd på 6 476,19 euro per kg kött som exporterades.

| b) | Under 2000 exporterade Italien 38,985 kg som fick bidrag på 305 341,16 euro, motsvarande ett stöd på 7 832,27 euro per kg exporterat kött. |
| --- | --- |

b)

Under 2000 exporterade Italien 38,985 kg som fick bidrag på 305 341,16 euro, motsvarande ett stöd på 7 832,27 euro per kg exporterat kött.

Uppenbarligen handlar det om en export under 1999 på 395 920 kg och för 2000 på 389 850 kg, vilket skulle innebära ett mera trovärdigt stöd på 0,65 och 0,78 euro per kg exporterat kött.

Om man gör dessa korrigeringar framgår det att totalt exporterades 346 233 kg under 1998, 963 646 kg under 1999, 730 798,210 kg under 2000 och 212 249,800 kg under 2001.

Enligt förordning (EG) nr 419/2002 (2) kan de uppgifter som återges i tabellen, och som hämtats från databasen CATS, även användas för övervakning och prognoser.

I tabellen anges att uppgifter om måttenheter, vikt eller kvantitet och belopp i euro lämnas av medlemsstaterna.

Kommissionen ombeds med beaktande av ovanstående besvara följande frågor:

| — | Är det kommissionen som har ansvaret för att kontrollera de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna? |
| --- | --- |

—

Är det kommissionen som har ansvaret för att kontrollera de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna?

| — | Har någon kontroll genomförts, i så fall vilken, och vilken prognos har gjorts när det gäller kvantiteterna ”färskt och fryst nötkött” som exporterats från medlemsstaterna till Vatikanstaten? |
| --- | --- |

—

Har någon kontroll genomförts, i så fall vilken, och vilken prognos har gjorts när det gäller kvantiteterna ”färskt och fryst nötkött” som exporterats från medlemsstaterna till Vatikanstaten?

| — | Anser inte kommissionen att importen till den lilla Vatikanstaten är alltför stor, dvs. att man kan utgå från att produkterna säljs i Italien? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att importen till den lilla Vatikanstaten är alltför stor, dvs. att man kan utgå från att produkterna säljs i Italien?

---

(1)  EGT C 137 E, 12.6.2003, s. 172.

(2)  EGT L 64, 7.3.2002, s. 8.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/43 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/43

---

(2004/C 70 E/047)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1479/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne:   Export av ”färskt och fryst nötkött” från medlemsstaterna till Vatikanstaten och drift av köttdiskar i detaljhandeln i Vatikanstaten

I en intervju i branschtidskriften Eurocarni i mars 2001 förklarade Ruggero Guidoni, ägare av Guidoncarni di Torrevecchia (Rom): ”Under 2000 vann Unicarni från Reggio Emilia kontraktet för leverans av kött till Vatikanstatens stormarknad, där cirka tiotusen konsumenter från Vatikanstaten handlar med ett särskilt kort, bland annat inköpare från vissa kloster. Ildo Cigarini, vd för Unicarni, har bett oss ansvara för driften av köttdiskarna i Vatikanstatens detaljhandel. Vi gick in i den verksamheten med 30 procent av företaget Roma Carni 2000 som bildades i detta syfte. Förutom oss har även CIR en andel när det gäller djupfryst. Omsättningen beräknas till 15-20 miljarder per år. Man skulle kunna göra ännu mer. Dessvärre har krisen ställt alla prognoser på huvudet.”

Under perioden 1998-2001 importerade Vatikanen från unionens medlemsstater 2 252,93 ton kött och fick motsvarande exportbidrag. Produkterna exporterades från Belgien (57,98 ton), Irland (222,60 ton), Italien (804,45 ton) och Nederländerna (1 167,89 ton).

Kommissionen ombeds med beaktande av ovanstående besvara följande frågor:

| — | Vilka instrument förfogar Europeiska unionen över, eller snarare vilka åtgärder har Republiken Italien vidtagit, för att skydda sig mot risken för att Vatikanstaten direkt eller indirekt åter för ut produkter som åtnjuter exportstöd på marknaden i Europeiska unionen? |
| --- | --- |

—

Vilka instrument förfogar Europeiska unionen över, eller snarare vilka åtgärder har Republiken Italien vidtagit, för att skydda sig mot risken för att Vatikanstaten direkt eller indirekt åter för ut produkter som åtnjuter exportstöd på marknaden i Europeiska unionen?

| — | Exporterar det företag som vann kontraktet för hantering av kötthandeln, eller de bolag som bildade det företaget, kött till Vatikanstaten direkt eller via mellanhänder? |
| --- | --- |

—

Exporterar det företag som vann kontraktet för hantering av kötthandeln, eller de bolag som bildade det företaget, kött till Vatikanstaten direkt eller via mellanhänder?

| — | Vilka belgiska, irländska, italienska och nederländska företag exporterade kött till Vatikanstaten under perioden 1998-2001? |
| --- | --- |

—

Vilka belgiska, irländska, italienska och nederländska företag exporterade kött till Vatikanstaten under perioden 1998-2001?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/44 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/44

---

(2004/C 70 E/048)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1480/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne:   Bidrag för export av ”socker från sockerbetor eller sockerrör och kemiskt ren sackaros i fast form” från medlemsstaterna till Vatikanstaten

I det kompletterande svaret på frågan P-3202/02 (1) finns bilagd en tabell som innehåller uppgifter om kvantitet och kostnader i euro för produkter som åtnjuter exportbidrag.

Av den tabellen framgår följande när det gäller export av ”socker från sockerbetor eller sockerrör och kemiskt ren sackaros i fast form” (1701) till Vatikanstaten:

| a) | Under 1999 exporterade Italien 79 075 kg som fick bidrag på 385 731,05 euro, vilket motsvarar ett stöd på 4 878,04 euro per kg socker som exporterades. |
| --- | --- |

a)

Under 1999 exporterade Italien 79 075 kg som fick bidrag på 385 731,05 euro, vilket motsvarar ett stöd på 4 878,04 euro per kg socker som exporterades.

| b) | Under 2000 exporterade Italien 70 115 kg som fick bidrag på 356 906,17 euro, motsvarande ett stöd på 5 090,30 euro per kg exporterat socker. |
| --- | --- |

b)

Under 2000 exporterade Italien 70 115 kg som fick bidrag på 356 906,17 euro, motsvarande ett stöd på 5 090,30 euro per kg exporterat socker.

| c) | Slutligen finns det två siffror där det saknas en hänvisning till motsvarande måttenhet:






  1) | en export på 0,110 från Frankrike 1998, motsvarande ett stöd på 44,18 euro, och |
| --- | --- | --- |

c)

Slutligen finns det två siffror där det saknas en hänvisning till motsvarande måttenhet:

1)

en export på 0,110 från Frankrike 1998, motsvarande ett stöd på 44,18 euro, och

| 2) | en export på 28,030 från Spanien 1999, motsvarande ett stöd på 1 268,38 euro. |
| --- | --- |

2)

en export på 28,030 från Spanien 1999, motsvarande ett stöd på 1 268,38 euro.

Uppenbarligen skall de riktiga siffrorna vara: a) 790 750 kg, b) 701 150 kg, c) 110 kg; d) 2 803 kg, med ett stöd som varierar mellan det mer trovärdiga 0,40 och 0,51 euro per kg exporterat socker.

Om man gör dessa korrigeringar framgår det att totalt exporterades 727 810 kg under 1998, 793 553 kg under 1999, 1012 800 kg under 2000 och 26 435,300 kg under 2001.

Enligt förordning (EG) nr 419/2002 (2) kan de uppgifter som återges i tabellen, och som hämtats från databasen CATS, även användas för övervakning och prognoser.

I tabellen anges att uppgifter om måttenheter, vikt eller kvantitet och belopp i euro lämnas av medlemsstaterna.

Kommissionen ombeds med beaktande av ovanstående besvara följande frågor:

| — | Är det kommissionen som har ansvaret för att kontrollera de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna? |
| --- | --- |

—

Är det kommissionen som har ansvaret för att kontrollera de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna?

| — | Har någon kontroll genomförts, i så fall vilken, och vilken prognos har gjorts när det gäller kvantiteterna ”socker från sockerbetor eller sockerrör och kemiskt ren sackaros i fast form” som exporterats från medlemsstaterna till Vatikanstaten? |
| --- | --- |

—

Har någon kontroll genomförts, i så fall vilken, och vilken prognos har gjorts när det gäller kvantiteterna ”socker från sockerbetor eller sockerrör och kemiskt ren sackaros i fast form” som exporterats från medlemsstaterna till Vatikanstaten?

| — | Anser inte kommissionen att importen till den lilla Vatikanstaten är alltför stor, dvs. att man kan utgå från att produkterna säljs i Italien? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att importen till den lilla Vatikanstaten är alltför stor, dvs. att man kan utgå från att produkterna säljs i Italien?

Gemensamt kompletterande svar

på de skriftliga frågorna E-1477/03, E-1478/03, E-1479/03 och E-1480/03

ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(7 oktober 2003)

Svar på de olika skriftliga frågorna:

| — | Enligt kommissionens förordning (EG) nr 2390/1999 (3) får kommissionen från medlemsstaterna årligen uppgifter om alla enskilda betalningar till stödmottagare från garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ). Denna elektroniska information lagras i kontroll- och spårningssystemet CATS för vidare användning. |
| --- | --- |

—

Enligt kommissionens förordning (EG) nr 2390/1999 (3) får kommissionen från medlemsstaterna årligen uppgifter om alla enskilda betalningar till stödmottagare från garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ). Denna elektroniska information lagras i kontroll- och spårningssystemet CATS för vidare användning.

| — | Vid dataleveransen gör kommissionen ett antal kvalitetskontroller (kontroll av att kodningslistorna har använts, jämförelse av totalbeloppen med de årliga deklarationerna, förenlighet med förordningen, att uppgifterna är fullständiga). Dessutom utsätts vissa uppgifter för noggrannare kontroller i samband med särskilda revisioner eller utredningar. Detta innebär dock inte att alla uppgifter som överförs från medlemsstaterna utsätts för en noggrannare kontroll. För det första blir inte alla stödordningar föremål för revision i medlemsstaterna. För det andra är behoven av dataanalys beroende av typen av revision. |
| --- | --- |

—

Vid dataleveransen gör kommissionen ett antal kvalitetskontroller (kontroll av att kodningslistorna har använts, jämförelse av totalbeloppen med de årliga deklarationerna, förenlighet med förordningen, att uppgifterna är fullständiga). Dessutom utsätts vissa uppgifter för noggrannare kontroller i samband med särskilda revisioner eller utredningar. Detta innebär dock inte att alla uppgifter som överförs från medlemsstaterna utsätts för en noggrannare kontroll. För det första blir inte alla stödordningar föremål för revision i medlemsstaterna. För det andra är behoven av dataanalys beroende av typen av revision.

| — | CATS är en mycket stor och detaljerad databas över utbetalningar från garantisektionen vid EUGFJ som för närvarande innehåller 138 miljoner registreringar. Varje registrering kan innehålla upp till 128 olika poster om utbetalningar, stödmottagare, ansökningar, produkter och kontroller. Det är därför omöjligt att kontrollera varje enskilt värde. Detta är ett standardförfarande som tillämpas vid andra liknande databaser. |
| --- | --- |

—

CATS är en mycket stor och detaljerad databas över utbetalningar från garantisektionen vid EUGFJ som för närvarande innehåller 138 miljoner registreringar. Varje registrering kan innehålla upp till 128 olika poster om utbetalningar, stödmottagare, ansökningar, produkter och kontroller. Det är därför omöjligt att kontrollera varje enskilt värde. Detta är ett standardförfarande som tillämpas vid andra liknande databaser.

| — | Inledningsvis skapades CATS-databasen för att utgöra ett stöd för kommissionen vid genomförandet av revisioner av jordbruksutgifter. Uppgifterna är i allmänhet användbara för avslutande av räkenskaperna, men försiktighet måste iakttas vid användning av uppgifterna för andra analytiska ändamål. Som parlamentsledamoten har påpekat i sina skriftliga frågor har vissa medlemsstater gjort fel när de har angivit viktenheter (kg eller ton), men sådana fel är lätta att upptäcka. |
| --- | --- |

—

Inledningsvis skapades CATS-databasen för att utgöra ett stöd för kommissionen vid genomförandet av revisioner av jordbruksutgifter. Uppgifterna är i allmänhet användbara för avslutande av räkenskaperna, men försiktighet måste iakttas vid användning av uppgifterna för andra analytiska ändamål. Som parlamentsledamoten har påpekat i sina skriftliga frågor har vissa medlemsstater gjort fel när de har angivit viktenheter (kg eller ton), men sådana fel är lätta att upptäcka.

Särskilt svar på den skriftliga frågan E-1477/03:

| — | När det gäller svar på frågan om smör som exporteras till Vatikanstaten hänvisar kommissionen till sitt svar på den skriftliga frågan E-2299/02 (4). |
| --- | --- |

—

När det gäller svar på frågan om smör som exporteras till Vatikanstaten hänvisar kommissionen till sitt svar på den skriftliga frågan E-2299/02 (4).

Särskilt svar på den skriftliga frågan nr 1478/03:

| — | När det gäller exportbidrag för nötköttssektorn, är uppgifterna i CATS, som bygger på de faktiskt genomförda betalningar som medlemsstaterna har lämnat uppgift om till kommissionen, inget användbart verktyg för uppföljning eller prognoser över export med bidrag av följande skäl, vare sig det skulle avse destination eller ursprungsmedlemsstat: |
| --- | --- |

—

När det gäller exportbidrag för nötköttssektorn, är uppgifterna i CATS, som bygger på de faktiskt genomförda betalningar som medlemsstaterna har lämnat uppgift om till kommissionen, inget användbart verktyg för uppföljning eller prognoser över export med bidrag av följande skäl, vare sig det skulle avse destination eller ursprungsmedlemsstat:

| — | Det kan mycket riktigt vara stora skillnader mellan CATS-statistiken över utbetalda exportbidrag och Comextstatistiken (5), som innehåller uppgifter om handeln (med eller utan bidrag), beroende på att avsevärd tid kan förflyta mellan ansökan om exportlicens (för att få rätt till exportbidrag), deklaration av exporten, den fysiska exporten av varorna från gemenskapens territorium och utbetalningen av bidraget. Denna fördröjning kan uppgå till flera månader, till och med ett år, beroende på de handläggningsrutinerna vid tullmyndigheterna och de andra involverade behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. Dessutom kan fördröjningen öka ytterligare beroende på den aktuella bidragsordningen, dvs. förfinansiering eller direkt export. |
| --- | --- |

—

Det kan mycket riktigt vara stora skillnader mellan CATS-statistiken över utbetalda exportbidrag och Comextstatistiken (5), som innehåller uppgifter om handeln (med eller utan bidrag), beroende på att avsevärd tid kan förflyta mellan ansökan om exportlicens (för att få rätt till exportbidrag), deklaration av exporten, den fysiska exporten av varorna från gemenskapens territorium och utbetalningen av bidraget. Denna fördröjning kan uppgå till flera månader, till och med ett år, beroende på de handläggningsrutinerna vid tullmyndigheterna och de andra involverade behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. Dessutom kan fördröjningen öka ytterligare beroende på den aktuella bidragsordningen, dvs. förfinansiering eller direkt export.

| — | Med avseende på de mängder nötkött som exporterades från gemenskapen till Vatikanstaten återger inte de uppgifter som parlamentsledamoten uppger handelsflödena de nämnda åren (1998, 1999, 2000 och 2001), utan de avser de bidrag som betalades ut under dessa år på grundval av medlemsstaternas uppgifter. |
| --- | --- |

—

Med avseende på de mängder nötkött som exporterades från gemenskapen till Vatikanstaten återger inte de uppgifter som parlamentsledamoten uppger handelsflödena de nämnda åren (1998, 1999, 2000 och 2001), utan de avser de bidrag som betalades ut under dessa år på grundval av medlemsstaternas uppgifter.

| — | Enligt uppgifter från Comext uppgick gemenskapens export av färskt och fruset nötkött till Vatikanstaten till 1041,0 ton 1998, 870,3 ton 1999, 516,5 ton 2000, 517,0 ton 2001 och 566.2 ton in 2002 (mängderna uttryckta i produktvikt). Dessa siffror återspeglar en handelsutveckling som ligger mera i linje med de allmänna trenderna, med en tydlig inverkan från BSE-krisen (bovin spongiform encefalopati) 2000 och 2001 och en liten återhämtning av konsumtionen under 2002. |
| --- | --- |

—

Enligt uppgifter från Comext uppgick gemenskapens export av färskt och fruset nötkött till Vatikanstaten till 1041,0 ton 1998, 870,3 ton 1999, 516,5 ton 2000, 517,0 ton 2001 och 566.2 ton in 2002 (mängderna uttryckta i produktvikt). Dessa siffror återspeglar en handelsutveckling som ligger mera i linje med de allmänna trenderna, med en tydlig inverkan från BSE-krisen (bovin spongiform encefalopati) 2000 och 2001 och en liten återhämtning av konsumtionen under 2002.

Särskilt svar på den skriftliga frågan E-1479/03:

| — | När det gäller de mängder nötkött som exporterades med exportbidrag till Vatikanstaten 1998-2001 hänvisar kommissionen till sitt svar på fråga E-1478/03. |
| --- | --- |

—

När det gäller de mängder nötkött som exporterades med exportbidrag till Vatikanstaten 1998-2001 hänvisar kommissionen till sitt svar på fråga E-1478/03.

| — | När det gäller de särskilda åtgärderna för produkter som exporterades till Vatikanstaten med exportbidrag skall tullkonventionen mellan Italien och Vatikanstaten och även gemenskapslagstiftningen om exportbidrag tillämpas, särskilt Kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 av den 15 april 1999 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (6). |
| --- | --- |

—

När det gäller de särskilda åtgärderna för produkter som exporterades till Vatikanstaten med exportbidrag skall tullkonventionen mellan Italien och Vatikanstaten och även gemenskapslagstiftningen om exportbidrag tillämpas, särskilt Kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 av den 15 april 1999 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (6).

| — | I de fall det är fråga om export till Vatikanstaten av jordbruksprodukter för vilka exportbidrag betalas intygar myndigheterna i Vatikanstaten att dessa produkter saluförs för konsumtion inom Vatikanstaten eller konsumeras vid institutioner och organ vid den Heliga Stolen. |
| --- | --- |

—

I de fall det är fråga om export till Vatikanstaten av jordbruksprodukter för vilka exportbidrag betalas intygar myndigheterna i Vatikanstaten att dessa produkter saluförs för konsumtion inom Vatikanstaten eller konsumeras vid institutioner och organ vid den Heliga Stolen.

| — | I fråga om parlamentsledamotens övriga frågor om export från vissa företag, måste kommissionen enligt artikel 2.3 i förordning (EG) nr 2390/1999 säkerställa att de uppgifter som kommissionen tar emot på grundval av den förordningen behandlas konfidentiellt. Som en följd av detta krav på konfidentiell behandling har kommissionen inte möjlighet att lämna ut namn på personer som uppbär stöd från garantisektionen vid EUGFJ. |
| --- | --- |

—

I fråga om parlamentsledamotens övriga frågor om export från vissa företag, måste kommissionen enligt artikel 2.3 i förordning (EG) nr 2390/1999 säkerställa att de uppgifter som kommissionen tar emot på grundval av den förordningen behandlas konfidentiellt. Som en följd av detta krav på konfidentiell behandling har kommissionen inte möjlighet att lämna ut namn på personer som uppbär stöd från garantisektionen vid EUGFJ.

Särskilt svar på den skriftliga frågan E-1480/03:

| — | Det finns ingen särskild övervakning av de mängder bet- och rörsocker och kemiskt ren sackaros i fast form som exporteras från medlemsstaterna till Vatikanstaten. De mängder som exporteras till detta land förefaller rimliga. |
| --- | --- |

—

Det finns ingen särskild övervakning av de mängder bet- och rörsocker och kemiskt ren sackaros i fast form som exporteras från medlemsstaterna till Vatikanstaten. De mängder som exporteras till detta land förefaller rimliga.

---

(1)  EGT C 137 E, 12.6.2003, s. 172.

(2)  EGT L 64, 7.3.2002, s. 8.

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 2390/1999 av den 25 oktober 1999 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1663/95 när det gäller formen av och innehållet i den räkenskapsinformation som medlemsstaterna måste ställa till kommissionens förfogande inom ramen för granskning och godkännande av räkenskaperna för EUGFJ:s garantisektion, EGT L 295, 16.11.1999. Förordning senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1884/2002, EGT L 288, 25.10.2002.

(4)  EGT C 110 E, 8.5.2003.

(5)  Comext är Eurostats databas över utrikeshandeln.

(6)  EGT L 102, 17.4.1999, s. 11. Förordning senast ändrad genom förordning (EG) nr 444/2003, EGT L 67, 12.3.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/46 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/46

---

(2004/C 70 E/049)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1486/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne:   Cyberrasism

Europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet har nyligen låtit genomföra en undersökning om hemsidor som sprider rasistiska budskap. Känner kommissionen till denna företeelse och hur ser kommissionen på att denna typ av hemsidor ökar?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 juni 2003)

Kommissionen fördömer kraftfullt rasism och främlingsfientlighet, som är en direkt kränkning av principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen, principer som EU bygger på och som är gemensamma för medlemsstaterna (artikel 6 i EU-fördraget).

Kommissionen lade i november 2001 fram ett förslag till rambeslut (1), ett instrument på det straffrättsliga området, med syftet dels att samma rasistiska eller främlingsfientliga gärningar kan bestraffas med samma påföljder i alla medlemsstater, dels att förbättra och främja det rättsliga samarbetet genom att undanröja eventuella hinder för sådant samarbete. Kommissionens strävan är att se till att rasistiskt och främlings-fientligt material på Internet kriminaliseras i alla medlemsstater. Den grundläggande idén kan sammanfattas i formeln ”det som är olagligt utanför nätet är olagligt på nätet”. Förslaget fastställer också vissa minimivillkor för domsrätt för denna typ av brott. Förhandlingarna om förslaget är för närvarande blockerade i rådet, och kommissionen beklagar att vissa medlemsstater inte är villiga att skärpa EU:s regelverk på området, som nu består av rådets gemensamma åtgärd från 1996 (2).

Vad EG-lagstiftning beträffar föreskrivs det i artikel 15 i direktivet om elektronisk handel (3) att tjänsteleverantörer som lagrar information som tillhandahållits av tjänstemottagaren och på dennes begäran utan dröjsmål skall avlägsna information eller göra den oåtkomlig så snart de har fått kännedom om att informationen är olaglig.

I skäl 48 i direktivet öppnas en möjlighet för medlemsstaterna att kräva av tjänsteleverantörer som lagrar information från sina tjänstemottagare att visa den omsorg som skäligen kan förväntas av dem för att upptäcka och förhindra vissa slags olaglig verksamhet.

På det internationella planet har femton länder (däribland tio medlemsstater) undertecknat ett till-läggsprotokoll, om kriminalisering av rasistiska och främlingsfientliga gärningar genom användning av datorsystem, till Europarådets konvention om IT-brottslighet.

Handlingsplanen för att främja en säkrare användning av Internet (4) ger också utrymme för finansiering av arbete mot rasism (till exempel telefonjourer och informationsverksamhet). Det forum för säkrare Internet som är i färd med att byggas upp som ett led i genomförandet av handlingsplanen kommer att diskutera möjligheterna till praktiskt samarbete i denna fråga.

---

(1)  EGT C 75 E, 26.3.2002.

(2)  EGT L 185, 24.7.1996.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden, EGT L 178, 17.7.2000.

(4)  KOM(2002) 152 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/47 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/47

---

(2004/C 70 E/050)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1491/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne:   Utmaningarna till följd av artikel 10

Skulle kommissionen kunna ange hur många formella underrättelser och motiverade yttranden som lagts fram mot Irland i enlighet med artikel 10 i EG-fördraget sedan 1 maj 1999 och redogöra för de enskilda klagomålen och de berörda EU-direktiven och EU-förordningarna?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(16 juni 2003)

Sedan den 1 maj 1999 och som en följd av kommissionens svar på parlamentsledamotens muntliga fråga H-0256/03 under frågestunden vid parlamentets sammanträde i maj 2003 (1) har kommissionen den 15 maj 2003 sänt två formella underrättelser till Irland i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget.

Överträdelseförfarandena har inletts på grund av undersökningar kommissionen påbörjat på eget initiativ och inte till följd av mottagna klagomål.

---

(1)  Skriftligt svar, 13.5.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/48 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/48

---

(2004/C 70 E/051)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1501/03

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(5 maj 2003)

Ämne:   Farthållare på lastbilar

Det händer med jämna mellanrum att lastbilar med hög fart kör in i stillastående bilar eller bilar som kör långsamt. I Belgien kom vid parlamentsdebatten om trafiksäkerhet frågan om farthållare på lastbilar att föras på tal. Då kom polisen, kommunerna, försäkringsgivarna och politikerna överens om att det behövs begränsningar för bruket av autopilot på lastbilar. Också från åkerihåll kom man till den slutsatsen att farthållare leder till sämre uppmärksamhet. I det sammanhanget restes det också krav på förbud mot farthållare i Belgien, men eftersom användningen av farthållare omfattas av gemenskapslagstiftningen skulle det inte vara ändamålsenligt med ett förbud mot dem endast i Belgien.

Vad är kommissionens åsikt om ett förbud mot farthållare på lastbilar?

Instämmer kommissionen med slutsatsen från Belgien om att farthållare leder till sämre uppmärksamhet hos förarna och på det sättet utgör ett riskmoment? Vilka vetenskapliga data om användningen av farthållare har kommissionen till sitt förfogande?

Tänker kommissionen ta några initiativ i fråga om användningen av farthållare på lastbilar? Om så är fallet: kan kommissionen ge närmare upplysningar om detta?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(20 juni 2003)

Kommissionen känner till debatten i Belgien om säkerhetsaspekten i fråga om elektroniska farthållare på lastbilar.

Kommissionen har dock inga uppgifter som tyder på att uppmärksamheten hos förarna försämras så till den grad att det uppväger farthållarnas fördelar i fråga om förarens bekvämlighet, och därmed säkerhet, och i fråga om miljön.

Kommissionen anser inte att vare sig montering eller användning av farthållare bör förbjudas. Kommissionen uppmanar de medlemsstater som upplever situationen som problematisk att vid kommande expertmöten inom detta område dela med sig av sina erfarenheter och diskutera det eventuella behovet av en lösning på gemenskapsnivå.

Farthållare bör i alla händelser endast användas när trafiken flyter fritt. Kommissionen kan vid behov uppmuntra informationskampanjer för att främja en klok användning av denna teknik.

Kommissionen följer även med intresse den snabba utvecklingen inom bilindustrin där farthållare kombineras med annan utrustning, till exempel system för automatisk kontroll av avståndet till framförvarande fordon.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/49 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/49

---

(2004/C 70 E/052)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1506/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(5 maj 2003)

Ämne:   Kvaliteten på nya arbetstillfällen

I kommissionens meddelande om resultattavlan för genomförandet av den socialpolitiska agendan (1) anges att mer än tio miljoner arbetstillfällen skapats sedan 1997. Sex miljoner av dessa jobb utförs av kvinnor.

Men det räcker inte att skapa arbetstillfällen. Man måste också veta vilka slags jobb det är frågan om och deras kvalitet.

Jag skulle därför vilja ha följande information, för varje medlemsstat:

| 1. | Hur många jobb har skapats per år i varje medlemsstat sedan 1997, och hur fördelas dessa jobb mellan de olika könen och åldersgrupperna? |
| --- | --- |

1.

Hur många jobb har skapats per år i varje medlemsstat sedan 1997, och hur fördelas dessa jobb mellan de olika könen och åldersgrupperna?

| 2. | Hur många av dessa jobb är heltidsarbeten? Hur många är halvtidsarbeten? Hur många utgörs av visstidskontrakt? |
| --- | --- |

2.

Hur många av dessa jobb är heltidsarbeten? Hur många är halvtidsarbeten? Hur många utgörs av visstidskontrakt?

| 3. | Inom vilka branscher har de nya arbetstillfällena främst skapats? |
| --- | --- |

3.

Inom vilka branscher har de nya arbetstillfällena främst skapats?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(6 juni 2003)

| 1. | Tabellerna i bilaga 1, som kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat, visar för varje medlemsstat den årliga sysselsättningsökningen netto (i 1000-tal) sedan 1997. De bygger på uppgifterna i gemenskapens arbetskraftsundersökning (Eurostat) och avser sysselsättningsnivån under det andra kvartalet varje år. Uppgifterna presenteras i separata tabeller. De anger den totala sysselsättningsökningen netto och sysselsättningsökningen fördelad efter kön och åldersgrupp (15-24, 25-54, 55-64 år). För unionen som helhet har det varje år skett en sysselsättningsökning netto under perioden 1997-2002, vilket också har varit fallet i de allra flesta enskilda medlemsstaterna. Av de tabeller som visar fördelningen efter kön framgår det att den allra största sysselsättningsökningen netto i unionen som helhet kan tillskrivas ökad sysselsättning bland kvinnorna. Åldersgruppstabellerna visar att sysselsättningen har ökat mest i åldersgruppen 25-54 år mellan 1997 och 2002. Det är också noterbart att tendensen har varit stigande i åldersgruppen 55-64 år under samma period jämfört med en allmänt nedåtgående tendens i de andra grupperna. |
| --- | --- |

1.

Tabellerna i bilaga 1, som kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat, visar för varje medlemsstat den årliga sysselsättningsökningen netto (i 1000-tal) sedan 1997. De bygger på uppgifterna i gemenskapens arbetskraftsundersökning (Eurostat) och avser sysselsättningsnivån under det andra kvartalet varje år. Uppgifterna presenteras i separata tabeller. De anger den totala sysselsättningsökningen netto och sysselsättningsökningen fördelad efter kön och åldersgrupp (15-24, 25-54, 55-64 år). För unionen som helhet har det varje år skett en sysselsättningsökning netto under perioden 1997-2002, vilket också har varit fallet i de allra flesta enskilda medlemsstaterna. Av de tabeller som visar fördelningen efter kön framgår det att den allra största sysselsättningsökningen netto i unionen som helhet kan tillskrivas ökad sysselsättning bland kvinnorna. Åldersgruppstabellerna visar att sysselsättningen har ökat mest i åldersgruppen 25-54 år mellan 1997 och 2002. Det är också noterbart att tendensen har varit stigande i åldersgruppen 55-64 år under samma period jämfört med en allmänt nedåtgående tendens i de andra grupperna.

| 2. | Uppgifterna i bilaga 2, som kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat, är hämtade från samma källa. De anger sysselsättningsökningen netto under perioden 1997-2002 och visar växlingarna i sysselsättningsnivå för heltids- och deltidsarbeten. Vidare redovisas sysselsättningsökningen netto mellan dessa två referensår uttryckt i fast och tillfällig (visstidskontrakt) anställning. Tabellerna visar att i unionen som helhet var under perioden 1997-2002 sysselsättningsökningen netto för heltidsanställda mer än dubbelt så stor som för deltidsanställda och att sysselsättningsökningen netto för fast anställda var nästan fyra gånger så stor som för tillfälligt anställda. Bara i Belgien, Tyskland och Österrike sjönk heltidssysselsättningen under perioden; deltidssysselsättningen sjönk bara i Danmark och Sverige. I alla medlemsstaterna ökade antalet fast anställda. Antalet tillfälligt anställda sjönk i Damark, Irland, Österrike och Storbritannien. |
| --- | --- |

2.

Uppgifterna i bilaga 2, som kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat, är hämtade från samma källa. De anger sysselsättningsökningen netto under perioden 1997-2002 och visar växlingarna i sysselsättningsnivå för heltids- och deltidsarbeten. Vidare redovisas sysselsättningsökningen netto mellan dessa två referensår uttryckt i fast och tillfällig (visstidskontrakt) anställning. Tabellerna visar att i unionen som helhet var under perioden 1997-2002 sysselsättningsökningen netto för heltidsanställda mer än dubbelt så stor som för deltidsanställda och att sysselsättningsökningen netto för fast anställda var nästan fyra gånger så stor som för tillfälligt anställda. Bara i Belgien, Tyskland och Österrike sjönk heltidssysselsättningen under perioden; deltidssysselsättningen sjönk bara i Danmark och Sverige. I alla medlemsstaterna ökade antalet fast anställda. Antalet tillfälligt anställda sjönk i Damark, Irland, Österrike och Storbritannien.

| 3. | Bilaga 3, som kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat, visar för varje medlemsstat hur sysselsättningen utvecklats inom huvudsektorerna (jordbruk, industri och tjänster) mellan åren 1997 och 2002. Den bygger likaså på uppgifterna i gemenskapens arbetskraftsundersökning (Eurostat). Det framgår att nettosysselsättningen minskade inom jordbrukssektorn i samtliga medlemsstater mellan 1997 och 2002, medan samtliga medlemsstater upplevde en märkbar ökning inom tjänstesektorn. Utvecklingen inom industrisektorn uppvisar en blandad bild. I Grekland, Spanien, Frankrike, Irland, Italien, Portugal och Finland samt i mindre utsträckning Nederländerna och Österrike ökade sysselsättningen under perioden 1997-2002. Detta ledde till en sysselsättningsökning netto för unionens industrisektor som helhet. |
| --- | --- |

3.

Bilaga 3, som kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat, visar för varje medlemsstat hur sysselsättningen utvecklats inom huvudsektorerna (jordbruk, industri och tjänster) mellan åren 1997 och 2002. Den bygger likaså på uppgifterna i gemenskapens arbetskraftsundersökning (Eurostat). Det framgår att nettosysselsättningen minskade inom jordbrukssektorn i samtliga medlemsstater mellan 1997 och 2002, medan samtliga medlemsstater upplevde en märkbar ökning inom tjänstesektorn. Utvecklingen inom industrisektorn uppvisar en blandad bild. I Grekland, Spanien, Frankrike, Irland, Italien, Portugal och Finland samt i mindre utsträckning Nederländerna och Österrike ökade sysselsättningen under perioden 1997-2002. Detta ledde till en sysselsättningsökning netto för unionens industrisektor som helhet.

---

(1)  KOM(2003) 57 av den 6 februari 2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/50 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/50

---

(2004/C 70 E/053)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1600/03

från Giles Chichester (PPE-DE) och Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(12 maj 2003)

Ämne:   Godtycklig expropriering av egendom i regionen Valencia i Spanien

Kan kommissionen bekräfta att en egendomslag som infördes 1994 i regionen Valencia i Spanien, under den tid då socialisterna senast var vid makten, fortfarande är i kraft, så att tomtexploatörer tvångsvis får förvärva mark från ägare om de fått de lokala myndigheternas godkännande? Det berättas i brittisk press att privata tomtexploatörer gör affärer med lokala fullmäktigeledamöter så att alltfler egendomar och markområden går till tvångsinlösen och markägarna inte har mer än femton dygn på sig att bemöta förslagen och att dessa förslag till råga på allt ofta skickas ut under semestertiden då ägarna är bortresta. En brittisk medborgare lär till exempel ha fått syn på två män som gick omkring i vingårdarna runt hans egendom och märkte ett år senare att de här männen i själva verket var exploatörer som hos de lokala myndigheterna hade ansökt om att hans egendom skulle ”urbaniseras”. Efter en utdragen rättstvist blev han tvungen att överlåta två tredjedelar av vad han ägde, bland annat simbassängen, köket och sovrummet och dessutom omkring 6 650 euro i kontanter. Utöver att folk på godtyckliga grunder fråntas hela eller delar av sin egendom måste de betala för att det byggs nya vägar och installeras gatubelysning samt för att de nya fastighetsprojekten ansluts till avloppsnäten. I de här fallen är det inte de lokala myndigheterna som fastställer avgifterna, utan exploatörerna, och då kan det handla om tusentals eller rentav tiotusentals euro.

En stor del av dem som drabbats tros vara utlänningar från andra EU-länder. Under de gångna femton åren har det strömmat in avsevärda mängder utländskt kapital i Spanien och detta har i hög grad bidragit både till Spaniens välstånd i dag och till dess exportsiffror. EU:s fördrag förbjuder diskriminering av andra EU-medborgare. I artikel 14.2 i den konsoliderade versionen av fördraget om upprättandet av Europeiska unionen står det för övrigt följande: ”Den inre marknaden skall omfatta ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs i enlighet med bestämmelserna i detta fördrag”, medan det i artikel 28 stadgas: ”Kvantitativa importrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan skall vara förbjudna mellan medlemsstaterna”.

Kan kommissionen ange om kommissionen känner till denna situation som innebär något långt utöver det sedvanliga samt om kommissionen tagit upp frågan med Spaniens regering och om medlemsstaterna ingått några juridiskt bindande åtaganden att inte godtyckligen expropriera eller tillåta godtycklig expropriering av egendom?

Tänker kommissionen försöka ta reda på om det faktiskt förhåller sig så, att dessa expropriering ar i oproportionerligt hög grad drabbar EU-medborgare som kommer från andra EU-länder och är bosatta i Spanien eller rentav särskilt inriktar sig på denna kategori och, om det skulle visa sig att så är fallet, ämnar kommissionen då betrakta detta som ett uppenbart brott mot fördragen, vilket skulle kräva antingen att gällande lagar avskaffas eller, om så inte sker, att kommissionen hänskjuter frågan till Europeiska domstolen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(13 juni 2003)

Villkoren i ärenden som expropriation av mark fastställs av medlemsstaterna och det finns inga bestämmelser i EG-fördraget om denna fråga.

Kommissionen känner inte till den tillämpliga lagstiftningen om expropriation i Spanien och inte heller påståendet att expropriationer drabbar utländska unionsmedborgare på ett orättvist sätt.

Kommissionen kommer att begära upplysningar från de spanska myndigheterna i denna fråga för att se till att principen om icke diskriminering som fastställs i EG-fördraget inte har överträtts.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/51 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/51

---

(2004/C 70 E/054)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1601/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(12 maj 2003)

Ämne:   Upphävande av de tillfälliga restriktionerna mot användning av fiskmjöl i djurfoder

I kommissionens beslut 2001/9/EG (1) om kontrollåtgärder som är nödvändiga för tillämpningen av rådets beslut 2000/766/EG (2) om vissa skyddsåtgärder vad gäller transmissibel spongiform encefalopati och utfodring med animaliskt protein fastställs i bilaga I under vilka förutsättningar medlemsstaterna kan tillåta användning av fiskmjöl för utfodring av andra djur än idisslare. Åtgärderna i beslut 2000/766/EG tillåter visserligen användande av fiskmjöl för utfodring av svin, fjäderfä och vattenbruksarter, men åtgärderna i bilaga I till beslut 2001/9/EG är så restriktiva att de så gott som omöjliggör denna användning.

Är kommissionen medveten om de ekonomiska skador som dessa åtgärder orsakar den europeiska fiskolje-och fiskmjölsindustrin?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller har den för avsikt att vidta för att lösa dessa problem och mildra skadeverkningarna?

Anser inte kommissionen, dels mot bakgrund av att den skall revidera genomförandet av de ovannämnda åtgärderna före den 30 juni 2003, deras förebyggande karaktär och det faktum att de antagits utan tillräcklig vetenskaplig grund, och dels med hänsyn till de negativa socioekonomiska konsekvenserna för EU:s industri och råvarans lämplighet som djurfoder, att man borde upphäva dessa åtgärder och det därav följande förbudet mot användning av fiskmjöl som djurfoder?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 juni 2003)

Syftet med rådets beslut 2000/766/EG (3) (det utökade foderförbudet), som genomfördes genom kommissionens beslut 2001/9/EG (4), båda senast ändrade genom kommissionens beslut 2002/248/EG (5), är att skydda nötboskap från att utsättas för kött- och benmjöl från idisslande djur, vilket kan vara smittat med prioner som orsakar bovin spongiform encefalopati (BSE). Beslutet är ett viktigt verktyg för att behärska och utrota BSE bland nötboskap och det behövs således för att garantera säkert nötkött.

Det finns ingen risk för BSE i samband med fiskmjöl i sig. Fiskmjöl i foder har förbjudits av kontrollskäl. Fiskmjöl kan i synnerhet försvåra kontrollen av förekomst av kött- och benmjöl från idisslande djur i foder. De preliminära resultaten av ett nyligen genomfört ringtest visar att det med dagens analysmetoder är svårt att upptäcka en smitta på 0,1 % däggdjursprotein i foder som innehåller 5 % fiskmjöl. Om man dock modifierar mikroskoptestet kan ett analytiskt verktyg för bättre särskiljande av fiskmjöl och andra animaliska proteiner bli tillgängligt inom kort.

Det utökade foderförbudet gäller som en tillfällig åtgärd till och med den 30 juni 2003, enligt parlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (6). Kommissionen har överlämnat ett förslag till Europaparlamentet och rådet om att förlänga alla tillfälliga åtgärder enligt förordning (EG) nr 999/2001, eftersom det tagit längre tid än man räknat med att fastställa BSE-situationen i en del länder. Kommissionen föreslår dock även att foderförbudet inte längre ska gälla som tillfälligt och att de nuvarande bestämmelserna upptas i förordning (EG) nr 999/2001. Skälet till detta är man i dagens läge anser det lämpligt att upprätthålla foderförbudet i samtliga medlemsstater, oavsett hur dessa länders BSE-situation ser ut i framtiden. Ett annat skäl är att villkoren för att ta bort det tillfälliga förbudet inte är uppfyllda. I synnerhet finns det ännu inte några fullgoda validerade analysmetoder för att särskilja protein från idisslande djur och proteiner från andra arter och dessutom rapporterar kommissionens livsmedels- och veterinärbyrå om brister i kontrollen av foderförbudet.

Kommissionen är medveten om att villkoren för fiskmjöl i foder för djur som inte idisslar har inneburit svårigheter och att de resulterat i en minskad marknad för fiskmjöl i foder för djur som inte idisslar sedan 2001. Förslaget syftar till att förenkla en del av villkoren för användning av fiskmjöl. Förbudet kan eventuellt komma att hävas på ett försiktigt och vetenskapligt motiverat sätt. Denna utveckling beror dock på hur analysmetoderna utvecklas under de kommande sex till tolv månaderna.

---

(1)  EGT L 2, 5.1.2001, s. 32.

(2)  EGT L 306, 7.12.2000, s. 32.

(3)  2000/766/EG: Rådets beslut av den 4 december 2000 om vissa skyddsåtgärder vad gäller transmissibel spongiform encefalopati och utfodring med animaliskt protein, EGT L 306, 7.12.2000.

(4)  2001/9/EG: Kommissionens beslut av den 29 december 2000 om kontrollåtgärder som är nödvändiga för till-lämpningen av rådets beslut 2000/766/EG om vissa skyddsåtgärder vad gäller transmissibel spongiform encefalopati och utfodring med animaliskt protein (Text av betydelse för EES) [delgivet med nr K(2000) 4412], EGT L 2, 5.1.2001.

(5)  2002/248/EG: Kommissionens beslut av den 27 mars 2002 om ändring av rådets beslut 2000/766/EG och beslut 2001/9/EG vad gäller transmissibel spongiform encefalopati och utfodring med animaliskt protein (Text av betydelse för EES) [delgivet med nr K(2002) 1277], EGT L 84, 28.3.2002.

(6)  EGT L 147, 31.5.2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/52 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/52

---

(2004/C 70 E/055)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1610/03

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(7 maj 2003)

Ämne:   Konduktivitet och ekologiskt hållbar vattenmängd i samband med omläggningen av floden Ebro enligt Spaniens nationella vattenplan

Den 28 mars 2003 avgav kommissionen ett svar till min skriftliga fråga E-0509/03 (1) om vattenkvalitet och Spaniens nationella vattenplan. I svaret tillstår kommissionen problemen med konduktivitet i floden Ebros nedre lopp, men menar att den spanska regeringens plan säkerställer att de rekommenderade högsta salthalterna inte kommer att överskridas. Detta påstående bestrids av en mängd experter och forskare som, efter att ha studerat de senaste årens genomsnittliga konduktivitet i den angivna flodsträckan, har kommit fram till att nivån på 1 000 mikrosiemens per centimeter inte säkert kan upprätthållas. Detta innebär att de dalgångar som, om omläggningen blir verklighet, kommer att ta emot vatten tvingas utnyttja vatten av låg kvalitet. Vattnet skulle dessutom bli dyrt på grund av kostnaderna för att göra det drickbart.

Ett annat problem med omläggningen av floden Ebro, utöver konduktiviteten, är den ekologiskt hållbara vattenmängden. Detta är en fråga som tagits upp av alla sektorer inom det sociala, politiska och miljörelaterade området (inbegripet den katalanska regionala regeringen, Generalitat de Catalunya). Enligt den nationella vattenplanen måste man för att bevara floddeltats naturliga miljö bara behålla en vattenmängd på 100 m3/s, motsvarande ca 3 100 hm3 per år, och tillämpa en övergripande skyddsplan för deltat, vilken ännu inte utarbetats. Den katalanska regeringen föreslår dock att vattenmängden skall ökas till 135 m3/s (4 200 hm3 per år). Denna lösning innebär visserligen en förbättring jämfört med den ursprungliga vattenplanen, men räcker inte till för att säkra mångfalden i floddeltat och dess omgivningar (2).

Om omläggningen grundas på värden på 100-135 m3/s kommer den vattenmängd som kan ledas om snabbt att minska, samtidigt som behovet av att reglera vattnet i Ebros floddalar kommer att öka. Detta skulle utan tvekan påverka slutpriset på det omledda vattnet (högre kostnader för avskrivning och drift).

Vilka uppgifter grundar sig kommissionen på när den påstår att vattnets konduktivitet inte kommer att överstiga de gränsvärden som anges i direktiven 75/440 (3) och 98/83 (4)? Anser kommissionen mot bakgrund av vattnets höga salthalt att denna ”låt-gå-attityd” är förenlig med ramdirektivet om vatten?

Menar kommissionen att omläggningen av Ebro i dess nuvarande utformning (den planerade vattenmängden etc.) kommer att leda till lägre vattenpriser än andra alternativa lösningar som den spanska regeringen inte övervägt (t.ex. avsaltning eller återanvändning)?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(13 juni 2003)

Så som framhölls i svaret på ledamotens tidigare fråga E-509/03 fastställs konduktiviteten i rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten som en indikatorparameter med ett värde av 2 500 mikrosiemens per centimeter. Om det i kontrollprogrammen konstateras att parametern har överskridits bör medlemsstaterna utreda om överskridandet medför risker för människors hälsa. I rådets direktiv 75/440/EEG av den 16 juni 1975 angående kvaliteten på grundvatten avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna fastställs dessutom ett riktvärde på 1000 mikrosiemens per centimeter som medlemsstaterna skall eftersträva.

Så som påpekas i svaret på den fråga som ställdes tidigare uppgår den nuvarande konduktiviteten som uppmätts i floden Ebros nedre lopp till cirka 1000 mikrosiemens per centimeter. I samband med detta bör påpekas att Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (5) inför ett krav på att en god kemisk status på vatten skall ha uppnåtts 2015. Konduktiviteten av vattnet i floden Ebros nedre lopp kan om den skall vara förenlig med ramdirektivet på vattenpolitikens område därför inte tillåtas öka avsevärt.

Det är möjligt att de nya bevattningsplanerna i deltats flodområde kan medföra att konduktiviteten i floden Ebros nedre lopp pressas uppströms. Det finns emellertid ingen anledning att redan på förhand anta att den föreslagna omläggningen av vatten från floden Ebro kommer att strida mot gemenskapens vattenlagstiftning, vad konduktiviteten beträffar.

Vad kostnadsfrågan beträffar har gemenskapen ingen lagstiftning eller politik där det uttryckligen krävs att de spanska myndigheterna väljer ett alternativ som innebär att vatten tillhandahålls till den lägsta kostnaden. Därför är det inte lämpligt att kommissionen kommenterar den frågan.

---

(1)  EGT C 242 E, 9.10.2003, s. 140.

(2)  Kommissionen använder sig vid sin undersökning av ekologen Narcís Prats uppgifter, som tar hänsyn till kriterier som exempelvis klimatförändringar och beräknar att vattenmängden måste vara 350 hm3.

(3)  EGT L 194, 25.7.1975, s. 26.

(4)  EGT L 330, 5.12.1998, s. 32.

(5)  EGT L 327, 22.12.2000.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/53 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/53

---

(2004/C 70 E/056)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1626/03

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(13 maj 2003)

Ämne:   Konsumentskydd med avseende på ägg och äggprodukter som importerats från Förenta staterna

På vilket sätt avser kommissionen att se till att den nivå på konsumentskydd som anges i EU:s hälsoskyddsföreskrifter för äggproduktion också skall gälla ägg och äggprodukter som importerats från Förenta staterna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 juni 2003)

Den nuvarande lagstiftningen är redan utformad för att säkerställa att säkerhetsnivåerna för både importerade och inhemskt producerade ägg och äggprodukter är likvärdiga. De kontroller som nyligen utförts i Belgien har avslöjat förekomsten av restsubstanser från förbjudna ämnen i äggprodukter däribland i produkter som importerats från Förenta staterna. Kommissionen följer i enlighet med normal praxis i sådana fall dessa avslöjanden i samarbete med myndigheterna i Förenta staterna. Kommissionen har dessutom bett medlemsstaterna att införa en förhöjd kontrollnivå för förbjudna ämnen i äggprodukter med ursprung både i unionen och i tredje land. Medlemsstaterna måste redan rutinmässigt ta stickprov inom äggsektorn i huvudsak för att i enlighet med bestämmelserna i rådets direktiv 96/23/EG (1) och kommissionens beslut 97/747/EG (2) kontrollera förbjudna ämnen.

Diskussioner med medlemsstaterna har ägt rum i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa och utvecklingen kommer i fortsättningen att noga bevakas särskilt i ljuset av resultaten av den förhöjda kontrollnivå som krävts av kommissionen. Kommissionen tog särskilt tillfället i akt att erinra medlemsstaterna om att göra alla producenter och försäljare av äggpulver medvetna om behovet att tillämpa faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP) på sin verksamhet och att se kontrollen av restsubstanser i rå- och/eller utgångsmaterial som en kritisk styrpunkt. Allmänt sett införs genom gemenskapslagstiftningen en rad hälso- och övervakningskrav som utformats för att säkerställa att importerade djur och produkter uppfyller åtminstone de normer som motsvarar dem som krävs för produktionen i och handeln mellan medlemsstaterna. I direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 (3) fastställs hälsokrav för import av ägg och äggprodukter. Enligt dess bestämmelser måste dessa produkter komma från något av de tredje länder som finns i den förteckning som upprättats i del VIII i kommissionens beslut 94/278/EG (4). De måste dessutom uppfylla de villkor som fastställs i kommissionens beslut 97/38/EG av den 18 december 1996 där särskilda hälsokrav för import av de äggprodukter som skall användas som livsmedel fastställs och åtföljas av det intyg om oskadlighet som finns i detta beslut (5).

I enlighet med de bestämmelser som fastställts i rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 med avseende på organiseringen av veterinärkontroller av produkter som förs in i gemenskapen från tredje land (6) måste dessutom varje försändelse av ägg och äggprodukter som avses bli importerad från Förenta staterna till en medlemsstat underkastas en dokumentkontroll, en identitetskontroll och en fysisk kontroll, inbegripet eventuella laboratoriekontroller, för att belägga om produkterna håller samma konsumentskyddsnivå som krävs i den berörda gemenskapslagstiftningen.

---

(1)  Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG, EGT L 125, 23.5.1996.

(2)  Kommissionens beslut av den 27 oktober 1997 om fastställande av omfattning och frekvens av provtagningar som föreskrivs i rådets direktiv 96/23/EG för kontroll av vissa ämnen och restsubstanser av dessa i vissa animaliska produkter, EGT L 303, 6.11.1997.

(3)  Rådets direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 om djurhälso- och hygienkrav för handel inom gemenskapen med produkter, som inte omfattas av sådana krav i de särskilda gemenskapsbestämmelser som avses i bilaga A I till direktiv 89/662/EEG och, i fråga om patogener, i direktiv 90/425/EEG, samt för import till gemenskapen av sådana produkter, EGT L 62, 15.3.1993.

(4)  Kommissionens beslut av den 18 mars 1994 om upprättande av en förteckning över de tredje länder från vilka medlemsstater får importera vissa produkter som omfattas av rådets direktiv 92/118/EEG, EGT L 120, 11.5.1994.

(5)  EGT L 14, 17.1.1997.

(6)  EGT L 24, 30.1.1998.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/54 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/54

---

(2004/C 70 E/057)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1627/03

från Jan Mulder (ELDR) och Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(13 maj 2003)

Ämne:   Ekonomiska konsekvenser av fågelpesten för producenter av kläckägg

Fågelinfluensen har nu spridit sig till flera medlemsstater i Europa. Detta leder till stora ekonomiska problem för den berörda sektorn.

Företag där nödslakt förekommer får skadeersättning med stöd av EU-bestämmelser. Detta gäller tyvärr inte producenter av kläckägg.

De kan till allra största delen inte sälja dessa som kläckägg utan enbart som bordsägg vilka betingar ett mycket lägre pris i handeln.

| 1. | Ser kommissionen möjligheter att stödja producenterna som drabbats hårt? |
| --- | --- |

1.

Ser kommissionen möjligheter att stödja producenterna som drabbats hårt?

| 2. | Vad anser kommissionen mer konkret om möjligheterna till en uppköpsbestämmelse för kläckägg? |
| --- | --- |

2.

Vad anser kommissionen mer konkret om möjligheterna till en uppköpsbestämmelse för kläckägg?

| 3. | Hur avser kommissionen att på längre sikt ta itu med de svåra ekonomiska följdskadorna för de indirekt drabbade av sådana djursjukdomar? Är kommissionen beredd att överväga att inrätta till största delen privat finansierade system för försäkring mot sådana skador i hela Europeiska unionen? |
| --- | --- |

3.

Hur avser kommissionen att på längre sikt ta itu med de svåra ekonomiska följdskadorna för de indirekt drabbade av sådana djursjukdomar? Är kommissionen beredd att överväga att inrätta till största delen privat finansierade system för försäkring mot sådana skador i hela Europeiska unionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(18 juni 2003)

| 1. | Nederländerna kan få ekonomiskt stöd från gemenskapen genom anslag för veterinära åtgärder för upp till 50 % av de stödberättigande utgifterna som kompensation till jordbrukare för den obligatoriska slakten av djur och destrueringen av ägg som en del av bekämpningsåtgärderna i samband med aviär influensa. |
| --- | --- |

1.

Nederländerna kan få ekonomiskt stöd från gemenskapen genom anslag för veterinära åtgärder för upp till 50 % av de stödberättigande utgifterna som kompensation till jordbrukare för den obligatoriska slakten av djur och destrueringen av ägg som en del av bekämpningsåtgärderna i samband med aviär influensa.

| 2. | Den berörda medlemsstaten kan inom ramen för ett nationellt stödsystem inrätta åtgärder för uppköp av fjäderfä och ägg i områden med restriktioner, förutsatt att dessa åtgärder är förenliga med gemenskapens riktlinjer för statligt jordbruksstöd. |
| --- | --- |

2.

Den berörda medlemsstaten kan inom ramen för ett nationellt stödsystem inrätta åtgärder för uppköp av fjäderfä och ägg i områden med restriktioner, förutsatt att dessa åtgärder är förenliga med gemenskapens riktlinjer för statligt jordbruksstöd.

| 3. | Kommissionen har redan framhållit försäkringsåtgärder som ett möjligt sätt att hantera indirekta förluster till följd av stora sjukdomsutbrott bland djur. En studie i detta ämne som stöds av kommissionen håller på att slutföras. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har redan framhållit försäkringsåtgärder som ett möjligt sätt att hantera indirekta förluster till följd av stora sjukdomsutbrott bland djur. En studie i detta ämne som stöds av kommissionen håller på att slutföras.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/55 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/55

---

(2004/C 70 E/058)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1628/03

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till rådet

(14 maj 2003)

Ämne:   Främjande av rättvisemärkta produkter inom EU

Den 3 maj börjar det som i Finland kallas veckan för rejäl handel. Då går aktörerna inom det civila samhället ut med påminnelser om rättvisemärkta produkter och uppmanar bland annat församlingarna att i högre grad gå över till rättvisemärkt kaffe.

I det svar som kommissionsledamoten Pascal Lamy på kommissionens vägnar gav på min skriftliga fråga (P-3856/02 av den 24 januari 2003 (1)) konstateras det att det enda som på längre sikt sannolikt kommer att leda till omfattande prissänkningar på rättvisemärkta produkter är att efterfrågan på sådana produkter kontinuerligt fortsätter att öka bland Europas konsumenter.

Har rådet behandlat eller tänker rådet ta upp till behandling möjligheterna att främja efterfrågan på rättvisemärkta produkter genom att i medlemsstaterna på ett åskådligt sätt föra fram en europeisk vecka för rättvisemärkta produkter (mellan den 3 och den 9 maj)?

Har rådet för avsikt att främja efterfrågan på rättvisemärkta produkter inom medlemsstaternas offentliga upphandling?

Svar

(8 december 2003)

Fattigdomsminskning är det övergripande målet för EG:s utvecklingspolitik. Vid sitt möte i november 2002 antog rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) sina slutsatser om handel och utveckling, i vilka det erkände att liberalisering av handeln inte i sig är tillräckligt för att bekämpa fattigdomen i utvecklingsländerna och underströk behovet av balanserade handelsregler som är till fördel för alla länder, särskilt de minst utvecklade länderna.

Rådet är både medvetet om och djupt oroat över det långvariga prisfallet på flertalet råvaror och behandlar denna fråga vid gemensamma överläggningar med kommissionen, på grundval av kommissionens nyutgivna rapport om handel med jordbruksråvaror, beroende och fattigdom, där bland annat möjligheten till integrering av rättvis handel behandlas.

Rådet välkomnar rättvis handel i den mån den ger producenterna i utvecklingsländerna högre inkomster för deras varor och ökade möjligheter att finna nya marknader. Syftet med rättvis handel är att bidra till att skapa förutsättningar för bättre socialt skydd och miljöskydd i utvecklingsländerna.

De för närvarande enda rättvisemärkta produkter som har en marknadsandel på 4 % eller mer i EG är bananer i Nederländerna (4,2 %) och i Luxemburg (4 %). Konsumtionen av rättvisemärkt kaffe ökar, men är fortfarande mycket begränsad. Den totala omsättningen för alla rättvisemärkta varor i Europa beräknas uppgå till ca 260 miljoner euro. Rättvisemärkta produkter är vanligtvis 5-10 % dyrare än de motsvarande traditionella produkterna. Denna rörelse är dessutom ett i stort sett europeiskt fenomen. I USA är det så gott som okänt — t.ex. upptar rättvisemärkt kaffe endast

0,15 procent av landets marknad. Det finns således en potential för global expansion, men det kommer förmodligen att krävas tid för att överbrygga klyftan mellan konsumenternas avsikter och deras faktiska beteende, och detta kommer att kräva större tillgång till och kännedom om dessa produkter från konsumenternas sida. Därför är det nödvändigt att aktivt stödja den europeiska veckan för rättvis handel.

Rådet anser att främjandet av efterfrågan på rättvisemärkta produkter är en del av ett bredare spektrum av företagens sociala ansvar. Vid ICO:s (Internationella kaffeorganisationen) och Världsbankens rundabords-konferens om kaffekrisen i London den 19 maj 2003 föreslog EG bland annat att den privata industrin uppmuntras att investera i långsiktiga förbindelser med leverantörer, grundade på principen om ömsesidig nytta, genom införandet av uppförandekoder för uppköp av kaffe, där rättvisa priser bör utgöra en av de avgörande aspekterna.

Slutligen välkomnade rådet kommissionens avsikt att 2005 lägga fram en allmän översyn av EU:s handelsrelaterade bistånd. Denna översyn blir ett lämpligt tillfälle att överväga möjliga sätt att främja konsumtionen av rättvisemärkta produkter.

---

(1)  Se s. 26.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/56 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/56

---

(2004/C 70 E/059)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1705/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(16 maj 2003)

Ämne:   Granskning av företaget Planistat Europe SA

Den 19 mars 2003 lämnade Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) in en anmälan avseende företaget Planistat Europe SA till åklagarmyndigheten i Paris. Enligt anmälan skall företaget genom svikligt förfarande ha haft en negativ inverkan på gemenskapsbudgeten.

OLAF:s anmälan grundar sig uppenbarligen på en rapport från den interna granskningsenheten vid statistikkontoret Eurostat, vilken upprättades redan i september 1999. Av denna framgår att företaget Planistat Europe SA i stor omfattning upprättat falska fakturor och medverkat till att upprätta kassor med otillåtna medel som tjänstemän vid Eurostat sedan kunnat förfoga över.

Trots det inträffade har kommissionen inte brutit sina affärsförbindelser med företaget Planistat Europe SA. Av det svar som kommissionen lämnat på min skriftliga fråga E-1283/02 framgår att företaget erhållit 670 195 euro ur gemenskapsbudgeten för år 2000 och 1 607 118 euro för år 2001.

Kan kommissionen förklara varför Eurostats affärsförbindelser med företaget Planistat Europe SA inte brutits?

Kan kommissionen förklara varför inte heller kommissionsledamoten Michaela Schreyer ingripit för att stoppa ytterligare betalningar efter det att nämnda revisionsberättelse lades fram på våren 2000 för generaldirektoratet för ekonomistyrning, som står under hennes ledning?

Kan kommissionen uppge det totala belopp som betalats ut av Eurostat till företaget Planistat Europe SA under de senaste tio åren och även nämna den summa som därutöver utbetalats från kassorna med otillåtna medel?

Kan kommission också meddela om i vilken omfattning företaget Planistat Europe SA även erhållit betalningar från andra tjänsteavdelningar inom kommissionen?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/57 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/57

---

(2004/C 70 E/060)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1807/03

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(23 maj 2003)

Ämne:   Kommissionens affärsförbindelser med koncernen Planistat

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning OLAF inlämnade den 19 mars 2003 ett klagomål mot Planistat Europe SA vid åklagarmyndigheten i Paris. Företaget anklagas för att ha varit inblandat i en bedrägerihärva, där det medverkat till att bygga upp svarta konton med hjälp av påhittade fakturor. Efter detta lär tjänstemän på Eurostat ha fått tillgång till dessa konton.

Generaldirektoratet för ekonomistyrning vid kommissionen har uppenbarligen känt till detta ända sedan våren 2000.

Kan kommissionen meddela varför affärsförbindelserna med företagen i koncernen Planistat ändå inte avbröts och varför man rentav tilldelade dem nya kontrakt?

I sin egen beskrivning på Internet påstår koncernen Planistat att omsättningen för affärerna med kommissionen uppgår till flera miljoner och att koncernen arbetar för följande generaldirektorat och tjänstegrenar inom kommissionen:

| — | GD Yttre förbindelser |
| --- | --- |

—

GD Yttre förbindelser

| — | GD Näringsliv |
| --- | --- |

—

GD Näringsliv

| — | GD Bistånd |
| --- | --- |

—

GD Bistånd

| — | GD Forskning |
| --- | --- |

—

GD Forskning

| — | GD Energi och transport |
| --- | --- |

—

GD Energi och transport

| — | GD Handel |
| --- | --- |

—

GD Handel

| — | Delegationer |
| --- | --- |

—

Delegationer

| — | Enheten för framtidsstudier |
| --- | --- |

—

Enheten för framtidsstudier

| — | SCR (Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser) |
| --- | --- |

—

SCR (Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser)

| — | Tacis (tekniskt stöd från EU till OSS) |
| --- | --- |

—

Tacis (tekniskt stöd från EU till OSS)

| — | GD Industri |
| --- | --- |

—

GD Industri

| — | GD Hälsa och konsumentskydd |
| --- | --- |

—

GD Hälsa och konsumentskydd

| — | GD Miljö |
| --- | --- |

—

GD Miljö

| — | GD Informationssamhället |
| --- | --- |

—

GD Informationssamhället

| — | GD Skatter och tullar |
| --- | --- |

—

GD Skatter och tullar

| — | Eurostat |
| --- | --- |

—

Eurostat

| — | Phare |
| --- | --- |

—

Phare

| — | Europeiska utvecklingsfonden |
| --- | --- |

—

Europeiska utvecklingsfonden

Kan kommissionen bekräfta dessa uppgifter? Kan kommissionen meddela hur stora belopp den överfört till denna koncern under de senaste tio åren enligt en uppdelning på budgetår och generaldirektorat?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/58 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/58

---

(2004/C 70 E/061)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1978/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(10 juni 2003)

Ämne:   Avbrutna handelsförbindelser mellan kommissionen och koncernen Planistat

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning OLAF inlämnade den 19 mars 2003 ett klagomål mot Planistat Europe SA vid åklagarmyndigheten i Paris. Företaget anklagas för att ha varit inblandat i en bedrägerihärva, där det bland annat medverkat till att bygga upp svarta konton med hjälp av påhittade fakturor. Efter detta lär företaget ha tagit emot bidrag från dessa konton.

I sin egen beskrivning på Internet påstår koncernen Planistat att omsättningen för affärerna med kommissionen uppgår till flera miljoner och att koncernen arbetar för följande generaldirektorat inom kommissionen: GD Yttre förbindelser, GD Industri, GD Näringsliv, GD Hälsa och konsumentskydd, GD Bistånd, GD Miljö, GD Forskning, GD Informationssamhället, GD Energi och transport, GD Skatter och tullar, GD Handel, Eurostat.

Kan kommissionen bekräfta dessa uppgifter? Kan kommissionen meddela hur stora belopp den överfört till denna koncern sedan 1993?

Kan kommissionen lägga fram en förteckning över sådana avtal mellan kommissionen och koncernen Planistat som fortfarande gällde i mars 2003 när OLAF inlämnade klagomålet?

Kan kommissionen meddela när den stoppade utbetalningarna till denna koncern?

Kan kommissionen meddela när den har sagt upp eller kommer att säga upp de avtal som fortfarande gäller?

Kan kommissionen meddela när den började granska alla de avtal som slutits med koncernen Planistat i syfte att eventuellt hitta ytterligare otillbörligheter?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-1705/03, P-1807/03 och P-1978/03

ingivet av Pedro Solbes Mira för kommissionen

(22 september 2003)

I princip läggs nya kontrakt ut enligt reglerna i den nya budgetförordningen (1) som är i kraft sedan den 1 januari 2003. Detta gäller även kontrakt med Planistat.

Revisionsberättelsen om Datashop innehöll inte någon rekommendation att utestänga företaget från nya kontrakt.

Planistat uppmärksammades inte via kommissionens system för tidig upptäckt förrän den 23 juli 2003. Vidare underrättades inte generalsekretariatet om OLAF:s (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning) upptäckter förrän den 3 april 2003, och informationen som lämnades då var allmän och Planistats namn nämndes aldrig, eftersom OLAF:s undersökningar omfattas av tystnadsplikt enligt EU-rätten (2), och undersökningarna var externa undersökningar.

Den 9 juli 2003 beslöt kommissionen på grundval av tillhandahållen information att låta alla kontrakt med Planistat vila under den pågående utredningen. Eurostat hade redan beslutat att skjuta upp betalningarna till Planistat för verksamheten knuten till Datashop. Vidare gav kommissionen den 23 juli 2003 order om att alla kontrakt med Planistat skulle hävas.

En grundlig undersökning av alla företagets löpande kontrakt och pågående uppdrag pågår. För uppdrag som faktiskt har slutförts förblir kommissionen bunden att betala överenskommen ersättning. Om de undersökningar som OLAF och de rättsskipande myndigheterna i Frankrike håller på med skulle klarlägga ett brott mot de finansiella bestämmelserna kommer kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder omedelbart. För övrigt har kommissionen lämnat in en stämningsansökan i anslutning till den talan som åklagarämbetet i Paris väckt på grundval av information från OLAF.

Sammanlagd ersättning från Eurostat till Planistat under de senaste tio åren (1.1.1993-30.6.2003) är 41 096 217,43 euro. Sammanlagda utbetalningar från kommissionen utom Eurostat till Planistat under de senaste tio åren (1.1.1993-30.6.2003) är 7 960 050,34 euro. En uppdelning av alla utbetalningar under de senaste tio åren (1.1.1993-30.6.2003) efter verksamhetsår och kommissionsavdelning finns i den tabell som skickas direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat.

Påståendena om en ”svart kassa” med otillåtna medel är under utredning.

---

(1)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 1.9.2002.

(2)  EGT L 136, 31.5.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/59 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/59

---

(2004/C 70 E/062)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1717/03

från Freddy Blak (GUE/NGL) till kommissionen

(23 maj 2003)

Ämne:   Fripassagerare

Det förekommer uppskattningsvis konstant ca 6 000 fripassagerare ombord på fartyg överallt i världen. Dessa passagerare är vanligen människor från fattiga länder som flyr från svält, fattigdom, politisk förföljelse eller arbetslöshet i hopp om en bättre tillvaro. Resan som fripassagerare slutar ofta tragiskt till följd av ett långvarigt uppehåll ombord i ovana omgivningar och ovisshet, eventuellt med dödlig utgång för att lasten gasbehandlas eller för att de spärras in i utrymmen som inte är avsedda för transport av människor.

Bortsett från de uppenbart tragiska mänskliga konsekvenserna medför fripassagerare årligen en väsentlig merkostnad för shippingbranschen — pengar, som även hade kunnat användas på bättre sätt.

Den internationella sjöfartsorganisationen IMO har utfärdat IMO-resolution nr A.871(20), som innehåller vissa riktlinjer för behandling av fripassagerare. Dessutom har IMO vidtagit ytterligare bestämmelser om fripassagerare i IMO-resolution nr FAL. 7(29), som kompletterar den förra resolutionen.

Eftersom det endast är fråga om riktlinjer är det långt ifrån alla länder som efterlever dem. Ämnar kommissionen därför inta en mer aktiv roll på detta område inom IMO och försöka få andra länder att efterleva dem?

Svar från Antonio Vitorino på kommissionens vägnar

(25 juli 2003)

Situationen för fripassagerare liksom för personer i sjönöd har redan undersökts ingående av de internationella sjöfartsorganisationen (IMO), vilket parlamentsledamoten också påpekar.

Två problem finns dock i detta sammanhang: IMO-texterna är sällan bindande och frågor gällande fripassagerare och personer i sjönöd hör till de nationella regeringarnas kompetens.

Kommissionen vill påminna om att gemenskapen inte är medlem av IMO och att kommissionen alltså bara har observatörsstatus där, medan EU:s medlemsstater däremot är fullvärdiga medlemmar.

Följande föreskrivs i artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS) och om ändring av förordningarna om sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (1), ” ... för att minska risken för en konflikt mellan gemenskapens sjöfartslagstiftning och internationella instrument skall medlemsstaterna och kommissionen samarbeta genom samordningsmöten och/eller på andra lämpliga sätt för att i förekommande fall fastställa en gemensam ståndpunkt eller strategi i behöriga internationella forum.” Detta samarbete har dock sina begränsningar, t.ex. den situation som parlamentsledamoten nämner, när det gäller rättsliga och inrikes frågor.

I samband med kontrollen av EU:s yttre gränser, immigration och asylpolitik är frågan om fripassagerare betydelsefull på grund av dess humanitära och ekonomiska konsekvenser som parlamentsledamoten beskriver. Noteras bör dock att illegal immigration sjövägen i de flesta fallen äger rum med chartrade fartyg och organiseras av kriminella ligor vilket de nyligen skedda exemplen i Italien också visar.

Illegal immigration sjövägen är dock oavsett hur den sker en allvarlig fråga som får fortlöpande uppmärksamhet inom kommissionen liksom redan understrukits i kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-3112/02 frånhr Tannock (2) och P-0291/03 frånhr Pisicchio (3).

---

(1)  EGT L 324, 29.11.2002.

(2)  EGT C 155 E, 3.7.2003, s. 92.

(3)  EGT C 280 E, 21.11.2003, s. 46.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/60 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/60

---

(2004/C 70 E/063)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1754/03

från Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) till kommissionen

(27 maj 2003)

Ämne:   Högbro för landförbindelse till Rügen, fråga E-0543/03

I min fråga E-0543/03 (1) av den 28 februari 2003 har jag gjort kommissionen uppmärksam på det byggprojekt som går ut på att skapa landförbindelse till ön Rügen med hjälp av en högbro. I bakgrunden låg min oro över att anslag ur Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) kunde användas till att orsaka bestående störningar i en sådan del av Europas naturarv som skall åtnjuta skydd.

I sitt svar upplyste kommissionen mig om att finansieringen av brobygget inte hörde hemma inom Europeiska kommissionens behörighetsområde, i och med att de tyska myndigheterna inte ingått med någon ansökan om stöd till detta bygge ur EU-fonder. I rapporten om genomförandet av verksamhetsprogrammet för ERUF (infrastruktur) finns det omnämnt utgifter i storleksordningen 23 400 euro för B96n (nybygge), en del av dem är Rügenbron. Dessutom meddelade ekonomiministern för delstaten Mecklenburg-Vorpommern vid en medborgardiskussion den 2 april 2003 i staden Bergen på Rügen att man inte skulle lämna in någon separat ansökan om stöd till kommissionen för finansieringen av bron, utan en gemensam ansökan för trafikprojekt överlag.

| 1. | a) | Känner kommissionen till att det redan betalats ut medel ur ERUF till det ovannämnda projektet? |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Känner kommissionen till att det redan betalats ut medel ur ERUF till det ovannämnda projektet?

| b) | Hur ser kommissionen på detta stöd mot bakgrund av den situation jag beskrev i min senaste fråga (inget behov av bron, en föga trovärdig finansieringsmodell, skador på naturen, ingrepp i förbindelsen mellan europeiska skyddade områden för flyttfåglar och sjöfåglar)? |
| --- | --- |

b)

Hur ser kommissionen på detta stöd mot bakgrund av den situation jag beskrev i min senaste fråga (inget behov av bron, en föga trovärdig finansieringsmodell, skador på naturen, ingrepp i förbindelsen mellan europeiska skyddade områden för flyttfåglar och sjöfåglar)?

| 2. | a) | Hur ser kommissionen på att delstaten Mecklenburg-Vorpommerns regering tänker lämna in en gemensam ansökan av ovan angivet slag? |
| --- | --- | --- |

2.

a)

Hur ser kommissionen på att delstaten Mecklenburg-Vorpommerns regering tänker lämna in en gemensam ansökan av ovan angivet slag?

| b) | Kommer kommissionen att bifalla en sådan ansökan? Om så är fallet: kommer kommissionen att se till att de olika projekten som omfattas av ansökan i tillräcklig mån görs till föremål för prövning? |
| --- | --- |

b)

Kommer kommissionen att bifalla en sådan ansökan? Om så är fallet: kommer kommissionen att se till att de olika projekten som omfattas av ansökan i tillräcklig mån görs till föremål för prövning?

| 3. | Har kommissionen, efter att ha prövat handlingarna i frågan, kommit fram till det resultatet, att Förbundsrepubliken Tyskland fullgör sina skyldigheter enligt rådets direktiv 92/43/EEG (2) av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen, efter att ha prövat handlingarna i frågan, kommit fram till det resultatet, att Förbundsrepubliken Tyskland fullgör sina skyldigheter enligt rådets direktiv 92/43/EEG (2) av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(17 juli 2003)

Kommissionen känner till att det finns planer på att bygga en ny bro över Ziegelgraben och Strelasund. Den nya bron, som skulle uppföras väster om den befintliga öppningsbara bron för väg- och järnvägstrafik, skall enligt planerna vara en hängbro som går i en båge över Ziegelgraben så att fartyg kan passera under den. Den skall förbinda två delar av den nya federala vägen B96n, varav den ena går mellan A20 och Rügendamm (på landsidan), den andra mellan Altefähr och Bergen (på ön Rügen).

Myndigheterna har bekräftat att de på kommissionens begäran håller på att genomföra ytterligare en undersökning av brobyggets möjliga konsekvenser för fågellivet. Kommissionen har ännu inte fått någon slutrapport från denna undersökning och kan därför inte uttala sig om huruvida projektet överensstämmer med gemenskapslagstiftningen.

Ansvaret för den nya bron vilar helt och hållet på de tyska myndigheterna, och bron varken har tilldelats eller kommer att tilldelas några gemenskapsmedel.

Det tyska ministeriet för transport, bygg- och anläggningsarbeten och boende ingav 2002 en ansökan om samfinansiering av den nya vägen B96n. Kommissionen har behandlat ansökan och bett myndigheterna om en mer detaljerad beskrivning av planerna för hållbar utveckling och för en integrerad utveckling av transporten på ön Rügen och den angränsande regionen. Eftersom kommissionen ännu inte har slutfört behandlingen har det ännu inte fattats något beslut om eventuellt gemenskapsstöd till projektet.

Alla undersökningar av detta slag måste genomföras i enlighet med artiklarna 25 och 26 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (3).

---

(1)  EGT C 242 E, 9.10.2003, s. 144.

(2)  EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(3)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/62 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/62

---

(2004/C 70 E/064)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1755/03

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(27 maj 2003)

Ämne:   Skatt på europeiska pensionsinbetalningar

En brittisk medborgare, som är praktiserande ortoped, har ordnat med privat pension via en tysk intresseorganisation för läkare, som för närvarande erbjuder en garanterad minimipension. Av denna anledning betalar han inte in till något pensionssystem i Förenade kungariket.

Nu får han veta att han skall betala skatt till de brittiska myndigheterna på sina pensionsinbetalningar till Tyskland.

Går det här ihop med lagen inom EU? Tror kommissionen man kan få till stånd en flexibel marknad för pensioner inom EU om de nationella myndigheterna får göra så här?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 juli 2003)

Villkoren när det gäller skatteavdrag för inbetalningar till frivilliga pensionsförsäkringar fastställs av de enskilda medlemsstaterna enligt deras egen skatte- och pensionspolitik. Även om dessa frågor faller inom medlemsstaternas behörighetsområde måste de ändå utöva denna behörighet i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen. Villkoren för skatteavdrag får således inte medföra begränsningar för den fria rörligheten för personer eller det fria tillhandahållandet av tjänster, i synnerhet inte genom diskriminering på grund av nationalitet.

Kommissionen hyser allvarliga tvivel om huruvida Förenade kungarikets regler är förenliga med EG-fördraget såtillvida som de begränsar rätten till skatteavdrag till inhemska tjänstepensionssystem. Kommissionen kommer att vidta lämpliga åtgärder som en uppföljning av dess meddelande om avskaffande av skattehinder för tillhandahållande av tjänstepensioner över gränserna (1). Överträdelseförfaranden har redan inletts beträffande andra medlemsstater (2). Kommissionen har dessutom tagit kontakt med läkaren i fråga för att kunna göra en bedömning av omständigheterna i fallet.

---

(1)  EGT C 165, 8.6.2001.

(2)  Se pressmeddelande IP/03/179.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/62 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/62

---

(2004/C 70 E/065)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1778/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(28 maj 2003)

Ämne:   Undersökning av asylsökandes och flyktingars kunskaper

I min valkrets London har ledningen (Greater London Authority) genomfört en undersökning av de asylsökandes och flyktingarnas kunskaper.

Har kommissionen gjort några liknande efterforskningar eller undersökning beträffande flyktingars och asylsökandes anställbarhet i EU-länderna? Om inte, varför inte?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(7 juli 2003)

Unionen stöder asylsökande och flyktingar genom att stärka deras mänskliga rättigheter, upprätta miniminormer för mottagande av asylsökande och för tredjelandsmedborgares ställning som flyktingar, liksom genom att skapa fler och bättre jobb genom den europeiska sysselsättningsstrategin och framförallt genom att bekämpa all diskriminering och ojämlikhet på arbetsmarknaden. Europeiska socialfonden stöder direkt sysselsättningsstrategin, och stödet till asylsökande och flyktingar är en av prioriteringarna i gemenskapsinitiativet Equal (1). Ytterligare projekt kan beviljas medel på nationell nivå när det gäller flyktingar och asylsökandes anställbarhet under mottagande- och integrationsdelarna av Europeiska flyktingfonden (2).

Inom Equal undersöks möjligheterna att underlätta asylsökandes tillgång till arbetsmarknaden och för att upprätthålla eller utveckla deras personliga kunskaper och kompetens. I Londonområdet finns ett utvecklingspartnerskap som leds av British Refugee Council (BRC), tillsammans med bland annat Basic Skills Agency.

Syftet med just detta utvecklingspartnerskap är att utveckla följande aspekter:

| — | Gemensamma mål:






  — | Kontroll av kunskaper: gemensam utveckling och utprovning av metoder för att få fram grundläggande information om asylsökandes utbildning, kunskaper och erfarenhet. |
| --- | --- | --- |

—

Gemensamma mål:

—

Kontroll av kunskaper: gemensam utveckling och utprovning av metoder för att få fram grundläggande information om asylsökandes utbildning, kunskaper och erfarenhet.

| — | Dokumentation över möjligheter och hinder för asylsökandes sociala och yrkesmässiga integration i respektive land. |
| --- | --- |

—

Dokumentation över möjligheter och hinder för asylsökandes sociala och yrkesmässiga integration i respektive land.

| — | Kompletterande mål:






  — | Förbättrade metoder för och innehåll i information, råd och vägledning för asylsökande. |
| --- | --- | --- |

—

Kompletterande mål:

—

Förbättrade metoder för och innehåll i information, råd och vägledning för asylsökande.

| — | Utformning av material och strategier för medvetandehöjande kampanjer som främst riktas till arbetsgivare och fackföreningar, men också till politiker och allmänheten. |
| --- | --- |

—

Utformning av material och strategier för medvetandehöjande kampanjer som främst riktas till arbetsgivare och fackföreningar, men också till politiker och allmänheten.

| — | Utarbetande av sätt att presentera information som framkommit i kontrollen av kunskaper på ett igenkännligt sätt. |
| --- | --- |

—

Utarbetande av sätt att presentera information som framkommit i kontrollen av kunskaper på ett igenkännligt sätt.

För att utnyttja erfarenheter från andra finns ett gränsöverskridande samarbetsavtal med Dansk Røde Kors Asylafdeling som har gjort undersökningar över kunskaper på den danska arbetsmarknaden.

Kommissionen har också gjort undersökningar för att förbereda lagstiftningsåtgärder i asyl- och flyktingfrågor i enlighet med artikel 63 i EG-fördraget och Europeiska rådets slutsatser från Tammerfors (15 och 16 oktober 1999). Framförallt har man, som förberedelse för förslaget till rådets direktiv om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna (3), gjort en undersökning som avslutades i november 2000 om den rättsliga ramen och administrativ praxis i medlemsstaterna rörande villkor för mottagande av asylsökande, fördrivna personer och andra personer som behöver internationellt skydd. Undersökningen innehåller information om sysselsättningsstrategierna i medlemsstaterna rörande asylsökande (4). Rådets direktiv 2003/9/EG av den 27 januari 2003 om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna (5) antogs den 27 januari 2003 och innehåller en bestämmelse om sysselsättning. Bestämmelser om tillgång till sysselsättning finns också med i kommissionens förslag till rådets direktiv om miniminormer för när medborgare i tredje land och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning (6), vilket understryker kommissionen intresse för frågor om flyktingars kunskaper och anställbarhet. Rådet har ännu inte avslutat sina förhandlingar om förslaget.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/employment_social/equal/index_sv.html.

(2)  Rådets beslut 2000/596/EG av den 28 september 2000 om inrättande av en europeisk flyktingfond, EGT L 252, 6.10.2000, s. 12-18.

(3)  EGT C 213 E, 31.7.2001.

(4)  Europa — Justice and Home Affairs-Documentation centre — Reception of asylum seekers in the EU (http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/asylum/seekers/doc_asylum_seekers_en.htm).

(5)  EGT L 31, 6.2.2003.

(6)  EGT C 51 E, 26.2.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/64 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/64

---

(2004/C 70 E/066)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1786/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(28 maj 2003)

Ämne:   Kontakt med romska icke-statliga organisationer och regeringskontor

Har kommissionen nyligen haft kontakt med några romska icke-statliga organisationer och regeringskontor i anslutningsländerna, och i så fall med vilka?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(27 juni 2003)

Kommissionen står såväl via Bryssel som via sina delegationer i kandidatländerna i kontakt med ett antal romska icke-statliga organisationer, t.ex. International Romani Union, Roma National Congress, European Roma Rights Centre, Pakiv European Roma Fund och European Roma Information Office i Bryssel. Den har även kontakt med icke-statliga organisationer som ägnar sig åt frågor som rör de mänskliga rättigheterna (och därmed även romers rättigheter), t.ex. Amnesty International, Open Society Institute och Project for Ethnic Relations. Icke-statliga organisationer som arbetar med projekt som berör romer finansieras i ett antal fall inom ramen för Phare, t.ex. Romodrom och Athinganoi i Tjeckien och Romani Criss och Resource Centre for Roma Communities in Romania m.fl. i Rumänien.

Kommissionen har även i samband med förberedelserna för de återkommande rapporterna om kandidatländernas framsteg på väg mot anslutningen regelbundet tagit kontakt med icke-statliga organisationer som arbetar med frågor som berör romer. Den har därvid också haft kontakt med mellanstatliga organisationer som Europarådet och Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE).

Diskussioner mellan företrädare för kandidatländernas regeringar och kommissionen äger regelbundet rum på olika nivåer inom ramen för förberedelserna inför anslutningen. De regelbundna mötena inom ramen för Europaavtalen ger också tillfälle att ta upp frågor som rör romer med företrädare för kandidatländernas regeringar: möten i associeringskommittéerna med Ungern, Tjeckien och Slovakien, med en företrädare för kommissionen som ordförande, äger rum under juni och juli 2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/64 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/64

---

(2004/C 70 E/067)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1846/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(3 juni 2003)

Ämne:   Oförenlighet mellan EU-uppdrag med beslutsbefogenheter samt medlemskap i Bilderbergklubben och den trilaterala kommissionen

En av de mest mysteriösa och hemlighetsfulla globala maktorganisationerna, Bilderbergklubben, håller möten bakom stängda dörrar med medlemmar och/eller aktiva deltagare såsom kommissionens ordförande Romano Prodi och följande kommissionsledamöter: Mario Monti, Erkki Liikanen, Frits Bolkestein, Pedro Solbes Mira, Günter Verheugen, Chris Patten och Antonio Vitorino. Tommaso Padoa Schioppa från Europeiska centralbanken är också medlem.

Dessutom är några av ovannämnda personer dessutom medlemmar i den trilaterala kommissionen, ett annat hemlighetsfullt centrum för global makt.

Kan de berörda ledamöterna av kommissionen bekräfta dessa upplysningar? Anser de i så fall inte att det av hänsyn till öppenheten är nödvändigt att de offentliggör medlemskapen i sina officiella meritförteckningar?

Anser kommissionen inte att de hemliga medlemskapen kan ge upphov till allvarliga, ohjälpliga intressekonflikter mellan kommissionens beslut å ena sidan och Bilderbergklubbens och den trilaterala kommissionens mål, målsättningar och hemliga eller åtminstone ytterst förtroliga beslut å andra sidan? Dessa organ har inte någon demokratisk karaktär, de väljer själva in sina medlemmar och är inte föremål för den kontroll som folkomröstningar medför och inte ens för kontroll från massmediernas sida.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(6 augusti 2003)

Kommissionen hänvisar till svaret på den skriftliga frågan E-1370/03 från Patricia McKenna, (1) som gäller samma ämne.

Såsom påpekades i det svaret finns det i Bilderberggruppens stadgar inte någon kategori med benämningen ”gruppmedlem”. Tillfälligt deltagande vid ett möte innebär inte att man är medlem av Bilderberggruppen och är inte skäl nog för ett omnämnande i den intressedeklaration som föreskrivs i uppförandekoden för kommissionärerna.

Ingen av kommissionärerna är medlem av trepartskommissionen, vars stadgar för övrigt utesluter att personer med offentliga befattningar blir medlemmar.

Vad beträffar sista delen av frågan om risken för en eventuell jävssituation vill vi klargöra att det saknas en sådan risk, eftersom tillfälligt deltagande i möten inte innebär att man omfattar gruppens åsikter eller deltar i dess beslut.

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 192.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/65 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/65

---

(2004/C 70 E/068)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1865/03

från Anders Wijkman (PPE-DE) till kommissionen

(6 juni 2003)

Ämne:   Nationell tolkning av EU:s regelverk om skydd av utrotningshotade djur

Den ljusröda aran är en fågelart som finns med på EU:s lista över utrotningshotade djur (Annex A). EU:s regelverk, som är baserat på och förstärker CITES-konventionen (Convention on International Trade In Endangered Species of Wild Fauna and Flora), syftar till att skydda vilda växter och djur från utrotning genom att begränsa och kontrollera handel med dessa.

Jordbruksverket är den svenska myndighet som ansvarar för implementeringen av EU-regelverket. Enligt personal på jordbruksverket kan EU-reglerna tolkas så, att en ljusröd ara som levt i Sverige i femtio år, först i en zooaffär och sedan i ett Tropikhus, och vars ursprung inte finns dokumenterat, inte längre får visas för allmänheten utan måste beslagtas för att eventuellt sedan avlivas. Fågeln är dock ”pre-convention”, det villl säga att den infördes i landet innan EU-regelverket och CITES började gälla. Därmed borde den vara undantagen. Dessutom verkar Jordbruksverkets tolkning gå tvärt emot andan i regelverket, som ju är till för djurens bästa.

Anser kommissionen att jordbruksverket gör en rimlig tolkning av EU-regelverket?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 juli 2003)

Huvudsyftet med CITES och rådets förordning (EG) nr 338/97 (1) genom vilken CITES strategi genomförs i gemenskapen, är att skydda arter av vilda djur och växter från ohållbar handel.

De arter som anges i tillägg I till konventionen, som motsvarar bilaga A i förordningen, är de som löper störst risk. Med tanke på detta är kommersiell användning av exemplar som har fångats i vilt tillstånd förbjuden. Den ljusröda aran är en av dessa arter.

Undantag görs i detta hänseende om exemplaret införts i medlemsstatens territorium innan CITES-förordningen trädde i kraft. Sådana undantag bevilja emellertid endast från fall till fall där CITES förvaltningsmyndighet i den berörda medlemsstaten har blivit övertygad vad gäller uppgifterna i detta fall och utfärdar ett certifikat i enlighet därmed. Annars skulle det vara möjligt att handla kommersiellt med olagligt insamlade vilda djur eller växter genom att felaktigt ange dem som ”förkonventionsexemplar” och målet med förteckningen i bilaga A skulle undergrävas.

Om exemplaret används för kommersiella ändamål och inget undantag beviljas utgör detta ett brott och exemplaret måste beslagtas och konfiskeras. Om de inte på ett genomförbart sätt kan skickas tillbaka till sitt ursprungsland skickas levande exemplar (av djur eller växter) till ett utsett räddningscenter vid sådana tillfällen. Om de inte kan vara kvar där på lång sikt skickas de oftast vidare till ansedda zoo eller uppfödare men förbudet om kommersiell användning kvartstår.

Kommissionen har kontaktat den svenska förvaltningsstyrelsen om detta fall. De svenska myndigheterna hade fått kännedom om att fågeln förevisades utan ett intyg. Ägaren fick helt korrekt rådet att ansöka om ett intyg. Detta intyg har sedan beviljats. Under tiden uppstod det, på grund av rapporter i massmedia, ett missförstånd om att fågeln skulle dödas om intyget inte beviljades. Kommissionen har blivit informerad om att detta aldrig var den svenska förvaltningsstyrelsens avsikt.

Kommissionen är övertygad om att de svenska myndigheterna har tolkat gemenskapslagstiftningen och handlat korrekt i detta fall. Det var aldrig någon risk för fågelns hälsa och det övergripande målet att förhindra bedräglig eller ohållbar användning av utrotningshotade arter i bilaga A respekterades.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem, EGT L 61, 3.3.1997.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/66 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/66

---

(2004/C 70 E/069)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1878/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(6 juni 2003)

Ämne:   Konsekvensbedömning

Kan kommissionen i detalj ange vilka åtgärder den vidtar för att förbättra kvaliteten på de kostnads-/nyttoanalyser som görs för dess lagstiftningsförslag? Vilka målsättningar har kommissionen i detta hänseende?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(31 juli 2003)

Kommissionen har infört ett förfarande för konsekvensbedömning som täcker både regelverk och hållbar utveckling. Genom handlingsplanen för bättre lagstiftning och meddelandet om konsekvensanalys, som antogs under 2002, infördes ett nytt integrerat förfarande för konsekvensbedömning som man enats om på Europeiska rådets möten i Göteborg och Laeken. I meddelandet (1) anges att alla viktiga initiativ som läggs fram i kommissionens årliga politiska strategi och arbetsprogram skall innehålla en konsekvensbedömning. Det omfattar en preliminär bedömning av förslagets konsekvenser.

I år skall kommissionen genomföra en utvidgad konsekvensbedömning av 43 av sina initiativ. Det kommer att röra sig om förslag inom kommissionens tre viktigaste prioriteringsområden för 2003, dvs. 1) utvidgningen, 2) stabilitet och säkerhet och 3) en hållbar ekonomi för alla.

Den utvidgade konsekvensbedömningen skall utvärdera förslagets ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser. De olika politiska förslagens för- och nackdelar skall beskrivas i kvalitativa och kvantitativa termer och, där så är möjligt, monetära termer. Detta skall göra det möjligt för berörda parter att förstå konsekvenserna av kommissionens förslag och ge dem möjlighet att dra egna slutsatser om kostnader och fördelar med förslaget i fråga.

Utvidgade konsekvensbedömningar kan genomföras genom att använda olika metoder:

| — | Kostnads-intäktsanalys, som jämför kostnader och fördelar uttryckta i samma enhet, vanligtvis pengar. |
| --- | --- |

—

Kostnads-intäktsanalys, som jämför kostnader och fördelar uttryckta i samma enhet, vanligtvis pengar.

| — | Analys av kostnadseffektivitet, som jämför kostnaderna för att uppnå en given målsättning. |
| --- | --- |

—

Analys av kostnadseffektivitet, som jämför kostnaderna för att uppnå en given målsättning.

| — | Multikriterieanalys, där kostnader och fördelar uttrycks i olika kvalitativa, kvantitativa eller monetära enheter. |
| --- | --- |

—

Multikriterieanalys, där kostnader och fördelar uttrycks i olika kvalitativa, kvantitativa eller monetära enheter.

Det finns många fördelar med den kostnads-intäktsanalys som parlamentsledamoten hänvisar till. Den ger omfattande upplysningar om alla konsekvenser en föreslagen åtgärd får och ger därigenom politiska beslutsfattare en uppfattning om huruvida åtgärden kan anses vara motiverad. Kostnads-intäktsanalyser värderar dock inte effekter som inte kan kvantifieras, vilka därför har en tendens att undervärderas. Det gäller t.ex. sociala och miljömässiga fördelar.

Av denna orsak är kostnads-intäktsanalyser inte alltid den lämpligaste metoden för att bedöma konsekvenserna av kommissionens förslag. I dessa fall måste andra utvärderingsmetoder tillämpas.

I detta skede har tre utvidgade konsekvensbedömningar antagits. Dessa är kommissionens meddelande om sysselsättningsstrategin (2), meddelandet om invandring, integration och sysselsättning (3) och direktivet om otillbörliga affärsmetoder (4).

En förteckning över utvidgade konsekvensbedömningar för 2003 sänds direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.

---

(1)  KOM(2002) 276 slutlig.

(2)  KOM(2003) 6 slutlig.

(3)  KOM(2003) 336 slutlig.

(4)  KOM(2003) 356 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/67 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/67

---

(2004/C 70 E/070)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1930/03

från Lennart Sacrédeus (PPE-DE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Folkomflyttningar i Sudans oljerika områden

Det blodiga inbördeskriget i Sudan har skördat två miljoner människoliv. Fyra miljoner har flytt ifrån sina hem. European Coalition on Oil in Sudan, ECOS, ett nätverk bestående av 70 europeiska organisationer, med ett betydande kristet och kyrkligt inslag, pekar på att tiotusentals sudaneser har tvingats fly från Reweng County i Västra övre Nilen till följd av konflikter kring oljeutvinningen och med oljebolagens vetskap. En stor del av de inkomster som oljan i Sudan inbringar används till militära utgifter. Endast 2 procent av Sudans budget går till sjukvård medan 48 procent används till militära utgifter och till polisen, exempelvis inköp av ryska jaktflyget Mig 29, attackhelikoptern Mi 24 och stridsvagnen T 72.

Hur agerar EU genom kommissionen för att påverka Sudans regering och oljebolagen för att hejda denna medvetna folkomflyttning från de oljerika delarna? Vad gör EU för att påverka länder att inte sälja dyra högteknologiska stridsmedel till de stridande parterna i Sudan?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(17 juli 2003)

Unionen har alltid oroats över situationen för internt fördrivna personer från de olika områden som är drabbade av inbördeskriget, särskilt de områden i vilka olja utvinns. Denna fråga togs upp inom ramen för den politiska dialog mellan unionen och Sudan som ägde rum i december 2002 i Khartum.

De två samförståndsavtal rörande upphörande av fientligheter och skydd av civilbefolkningen som parterna undertecknat inom ramen för de fredsförhandlingar som leds av den mellanstatliga myndigheten för utveckling (IGAD) innebär ett betydande framsteg. Enligt vad kommissionen erfar håller internt fördrivna personer på att återvända till sina ursprungsområden.

Kommissionen har inga befogenheter när det gäller oljebolagens agerande, t.ex. de bolag som har verksamhet i södra Sudan, eftersom dessa har sitt ursprung i länder utanför unionen (Indien, Kina, Malaysia osv.). Verksamheten i det enda europeiska bolaget, dvs. Lundin, har legat nere under de senaste 18 månaderna.

När det gäller vapenhandeln tillämpar och efterlever unionen till fullo Förenta nationernas resolution om förbud mot försäljning av vapen till Sudan. Kommissionen är emellertid medveten om att båda parter köper vapen från länder utanför unionen.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/68 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/68

---

(2004/C 70 E/071)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1944/03

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne:   Inre marknad för tv-reklam i samband med barnprogram

Sedan den 1 april i år sänder den nederländska musiksändaren TMF barnprogram från Nickelodeon. Det är en del av Viacom, en grupp som bland annat inkluderar MTV och TMF. Nickelodeon sänder i inte mindre än 150 länder. TMF kan även ses via det flamländska kabelnätet. Kanalen riktar sig där till sina tittare med programsättning och innehåll som riktar sig speciellt mot Flandern.

Eftersom denna flamländska version av TMF har en nederländsk licens behöver kanalen inte hålla de flamländska föreskrifterna om reklamblock i samband med barnprogram. Den flamländska lagstiftningen går längre än artikel 11.5 i direktiv 97/36/EG (1). I artikel82.6 i det flamländska dekretet föreskrivs: Omedelbart i anslutning till barnprogram får ingen reklam eller tv-shopping sändas. Med ”i omedelbar anslutning” avses inom en tidrymd av 5 minuter före och efter barnprogrammet.

Detta innebär att kommersiella stationer med en flamländsk licens, som i likhet med TMF riktar sig till hela den flamländska marknaden, även skall följa dessa strängare bestämmelser.

Den flamländske ministern för medier har redan vid ett flertal tillfällen sagt att detta område endast kan regleras på europeisk nivå.

Anser kommissionen att stationer med en flamländsk sändarlicens drabbas av illojal konkurrens jämfört med andra stationer som även riktar sig specifikt till den flamländska marknaden?

Om nej, vilka argument ligger till grund för kommissionens svar i detta fall?

Om ja, kan de flamländska myndigheterna på egen hand vidta åtgärder för att undanröja denna uppenbara illojala konkurrens, och vilka åtgärder kan och kommer Europeiska kommissionen att inom kort vidta för att få denna illojala konkurrens att upphöra?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(17 juli 2003)

I rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 (2), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997, (direktivet om television utan gränser) fastslås att medlemsstaterna på de sändningar från radio- och televisionsföretag som faller under deras behörighet skall tillämpa den lagstiftning som avser sändningar riktade till allmänheten inom deras territorium samt inom sitt territorium säkerställa mottagningsfrihet för sändningar från övriga medlemsstater.

För att undvika störningar innehåller direktivet om television utan gränser bestämmelser om en samordning av nationell lagstiftning som syftar till att säkerställa efterlevnad av vissa värden och syften av allmänt offentligt intresse t. ex. konsumentskydd, folkhälsa, programintegritet osv. i alla medlemsstater.

Skydd av minderåriga finns bland de områden som samordnas av direktivet, där det bl. a. i artikel 11.5 föreskrivs förbud mot att genom reklam eller köp-TV-inslag avbryta sändningar för barn med en programmerad sändningstid kortare än 30 minuter. Om dessa bestämmelser på gemenskapsplanet säkerställer en rimlig skyddsnivå, kan strängare bestämmelser antas på nationell nivå, t. ex. de bestämmelser som antagits av den flamländska regionala regeringen. Dessa senare bestämmelser kan emellertid inte utsträckas till att gälla sändningar från de radio- och televisionsföretag som faller under en annan medlemsstats behörighet. Detta leder till att den flamländska regionala regeringen inte kan vidta åtgärder som utgör ett hinder för mottagning eller återutsändning av berörda sändningar under hänvisning till att dessa inte skulle följa bestämmelserna i dess lagstiftning.

---

(1)  EGT L 202, 30.7.1997, s. 60.

(2)  Rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, EGT L 298, 17.10.1989; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 3.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/69 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/69

---

(2004/C 70 E/072)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1962/03

från Georges Berthu (NI) till kommissionen

(5 juni 2003)

Ämne:   Framtida redovisningsnormer inom försäkringssektorn

Sedan flera månader varnar de som arbetar inom bank- och försäkringssektorn för riskerna med en generaliserad tillämpning av de framtida redovisningsnormerna, IAS, inom dessa sektorer. Den ekonomiska tekniken går ut på att sprida riskerna i rum och tid men, eftersom man vid tillämpningen av IAS-standarden utgår från marknadsvärdet vid beräkningen av tillgångar och skulder, finns det en risk att man ger en osann bild av dessa företags verkliga situation vid datumet för bokslutet.

I min skriftliga fråga P-2507/02 (1) fäste jag kommissionens uppmärksamhet vid riskerna med denna metod. I ett utförligt svar av den 15 oktober angav kommissionsledamot Bolkestein att kommissionen i denna fråga väntade på nya förslag från International Accounting Standards Board (IASB) och att han ansåg att en ”minskad aktsamhet vid redovisningen inte får leda till att man tummar på aktsamheten vid regleringen av relevanta företag”.

Vi har just fått veta att IAS slutligen har förkastat de framlagda förslagen till ändring av standarden IAS 39. Hur avser Europeiska kommissionen att göra för att förhindra de allt mer oroväckande riskerna?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(2 juli 2003)

Arbetet med översynen av de internationella redovisningsstandarderna, IAS 39, pågår fortfarande. IASB (International Accounting Standard Board) och den europeiska banksektorn har haft bilaterala möten om tekniska frågor om hur dessa regler ska tillämpas på transaktioner för att täcka ränteriskerna, och denna dialog är på god väg. Kommissionen ställer sig positiv till att försäkringsbranschen snabbt ansluter sig till denna. Det bör också nämnas att IASB i juli 2003 lägger ett utkast till en tillfällig försäkringsstandard på remiss. Syftet med denna är att göra det lättare för försäkringsföretag att övergå till IAS innan den 1 januari 2005, genom att bevilja vissa undantag.

---

(1)  EGT C 222 E, 18.9.2003, s. 9.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/70 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/70

---

(2004/C 70 E/073)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1992/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(16 juni 2003)

Ämne:   Europa — terrorism

Enligt en artikel i tidningarna Corriere della Sera (Italien) och Diário de Notícias (Portugal) har Saudiarabiens ambassadör i Förenta staterna, prins Bandar, varnat massmedierna för att ”något stort” håller på att planeras i Saudiarabien eller Förenta staterna och han säger att han fruktar en storskalig terroristaktion.

I samma artikel räknar man upp flera europeiska länder (Italien, Belgien, Förenade kungariket, Nederländerna, Sverige, Norge, Tyskland och Frankrike) där man hittat slumrande enheter av organisationer som har samröre med Al Qaida. Dessa grupper skulle vara beredda att ansluta sig till Mujahedd-ingrupper som det enligt uppgift redan finns på nordamerikanskt territorium och som väntar på att utföra de terroristaktioner som förbereds.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Har kommissionen någon närmare information om uppgifterna i tidningsartikeln? Bekräftar kommissionen de farhågor som den saudiarabiske ambassadören i Förenta staterna har? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen någon närmare information om uppgifterna i tidningsartikeln? Bekräftar kommissionen de farhågor som den saudiarabiske ambassadören i Förenta staterna har?

| — | Kan den bekräfta att Al Qaida-enheter, eller grupper som är förbundna med Al Qaida, finns eller befaras finnas på EU-medlemsstaternas territorium? |
| --- | --- |

—

Kan den bekräfta att Al Qaida-enheter, eller grupper som är förbundna med Al Qaida, finns eller befaras finnas på EU-medlemsstaternas territorium?

| — | Vad för uppgifter har kommissionen om de islamiska fundamentalisternas terroristverksamhet på EU-medlemsstaternas territorium? |
| --- | --- |

—

Vad för uppgifter har kommissionen om de islamiska fundamentalisternas terroristverksamhet på EU-medlemsstaternas territorium?

| — | Vilka uppgifter har den om Al Qaidas, eller anslutande gruppers, verksamhet i Nordafrika och Mellanöstern? |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter har den om Al Qaidas, eller anslutande gruppers, verksamhet i Nordafrika och Mellanöstern?

| — | Hur samarbetar kommissionen, eller är den beredd att samarbeta, med länderna i Nordafrika och Mellanöstern för att bekämpa den internationella terrorismen? |
| --- | --- |

—

Hur samarbetar kommissionen, eller är den beredd att samarbeta, med länderna i Nordafrika och Mellanöstern för att bekämpa den internationella terrorismen?

| — | Vad har den gjort eller ämnar den göra inför det här hotet? |
| --- | --- |

—

Vad har den gjort eller ämnar den göra inför det här hotet?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(31 juli 2003)

Kommissionen följer noggrant utvecklingen vad gäller alla former av terrorism. Den är bekymrad över de allvarliga hot som den internationella terrorismen fortsatt utgör för unionen.

Inom unionen åligger ansvaret för terroristbekämpningen i första hand medlemsstaterna, särskilt vad gäller säkerhets- och underrättelsetjänster samt polisstyrkan. På ett överordnat politiskt plan samarbetar medlemsstaterna och kommissionen aktivt för att generellt förbättra unionens effektivitet vad gäller terroristbekämpningen i enlighet med artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen.

Kommissionen kan därför inte lägga fram konkret information om internationella terroristgruppers aktiviteter på medlemsstaternas territorium. På samma sätt kan kommissionen bara i begränsad utsträckning bedöma hotet från terroristattacker mot europeiska medborgares säkerhet och mot europeiska intressen i allmänhet, oberoende av om dessa hot är interna eller externa för unionen. Detta är en uppgift för alla medlemsstater samt för ordförandeskapet och generalsekreteraren/den höge representanten. Det är en permanent uppgift som, på grund av sin natur, inte ingår i det offentliga området. Det samma gäller för åtgärder som har vidtagits eller kan komma att vidtas till följd av eventuella terroristhot.

EU:s insats mot terrorism sträcker sig dock längre än till att bara bedöma hotet. Hänsyn måste också tas till de underliggande faktorer som bidrar till terrorism. På det området kan kommissionen spela en mer avgörande roll. Kommissionen anser att unionen bör använda alla de instrument som den förfogar över: utveckling, handel, rättsliga och inrikes frågor samt andra aspekter av Barcelonaprocessen, tillika med åtgärder på säkerhetsområdet för att bekämpa terrorism. Det är inte en uppgift som kan lösas snabbt. Men en gemensam — och omfattande — europeisk strategi är väsentlig för att vi skall ha en chans att lyckas.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/71 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/71

---

(2004/C 70 E/074)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2000/03

från Jan Dhaene (PSE) och Patricia McKenna (Verts/ALE) till rådet

(16 juni 2003)

Ämne:   Radioaktivt utsläpp från Sellafield

Internationella transportförbundets (ITF) fiskerikommitté har uppmanat Nordsjöstaterna att kräva att Förenade kungariket stoppar radioaktiva utsläpp från Sellafield. Flera nationella transportförbund stöder denna uppmaning. Problemet är inte begränsat till Förenade kungariket, även Cogéma i La Hague orsakar omfattande radioaktiv förorening i den lokala miljön.

Technetium -99 (Tc99) är en av de isotoper som mest oroar ITF. Denna isotop släpps ut i Irländska sjön, trots att det är tekniskt möjligt att filtrera bort och samla upp den innan avfallsvattnet släpps ut i sjön.

| 1. | Är rådet medvetet om det hot mot den marina miljön som utsläppen av radioaktivt avfall från sådana kärnkraftverk som Sellafield utgör, och i synnerhet hotet mot fisk och skaldjur och personer som konsumerar dessa? |
| --- | --- |

1.

Är rådet medvetet om det hot mot den marina miljön som utsläppen av radioaktivt avfall från sådana kärnkraftverk som Sellafield utgör, och i synnerhet hotet mot fisk och skaldjur och personer som konsumerar dessa?

| 2. | Är rådet medvetet om inverkan på fiskare och annan besättning ombord på de fartyg som ofta bedriver fiske i området nära den förorenande källan (Sellafield och La Hague)? |
| --- | --- |

2.

Är rådet medvetet om inverkan på fiskare och annan besättning ombord på de fartyg som ofta bedriver fiske i området nära den förorenande källan (Sellafield och La Hague)?

| 3. | Vad anser rådet om ITF:s förslag att Technetium -99 skall filtreras bort från avfallsvattnet från Sellafield och La Hague? |
| --- | --- |

3.

Vad anser rådet om ITF:s förslag att Technetium -99 skall filtreras bort från avfallsvattnet från Sellafield och La Hague?

Svar

(8 december 2003)

Rådet känner allmänt sett oro över kärnsäkerhet och strålskydd.

Som den ärade parlamentsledamoten torde känna till, förutsätts Sellafield respektera gemenskapsrätten, och särskilt

| — | artiklarna 33, 35 och 37 i Euratomfördraget, |
| --- | --- |

—

artiklarna 33, 35 och 37 i Euratomfördraget,

| — | kommissionens rekommendation 1999/829/Euratom av den 6 december 1999 om tillämpningen av artikel 37 i Euratomfördraget, |
| --- | --- |

—

kommissionens rekommendation 1999/829/Euratom av den 6 december 1999 om tillämpningen av artikel 37 i Euratomfördraget,

| — | rådets direktiv 96/29/Euratom om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning, vilket innehåller de grundläggande åliggandena, |
| --- | --- |

—

rådets direktiv 96/29/Euratom om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning, vilket innehåller de grundläggande åliggandena,

| — | kommissionens förordning (EEG) nr 3227/76 om tillämpningen av bestämmelserna om säkerhetskontroll inom Euratom, med krav på regelbunden rapportering till kommissionen om verksamheten vid en atomanläggning. |
| --- | --- |

—

kommissionens förordning (EEG) nr 3227/76 om tillämpningen av bestämmelserna om säkerhetskontroll inom Euratom, med krav på regelbunden rapportering till kommissionen om verksamheten vid en atomanläggning.

Det är kommissionen som skall se till att denna lagstiftning tillämpas korrekt, genom bl.a. inspektioner på platsen. Som fördragsslutande part i konventionen för skydd av den marina miljön i Nordostatlanten (OSPAR-konventionen) har gemenskapen gett sitt stöd åt OSPAR-strategin i fråga om radioaktiva ämnen. Målet med denna strategi är förhindra förorening av havsområdet från joniserande strålning. Dessutom fastställs i gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram en temainriktad strategi för skydd och bevarande av den marina miljön.

Vad särskilt angår kärnavfall förs inom rådet diskussioner om ett förslag från kommissionen till direktiv om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/72 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/72

---

(2004/C 70 E/075)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2017/03

från Jan Dhaene (PSE) till kommissionen

(17 juni 2003)

Ämne:   Teknisk utrustning för lastbilar

Under de senaste månaderna har det skett flera skrämmande olyckor med lastbilschaufförer på sträckan Antwerpen — Gent — Lille, som utgör en del av den internationella vägförbindelsen E17. Lastbilarna är alla utrustade med farthållare. Ouppmärksamma förare kör med full hastighet in i bilkön vid ett trafikstopp som förorsakats av vägarbeten.

Detta problem är inte unikt. Det sker olyckor med farthållare överallt i EU, både med lastbilar och med personbilar. Dessa olyckor har skördat människoliv. Vid en snabb hopräkning kan man konstatera att trafikolyckorna bara under de senaste veckorna har kostat sex människor livet i Belgien, och tretton personer har skadats svårt.

Även transportförbunden inser att farthållare snarare är till skada än till nytta för förarna.

Däremot har lastbilarna säkert blivit mindre farliga för cyklister i och med förpliktelsen att installera system för att bredda synfältet i befintliga lastbilar (kamera och/eller spegel vid den döda vinkeln). Genom att avskärma sidorna med hjälp av sidoskydd som monteras mellan hjulen på en lastbil kan man undvika att en cyklist hamnar under hjulen på lastbilen om en olycka inträffar.

Med anledning av detta vill jag ställa kommissionen följande frågor:

| 1. | Har kommissionen för avsikt att lagstifta om obligatoriska sidoskydd för lastbilar? När skall denna lagstiftning i så fall träda i kraft? Får med1emsstaterna börja tillämpa denna praxis utanför ramarna av gemenskapslagstiftningen på området? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen för avsikt att lagstifta om obligatoriska sidoskydd för lastbilar? När skall denna lagstiftning i så fall träda i kraft? Får med1emsstaterna börja tillämpa denna praxis utanför ramarna av gemenskapslagstiftningen på området?

| 2. | Har kommissionen tillräckligt med uppgifter om vilken inverkan farthållare har på trafiksäkerheten? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen tillräckligt med uppgifter om vilken inverkan farthållare har på trafiksäkerheten?

| 3. | Överväger kommissionen att införa ett förbud mot farthållare för lastbilar? När skulle detta förbud i så fall träda i kraft? Får medlemsstaterna införa detta förbud utan att man ändrar gemenskapslagstiftningen på området? |
| --- | --- |

3.

Överväger kommissionen att införa ett förbud mot farthållare för lastbilar? När skulle detta förbud i så fall träda i kraft? Får medlemsstaterna införa detta förbud utan att man ändrar gemenskapslagstiftningen på området?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 juli 2003)

Enligt direktiv 89/297/EEG (1) är det inte i strikt mening obligatoriskt med ett sammanhängande plant skydd, men det är tillåtet att använda en eller flera horisontella skenor som placeras för att förhindra att cyklister fastnar under fordonet. Detta direktiv är frivilligt och medlemsstaterna kan således tillämpa det på obligatorisk eller frivillig basis inom ramen för sin nationella lagstiftning. Den 14 juli 2003 föreslog kommissionen en utvidgning av det förfarande för typgodkännande av motorfordon som avses i direktiv 70/156/EEG (2), så att det även skall omfatta tunga lastfordon och kollektivtrafikfordon, enligt en tidsplan som sträcker sig från januari 2006 till 2010 beroende på fordonskategori. När gemenskapsförfarandet har trätt i kraft skulle således direktiv 89/297/EEG tillämpas på alla lastbilar och påhägnsvagnar som registreras för första gången.

När det gäller farthållare hänvisas parlamentsledamoten till svaret på Kathleen van Brempts skriftliga fråga E-1501/03 (3). Kommissionen oroar sig över det ökande antalet olyckor med lastbilar där användningen av farthållare verkar spela en roll. Den försöker samla in objektiv information för att kunna avgöra vilka åtgärder som eventuellt krävs.

---

(1)  Rådets direktiv 89/297/EEG av den 13 april 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om sidoskydd på vissa motorfordon och släpvagnar till dessa fordon, EGT L 124, 5.5.1989.

(2)  Rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon, EGT L 42, 23.2.1970.

(3)  Se s. 48.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/73 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/73

---

(2004/C 70 E/076)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2063/03

från Ioannis Marínos (PPE-DE) och Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(20 juni 2003)

Ämne:   Tillräcklig vattenförsörjning och vattenkvaliteten i Grekland

Enligt officiella klagomål från det grekiska partiet Ny demokrati har den grekiska regeringen ställt in bidragen (införda genom lag nr 2065/92) till kommunala vattenbolag, vilket innebär att minst 150 kommunala bolag står utan inkomster som de är berättigade till och som är synnerligen viktiga för projekt som skall genomföras. I samma klagomål pekar Ny demokrati på de uppenbara problem som denna situation leder till, framför allt när det gäller genomförandet av infrastrukturprojekt; så är exempelvis 55 kilometer av den sammanlagt 122 långa Mornos-kanalen (som försörjer Aten med vatten) helt öppna, med följd att det faller ned skräp, avfall, döda djur och annat i kanalen. Detta utgör en stor fara för atenbornas liv och hälsa (nyligen drunknade en pojke som föll i den obevakade och öppna kanalen).

Det bör tilläggas att det i Grekland under den gångna vintern och våren föll rikliga mängder regn, och man skulle därför kunna vänta sig att reservoarerna fyllts på ordentligt. I grekiska massmedier rapporteras emellertid om ”risk för vattenbrist” under den kommande sommaren, och Atens vatten- och avloppsverk (EYDAP) har redan aviserat prishöjningar på 3,5 procent.

Är Greklands infrastrukturprojekt för vattenförsörjningen tillräckliga?

Har samtliga planerade projekt under den senaste tioårsperioden genomförts på detta område?

Vad anser kommissionen om utnyttjadegraden av gemenskapsanslag för vattenförsörjningen i Grekland?

Vilka viktiga projekt med samfinansiering från EU har genomförts och är fullt ut i drift (inte sådana som befinner sig på planeringsstadiet eller ännu är under uppbyggnad) i Grekland sedan 1994?

Känner kommissionen till att nära nog halva det kanalnät som transporterar Mornos vatten till Aten är helt öppet?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(5 augusti 2003)

I dricksvattendirektivet (1) fastställs bindande mål för kvaliteten på drickvatten och bestämmelser om regelbunden kontroll av kvaliteten på dricksvattnet i EU. Däremot anges inte närmare hur vattendistributionssystem skall utformas, anläggas eller underhållas. I ramdirektivet för vatten (2) fastställs en skyldighet att senast 2015 uppnå en god kvalitet (”god vattenstatus”) i fråga om allt vatten (floder, sjöar, kustvatten och grundvatten), men direktivet innefattar inga skyldigheter när det gäller försörjningen med dricksvatten, inte heller beträffande utformning, anläggning eller underhåll av vattendistributionssystem.

När det gäller infrastrukturarbeten på vattenförsörjningsområdet under den innevarande perioden beskrivs i gemenskapsstödramen för 2000-2006, vilken utarbetats på grundval av ett ursprungligt förslag från de grekiska myndigheterna, huvudinriktningen av de investeringar som syftar till att åstadkomma en bättre vattenförsörjning till de största städerna i Grekland. Flera av dessa investeringar håller på att genomföras.

För den föregående perioden finansierades genom Europeiska utvecklingsfonden (EUF) ett stort antal infrastrukturprojekt på dricksvattenområdet (system för uppsamling av vatten, borrningsarbeten, transportledningar för dricksvatten, reningsverk och inte minst distributionsnät i städer och kommuner), vilka numera slutförts och tagits i drift. Eftersom finansieringen från EUF beviljas per program, föreslår kommissionen att parlamentsledamöterna vänder sig till de grekiska myndigheterna för närmare uppgifter om de enskilda projekten. När det gäller projekt som samfinansieras av Sammanhållningsfonden kan följande städer nämnas bland dem som berörs av nya investeringar för vattenförsörjning: Larissa, Volos, Patra, Livadia, Lamia, Naoussa, Chania och, naturligtvis, Aten (Evinosprojektet) och Thessaloniki (Aliakmonasprojektet, som kommer att tas i kommersiell drift i augusti 2003).

---

(1)  Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten, EGT L 330, 5.12.1998.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/74 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/74

---

(2004/C 70 E/077)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2065/03

från Maurizio Turco (NI), Marco Pannella (NI), Marco Cappato (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI) och Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(20 juni 2003)

Ämne:   Belgiska polisens ingripanden på nederländskt territorium

Fredagen den 26 april 2003 greps på järnvägsstationen i staden Roosendaal i Nederländerna en italiensk medborgare bosatt i Belgien av en civilklädd man, som förstulet angav sig vara polis (utan att säga från vilket land). Efter att denne man frågat den gripne om han hade giltig färdbiljett och om han innehade droger (cannabis) och fått jakande svar på dessa frågor gavs den gripne order att stiga ombord på tåget mot Antwerpen-Berchem. Vid det tillfället omringades den gripne av åtminstone fem personer, som alla var civilklädda, och placerades i den sista förstaklassvagnen i tåget. Knappt hade poliserna kommit ombord på tåget, som ännu stod stilla på stationen, förrän de tog i beslag den italienske medborgarens alla personliga tillhörigheter, bland dem 13,2 gram cannabis som inköpts några timmar tidigare i en coffeeshop i Roosendaal för 50 euro. Sedan belades han med handfängsel. Då tåget anlände till stationen Antwerpen-Berchem, inemot kl. 19.15, blev den italienske medborgaren omhändertagen av Belgiens federala polis och fördes till polisstationen på Antwerpens centralstation för att kroppsvisiteras och förhöras. Medan han uppehöll sig i väntrummet på polisstationen, där det pågick ett förhör, kunde han höra skrik och mycket våldsamma ljud inifrån. Efter omkring femton minuter anländer sjukskötare och lämnade platsen omkring femton minuter senare, varvid den förhörde, som förlorat medvetandet, bars på en bår. Enligt somliga bland poliserna var det frågan om en olyckshändelse som inträffat i samband med att den förhörde dragit kniv. Den italienske medborgaren fick därefter komma in på själva polisstationen, där han såg hur en kvinnlig polis höll på med att städa upp ett rum som blivit fullkomligt nedblodat. Inemot kl. 21 försattes han sedan på fri fot efter att det skrivits ett förhörsprotokoll.

Kan kommissionen ge besked om

| — | på grundval av vilka slags överenskommelser den belgiska polisen får göra sådana ingripanden på nederländskt territorium? |
| --- | --- |

—

på grundval av vilka slags överenskommelser den belgiska polisen får göra sådana ingripanden på nederländskt territorium?

| — | om den belgiska polisen har rätt att på nederländskt territorium tvinga en person att stiga ombord på ett tåg som går till Belgien för att sedan anklaga honom för internationell transport av droger och om den belgiska polisen har rätt att på nederländskt territorium gripa en utländsk medborgare för ett brott som är straffbart i Belgien samt att göra detta utgående från ett antagande om att den gripne haft för avsikt att begå detta brott? |
| --- | --- |

—

om den belgiska polisen har rätt att på nederländskt territorium tvinga en person att stiga ombord på ett tåg som går till Belgien för att sedan anklaga honom för internationell transport av droger och om den belgiska polisen har rätt att på nederländskt territorium gripa en utländsk medborgare för ett brott som är straffbart i Belgien samt att göra detta utgående från ett antagande om att den gripne haft för avsikt att begå detta brott?

| — | om kommissionen känner till något om den ”olyckshändelse” som skulle ha inträffat på polisstationen på Antwerpens centralstation vid åttatiden på kvällen den 26 april 2003? |
| --- | --- |

—

om kommissionen känner till något om den ”olyckshändelse” som skulle ha inträffat på polisstationen på Antwerpens centralstation vid åttatiden på kvällen den 26 april 2003?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(5 augusti 2003)

Kommissionen känner inte till de händelser som återges i den skriftliga frågan och kan därför inte kommentera dem.

Eftersom den belgiska polisen uppenbarligen är inblandad har kommissionen informerat de belgiska myndigheterna om frågan. Kommissionen anser att parlamentsledamöterna bör vända sig direkt till de belgiska myndigheterna direkt för att få mer information om ärendet.

Den enda upplysning som kommissionen kan ge i nuläget är att det finns samarbetsavtal mellan Belgien och Nederländerna. De ger polisen i båda medlemsstaterna rätt att göra kontroller på den andra medlemsstatens territorium, särskilt när det gäller bekämpningen av narkotikahandel.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/75 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/75

---

(2004/C 70 E/078)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2114/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(25 juni 2003)

Ämne:   Inresa förvägras andra besökare från europeiska icke-EU-länder med låg levnadsstandard än inbjudna personer, myndighetstjänstemän och företagare

| 1. | Ingår det som en del i standardavtalen mellan EU eller parterna i Schengenavtalet att ländernas ambassader i europeiska icke-EU-stater med låg levnadsstandard kräver att invånare från sådana länder inför varje besök i EU skall visa fram följande handlingar när de söker om visum:






  a) | ett lönebesked i original, av sentida datum, |
| --- | --- | --- |

1.

Ingår det som en del i standardavtalen mellan EU eller parterna i Schengenavtalet att ländernas ambassader i europeiska icke-EU-stater med låg levnadsstandard kräver att invånare från sådana länder inför varje besök i EU skall visa fram följande handlingar när de söker om visum:

a)

ett lönebesked i original, av sentida datum,

| b) | ett intyg över medgivande från den sökandes arbetsgivares sida, |
| --- | --- |

b)

ett intyg över medgivande från den sökandes arbetsgivares sida,

| c) | en returbiljett, om resan sker med flyg, |
| --- | --- |

c)

en returbiljett, om resan sker med flyg,

| d) | en inbjudan från en person som bor i värdlandet och ställt garanti, |
| --- | --- |

d)

en inbjudan från en person som bor i värdlandet och ställt garanti,

| e) | intyg över att besöket på sakliga grunder är nödvändigt, |
| --- | --- |

e)

intyg över att besöket på sakliga grunder är nödvändigt,

| f) | en reseförsäkring som erkänts av det berörda landets ambassad? |
| --- | --- |

f)

en reseförsäkring som erkänts av det berörda landets ambassad?

| 2. | Ingår det också i dessa standardavtal att de sökande kan få vänta en längre tid och att de inte får tillbaka ansökningsavgiften, om de får avslag på sin ansökan? |
| --- | --- |

2.

Ingår det också i dessa standardavtal att de sökande kan få vänta en längre tid och att de inte får tillbaka ansökningsavgiften, om de får avslag på sin ansökan?

| 3. | Hur många procent av antalet personer som kommer från dessa länder och som skulle ha intresse av att besöka EU:s område hålls tillbaka av dessa åtgärder? |
| --- | --- |

3.

Hur många procent av antalet personer som kommer från dessa länder och som skulle ha intresse av att besöka EU:s område hålls tillbaka av dessa åtgärder?

| 4. | Är avsikten med dessa begränsningar att nästan inga andra än inbjudna personer, myndighetstjänstemän och företagare från sådana länder skall kunna besöka EU? |
| --- | --- |

4.

Är avsikten med dessa begränsningar att nästan inga andra än inbjudna personer, myndighetstjänstemän och företagare från sådana länder skall kunna besöka EU?

| 5. | Tycker kommissionen det är vettigt att med hjälp av en ny sorts järnridå hindra att människor från sådana stater som i framtiden kanske kommer att höra till EU nu besöker EU? |
| --- | --- |

5.

Tycker kommissionen det är vettigt att med hjälp av en ny sorts järnridå hindra att människor från sådana stater som i framtiden kanske kommer att höra till EU nu besöker EU?

| 6. | Hur tänker kommissionen förebygga att det när viseringsplikten i framtiden upphävs som ett led i ett nära förestående EU-medlemskap inte uppstår ett kraftigt sug som drar med sig en mycket större ström av dåligt förberedda besökare från dessa länder samt personer därifrån som slår sig ner inom EU? |
| --- | --- |

6.

Hur tänker kommissionen förebygga att det när viseringsplikten i framtiden upphävs som ett led i ett nära förestående EU-medlemskap inte uppstår ett kraftigt sug som drar med sig en mycket större ström av dåligt förberedda besökare från dessa länder samt personer därifrån som slår sig ner inom EU?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(3 september 2003)

Vad gäller dokument som ska bifogas en ansökan om visum för korttidsvistelse fastställs i artikel 5.1 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet (1) villkoren för inresa på Schengen-staternas territorium för en vistelse som inte överskrider tre månader. Av punkt c) i denna bestämmelse framgår att inresa kan beviljas en medborgare i tredje land som ”i förekommande fall kan uppvisa dokument som bevisar syftet med och villkoren för den avsedda vistelsen samt har tillräckliga medel för sitt uppehälle vad gäller såväl den planerade vistelsens längd som återresan till ursprungslandet eller transitresa till ett tredje land som medger inresa, eller att han är i stånd att på laglig väg anskaffa dessa medel”.

För de medborgare i tredje land som måste ha visum enligt förordning (EG) nr 539/2001 (2) sker den första kontrollen av inresevillkoren när visumansökan behandlas. I de gemensamma konsulära anvisningarna (3) föreskrivs följaktligen att personer som ansöker om visum ska bifoga ”i förekommande fall handlingar som bevisar syftet med vistelsen och villkoren för den avsedda vistelsen” (4), och handlingarnas antal och art beror på den eventuella risken för olaglig invandring och lokala förhållanden, och de kan skilja sig från ett land till ett annat (5). I de gemensamma konsulära anvisningarna anges ett antal exempel på handlingar som gäller resans syfte, transportmedel och återresa, medel för uppehälle och bostad (5).

De handlingar som parlamentsledamoten räknar upp ingår i de handlingar som beroende på fall och på lokala förhållanden kan krävas för en ansökan om korttidsvisum.

Vad beträffar avgifter har man i rådets beslut 2002/44/EG av den 20 december 2001 (6) ersatt visumavgifter med ”avgifter motsvarande de administrativa kostnaderna för behandlingen av en ansökan om visering”. Det rör sig alltså om avgifter för behandling av ansökan oavsett om visum utfärdas eller inte. Det bör noteras att rådets beslut ska börja tillämpas senast den 1 juli 2004 men att medlemsstaterna får besluta om en tidigare tillämpning. För närvarande har de flesta medlemsstater redan ersatt visumavgifter med administrativa kostnader för behandling.

Vad gäller nekande av visum förfogar inte kommissionen över medlemsstaternas detaljerade statistik av vilken det skulle framgå hur många visumansökningar som fått avslag på grund av att de sökande på ett lämpligt sätt inte kunnat motivera syftet med och villkoren för vistelsen.

Vad gäller effekterna av visumkraven inser kommissionen parlamentsledamotens oro angående de hinder som visumkrav kan utgöra.

Kommissionen vill framföra två påpekanden i denna fråga:

| — | Den gemensamma visumpolitiken är ett av de element som bidrar till att skydda medlemsstaterna mot olaglig invandring och kränkning av allmän ordning. Detta berättigar en lämplig nivå av vaksamhet vid behandlingen av visumansökan. |
| --- | --- |

—

Den gemensamma visumpolitiken är ett av de element som bidrar till att skydda medlemsstaterna mot olaglig invandring och kränkning av allmän ordning. Detta berättigar en lämplig nivå av vaksamhet vid behandlingen av visumansökan.

| — | Effekten av kraven måste ses i ljuset av den övergripande statistiken över utfärdade och nekade visum. Denna statistik utgör absolut inte någon grund för parlamentsledamotens farhågor beträffande en ny järnridå. |
| --- | --- |

—

Effekten av kraven måste ses i ljuset av den övergripande statistiken över utfärdade och nekade visum. Denna statistik utgör absolut inte någon grund för parlamentsledamotens farhågor beträffande en ny järnridå.

Vad slutligen gäller inrese- och vistelsevilkoren med tanke på utvidgningen ingår de tio anslutningsländerna samt Bulgarien och Rumänien i den förteckning i bilagan till förordning (EG) nr 539/2001 över tredje länder vars medborgare inte behöver visum.

Irland och Förenade kungariket tillämpar inte förordning (EG) nr 539/2001 och behåller för närvarande visumtvång för vissa av dessa tredjeländer. Anslutningen till unionen, som innebär att medborgarna i de nya medlemsstaterna kommer att omfattas av bestämmelserna i EU-rätten beträffande fri rörlighet för unionens medborgare, kommer att innebära att Irland och Förenade kungariket blir tvungna att upphäva visumtvånget för medborgarna i de nya medlemsstaterna.

Efter anslutningen kommer vistelsen för de nya medlemsstaternas medborgare på de gamla medlemsstaternas territorium att omfattas av EU-rätten beträffande fri rörlighet för unionens medborgare, med beaktande även av relevanta bestämmelser i anslutningsfördraget.

---

(1)  EGT L 239, 22.9.2000.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav, EGT L 81, 21.3.2001.

(3)  EGT C 313, 16.12.2002.

(4)  Punkt III.2.b.i de gemensamma konsulära anvisningarna.

(5)  Punkt V.I.4. i de gemensamma konsulära anvisningarna.

(6)  Rådets beslut av den 20 december 2001 om ändring av del VII i och bilaga 12 till de gemensamma konsulära anvisningarna samt av bilaga 14a till den gemensamma handboken, EGT L 20, 23.1.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/77 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/77

---

(2004/C 70 E/079)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2133/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(26 juni 2003)

Ämne:   Illegal invandring: Förenta staternas utrikesministerium mot Grekland och Turkiet

Enligt ett meddelande av den 12 juni 2003 från nyhetsbyrån Reuters har Förenta staternas utrikesministerium fört upp Grekland och Turkiet — medlemsstat i EU respektive kandidatland — på sin svarta lista över stater som gjort sig skyldiga till internationell människosmuggling.

Från och med den 1 oktober 2003 skulle med andra ord dessa stater kunna drabbas av sanktioner från de amerikanska myndigheternas sida.

Anser inte kommissionen att detta på ett smärtsamt sätt bekräftar, än en gång, Europeiska unionens oförmåga att på ett effektivt sätt bekämpa den illegala invandringen?

Vilka skyndsamma åtgärder tänker kommissionen vidta mot Grekland och Turkiet, som uppenbarligen underlättar den brottsliga internationella människosmugglingen inom Europeiska unionen och framför allt mot Italiens kuster?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(5 augusti 2003)

I juni 2003 offentliggjorde Förenta staternas utrikesdepartement den tredje rapporten om människohandel (Trafficking in Persons Report), i enlighet med bestämmelserna i Trafficking Victims Protection Act (lagen om skydd av offer för människohandel). I rapporten redovisas vilka åtgärder som regeringen har vidtagit för att bekämpa allvarliga former av människohandel. Länderna placeras i tre olika kategorier. 15 länder, bland andra Grekland och Turkiet, har placerats i kategori 3. Det är detta som ligger till grund för parlamentsledamotens fråga om vad unionen gör för att bekämpa olaglig invandring och människohandel.

Uttrycken ”smuggling” och ”handel” används ofta synonymt, trots att det behövs en klar distinktion med hänsyn till de avsevärda skillnaderna mellan dessa båda fenomen. Ett klargörande av terminologi och definitioner har skett inom ramen för FN-konventionen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och dess två protokoll, som undertecknades i Palermo den 12-15 december 2001 (1). På unionsnivå omfattas människohandel och människosmuggling av skilda rättsliga instrument. Den 19 juli 2002 antog rådet ett rambeslut om bekämpande av människohandel (2). Människosmuggling å andra sidan behandlas i rådets direktiv 2002/90/EG av den 28 november 2002 om definition av hjälp till olaglig inresa, transitering och vistelse (3) och i rådets rambeslut av den 28 november 2002 om förstärkning av den straffrättsliga ramen för att förhindra hjälp till olaglig inresa, transitering och vistelse (3).

Både Förenta nationernas och Europeiska unionens definitioner gör klart att smuggling hänger samman med hjälp till olaglig gränspassage och olaglig inresa. Vid smuggling finns det därför alltid ett element av gränsöverskridande. Detta behöver inte alltid vara fallet vid människohandel, där det viktigaste elementet är syftet att utnyttja. Människohandel inbegriper alltså ett syfte att utnyttja en person, som i princip är frikopplat från frågan om hur offret hamnar på den plats där utnyttjandet äger rum (vilket i fall där gränser passeras kan ske både genom laglig och olaglig inresa i destinationslandet). Begreppet människohandel omfattas delvis av begreppet olaglig invandring, som dock egentligen har en vidare räckvidd och mer allmänt avser personers olagliga inresa och vistelse. Olagliga invandrare i den vidare bemärkelsen behöver alltså inte nödvändigtvis vara offer för människohandlare (4).

I tre handlingsplaner — varav en om olaglig invandring särskilt, en om integrerad gränsförvaltning och en om återvändandepolitik — definieras unionens arbete och tidsplan för gemensamma åtgärder när det gäller att bekämpa olaglig invandring. Som en förberedelse för Europeiska rådets möte i Thessaloniki den 19-20 juni 2003 lade kommissionen fram en redogörelse för läget på området (5). Dessutom beskrev Europeiska rådet i Thessaloniki den allmänna vägkartan för det pågående arbetet i sina slutsatser. Kommissionen är fortlöpande mycket uppmärksam på frågan om olaglig invandring sjövägen, vilket framgår av kommissionens svar på de skriftliga frågorna från E-3112/02 (6) (Charles Tannock) och P-0291/03 (7) (Guiseppe Pisicchio).

Vad gäller människohandel framgår det av artikel 5.3 (”Människohandel skall vara förbjuden.”) i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna att människohandel är ett brott mot de mänskliga rättigheterna. Därför är skydd för och stöd till offren för sådan handel ett mycket viktigt inslag i all politik som omfattar frågan om människohandel. Detta innebär i första hand att alla som utsätts för människohandel skall anses och behandlas som offer. Brysseldeklarationen, som var ett resultat av den europeiska konferensen om förebyggande och bekämpning av människohandel — Global utmaning i det tjugoförsta århundradet (september 2002), är ett viktigt steg framåt i unionens politik på detta område. Brysseldeklarationen syftar till ytterligare utveckling av det europeiska och internationella samarbetet, konkreta åtgärder, miniminormer, beprövade metoder och mekanismer för förebyggande och bekämpning av människohandel. Deklarationen fungerar redan som riktlinjer för kommissionens arbete och kommer att ligga till grund för kommande förslag på unionsnivå, eventuellt med utgångspunkt i en handlingsplan som utarbetas på grundval av synpunkter från en expertgrupp som inrättats för ändamålet.

Allt detta arbete kommer att bidra till en förbättrad situation i alla medlemsstater och kandidatländer, både när det gäller människosmuggling och människohandel.

---

(1)  I artikel 3 i tilläggsprotokollet mot människosmuggling land-, luft- och sjövägen anges att ”människosmuggling” betyder ”främjande, i syfte att direkt eller indirekt uppnå en ekonomisk eller annan materiell vinning, av en persons olagliga inresa i en stat som är bunden av protokollet och i vilken han eller hon inte är medborgare eller stadigvarande bosatt”. I artikel 3 i tilläggsprotokollet om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor definieras ”handel med människor” som ”rekrytering, transport, överföring, hysande eller mottagande av personer genom hot om eller bruk av våld eller andra former av tvång, bortförande, bedrägeri, vilseledande, maktmissbruk eller missbruk av en persons utsatta belägenhet eller givande eller mottagande av betalning eller förmåner för att erhålla samtycke från en person som har kontroll över en annan person i syfte att utnyttja denna person”.

(2)  EGT L 203, 1.8.2002.

(3)  EGT L 328, 5.12.2002.

(4)  KOM(2001) 672 slutlig.

(5)  KOM(2003) 323 slutlig.

(6)  EGT C 155 E, 3.7.2003, s. 92.

(7)  EGT C 280 E, 21.11.2003, s. 46.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/79 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/79

---

(2004/C 70 E/080)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2167/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(30 juni 2003)

Ämne:   En varaktig lösning på de problem som är förenade med statsnamnet Makedonien och som gör rättvisa åt de olikartade kraven från makedonier, albaner och greker

| 1. | Erinrar sig rådet att det efter att republiken Makedonien utträtt ur före detta förbundsrepubliken Jugoslavien uppstått ett önskemål om att namnet Makedonien skall förses med ett förtydligande tillägg som skiljer detta område från området Makedonien i Grekland som omfattar de tre nordliga regionerna som gränsar till republiken Makedonien och Egeiska havet? |
| --- | --- |

1.

Erinrar sig rådet att det efter att republiken Makedonien utträtt ur före detta förbundsrepubliken Jugoslavien uppstått ett önskemål om att namnet Makedonien skall förses med ett förtydligande tillägg som skiljer detta område från området Makedonien i Grekland som omfattar de tre nordliga regionerna som gränsar till republiken Makedonien och Egeiska havet?

| 2. | Hur länge kommer den tillfälliga kompromiss att äga fortbestånd, som uppnåddes 1993 och gick ut på att ett tillägg av det slag som avses i punkt 1 skall tillfogas i och med att namnet ”republiken Makedonien” föregås av orden ”före detta jugoslaviska”, mot bakgrund av att namnet Makedonien är i allmänt bruk både inomlands och utomlands, medan däremot EU och vissa andra stater fortfarande använder den obegripliga engelska förkortningen ”Fyrom”? |
| --- | --- |

2.

Hur länge kommer den tillfälliga kompromiss att äga fortbestånd, som uppnåddes 1993 och gick ut på att ett tillägg av det slag som avses i punkt 1 skall tillfogas i och med att namnet ”republiken Makedonien” föregås av orden ”före detta jugoslaviska”, mot bakgrund av att namnet Makedonien är i allmänt bruk både inomlands och utomlands, medan däremot EU och vissa andra stater fortfarande använder den obegripliga engelska förkortningen ”Fyrom”?

| 3. | Kan rådet bekräfta att det redan 1993 förekommit andra förtydligande tillägg som inte har någonting att göra med det förflutna, men väl med nutiden och framtiden, såsom Nordmakedonien, Nova-Makedonien, Vardar-Makedonien eller Slavo-Makedonien? Har det sistnämnda namnet fallit ur bruk bara av den orsaken att det ensidigt lägger tonvikten vid en stor befolkningsgrupp och därför föranleder protester från den övervägande icke-slaviska befolkningen i norr och väster? |
| --- | --- |

3.

Kan rådet bekräfta att det redan 1993 förekommit andra förtydligande tillägg som inte har någonting att göra med det förflutna, men väl med nutiden och framtiden, såsom Nordmakedonien, Nova-Makedonien, Vardar-Makedonien eller Slavo-Makedonien? Har det sistnämnda namnet fallit ur bruk bara av den orsaken att det ensidigt lägger tonvikten vid en stor befolkningsgrupp och därför föranleder protester från den övervägande icke-slaviska befolkningen i norr och väster?

| 4. | Anser rådet, efter att det på uppmuntran av EU erkänts att de två befolkningsgrupperna som var och en i sin respektive del av landet bildar majoriteten har samma värde, att det kan bidra till att bäggedera folken på varaktig bas kan leva i fredlig samexistens i en gemensam stat om nu också vartdera majoritetsfolket får finnas med i det tillägg till det officiella landsnamnet som efterlysts från utomståendes sida? |
| --- | --- |

4.

Anser rådet, efter att det på uppmuntran av EU erkänts att de två befolkningsgrupperna som var och en i sin respektive del av landet bildar majoriteten har samma värde, att det kan bidra till att bäggedera folken på varaktig bas kan leva i fredlig samexistens i en gemensam stat om nu också vartdera majoritetsfolket får finnas med i det tillägg till det officiella landsnamnet som efterlysts från utomståendes sida?

| 5. | Är rådet berett att verka för att varianter som innehåller element som ”Shipero” eller ”Albano” läggs till namnet på landet, för att man definitivt skall nå en lösning som innebär att namnet ”Fyrom” frångås eller en kompromiss mellan alla berörda parter i ett namn av typ ”Makedonija-Ilirdia”? |
| --- | --- |

5.

Är rådet berett att verka för att varianter som innehåller element som ”Shipero” eller ”Albano” läggs till namnet på landet, för att man definitivt skall nå en lösning som innebär att namnet ”Fyrom” frångås eller en kompromiss mellan alla berörda parter i ett namn av typ ”Makedonija-Ilirdia”?

Svar

(8 december 2003)

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att EU använder beteckningen ”f.d. jugoslaviska republiken Makedonien” på landet i fråga. Det är också under detta namn som landet antogs som medlem av Förenta Nationerna den 8 april 1993, i avvaktan på en lösning av den tvist som har uppstått kring landets namn.

Det åligger de mest berörda länderna och parterna, inte rådet, att nå en slutlig överenskommelse i denna fråga.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/79 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/79

---

(2004/C 70 E/081)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2200/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(27 juni 2003)

Ämne:   Kommissionsordförandens tal av den 13 juni 2003 i Alessano (Lecce, Italien) om förhållandet mellan religion och den europeiska konstitutionen

Vid en stämma av Don Tonino Bello-fonden den 13 juni 2003 i Alessano (Lecce, Italien) höll kommissionens ordförande ett tal om förhållandet mellan religion och den europeiska grundlagen. I talet framhöll han att ”religionen är en av Europas grundläggande värdenormer, och Europas historia är olösligt förbunden med kristendomens historia. Jag anser därför att ingressen till den föreslagna europeiska konstitutionen är långt ifrån tillfredsställande. Att förneka 1500 års civilisation är att skapa ett tomrum i vårt medvetande, i vår identitet som européer. Såsom texten har utformats är det bättre att inte ha någon text alls. Det är bättre att tiga om hela vårt förflutna än att ljuga. En dag kan då andra, mer rättfärdiga än oss kasta ljus i frågan. Detta innebär alls inte någon uppmuntran till de motsättningar mellan kyrkan och kyrkomotståndare, mellan kristna och utövare av andra trosriktningar, som har orsakat så mycket lidande i Europas länder. Ej heller skall det tolkas som ett försök att avgränsa det europeiska projektet, då avsikten är raka motsatsen. Vi kan hänvisa till kristendomen och samtidigt återupptäcka de rötter som binder oss med Israels folk och hävda vår önskan att föra en dialog med islam. Vi kan se oss själva som troende och som medborgare i det antika Greklands och i upplysningstidens Europa. [...] För att bidra och stimulera till denna debatt har jag nedsatt två grupper av framstående personer som nu diskuterar frågorna om Europas andliga och kulturella dimension och den tvärkulturella dialogen inom EU och i Medelhavsområdet”.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund, besvara följande frågor:

| — | Talade kommissionens ordförande i eget eller i kommissionens namn? I det sistnämnda fallet, delar kommissionen ordförandens ståndpunkt? |
| --- | --- |

—

Talade kommissionens ordförande i eget eller i kommissionens namn? I det sistnämnda fallet, delar kommissionen ordförandens ståndpunkt?

| — | Delar kommissionen sin ordförandes ståndpunkt beträffande ingressen till den europeiska konstitutionen? |
| --- | --- |

—

Delar kommissionen sin ordförandes ståndpunkt beträffande ingressen till den europeiska konstitutionen?

| — | Vem ingår i de arbetsgrupper som kommissionens ordförande hänvisar till? Vilka mål och uppgifter har de? Mottar de lön eller ersättning för utgifter och i så fall hur mycket? Vilka kriterier användes för att välja dessa personer? Vilka är deras kvalifikationer, och vad har de för bakgrund? När påbörjade de sitt arbete, när skall det avslutas och vad skall det användas till? |
| --- | --- |

—

Vem ingår i de arbetsgrupper som kommissionens ordförande hänvisar till? Vilka mål och uppgifter har de? Mottar de lön eller ersättning för utgifter och i så fall hur mycket? Vilka kriterier användes för att välja dessa personer? Vilka är deras kvalifikationer, och vad har de för bakgrund? När påbörjade de sitt arbete, när skall det avslutas och vad skall det användas till?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(18 juli 2003)

Som kommissionen flera gånger har påpekat i svar på skriftliga och muntliga frågor från parlamentsledamöter är dess ledamöter politiker som innehar en politisk post och som uppfyller de skyldigheter som posten medför. Samtidigt bevarar de emellertid sin frihet att uttrycka sin personliga åsikt självständigt och på sitt eget ansvar.

Parlamentsledamoten instämmer säkert i att de religiösa värderingarna är en ytterst känslig och personlig angelägenhet för varje medborgare.

Av det skälet ser kommissionen det inte som olämpligt att dess ledamöter kan uttala sig som privatpersoner i en särskild fråga vid en offentlig manifestation som de är inbjudna till, så länge de uppfyller de skyldigheter deras post medför.

Till frågan i den tredje strecksatsen uppmanar kommissionen parlamentsledamoten att gå till Romano Prodis hemsida och läsa texterna ”Interkulturell dialog i Medelhavsområdet” (http://europa.eu.int/comm/ commissioners/prodi/group/spirit_sv.htm) och ”Reflektionsgrupp om Europas andliga och kulturella dimension” (http://europa.eu.int/comm/commissioners/prodi/group/michalski_sv.htm).

I det sammanhanget vill kommissionen upplysa om att ledamöterna av de nämnda grupperna inte mottar någon ersättning för sitt arbete men att kommissionen på normalt sätt står för kostnaderna för deras deltagande i möten.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/80 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/80

---

(2004/C 70 E/082)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2205/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(2 juli 2003)

Ämne:   OLAF:s undersökningar av Eurostat fortsätter

Den 19 mars 2003 anmälde Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, OLAF, Planistat Europe SA för åklagarmyndigheten i Paris och påpekade att Eurostats generaldirektör Yves Franchet och en av direktörerna vid Eurostat, Daniel Byk, kunde vara inblandade i en bedrägerihärva. Orsaken till att anmälan gjordes i Frankrike var bland annat att de båda Eurostat-tjänstemännen är franska medborgare.

Trots att de rättsvårdande myndigheterna i Paris redan inlett ett förfarande vid denna tidpunkt uppmanade kommissionen sedan OLAF i pressmeddelanden den 19 och 21 maj 2003 att fortsätta sina undersökningar och höra de berörda tjänstemännen i sak.

Har kommissionen förvissat sig om att ett sådant parallellt utredningsarbete inte hindrar eller stör de franska rättsvårdande myndigheterna i deras arbete?

Har det inhämtats ett medgivande från de franska rättsvårdande myndigheterna till att OLAF skall fortsätta sina undersökningar av det aktuella fallet?

Vad säger kommissionen till det som hävdats om att det inte är någon mening med att OLAF fortsätter sina undersökningar också efter att anmälan gjorts till åklagarmyndigheten i Paris, eftersom den objektivitet som behövs inte längre skulle vara för handen och det kunde uppstå ett intryck av att det vore en fråga endast om att skaffa fram ytterligare bevis för anklagelser som redan inlämnats till de rättsvårdande myndigheterna?

Svar från Michele Schreyer på kommissionens vägnar

(22 september 2003)

Datashopsärendet har två delar, en extern del som avser verksamheten i Planistat Europe SA och en intern del som gäller gemenskapens tjänstemän.

Kommissionen informerades av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) att ärendets externa del överlämnades till åklagarmyndigheten i Paris den 19 mars 2003.

Eftersom den interna delen av ärendet inte anhängiggjorts vid fransk domstol behövde OLAF inte be om tillstånd från domstolen för att fortsätta sin interna utredning.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/81 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/81

---

(2004/C 70 E/083)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2238/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(7 juli 2003)

Ämne:   Artikel 10 i EG-fördraget och Irland

I svaret på min fråga E-1491/03 (1) om hur många formella underrättelser och motiverade yttranden som kommissionen lagt fram mot Irland på grund av att landet inte besvarat kommissionens förfrågningar i anledning av klagomål som gällt miljön (alltså att landet inte efterlevt artikel 10 i EG-fördraget) sedan den 1 maj 1999 svarade kommissionen att två formella underrättelser tillställts Irland den 15 maj 2003, i enlighet med artikel 226 i EU-fördraget.

Varför hänvisade kommissionen i detta svar inte till de formella underrättelser och motiverade yttranden som finns omnämnda i IP/00/1219 och IP/00/741, som framhöll kommissionens oro över att Irlands regering vägrat samarbeta i fråga om tillämpningen av ramdirektivet om avfall (direktiv 75/442/EEG (2)) i Poolbeg i Dublin, Kilbarry och Tramore i Waterford, Lea och Ballymorris i Laois och Drumnaboden, Muckish och Glenall i Donegal samt tillämpningen av direktivet om bevarande av vilda fåglar (direktiv 79/409/EEG (3)) i Dublin Bay?

Kunde kommissionen stå till tjänst med en fullständig förteckning över alla de förfrågningar av motsvarande slag som de som nämnts i de två pressmeddelanden som angivits ovan och som sedan den 1 maj 1999 avsänts till Irlands regering och resulterat i att landet tillställts formella underrättelser och motiverade yttranden för att inte ha efterlevt artikel 10 i EG-fördraget, samt också redogöra för det aktuella läget i fråga om var och en av dessa förfrågningar?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi

(24 september 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.

---

(1)  Se s. 47.

(2)  EGT L 194, 25.7.1975, s. 39.

(3)  EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/82 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/82

---

(2004/C 70 E/084)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2289/03

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(11 juli 2003)

Ämne:   Löne- och pensionsnivån i Grekland

I Grekland protesteras det högljutt mot de i EU-kontext relativt sett högre prisökningarna i förhållande till de låga lönerna och, i synnerhet, de i flertalet fall likaledes låga pensionerna. Enligt uppgifter i grekisk press intar Aten 71:a plats i världen i fråga om levnadsomkostnader, samtidigt som staden i samma rankning 2002 (som hänförde sig till 2001) först låg på 111:e plats. I grekiska opinionsundersökningar anger de tillfrågade införandet av euron (och de medföljande avrundningarna uppåt av priserna) och den bristande marknadskontrollen som orsaker till den ökade inflationen.

Skulle kommissionen kunna ge mig detaljerade, kontrastiva uppgifter om grundlöne- och minimipensions-nivåerna och om levnadsomkostnaderna i EU:s femton medlemsstater? Vad anser kommissionen om konsekvenserna för den gemensamma valutans image till följd av att priserna ökat i samtliga länder inom euroområdet och den psykologiska acceptansen av euron undergrävs? Har kommissionen rekommenderat konkreta åtgärder för att hålla nere priserna inom euroområdet?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

Källan bakom den jämförelse av levnadsomkostnader som parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga är inte klar och därför är det svårt för kommissionen att ha några synpunkter. Det utarbetas många sådana jämförelser av olika institut och för olika ändamål. De skiljer sig åt beträffande statistiska metoder, i synnerhet vilka målgrupper som avses, vilka varu- och tjänstekategorier som omfattas och vilka interna vägningstal som tillämpas på dessa kategorier.

Vad gäller möjligheten att få tillgång till komparativa uppgifter om grundlöner, minimipensioner och levnadsomkostnader bör det påpekas att kommissionen redan tillhandahåller sådan information. För uppgifter om grundlöner och levnadsomkostnader är källan Eurostat (se till exempel Eurostats statistik i Focus Theme 3: 10/2003 och Theme 2: 56/2002), medan uppgifter om minimipensioner fanns samlade i kommissionens och rådets gemensamma rapport om tillräckliga och stabila pensioner som antogs av rådet (sysselsättning och socialpolitik och Ekofin) den 6-7 mars 2003 (dok. nr 6527/2/03 rev.2). Tabellen baserar sig på uppgifter ur Missoc-databasen (Mutual Information System on Social Protection in the Member States — Ömsesidig information om socialt skydd i Europeiska unionens medlemsstater), generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik och bidrag från medlemsstaterna.

När det gäller konsumentpriserna uppgick den årliga ökningen i euroområdet för 2002 till 2,3 procent, det vill säga samma siffra som för 2001, enligt det harmoniserade konsumentprisindex. I sin senaste undersökning av effekterna av övergången till euro, beräknade Eurostat att denna troligen stod för 0,12-0,29 procent av den samlade prisökningen på 2,3 % i hela euroområdet (se bilagan till Eurostats pressmeddelande 69/2003 av den 18 juni 2003). Denna analys bekräftade att även om konsumenterna upplevde betydande prisökningar för vissa varor och tjänster kunde övergångseffekten inte anses som en huvudfaktor bakom inflationen under 2002. Det är dock möjligt att sådana kraftiga prisökningar inom vissa sektorer (främst mindre tjänster och vissa av de mest köpta varorna) kan bidra till att förklara att inflationen uppfattas vara högre än den faktiskt är. I detta sammanhang bör det noteras att varje eventuell påverkan uppåt på inflationssiffrorna på grund av övergången till euro kan förväntas vara tillfällig. Vid den Eurostatundersökning som anges ovan gick det inte att finna några bevis för att övergången skulle ha haft någon effekt på inflationssiffrorna hittills under 2003. På medellång till lång sikt en kommer den gemensamma valutan att leda till ökad konkurrens i euroområdet och därmed till lägre konsumentpriser.

Vad slutligen gäller acceptansen för euron noterar kommissionen att enligt den senaste ”eurobarometern” (våren 2003) uttryckte 75 procent av de svarande i euroområdet sitt stöd för den gemensamma valutan. Detta var en ökning med 4 procent jämfört med den undersökning som gjordes hösten 2002 och en återgång till den nivå som nåddes omedelbart efter införandet av eurosedlarna och euromynten den 1 januari 2002, som i sin tur var den högsta nivån sedan 1994.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/83 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/83

---

(2004/C 70 E/085)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2309/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(14 juli 2003)

Ämne:   ”Ecstasy” — Holland

Enligt uppgifter i pressen blir det alltmer populärt bland ungdomar i unionens medlemsstater att använda syntetiska droger, i första hand ”ecstasy”.

Enligt samma pressuppgifter skulle största delen av dessa droger komma från Nederländerna. Med en mer liberal politik som inte förbjuder användning av och handel med droger skapas de förutsättningar som behövs för att undvika samhällets fördömande och minska den sociala kontrollen över framställning och försäljning.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Kan kommissionen bekräfta att användningen av syntetiska droger, i synnerhet ”ecstasy”, har ökat inte minst bland ungdomar i unionens medlemsstater? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen bekräfta att användningen av syntetiska droger, i synnerhet ”ecstasy”, har ökat inte minst bland ungdomar i unionens medlemsstater?

| — | Kan kommissionen bekräfta att dessa droger till största del kommer från Nederländerna? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen bekräfta att dessa droger till största del kommer från Nederländerna?

| — | Om så är fallet, vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att hindra utförseln av droger från Nederländerna och spridningen av dem i EU? |
| --- | --- |

—

Om så är fallet, vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att hindra utförseln av droger från Nederländerna och spridningen av dem i EU?

| — | Anser kommissionen att den narkotika- och narkotikamissbrukspolitik som utvecklats i Nederländerna misslyckats? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att den narkotika- och narkotikamissbrukspolitik som utvecklats i Nederländerna misslyckats?

| — | Vilka åtgärder uppmanar kommissionen medlemsstaterna närmast Nederländerna att vidta för att hindra att de negativa effekterna av Nederländernas narkotika- och narkotikamissbrukspolitik sprider sig? |
| --- | --- |

—

Vilka åtgärder uppmanar kommissionen medlemsstaterna närmast Nederländerna att vidta för att hindra att de negativa effekterna av Nederländernas narkotika- och narkotikamissbrukspolitik sprider sig?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(27 augusti 2003)

Enligt årsrapporten 2002 från Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk är cannabis fortfarande den otillåtna substans som är mest använd i alla EU-länder. Andra substanser används av mycket mindre befolkningsgrupper. Mellan 1 och 6 procent av befolkningen har provat amfetamin medan cirka 0,5-4,5 procent av befolkningen provat extasy.

Den senaste nationella befolkningsundersökningen bland ungdomar (15-34 år) visar att 0,5-6 procent av målgruppen inom EU nyligen (under månaden innan undersökningen) använt amfetamin medan 0,5-5 procent använt extasy.

Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk uppger i sin årsrapport även att Nederländerna är huvudort för framställning av extasy, amfetamin och liknande droger men tecken på framställning i andra medlemsstater och Östeuropeiska länder rapporteras också.

Kommissionen betonar att frågan om syntetiska droger är en huvudprioritet för EU och dess medlemsstater. Detta har även framhållits av EU:s inrikesministrar. Efter ett möte mellan inrikesministrarna i september 2002 antog rådet en handlingsplan för åtgärder mot tillgången på syntetiska droger. Handlingsplanen innehåller förslag på åtgärder i en rad frågor som avser tillgången på syntetiska droger och nämner lämpliga organ som kan arbeta vidare på frågan.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/84 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/84

---

(2004/C 70 E/086)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2318/03

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till rådet

(14 juli 2003)

Ämne:   Europeiska medborgares rätt till personlig integritet

Den 25 juni i år hölls ett toppmöte mellan EU och USA. Ett av ämnena på dagordningen var eller borde ha varit projektet TIA (ursprungligen Total Information Awareness, sedan ändrat till Terrorism Information Awareness) som i grunden är ett projekt för att upprätta en enorm apparat för insamling och analys av information från de mest skilda källor, från existerande databanker till affärstransaktioner, från förflyttningar till avlyssning av samtal. Enligt Stefano Rodotà, ansvarig på den italienska myndigheten för personlig integritet, håller en ny dimension av övervakningen på att utvecklas där statens makt stärks när det gäller att samla in alla former av personinformation på alla tänkbara sätt, och oberoende av det ursprungliga syftet med insamlingen. Europaparlamentet har också genom sin talman Pat Cox gjort klara och tydliga uttalanden om att vi inte kan tillåta USA att diktera lagar i Europa.

| 1. | Vilka blev resultaten från toppmötet mellan EU och USA den 25 juni i år när det gäller TIA? |
| --- | --- |

1.

Vilka blev resultaten från toppmötet mellan EU och USA den 25 juni i år när det gäller TIA?

| 2. | Anser inte rådet att sådana amerikanska lagar inte kan och bör ha extraterritoriell verkan och att det lämpligaste sättet att lösa sådana frågor i förekommande fall skulle vara internationella konventioner? |
| --- | --- |

2.

Anser inte rådet att sådana amerikanska lagar inte kan och bör ha extraterritoriell verkan och att det lämpligaste sättet att lösa sådana frågor i förekommande fall skulle vara internationella konventioner?

| 3. | Har rådet försvarat principen enligt vilken det är oacceptabelt att Förenta staterna med alla medel insamlar information som uppstår genom fri kommunikation mellan europeiska medborgare? |
| --- | --- |

3.

Har rådet försvarat principen enligt vilken det är oacceptabelt att Förenta staterna med alla medel insamlar information som uppstår genom fri kommunikation mellan europeiska medborgare?

| 4. | Vilka åtgärder avser rådet att vidta för att slå vakt om de europeiska medborgarnas rätt till personlig integritet? |
| --- | --- |

4.

Vilka åtgärder avser rådet att vidta för att slå vakt om de europeiska medborgarnas rätt till personlig integritet?

Svar

(8 december 2003)

Rådet vill upplysa den ärade parlamentsledamoten om att inga diskussioner om TIA förekom vid toppmötet med USA den 25 juni 2003. Rådet noterar den oro som den ärade ledamoten ger uttryck för.

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att det i slutet av 2002 godkände ett avtal mellan Europol och USA som omfattade överföring av personuppgifter. Europols gemensamma kontrollmyndighet (myndighet för skydd av personuppgifter) yttrade sig positivt om detta avtal. EU:s ståndpunkt i fråga om skydd av personuppgifter är alltså väl känd i USA. Rådet — liksom för övrigt Europeiska kommissionen — tänker fortsätta att hos de amerikanska myndigheterna kräva total respekt för den europeiska ståndpunkten och framhålla det nödvändiga i att finna en lämplig lösning som följer de europeiska normerna. Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att i detta avseende ta del av den ståndpunkt i frågan om överföring av passageraruppgifter som kommer till uttryck i yttrandena 6/2002 och 4/2003 från Artikel 29-gruppen om av uppgiftsskydd.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/85 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/85

---

(2004/C 70 E/087)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2329/03

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Införlivande av tekniker för kolupptagning i direktivet om handel med utsläppsrätter

Förenta staterna, Europeiska unionen och 13 andra länder har nyligen upprättat ett internationellt forum för att ta itu med utsläppen av växthusgaser, huvudsakligen genom att främja teknik med vars hjälp man kan bromsa de ökande nivåerna av CO2 i atmosfären. Detta initiativ, kallat Carbon Sequestration Leadership Forum (ledarskapsforum om kolupptagning) är ett försök att öka internationellt samarbete för att minska de globala utsläppen av växthusgaser.

Europaparlamentet och ministerrådet har nyligen nått en kompromiss i andra behandlingen av direktivet om handel med utsläppsrätter för växthusgaser. I kompromissen uppmanas Europeiska kommissionen att på nytt se över direktivet efter 2006 och därefter lägga fram revisionsförslag.

Vilken roll anser kommissionen att tekniker för kolupptagning innehar? Kunde dessa tekniker införlivas med EU:s system för handel med utsläppsrätter? Anser kommissionen att tekniker för kolupptagning kunde vara en del av EU:s politik för att uppnå målen i Kyotoavtalet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 september 2003)

Det konstituerande mötet av Carbon Sequestration Leadership Forum (”internationella ledarskapsforumet om kolbindning”, CSLF) ägde rum den 23-25 juni 2003 i Washington, D.C. Forumets viktigaste mål var att stimulera det internationella samarbetet när det gäller forskning om kolbindningsteknik med vars hjälp man kan binda koldioxid från förbränningen av fossila bränslen vid källan och lagra det under jord på ett miljövänligt sätt.

Unionen åtog sig i Kyoto att under perioden 2008-2012 sänka sina utsläpp av växthusgaser med 8 % jämfört med 1990 års nivåer, i huvudsak genom insatser riktade på energieffektivitet och förnybara energikällor. Eftersom kolbindningen fortfarande är i forskningsstadiet, har unionen för närvarande inga planer på att låta denna teknik inta någon framträdande roll när det gäller uppnåendet av Kyotomålen för perioden 2008-2012. Om man vill stabilisera klimatförändringen och vända på utvecklingen, är det emellertid nödvändigt att efter 2012 minska utsläppen med över 50 %. Det är möjligt att kolbindnings-tekniken har potential att bidra till detta genom bindning av koldioxid och lagring under jord.

För att lagring under jord skall vara ett effektivt sätt att begränsa koldioxidutsläppen måste man kunna lagra koldioxiden på ett säkert sätt i flera hundra eller tusen år. Lagringen måste dessutom vara miljövänlig, får inte orsaka för höga kostnader, måste uppfylla kraven i nationell och internationell lagstiftning och dessutom vara socialt och politiskt godtagbar. Liksom är fallet med annat bortskaffande av avfall måste allmänheten övertygas om att lagring av koldioxid inte utgör någon särskild risk. Man måste också lösa en rad rättsliga problem och tillsynsfrågor.

I det nyligen antagna direktivet (1) om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgas inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (2) definieras utsläpp som ”utsläpp i atmosfären av växthusgaser från källor belägna inom en anläggning”. Genom direktivet skapas således en rättslig ram som banar väg för användningen av kolbindning, eftersom växthusgaser som binds inte heller släpps ut. Detta ligger i linje med direktivets syfte att hellre uppmuntra innovation och därigenom minska utsläppen än att föreskriva specifik teknik.

Såsom redan sagts är kolbindningstekniken fortfarande i forskningsstadiet, och de riktlinjer för övervakning och rapportering av utsläpp som enligt artikel 14 i direktivet skall antas under hösten 2003 kommer därför inte att ge operatörerna möjlighet att tillgodoräkna sig användningen av sådan teknik som utsläppsminskande. Om den pågående forskningen kan visa att koldioxid kan lagras under jord på ett säkert och miljövänligt sätt utan att koldioxid någonsin släpps ut i atmosfären, och om det för lagringen fastställs lämpliga standarder, t.ex. en metod som godkänts enligt direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar, då skulle ovannämnda riktlinjer kunna ändras i enlighet med detta.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/environment/climat/030723provisionaltext.pdf.

(2)  Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar, EGT L 257, 10.10.1996.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/86 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/86

---

(2004/C 70 E/088)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2336/03

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Projektet ACCESS: Accessing Communication for Cumbria and Enabling Sustainable Services (Bredbandskommunikation i Cumbria och tillgång till varaktiga tjänster)

Kan kommissionen ange när den kommer att vara redo att besvara den brittiska regeringens ansökan i anslutning till ovanstående projekt (inom ramen för artikel 86.3) så att detta utmärkta projekt kan genomföras, och området Cumbria kan få tillgång till bredbandskommunikation?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 augusti 2003)

Genom en skrivelse av den 26 juni 2003 anmälde de brittiska myndigheterna till kommissionen, i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget, de åtgärder som parlamentsledamoten talar om. Anmälan ansågs emellertid ofullständig och kommissionen begärde ytterligare upplysningar i en skrivelse av den 17 juli 2003.

Enligt artikel 4 rådets förordning (EG) nr 659/1999 (1) skall kommissionen fatta beslut om anmälda stöd inom två månader. Denna tidsfrist börjar löpa dagen efter det att en fullständig anmälan mottas. Kommissionen mottog ytterligare upplysningar från de brittiska myndigheterna den 22 juli 2003, och upplysningarna granskas nu av kommissionen tjänsteavdelningar. Beslut skall alltså fattas senast den 23 september 2003, såvida inte ytterligare upplysningar behövs för att kommissionen skall kunna fatta beslut om de planerade åtgärderna.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget, EGT L 83, 27.3.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/86 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/86

---

(2004/C 70 E/089)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2337/03

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Alkoholkonsumtionen i europeiska städer

Flera väljare har uttryckt sin oro över den bild man i Europa har av engelsmän. Deras oro bottnar huvudsakligen i erfarenheter av unga människor som reser utomlands med billiga flyg för att där fira svensexor och möhippor.

Samlar kommissionen in uppgifter om det ökade antalet våldsamma incidenter i ”turistområden” i europeiska huvudstäder, vilka är ett resultat av eller relaterade till alkoholkonsumtion? Om så är fallet, kunde kommissionen lägga fram dessa uppgifter?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 oktober 2003)

Kommissionen samlar för närvarande inte in uppgifter om hur många våldsamma incidenter i ”turistområden” i europeiska huvudstäder som är ett resultat av eller relaterade till alkoholkonsumtion.

Kommissionen anser emellertid att det vore bra om de myndigheter i varje medlemsstat som är ansvariga för den allmänna ordningen samlade in information för statistiska ändamål. På så sätt skulle det bli möjligt att korrekt bedöma problemets omfattning samt vidta lämpliga åtgärder.

Sådan information skulle kunna vara av betydelse för den rapport som kommissionen just nu utarbetar angående alkoholens ekonomiska och sociala negativa verkningar, som är ett av de områden som prioriteras i kommissionens folkhälsoprogram för 2003-2008.

Ansvaret för att förebygga brott, inklusive alkoholrelaterad kriminalitet, ligger i stor utsträckning kvar hos de lokala, regionala och statliga myndigheterna. Åtgärder på unionsnivå inom detta område bör även i fortsättningen begränsas till utbyte av information och bästa praxis mellan ansvariga myndigheter. Exempel på detta är det europeiska nätverket för förebyggande av brottslighet, som fokuserar på brott i städerna, ungdomsbrott och narkotikarelaterade brott.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/87 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/87

---

(2004/C 70 E/090)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2344/03

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Byråkratin i samband med Interreg

I stödförordningen för Interreg i Nederländerna finns formuleringar som i onödan krånglar till administrationen. Det är frågan bl. a. om att det måste visas upp verifikat över alla räkningar och löneutbetalningar för att några bidrag skall kunna betalas ut. Det här leder till att olika organisationer inte längre får lust att söka bidrag och på det sättet kommer inte det stöd som finns att utnyttjas i full utsträckning.

Att ansöka om bidrag från Interreg BMG, som handlar om stöd till det centrala området i Beneluxländerna, upplevs ofta i Nederländerna som oerhört krångligt. Redan kravet på att det skall sammanställas en ingående projektplan med fast definierade slutprodukter kostar dyra pengar. Dessutom är administrationen av det hela nog så komplicerad: det skall visas upp räkningar, kopior av lönebesked och nu också bevis för betalningar.

Det här betyder rent konkret att en partner varje månad på sin lista över utbetalda löner måste leta reda på vilka personer som medverkat vid något projekt, för att sedan göra utdrag ur listan och därefter ännu bifoga ett utbetalningsverifikat/avskrift från den bank som har hand om hela penningtrafiken. Sådant här sker numera automatiskt på betalningsdisketter och går lätt att hitta i systemet, men det är omständligt att göra utdrag, eftersom det handlar om väldigt långa listor. Kort och gott: i en situation där partnerna automatiserat sin administration och bokföring begär de europeiska institutionerna fortfarande att få manuella verifikat/kopior.

Dessutom har vi fått den uppfattningen, att det ofta, till följd av nationella ingripanden och tolkningar, händer att mycket lämpliga projektidéer inte kommer i fråga för bidrag från Interreg samt att tid går förlorad i onödan till följd av att samordningen inte sköts ändamålsenligt.

| 1. | Känner kommissionen till det byråkratiska krånglet vid ansökningar om bidrag från Interreg, något som det givits ett exempel på i det föregående? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till det byråkratiska krånglet vid ansökningar om bidrag från Interreg, något som det givits ett exempel på i det föregående?

| 2. | Finns det också i andra medlemsstater sådana regler för bidrag från Interreg som spelar byråkratin i händerna? I så fall vilka? |
| --- | --- |

2.

Finns det också i andra medlemsstater sådana regler för bidrag från Interreg som spelar byråkratin i händerna? I så fall vilka?

| 3. | Tänker kommissionen vidta åtgärder för att sätta stopp för sådan onödig byråkrati i samband med att det beviljas bidrag från Interreg? Om inte: varför inte? Om så är fallet: vad slags åtgärder då? |
| --- | --- |

3.

Tänker kommissionen vidta åtgärder för att sätta stopp för sådan onödig byråkrati i samband med att det beviljas bidrag från Interreg? Om inte: varför inte? Om så är fallet: vad slags åtgärder då?

| 4. | Tänker kommissionen undersöka om det i varje Euregio skulle gå att tillsätta ett behörigt organ som centralt skulle samordna projektansökningar i samband med Interreg samt handläggningen av dem och beslutsfattandet om dem? |
| --- | --- |

4.

Tänker kommissionen undersöka om det i varje Euregio skulle gå att tillsätta ett behörigt organ som centralt skulle samordna projektansökningar i samband med Interreg samt handläggningen av dem och beslutsfattandet om dem?

Kompletterande svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(18 november 2003)

Gemenskapsinitiativet Interreg, som samfinansieras av Europeiska fonden för regional utveckling, omfattas av rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1).

I enlighet med bestämmelserna om ekonomisk förvaltning gör kommissionen löpande betalningar som ersättning för utgifter som faktiskt betalats och verifierats av den utbetalande myndigheten. Det finns inget krav på att kvitton, fakturor eller motsvarande redovisningsdokument skall skickas till kommissionen eller förvaltningsmyndigheten. Dessutom ges det genom artikel 38.6 möjlighet att på allmänt erkända datamedier lagra dokument som förvaltningsmyndigheten håller tillgängliga för kommissionen.

För ”Grensregio Vlaanderen/Nederland”, som omfattar två delprogram för EU-regionen (Scheldemond och Benelux-Middengebied) utsågs regionen Antwerpen av Vlaams Gewest som förvaltningsmyndighet för programmet och regionen Oost-Vlaanderen som utbetalande myndighet. Programmet övervakas av en övervakningskommitté under förvaltningsmyndighetens ordförandeskap, vilken vid ett möte den 16 december 2002 godkände Handboek Administratieve Organisatie som innehåller en beskrivning av förvaltnings- och ekonomistyrningssystemen.

Även om kommissionen tillämpar föreskrifterna i förordningarna, har den försökt se till att förvaltningen i praktiken är så enkel som möjligt. Därför antog kommissionen ett meddelande om förenkling, klarläggande, samordning och flexibilitet i förvaltningen av strukturpolitiken 2000-2006 (2). Medlemsstaterna och regionerna har uppmanats använda sig av de nya bestämmelserna och rekommendationerna fullt ut och att förenkla sina interna föreskrifter och förfaranden för förvaltningen av EU-programmen.

När det gäller möjligheten till en behörig myndighet per EU-region måste kommissionen respektera beslutet från de ansvariga medlemsstaterna, dvs. Belgien och Nederländerna, att enligt punkt 22.2 i riktlinjerna för Interreg lämna in ett program för ett gränsområde med delprogram för varje enskild gränsöverskridande region. Samtidigt bör det understrykas att sekretariatet i Turnhout är den enda myndigheten för central samordning, behandling och godkännande av Interreg-ansökningar för Benelux Middengebied.

---

(1)  EGT L 161, 26.6.1999.

(2)  K(2003)1255 av den 25 april 2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/88 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/88

---

(2004/C 70 E/091)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2347/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Invandrare drunknade när de försökt nå kusten i södra EU i hopp om att finna arbete och ett bättre liv

Under de senaste veckorna, precis som under de senaste åren, har hundratals människor drunknat i havet i södra EU när de försökt nå kusten i hopp om att hitta arbete och skapa sig ett bättre liv. Många av dessa människor var gravida kvinnor och barn. Oberoende av vad man anser om en reglering av invandringen — integration, asyl, pass, förvaltningscenter, återsändande, etc. — står vi inför ett mycket allvarligt humanitärt problem som inte kan lämna någon oberörd, vare sig det europeiska samhället eller ännu mindre unionens institutioner, och som kräver en omedelbar lösning. Vilka politiska och humanitära åtgärder och initiativ vidtar kommissionen för att förhindra dessa tragiska dödsfall?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(26 september 2003)

Liksom tidigare somrar har EU på sista tiden sett fler olagliga invandrare till havs. Överresorna anordnas oftast av skrupelfria brottsligor som sysslar med människosmuggling. Trots god väderlek på somrarna är vissa fartyg inte sjövärdiga vilket har lett till allvarliga mänskliga tragedier.

Såsom anges i kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-3112/02 från Charles Tannock (1), P-0291/03 från Giuseppe Pisicchio (2) och E-2133/03 från Mario Borghezio (3) följer kommisisonen olaglig invandring till sjöss kontinuerligt och har nyligen vidtagit åtgärder för en gemensam politisk ram.

I tre handlingsplaner — en om olaglig invandring, en om integrerad gränsförvaltning och en om återvändande — klargörs EU:s inställning och fastställs en tidsplan för gemensamma åtgärder i kampen mot olaglig invandring. Kommissionen presenterade situationen på området inför Europeiska rådets möte i Thessaloniki den 19-20 juni 2003 (4). Europeiska rådet fastställlde dessutom i sina slutsatser från mötet i Thessaloniki en allmän vägkarta för det pågående arbetet.

Kommissionen har dessutom nyligen för rådet lagt fram en undersökning av havsgränser med en ingående analys av frågan och ett antal rekommendationer på hur sjösäkerheten kan förbättras för att undvika tragedier. Undersökningen avser den möjliga utvecklingen av sjörätten samt det regionala samarbetet, särskilt i Medelhavsområdet.

Kommissionen har dessutom reagerat på flyktingströmmarna från Libyen och förbereder ett andra besök i nära samarbete med medlemsstaterna efter ett första besök i maj 2003.

En effektiv politik mot olaglig invandring kräver enligt kommissionen även samarbete med tredje land. Detta kommer att kräva större uppmärksamhet under kommande år. I meddelandet ”Att integrera invandringsfrågor i Europeiska Unionens förbindelser med tredje land” (5) presenterade kommissionen sin politik. I detta sammanhang utarbetades förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett program för ekonomiskt och tekniskt stöd till tredje länder i fråga om migration och asyl (6), för att ge ekonomiska anslag för samarbetet. När förordningen antagits kommer EU att ha ett särskilt finansiellt instrument för att hjälpa tredje land att hantera migrationsflöden samt illegal invandring.

Förordningen följer upp pilotförsöket med budgetposten B7-667 ”Samarbete med tredje land i fråga om migration”. Under pilotstadiet inleddes olika projekt för att stödja tredje lands insatser mot olaglig invandring. Enligt den välbalanserade och övergripande hållning som nämndes i meddelandet från december samfinansierar gemenskapen både ett franskt och ett spansklett samarbetsprojekt med Marocko som skall förbättra gränskontrollen i Marocko samt två projekt som skall stärka lokal utveckling och sysselsättning. Medaprogrammet för migrationshantering i Marocko bygger vidare på dessa inledande projekt. Kommissionen har för avsikt att utarbeta liknande projekt i andra länder vid norra Medelhavet i partnerskap med de berörda länderna.

---

(1)  EGT C 155 E, 3.7.2003, s. 92.

(2)  EGT C 280 E, 21.11.2003, s. 46.

(3)  Se s. 77.

(4)  KOM(2003) 323 slutlig.

(5)  KOM(2002) 703 slutlig.

(6)  KOM(2003) 355 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/90 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/90

---

(2004/C 70 E/092)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2362/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till rådet

(17 juli 2003)

Ämne:   Turkiskt fartyg utför undersökningar på grekiskt territorialvatten i Egeiska havet

Enligt färska uppgifter (8 juli 2003) i grekisk press skall det turkiska oceanografiska fartyget Piri Reis mellan den 4 och 19 juli utföra undersökningar i Egeiska havet, dessutom i den del av Egeiska havet som ligger på grekiskt territorialvatten. Uppgifterna gör gällande att den grekiska flottan uppfångat meddelanden från kustradiostationen i Izmir angående ”fartygets oceanografiska undersökningar”. Enligt undersökningsprogrammet för Piri Reis (som väl att märka tillhör universitetet i Izmir) skall undersökningarna företas på ner till fem sjömils avstånd från klippön Kalogeri i Kykladerna och på 25 andra platser inom grekiskt territorialvatten.

Jag vill påminna om att Turkiet (kandidatland till EU) redan tidigare låtit samma fartyg gå ut i Egeiska havet med uppgift att utföra undersökningar på Greklands (och därmed gemenskapens) territorialvatten, med följd att de grekisk-turkiska relationerna tillspetsats.

Känner rådet till de turkiska myndigheternas avsikter? Har universitetet i Izmir, som fartyget i fråga tillhör, mottagit stöd genom någon form av gemenskapsinitiativ (direkt eller indirekt, med lånemedel eller andra gemenskapsmedel)? Vilka åtgärder kan rådet omedelbart vidta för att förhindra att Turkiet utför undersökningar inom en medlemsstats territorialvatten?

Svar

(8 december 2003)

| 1. | Rådet har informerats om att ett turkiskt fartyg för havsforskning har utfört undersökningar i Egeiska havet men har inga närmare uppgifter om verksamhetens exakta omfattning och om de turkiska myndigheternas syften med detta. Rådet känner inte till att det ges stöd från gemenskapen till den institution som äger fartyget. |
| --- | --- |

1.

Rådet har informerats om att ett turkiskt fartyg för havsforskning har utfört undersökningar i Egeiska havet men har inga närmare uppgifter om verksamhetens exakta omfattning och om de turkiska myndigheternas syften med detta. Rådet känner inte till att det ges stöd från gemenskapen till den institution som äger fartyget.

| 2. | Det åligger Turkiet som kandidatstat — enligt principen om fredlig tvistlösning i FN-stadgan — att göra alla ansträngningar för att lösa återstående gränskonflikter och övriga närbesläktade frågor i enlighet med vad som anges i punkt 4 i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Helsingfors den 10-11 december 1999. Detta framgår av en särskild prioritering i det reviderade partnerskapsavtalet för Turkiets anslutning. |
| --- | --- |

2.

Det åligger Turkiet som kandidatstat — enligt principen om fredlig tvistlösning i FN-stadgan — att göra alla ansträngningar för att lösa återstående gränskonflikter och övriga närbesläktade frågor i enlighet med vad som anges i punkt 4 i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Helsingfors den 10-11 december 1999. Detta framgår av en särskild prioritering i det reviderade partnerskapsavtalet för Turkiets anslutning.

| 3. | Sedan mars 2002 pågår förberedande kontakter på högre tjänstemannanivå inom utrikesministerierna mellan Grekland och Turkiet. Grekland och Turkiet har även genomfört ett antal förtroendes-kapande åtgärder på detta område. Rådet följer uppmärksamt de framsteg som hittills har uppnåtts. I linje med slutsatserna från Helsingfors måste Europeiska rådet granska situationen, inklusive dess återverkningar på anslutningsprocessen, före utgången av 2004. |
| --- | --- |

3.

Sedan mars 2002 pågår förberedande kontakter på högre tjänstemannanivå inom utrikesministerierna mellan Grekland och Turkiet. Grekland och Turkiet har även genomfört ett antal förtroendes-kapande åtgärder på detta område. Rådet följer uppmärksamt de framsteg som hittills har uppnåtts. I linje med slutsatserna från Helsingfors måste Europeiska rådet granska situationen, inklusive dess återverkningar på anslutningsprocessen, före utgången av 2004.

| 4. | Inom ramen för den politiska dialogen uppmanar rådet regelbundet Turkiet att fortsätta ansträngningarna att motverka och förhindra spänningar och att samarbeta med Grekland för detta ändamål. |
| --- | --- |

4.

Inom ramen för den politiska dialogen uppmanar rådet regelbundet Turkiet att fortsätta ansträngningarna att motverka och förhindra spänningar och att samarbeta med Grekland för detta ändamål.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/91 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/91

---

(2004/C 70 E/093)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2365/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(17 juli 2003)

Ämne:   Avgränsning av fiskezonerna mellan Portugal och Spanien

Ordföranden för den spanska föreningen för yrkesutbildad fartygspersonal har begärt att man skall fastställa gränserna mellan Spanien och Portugal för att undvika fler kapningar av spanska fiskare och få ett slut på sådana konflikter mellan fredligt sinnade grannar som båda är medlemmar av Europeiska unionen.

Enligt samme ordförande är det oacceptabelt att det förekommer sådana problem mellan EU-medlemsstater. De spanska fiskarna anser därför att det är absolut nödvändigt att avgränsa fiskezonerna för att undvika nya konflikter.

Anser kommissionen att det inom ramen för EU:s gemensamma fiskeripolitik är dess skyldighet att samarbeta för att lösa konflikten om avgränsningen av fiskezonerna mellan Spanien och Portugal för att på detta sätt få ett slut på denna meningslösa konflikt, i synnerhet vanan att med fängelsestraff straffa de spanska fiskare som gör intrång på portugisiskt vatten?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 augusti 2003)

Den nya rättsliga grunden för den gemensamma fiskeripolitiken, rådets förordning (EG) nr 2371/2002 (1), innebär ett tydligt ställningstagande för principen om fritt tillträde till vatten och resurser för samtliga gemenskapsfartyg, inom ramen för relevanta gemenskapsbestämmelser om fiskeriförvaltning.

Det skulle strida mot ovannämnda princip att återinföra begränsningar i tillträdet till fiskevatten inom enskilda medlemsstaters nationella jurisdiktion. Kommissionen måste se till att tillträdet till vattnen och åtgärder för bevarande och förvaltning baseras på principen om icke-diskriminering.

Kommissionen anser också att det faktum att det förekommer vissa konflikter mellan yrkesfiskare inte skulle motivera att man underlät att tillämpa och genomdriva gemenskapens principer. Kommissionen medverkar aktivt till att finna en lösningen på problemet med tillträdet till Portugals kontinentalvatten inom ramen för förslaget till en ordning för fiskeansträngningarna i västliga vatten. Men kommissionen är övertygad om att en lösning av denna fråga måste sökas inom ramen för ovannämnda principer.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, EGT L 358, 31.12.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/91 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/91

---

(2004/C 70 E/094)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2374/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne:   Entreprenader och underentreprenader i samband med Europeiska kommissionens tjänster

OLAF har nyligen gjort en undersökning om det förmodade missbruket av medel för ett belopp på ungefär 900 000 euro, som begåtts av höga tjänstemän vid Eurostat. Kommissionen har inlett en reform av bokföringssystemet, som ansågs vara otillfredsställande. Eurostat har lagt ut tjänster på underentreprenad till Eurogramme, Eurocost och Planistat. Kan kommissionen uppge vilka tjänster som lagts ut på entreprenad eller underentreprenad, kostnaderna i samband med dessa under de senaste fem åren, hur de tilldelas och hur man väljer ut anbudsgivarna?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(22 september 2003)

Kommissionens modernisering av redovisningssystemet syftar till att senast 2005 ge institutionerna en redovisning av tillgångar och skulder som uppfyller de senaste internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn i enlighet med budgetförordningen (1).

Beträffande övriga frågor som tagits upp håller kommissionen på att samla in de mycket omfattande upplysningar som behövs för att kunna svara på parlamentsledmotens fråga. Dessa kommer att meddelas senare. Det bör påpekas att kommissionen i uppföljningen av ansvarsfrihetsförfarandet för 2001 års budget har bemyndigat internrevisionstjänsten (IAS) att undersöka lagligheten och korrektheten i de kontrakt som Eurostat ingått sedan 1999 och att inkludera kontrakt som ingåtts av andra avdelningar inom kommissionen i sin undersökning. Resultaten av denna undersökning kommer att läggas fram under hösten 2003.

Beträffande Planistat hänvisar kommissionen parlamentsledamoten till svaren på de skriftliga frågorna P-1705/03 från Gabriele Stauner (2), P-1807/03 från Herbert Bösch och P-1978/03 från Gabriele Stauner.

---

(1)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 16.9.2002.

(2)  Se s. 56.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/92 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/92

---

(2004/C 70 E/095)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2377/03

från James Nicholson (PPE-DE) till rådet

(18 juli 2003)

Ämne:   Tecken för Europeiska unionens militärstyrkor

I pressen har det nyligen rapporterats att de militärstyrkor som skall sändas till Kongo kommer att bära identifierande tecken i form av en karta över Europeiska unionen.

I rapporterna hävdas att denna karta inte omfattar någon del av Irland.

Skulle rådet kunna säga om sådana rapporter är korrekta och i så fall redogöra för orsakerna till detta utelämnande?

Svar

(5 december 2003)

Rådet ber att få upplysa den ärade parlamentsledamoten om att det enda officiella tecken som bärs av personalen för operation Artemis är en armbindel med de europeiska färgerna (gula stjärnor på blå bakgrund) och operationens namn (Artemis) och att det inte finns någon karta över Europa på armbindeln.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/92 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/92

---

(2004/C 70 E/096)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2383/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(18 juli 2003)

Ämne:   Bedömning av statsstöd

| 1. | Kan kommissionen närmare redogöra för de skäl som angavs i dess pressmeddelande av den 21 januari 2003 (IP/03/89) om att tillåta Förenade kungariket att inte ta ut stämpelavgift i mindre gynnade områden? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen närmare redogöra för de skäl som angavs i dess pressmeddelande av den 21 januari 2003 (IP/03/89) om att tillåta Förenade kungariket att inte ta ut stämpelavgift i mindre gynnade områden?

| 2. | Kan kommissionen offentliggöra, också för denne parlamentsledamot, Förenade kungarikets kommentarer i svaret på dess begäran att inkomma med synpunkter enligt artikel 88.2 i EG-fördraget för Stöd C 13/02 (f.d. N27/02) om befrielse från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnade områden? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen offentliggöra, också för denne parlamentsledamot, Förenade kungarikets kommentarer i svaret på dess begäran att inkomma med synpunkter enligt artikel 88.2 i EG-fördraget för Stöd C 13/02 (f.d. N27/02) om befrielse från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnade områden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

| 1. | Det bör noteras att pressmeddelandet bara ger en sammanfattning av beslutet. För mer information hänvisas parlamentsledamoten till resonemanget i kommissionens beslut 2003/433/EG av den 21 januari 2003 om stödordningen ”Befrielse från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnade områden” — anmält av Förenade kungariket (1). |
| --- | --- |

1.

Det bör noteras att pressmeddelandet bara ger en sammanfattning av beslutet. För mer information hänvisas parlamentsledamoten till resonemanget i kommissionens beslut 2003/433/EG av den 21 januari 2003 om stödordningen ”Befrielse från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnade områden” — anmält av Förenade kungariket (1).

| 2. | Kommissionen erinrar om att fast rättspraxis för de administrativa förfaranden som inrättades genom artikel 88.2 i EG-fördraget är att ”kommissionen inte anses vara skyldig att till de berörda översända de synpunkter eller den information som kommissionen har erhållit från den berörda medlemsstatens regering. Det skall dock erinras om att de berördas begränsade rättigheter inte påverkar kommissionens skyldighet att i enlighet med artikel 190 i EG-fördraget (nu artikel 253 EG) tillräckligt motivera det slutliga beslutet” (2). Med tanke på rättspraxis hänvisar kommissionen till att Förenade kungarikets kommentarer sammanfattas under rubrik IV i det ovannämnda beslutet och analyseras under rubrik VI i bedömningen av stödet. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen erinrar om att fast rättspraxis för de administrativa förfaranden som inrättades genom artikel 88.2 i EG-fördraget är att ”kommissionen inte anses vara skyldig att till de berörda översända de synpunkter eller den information som kommissionen har erhållit från den berörda medlemsstatens regering. Det skall dock erinras om att de berördas begränsade rättigheter inte påverkar kommissionens skyldighet att i enlighet med artikel 190 i EG-fördraget (nu artikel 253 EG) tillräckligt motivera det slutliga beslutet” (2). Med tanke på rättspraxis hänvisar kommissionen till att Förenade kungarikets kommentarer sammanfattas under rubrik IV i det ovannämnda beslutet och analyseras under rubrik VI i bedömningen av stödet.

---

(1)  EGT L 149, 17.6.2003.

(2)  Mål T-613/97, Ufex m.fl. mot kommissionen, REG 2000, s. II-04055, punkt 90.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/93 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/93

---

(2004/C 70 E/097)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2385/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(18 juli 2003)

Ämne:   Bedömning av statsstöd

| 1. | Kan kommissionen förklara skälen till att den ändrat sin åsikt om visst statsstöd, trots att den uppenbara skepsisen som kom till uttryck i dess uppmaning att inkomma med synpunkter som publicerades i EGT den 27 april 2002? Vilka kriterier har kommissionen använt i detta fall? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen förklara skälen till att den ändrat sin åsikt om visst statsstöd, trots att den uppenbara skepsisen som kom till uttryck i dess uppmaning att inkomma med synpunkter som publicerades i EGT den 27 april 2002? Vilka kriterier har kommissionen använt i detta fall?

| 2. | Ingick kostnadseffektivitet på något sätt i bedömningen när det gäller att uppnå målen för offentlig politik? Om så inte var fallet, varför inte? |
| --- | --- |

2.

Ingick kostnadseffektivitet på något sätt i bedömningen när det gäller att uppnå målen för offentlig politik? Om så inte var fallet, varför inte?

| 3. | Anser kommissionen att detta är ett av de mest kostnadseffektiva sätt som en medlemsstat hittills utvecklat för att stimulera ekonomisk verksamhet i mindre gynnade regioner? |
| --- | --- |

3.

Anser kommissionen att detta är ett av de mest kostnadseffektiva sätt som en medlemsstat hittills utvecklat för att stimulera ekonomisk verksamhet i mindre gynnade regioner?

| 4. | Kan kommissionen redogöra för sin uppskattning om den sannolika dödviktskostnaden — dvs. den kostnad för staten som inte har något samband med att uppnå målen — för beslutet som Förenade kungarikets regering fattat om att erbjuda befrielse från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnande områden? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen redogöra för sin uppskattning om den sannolika dödviktskostnaden — dvs. den kostnad för staten som inte har något samband med att uppnå målen — för beslutet som Förenade kungarikets regering fattat om att erbjuda befrielse från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnande områden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

| 1. | Kommissionens skulle vilja påminna om att den uppmaning att inkomma med synpunkter som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (1) var kommissionens beslut om att inleda förfarandet. Enligt artikel 6 i rådets förordning om statsstödsförfarandet (2) måste ett beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet innehålla ”kommissionens preliminära bedömning beträffande den föreslagna åtgärdens karaktär av stöd”.
  Rättspraxis ser ut på följande sätt: ”Detta innebär att bedömningen av huruvida åtgärden utgör statligt stöd i ett beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande inte är slutgiltig. Inledandet av ett formellt granskningsförfarande avser just att kommissionen skall ges möjlighet att inhämta alla yttranden som är nödvändiga för att den skall kunna fatta ett slutgiltigt beslut i detta avseende” (3).
  Kommissionen anser sig därför inte ha ändrat uppfattning, som parlamentsledamoten påstår, utan endast lämnat en preliminär bedömning och uppmanat berörda parter att lämna sina synpunkter för att kunna fatta ett slutgiltigt beslut. De kriterier som kommissionen tillämpade i detta ärende var de som angavs i det slutgiltiga beslutet (4), särskilt i avsnitt VI ”Bedömning av stödet.” |
| --- | --- |

1.

Kommissionens skulle vilja påminna om att den uppmaning att inkomma med synpunkter som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (1) var kommissionens beslut om att inleda förfarandet. Enligt artikel 6 i rådets förordning om statsstödsförfarandet (2) måste ett beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet innehålla ”kommissionens preliminära bedömning beträffande den föreslagna åtgärdens karaktär av stöd”.

Rättspraxis ser ut på följande sätt: ”Detta innebär att bedömningen av huruvida åtgärden utgör statligt stöd i ett beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande inte är slutgiltig. Inledandet av ett formellt granskningsförfarande avser just att kommissionen skall ges möjlighet att inhämta alla yttranden som är nödvändiga för att den skall kunna fatta ett slutgiltigt beslut i detta avseende” (3).

Kommissionen anser sig därför inte ha ändrat uppfattning, som parlamentsledamoten påstår, utan endast lämnat en preliminär bedömning och uppmanat berörda parter att lämna sina synpunkter för att kunna fatta ett slutgiltigt beslut. De kriterier som kommissionen tillämpade i detta ärende var de som angavs i det slutgiltiga beslutet (4), särskilt i avsnitt VI ”Bedömning av stödet.”

| 2. | och 3. Bedömningen av den anmälda ordningen gjordes på basis av följande överväganden: åtgärdens karaktär av statligt stöd, dess laglighet samt grunder för undantag. Under rubriken ”grunder för undantag” analyserade kommissionen ordningens förenlighet med antal av sina riktlinjer och slutligen dess förenlighet med artikel 87.3 c i EG-fördraget mot bakgrund av gemenskapens mål och effekterna på handelsvillkoren mellan medlemsstaterna.
  Ordningens kostnadseffektivitet togs upp av kommissionen i punkterna 56 och 57 i beslutet. Punkt 56: ”Som ett instrument för förnyelse kunde befrielsen från stämpelavgift tjäna det ekonomiska målet att bidra till att minska riskerna för investerare i förfallna industriområden. Förnyelse har traditionellt uppfattats som en investering med hög risk och låg avkastning, särskilt på grund av att den har förknippats med svag marknadsefterfrågan, byråkratiska bidragsbestämmelser, oklara förfaranden i programmen och brist på finansieringsinitiativ. Gynnsamma villkor för investeringar inbegriper en klar uppfattning om en total avkastning i slutändan samt om nya affärsmöjligheter, klara utträdesstrategier och om risknivån i projekten.” Punkt 57: ”Endast om risken minskas kommer investeringarna att öka: detta skulle få flera sidoeffekter såsom minskade utträdeskostnader, vilket i sin tur ytterligare skulle minska riskerna med att investera i stadsförnyelse. En temporär befrielse från stämpelavgift kommer sannolikt att bidra till att aktivera marknaden för förnyelse av förfallna landområden i missgynnade områden och få kringeffekter. Systemet i sig skulle vara transparent och lätt att förvalta, vilket motsvarar marknadens krav.” Härtill kommer punkt 62 vari anges att det ”genomsnittliga stödbeloppet till enskilda företag i den föreslagna stödordningen uppgår till 50 000 pund (cirka 78 500 euro). Stöd i denna storleksklass är normalt inte ägnat att snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. Om en stödmottagare får befrielse från stämpelavgift flera gånger eller får den kumulerad med annat stöd, kan stödet bli betydande och följaktligen påverka konkurrensen och/eller handeln. Det är därför viktigt att kumuleringen av stöd noga övervakas och kontrolleras.”
  Slutligen skulle kommissionens vilja påminna parlamentsledamoten om att kommissionen kommer att analysera åtgärdens kostnadseffektivitet i efterhand när de detaljerade årsrapporterna lämnas in, i enlighet med villkoren i artikel 3 i kommissionens beslut. Enligt andra stycket i artikel 3 krävs att rapporterna skall vara så detaljerade att det tillåter kommissionen att bedöma effekterna av ordningen på den fysiska förnyelsen av områden som gynnas av den. |
| --- | --- |

2.

och 3. Bedömningen av den anmälda ordningen gjordes på basis av följande överväganden: åtgärdens karaktär av statligt stöd, dess laglighet samt grunder för undantag. Under rubriken ”grunder för undantag” analyserade kommissionen ordningens förenlighet med antal av sina riktlinjer och slutligen dess förenlighet med artikel 87.3 c i EG-fördraget mot bakgrund av gemenskapens mål och effekterna på handelsvillkoren mellan medlemsstaterna.

Ordningens kostnadseffektivitet togs upp av kommissionen i punkterna 56 och 57 i beslutet. Punkt 56: ”Som ett instrument för förnyelse kunde befrielsen från stämpelavgift tjäna det ekonomiska målet att bidra till att minska riskerna för investerare i förfallna industriområden. Förnyelse har traditionellt uppfattats som en investering med hög risk och låg avkastning, särskilt på grund av att den har förknippats med svag marknadsefterfrågan, byråkratiska bidragsbestämmelser, oklara förfaranden i programmen och brist på finansieringsinitiativ. Gynnsamma villkor för investeringar inbegriper en klar uppfattning om en total avkastning i slutändan samt om nya affärsmöjligheter, klara utträdesstrategier och om risknivån i projekten.” Punkt 57: ”Endast om risken minskas kommer investeringarna att öka: detta skulle få flera sidoeffekter såsom minskade utträdeskostnader, vilket i sin tur ytterligare skulle minska riskerna med att investera i stadsförnyelse. En temporär befrielse från stämpelavgift kommer sannolikt att bidra till att aktivera marknaden för förnyelse av förfallna landområden i missgynnade områden och få kringeffekter. Systemet i sig skulle vara transparent och lätt att förvalta, vilket motsvarar marknadens krav.” Härtill kommer punkt 62 vari anges att det ”genomsnittliga stödbeloppet till enskilda företag i den föreslagna stödordningen uppgår till 50 000 pund (cirka 78 500 euro). Stöd i denna storleksklass är normalt inte ägnat att snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. Om en stödmottagare får befrielse från stämpelavgift flera gånger eller får den kumulerad med annat stöd, kan stödet bli betydande och följaktligen påverka konkurrensen och/eller handeln. Det är därför viktigt att kumuleringen av stöd noga övervakas och kontrolleras.”

Slutligen skulle kommissionens vilja påminna parlamentsledamoten om att kommissionen kommer att analysera åtgärdens kostnadseffektivitet i efterhand när de detaljerade årsrapporterna lämnas in, i enlighet med villkoren i artikel 3 i kommissionens beslut. Enligt andra stycket i artikel 3 krävs att rapporterna skall vara så detaljerade att det tillåter kommissionen att bedöma effekterna av ordningen på den fysiska förnyelsen av områden som gynnas av den.

| 4. | Kommissionens är väl medveten om att det för varje stödordning som godkänns kan finnas stödmottagare som skulle ha investerat, skapat arbetsplatser, gett utbildning etc. utan incitament via statligt stöd. Stödet kan dock påverka deras val av lokalisering, storleken på projektet eller tidtabellen. Kommissionens kan inte bedöma den reella dödviktskostnaden för befrielsen från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnade områden. |
| --- | --- |

4.

Kommissionens är väl medveten om att det för varje stödordning som godkänns kan finnas stödmottagare som skulle ha investerat, skapat arbetsplatser, gett utbildning etc. utan incitament via statligt stöd. Stödet kan dock påverka deras val av lokalisering, storleken på projektet eller tidtabellen. Kommissionens kan inte bedöma den reella dödviktskostnaden för befrielsen från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnade områden.

---

(1)  EGT C 102, 27.4.2002.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 (numera 88) i EG-fördraget, EGT L 83, 27.3.1999.

(3)  Mål C-204/97 Portugal mot kommissionen REG 2001, s. I-3175, punkt 33; förenade mål T-371/94 och T-394/94 British Airways m.fl. och British Midland Airways mot kommissionen, REG 1998, s. II-2405, punkt 59.

(4)  Kommissionens beslut 2003/433/EG av den 21 januari 2003 om stödordningen ”Befrielse från stämpelavgift för kommersiella fastigheter i mindre gynnade områden” — anmäld av Förenade kungariket, EGT L 149, 17.6.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/94 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/94

---

(2004/C 70 E/098)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2396/03

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne:   Åtgärder för att bekämpa ökenutbredningen i EU

Under firandet av världsdagen för bekämpning av ökenutbredning och torka, som organiserades av FN i början av juli, presenterades uppgifter om effekterna av ökenutbredningen i det europeiska Medelhavs- området. Långt ifrån att vara på väg att hejdas berör denna markförstörelse redan mer än 300 000 km2 kust. I Spanien beräknas risken för ökenutbredning till 31 procent, vilket innebär en kostnad på 200 miljoner euro.

I sitt svar på skriftlig fråga E-1287/00 (1) betonade kommissionen sin särskilda vilja att uppmärksamma detta allvarliga miljöproblem och den hänvisade regeringarna till möjligheten att ansöka om gemenskapsstöd för att bekämpa ökenutbredningen, bland annat inom ramen för det politiska stödet till en hållbar landsbygdsutveckling och Sammanhållningsfonden.

Har kommissionen sedan år 2000 fått någon ansökan från Spanien om beviljande av stöd till konkreta program för bekämpning av ökenutbredningen? Skulle kommissionen i så fall kunna ange förhållandet mellan subventionerade projekt och beviljat stöd?

Mot bakgrund av att Spanien är ett av de länder som ingår i bilaga IV i FN:s konvention om bekämpning av ökenspridning, har Spanien informerat kommissionen om utarbetandet av nationella och regionala handlingsprogram för bekämpning av ökenutbredning?

Har kommissionen för avsikt att på medellång sikt vidta någon specifik åtgärd för bekämpning av ökenutbredning på gemenskapsnivå?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(19 september 2003)

| 1. | a) | När det gäller Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) omfattar de flesta av de operativa programmen i de regioner som påverkas av allvarliga erosionsproblem (regionerna Valencia, Andalusien och Murcia) särskilda åtgärder inom ramen för miljöprioriteringarna för att bekämpa erosionen. Det handlar bland annat om åtgärder för att återställa förstörd mark genom plantering av nytt växttäcke, bevara och förbättra skogsområden eller korrigera strida flodbäddar. Inom ramen för Sammanhållningsfonden bedrivs det i dagsläget inte några särskilda projekt för att bekämpa erosionen. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

När det gäller Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) omfattar de flesta av de operativa programmen i de regioner som påverkas av allvarliga erosionsproblem (regionerna Valencia, Andalusien och Murcia) särskilda åtgärder inom ramen för miljöprioriteringarna för att bekämpa erosionen. Det handlar bland annat om åtgärder för att återställa förstörd mark genom plantering av nytt växttäcke, bevara och förbättra skogsområden eller korrigera strida flodbäddar. Inom ramen för Sammanhållningsfonden bedrivs det i dagsläget inte några särskilda projekt för att bekämpa erosionen.

| b) | Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken ges stöd för en lång rad miljövänliga jordbruksåtaganden som, genom att man går längre än att endast tillämpa de vanliga bra jordbruksmetoderna, ger möjligheter att bygga upp organiskt material i jorden, minska erosionen och förhindra försaltning. Stöd ges också för åtgärder som syftar till en hållbar skogsförvaltning och skogsbruksutveckling, bevarande och förbättring av skogsresurser och utvidgning av skogsmark.
  Spaniens planering för landsbygdsutvecklingen 2000-2006 innehåller inte några särskilda program för att bekämpa ökenspridningen, men kommissionen har godkänt en rad åtgärder som kan bidra till detta. Dessa inbegriper åtgärder för förvaltning av vattenresurser som är avsedda att rationalisera och begränsa konstbevattningen genom att modernisera och förbättra den befintliga infrastrukturen, och skogsbruksåtgärder för att bekämpa erosionen genom att förbättra och/eller återställa växttäcket.
  Spaniens två övergripande program för att förbättra produktionsstrukturen omfattar en förbättring av vattenresurserna, och gemenskapens totala bidrag från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för förvaltning av vattenresurser uppgår till 1 000 miljoner euro. När det gäller skogsbruksåtgärder (framför allt beskogning av jordbruksmark, förbättrad skogsmark och förebyggande av skogsbränder) i den nationella och regionala planeringen, uppgår gemenskapens bidrag från EUGFJ till Spanien till totalt omkring 1 500 miljoner euro.
  Även om både medlemsstaten och kommissionen ansvarar för den övergripande förvaltningen av strukturfonderna och programmen för landsbygdsutveckling, måste det framhållas att urvalet, genomförandet och verkställandet av projekt nästan helt omfattas av de nationella och regionala myndigheternas behörighet. |
| --- | --- |

b)

Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken ges stöd för en lång rad miljövänliga jordbruksåtaganden som, genom att man går längre än att endast tillämpa de vanliga bra jordbruksmetoderna, ger möjligheter att bygga upp organiskt material i jorden, minska erosionen och förhindra försaltning. Stöd ges också för åtgärder som syftar till en hållbar skogsförvaltning och skogsbruksutveckling, bevarande och förbättring av skogsresurser och utvidgning av skogsmark.

Spaniens planering för landsbygdsutvecklingen 2000-2006 innehåller inte några särskilda program för att bekämpa ökenspridningen, men kommissionen har godkänt en rad åtgärder som kan bidra till detta. Dessa inbegriper åtgärder för förvaltning av vattenresurser som är avsedda att rationalisera och begränsa konstbevattningen genom att modernisera och förbättra den befintliga infrastrukturen, och skogsbruksåtgärder för att bekämpa erosionen genom att förbättra och/eller återställa växttäcket.

Spaniens två övergripande program för att förbättra produktionsstrukturen omfattar en förbättring av vattenresurserna, och gemenskapens totala bidrag från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för förvaltning av vattenresurser uppgår till 1 000 miljoner euro. När det gäller skogsbruksåtgärder (framför allt beskogning av jordbruksmark, förbättrad skogsmark och förebyggande av skogsbränder) i den nationella och regionala planeringen, uppgår gemenskapens bidrag från EUGFJ till Spanien till totalt omkring 1 500 miljoner euro.

Även om både medlemsstaten och kommissionen ansvarar för den övergripande förvaltningen av strukturfonderna och programmen för landsbygdsutveckling, måste det framhållas att urvalet, genomförandet och verkställandet av projekt nästan helt omfattas av de nationella och regionala myndigheternas behörighet.

| c) | Kommissionens generaldirektorat för forskning har samfinansierat flera europeiska forskningsprojekt angående ökenspridning i Medelhavsområdet. Inom ramen för miljöprogrammet har det nyligen utlysts en ny ansökningsomgång (sista ansökningsdag den 9 oktober 2003). Denna ansökningsomgång avser i) bedömning av hur känsligt ett område är för ökenspridning och system för tidig varning, samt ii) kampen mot ökenspridningen, och är avsedd att bidra till genomförandet av bilaga IV till konventionen om kampen mot ökenspridningen. |
| --- | --- |

c)

Kommissionens generaldirektorat för forskning har samfinansierat flera europeiska forskningsprojekt angående ökenspridning i Medelhavsområdet. Inom ramen för miljöprogrammet har det nyligen utlysts en ny ansökningsomgång (sista ansökningsdag den 9 oktober 2003). Denna ansökningsomgång avser i) bedömning av hur känsligt ett område är för ökenspridning och system för tidig varning, samt ii) kampen mot ökenspridningen, och är avsedd att bidra till genomförandet av bilaga IV till konventionen om kampen mot ökenspridningen.

| 2. | Inom ramen för FN:s konvention om kampen mot ökenspridningen (UN-CCD), arbetar Spanien nu med den sista etappen för att färdigställa det nationella handlingsprogrammet (2), som är det viktigaste instrumentet för att genomföra bestämmelserna i konventionen. Dessutom ingår Spanien i den regionala bilagan till konventionen som avser det norra Medelhavsområdet. Det finns i dagsläget inte något subregionalt handlingsprogram. På UNCCD:s webbsida (3) finns en översikt av projekt som rör länderna i gruppen enligt bilaga IV, vilken lämnades in vid det första mötet i kommitten för granskning av genomförandet av konventionen (UNCCD/CRIC-1), som ägde rum i november 2002. |
| --- | --- |

2.

Inom ramen för FN:s konvention om kampen mot ökenspridningen (UN-CCD), arbetar Spanien nu med den sista etappen för att färdigställa det nationella handlingsprogrammet (2), som är det viktigaste instrumentet för att genomföra bestämmelserna i konventionen. Dessutom ingår Spanien i den regionala bilagan till konventionen som avser det norra Medelhavsområdet. Det finns i dagsläget inte något subregionalt handlingsprogram. På UNCCD:s webbsida (3) finns en översikt av projekt som rör länderna i gruppen enligt bilaga IV, vilken lämnades in vid det första mötet i kommitten för granskning av genomförandet av konventionen (UNCCD/CRIC-1), som ägde rum i november 2002.

| 3. | På medellång sikt väntas följande gemenskapsverksamhet betydligt stärka kampen mot ökenspridningen:






  a) | Den 16 april 2002 antog kommissionen meddelandet ”Mot en temainriktad strategi för markskydd” (4). I detta meddelande behandlas ökenspridningen i samband med markförstörelseprocesser, såsom erosion och minskning av det organiska materialet. I meddelandet konstateras att Medelhavsregionen är allvarligt drabbad av erosion. Konsekvenserna för miljö, vattenreserver och jordbrukslandskap är ett stort hot för dessa områden. Meddelandet utgör ett första steg i riktning mot att utveckla en temainriktad strategi för marken, vilket krävs i sjätte miljöhandlingsprogrammet. Kommissionen arbetar nu med att vidareutveckla denna strategi (5). Mer detaljerade alternativa strategier för att komma tillrätta med markförstörelse, minskning av det organiska materialet, förorening av marken och markövervakning kommer att presenteras i de markförslag som kommer att läggas fram under 2004. |
| --- | --- | --- |

3.

På medellång sikt väntas följande gemenskapsverksamhet betydligt stärka kampen mot ökenspridningen:

a)

Den 16 april 2002 antog kommissionen meddelandet ”Mot en temainriktad strategi för markskydd” (4). I detta meddelande behandlas ökenspridningen i samband med markförstörelseprocesser, såsom erosion och minskning av det organiska materialet. I meddelandet konstateras att Medelhavsregionen är allvarligt drabbad av erosion. Konsekvenserna för miljö, vattenreserver och jordbrukslandskap är ett stort hot för dessa områden. Meddelandet utgör ett första steg i riktning mot att utveckla en temainriktad strategi för marken, vilket krävs i sjätte miljöhandlingsprogrammet. Kommissionen arbetar nu med att vidareutveckla denna strategi (5). Mer detaljerade alternativa strategier för att komma tillrätta med markförstörelse, minskning av det organiska materialet, förorening av marken och markövervakning kommer att presenteras i de markförslag som kommer att läggas fram under 2004.

| b) | 2003 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken omfattar ytterligare åtgärder som bidrar till markskyddet. Det har införts ett nytt modulering ssystem, och de medel som avsätts inom systemet kommer att öka budgeten för åtgärder för landsbygdsutveckling, bland annat miljövänliga jordbruksåtgärder och beskogningsåtgärder. Gemenskapens högsta samfinansieringssats för miljövänliga jordbruksåtgärder kommer också att höjas, till 85 % i mål 1-områden och 60 % i andra områden. Ett frikopplat inkomststöd för jordbrukare kommer också att ersätta de flesta av de direkta utbetalningarna inom flera gemensamma organisationer av marknaden, och väntas minska incitamenten för intensiv produktion. Jordbrukare som får direkta utbetalningar skall omfattas av ett system för obligatoriska ”tvärvillkor”. Detta omfattar skyldigheten att upprätthålla all jordbruksmark i gott jordbruks- och miljöskick, vilket förutsätter iakttagande av sådana krav vad gäller markskydd, bevarande av organiskt material i marken, och markstruktur som medlemsstaterna skall fastställa. Om en jordbrukare inte uppfyller dessa krav kommer påföljden att bli att utbetalningarna minskas. |
| --- | --- |

b)

2003 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken omfattar ytterligare åtgärder som bidrar till markskyddet. Det har införts ett nytt modulering ssystem, och de medel som avsätts inom systemet kommer att öka budgeten för åtgärder för landsbygdsutveckling, bland annat miljövänliga jordbruksåtgärder och beskogningsåtgärder. Gemenskapens högsta samfinansieringssats för miljövänliga jordbruksåtgärder kommer också att höjas, till 85 % i mål 1-områden och 60 % i andra områden. Ett frikopplat inkomststöd för jordbrukare kommer också att ersätta de flesta av de direkta utbetalningarna inom flera gemensamma organisationer av marknaden, och väntas minska incitamenten för intensiv produktion. Jordbrukare som får direkta utbetalningar skall omfattas av ett system för obligatoriska ”tvärvillkor”. Detta omfattar skyldigheten att upprätthålla all jordbruksmark i gott jordbruks- och miljöskick, vilket förutsätter iakttagande av sådana krav vad gäller markskydd, bevarande av organiskt material i marken, och markstruktur som medlemsstaterna skall fastställa. Om en jordbrukare inte uppfyller dessa krav kommer påföljden att bli att utbetalningarna minskas.

---

(1)  EGT C 113 E, 18.4.2001, s. 7.

(2)  http://www.unccd.int/actionprogrammes/northmed/northmed.php.

(3)  http://www.unccd.int/cop/reports/northmed/regional/2002/group_of_annex_iv_countries-eng.pdf.

(4)  KOM(2002) 179 slutlig.

(5)  http://europa.eu.int/comm/environment/soil/index.htm.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/96 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/96

---

(2004/C 70 E/099)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2414/03

från Peter Skinner (PSE) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne:   Tillämpning av internationella redovisningsstandarder på bolag som inte är registrerade inom EU

Enligt förordningen om internationella redovisningsstandarder (artikel 4) skall de företag som är underställda en medlemsstats lagstiftning upprätta sin koncernredovisning i enlighet med internationella redovisningsstandarder, under förutsättning att deras värdepapper är noterade på en reglerad marknad i en medlemsstat. Förordningen (artikel 5) ger EU-länderna möjlighet att tillämpa internationella redovisnings- standarder på andra bolag. Enligt Europeiska värdepapperstillsynskommitténs (CESR) samrådsdokument i juni 2003 om kraven på vilka upplysningar som skall finnas med i börsprospekt skall upplysningar om ekonomiska förhållanden ha sammanställts i enlighet med förordningen om internationella redovisningsstandarder, eller de internationella redovisningsstandarderna, om dessa är tillämpliga eller, om så inte är fallet, enligt lokala föreskrifter för god redovisningssed. Det föreslagna direktivet om insyn omfattar alla emittenter vilkas värdepapper tas upp till handel på en reglerad marknad inom EU och ger vid handen att de internationella redovisningsstandarderna kan vara tillämpliga, även om undantag kan medges utgående från att rapporteringen skötts på ett motsvarande sätt.

Kan kommissionen klarlägga om bolag som inte är registrerade inom EU och vilkas värdepapper är noterade på en reglerad marknad i en medlemsstat är skyldiga, utgående från förordningen om internationella redovisningsstandarder, direktivet om börsprospekt och direktivet om insyn, att anpassa sina räkenskaper enligt de internationella redovisningsstandarderna eller om frågan om huruvida en sådan skyldighet föreligger skall avgöras på grundval av en prövning om deras redovisningsstandarder är likvärdiga eller inte? Känner kommissionen till något EU-land som önskar införa krav på att bolag som inte är registrerade inom EU skall anpassa sina räkenskaper efter de internationella redovisningsstandarderna?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 september 2003)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av den 19 juli 2002 om tillämpning av internationella redovisningsstandarder (1) gäller endast företag som omfattas av lagstiftningen i en medlemsstat. Företag som inte omfattas av lagstiftningen i någon av medlemsstaterna faller utanför till-lämpningsområdet för denna förordning. I denna rättsakt finns det därför inga bestämmelser om skyldigheten att lämna information för emittenter som inte är registrerade i EU men vars värdepapper har tagits upp till handel på en reglerad marknad i EU. Artikel 5 ger bara medlemsstaterna en valmöjlighet i fråga om vissa företag i EU.

Vad gäller den första frågan bör man observera att skyldigheten att lämna finansiell information för emittenter som inte är registrerade i EU men vars värdepapper har tagits upp till handel på en reglerad marknad i EU, för närvarande fastställs i direktiven om värdepapper. Kodifieringen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/34/EG av den 28 maj 2001 om upptagande av värdepapper till officiell notering och om uppgifter som skall offentliggöras beträffande sådana värdepapper (2) innehåller EU:s rättsliga bestämmelser på detta område. Detta direktiv ger också medlemsstaterna möjlighet att införa striktare eller ytterligare krav utöver dem som fastställs i själva direktivet.

I fråga om utformning av prospekt anges det i punkt 5.1.5 i lista A och punkt 5.1.3 i lista B i bilaga I att om årsredovisningen inte överensstämmer med gemenskapens lagstiftning om redovisningsstandarder och inte ger en sann och rättvisande bild av emittentens tillgångar och skulder, finansiella ställning samt av vinster och förluster, skall mer detaljerade och/eller ytterligare uppgifter lämnas. Det är också viktigt att notera att skyldigheten att lämna information på de institutionella marknaderna (t.ex. euro-obligationer) för närvarande fastställs på nationell nivå och inte av gemenskapen.

Skyldigheten är den samma i fråga om regelbundna rapporter (artikel 67.3 och artikel 80.3 om årsbokslut). När det gäller halvårsrapporter får de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna kräva att emittenter från tredje land lämnar information som är likvärdig med den information som krävs av företag som är belägna i deras eget rättskipningsområde (artikel 76.4).

Dessa skyldigheter gäller emittenter som inte är registrerade i EU och de utgör EU:s rättsliga krav på att den redovisning som görs av emittenter som inte är registrerade i EU ska stämma överens med de nationella redovisningsstandarderna i en viss medlemsstat.

I praktiken har dessa skyldigheter tillämpats på olika sätt av medlemsstaterna på grund av olika tolkningar och bedömningar av huruvida en viss redovisningsstandard i ett land utanför gemenskapens ger en ”sann och rättvisande bild” så som avses i gemenskapens lagstiftning.

I Frankrike krävs överensstämmelse för emittenter som inte är registrerade i EU från fall till fall i fråga om prospekt, medan ingen överensstämmelse krävs i fråga om regelbundna rapporter. I Storbritannien kräver man i fråga om prospekt däremot en standard som är likvärdig med de nationellt överenskomna allmänna redovisningsprinciperna (GAAP). I Storbritannien godkänns redovisningsprinciperna UK GAAP, US GAAP och IAS för årsbokslut och halvårsbokslut. I vissa fall är det dock möjligt att göra undantag.

Det är också viktigt att notera att emittenter registrerade i EU måste lägga fram en version av sin årsredovisning som stämmer överens med redovisningsprinciperna i USA (US GAAP) om de vill att deras värdepapper ska noteras på en börs i USA.

När det gäller den andra frågan har kommissionen inga uppgifter om hur medlemsstaterna i praktiken kommer att tillämpa EU:s nuvarande skyldigheter att lämna information när det gäller emittenter från tredje land efter det att förordningen om internationella redovisningsstandarder träder i kraft. Det är dock osannolikt att medlemsstaterna kommer att anse att vilken redovisningsstandard som helst är godtagbar vid anskaffning av kapital på deras territorium. För närvarande tror kommissionen att medlemsstaterna kommer att behålla sin nationella praxis, som härrör från gällande EU-lagstiftning, fram tills det att genomförandebestämmelserna i det nya direktivet om prospekt och förslaget till direktiv om insyn antas.

Det nya direktivet om prospekt och förslaget till direktiv om insyn borde medföra större enhetlighet och harmonisering i fråga om de finansiella uppgifter som skall lämnas av emittenter från tredje land som vill anskaffa kapital inom EU. De kommer också att täcka värdepapper riktade till institutionella investerare. Innehållet i genomförandebestämmelserna i direktivet om prospekt är ännu inte bekant och förslaget till direktiv om insyn befinner sig på ett tidigt stadium av medbeslutandeförfarandet.

---

(1)  EGT L 243, 11.9.2002.

(2)  EGT L 184, 6.7.2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/98 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/98

---

(2004/C 70 E/100)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2425/03

från Maurizio Turco (NI) till rådet

(21 juli 2003)

Ämne:   Harmonisering av skatt på sparande för unionsmedborgare bosatta utanför unionen samt avskaffande av banksekretessen

I beaktande av:

| — | Vid Europeiska rådets möte i Feira den 19-20 juni 2000 kom EU:s finansministrar överens om att från 2011 införa automatiskt informationsutbyte för alla länder i unionen för att på gemenskapsnivå harmonisera skatten på sparande för unionsmedborgare bosatta utanför unionen. |
| --- | --- |

—

Vid Europeiska rådets möte i Feira den 19-20 juni 2000 kom EU:s finansministrar överens om att från 2011 införa automatiskt informationsutbyte för alla länder i unionen för att på gemenskapsnivå harmonisera skatten på sparande för unionsmedborgare bosatta utanför unionen.

| — | Den 21 januari 2003 undertecknade EU:s finansministrar ett politiskt avtal som är beroende av att andra tredje länder godkänner motsvarande åtgärder. Avtalet föreskriver följande:






  a) | Från den 1 januari 2004 skall tolv medlemsstater inleda det automatiska informationsutbytet. |
| --- | --- | --- |

—

Den 21 januari 2003 undertecknade EU:s finansministrar ett politiskt avtal som är beroende av att andra tredje länder godkänner motsvarande åtgärder. Avtalet föreskriver följande:

a)

Från den 1 januari 2004 skall tolv medlemsstater inleda det automatiska informationsutbytet.

| b) | Luxemburg, Österrike och Belgien skall inleda det automatiska informationsutbytet ”om och när” rådet enhälligt har fattat beslut om att Schweiz, USA, Liechtenstein, Andorra, San Maríno och Monaco godkänner informationsutbytet på grundval av OECD:s parametrar från 2002 som fastställer straffrättsliga och civila skatte- och bedrägeribrott. |
| --- | --- |

b)

Luxemburg, Österrike och Belgien skall inleda det automatiska informationsutbytet ”om och när” rådet enhälligt har fattat beslut om att Schweiz, USA, Liechtenstein, Andorra, San Maríno och Monaco godkänner informationsutbytet på grundval av OECD:s parametrar från 2002 som fastställer straffrättsliga och civila skatte- och bedrägeribrott.

| — | Den 3 juni 2003 godkände EU:s finansministrar en förhandlingslösning med Schweiz. |
| --- | --- |

—

Den 3 juni 2003 godkände EU:s finansministrar en förhandlingslösning med Schweiz.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Vilken är anledningen till att Vatikanstaten inte ingår bland de tredje länderna trots att






  a) | centralbanken, Istituto Opere di Religione (IOR), inte tillhör någon internationell kontrollorganisation, |
| --- | --- | --- |

1.

Vilken är anledningen till att Vatikanstaten inte ingår bland de tredje länderna trots att

a)

centralbanken, Istituto Opere di Religione (IOR), inte tillhör någon internationell kontrollorganisation,

| b) | IOR indirekt deltar i euroområdets betalningssystem, med dubbelt tillträde genom två stora banker — en tysk och en italiensk — som i sin tur är kopplade till systemet, och på så sätt kommer undan bankmyndigheternas tillsyn som endast är tillämplig på direkta deltagare, |
| --- | --- |

b)

IOR indirekt deltar i euroområdets betalningssystem, med dubbelt tillträde genom två stora banker — en tysk och en italiensk — som i sin tur är kopplade till systemet, och på så sätt kommer undan bankmyndigheternas tillsyn som endast är tillämplig på direkta deltagare,

| c) | den inte har regler mot penningtvätt, |
| --- | --- |

c)

den inte har regler mot penningtvätt,

| d) | den inte har godtagit informationsutbytet på grundval av OECD:s parametrar från 2002, som fastställer straffrättsliga och civila skatte- och bedrägeribrott, |
| --- | --- |

d)

den inte har godtagit informationsutbytet på grundval av OECD:s parametrar från 2002, som fastställer straffrättsliga och civila skatte- och bedrägeribrott,

| e) | den vid ett flertal tillfällen har varit inblandad i finansiella transaktioner med allvarliga följder som aldrig har prövats rättsligt på grund av konkordatet med italienska staten som garanterar den katolska hierarkin fullständig immunitet? |
| --- | --- |

e)

den vid ett flertal tillfällen har varit inblandad i finansiella transaktioner med allvarliga följder som aldrig har prövats rättsligt på grund av konkordatet med italienska staten som garanterar den katolska hierarkin fullständig immunitet?

| 2. | Vilka bestämmelser kommer att gälla i de utomeuropeiska departementen, i synnerhet de brittiska? Med undantag för Schweiz, som har undertecknat en förhandlingslösning, vilken är USA:s, Liechtensteins, Andorras, San Marínos och Monacos ståndpunkt när det gäller informationsutbytet på grundval av OECD:s parametrar från 2002? |
| --- | --- |

2.

Vilka bestämmelser kommer att gälla i de utomeuropeiska departementen, i synnerhet de brittiska? Med undantag för Schweiz, som har undertecknat en förhandlingslösning, vilken är USA:s, Liechtensteins, Andorras, San Marínos och Monacos ståndpunkt när det gäller informationsutbytet på grundval av OECD:s parametrar från 2002?

| 3. | Kan kommissionen garantera att banksekretessen åtminstone fram till 2011 kommer att fortsätta att gälla i Luxemburg, Österrike och Belgien och ange på vilka villkor den eventuellt skulle kunna fortsätta att gälla även efter detta datum? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen garantera att banksekretessen åtminstone fram till 2011 kommer att fortsätta att gälla i Luxemburg, Österrike och Belgien och ange på vilka villkor den eventuellt skulle kunna fortsätta att gälla även efter detta datum?

Svar

(8 december 2003)

| 1. | Vid Europeiska rådet i Santa Maria da Feira den 19-20 juni 2000 beslöts att ordförandeskapet och kommissionen, så snart rådet hade nått en överenskommelse om huvudinnehållet i direktivet och före dess antagande, omedelbart skulle inleda diskussioner med USA och de viktigaste tredje länderna (Schweiz, Liechtenstein, Monaco, Andorra och San Maríno) för att verka för att man i dessa länder vidtar åtgärder som motsvarar dem som kommer att tillämpas inom EU.
  Vid mötet den 21 januari 2003 uppmanade rådet dessutom kommissionen att inleda diskussioner med andra betydande finanscentrum för att främja att dessa antar åtgärder som motsvarar dem som kommer att tillämpas inom EU. |
| --- | --- |

1.

Vid Europeiska rådet i Santa Maria da Feira den 19-20 juni 2000 beslöts att ordförandeskapet och kommissionen, så snart rådet hade nått en överenskommelse om huvudinnehållet i direktivet och före dess antagande, omedelbart skulle inleda diskussioner med USA och de viktigaste tredje länderna (Schweiz, Liechtenstein, Monaco, Andorra och San Maríno) för att verka för att man i dessa länder vidtar åtgärder som motsvarar dem som kommer att tillämpas inom EU.

Vid mötet den 21 januari 2003 uppmanade rådet dessutom kommissionen att inleda diskussioner med andra betydande finanscentrum för att främja att dessa antar åtgärder som motsvarar dem som kommer att tillämpas inom EU.

| 2. | När det gäller systemet i de beroende eller associerade territorierna förklarade rådet, och företrädarna för medlemsstaternas regeringar församlade i rådet, i resolutionen om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar att ”Förenade kungariket och Nederländerna kommer inom ramen för sina konstitutionella bestämmelser att göra sitt yttersta för att se till att lämpliga åtgärder med avseende på de berörda beroende eller associerade territorierna (Kanalöarna, Isle of Man och de beroende eller associerade territorierna i Västindien) är klara i tid så att bestämmelserna i direktiv 2003/.../EG kan tillämpas från och med den 1 januari 2005 i enlighet med artikel 17 i detta, samt att tillämpningen av automatiskt informationsutbyte (eller under den övergångsperiod som anges i artikel 10, uttag av källskatt) kan inledas senast den 1 januari 2005.”
  När det gäller Liechtensteins, Andorras. San Marínos och Monacos ståndpunkt i frågan om informationsutbyte på grundval av OECD:s parametrar från 2002, kan rådet inte ge den ärade parlamentsledamoten något besked eftersom kommissionen fortfarande förhandlar om denna fråga med dessa länder.
  När det gäller Amerikas förenta stater påminner rådet den ärade parlamentsledamoten om att rådet vid sitt möte den 21 januari 2003 ansåg, på grundval av kommissionens rapport till Ekofinrådet av den 3 december 2002, att tillräckliga garantier uppfyllts av Amerikas förenta stater när det gäller tillämpningen av åtgärder som motsvarar åtgärderna i utkastet till direktiv. |
| --- | --- |

2.

När det gäller systemet i de beroende eller associerade territorierna förklarade rådet, och företrädarna för medlemsstaternas regeringar församlade i rådet, i resolutionen om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar att ”Förenade kungariket och Nederländerna kommer inom ramen för sina konstitutionella bestämmelser att göra sitt yttersta för att se till att lämpliga åtgärder med avseende på de berörda beroende eller associerade territorierna (Kanalöarna, Isle of Man och de beroende eller associerade territorierna i Västindien) är klara i tid så att bestämmelserna i direktiv 2003/.../EG kan tillämpas från och med den 1 januari 2005 i enlighet med artikel 17 i detta, samt att tillämpningen av automatiskt informationsutbyte (eller under den övergångsperiod som anges i artikel 10, uttag av källskatt) kan inledas senast den 1 januari 2005.”

När det gäller Liechtensteins, Andorras. San Marínos och Monacos ståndpunkt i frågan om informationsutbyte på grundval av OECD:s parametrar från 2002, kan rådet inte ge den ärade parlamentsledamoten något besked eftersom kommissionen fortfarande förhandlar om denna fråga med dessa länder.

När det gäller Amerikas förenta stater påminner rådet den ärade parlamentsledamoten om att rådet vid sitt möte den 21 januari 2003 ansåg, på grundval av kommissionens rapport till Ekofinrådet av den 3 december 2002, att tillräckliga garantier uppfyllts av Amerikas förenta stater när det gäller tillämpningen av åtgärder som motsvarar åtgärderna i utkastet till direktiv.

| 3. | I artiklarna 10 och 17 i rådets direktiv 2003/48/EG om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar fastställs övergångsperioderna för de medlemsstater som den ärade parlamentsledamoten nämner och även villkoren för tillämpning av bestämmelserna i detta direktiv. |
| --- | --- |

3.

I artiklarna 10 och 17 i rådets direktiv 2003/48/EG om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar fastställs övergångsperioderna för de medlemsstater som den ärade parlamentsledamoten nämner och även villkoren för tillämpning av bestämmelserna i detta direktiv.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/100 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/100

---

(2004/C 70 E/101)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2446/03

från Alonso Puerta (GUE/NGL) och Alejandro Cercas (PSE) till kommissionen

(22 juli 2003)

Ämne:   Skydd av det europeiska kulturarvet

I artikel 151 i EG-fördraget och i utkastet till författning för Europeiska unionen, nyligen godkänt av konventet, betonas den enorma betydelsen av det europeiska kulturarvet och behovet av att bibehålla och skydda det i sin helhet för kommande generationer.

Bara i unionens nuvarande 15 medlemsstater finns det 188 platser som är upptagna på Unescos världsarvslista.

Detta enorma kulturarv hotas emellertid ständigt av ökad urbanisering och ökat byggande, under spekulativa omständigheter, på historiska platser. Detta innebär ett allvarligt hot mot de skyddade naturvärdena och man glömmer behovet av att strikt skydda ett unikt arv som är ett av den europeiska identitetens karaktärsdrag.

Nyligen uppmärksammade flera tusentals medborgare, däribland många framträdande europeiska samhälls-och kulturpersonligheter, de spanska myndigheterna på hotet mot klostret San Lorenzo del Escorial, som har varit upptaget på Unescos världsarvslista sedan 1984, till följd av den ökande och oroväckande urbaniseringen i klostrets omgivningar, som är en viktig del av denna plats.

Känner kommissionen till detta allvarliga problem? Kan kommissionen i förekommande fall utan dröjsmål begära information från regeringen i den autonoma regionen Madrid och från centralregeringen?

Är kommissionen beredd att stärka och öka de bindande dragen i tillämpningen av konventionen om skydd av det kultur- och naturhistoriska världsarvet, som samtliga medlemsstater i Europeiska unionen har undertecknat?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(26 september 2003)

Beslut om markanvändning fattas vanligen i enlighet med den nationella lagstiftningen i medlemsstaterna. Enligt direktiv 85/337/EEG (1) krävs dock en miljökonsekvensbedömning för vissa projekt för tätortsbebyggelse, inbegripet affärscentrum och parkeringsytor, om de kan komma att medföra betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering. En miljökonsekvensbedömning måste innehålla en beskrivning av sådan väsentlig miljöpåverkan som projektet kan antas ge upphov till, däribland med hänsyn till det arkitektoniska och arkeologiska kulturarvet. Miljökonsekvensbedömningen måste utföras innan tillstånd ges för projektet och den måste beaktas vid tillståndsgivningen.

Om det finns uppgifter som talar för att direktivet inte tillämpas korrekt i detta fall kan dessa vidarebefordras till kommissionen.

När det gäller artikel 151 i EG-fördraget bemyndigas gemenskapen genom denna endast att främja samarbete mellan medlemsstaterna och vid behov att stödja och komplettera deras åtgärder för att bevara och värna om kulturarv av europeisk betydelse. Varken gemenskapen eller kommissionen har enligt denna artikel några befogenheter att ingripa mot en medlemsstat i fråga om dess inställning till en särskild plats. Av samma orsak är kommissionen inte part i Unescokonventionen om skydd för världens natur- och kulturarv, och kommissionen kan därför inte spela någon roll i fråga om tillämpningen av den, utan detta ansvar ligger uteslutande hos de medlemsstater som ratificerat konventionen.

---

(1)  Rådets direktiv av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 175, 5.7.1985, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997, EGT L 73, 14.3.1997.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/101 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/101

---

(2004/C 70 E/102)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2457/03

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(23 juli 2003)

Ämne:   Irländska staten hindrar konkurrensen på elmarknaden

Den 9 juli tillkännagav irländska staten att det tilldelats kontrakt för köp av el från förnybara källor inom ramen för stödsystemet AER av typen anbudsförfarande baserat på konkurrens, om vilket kommissionen tidigare förklarat att det är en form av statligt stöd som kommissionen inte avser invända mot. Den som i första hand kommit att dra nytta av detta är ett dotterbolag till det statliga kraftbolaget ESB. ESB:s konsortium Kish har fått sig tilldelat 100 procent av kontrakten på vindkraftverk till havs.

Instämmer kommissionen med att sådana kontraktstilldelningar är ett hinder mot liberaliseringen av marknaden, i ett läge där ESB redan kontrollerar 88 procent av Irlands elproduktion och dessutom äger överföringsnätet, vartill kommer att de motverkar både statens och ESB:s utfästelser om att minska sin andel till omkring 60 procent?

Instämmer kommissionen med att det snedvrider marknaden att ESB i balansräkningen får anvisa stora mängder kapital till sina dotterbolag så att dessa kan ta lägre priser än företag som drivs på affärsmässiga grunder samt att det också strider mot principen om att det skall råda en faktisk åtskillnad mellan dessa företag, något som tillsynsmyndigheten för energifrågor av allt att döma inte utfärdat tillräckliga föreskrifter för?

Tycker kommissionen det är riktigt att irländska staten ger sådant här stöd åt bolag i vilka staten själv äger den överväldigande majoriteten andelar, i all synnerhet som staten har planer på att i sinom tid placera dessa ägarandelar på marknaden?

Ändrar det här på kommissionens slutsats i fråga om godkännande av statligt stöd, nämligen att det inte förekommit något statligt stöd till ESB?

Hur går det här ihop med direktivet om offentlig upphandling vad beträffar deltagande från samhällsägda företags sida?

Tänker kommissionen nu anmoda irländska staten att omedelbart upphöra med att tilldela kontrakt till ESB och dess partner medan kommissionen utreder dessa frågor?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(15 september 2003)

Kommissionens beslut om den statliga stödordningen enligt Electricity Regulation Act (ERA) (1) uppställer inga villkor för anbudsgivarna. Syftet med stödordningen är att öka andelen el som produceras med förnybara energikällor i Irland, och det finns ingenting som hindrar att dotterbolag till företaget Electricity Supply Board (ESB) bidrar till denna ökning, så länge de uppfyller kraven för att tilldelas kontrakt. Man bör också komma ihåg att artikel 9.1 b i det direktiv som gäller för den aktuella sektorn (93/38/EEG (2)) innehåller ett särskilt undantag för leverans av energi: ”Detta direktiv gäller inte kontrakt (...) som upphandlande enheter (...) tilldelar på leverans av energi eller av bränslen avsedda för energiproduktion”. EBS hör till de upphandlande enheter som räknas upp i direktiv 93/38/EEG.

Kommissionen konstaterar vidare att det faktum att ESB ökar sin kapacitet att producera el från förnybara energikällor inte är oförenligt med att företaget minskar sin totala elproduktion i Irland, eftersom minskningen kan bero på att ESB dragit ner sin kapacitet att producera el från konventionella energikällor.

Kommissionen anser att det står den irländska staten fritt att i egenskap av majoritetsägare i ESB förvalta företagets kapital på det sätt som den anser lämpligt, så länge staten handlar i överensstämmelse med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. I det aktuella fallet har kommissionen inte någon uppgift som tyder på att ESB:s dotterbolag får stöd från moderbolaget, till exempel genom tjänster som tillhandahålls till under marknadspriset.

Kommissionen har alltså inte för avsikt att ändra sitt beslut och utesluta ESB:s dotterbolag från ERA-stödordningen.

Kommissionens beslut utesluter inte att de utvalda producenterna av grön el, och därmed även vissa av ESB:s dotterbolag, verkligen mottar statligt stöd. Beslutet innebär bara att ESB, i egenskap av mottagare av ersättning från staten som företaget sedan helt överför på de utvalda producenterna av grön el, inte själv mottar sådant stöd som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Kommissionens inställning påverkas således inte av de uppgifter som parlamentsledamoten har lämnat.

Mot bakgrund av ovanstående avser kommissionen inte ingripa i fråga om tilldelningen av kontrakt till ESB eller dess samarbetspartner.

---

(1)  Kommissionens beslut i ärende N 553/01, EGT C 45, 19.2.2002.

(2)  Rådets direktiv 93/38/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av upphandlingsförfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna, EGT L 199, 9.8.1993; svensk specialutgåva, område 6, volym 4, s. 177.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/102 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/102

---

(2004/C 70 E/103)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2463/03

från Professor Sir Neil MacCormick (Verts/ALE) till kommissionen

(23 juli 2003)

Ämne:   Underåriga EU-medborgare

Kan kommissionen uttala sig om underåriga EU-medborgares rättigheter i fråga om bosättning inom unionen? Om en underårig EU-medborgare har föräldrar, som inte själva är EU-medborgare, förefaller det som om den underåriga EU-medborgaren inte har någon rätt till bosättning inom unionen. Orsaken till detta är att denna rätt inte gäller för tredjelandsmedborgare som är föräldrar till underåriga EU-medborgare. Anser kommissionen att detta är en korrekt beskrivning av situationen och, om så är fallet, anser kommissionen i så fall inte att förhållandet i dagens läge strider mot artikel 24.3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(25 september 2003)

En underårig unionsmedborgare har rätt att bosätta sig i en annan medlemsstat om han eller hon uppfyller EG-rättens villkor för rätten till bosättning, nämligen att ha en inkomst (som anställd eller egenföretagare), vara student eller ha tillräckliga ekonomiska tillgångar samt sjukförsäkring.

Enligt EG-rätten utsträcks unionsmedborgares rätt till bosättning, utom för studenter, även till en partner som är beroende av unionsmedborgaren, oavsett nationalitet. I fråga om underåriga barn är detta vanligen inte fallet, eftersom barnet vanligen är beroende av föräldrarna.

Men om det underåriga barnet uppfyller de ovannämnda villkoren för rätt till bosättning och föräldrarna är ekonomiskt beroende av barnet skulle föräldrarna få rätt till bosättning enligt EG-rätten.

I en dom av den 17 september 2002 i mål C-413/99, Baumbast och R. mot Secretary of State for the Home Department, REG 2002 s. I-07091, bekräftade EG-domstolen principen att EG-rättens bestämmelser om fri rörlighet för personer ”måste tolkas mot bakgrund av rätten till skydd för familjelivet enligt artikel 8 EMRK, vilken är en av de grundläggande rättigheter som enligt domstolens fasta praxis är en del av gemenskapsrätten”.

Domstolen ansåg att ett barn har rätt att bosätta sig i en medlemsstat för att erhålla tillträde till dess allmänna skolor enligt artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (1) och att bestämmelsen då, för att inte förlora sin effekt, måste tolkas så att den förälder som har daglig omvårdnad om barnet, oavsett nationalitet, har rätt att bo tillsammans med barnet för att det skall kunna utnyttja sin rätt till utbildning, även om föräldrarna under vistelsen i värdlandet har skilt sig eller den förälder som är unionsmedborgare inte längre är att anse som migrerande arbetstagare i medlemsstaten.

Av domen framgår att den förälder som har faktisk vårdnad om barnet, oavsett nationalitet, även om han eller hon inte längre är yrkesverksam i mottagarlandet, har rätt att uppehålla sig där och inte kan tvingas att visa att han eller hon har tillräckliga medel eller sjukförsäkring eftersom rätten till bosättning inte följer av rådets direktiv 90/364/EEG av den 28 juni 1990 om rätt till bosättning (2) utan av artikel 12 i förordning (EEG) nr 1612/68, som inte ställer några sådana krav.

Ett annat intressant ärende avseende föräldrars och underåriga barna rättigheter prövas just nu av EG-domstolen (mål C-200/02 Chen). Målet avser rätt till bosättning för en kinesisk mor till ett flickebarn med irländskt medborgarskap. Den kinesiska modern födde sitt barn i Irland för att det skulle få irländsk nationalitet. Mor och dotter flyttade sedan till Förenade kungariket där den kinesiska mamman begärde uppehållstillstånd enligt EG-rätten. EG-domstolen skall pröva om modern kan erhålla sådan rätt till bosättning via sitt barn, även om barnet inte uppfyller kraven för bosättning och modern inte är ekonomiskt beroende av henne (barnet i ärendet är beroende av sin mor). EG-domstolens svar kommer att förtydliga frågan.

---

(1)  EGT L 257, 19.10.1968.

(2)  EGT L 180, 13.7.1990.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/103 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/103

---

(2004/C 70 E/104)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2467/03

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(24 juli 2003)

Ämne:   Digitala färdskrivare: Rättelser i bilaga 1 B

Den 16 december 2002 hölls det i Bryssel ett sammanträde mellan kommissionen och tillverkare av färdskrivare och färdskrivarkort. Vid detta sammanträde framhölls det att ett antal fel hade smugit sig in i texten till bilaga 1 B under den tid som gått från och med att den framlagts för offentliggörande av kommissionen och till dess att den offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Trots att felen verkade små var de ändå så pass allvarliga att typgodkännanden inte kunde beviljas innan felen rättats till. Den 26 juni 2003 hölls ett sammanträde om färdskrivare av kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen och då gjordes det en översyn av felen och lades fram förslag till rättelser. Kommissionen framhöll vid detta sammanträde att rättelserna troligen skulle komma att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning i september 2003.

Trots att det är helt på sin plats att utföra test inför typgodkännande utgående från krav som ännu inte offentliggjorts hör det till sedvanlig rättspraxis att intyg om typgodkännande utfärdas endast utgående från en officiellt offentliggjord text.

Kan kommissionen bekräfta att så är fallet här? Med andra ord: godhetsfullt bekräfta att intyg om typgodkännande kommer att utfärdas endast efter det att den text som tjänar som grundval för typgodkännandet har offentliggjorts?

I händelse av att kommissionen inte kan bekräfta denna tolkning: kan kommissionen då benägnast ange vilken rättslig grund den haft för en annan tolkning?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(29 september 2003)

Den 26 juni 2003 föreslog kommissionen vid ett sammanträde med CATP (färdskrivarkommittén) ett antal rättelser av bilaga 1 B (1). Kommittén godkände enhälligt dessa rättelser.

Kopior av de godkända rättelserna skickades till kommitténs ledamöter, industrin och andra berörda parter för att förbereda typgodkännandet av färdskrivarutrustning och färdskrivarkort.

Samtidigt kommer kommissionen att förbereda antagandet och offentliggörandet av ändringarna. De förväntas offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning under oktober eller november 2003.

Det bör påpekas att det skall gå minst fyra månader mellan utfärdandet av de första provisoriska driftskompatibilitetscertifikaten och utfärdandet av de slutgiltiga certifikaten. Det är endast tillverkare som innehar slutgiltiga certifikat (plus ett säkerhetscertifikat och ett funktionscertifikat) som kan ansöka om typgodkännandecertifikat. De första driftskompatibilitetstesterna förväntas inledas snart och när de slutförts kan tillverkarna ansöka om typgodkännandecertifikat. Därmed kommer medlemsstaternas myndigheter att kunna utfärda typgodkodkännandecertifikat på grundval av texten i bilaga 1 B, inbegripet rättelserna, i den lydelse som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

---

(1)  Bilaga 1 B till kommissionens förordning (EG) nr 1360/2002 av den 13 juni 2002 om anpassning för sjunde gången till den tekniska utvecklingen av rådets förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter, EGT L 207, 5.8.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/104 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/104

---

(2004/C 70 E/105)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2469/03

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(24 juli 2003)

Ämne:   Digitala färdskrivare: reviderade tidsfrister för införandet

I artikel 2.3 i förordning (EG) nr 2135/98 (1) står följande:

| | Om det tolv månader efter dagen för offentliggörandet av den i punkt 1 nämnda rättsakten inte har beviljats något EG-typgodkännande för en färdskrivare som överensstämmer med föreskrifterna i bilaga 1 B i nämnda förordning, skall kommissionen förelägga rådet ett förslag om att förlänga de i punkterna 1 och 2 föreskrivna fristerna. |
| --- | --- |

Om det tolv månader efter dagen för offentliggörandet av den i punkt 1 nämnda rättsakten inte har beviljats något EG-typgodkännande för en färdskrivare som överensstämmer med föreskrifterna i bilaga 1 B i nämnda förordning, skall kommissionen förelägga rådet ett förslag om att förlänga de i punkterna 1 och 2 föreskrivna fristerna.

Förutsatt att det går att få bekräftelse av det slag som efterlystes i fråga E-2468/03 syftar ”den i punkt 1 nämnda rättsakten” på förordning (EG) nr 1360/2002 (2) och uttrycket ”tolv månader efter dagen för offentliggörandet av den i punkt 1 nämnda rättsakten” kommer då att syfta på den 5 augusti 2003.

Enligt krav 291 i bilaga 1 B måste det gå minst fyra månader från det att ett provisoriskt intyg om driftskompatibilitet utfärdats till det att ett slutligt intyg utfärdas. Om det förhåller sig så (vilket från början var meningen) att det intyg om driftskompatibilitet som behövdes enligt krav 271 i bilaga 1 B är ett slutligt intyg (krav 292), då kan sådana intyg utfärdas senast den 5 augusti 2003 endast under förutsättning att motsvarande provisoriska intyg utfärdats före den 5 april 2003. Det är helt uppenbart att inget sådant provisoriskt intyg om driftskompatibilitet utfärdats före den 5 juli 2003 och ännu mindre före den 5 april.

Den viktigaste uppgiften för en färdskrivare, antingen den är digital eller analog, är att i juridiskt giltig form föra bok över förarnas verksamhet. Det är väl ändå otänkbart att den juridiska giltigheten hos de uppgifter som registrerats av digitala färdskrivare skulle komma att ifrågasättas till följd av att det inte förfarits juridiskt korrekt i samband med att dessa färdskrivare infördes.

Kan kommissionen bekräfta sin avsikt att uppfylla kraven i artikel 2.3 i förordning (EG) nr 2135/98? Kan kommissionen ge besked om när den tänker ”förelägga rådet ett förslag om att förlänga de i punkterna 1 och 2 föreskrivna fristerna [i förordning (EG) nr 2135/98]”?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 september 2003)

Nyligen inträffade olyckor med bussar och lastbilar har visat att det på den allt mer konkurrensutsatta vägtransportmarknaden finns trängande behov av tillförlitlig utrustning, som inte kan manipuleras, för kontroll av körtid och viloperioder inom vägtransporten. Därför är kommissionen mycket angelägen om att se ett snabbt införande av den digitala färdskrivaren.

Även om de första godkända digitala färdskrivarna och smarta korten först dök upp den 5 augusti 2003 förväntas de första typgodkännandena i slutet av innevarande år (2003).

Med tanke på att typgodkännandena förväntas inom bara någon månad skulle införandet av digitala färdskrivare sannolikt försenas kraftigt om kommissionen lade fram ett förslag om förlängning av genomförandetidsfristen inom ramen för medbeslutandeförfarandet. Med tanke på det allmänt förekommande missbruket av dagens analoga färdskrivare och de negativa följder detta får för vägsäkerheten är det viktigt att den digitala färdskrivaren införs så snart som möjligt. Därför har kommissionen för avsikt att bedöma situationen senare under året (2003), när de första typgodkännandena förväntas utfärdas.

Under tiden skall de gällande genomförandetidsfristerna för utfärdandet av färdskrivarblad och utrustning av nya bussar och lastbilar med digitala färdskrivare enligt rådets förordning (EG) nr 2135/98 (3) inte ändras.

---

(1)  EGT L 274, 9.10.1998, s. 1.

(2)  EGT L 207, 5.8.2002, s. 1.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 2135/98 av den 24 september 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter och direktiv 88/599/EEG om enhetligt förfarande vid kontroll av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/105 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/105

---

(2004/C 70 E/106)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2470/03

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(24 juli 2003)

Ämne:   Digitala färdskrivare: Typgodkännande

Kraven för typgodkännande ingår i kapitel VIII i bilaga 1 B i förordning (EEG) nr 3821/85 (1), i dess lydelse enligt förordning (EG) nr 1360/2002 (2) — ”Typgodkännande för färdskrivare och färdskrivarkort”.

I krav 271 i detta kapitel står följande:

| | Medlemsstaternas myndigheter för typgodkännande får inte bevilja något intyg om typgodkännande i enlighet med artikel 5 i denna förordning om de inte har






  — | ett säkerhetsintyg, |
| --- | --- | --- |

Medlemsstaternas myndigheter för typgodkännande får inte bevilja något intyg om typgodkännande i enlighet med artikel 5 i denna förordning om de inte har

—

ett säkerhetsintyg,

| — | ett funktionsintyg, och |
| --- | --- |

—

ett funktionsintyg, och

| — | ett intyg om driftskompatibilitet |
| --- | --- |

—

ett intyg om driftskompatibilitet

för den färdskrivare eller det färdskrivarkort som är föremål för ansökan om typgodkännande.

I avdelning 6 i detta kapitel fastställs det i krav 291 och 292 ett ”Undantagsförfarande: De första intygen om driftskompatibilitet”. Där står följande:

| | Inom fyra månader efter det att en första uppsättning färdskrivare och färdskrivarkort (...) har intygats vara driftskompatibla, skall alla utfärdade intyg om driftskompatibilitet (...), anses vara provisoriska. Om alla berörda produkter vid utgången av denna [fyramånaders]period är ömsesidigt driftskompatibla, skall alla motsvarande intyg om driftskompatibilitet bli slutliga. |
| --- | --- |

Inom fyra månader efter det att en första uppsättning färdskrivare och färdskrivarkort (...) har intygats vara driftskompatibla, skall alla utfärdade intyg om driftskompatibilitet (...), anses vara provisoriska. Om alla berörda produkter vid utgången av denna [fyramånaders]period är ömsesidigt driftskompatibla, skall alla motsvarande intyg om driftskompatibilitet bli slutliga.

Kan kommissionen bekräfta att, i fråga om det första intyget om driftskompatibilitet som skall utfärdas, det i krav 271 åsyftade intyget om driftskompatibilitet är ett slutligt intyg av det slag som avses i krav 292 och inte ett provisoriskt intyg av det slag som avses i krav 291?

Om kommissionen inte kan bekräfta att det behövs ett slutligt intyg om driftskompatibilitet innan det första typgodkännandeintyget eller de första typgodkännandeintygen utfärdas, kan kommissionen då förklara hur det är meningen att ”undantagsförfarandet” skall tolkas?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 september 2003)

Enligt punkt 1.1 i tillägg 9 till bilaga 1 B till kommissionens förordning (EG) nr 1360/2002 av den 13 juni 2002 om anpassning för sjunde gången till den tekniska utvecklingen av rådets förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter, bygger EG:s typgodkännande av färdskrivare och färdskrivarkort på en säkerhetscertifiering, en funktionscertifiering och en certifiering av driftskompatibiliteten.

I kapitel VIII i bilaga 1 B beskrivs förfarandet för certifiering av driftskompatibiliteten. Syftet med detta kapitel är att se till att alla registrerade färdskrivare och färdskrivarkort är helt driftskompatibla samt att konkurrens på lika villkor råder mellan tillverkare. Fullständig driftskompatibilitet kan inte säkerställas förrän slutliga driftskompatibilitetscertifikat utfärdats.

Enligt driftskompatibilitetsförfarandet inleds tester så fort det ansvariga laboratoriet registrerat ansökningarna för de första färdskrivarna och färdskrivarkorten. Upp till fyra månader efter det att det första paret certifierats som driftskompatibelt skall varje certifikat som utfärdas, inbegripet de första, betraktas som provisoriska. Om alla produkter vid denna periods utgång är ömsesidigt driftskompatibla skall alla provisoriska certifikat bli slutgiltiga. Om driftskompatibilitetsfel konstateras under denna period skall emellertid laboratoriet uppmana tillverkarna till ändringar. Sökandet efter lösningar skall pågå i högst två månader.

Enligt bestämmelserna i kapitel VIII i bilaga 1 B kan tillverkare åläggas att göra ändringar om inte förfarandet för certifiering av driftskompatibilitet har slutförts. Under denna period betraktas alla driftskompatibilitetscertifikat som provisoriska. Mot bakgrund av att ändringar under denna period kan föreskrivas och fullständig driftskompatibilitet därmed inte kan säkerställas skall inga produkter saluföras. Typgodkännandet skall därför endast beviljas på grundval av ett slutgiltigt driftskompatibilitetscertifikat.

---

(1)  EGT L 370, 31.12.1985, s. 8.

(2)  EGT L 207, 5.8.2002, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/106 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/106

---

(2004/C 70 E/107)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2472/03

från Marie Isler Béguin (Verts/ALE), Charles Tannock (PPE-DE), Alima Boumediene-Thiery (Verts/ALE), Patsy Sörensen (Verts/ALE) och Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till rådet

(24 juli 2003)

Ämne:   Regionerna invid de yttre gränserna i ett utvidgat EU

EU:s pågående utvidgning österut kommer nu inom kort att leda till att den politiska, ekonomiska och sociala helhet som EU representerar får nya gränser utåt, i och med att unionens harmonisering, skydd och övergångsstöd kommer att omfatta staterna i Centraleuropa och de baltiska staterna, som nu är kandidater för anslutning.

Regionerna invid medlemsstaternas östgränser (1), liksom sedermera kandidatländerna, vilka alla är särskilt utsatta för den ekonomiska utjämning som berört hela världsdelen i takt med de på varandra följande utvidgningarna av EU, har kunnat dra nytta av program och bidrag som enkom varit inriktade på att förebygga och dämpa rubbningar i balansen och socioekonomiska återverkningar innanför deras gränser. I de europeiska stater som är grannar till detta utvidgade EU, såsom Vitryssland, Moldavien och Ukraina, står gränstrakterna i väster, i ekonomiskt hänseende och vad de interregionala kontakterna beträffar, i ett nära och livsviktigt beroendeförhållande till sina många partner väster om gränsen. Dessa tre östeuropeiska stater utgör delar av vår världsdels historia och identitet och i Moldavien och Vitryssland har de föregående regeringarna uttryckt sin vilja att gå med i EU, något som också är en prioritet för Ukrainas regering. De berörs direkt och på alla nivåer av konsekvenserna av unionens utvidgning.

Den 11 februari 2003 antog Europaparlamentet ett förslag till betänkande från Pedro Marset Campos om förbindelserna mellan Europeiska unionen och Vitryssland: perspektiven på ett framtida partnerskap, där kommissionen uppmanades ”att förebygga varje form av ekonomisk och social ruptur vid det utvidgade EU:s blivande östgräns och att begränsa smuggling och invandring, samt att för de västra regionerna i de nya grannländerna i öster, dvs. Ukraina, Vitryssland och Moldavien, fastställa gemenskapsprogram och ekonomiska stöd av samma omfattning som de som redan gäller för de östra regionerna i de intilliggande kandidatländerna”.

| 1. | Vilka program för återskapande av balansen mellan regionerna tänker rådet genomföra till stöd för en symmetrisk social och ekonomisk utveckling på ömse sidor om sin kommande östgräns, för att förebygga uppkomsten av en klyfta mellan å ena sidan sina nya medlemsstater och å andra sidan Ukraina, Vitryssland och Moldavien? |
| --- | --- |

1.

Vilka program för återskapande av balansen mellan regionerna tänker rådet genomföra till stöd för en symmetrisk social och ekonomisk utveckling på ömse sidor om sin kommande östgräns, för att förebygga uppkomsten av en klyfta mellan å ena sidan sina nya medlemsstater och å andra sidan Ukraina, Vitryssland och Moldavien?

| 2. | Vilka förebyggande åtgärder avser rådet vidta för att inte den gränsöverskridande handeln utmed denna östgräns skall bli lidande? I Ukraina svarar denna handel för en tredjedel av importen, ger 20 procent av befolkningen dess uppehälle och hotas direkt av att viseringar införts den 1 juni i år. |
| --- | --- |

2.

Vilka förebyggande åtgärder avser rådet vidta för att inte den gränsöverskridande handeln utmed denna östgräns skall bli lidande? I Ukraina svarar denna handel för en tredjedel av importen, ger 20 procent av befolkningen dess uppehälle och hotas direkt av att viseringar införts den 1 juni i år.

| 3. | Tycker inte rådet att gemenskapens program Phare och Tacis, liksom också Interreg och Phare-CBC, måste samordnas på bästa möjliga sätt eller rentav på nytt för att de tidigare socioekonomiska banden mellan kandidatländerna och partnerländerna i Östeuropa skall kunna främjas och fortbestå? |
| --- | --- |

3.

Tycker inte rådet att gemenskapens program Phare och Tacis, liksom också Interreg och Phare-CBC, måste samordnas på bästa möjliga sätt eller rentav på nytt för att de tidigare socioekonomiska banden mellan kandidatländerna och partnerländerna i Östeuropa skall kunna främjas och fortbestå?

Svar

(5 december 2003)

Europeiska rådet i Thessaloniki bekräftade EU:s åtaganden mot sina grannar, vilkas stabilitet och välstånd oupplösligt hänger samman med unionens, och såg fram mot rådets och kommissionens kommande arbete på att sätta samman de olika delarna av närområdespolitiken. Europeiska rådet godkände också slutsatserna om Ett utvidgat Europa — Nytt grannskap, antagna av rådet den 16 juni.

För att genomföra slutsatserna av den 16 juni 2003 uppmanade rådet kommissionen att lägga fram förslag till handlingsplaner från 2004 och framåt för samtliga berörda länder, utreda åtgärder för bättre samverkan mellan olika aktuella instrument för stöd till gränsområdena samt redovisa ett meddelande om ett eventuellt nytt grannskapsinstrument. Den 1 juli antog kommissionen meddelandet På väg mot ett nytt grannskapsinstrument, som ligger till grund för utarbetandet av instrument på detta område och som syftar till ökat gränsöverskridande och regionalt/transnationellt samarbete vid unionens yttre gränser.

För närvarande håller rådets berörda organ på att ta ställning till möjliga åtgärder under perioden 2004-2006 som syftar till att väsentligt förbättra samordningen mellan de olika aktuella finansieringsinstrumenten, samtidigt som de fullföljer sina åtaganden och skyldigheter under den nuvarande programperioden fram till utgången av 2006. Dessa åtgärder bör bygga på gällande lagstiftning och finansiella ram för samarbete över gränserna som Interreg, Phare-CBC, Tacis-CBC, Cards och Meda. För perioden efter 2006 kommer diskussionerna att fortsätta om de olika alternativ som kommissionen beskrev i sitt meddelande, däribland inrättandet av ett enda grannskapsinstrument.

---

(1)  En åtgärdsplan för regioner som gränsar till de anslutande länderna antogs den 25 juli 2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/108 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/108

---

(2004/C 70 E/108)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2475/03

från Glenys Kinnock (PSE) till rådet

(24 juli 2003)

Ämne:   Burma

EU:s sanktioner mot Burma har nyligen utvidgats. Antalet personer som är utsatta för visumförbud har ökat och tillgångar har frusits. Skulle kommissionen kunna upplysa om huruvida dessa åtgärder innebär att sanktionerna skärpts och vilka effekter dessa sanktioner förväntas kunna få på den burmesiska regimen?

Svar

(5 december 2003)

| 1. | Den 16 juni 2003 diskuterade rådet den senaste utvecklingen i Burma/Myanmar och uttryckte fortsatt djup oro över händelserna den 30 maj 2003 och den fortskridande försämringen av den allmänna situationen. Rådet uppmanade de burmesiska myndigheterna att omedelbart frige Daw Aung San Suu Kyi liksom andra medlemmar av Nationella förbundet för demokrati (NLD), samt öppna NLD:s kontor och universiteten runtom i landet på nytt igen. |
| --- | --- |

1.

Den 16 juni 2003 diskuterade rådet den senaste utvecklingen i Burma/Myanmar och uttryckte fortsatt djup oro över händelserna den 30 maj 2003 och den fortskridande försämringen av den allmänna situationen. Rådet uppmanade de burmesiska myndigheterna att omedelbart frige Daw Aung San Suu Kyi liksom andra medlemmar av Nationella förbundet för demokrati (NLD), samt öppna NLD:s kontor och universiteten runtom i landet på nytt igen.

| 2. | För att på nytt få igång en nationell försoningsprocess och övergång till demokrati i Burma/Myanmar, uppmanade rådet myndigheterna att inleda en omfattande och meningsfull politisk dialog med NLD samt med andra politiska grupper. Rådet upprepade sin vädjan till Burma att respektera sina löften om att frige alla politiska fångar och uttryckte sin djupa oro över den konstaterade ökningen av arresteringar på politiska grunder. |
| --- | --- |

2.

För att på nytt få igång en nationell försoningsprocess och övergång till demokrati i Burma/Myanmar, uppmanade rådet myndigheterna att inleda en omfattande och meningsfull politisk dialog med NLD samt med andra politiska grupper. Rådet upprepade sin vädjan till Burma att respektera sina löften om att frige alla politiska fångar och uttryckte sin djupa oro över den konstaterade ökningen av arresteringar på politiska grunder.

| 3. | I linje med sitt åtagande att reagera i proportion till händelserna i Burma/Myanmar och mot bakgrund av den allvarliga försämringen av situationen i landet, beslutade rådet den 16 juni 2003 att utan dröjsmål genomföra de utvidgade sanktioner som den ärade parlamentsledamoten nämner. Dessa var ursprungligen tänkta att träda i kraft i oktober 2003. |
| --- | --- |

3.

I linje med sitt åtagande att reagera i proportion till händelserna i Burma/Myanmar och mot bakgrund av den allvarliga försämringen av situationen i landet, beslutade rådet den 16 juni 2003 att utan dröjsmål genomföra de utvidgade sanktioner som den ärade parlamentsledamoten nämner. Dessa var ursprungligen tänkta att träda i kraft i oktober 2003.

| 4. | Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att också rikta sin fråga till kommissionen som för närvarande bedömer effekten av alla nuvarande sanktioner mot den burmesiska regimen. |
| --- | --- |

4.

Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att också rikta sin fråga till kommissionen som för närvarande bedömer effekten av alla nuvarande sanktioner mot den burmesiska regimen.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/108 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/108

---

(2004/C 70 E/109)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2480/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(24 juli 2003)

Ämne:   Konserverad tonfisk från Thailand, Filippinerna och Indonesien

I vissa framställningsformer av tonfiskkonserver från Thailand, Filippinerna och Indonesien ingår hydrolyserade proteiner som ökar nettovikten på produkten. Denna praxis skulle därför kunna innebära att konsumenten bedras eftersom de förädlingsföretag inom gemenskapen som tillverkar sådana tonfiskkonserver inte använder proteiner vid framställningen.

Anser inte kommissionen att användningen av detta protein vid framställningen av dessa konserver och importen till EU av dessa konserver skulle kunna innebära att såväl konsumenterna som gemenskapens industri bedras?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 september 2003)

I rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter (1), fastställs vilken behandling för fiskprodukter som är tillåten och vilka förfaranden som ska följas för att få godkänna nya behandlingsformer.

Enligt direktivet är det inte tillåtet att använda ämnen som binder vatten, t.ex. hydrolyserade proteiner, i fiskprodukter.

Det är medlemsstaterna själva som har ansvaret för veterinärkontrollen vid import, och det är också deras ansvar att kontrollera att de fiskprodukter som importeras från tredje land inte innehåller några hydrolyserade proteiner, samt att vidta lämpliga åtgärder (t.ex. att skicka tillbaka sändningen till ursprungslandet).

---

(1)  EGT L 268, 24.9.1991.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/109 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/109

---

(2004/C 70 E/110)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2518/03

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Transatlantiskt samarbete för skydd av biologisk mångfald

Den 25 juni antog Kanada, Mexiko och USA en långsiktig strategi för nordamerikanskt samarbete för bevarande av biologisk mångfald. I meddelandet ”Åtgärdsplan för biologisk mångfald” (1)), anger kommissionen att det behövs insatser för att skapa bättre samverkan mellan olika initiativ i internationella forum vad gäller klimatförändring, ozonskiktets uttunning och öknarnas tillväxt, detta för att undvika dubbelarbete, särskilt vad gäller rapporter om förfaranden och att identifiera interaktion mellan CBD (konventionen om biologisk mångfald) och aktiviteter inom andra avtal för att optimera möjligheterna till synergi.

| 1. | Instämmer kommissionen med mig i att Naftas beslut ger ett utmärkt tillfälle att förbättra transatlantiskt samarbete om bevarande av biologisk mångfald? |
| --- | --- |

1.

Instämmer kommissionen med mig i att Naftas beslut ger ett utmärkt tillfälle att förbättra transatlantiskt samarbete om bevarande av biologisk mångfald?

| 2. | Kan kommissionen ange om och hur den avser att intensifiera det transatlantiska samarbete inom detta område? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen ange om och hur den avser att intensifiera det transatlantiska samarbete inom detta område?

| 3. | Ämnar kommissionen utveckla indikatorer på biologisk mångfald i samverkan med Nafta-länderna? |
| --- | --- |

3.

Ämnar kommissionen utveckla indikatorer på biologisk mångfald i samverkan med Nafta-länderna?

Naftaländerna antog också en resolution om utveckling av indikatorer på barnhälsa och miljö i Nordamerika.

| 4. | Hur överlappar den resolutionen med den europeiska strategin för miljö och hälsa? |
| --- | --- |

4.

Hur överlappar den resolutionen med den europeiska strategin för miljö och hälsa?

| 5. | Ser kommissionen utrymme för transatlantiskt samarbete om utveckling av indikatorer på barnhälsa och miljö? |
| --- | --- |

5.

Ser kommissionen utrymme för transatlantiskt samarbete om utveckling av indikatorer på barnhälsa och miljö?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 september 2003)

| 1. | och 2. Kommissionen välkomnar att den långsiktiga strategin för nordamerikanskt samarbete för bevarande av biologiskt mångfald nyligen antogs. Kommissionen anser att konventionen om biologisk mångfald (Convention on Biological Diversity (CBD)) är det viktigaste forumet för internationellt samarbete om bevarande och hållbar användning av biologisk mångfald. För närvarande har CBD 187 parter, däribland gemenskapen, samtliga medlemsstater, anslutningsländerna, Mexico och Kanada. Förenta staterna har ännu inte ratificerat CBD.
  Kommissionen har alltid stött regional tillämpning av CBD och har lång erfarenhet på området, både på unionsnivå (se bland annat unionens strategi för biologisk mångfald (2) och åtgärdsplaner (3)) och på alleuropeisk nivå inom ramen för Europarådets alleuropeiska strategi för biologisk mångfald och landskap samt inom konferenserna för Europas miljö.
  Kommissionen är i princip villig att dela med sig av sina erfarenheter med den nordamerikanska kommissionen för miljösamarbete inom ramen för det pågående transatlantiska samarbetet. |
| --- | --- |

1.

och 2. Kommissionen välkomnar att den långsiktiga strategin för nordamerikanskt samarbete för bevarande av biologiskt mångfald nyligen antogs. Kommissionen anser att konventionen om biologisk mångfald (Convention on Biological Diversity (CBD)) är det viktigaste forumet för internationellt samarbete om bevarande och hållbar användning av biologisk mångfald. För närvarande har CBD 187 parter, däribland gemenskapen, samtliga medlemsstater, anslutningsländerna, Mexico och Kanada. Förenta staterna har ännu inte ratificerat CBD.

Kommissionen har alltid stött regional tillämpning av CBD och har lång erfarenhet på området, både på unionsnivå (se bland annat unionens strategi för biologisk mångfald (2) och åtgärdsplaner (3)) och på alleuropeisk nivå inom ramen för Europarådets alleuropeiska strategi för biologisk mångfald och landskap samt inom konferenserna för Europas miljö.

Kommissionen är i princip villig att dela med sig av sina erfarenheter med den nordamerikanska kommissionen för miljösamarbete inom ramen för det pågående transatlantiska samarbetet.

| 3. | I enlighet med vad som anges i sjätte miljöhandlingsprogrammet bidrar kommissionen aktivt till utvecklingen av indikatorer för biologisk mångfald. Exempelvis arbetar kommissionen tillsammans med Europeiska miljöbyrån med ett projekt som rör tillämpningsindikatorer för biologisk mångfald (Biodiversity Implementation Indicators (Bio-IMPs)) som syftar till att man skall utveckla och testa tillämpningsindikatorer för biologisk mångfald för gemenskapen inom ramen för CBD-kraven (4). Inom projektet sker internationellt samarbete genom den internationella arbetsgruppen för biologisk mångfald och övervakningsindikatorer (International Working Group of Biodiversity and Monitoring Indicators (IWG-BioMIN)). Frågan är också föremål för intensiva arbetsinsatser inom ramen för CBD där både europeiska och nordamerikanska experter är inblandade (5). |
| --- | --- |

3.

I enlighet med vad som anges i sjätte miljöhandlingsprogrammet bidrar kommissionen aktivt till utvecklingen av indikatorer för biologisk mångfald. Exempelvis arbetar kommissionen tillsammans med Europeiska miljöbyrån med ett projekt som rör tillämpningsindikatorer för biologisk mångfald (Biodiversity Implementation Indicators (Bio-IMPs)) som syftar till att man skall utveckla och testa tillämpningsindikatorer för biologisk mångfald för gemenskapen inom ramen för CBD-kraven (4). Inom projektet sker internationellt samarbete genom den internationella arbetsgruppen för biologisk mångfald och övervakningsindikatorer (International Working Group of Biodiversity and Monitoring Indicators (IWG-BioMIN)). Frågan är också föremål för intensiva arbetsinsatser inom ramen för CBD där både europeiska och nordamerikanska experter är inblandade (5).

| 4. | I ”En europeisk strategi för miljö och hälsa” (6), som nyligen antogs, presenteras utvecklingen av harmoniserade miljö- och hälsoindikatorer, utan någon särskild inriktning på indikatorer för barnens miljö och hälsa. |
| --- | --- |

4.

I ”En europeisk strategi för miljö och hälsa” (6), som nyligen antogs, presenteras utvecklingen av harmoniserade miljö- och hälsoindikatorer, utan någon särskild inriktning på indikatorer för barnens miljö och hälsa.

| 5. | Den europeiska strategin för miljö och hälsa är utvecklad för den utvidgade unionen med full medverkan från anslutningsländerna. Mot bakgrund av att situationen i fråga om miljö och hälsa skiljer sig åt mellan Europa och USA, och med tanke på bristen på personal och ekonomiska medel, kan kommissionen för närvarande inte samarbeta aktivt med Nordamerika i den här specifika frågan. Kommissionen har dock som mål att hålla sig informerad om situationen utanför Europa. |
| --- | --- |

5.

Den europeiska strategin för miljö och hälsa är utvecklad för den utvidgade unionen med full medverkan från anslutningsländerna. Mot bakgrund av att situationen i fråga om miljö och hälsa skiljer sig åt mellan Europa och USA, och med tanke på bristen på personal och ekonomiska medel, kan kommissionen för närvarande inte samarbeta aktivt med Nordamerika i den här specifika frågan. Kommissionen har dock som mål att hålla sig informerad om situationen utanför Europa.

---

(1)  KOM(2001) 162 slutlig.

(2)  Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om Europeiska gemenskapens strategi för biologisk mångfald, KOM(98)42slutlig, rådets slutsatser av den 21 juni 1998. Europaparlamentets resolution A4-0347/98.

(3)  Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet — Åtgärdsplaner för biologisk mångfald på områdena bevarande av naturresurser, jordbruk, fiskeri, ekonomiskt samarbete och utveckling, KOM(2001)162 slutlig. Rådets slutsatser av den 18 juni (fiske), 19 juni (jordbruk), 29 oktober (miljö), 8 november (utveckling). Europaparlamentets resolution A5-0063/2002.

(4)  Se http://biodiversity-chm.eea.eu.int/convention/cbd_ec/F1046676334.

(5)  Se http://www.biodiv.org/programmes/cross-cutting/indicators/.

(6)  KOM(2003) 338 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/110 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/110

---

(2004/C 70 E/111)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2533/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till rådet

(29 juli 2003)

Ämne:   Ledamöterna av Europeiska domstolen får påökt

Ledamöterna av Europeiska domstolen har i åratal fått påökt genom att delar av deras löner inte betalas in på konton på deras tjänstgöringsort Luxemburg utan i stället översänds till andra EU-stater så att ledamöterna kan dra nytta av de så kallade korrigeringskoefficienterna. Vid budgetförfarandet för 2003 avlägsnade rådet ur det preliminära budgetförslaget för Europeiska domstolen (budgetpost A-1090) en anmärkning där det stod att korrigeringskoefficienterna skulle tillämpas också på domstolens ledamöter, såsom en ”analog tillämpning av [bestämmelserna i] tjänsteföreskrifterna”.

| 1. | Kan rådet tala om varför rådet låtit denna anmärkning utgå? |
| --- | --- |

1.

Kan rådet tala om varför rådet låtit denna anmärkning utgå?

| 2. | Hur ser rådet på att ledamöterna av domstolen enligt uppgifter från kommissionen (se svaret på min skriftliga fråga P-1508/03 (1)) trots detta överför inkomster på detta sätt, med användning av korrigeringskoefficienter, också under det innevarande budgetåret? Går rådet med på att detta fortsätter? |
| --- | --- |

2.

Hur ser rådet på att ledamöterna av domstolen enligt uppgifter från kommissionen (se svaret på min skriftliga fråga P-1508/03 (1)) trots detta överför inkomster på detta sätt, med användning av korrigeringskoefficienter, också under det innevarande budgetåret? Går rådet med på att detta fortsätter?

| 3. | Hur ser rådet på Kinnocks svar på den ovannämnda skriftliga frågan, enligt vilket det berättigade i själva saken inte påverkas vare sig av denna anmärkning till budgetposten eller av den omständigheten att anmärkningen fått utgå? |
| --- | --- |

3.

Hur ser rådet på Kinnocks svar på den ovannämnda skriftliga frågan, enligt vilket det berättigade i själva saken inte påverkas vare sig av denna anmärkning till budgetposten eller av den omständigheten att anmärkningen fått utgå?

| 4. | Delar rådet den uppfattning som Kinnock givit uttryck för i sitt svar, nämligen att anmärkningar som berör betalningen av utgifter och om vilka det fattats beslut av rådet och parlamentet ur juridisk synvinkel saknar betydelse? |
| --- | --- |

4.

Delar rådet den uppfattning som Kinnock givit uttryck för i sitt svar, nämligen att anmärkningar som berör betalningen av utgifter och om vilka det fattats beslut av rådet och parlamentet ur juridisk synvinkel saknar betydelse?

| 5. | Kan rådet bekräfta att det i gällande förordningar om arvoden till ledamöterna av institutionerna inte står stadgat med ett enda ord om att ledamöterna skulle få använda korrigeringskoefficienter när de överför penningmedel? |
| --- | --- |

5.

Kan rådet bekräfta att det i gällande förordningar om arvoden till ledamöterna av institutionerna inte står stadgat med ett enda ord om att ledamöterna skulle få använda korrigeringskoefficienter när de överför penningmedel?

Svar

(5 december 2003)

Det ämne som den ärade parlamentsledamoten tar upp granskas för närvarande av rådets förberedande organ i avsikt att uppnå en lämplig lösning.

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 83.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/111 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/111

---

(2004/C 70 E/112)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2536/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Resultatet av kompromissen rörande reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken i Portugal

Rådet (jordbruk) av den 25 och 26 juni 2003 nådde ett politiskt avtal om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

I enlighet med de uppgifter som lagts fram av det portugisiska jordbruksministeriet kommer Portugal att få mer än 168 miljoner euro per år. Landet kommer att få 33 miljoner euro i nettoöverföringar till följd av moduleringen. Det resterande beloppet har sin grund i att referenskvoten för mjölk ökas med 50 000 ton och av att 20 miljoner euro fås till följd av ytterligare 90 000 rättigheter för att producera nötkött.

De här uppgifterna har bekräftats av massmedierna.

Jag skulle därför vilja att kommissionen informerade mig om vilken effekt man uppskattat att kompromissen inom den gemensamma jordbrukspolitiken har för Portugal när det gäller

| — | de årliga nettoöverföringarna inom ramen för ”moduleringen”, |
| --- | --- |

—

de årliga nettoöverföringarna inom ramen för ”moduleringen”,

| — | skillnaden av den effekt som man förväntar sig av rådets politiska avtal och kommissionens ursprungliga förslag gällande ”moduleringen”, |
| --- | --- |

—

skillnaden av den effekt som man förväntar sig av rådets politiska avtal och kommissionens ursprungliga förslag gällande ”moduleringen”,

| — | effekten av rådets politiska avtal rörande nötsektorn i Portugal, då det gäller att komma ihåg att man till stor del inte genomfört det tidigare programmet för övergång från åkerbruk till boskapsskötsel. |
| --- | --- |

—

effekten av rådets politiska avtal rörande nötsektorn i Portugal, då det gäller att komma ihåg att man till stor del inte genomfört det tidigare programmet för övergång från åkerbruk till boskapsskötsel.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 september 2003)

Kommissionen har gjort uppskattningen att det enligt kompromissen om GJP-reformen genom moduleringen kommer att skapas resurser på omkring 12 miljoner euro i Portugal. Tillämpning av de överenskomna kriterierna för fördelningen av moduleringsmedlen över EU 15 ger som resultat en skattning av kommissionen som motsvarar de 33 miljoner euro i nettoöverföringar som parlamentsledamoten nämner.

Genom den politiska överenskommelsen i rådet ändrades åtskilliga parametrar för beräkningen av de ekonomiska effekterna av moduleringen, vilket gör det svårt att göra jämförelser med kommissionens ursprungliga förslag. Med det överenskomna paketet bibehölls emellertid den föreslagna nivån på den fria marginalen och genom moduleringen kommer nettomottagarna att få sin ersättning tidigare. Moduleringen kommer dock att uppgå till 5 % om året i stället för 6 % som förslaget var. När det gäller omfördelningen av moduleringsmedlen kommer 20 % att fördelas i den medlemsstat där de har uppkommit och övriga 80 % enligt en fördelningsnyckel som bygger på jordbruksareal, sysselsättning i jordbruket och ett välståndskriterium. Nettoeffekterna av dessa förändringar är att de är till fördel för Portugal inom den nuvarande budgetplanen.

Eftersom det portugisiska programmet för omställning av mark som för närvarande används för jordbruksgrödor till extensiv djurhållning egentligen upphävs när gårdsstödet träder i kraft, kommer Portugal, med hänsyn till särdragen hos sektorn för am- och dikor i medlemsstaten, att få möjlighet genomföra den återstående omställningen. Resultatet blir att bidragen för am- och dikor kommer att ökas till 416 539 djur. Kommissionen kommer att företa en översyn av sin ursprungliga bedömning av effekterna för EU:s jordbruk av 2003 års GJP-reform så snart lagtexterna har antagits av rådet.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/112 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/112

---

(2004/C 70 E/113)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2538/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne:   Förslag till avveckling av den gemensamma jordbrukspolitiken och strukturfonderna — ”den hemliga rapporten”

Enligt den portugisiska tidningen ”Publico” och den franska tidningen ”Le Monde” av den 17 juli 2003 har kommissionens ordförande Romano Prodi vid kommissionens sammanträde den 16 juli 2003 lagt fram en rapport där han föreslår att man skall ”ta” medel från jordbruks- och strukturpolitiken för att finansiera den s.k. Lissabonagendan.

Ordföranden hade beställt denna ”hemliga” rapport för mer än ett år sedan av sina rådgivare, och den har utarbetats under ansvar av Michel Sapir.

De förslag som läggs fram i rapporten har mycket djupgående effekter, framför allt förslaget om att avvika och renationalisera den gemensamma jordbrukspolitiken och strukturpolitiken, vilket strider mot principen om solidaritet mellan medlemsstaterna och den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Jag skulle därför vilja att kommissionen skickade mig rapporten.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(29 september 2003)

Den rapport som parlamentsledamoten hänför sig till är en offentlig rapport och alltså inte hemlig. Den skickades till ordföranden den 17 juli 2003 och ligger sedan dess på kommissionens webbplats (1).

Rapporten har utarbetats av en oberoende expertgrupp. Expertgruppen fick i juli 2002 i uppdrag av kommissionens ordförande att undersöka samtliga EU:s instrument för den ekonomiska politiken, för att väcka en debatt kring förslag som kan komma att läggas fram i framtiden i syfte att säkerställa att det utvidgade Europa uppnår en snabb tillväxt samtidigt som stabiliteten och sammanhållningen bevaras.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/commissioners/prodi/pdf/agenda_for_growing_europe_en.pdf.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/113 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/113

---

(2004/C 70 E/114)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2559/03

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(4 augusti 2003)

Ämne:   Bidrag till djurtransporter

Levande djur som EU exporterar utsätts ofta för långa och plågsamma resor. EU har i flera år stött detta lidande.

Hur länge ämnar kommissionen fortsätta att stödja export av levande djur till Egypten och Libanon?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 september 2003)

Parlamentsledamoten tar på nytt upp en viktig fråga som nyligen har varit föremål för olika åtgärder från kommissionens sida till följd av åtaganden som kommissionen gjorde 2002 inför parlamentet.

Gemenskapen har mycket strikta bestämmelser för djurskydd i allmänhet och i synnerhet vid djurtransporter. För övrigt har kommissionen nyligen antagit förordning (EG) nr 639/2003 (1) som ersätter förordning (EG) nr 615/1998 (2) för att stärka veterinärkontrollerna och påföljderna vid brott mot djurskyddsvillkoren vid export av levande nötkreatur som sker med stöd av exportbidrag. Kontrollerna och villkoren omfattar både avelsdjur och slaktdjur.

Genom antagandet av förordning (EG) nr 118/2003 (3) har kommissionen dessutom avsevärt begränsat bidragen för levande djur och när det gäller slaktdjur endast behållit bidragen för handjur som exporteras till Libanon och Egypten. Dessa båda länder karakteriseras av att produktionen och handeln är starkt påverkade av kulturella och religiösa traditioner. På grund av detta importerar dessa länder endast mycket litet kött i jämförelse med importen av levande djur.

För Libanons del utgör levande djur nära 80 % av den totala importen av nötkött i form av slaktkroppar eller levande djur från alla ursprungsländer sammanlagt. EU:s export av nötkött till Libanon sker alltså huvudsakligen i form av slaktdjur, och EU är den största leverantören till detta land. I frånvaro av bidrag skulle EU:s export av dessa djur inte ersättas av köttexport, utan av import av slaktdjur från andra konkurrentländer. Så var fallet för Egypten, där vår traditionella export av nötkreatur för slakt, som stoppades till följd av BSE-krisen liksom alla produkter av nötkreatur, har ersatts av import av slaktdjur från Australien med en mycket längre transporttid än från Europa. I allmänhet har tredjeländer betydligt mindre strikta djurskyddsbestämmelser än EU.

Det bör slutligen noteras att den drastiska minskningen av möjligheterna att bevilja bidrag för levande nötkreatur, både när det gäller stödberättigande kategorier och destinationer, kommer att bidra till att upprätthålla respekten för djurskydd under transport.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 639/2003 av den 9 april 2003 om tillämpningsföreskrifter enligt rådets förordning (EG) nr 1254/1999 beträffande de krav på djurskydd under transport av levande nötkreatur som gäller för beviljande av exportbidrag, EGT L 93, 10.4.2003.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 615/98 av den 18 mars 1998, EGT L 82, 19.3.1998.

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 118/2003 av den 23 januari 2003 om fastställande av exportbidrag för nötkött och om ändring av förordningarna (EEG) nr 3846/87 om upprättandet av en exportbidragsnomenklatur för jordbruksprodukter och (EG) nr 1445/95 om tillämpningsföreskrifter för ordningen med import- och exportlicenser inom nötköttssektorn, EGT L 20, 24.1.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/114 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/114

---

(2004/C 70 E/115)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2587/03

från Marco Pannella (NI) till rådet

(8 augusti 2003)

Ämne:   Avrättning av Faramaz Mohammadi, 19 år, ledare för studentrörelsen vid universitet i Tabriz i Iran

Den 22 juli publicerade den azerbajdzjanska tidningen Xalq Qazeti följande nyheter:

| — | Flera dagar tidigare hade revolutionsdomstolen i Tabriz fastställt att en av ledarna för studentrörelsen, Faramaz Mohammadi, skulle avrättas. |
| --- | --- |

—

Flera dagar tidigare hade revolutionsdomstolen i Tabriz fastställt att en av ledarna för studentrörelsen, Faramaz Mohammadi, skulle avrättas.

| — | Faramaz Mohammadi, 19-årig medborgare från Azerbajdzjan och student vid universitetet i Tabriz, var en av studentrörelsens huvudfigurer. |
| --- | --- |

—

Faramaz Mohammadi, 19-årig medborgare från Azerbajdzjan och student vid universitetet i Tabriz, var en av studentrörelsens huvudfigurer.

| — | Efter avrättningen fördes kroppen till Ardabil. |
| --- | --- |

—

Efter avrättningen fördes kroppen till Ardabil.

| — | Mohammadi hade varit en av organisatörerna av studentrörelsen vid universitetet i Tabriz och hade hållit radikala tal mot den persiska regimen och mullorna i Iran. |
| --- | --- |

—

Mohammadi hade varit en av organisatörerna av studentrörelsen vid universitetet i Tabriz och hade hållit radikala tal mot den persiska regimen och mullorna i Iran.

| — | Trots att domstolen avgav dödsdomen för en månad sedan avrättades den unga kvinnan för två dagar sedan. |
| --- | --- |

—

Trots att domstolen avgav dödsdomen för en månad sedan avrättades den unga kvinnan för två dagar sedan.

Har rådet kännedom om dessa uppgifter och vilka åtgärder har det i så fall vidtagit eller kommer det att vidta? Avser det att avbryta alla förbindelser med Iran och att ställa respekten för grundläggande mänskliga rättigheter och för moratoriet för dödsstraffet som villkor för återupptagandet av dessa förbindelser?

Svar

(5 december 2003)

Rådet känner inte till de beskrivna händelserna och kommenterar aldrig uppgifter i pressmeddelanden. Rådet grundar normalt sina beslut om att handla i enskilda fall på styrkta rapporter. Såvitt rådet vet, är just dessa uppgifter obekräftade.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/114 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/114

---

(2004/C 70 E/116)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2589/03

från Philip Claeys (NI) till rådet

(8 augusti 2003)

Ämne:   Eventuell uppföljning av ”försvarstoppmötet” i Bryssel i april 2003

I slutet av april 2003 hölls på belgiska regeringens inbjudan ett slags försvarstoppmöte i Bryssel där endast Frankrike, Tyskland, Luxemburg och Belgien självt deltog. Enligt deltagarna handlade det om att på sikt stärka Natos europeiska del. Det kommer att inrättas ”en kärna av kollektiv kapacitet” och senast 2004 skall det förläggas ett strategiskt högkvarter till Panquinkasernen i Tervuren.

Vilken exakt juridisk ställning har detta beslut?

Har förslagen från de ovannämnda medlemsstaterna sedan dess tagits upp till ytterligare diskussion i de andra medlemsstaternas närvaro? Om så är fallet: vad har dessa diskussioner resulterat i?

Har rådet någon tidsplan för eventuella diskussioner om utbyggnaden av ”en kärna av kollektiv militär kapacitet”?

Har rådet vidtagit åtgärder i samband med att Panquinkasernen skall ställas till förfogande? Finns det några konkreta planer för finansieringen av att denna infrastruktur skall göras klar att tas i bruk?

Svar

(5 december 2003)

Då det möte som den ärade parlamentsledamoten åberopar inte hade hållits inom Europeiska unionens rättsliga ram, tillkommer det inte rådet att uttala sig om värdet av de beslut som därvid fattades. På samma sätt finns inte i rådet någon tidsplan för diskussion om bildandet av en ”kärna av militär kapacitet”.

Emellertid har de förslag som lades fram vid detta möte redovisats för rådet av deltagarna i maj 2003.

Frågan om militär kapacitet står regelbundet på rådets dagordning.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/115 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/115

---

(2004/C 70 E/117)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2595/03

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(14 augusti 2003)

Ämne:   Förhållandena i Londons tunnelbana

Det har yppats farhågor om huruvida stoftpartiklar är ett allvarligt hot mot hälsan för dem som åker med Londons tunnelbana. Då transportkommittén inom Storlondons kommunförvaltning (Greater London Authority) sammankom måndagen den 14 juli 2003 uppmanades tunnelbaneföretaget att vetenskapligt låta utreda denna fråga.

Kan Europeiska kommissionen, mot bakgrund av dessa farhågor, ange om det finns någon gemenskapslagstiftning om säkra nivåer av stoftpartiklar i underjordiska transportsystem?

Känner Europeiska kommissionen till dessa problem i Londons tunnelbana och har kommissionen gjort några utredningar för att få reda på vilka som är de säkra nivåerna för stoftpartiklar?

Känner Europeiska kommissionen till några risker för hälsan hos äldre, barn och personer med sjukdomar i cirkulations- och andningsorganen till följd av att de utsatts för damm i underjordiska transportsystem?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/115 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/115

---

(2004/C 70 E/118)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2596/03

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(14 augusti 2003)

Ämne:   Förhållandena i Londons tunnelbana

I Londons massmedier har det nyligen berättats om rekordhöga temperaturer i Londons tunnelbana, med värden på upp till 97 grader Fahrenheit (36°C) på linjerna Northern, Central, Piccadilly och Victoria. Under sådana förhållanden kan trafikanterna inte resa bekvämt och dessa förhållanden kan också utgöra en risk för trafikanternas säkerhet.

Mot bakgrund av dessa oroväckande uppgifter: kan Europeiska kommissionen redogöra för om sådana förhållanden strider mot någon europeisk lag om trafikanternas hälsa och säkerhet eller mot någonting inom miljölagstiftningen?

Kan Europeiska kommissionen ge besked om det vore mot lagen i Europa att transportera levande djur på ett sådant sätt?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2595/03 och E-2596/03

ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(26 september 2003)

Luftkvaliteten är ett område där EU varit synnerligen aktivt på senare år. Gemenskapslagstiftningen på detta område inbegriper ramdirektivet om luftkvalitet (Rådets direktiv 96/62/EG av den 27 september 1996 om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten (1)) och ett antal ”dotterdirektiv” som avser specifika föroreningar.

I lagstiftningen om luftkvalitet fastställs gränsvärden för halterna av vissa föroreningar, däribland halter av suspenderade ämnen (dvs. ”damm”). Gränsvärdena avser dock enbart luft enligt definitionen ”utomhusluften i troposfären med undantag för arbetsplatser”. Gränsvärdena gäller därför inte luftrummet i ett underjordiskt transportsystem.

Enligt gemenskapslagstiftningen om tillstånd för järnvägsföretag (2) krävs att företagen efterlever nationell lagstiftning och andra författningar i fråga om säkerhetskrav som tillämpas på personal, rullande materiel och företagets interna organisation samt bestämmelser om hälsa, säkerhet och arbetstagarnas och konsumenternas rättigheter. Medlemsstaterna kan dock bevilja undantag från direktivens tillämpningsområde för järnvägsföretag som enbart bedriver stads- och förortstrafik för passagerare.

Gemenskapslagstiftningen om skydd av djur vid transport (3) gäller affärsmässig transport av helt annat slag och är inte relevant för förhållandena i Londons tunnelbana.

Kommissionen är medveten om att luftförorening och/eller extrema temperaturförhållanden av det slag som kunde upplevas under den gångna sommaren kan ge upphov till allvarliga problem, i synnerhet för sårbara grupper som äldre, barn och personer med sjukdomar i cirkulations- och andningsorganen. När det gäller luftburna partiklar har en mängd nya vetenskapliga rön blivit tillgängliga under de senaste åren. Dessa nya forskningsresultat genomgås för närvarande av Världshälsoorganisationen (WHO), som bistår kommissionen i utarbetandet av en tematisk strategi för luftkvalitet som ett led i programmet Ren luft i Europa (CAFÉ). En preliminär slutsats är att det inte finns några klara tröskelvärden för de hälsoeffekter som kan uppkomma genom exponering för suspenderade ämnen. Därför kan det inte fastställas någon säker nivå där inga effekter uppstår.

Inom ramen för den nu gällande lagstiftningen åligger det dock de behöriga lokala, regionala eller nationella myndigheterna att vidta åtgärder när det gäller de specifika problemen i Londons tunnelbana eller andra underjordiska transportsystem.

---

(1)  EGT L 296, 21.11.1996.

(2)  Rådets direktiv 95/18/EG av den 19 juni 1995 om tillstånd för järnvägsföretag, EGT L 143, 27.6.1995, och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/13/EG av den 26 februari 2001 om ändring av rådets direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag, EGT L 75, 15.3.2001.

(3)  Rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport, och ändring av direktiv 90/425/EEG och 91/496/EEG, EGT L 340, 11.12.1991, och rådets direktiv 95/29 (EG) av den 29 juni 1995 om ändring av direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transport, EGT L 148, 30.6.1995.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/116 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/116

---

(2004/C 70 E/119)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2599/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(20 augusti 2003)

Ämne:   Uppförandet av fotbollsplanen vid Colégio Altamira som ingår i det kommunala idrottsanläggningsprojekt som drivs av sammanslutningen av kommuner i Condado (Galicien) inom ramen för programmet Proder (1996-1999)

Vid mötet den 15 oktober 2001 godkände kommunfullmäktige i Salceda (Galicien) formellt betalningen av byggnadsarbetena med fotbollsplanen vid Colégio Altamira motsvarande ett belopp på 60 041 euro (9 990 000 pesetas). Dessa arbeten har emellertid aldrig slutförts och kommunen i Salceda fattade detta beslut innan arbetena påbörjats. En kommunfullmäktigeledamot tillhörandes BNG, ett politiskt parti som är representerat i kommunfullmäktige i Salceda, hade redan tidigare krävt att en notarie skulle utfärda en officiell certifiering av arbetets framskridande. Ett och ett halvt år senare, den 21 maj 2003, kunde samma ledamot konstatera att arbetet inte hade slutförts, utan att det bara befann sig i inledningsstadiet och att det dittills endast hade gjorts en markprospektering samt anlagts en grusväg för tillfart till byggplatsen.

Av framlagda skäl är det viktigt att kommissionen vidtar nödvändiga åtgärder för att ta reda på hur långt detta projekt inom ramen för Proderprogrammet hade kommit när det tilldelades EU-stöd och fastställa projektets verkliga kostnader och slutliga finansieringsvillkor.

Avser kommissionen att undersöka detta fall? Har kommissionen redan betalat ut den summa som motsvarar den beviljade gemenskapsfinansieringen till projektet till Spaniens centralregering och den regionala regeringen i Galicien? Med tanke på att den berörda summan hittills inte har använts för att bygga fotbollsplanen känner kommissionen i så fall till vad pengarna faktiskt har använts till?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 september 2003)

Kommissionen har kontaktat de spanska myndigheterna, särskilt dem i Galicien, för att få information avseende parlamentsledamotens fråga.

Det bör påpekas att det i artikel 38 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1) föreskrivs att det först och främst är medlemsstaterna som skall ansvara för den finansiella kontrollen. Det ankommer alltså på medlemsstaterna att se till att medlen används i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning. De ska också garantera att de utgiftsdeklarationer som lämnas in till kommissionen är korrekta.

Byggarbeten inom ramen för ”idrottsanläggningsprojektet” i allmänhet och särskilt byggandet av fotbollsplanen i Salceda finansieras genom ”Proder” och det samordnade operativa programmet för Galicien som drivs av den lokala aktionsgruppen ”Mancomunidad del Condado”.

De totala investeringarna för detta projekt uppgår till 226 029 euro, varav 63 243 euro kommer från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Kostnaden för fotbollsplanen uppgår till 59 500 euro.

Projektet avslutades och godkändes av en behörig tjänsteman i oktober 2001.

Dessutom utförde den regionala regeringen i Galicien två kontrollbesök i mars och oktober 2002 för att försäkra sig om att anläggningen verkligen användes.

I november 2002, enligt uppgifter som lämnats till kommissionen, har den lokala aktionsgruppen fått en rapport från den ingenjör som ansvarade för projektet där han påpekade att fotbollsplanen var i behov av vissa reparationer.

Dessa arbeten pågår för närvarande.

Kommissionen kommer att hålla parlamentsledamoten informerad om allt som rör detta ärende.

---

(1)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/117 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/117

---

(2004/C 70 E/120)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2600/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(6 augusti 2003)

Ämne:   Verksamheten i den rådgivande gruppen på hög nivå för ”Dialog mellan kulturerna i Medelhavsområdet” och för ”Reflektionsgruppen för Europas andliga och kulturella dimension”

Denna fråga ställs mot bakgrund av svaret på fråga P-2200/03 (1) som Romano Prodi gav för kommissionens räkning. Jag håller helt med om att problemet med religiösa värderingar utgör en mycket känslig och personlig fråga för alla medborgare och jag anser att den bör förbli så och inte bli en institutionell och än mindre en konstitutionell fråga.

Jag hade inte den minsta avsikt att censurera ordförande Prodis verksamhet och personliga åsikter, utan sökte en garanti för att de uttalanden han gjorde representerade en personlig åsikt och inte kommissionens ståndpunkt. Den rådgivande gruppen på hög nivå för ”Dialog mellan kulturerna i Medelhavsområdet” inrättades av Prodis kansli och av den politiska rådgivargruppen (GOPA). Slutsatserna från gruppens möten kommer att publiceras i en rapport under hösten 2003 tillsammans med en politisk förklaring som bör läsas i skolorna och på universiteten. ”Reflektionsgruppen för Europas andliga och kulturella dimension” sammankallades av Romano Prodi och gruppens resultat kommer att samlas i en rapport som kommer att spridas i slutet av 2003.

Medlemmarna i ovanstående grupper får ingen ersättning men kommissionen tar på sig utgifterna för deras mötesdeltagande.

Kan kommissionen besvara följande frågor?

| — | Hur mycket har kommissionen hittills lagt ut för att anordna och genomföra mötena för den rådgivande gruppen på hög nivå för ”Dialog mellan kulturerna i Medelhavsområdet” och hur mycket avser den att lägga ut på ytterligare eventuella möten och för publicering och spridning av rapporten? Vilken budgetpost tillskrivs dessa utgifter? |
| --- | --- |

—

Hur mycket har kommissionen hittills lagt ut för att anordna och genomföra mötena för den rådgivande gruppen på hög nivå för ”Dialog mellan kulturerna i Medelhavsområdet” och hur mycket avser den att lägga ut på ytterligare eventuella möten och för publicering och spridning av rapporten? Vilken budgetpost tillskrivs dessa utgifter?

| — | Hur mycket har kommissionen hittills lagt ut för att anordna och genomföra mötena för ”Reflektionsgruppen för Europas andliga och kulturella dimension” och hur mycket avser den att lägga ut på ytterligare eventuella möten och för publicering och spridning av rapporten? Vilken budgetpost tillskrivs dessa utgifter? |
| --- | --- |

—

Hur mycket har kommissionen hittills lagt ut för att anordna och genomföra mötena för ”Reflektionsgruppen för Europas andliga och kulturella dimension” och hur mycket avser den att lägga ut på ytterligare eventuella möten och för publicering och spridning av rapporten? Vilken budgetpost tillskrivs dessa utgifter?

| — | Kommer förklaringen och rapporten att spegla de personliga åsikter som Prodis rådgivare företräder eller en politisk ståndpunkt från kommissionen? |
| --- | --- |

—

Kommer förklaringen och rapporten att spegla de personliga åsikter som Prodis rådgivare företräder eller en politisk ståndpunkt från kommissionen?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(30 oktober 2003)

I sitt svar på fråga P-2200/03 (2) informerade kommissionen om de båda expertgrupper som avsågs i frågan, varav den ena arbetar med interkulturell dialog i Medelhavsområdet och den andra undersöker vilken roll värderingar spelar i den europeiska integrationen. Föreliggande fråga handlar om kostnaderna för gruppernas arbete och dessa är följande:

För den ”Rådgivande gruppen på hög nivå för dialog mellan kulturerna i Medelhavsområdet” har 75 000 euro hittills lagts ut och innan gruppen har avslutat sitt arbete kommer ytterligare 25 000 euro att läggas ut. Siffrorna omfattar kostnaderna för publicering och spridning av gruppens resultat och medlen kommer i huvudsak från kommissionens administrationsanslag. Arbetet beräknas avslutas senast i december 2003.

För ”Reflektionsgruppen om Europas andliga och kulturella dimension” har 110 000 euro hittills lagts ut och innan gruppens arbete är avslutat kommer ytterligare 50 000 att läggas ut. Dessa omfattar en eventuell publicering av reflektionsgruppens rapport. Medlen kommer från forskningsbudgeten och ger möjlighet att finansiera möten mellan experter i syfte att stödja verksamhet inom samhällsvetenskap och humaniora.

Reflektionsgruppen har förutom möten för de egna medlemmarna även anordnat en rad offentliga debatter som har lockat till sig kända intellektuella och journalister och blivit föremål för en omfattande bevakning från press och andra media. Gruppen kommer att avge sin slutrapport omkring mars 2004.

I svaret på den tidigare frågan (P-2200/03) hänvisades frågeställaren till webbsidor, på vilka det framgår att gruppernas rapporter syftar till att bidra till utforma och utveckla en policy. De ger inte uttryck för kommissionens policy.

---

(1)  Se s. 79.

(2)  Se s. 79.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/119 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/119

---

(2004/C 70 E/121)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2612/03

från Maurizio Turco (NI), Marco Pannella (NI), Marco Cappato (NI) och Gianfranco Dell'Alba (NI) till rådet

(28 augusti 2003)

Ämne:   Föreskriften ”Crimen Sollicitationis” från Heliga stolens högsta heliga kongregation, vars syfte är att dölja sexuella övergrepp som begåtts av präster

Den 6 augusti 2003 rapporterade den amerikanska TV-kanalen CBS om en handling som hållits hemlig sedan 1962 och som härrör från Heliga stolens högsta heliga kongregation (numera kongregationen för trosläran, ursprungligen den romerska och universella inkvisitionens heliga kongregation).

Handlingen, föreskriften ”Crimen Sollicitationis”, riktar sig till samtliga patriarker, ärkebiskopar, biskopar och ordinarier i unierade kyrkor, även de orientaliska kyrkorna, och beskriver tillvägagångssättet vid sexualbrott. Den är daterad den 16 mars 1962.

Handlingen är avsedd att ”förvaras aktsamt i församlingens hemliga arkiv” och innehåller noggranna anvisningar om hur kyrkan skall agera vid sexualbrott som begås av präster mot församlingsmedlemmar.

Av handlingen framgår att Heliga stolen har föreskrivit, godkänt och låtit godkänna, föreslagit och ålagt ovannämnda kyrkomyndigheter vissa förfaranden i syfte att förhindra att allmänhet och rättsväsende får kännedom om sexuella övergrepp som begåtts av präster. Den som inte följer anvisningarna hotas med exkommunikation.

Av den apostoliska skrivelsen av den 30 april 2001, ”Motu Proprio Datae Quibus Normae De Gravioribus Delictis”, undertecknad av Johannes Paulus II, och skrivelsen ”De Delictis Gravioribus” från kongregationen för trosläran, undertecknad av kardinal Ratzinger den 18 maj 2001, framgår att ”Crimen Sollicitationis” åtminstone vid dessa senaste händelser har åberopats och utnyttjats med anledning av de under årtiondena allt vanligare och allt värre övergreppen i den katolska kyrkan och de därmed förknippade skandalerna.

Något som bekräftar detta, även om ytterligare bevis egentligen är överflödiga, är att det från flera håll anförs att man vägrat att samarbeta med rättsväsende och polis och att man hindrat rättvisans gång.

EU har både institutionella och diplomatiska förbindelser med Heliga stolen, och därför vill vi ha svar på följande:

| — | Vilka initiativ av typen undersökningar och förebyggande, sanktionerande och diplomatiska åtgärder avser rådet att vidta med anledning av att anvisningarna i denna handling strider mot EU:s och medlemsstaternas politik för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter och deras kamp mot sexuella övergrepp, i synnerhet mot barn och kvinnor? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ av typen undersökningar och förebyggande, sanktionerande och diplomatiska åtgärder avser rådet att vidta med anledning av att anvisningarna i denna handling strider mot EU:s och medlemsstaternas politik för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter och deras kamp mot sexuella övergrepp, i synnerhet mot barn och kvinnor?

| — | Avser rådet att uppmana Heliga stolen att dra tillbaka dessa föreskrifter, vilka klart och tydligt syftar till att undanhålla för samhället och framför allt för rättsväsendet vetskap om ett allvarligt moraliskt, socialt och politiskt gissel? |
| --- | --- |

—

Avser rådet att uppmana Heliga stolen att dra tillbaka dessa föreskrifter, vilka klart och tydligt syftar till att undanhålla för samhället och framför allt för rättsväsendet vetskap om ett allvarligt moraliskt, socialt och politiskt gissel?

| — | Avser rådet att undersöka förbindelserna mellan medlemsstaterna och Vatikanen för att kontrollera om de juridiska förhållanden som styr dessa förbindelser och som ger prästerskapet privilegier i förhållande till medlemsstaternas rättsordning strider mot internationella och europeiska normer för grundläggande fri- och rättigheter? |
| --- | --- |

—

Avser rådet att undersöka förbindelserna mellan medlemsstaterna och Vatikanen för att kontrollera om de juridiska förhållanden som styr dessa förbindelser och som ger prästerskapet privilegier i förhållande till medlemsstaternas rättsordning strider mot internationella och europeiska normer för grundläggande fri- och rättigheter?

| — | Anser rådet att man omedelbart måste se över artikel 51 i utkastet till en konstitution för Europa, för att förhindra att nationell och europeisk rätt skapar gråzoner och straffrihet för prästerskapet? |
| --- | --- |

—

Anser rådet att man omedelbart måste se över artikel 51 i utkastet till en konstitution för Europa, för att förhindra att nationell och europeisk rätt skapar gråzoner och straffrihet för prästerskapet?

Svar

(5 december 2003)

Rådet känner inte till de uppgifter som framförs av de ärade parlamentsledamöterna.

Rådet är inte engagerat i förhandlingarna om utkastet till konstitutionellt fördrag, vilka hänför sig till konferensen med företrädare för medlemsstaternas regeringar.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/120 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/120

---

(2004/C 70 E/122)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2625/03

från Michel-Ange Scarbonchi (GUE/NGL) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Inrättande av en europeisk räddningstjänstenhet

De bränder som nyligen härjat i Europa och förstört flera tusen hektar växtlighet visar att det råder en permanent brist på medel för att förebygga och kontrollera skogsbränder. Kommissionen bör snarast reagera inför dessa katastrofer.

Det faktum att det finns ett europeiskt centrum för medborgarskydd som omfattar EU:s medlemsstater samt Island, Norge och Lichtenstein, och att man efter den 18 augusti 2002 inrättat en europeisk solidaritetsfond inger visst hopp. Trots detta visar de katastrofala följderna av bränderna för de berörda befolkningarna och kommunerna och de skador bränderna orsakat på miljön och ekonomiska verksamheter som skogsbruk och turism att man stärker insatsmöjligheterna och på gemenskapsnivå fastställer nya regler när det gäller förebyggande åtgärder och hjälpinsatser.

Förvaltningen av de naturområden, dvs. den skog och mark som täcker 60 miljoner hektar i 25 länder kring Medelhavet, bör förbli en social och ekonomisk prioritet. Inrättandet av en europeisk räddningstjänstenhet skulle möjliggöra effektivare insatser i samband med katastrofer.

Det finns många argument för att inrätta en ny administrativ och teknisk enhet som skulle kunna placeras under Europaparlamentets kontroll och under de behöriga myndigheternas ansvar i EU-länderna, eftersom räddningstjänsten ingår i de enskilda medlemsstaternas befogenheter.

På så sätt skulle man inför Europeiska unionens utvidgning ge en viktig signal till den europeiska skogssektorn. Vilken uppfattning har kommissionen om detta förslag? Har kommissionen möjlighet att agera för inrättandet av en europeisk räddningstjänstenhet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 oktober 2003)

Kommissionen har redan vidtagit åtgärder om räddningstjänsten. Efter ett beslut av rådet inrättades en gemenskapsmekanism för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjänsten (1). Rådets beslut utgör en grund för en bättre samordning av räddningstjänsten i de 29 länder som omfattas av beslutet, även vid insatser utanför unionen.

Sedan den 1 januari 2002 är räddningstjänstens alarmeringscentral öppen dygnet runt. Centralen skall underlätta samarbetet över (de europeiska) gränserna vid nödsituationer. Centralen kan omedelbart begära hjälp från de deltagande staterna vid alla typer av nödsituationer. Den har varit mycket aktiv under de bränder som härjat Europa den senaste tiden, och har använt sig av alla de medel den har till sitt förfogande.

Nyttan av en europeisk räddningstjänst måste utredas noga. Kommissionen tillsatte i september 2003 en sådan utredning, som skall utgå i från den roll en europeisk räddningstjänst skulle kunna spela i de åtgärder som gemenskapen skall vidta vid katastrofer.

Kommissionen tänker fortsätta att ge medlemsstaterna stöd till åtgärder som förebygger skogsbränder. Dessa åtgärder samordnades och finansierades fram till nyligen genom rådets förordning (EEG) nr 2158/92 (2), som upphörde den 31 december 2002. Åtgärderna kommer i fortsättningen att stödjas inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1257/1999 (3) om landsbygdsutveckling. Ett informationssystem om skogsbränder ingår i en förordning om skogar som nu diskuteras på det politiska planet.

---

(1)  2001/792/EG, Euratom: Rådets beslut av den 23 oktober 2001 om inrättande av en gemenskapsmekanism för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjänsten, EGT L 297, 15.11.2001.

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 2158/92 av den 23 juli 1992 om skydd av gemenskapens skogar mot bränder, EGT L 217, 31.7.1992.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/121 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/121

---

(2004/C 70 E/123)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2628/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Uppföljningen av ”Europaparlamentets resolution om sexuellt våld mot kvinnor, särskilt katolska nunnor” som godkändes av Europaparlamentet den 5 april 2001

Den 5 april 2001 godkände Europaparlamentet en ”resolution om sexuellt våld mot kvinnor, särskilt katolska nunnor” (B5-0261, 0272, 0280 och 0298/2001) (1) i vilken bland annat följande fakta återgavs:

| a) | en rapport från den amerikanska veckotidningen ”National Catholic Reporter”, som påtalade ett stort antal våldtäkter i minst 23 länder som begåtts av präster mot katolska nunnor, |
| --- | --- |

a)

en rapport från den amerikanska veckotidningen ”National Catholic Reporter”, som påtalade ett stort antal våldtäkter i minst 23 länder som begåtts av präster mot katolska nunnor,

| b) | en bekräftelse från Vatikanen om att man var medveten om fall av våldtäkter och sexuellt våld mot kvinnor, och även nunnor, från det katolska prästerskapets sida och att enligt uppgift minst fem rapporter som gäller denna fråga hade skickats till Vatikanen, enligt vilka ett antal nunnor även hade tvingats göra abort, lämna sina befattningar och i vissa fall hade smittats med hiv/aids. |
| --- | --- |

b)

en bekräftelse från Vatikanen om att man var medveten om fall av våldtäkter och sexuellt våld mot kvinnor, och även nunnor, från det katolska prästerskapets sida och att enligt uppgift minst fem rapporter som gäller denna fråga hade skickats till Vatikanen, enligt vilka ett antal nunnor även hade tvingats göra abort, lämna sina befattningar och i vissa fall hade smittats med hiv/aids.

I resolutionen krävde Europaparlamentet:

| a) | att de personer som begått dessa brott skulle arresteras och dömas i domstol, |
| --- | --- |

a)

att de personer som begått dessa brott skulle arresteras och dömas i domstol,

| b) | att de rättsvårdande myndigheterna i de 23 länder som nämns i rapporterna skulle garantera att full klarhet skapas när det gäller dessa fall av sexuellt våld mot kvinnor, |
| --- | --- |

b)

att de rättsvårdande myndigheterna i de 23 länder som nämns i rapporterna skulle garantera att full klarhet skapas när det gäller dessa fall av sexuellt våld mot kvinnor,

| c) | att Vatikanen på ett seriöst sätt skulle ta itu med samtliga fall av anklagelser om sexuella övergrepp inom den egna organisationen, samarbeta med de rättsvårdande myndigheterna och avlägsna de ansvariga från alla officiella uppdrag, |
| --- | --- |

c)

att Vatikanen på ett seriöst sätt skulle ta itu med samtliga fall av anklagelser om sexuella övergrepp inom den egna organisationen, samarbeta med de rättsvårdande myndigheterna och avlägsna de ansvariga från alla officiella uppdrag,

| d) | att Vatikanen skulle återinsätta alla de nunnor som fråntagits sina uppdrag på grund av att de riktat sina överordnades uppmärksamhet mot dessa övergrepp och ge offren nödvändigt skydd och ersättning för den diskriminering som de senare kan ha blivit utsatta för, |
| --- | --- |

d)

att Vatikanen skulle återinsätta alla de nunnor som fråntagits sina uppdrag på grund av att de riktat sina överordnades uppmärksamhet mot dessa övergrepp och ge offren nödvändigt skydd och ersättning för den diskriminering som de senare kan ha blivit utsatta för,

| e) | att hela innehållet i de fem rapporter som anges i ”National Catholic Reporter” skulle offentliggöras. |
| --- | --- |

e)

att hela innehållet i de fem rapporter som anges i ”National Catholic Reporter” skulle offentliggöras.

| f) | att talmannen skulle översända resolutionen till rådet, kommissionen, myndigheterna vid Heliga Stolen, Europarådet, FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och regeringarna i Botswana, Burundi, Brasilien, Colombia, Ghana, Indien, Irland, Italien, Kenya, Lesotho, Malawi, Nigeria, Papua Nya Guinea, Filippinerna, Sydafrika, Sierra Leone, Uganda, Tanzania, Tonga, Förenta staterna, Zambia, Demokratiska Republiken Kongo och Zimbabwe. |
| --- | --- |

f)

att talmannen skulle översända resolutionen till rådet, kommissionen, myndigheterna vid Heliga Stolen, Europarådet, FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och regeringarna i Botswana, Burundi, Brasilien, Colombia, Ghana, Indien, Irland, Italien, Kenya, Lesotho, Malawi, Nigeria, Papua Nya Guinea, Filippinerna, Sydafrika, Sierra Leone, Uganda, Tanzania, Tonga, Förenta staterna, Zambia, Demokratiska Republiken Kongo och Zimbabwe.

Kommissionen uppmanas mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Vilka initiativ har tagits sedan resolutionen översändes? |
| --- | --- |

—

Vilka initiativ har tagits sedan resolutionen översändes?

| — | Har kommissionen tagit kontakt med Vatikanen och regeringarna i Irland och Italien, och vilket resultat har dessa kontakter fått? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen tagit kontakt med Vatikanen och regeringarna i Irland och Italien, och vilket resultat har dessa kontakter fått?

| — | Har Europaparlamentets frågor till de länder som har någon form av förbindelse med Europeiska unionen framförts formellt och vad har resultatet av detta blivit? |
| --- | --- |

—

Har Europaparlamentets frågor till de länder som har någon form av förbindelse med Europeiska unionen framförts formellt och vad har resultatet av detta blivit?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(28 oktober 2003)

Kommissionen fortsätter att främja internationella insatser för att skydda kvinnor mot sexuellt våld. Det kan i detta avseende nämnas att den på gemenskapens vägnar har undertecknat tilläggsprotokollet om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn, till Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. De 15 medlemsstaterna har också undertecknat protokollet.

Vad beträffar de särskilda händelser som tas upp i den skriftliga frågan har kommissionen lagt fram sina synpunkter för Heliga Stolens beskickning vid EU:s institutioner och bett om ytterligare upplysningar.

Unionens ståndpunkt i ärendet är följaktligen entydig och har uttryckts i internationella forum. Det är inte kommissionens sak att vidta de föreslagna åtgärderna gentemot Vatikanen eller att ingripa i förbindelserna mellan medlemsstaterna och Vatikanen.

---

(1)  EGT C 21 E, 24.1.2002, s. 353.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/122 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/122

---

(2004/C 70 E/124)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2629/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Fallet Eurostat: handlingar som försvunnit från OLAF:s kontor

Enligt den tyska veckotidningen Stern

| — | har förhörsprotokollet från utfrågningen av en av Eurostats tjänstemän, som hördes i maj 2000, försvunnit från OLAF:s arkiv, |
| --- | --- |

—

har förhörsprotokollet från utfrågningen av en av Eurostats tjänstemän, som hördes i maj 2000, försvunnit från OLAF:s arkiv,

| — | påpekade tjänstemän vid OLAF förra året i en intern rapport OLAF:s ovilja att undersöka fallet Eurostat och avslöjade dessutom att andra dokument hade ”tappats bort”. |
| --- | --- |

—

påpekade tjänstemän vid OLAF förra året i en intern rapport OLAF:s ovilja att undersöka fallet Eurostat och avslöjade dessutom att andra dokument hade ”tappats bort”.

Kommissionen uppmanas mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | När inledde OLAF sin undersökning om Eurostat och när slutfördes den, eller snarare: när fick OLAF de första ”bevisen” mot dem som sedan anmäldes till åklagarmyndigheten? |
| --- | --- |

—

När inledde OLAF sin undersökning om Eurostat och när slutfördes den, eller snarare: när fick OLAF de första ”bevisen” mot dem som sedan anmäldes till åklagarmyndigheten?

| — | Är de uppgifter som lämnas av Stern sanna? Vilka initiativ har tagits, och när togs de, när det gäller de handlingar som försvunnit från OLAF:s arkiv? |
| --- | --- |

—

Är de uppgifter som lämnas av Stern sanna? Vilka initiativ har tagits, och när togs de, när det gäller de handlingar som försvunnit från OLAF:s arkiv?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(17 oktober 2003)

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) inledde i oktober 2000 en första undersökning av en viss aspekt av generaldirektoratet Eurostats verksamhet. Detta gjordes efter att en revisionsberättelse lagts fram och efter analys av andra handlingar. Man har därefter inlett ett flertal andra undersökningar av andra aspekter som även dessa berör Eurostat.

Det bör bland annat mot bakgrund av OLAF:s egna uppgifter understrykas att OLAF sedan år 2001 garanterar samordning av de olika aspekterna i Eurostat-affären och att man lägger stora resurser på undersökningarna som rör Eurostat. Samordningen och de efterföljande undersökningarna har resulterat i att två akter i juli 2002 överlämnades till åklagarmyndigheten i Luxemburg, som begärde att rättsliga förfaranden skulle inledas i båda fallen. I båda förfarandena väntar man fortfarande på ett avgörande i domstol i Luxemburg. Den 19 mars 2003 underrättade OLAF dessutom åklagarmyndigheten i Paris om sakförhållanden som kunde klassas som brottsliga gärningar. Rättsliga förfaranden har inletts och pågår fortfarande.

OLAF har vidare upplyst kommissionen om att den inte kan bekräfta att det har försvunnit några dokument, eller mer specifikt dokument som rör utfrågningen av en av Eurostats tjänstemän i maj 2000.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/123 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/123

---

(2004/C 70 E/125)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2630/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Fallet Eurostat

I beaktande av:

| 1. | Av den skrivelse av den 18 mars 2003 (nr 003411) som OLAF:s generaldirektör skickade till den franske överåklagaren i Paris framgår under rubriken ”CMS nr 10120021510” följande:






  a) | Det har förekommit ”bedrägliga handlingar som har vållat skada på gemenskapens budget och som borde drabbas av straffrättsliga påföljder”. |
| --- | --- | --- |

1.

Av den skrivelse av den 18 mars 2003 (nr 003411) som OLAF:s generaldirektör skickade till den franske överåklagaren i Paris framgår under rubriken ”CMS nr 10120021510” följande:

a)

Det har förekommit ”bedrägliga handlingar som har vållat skada på gemenskapens budget och som borde drabbas av straffrättsliga påföljder”.

| b) | Undersökningen har påvisat att dessa aktiviteter har utförts av ledande krafter inom företaget Planistat Europe SA med säte i Paris, och med aktivt stöd från europeiska tjänstemän. |
| --- | --- |

b)

Undersökningen har påvisat att dessa aktiviteter har utförts av ledande krafter inom företaget Planistat Europe SA med säte i Paris, och med aktivt stöd från europeiska tjänstemän.

| c) | Sammantaget gör dessa fakta (...) det möjligt att hävda att OLAF här står inför en omfattande plundring av gemenskapens medel. |
| --- | --- |

c)

Sammantaget gör dessa fakta (...) det möjligt att hävda att OLAF här står inför en omfattande plundring av gemenskapens medel.

| d) | Av handlingarna i ärendet framgår att Yves Franchet, direktör vid Eurostat, och Daniel Byk, enhetschef vid Eurostat, båda tjänstemän vid Europeiska kommissionen och de personer som antagligen har organiserat hela eller delar av detta system, är franska medborgare. |
| --- | --- |

d)

Av handlingarna i ärendet framgår att Yves Franchet, direktör vid Eurostat, och Daniel Byk, enhetschef vid Eurostat, båda tjänstemän vid Europeiska kommissionen och de personer som antagligen har organiserat hela eller delar av detta system, är franska medborgare.

| 2. | I pressmeddelandet av den 16 maj 2003 (IP/03/703) kan man läsa att kommissionen ”endast förfogar över preliminär information när det gäller det ärende som överlämnats” till den allmänna åklagaren i Paris. |
| --- | --- |

2.

I pressmeddelandet av den 16 maj 2003 (IP/03/703) kan man läsa att kommissionen ”endast förfogar över preliminär information när det gäller det ärende som överlämnats” till den allmänna åklagaren i Paris.

| 3. | I pressmeddelandet av den 21 maj 2003 (IP/03/723) kan man läsa följande:






  a) | Kommissionen har beslutat hjälpa (Franchet och Byk) att försvara sitt goda namn och rykte och rätten till försvar. |
| --- | --- | --- |

3.

I pressmeddelandet av den 21 maj 2003 (IP/03/723) kan man läsa följande:

a)

Kommissionen har beslutat hjälpa (Franchet och Byk) att försvara sitt goda namn och rykte och rätten till försvar.

| b) | Kommissionen vill också understryka alla individers rätt att bli betraktade som oskyldiga till dess motsatsen bevisats och påminner om att den information som kommissionen förfogar över för närvarande inte gör det möjligt att dra några slutsatser gällande enskilda tjänstemäns eventuella ansvar. |
| --- | --- |

b)

Kommissionen vill också understryka alla individers rätt att bli betraktade som oskyldiga till dess motsatsen bevisats och påminner om att den information som kommissionen förfogar över för närvarande inte gör det möjligt att dra några slutsatser gällande enskilda tjänstemäns eventuella ansvar.

| 4. | Av pressmeddelandet av den 9 juli 2003 (IP/03/979) framgår att ”kommissionen har inlett disciplinära åtgärder mot tre tjänstemän vid kommissionen”. |
| --- | --- |

4.

Av pressmeddelandet av den 9 juli 2003 (IP/03/979) framgår att ”kommissionen har inlett disciplinära åtgärder mot tre tjänstemän vid kommissionen”.

Kommissionen uppmanas mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| — | Ingår de slutsatser som anges under punkt 1 d ovan i de preliminära upplysningarna avseende det ärende som skickats till den franske allmänna åklagaren i Paris och som kommissionen mottagit från OLAF? |
| --- | --- |

—

Ingår de slutsatser som anges under punkt 1 d ovan i de preliminära upplysningarna avseende det ärende som skickats till den franske allmänna åklagaren i Paris och som kommissionen mottagit från OLAF?

| — | Vilka misstankar har delgivits de tre tjänstemän vid kommission mot vilka disciplinära åtgärder har inletts? Vilka åtgärder har vidtagits mot dem och har OLAF meddelat deras namn till den allmänna åklagaren i Paris? |
| --- | --- |

—

Vilka misstankar har delgivits de tre tjänstemän vid kommission mot vilka disciplinära åtgärder har inletts? Vilka åtgärder har vidtagits mot dem och har OLAF meddelat deras namn till den allmänna åklagaren i Paris?

| — | Vilka konkreta åtgärder tänker kommissionen vidta för att hjälpa Franchet och Byk att försvara sitt goda namn och rykte och rätten till försvar? Om de uttalanden som OLAF gjort avseende dem och som skickats till franske allmänna åklagaren i Paris skulle visa sig förhastade eller falska, tänker kommissionen i så fall agera — och hur — gentemot OLAF? |
| --- | --- |

—

Vilka konkreta åtgärder tänker kommissionen vidta för att hjälpa Franchet och Byk att försvara sitt goda namn och rykte och rätten till försvar? Om de uttalanden som OLAF gjort avseende dem och som skickats till franske allmänna åklagaren i Paris skulle visa sig förhastade eller falska, tänker kommissionen i så fall agera — och hur — gentemot OLAF?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(10 november 2003)

| 1. | De uppgifter som generaldirektören för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har lämnat till de franska domstolsmyndigheterna ingår i en pågående nationell förundersökning som omfattas av bestämmelserna om domstolssekretess. Kommissionen måste därför informera parlamentsledamoten om att det inte är juridiskt möjligt att besvara den första frågan. |
| --- | --- |

1.

De uppgifter som generaldirektören för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har lämnat till de franska domstolsmyndigheterna ingår i en pågående nationell förundersökning som omfattas av bestämmelserna om domstolssekretess. Kommissionen måste därför informera parlamentsledamoten om att det inte är juridiskt möjligt att besvara den första frågan.

| 2. | Kommissionen inledde den 9 juli disciplinförfaranden mot tre kommissionstjänstemän som enligt uppgift agerat på ett sätt som innebär överträdelse av budgetförordningen och tjänsteföreskrifterna. Två av dessa förfaranden avbröts omedelbart av det rättsliga skälet att dessa förfaranden skulle löpa parallellt med en pågående OLAF-utredning av samma tjänstemän. Såväl Europaparlamentet som allmänheten informerades då om detta. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen inledde den 9 juli disciplinförfaranden mot tre kommissionstjänstemän som enligt uppgift agerat på ett sätt som innebär överträdelse av budgetförordningen och tjänsteföreskrifterna. Två av dessa förfaranden avbröts omedelbart av det rättsliga skälet att dessa förfaranden skulle löpa parallellt med en pågående OLAF-utredning av samma tjänstemän. Såväl Europaparlamentet som allmänheten informerades då om detta.

| 3. | Kommissionen anser att de berörda tjänstemännens rätt till försvar garanteras fullt ut i alla förfaranden. Som parlamentsledamoten vet har OLAF en helt oberoende ställning när det gäller de utredningar som görs enligt förordning nr 1073/99 (1) och 1074/99 (2). |
| --- | --- |

3.

Kommissionen anser att de berörda tjänstemännens rätt till försvar garanteras fullt ut i alla förfaranden. Som parlamentsledamoten vet har OLAF en helt oberoende ställning när det gäller de utredningar som görs enligt förordning nr 1073/99 (1) och 1074/99 (2).

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), EGT L 136, 31.5.1999.

(2)  Rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), EGT L 136, 31.5.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/124 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/124

---

(2004/C 70 E/126)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2653/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(28 augusti 2003)

Ämne:   Prodis roll i affären Telekom Serbia

Under de senaste månaderna har oroväckande uppgifter framkommit i Italien, både inom ramen för arbetet i undersökningsutskottet för Telekom Serbia och i en förundersökning som inletts av åklagarmyndigheten i Turin om påstådda mutbrott i samband med denna affär. Om uppgifterna visar sig riktiga tyder de på att Italiens dåvarande premiärminister Romano Prodi bär ett ansvar.

Har kommissionens ordförande Romano Prodi för avsikt att precis som i fallet Cirio-SME gå ut med en offentlig och detaljerad förklaring om sin roll i affären Telekom Serbia? Detta vore befogat, inte minst för att skydda EU-institutionernas anseende och för att undgå alla eventuella tvivel på Prodis ärlighet och lämplighet. Det var inkomsterna från denna affär som gjorde det möjligt för Serbiens diktator Slobodan Milosevic och hans maktsfär att gå vidare med sitt militära äventyr och föra det europeiska landet Serbien till en katastrof.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(17 september 2003)

Som parlamentsledamoten känner till har italienska parlamentet tillsatt en parlamentarisk undersökningskommission (lag nr 99 av den 21 maj 2002) för att klarlägga turerna kring denna transaktion. Undersökningskommissionen kommer att avsluta sitt arbete med att lägga fram ett betänkande till italienska parlamentet som dock inte får handla om ”regeringens utrikespolitiska val”.

Åklagarmyndigheten i Turin bedriver också en undersökning om omständigheterna kring förvärvet av aktieinnehavet i Telekom Serbia. Syftet är att fastställa huruvida mutor har betalats.

I detta sistnämnda avseende bedrivs det sedan en tid tillbaka en mycket hätsk politisk kampanj i Italien mot ordförande Romano Prodi och andra medlemmar i hans tidigare regering, på grundval av anklagelser från en person som sitter fängslad.

Vad beträffar dessa anklagelser har Romano Prodis advokater vidtagit de mått och steg som lagen tillåter för att skydda ordförandens anseende och för att ställa de personer till svars som försöker smutskasta honom.

Den parlamentariska undersökningskommissionen och Turins åklagarmyndighet vet hur de skall gå till väga för att fastställa sanningen, och Romano Prodi tvivlar inte ett ögonblick på att detta är tillräckligt för att sätta stopp för denna smutsiga affär.

Vad beträffar den andra delen av frågan är Romano Prodi fullständigt medveten om de förpliktelser och det ansvar som följer med alla offentliga ämbeten, och han har sedan länge angivit att han är beredd att höras av de organ som har fått till uppgift att utreda affären, om detta kan bidra till att belysa händelseförloppet.

Romano Prodi har också offentligt talat om vad han kommer att säga till Europaparlamentets undersökningskommission, om och när den vill höra honom, nämligen att han aldrig från något håll eller i någon form, direkt eller indirekt, fått kännedom om Telecom Italias förvärv av ett innehav i Telekom Serbia, vare sig som privatperson eller som regeringschef, och att det för övrigt saknas både formella och sakliga skäl för att så skulle ha varit fallet.

Som ett direkt svar på parlamentsledamotens frågor, har han emellertid beslutat att i detalj redogöra för bakgrund och fakta och de procedurer som följts i denna affär under hans tid som italiensk regeringschef. Alla handlingar ställdes till allmänhetens och pressens förfogande den 9 september 2003 på följande adress: ”http://europa.eu.int/comm/commissioners/prodi” Parlamentsledamoten kommer ändå att få sig tillsänt kopior av alla dessa handlingar.

Romano Prodi anser att alla personer som fullgör offentliga uppgifter också är skyldiga att visa största möjliga öppenhet; detta har han redan framhållit under liknande omständigheter, vilket parlamentsledamoten så lämpligt erinrar om. Romano Prodi har aldrig undandragit sig denna skyldighet, vare sig i Italien eller i EU-sammanhang.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/125 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/125

---

(2004/C 70 E/127)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2654/03

från Anna Karamanou (PSE) till rådet

(2 september 2003)

Ämne:   Våldtäkter och kvinnohandel i Irak

Ordföranden för organisationen för kvinnors frihet i Irak, Yanar Mohammed, har i en deklaration fördömt att våldet mot kvinnor ökat i Irak, sedan de allierade trupperna installerade sig i området. Enligt uppgift har mer än 400 kvinnor kidnappats, våldtagits och i många fall sålts. Övergreppen görs av människohandlare som kidnappar kvinnorna och kräver lösen för dem eller säljer dem, men också av brottslingar som kidnappar kvinnorna för att våldta dem. Kvinnoorganisationerna anklagar de amerikanska trupperna för att inte göra något, vilket har lett till att kvinnorna inte längre vågar gå ut på gatorna.

Ämnar rådet utöva påtryckning mot den amerikanska regeringen så att sådana fall av sexuellt våld, misshandel och kvinnohandel, som är uppenbara brott mot kvinnors mänskliga rättigheter, omedelbart får ett slut och även förhindras i framtiden?

Svar

(8 december 2003)

| 1. | Rådet är fullt medvetet om de otrygga förhållanden som för närvarande råder i Irak, vilket är ett resultat av konflikten. Rådet delar den ärade ledamotens oro över omfattningen av våld och brott som vanliga irakiska medborgare särskilt kvinnor utsätts för i sina dagliga liv. Säkerheten i Irak är fortfarande ett ärende med högsta prioritet. EU understryker regelbundet i sina politiska kontakter med USA vikten av att förbättra säkerheten. |
| --- | --- |

1.

Rådet är fullt medvetet om de otrygga förhållanden som för närvarande råder i Irak, vilket är ett resultat av konflikten. Rådet delar den ärade ledamotens oro över omfattningen av våld och brott som vanliga irakiska medborgare särskilt kvinnor utsätts för i sina dagliga liv. Säkerheten i Irak är fortfarande ett ärende med högsta prioritet. EU understryker regelbundet i sina politiska kontakter med USA vikten av att förbättra säkerheten.

| 2. | Samtidigt som det står klart att det i detta läge är ockupationsmakterna som har ansvar för att garantera säkerheten i Irak anser rådet att man måste ta sig an problemet inom ramen för mer omfattande stabiliseringsåtgärder, som särskilt innefattar en politisk återuppbyggnad och en ekonomisk återhämtning, inför övergången till ett fullt irakiskt självstyre. |
| --- | --- |

2.

Samtidigt som det står klart att det i detta läge är ockupationsmakterna som har ansvar för att garantera säkerheten i Irak anser rådet att man måste ta sig an problemet inom ramen för mer omfattande stabiliseringsåtgärder, som särskilt innefattar en politisk återuppbyggnad och en ekonomisk återhämtning, inför övergången till ett fullt irakiskt självstyre.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/126 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/126

---

(2004/C 70 E/128)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2655/03

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Euronews

Kan kommissionen uppge hur stora bidrag man avser föreslå skall beviljas tv-kanalen Euronews och vilka villkor som kommer att gälla för detta bidrag? Kan kommissionen även ange vilka åtgärder som kommer att vidtas för att garantera att Euronews kan agera självständigt då det gäller att välja nyhetsinnehåll och sättet på vilket det presenteras?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(9 oktober 2003)

Kommissionen betalar inte ut något driftsstöd till TV-kanalen Euronews, utan kanalen får i likhet med många andra radio- och TV-kanaler åtgärdsbidrag, antingen i form av bidrag till specifika projekt eller via ett ramavtal för perioden 2001-2004 som avser samproduktion av TV-moduler. Stöd till specifika projekt eller stöd via ramavtalet beviljas i enlighet med de finansiella bestämmelser som gäller när avtalen undertecknas och innebär ingen begränsning av stödmottagarnas pressfrihet, även om dessa naturligtvis inte får skada EU-institutionernas image eller ifrågasätta institutionernas existens eller unionens allmänna mål.

Utöver detta anslog Europaparlamentet i sin budget för 2003, budgetrubrik B3-300, tre miljoner euro för finansiering av Euronews verksamhet i samband med EU:s institutioner. På grund av detta och till följd av kommissionens beslut av den 9 juli 2003 har Euronews uppmanats att presentera ett kompletterande åtgärdsprogram, vilket skulle kunna ge ytterligare åtgärdsbidrag. Åtgärdsprogrammet kommer att granskas av en urvalskommitté i enlighet med de förfaranden som anges i budgetförordningen (1) och i genomförandebestämmelserna för denna (2). Kommissionen beslutar därefter med utgångspunkt i urvalskommitténs rapport om huruvida anslaget enligt budgetrubrik B3-300 skall beviljas eller inte och, om det skall beviljas, huruvida det skall beviljas i sin helhet eller bara till viss del. Om anslaget beviljas gäller, i likhet med vad som gäller för åtgärdsbidrag i allmänhet, att Euronews har fullständig pressfrihet.

Beslut om huruvida samarbetet med Euronews skall fortsätta eller eventuellt ändras kommer att fattas på grundval av resultaten av en utvärdering som kommer att göras avseende den del av TV-kanalens verksamhet som beviljats stöd från gemenskapen.

---

(1)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 16.9.2002.

(2)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002, EGT L 357, 31.12.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/127 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/127

---

(2004/C 70 E/129)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2656/03

från Josu Ortuondo Larrea (Verts/ALE) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Fiskeavtal mellan Spanien och Frankrike. Arcachonavtalet.

Under senare tid har pressen kunnat informera om det avtal som slutits genom en utväxling av noter mellan det spanska jordbruks-, fiske- och livsmedelsministeriet och dess franska motsvarighet och som innebär att det avtal som ingicks 1992 i Arcachon kommer att förlängas årligen.

Enligt dessa uppgifter har Spanien genom detta avtal om förlängning åtagit sig att varje år före den 1 juni utbyta en kvot på 6 000 ton ansjovis med Frankrike, en siffra som kan upprevideras beroende på utvecklingen av de bägge ländernas fångster. Med tanke på vikten av detta avtal och de ekonomiska och sociala konsekvenser det medför, framför allt för den baskiska fiskesektorn, skulle jag vilja ställa följande frågor:

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Har kommissionen i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 20.3 och 20.5 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 (1) om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken mottagit det relevanta ”meddelandet” från Spanien om metoden för att mellan de fartyg som för spansk flagg fördela de fiskemöjligheter som landet har tilldelats i enlighet med gemenskapslagstiftningen samt om den spanska och franska statens förhandsanmälan av det utbyte av fiskemöjligheter som fastställts genom det så kallade Arcachonavtalet och den senaste årliga förlängningen av detta? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 20.3 och 20.5 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 (1) om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken mottagit det relevanta ”meddelandet” från Spanien om metoden för att mellan de fartyg som för spansk flagg fördela de fiskemöjligheter som landet har tilldelats i enlighet med gemenskapslagstiftningen samt om den spanska och franska statens förhandsanmälan av det utbyte av fiskemöjligheter som fastställts genom det så kallade Arcachonavtalet och den senaste årliga förlängningen av detta?

| — | Kan kommissionen informera om den fullständiga och exakta ordalydelsen i Arcachonavtalet och i den senaste årliga förlängningen av detta avtal samt om den metod som Spanien tillämpat för att för de fartyg som för spansk flagg fördela de fiskemöjligheter som landet tilldelats mot bakgrund av de avtal som ingåtts med Frankrike och i enlighet med gemenskapslagstiftningen? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen informera om den fullständiga och exakta ordalydelsen i Arcachonavtalet och i den senaste årliga förlängningen av detta avtal samt om den metod som Spanien tillämpat för att för de fartyg som för spansk flagg fördela de fiskemöjligheter som landet tilldelats mot bakgrund av de avtal som ingåtts med Frankrike och i enlighet med gemenskapslagstiftningen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 oktober 2003)

Kommissionen har inte kännedom om det avtal som nämns i parlamentsledamotens fråga. Följaktligen kan kommissionen inte vare sig uttala sig om i vilken utsträckning villkoren i detta avtal äger giltighet i förhållande till gemenskapsrätten eller tillhandahålla en kopia.

Fram till idag har Spanien inte informerat kommissionen om den metod som används för att fördela de fiskemöjligheter som landet har tilldelats.

Årskvoterna för 2003 fördelas till medlemsstaterna i förordning (EG) nr 2341/2002 av den 20 december 2002 om fastställande för år 2003 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs (2). I artikel 4 a i den förordningen ingår bestämmelser om möjligheter till utbyte mellan medlemsstaterna.

Således har Spanien den 18 mars underrättat kommissionen om överföring av 9 000 ton (i zon VIII) till Frankrike (samma kvantitet som 2002) som på det sättet ökar sin årskvot.

Vidare tillåts det enligt kommissionens förordning (EG) nr 728/2003 av den 25 april 2003 om anpassning av vissa fiskekvoter för 2003 i enlighet med rådets förordning (EG) nr 847/96 om att införa ytterligare villkor för förvaltning av totala tillåtna fångstmängder (TAC) och kvoter med fördelning mellan åren (3) att högst 10 % överförs från det föregående året till det innevarande.

Den kvot som Spanien begärde överföring av (för zon VIII) uppgick till 1992 ton, och för Frankrike gällde det 1050 ton.

---

(1)  EGT L 358, 31.12.2002, s. 59.

(2)  EGT L 83, 1.4.2003.

(3)  EGT L 105, 26.4.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/128 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/128

---

(2004/C 70 E/130)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2685/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(10 september 2003)

Ämne:   Utbyggnad av undervisningslokaler inom den grekiska tekniska utbildningen — åtgärd 5.2 i det andra operativa programmet för utbildning och inledande yrkesutbildning inom den tredje gemenskapsstödramen

På de tekniska gymnasierna (TEE) i Grekland finns 13 program med 40 inriktningar under de första två åren och ytterligare 40 inriktningar under det tredje året. På min fråga E-1208/03 (1) gav kommissionen följande svar: ”Under de två första åren av programgenomförandet användes 4 440 000 euro till inköp av grundläggande verkstadsutrustning”.

Jag vill fråga kommissionen följande:

| a) | För vilket slags verkstadsutrustning anslogs nämnda 4 440 000 euro? |
| --- | --- |

a)

För vilket slags verkstadsutrustning anslogs nämnda 4 440 000 euro?

| b) | För vilka inriktningar och sektorer avsågs nämnda verkstadsutrustning? |
| --- | --- |

b)

För vilka inriktningar och sektorer avsågs nämnda verkstadsutrustning?

| c) | Eftersom de olika undervisningslokalerna innehåller en mängd olika slags utrustning vill jag fråga om specifikationerna, i enlighet med vilka verkstadsutrustningen anskaffades, gällde grundläggande verkstadsutrustning för varje undervisningslokal (t.ex. slag av utrustning och antal) eller detaljerade, av pedagogiska institutet och utbildningsministeriet godkända, specifikationer för olika slags utrustning? |
| --- | --- |

c)

Eftersom de olika undervisningslokalerna innehåller en mängd olika slags utrustning vill jag fråga om specifikationerna, i enlighet med vilka verkstadsutrustningen anskaffades, gällde grundläggande verkstadsutrustning för varje undervisningslokal (t.ex. slag av utrustning och antal) eller detaljerade, av pedagogiska institutet och utbildningsministeriet godkända, specifikationer för olika slags utrustning?

| d) | Hur långt har man hunnit när det gäller utbildning av lärare och utveckling av utrustning för undervisningen för de tekniska gymnasiernas olika inriktningar? |
| --- | --- |

d)

Hur långt har man hunnit när det gäller utbildning av lärare och utveckling av utrustning för undervisningen för de tekniska gymnasiernas olika inriktningar?

| e) | Vem är slutlig mottagare av stödet eftersom detta ännu inte har meddelats av den särskilda förvaltningsmyndigheten? |
| --- | --- |

e)

Vem är slutlig mottagare av stödet eftersom detta ännu inte har meddelats av den särskilda förvaltningsmyndigheten?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(13 november 2003)

Parlamentsledamoten underrättas om att de grekiska myndigheterna har tillhandahållit uppgifter som bekräftar att de 4 440 000 euro som använts till inköp av grundläggande verkstadsutrustning faktiskt inte är samfinansierade av gemenskapen genom det operativa programmet ”utbildning och inledande yrkesutbildning” eller något annat operativt program. Detta är en rättelse av de uppgifter som kommissionen mottog av de grekiska myndigheterna i samband med svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1208/03. Hela beloppet har således finansierats genom statsbudgeten.

Kommission kan därför inte kommentera dessa utgifter och den därmed sammanhörande verkstadsutrustningen (frågorna a och b).

De enda åtgärderna för utvecklingen av verkstäder för teknisk utbildning i Grekland ryms i det operativa programmet ”Utbildning och inledande yrkesutbildning”. Åtgärd 5.2.5 ”Utveckling av tekniska yrkesskolor (TEE) och centrala skollaboratorier (SEK)” i programmet är inriktat på behoven i denna sektor och har en sammanlagd budget på 78 000 000.

Åtgärderna kommer att finansieras enligt nationella specifikationer för verkstadsutrustning. Genomförandet av dessa åtgärder (utbildning till lärare osv.) har ännu inte börjat eftersom en slutgiltig stödmottagare för åtgärd 5.2.5 ännu inte har utsetts. En infordran av intresseanmälningar som förvaltningsmyndigheten inledde den 25 augusti 2003 är ännu inte avgjord. Tidsfristen för att lämna in förslag gick ut den 15 oktober 2003 och troligen kommer det bud som antas att offentliggöras inom kort.

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 166.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/129 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/129

---

(2004/C 70 E/131)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2696/03

från Heinz Kindermann (PSE) till kommissionen

(2 september 2003)

Ämne:   Exportbidrag för äggalbumin

Vid tillverkning av äggprodukter erhålls stora mängder äggvita, som är väsentligt mycket större än efterfrågan på denna produkt på den europeiska marknaden. Tredje länder har däremot en stor efterfrågan på äggvita av hög kvalité. För att kunna konkurrera på världsmarknaden är den europeiska äggprodukt-industrin beroende av exportbidrag.

Äggalbumin är klassat som icke-bilaga-I-produkt (KN-nummer 3502 ...) och betraktas, då det gäller exportbidrag, som spannmåls- och mjölkprodukt och inte som ägg med skal (KN-nummer 0408 ...). På grund av den växande exporten av spannmåls- och mjölkprodukter har kommissionen nyligen genomfört en minskning av exportlicenserna till drygt 90 %. Även äggalbumin berörs, även om exporten i detta fall inte ökat.

Andelen äggalbumin är, jämfört med den totala mängden produkter som är klassade under KN-nummer 3502, mycket liten men ytterst viktig för små och medelstora företag inom äggproduktindustrin.

| 1. | Hur ser kommissionen på konsekvenserna av det beslut som fattats då det gäller äggalbumin? |
| --- | --- |

1.

Hur ser kommissionen på konsekvenserna av det beslut som fattats då det gäller äggalbumin?

| 2. | Skulle kommissionen kunna tänka sig en omklassificering av äggalbumin så att denna produkt klassificeras som jordbruksprodukt och jämställs med andra äggprodukter som ägg med skal, äggula och hela ägg (KN-nummer 0408 ...)? Om svaret är ja — vilket är tidsperspektivet? Om svaret är nej — varför? |
| --- | --- |

2.

Skulle kommissionen kunna tänka sig en omklassificering av äggalbumin så att denna produkt klassificeras som jordbruksprodukt och jämställs med andra äggprodukter som ägg med skal, äggula och hela ägg (KN-nummer 0408 ...)? Om svaret är ja — vilket är tidsperspektivet? Om svaret är nej — varför?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 september 2003)

Äggalbumin som omfattas av KN-nummer 3502 ingår mycket riktigt inte i bilaga I till EG-fördraget. Tillsammans med andra produkter som inte ingår i bilaga I som innehåller spannmål, socker, mjölk och ägg kan det emellertid utgå exportbidrag för sådana jordbruksprodukter inom de fyra nämnda sektorerna som används för deras framställning.

I Uruguayrundan gick EU med på att begränsa sina exportbidrag för jordbruksprodukter. Dessa åtaganden gjordes separat för olika sektorer av jordbruksprodukter och för produkter som inte ingår i bilaga I.

Den stora ökningen av ansökningar om exportbidrag för produkter som inte ingår i bilaga I under 2002/2003 har mycket riktigt lett till allt mer ökande nedsättningskoefficienter (42 % i första omgången och 95 % i den senaste) för att uppfylla EU:s åtaganden gentemot Världshandelsorganisationen WTO. Dessa nedsättningar blev särskilt kännbara för äggproduktindustrin med hänsyn till den helt unika ställning som äggalbumin har bland de produkter som inte ingår i bilaga I och som framställs av en enda råvara. Enligt den handelsstatistik som är tillgänglig till och med juni 2003 har ingen dramatisk minskning av exporten ännu kunnat iakttas.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/130 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/130

---

(2004/C 70 E/132)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2709/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   OLAF:s undersökning om Eurostat

Den 8 juli 2002 publicerade OLAF ett pressmeddelande (OLAF/06/2002) om OLAF:s undersökning av Eurostat, där det meddelades att OLAF samma datum till Storhertigdömets Luxemburgs statsåklagare överlämnat uppgifter som byrån inhämtat under undersökningarna om brottsliga handlingar avseende möjligt bedrägeri i samband med kontrakt som ingåtts mellan Europeiska gemenskapernas statistikkontor Eurostat och privata företag. OLAF har gjort dessa två undersökningar inom ramen för en rad granskningar av Eurostat.

Kan kommissionen meddela om:

| — | den har upplysningar om vilka åtgärder statsåklagaren i Storhertigdömet Luxemburg vidtagit på grundval av uppgifterna som insamlats av OLAF och som förmedlades den 8 juli 2002 och vilka åtgärder som eventuellt vidtagits mot tjänstemännen och/eller företagen? |
| --- | --- |

—

den har upplysningar om vilka åtgärder statsåklagaren i Storhertigdömet Luxemburg vidtagit på grundval av uppgifterna som insamlats av OLAF och som förmedlades den 8 juli 2002 och vilka åtgärder som eventuellt vidtagits mot tjänstemännen och/eller företagen?

| — | dessa undersökningar berör personer och/eller företag som är föremål för de undersökningar som omtalas i skrivelsen av den 18 mars 2003 (nr 003411) som OLAF:s direktör sänt till den franska statsåklagaren i Paris med referensnummer ”CMS No 10120021510”? |
| --- | --- |

—

dessa undersökningar berör personer och/eller företag som är föremål för de undersökningar som omtalas i skrivelsen av den 18 mars 2003 (nr 003411) som OLAF:s direktör sänt till den franska statsåklagaren i Paris med referensnummer ”CMS No 10120021510”?

| — | om det i den ”rad granskningar” som pågick den 8 juli 2002 också ingick den undersökning som fick OLAF att förmedla uppgifter till de franska rättsvårdande myndigheterna den 18 mars 2003, eller om det fortfarande pågår undersökningar av Eurostat inom OLAF? |
| --- | --- |

—

om det i den ”rad granskningar” som pågick den 8 juli 2002 också ingick den undersökning som fick OLAF att förmedla uppgifter till de franska rättsvårdande myndigheterna den 18 mars 2003, eller om det fortfarande pågår undersökningar av Eurostat inom OLAF?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(22 oktober 2003)

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har lämnat följande uppgifter till kommissionen. OLAF överlämnade den 8 juli resultatet av två utredningar till de rättsliga myndigheterna i Luxemburg, som inledde två förundersökningar mot två privata luxemburgska företag med kopplingar till Eurostat. Dessa förundersökningar, som bedrivs av samma utredningsdomare, pågår fortfarande och omfattas av förundersökningssekretess.

Det ärende som överlämnades till åklagarmyndigheten i Paris den 19 mars 2003 är helt separat från ärendena i Luxemburg. Ärendet gäller ett franskt företag med säte i Paris.

Den utredning som överlämnades till åklagarmyndigheten i Paris hör till den ”rad granskningar” angående Eurostat som pågick den 8 juli 2002. OLAF har inlett fler utredningar angående Eurostat.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/131 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/131

---

(2004/C 70 E/133)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2721/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(11 september 2003)

Ämne:   Initiativ för att skydda EU:s strävanden efter ett dynamiskt kunskapsbaserat samhälle 2010 mot oavsiktliga negativa konsekvenser av stabilitetspakten

| 1. | Känner rådet till att det stått i den tyska dagstidningen ”Handelsblatt” och därefter i den nederländska ”Staatscourant” av den 14 augusti 2003 att kommissionsledamoten Diamantopoulou anser att den europeiska tillväxt- och stabilitetspakten under de kommande åren hotar att starkt kringskära budgetarna för undervisning och vetenskaplig forskning i EU:s medlemsstater, till följd av gränsen på tre procent för budgetunderskotten, så att det kan bli omöjligt att förverkliga den avsikt som uttalades i Lissabon 2000, nämligen att EU 2010 skulle bli världens mest dynamiska kunskapsbaserade samhälle? |
| --- | --- |

1.

Känner rådet till att det stått i den tyska dagstidningen ”Handelsblatt” och därefter i den nederländska ”Staatscourant” av den 14 augusti 2003 att kommissionsledamoten Diamantopoulou anser att den europeiska tillväxt- och stabilitetspakten under de kommande åren hotar att starkt kringskära budgetarna för undervisning och vetenskaplig forskning i EU:s medlemsstater, till följd av gränsen på tre procent för budgetunderskotten, så att det kan bli omöjligt att förverkliga den avsikt som uttalades i Lissabon 2000, nämligen att EU 2010 skulle bli världens mest dynamiska kunskapsbaserade samhälle?

| 2. | Känner rådet till att kommissionsledamoten Diamantopoulou som lösning på detta allvarliga problem förespråkar att de offentliga myndigheternas investeringar i undervisning och forskning inte mera skulle tas med i beräkningen i samband med tillämpningen av de gränser som fastställts i stabilitetspakten? |
| --- | --- |

2.

Känner rådet till att kommissionsledamoten Diamantopoulou som lösning på detta allvarliga problem förespråkar att de offentliga myndigheternas investeringar i undervisning och forskning inte mera skulle tas med i beräkningen i samband med tillämpningen av de gränser som fastställts i stabilitetspakten?

| 3. | Kan rådet bekräfta att det nu hotar att uppstå en nästan olöslig situation, i och med att Tyskland, Frankrike, Italien och Portugal under en längre tid framöver inte verkar kunna hålla sig inom den gräns på tre procent som uppställts som norm för budgetunderskotten, nya medlemsstater där situationen ur budgetsynvinkel är dålig ansluter sig och länder som inte håller sig inom de fastställda gränserna måste påföras dryga böter, så att situationen hotar att bli ännu värre? |
| --- | --- |

3.

Kan rådet bekräfta att det nu hotar att uppstå en nästan olöslig situation, i och med att Tyskland, Frankrike, Italien och Portugal under en längre tid framöver inte verkar kunna hålla sig inom den gräns på tre procent som uppställts som norm för budgetunderskotten, nya medlemsstater där situationen ur budgetsynvinkel är dålig ansluter sig och länder som inte håller sig inom de fastställda gränserna måste påföras dryga böter, så att situationen hotar att bli ännu värre?

| 4. | Håller rådet med kommissionsledamoten Diamantopoulou om att det i dagens läge ser ut som om ingen törs ta de initiativ som behövs för att den ohanterliga lärosatsen om en gräns på tre procent skall kunna ändras i tid samt att detta leder till att medlemsstaterna på eget bevåg vidtar åtgärder som blir till nackdel för EU:s ekonomi? |
| --- | --- |

4.

Håller rådet med kommissionsledamoten Diamantopoulou om att det i dagens läge ser ut som om ingen törs ta de initiativ som behövs för att den ohanterliga lärosatsen om en gräns på tre procent skall kunna ändras i tid samt att detta leder till att medlemsstaterna på eget bevåg vidtar åtgärder som blir till nackdel för EU:s ekonomi?

| 5. | Gör rådet bruk av sina möjligheter att få till stånd ett genombrott i detta dödläge och kommer detta att hända redan så länge Italien innehar ordförandeskapet? |
| --- | --- |

5.

Gör rådet bruk av sina möjligheter att få till stånd ett genombrott i detta dödläge och kommer detta att hända redan så länge Italien innehar ordförandeskapet?

| 6. | Hur länge kan det ännu förväntas komma att dröja innan det faktiskt fås till stånd de ändringar i stabilitetspakten som är så akut nödvändiga, till exempel med hjälp av Diamantopoulous metod? |
| --- | --- |

6.

Hur länge kan det ännu förväntas komma att dröja innan det faktiskt fås till stånd de ändringar i stabilitetspakten som är så akut nödvändiga, till exempel med hjälp av Diamantopoulous metod?

Svar

(8 december 2003)

Rådet kommenterar aldrig sådana offentliga uttalanden som den ärade parlamentsledamoten tar upp.

Detaljerade bestämmelser för framläggande av budgetuppgifter inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten fastställs i rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993. De uppgifter som lämnas för nationalräkenskaperna måste överensstämma med rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (allmänt kallat ESA 95). Alla ändringar av dessa förordningar i syfte att undanta vissa utgiftskategorier eller av förordningarna (EG) nr 1466/97 och 1467/97 i syfte att ändra själva paktens innehåll kan endast göras på grundval av ett förslag från kommissionen. Kommissionen har inte lagt fram något sådant förslag.

I Ekofinrådets rapport om bättre samordning av budgetpolitiken, som godkändes av Europeiska rådet våren 2003, anges att ”det inte är nödvändigt att göra ändringar vare sig i fördraget eller i stabilitets- och tillväxtpakten, inte heller att införa nya budgetmål eller budgetregler.” I samma rapport anges att ”större uppmärksamhet bör, inom ramen för de övergripande restriktionerna i stabilitets- och tillväxtpakten, ägnas åt kvaliteten hos de offentliga finanserna i syfte att öka tillväxtpotentialen hos EU:s ekonomier, i enlighet med Lissabonagendan”. Rådet kommer även fortsättningsvis att genomföra pakten i enlighet med denna rapport.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/132 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/132

---

(2004/C 70 E/134)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2724/03

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(3 september 2003)

Ämne:   Okontrollerad lagring av avfall och giftiga kemiska ämnen i Grekland och brott mot miljölagstiftningen genom en anläggning för hantering av giftigt avfall i Larymna/förvaltningsområdet Fthiotida

År 1998 meddelade de grekiska myndigheterna kommissionen att den sammantagna mängden farligt avfall i Grekland uppgick till 287 000 ton, varav 65 000 ton återvanns. Enligt uppgifter från olika forskningsinstitut beräknas emellertid produktionen av farligt avfall uppgå till 500 000 ton per år.

Den 13 juni 2002 dömdes Grekland av EG-domstolen (mål C-33/2001) för att inte ha vidtagit de åtgärder som enligt direktiv 91/689/EEG (1) är nödvändiga för att se till att det farliga avfallet registreras och identifieras på varje plats där sådant avfall deponeras.

| 1. | Kan kommissionen ange vilken mängd avfall som produceras i Grekland och hur stor mängd av detta avfall som återvinns eller lagras samt på vilka platser avfallet deponeras? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ange vilken mängd avfall som produceras i Grekland och hur stor mängd av detta avfall som återvinns eller lagras samt på vilka platser avfallet deponeras?

| 2. | Har Grekland följt bestämmelserna i direktiv 91/689/EEG om farligt avfall och rättat sig efter EG-domstolens dom i mål C-33/2001? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att miljön och människors hälsa i Grekland skyddas mot okontrollerad deponering och lagring inte bara av farligt avfall utan även av kemiska ämnen (till exempel PCB/PCT) vars giftighet och bioackumulerbar-het utgör ett särskilt stort hot mot miljön och människors hälsa? |
| --- | --- |

2.

Har Grekland följt bestämmelserna i direktiv 91/689/EEG om farligt avfall och rättat sig efter EG-domstolens dom i mål C-33/2001? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att miljön och människors hälsa i Grekland skyddas mot okontrollerad deponering och lagring inte bara av farligt avfall utan även av kemiska ämnen (till exempel PCB/PCT) vars giftighet och bioackumulerbar-het utgör ett särskilt stort hot mot miljön och människors hälsa?

| 3. | Känner kommissionen till att de grekiska myndigheterna planerar att ge tillstånd till en anläggning för hantering av giftigt avfall i det bebodda området Larymna i förvaltningsområde Fthiotida i strid med bestämmelserna i direktiv 85/337/EEG (2) om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt som ändrats genom direktiv 97/11/EG (3)? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att garantera skyddet för miljön och respekten för gemenskapslagstiftningen? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till att de grekiska myndigheterna planerar att ge tillstånd till en anläggning för hantering av giftigt avfall i det bebodda området Larymna i förvaltningsområde Fthiotida i strid med bestämmelserna i direktiv 85/337/EEG (2) om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt som ändrats genom direktiv 97/11/EG (3)? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att garantera skyddet för miljön och respekten för gemenskapslagstiftningen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 oktober 2003)

| 1. | En tabell med uppgifter om de mängder av farligt avfall som Grekland anmält till kommissionen (4) sänds direkt till frågeställaren och parlamentets sekretariat.
  Dessa uppgifter ligger till underlag för kommissionens rapport till rådet och Europaparlamentet (5).
  Kommissionen känner inte till på vilka platser det farliga avfallet deponeras. |
| --- | --- |

1.

En tabell med uppgifter om de mängder av farligt avfall som Grekland anmält till kommissionen (4) sänds direkt till frågeställaren och parlamentets sekretariat.

Dessa uppgifter ligger till underlag för kommissionens rapport till rådet och Europaparlamentet (5).

Kommissionen känner inte till på vilka platser det farliga avfallet deponeras.

| 2. | I sin dom av den 13 juni 2002 (6), förklarade domstolen att ”Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 94/31/EG av den 27 juni 1994, genom att inte inom den föreskrivna fristen meddela kommissionen de uppgifter som krävs enligt dess artikel 8.3”. De grekiska myndigheterna har meddelat kommissionen om de åtgärder som de vidtagit för att rätta sig efter domstolens dom, dvs. tillhandahålla information om de anläggningar eller företag som deponerar eller återvinner farligt avfall. De grekiska myndigheterna bekräftar att de uppfyllt sina förpliktelser enligt artikel 8.3 i direktiv 91/689/EEG. Dessa uppgifter är för närvarande föremål för granskning. Om kommissionen kan konstatera att domen av den 13 juni 2002 inte skulle ha verkställts kommer den att inleda ett överträdelseförfarande enligt artikel 228 i EG-traktaten.
  När det gäller bortskaffande av farligt avfall bör det noteras att kommissionen väckt talan i domstolen (mål C-163/03), eftersom den anser att Grekland underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.1 och 6.1 i direktiv 91/689/EEG. Enligt kommissionens uppfattning har Grekland inte vidtagit nödvändiga åtgärder för att se till att det farliga avfallet registreras och identifieras i Thriasso Pedioregionen där deponeringen skett, och inte heller utarbetat planer för förvaltningen av farligt avfall för denna region.
  Dessutom konstaterade domstolen i sin dom av den 5 juni 2003 (7) att ”Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 96/59/EG av den 16 september 1996 om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT) genom att inte inom den föreskrivna fristen utarbeta en sammanfattning av förteckningar över utrustning som innehåller mer än 5 dm3 PCB, en plan för dekontaminering och/eller bortskaffande av förtecknad utrustning och av den PCB som den innehåller samt ett utkast rörande insamling och senare bortskaffande av sådan utrustning över vilken någon förteckning inte upprättats i enlighet med artiklarna 4.1 och 11 i nämnda direktiv.” |
| --- | --- |

2.

I sin dom av den 13 juni 2002 (6), förklarade domstolen att ”Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 94/31/EG av den 27 juni 1994, genom att inte inom den föreskrivna fristen meddela kommissionen de uppgifter som krävs enligt dess artikel 8.3”. De grekiska myndigheterna har meddelat kommissionen om de åtgärder som de vidtagit för att rätta sig efter domstolens dom, dvs. tillhandahålla information om de anläggningar eller företag som deponerar eller återvinner farligt avfall. De grekiska myndigheterna bekräftar att de uppfyllt sina förpliktelser enligt artikel 8.3 i direktiv 91/689/EEG. Dessa uppgifter är för närvarande föremål för granskning. Om kommissionen kan konstatera att domen av den 13 juni 2002 inte skulle ha verkställts kommer den att inleda ett överträdelseförfarande enligt artikel 228 i EG-traktaten.

När det gäller bortskaffande av farligt avfall bör det noteras att kommissionen väckt talan i domstolen (mål C-163/03), eftersom den anser att Grekland underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.1 och 6.1 i direktiv 91/689/EEG. Enligt kommissionens uppfattning har Grekland inte vidtagit nödvändiga åtgärder för att se till att det farliga avfallet registreras och identifieras i Thriasso Pedioregionen där deponeringen skett, och inte heller utarbetat planer för förvaltningen av farligt avfall för denna region.

Dessutom konstaterade domstolen i sin dom av den 5 juni 2003 (7) att ”Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 96/59/EG av den 16 september 1996 om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT) genom att inte inom den föreskrivna fristen utarbeta en sammanfattning av förteckningar över utrustning som innehåller mer än 5 dm3 PCB, en plan för dekontaminering och/eller bortskaffande av förtecknad utrustning och av den PCB som den innehåller samt ett utkast rörande insamling och senare bortskaffande av sådan utrustning över vilken någon förteckning inte upprättats i enlighet med artiklarna 4.1 och 11 i nämnda direktiv.”

| 3. | Anläggningar för omhändertagande av farligt avfall genom förbränning, kemisk behandling eller deponering i jorden tas upp i bilaga I.9 till rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrad genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997. Enligt artikel 4.1 i direktivet skall sådana projekt som redovisas i bilagan bli föremål för en miljökonsekvensbedömning. Kommissionen har inte tillgång till sådan information som skulle göra det möjligt att dra slutsatsen att gemenskapslagstiftningen på det berörda området överträtts när det gäller den planerade anläggningen för hantering av giftigt avfall i Laryma. Om frågeställaren förfogar över uppgifter som skulle kunna påvisa att en överträdelse av direktiv 85/337/EEG skett, ombeds han vidarebefordra dessa till kommissionen. |
| --- | --- |

3.

Anläggningar för omhändertagande av farligt avfall genom förbränning, kemisk behandling eller deponering i jorden tas upp i bilaga I.9 till rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrad genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997. Enligt artikel 4.1 i direktivet skall sådana projekt som redovisas i bilagan bli föremål för en miljökonsekvensbedömning. Kommissionen har inte tillgång till sådan information som skulle göra det möjligt att dra slutsatsen att gemenskapslagstiftningen på det berörda området överträtts när det gäller den planerade anläggningen för hantering av giftigt avfall i Laryma. Om frågeställaren förfogar över uppgifter som skulle kunna påvisa att en överträdelse av direktiv 85/337/EEG skett, ombeds han vidarebefordra dessa till kommissionen.

---

(1)  EGT L 377, 31.12.1991, s. 20.

(2)  EGT L 175, 5.7.1991, s. 40.

(3)  EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(4)  Skrivelse av den 6 december från ministeriet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten.

(5)  KOM(2003) 250 slutlig.

(6)  Dom av den 13 juni 2002, kommissionen mot Republiken Grekland, mål C-33/01, Rec. s. 5447.

(7)  Dom av den 5 juni 2003, kommissionen mot republiken Grekland, mål C-83/02, ännu ej offentliggjord.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/133 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/133

---

(2004/C 70 E/135)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2733/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Subventioner till stålverket Georgsmarienhütte

Den 1 mars 2003 berättades det i Neue Osnabrücker Zeitung (NOZ) om ett utbyte av tomtmark mellan stålverket Georgsmarienhütte GmbH och staden Georgsmarienhütte och den 23 april 2003 ingick det en kompletterande rapport i NOZ om att delstaten Niedersachsen ställt 1,9 miljoner euro till förfogande för ändamålet. Denna betalning hänger samman med att staden Georgsmarienhütte för ungefär tio år sedan förvärvat en tomt av stålverket Georgsmarienhütte för ca 15 miljoner dåvarande tyska mark, vilket förefaller vara ett orealistiskt högt pris. En del av de ca 80 miljoner dåvarande tyska mark som delstaten Niedersachsen betalat till stålverket för omkring tio år sedan hade redan föranlett kritik från EU. Dessutom ger de upprepade försäljningarna mellan stålverket och olika kommunala organ upphov till en misstanke om oberättigade subventioner.

| 1. | I vad mån är den ovannämnda betalningen på 1,9 miljoner euro som gjorts av delstaten förenlig med EU:s bestämmelser? |
| --- | --- |

1.

I vad mån är den ovannämnda betalningen på 1,9 miljoner euro som gjorts av delstaten förenlig med EU:s bestämmelser?

| 2. | Anmälde delstatsregeringen denna betalning till kommissionen? |
| --- | --- |

2.

Anmälde delstatsregeringen denna betalning till kommissionen?

| 3. | Hur mycket av de belopp som betalats ut till stålverket Georgsmarienhütte och mot vilka EU gjort invändningar har hittills återbetalats till EU och när har återbetalningarna skett? |
| --- | --- |

3.

Hur mycket av de belopp som betalats ut till stålverket Georgsmarienhütte och mot vilka EU gjort invändningar har hittills återbetalats till EU och när har återbetalningarna skett?

| 4. | Sedan 1990 har en transportled ”Hüttenbahn”, som använts av stålverket, vid upprepade tillfällen sålts mellan stålverket och olika kommunala organ. I vad mån är dessa försäljningar, bland dem också den senaste, där köparen var Verkehrsgesellschaft Landkreis Osnabrück (VLO), förenliga med gemenskapsrätten? |
| --- | --- |

4.

Sedan 1990 har en transportled ”Hüttenbahn”, som använts av stålverket, vid upprepade tillfällen sålts mellan stålverket och olika kommunala organ. I vad mån är dessa försäljningar, bland dem också den senaste, där köparen var Verkehrsgesellschaft Landkreis Osnabrück (VLO), förenliga med gemenskapsrätten?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(21 oktober 2003)

| 1. | Av uppgifterna i den skriftliga frågan går det inte att avgöra av vilket skäl delstaten betalade 1,9 miljoner euro och om utbetalningen gynnade stålverket Georgsmarienhütte. Det går därför inte i nuläget att bedöma huruvida utbetalningen är förenlig med EU:s bestämmelser. Kommissionen kommer att begära upplysningar från Tyskland om delstaten Niedersachsens tomtmarksbyte och utbetalning på 1,9 miljoner euro. |
| --- | --- |

1.

Av uppgifterna i den skriftliga frågan går det inte att avgöra av vilket skäl delstaten betalade 1,9 miljoner euro och om utbetalningen gynnade stålverket Georgsmarienhütte. Det går därför inte i nuläget att bedöma huruvida utbetalningen är förenlig med EU:s bestämmelser. Kommissionen kommer att begära upplysningar från Tyskland om delstaten Niedersachsens tomtmarksbyte och utbetalning på 1,9 miljoner euro.

| 2. | Delstatsregeringens utbetalning anmäldes inte till kommissionen. |
| --- | --- |

2.

Delstatsregeringens utbetalning anmäldes inte till kommissionen.

| 3. | Såsom redan angavs i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0057/01 (1) underrättade den federala regeringen i januari 2000 kommissionen om att stålverket Georgsmarienhütte hade återbetalat statligt stöd till ett belopp av 46 miljoner mark inklusive ränta till delstaten Niedersachsen.
  I svaret angavs också att den federala regeringen den 8 maj 2000 meddelade kommissionen att försäljningen av anläggningen i Westerkamp hade inställts.
  Georgsmarienhütte Holding GmbH har alltså till delstaten Niedersachsen återbetalat allt statligt stöd som ansågs oförenligt med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

3.

Såsom redan angavs i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0057/01 (1) underrättade den federala regeringen i januari 2000 kommissionen om att stålverket Georgsmarienhütte hade återbetalat statligt stöd till ett belopp av 46 miljoner mark inklusive ränta till delstaten Niedersachsen.

I svaret angavs också att den federala regeringen den 8 maj 2000 meddelade kommissionen att försäljningen av anläggningen i Westerkamp hade inställts.

Georgsmarienhütte Holding GmbH har alltså till delstaten Niedersachsen återbetalat allt statligt stöd som ansågs oförenligt med den gemensamma marknaden.

| 4. | Enligt den federala regeringen ledde inte Klöckner Werkes försäljning av järnvägslinjen Hüttenbahn (1978) och stålverket Georgsmarienhüttes återköp av linjen (1996) till någon nämnvärd vinst för stålverket Georgsmarienhütte. Kommissionen anser därför inte, på grundval av tillgängliga uppgifter, att statligt stöd beviljades i detta sammanhang.
  Kommissionen saknar ytterligare uppgifter om en vidareförsäljningen av Hüttenbahn från stålverket Georgsmarienhütte till Verkehrsgesellschaft Landkreis Osnabrück. Kommissionen kommer att begära ytterligare upplysningar om denna transaktion från Tyskland. |
| --- | --- |

4.

Enligt den federala regeringen ledde inte Klöckner Werkes försäljning av järnvägslinjen Hüttenbahn (1978) och stålverket Georgsmarienhüttes återköp av linjen (1996) till någon nämnvärd vinst för stålverket Georgsmarienhütte. Kommissionen anser därför inte, på grundval av tillgängliga uppgifter, att statligt stöd beviljades i detta sammanhang.

Kommissionen saknar ytterligare uppgifter om en vidareförsäljningen av Hüttenbahn från stålverket Georgsmarienhütte till Verkehrsgesellschaft Landkreis Osnabrück. Kommissionen kommer att begära ytterligare upplysningar om denna transaktion från Tyskland.

---

(1)  EGT C 235 E, 21.8.2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/134 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/134

---

(2004/C 70 E/136)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2734/03

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Kryptering av EU-kommunikation

I Echelon-betänkandet rekommenderas att kommissionen bör kryptera sina meddelanden. Vilka framsteg har gjorts när det gäller att kryptera kommissionens meddelanden särskilt vid kontoren utomlands?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(4 november 2003)

Kommissionen har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att utveckla säkerhetsaspekterna av sina meddelanden, så att man kan komma till rätta med de risker som framkom i rapporten om Echelon.

Kommissionen har ett nära samarbete med de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna när det gäller valet av system. Som parlamentsledamoten förstår kan kommissionen av säkerhetsskäl inte gå in på några detaljer i samband med en skriftlig fråga. Kommissionen står emellertid till tjänst med mer ingående upplysningar om parlamentsledamoten tar direkt kontakt med den berörda avdelningen.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/135 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/135

---

(2004/C 70 E/137)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2740/03

från Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Återindrivning av minimala belopp inom ramen för EU: s stödprogram

Det har på sistone allt oftare klagats på att redovisningen inom ramen för EU:s stödprogram måste skötas så petnoga att ibland till och med de allra minsta beloppen på några få cent fått återindrivas.

Bortsett från hur oerhört arbetsdrygt detta är leder det också till orimligt höga kostnader. I de jämförbara stödprogrammen på regional nivå finns det däremot för det mesta en viss marginal så att inte de allra minsta beloppen måste återindrivas.

Känner kommissionen till detta problem?

Ämnar kommissionen i framtiden utforma stödprogrammen på ett sådant sätt att det i kraven på redovisning ingår en viss marginal i fråga om de allra minsta beloppen?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(22 oktober 2003)

Kommissionen tillämpar, inom ramen för sin direkta förvaltning av EG-budgetmedel, reglerna i budget-förordningen (1) och tillämpningsföreskrifterna (2) till den förordningen när det gäller återkrav av fordringar.

Enligt artikel 79 i tillämpningsföreskrifterna gäller följande: ”Vid fastställandet av fordringar skall den behörige utanordnaren försäkra sig om följande: (...) g) Att principen om en sund ekonomisk förvaltning följs”. Detta innebär att utanordnaren skall ta hänsyn till den beräknade kostnaden för återkrav i förhållande till fordringens belopp och hur ett beslut att avstå från återkrav påverkar gemenskapernas anseende (87.1 a i tillämpningsföreskrifterna).

Kommissionens räkenskapsförare påminner med jämna mellanrum om denna bestämmelse, som gäller just de frågor som parlamentsledamoten tar upp, så att utanordnarna, som är ansvariga för att fastställa fordringar inom olika områden, tar hänsyn till den.

---

(1)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 16.9.2002.

(2)  Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 357, 31.12.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/135 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/135

---

(2004/C 70 E/138)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2754/03

från Samuli Pohjamo (ELDR) till kommissionen

(15 september 2003)

Ämne:   Möjligheter för kommissionens översättare att jobba i hemlandet

Jag har tagit del av förslag om mer flexibla möjligheter för kommissionens översättare att arbeta i sina hemländer. Den nya tekniken skulle utan problem möjliggöra detta. Bland kommissionens fast anställda och kontraktsanställda översättare har många upplevt att ”skyldigheten” att flytta till Bryssel inverkar negativt på livskvaliteten.

De höga boendekostnaderna och de svårigheter för det personliga livet som uppstår när man skall bosätta sig i en storstadsmiljö har upplevts som särskilt problematiska. Det bör även påpekas att kostnaderna för kommissionen skulle minska om översättarna arbetade i hemlandet. En mer stadigvarande vistelse i hemlandet skulle även vara viktig för att upprätthålla översättarnas kulturkännedom och därmed yrkeskompetensen.

Kan kommissionen därför säga om man kunde göra översättarnas arbete mer flexibelt genom att tillåta att det huvudsakliga arbetet utförs i hemlandet?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

Kommissionen förstår de synpunkter som parlamentsledamoten framför, men måste framhålla att tjänstemän som arbetar som översättare har samma rättigheter och skyldigheter som andra tjänstemän och att de anställs på samma villkor och under samma förutsättningar som dessa enligt de förordningar och regler som ska tillämpas på tjänstemän och övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (tjänsteföreskrifterna). De måste därför följa artikel 20 i tjänsteföreskrifterna, där följande föreskrivs:

| | En tjänsteman skall vara bosatt antingen på anställningsorten eller på ett sådant avstånd från den att han inte hindras i tjänsteutövningen. |
| --- | --- |

En tjänsteman skall vara bosatt antingen på anställningsorten eller på ett sådant avstånd från den att han inte hindras i tjänsteutövningen.

Att tillåta tjänstemän som inte kommer från det land där de är anställda att stadigvarande arbeta heltid i sina hemländer skulle därför i regel inte betraktas som förenligt med kraven i tjänsteföreskrifterna. Samma bestämmelse gäller även översättare som är extraanställda eller tillfälligt anställda.

Kommissionen har inte för avsikt att göra undantag från denna bestämmelse i samband med att man inför system för distansarbete.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/136 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/136

---

(2004/C 70 E/139)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2757/03

från Marco Cappato (NI) till rådet

(10 september 2003)

Ämne:   Den nordkoreanska atomkrisen

Förhandlingar har nyligen avhållits i Peking för att finna en lösning på den nordkoreanska atomkrisen. I mötet deltog representanter för Nord- och Sydkorea, Kina, Japan, Ryssland och Förenta staterna.

EU är, som framgår av den senaste rapporten från kontoret för humanitärt bistånd (1)), den främsta givaren av humanitärt bistånd till Nordkorea. Landet står som mottagare för en stor del av EU:s humanitära bistånd till Asien.

I slutsatserna från sitt senaste möte i Thessaloniki upprepade Europeiska rådet sin beredvillighet att bidra till att finna en diplomatisk och multilateral lösning på krisen.

Kan rådet förklara varför EU inte var representerad vid förhandlingarna i Peking?

Vilka åtgärder tänker rådet vidta för att se till att representanter från EU ges möjlighet att delta vid framtida politiska och diplomatiska förhandlingar om den känsliga frågan om hur det nordkoreanska kärnvapenhotet skall undanröjas?

Svar

(8 december 2003)

EU stöder med kraft de diplomatiska ansträngningar som gjorts av de sex parterna för att nå en lösning på den nordkoreanska spridningsfrågan. EU hoppas att processen snart skall leda till konkreta framsteg mot avspänning i regionen och en kärnvapennedrustning på Koreahalvön, en fråga som är av grundläggande intresse för hela världssamfundet.

EU är fortfarande berett att bidra till internationella ansträngningar att driva saken vidare och agerar i nära samråd med huvudaktörerna. EU överväger hur unionen skall kunna ge stöd till multilaterala samtal vid lämplig tidpunkt och i samordning med de sex berörda ländernas huvudstäder.

---

(1)  KOM(2003)430.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/137 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/137

---

(2004/C 70 E/140)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2766/03

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(11 september 2003)

Ämne:   Internationell byggsvindel

I januari i år ställde jag frågor till kommissionen som handlade om byggföretag från Belgien och Tyskland som eventuellt är inblandade i byggsvindel i Nederländerna. Det rörde sig också om nederländska företags inblandning i förbjudna pris- och anställningsavtal i andra medlemsländer.

Kommissionen anger i sitt svar att den nederländska konkurrensmyndigheten NMA (Nederlandse Mededingingsautoriteit) undersöker ett antal ärenden och löpande håller kommissionen underrättad. Kommissionen meddelar också att man kommer att agera när man har fått in tillförlitlig information om en kartell som märkbart påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

| 1. | Har kommissionen, på grundval av den information man fått från NMA, dragit slutsatsen att det förekommer otillåten kartellbildning? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen, på grundval av den information man fått från NMA, dragit slutsatsen att det förekommer otillåten kartellbildning?

| 2. | Om så är fallet, har kommissionen vidtagit åtgärder på grund av detta? |
| --- | --- |

2.

Om så är fallet, har kommissionen vidtagit åtgärder på grund av detta?

| 3. | Har kommissionen fått uppgifter från NMA om nya fall där det kan vara fråga om otillåten kartellbildning? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen fått uppgifter från NMA om nya fall där det kan vara fråga om otillåten kartellbildning?

| 4. | Om så är fallet, vilket beslut har kommissionen fattat med anledning av detta? |
| --- | --- |

4.

Om så är fallet, vilket beslut har kommissionen fattat med anledning av detta?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

| 1. och 2. | Som nämndes i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr P-308/03 (1), har kommissionen fått kännedom om anklagelser om bedrägeri och fastställande av priser på byggmarknaden i Nederländerna genom den nationella konkurrensmyndigheten (NMa) och via media. Kommissionen har också fått kännedom om att icke-nederländska företag anklagas för att ha deltagit i sådana affärsmetoder på den nederländska marknaden och att nederländska företag skall ha använt sig av sådana metoder på utländska marknader.
  Kommissionen har dock inte för avsikt att blanda sig i NMa:s pågående undersökningar av den nederländska byggmarknaden. Kommissionen har erfarit att NMa i sin utredning även beaktar ett eventuellt deltagande av utländska företag. Därför har kommissionen inte inlett en separat formell undersökning på grundval av ovanstående uppgifter.
  Om tyngdpunkten för en påstådd överträdelse ligger i en medlemsstat, är den nationella konkurrens-myndigheten i den staten ofta bäst lämpad att behandla en sådan anklagelse. Under förutsättning att handeln mellan medlemsstater påverkas kan emellertid kommissionen även i ett sådant fall besluta att det ligger i gemenskapens intresse att kommissionen inleder en undersökning av de aktuella affärsmetoderna.
  Exempelvis undersöker kommissionen för närvarande eventuella överträdelser av EG:s konkurrensregler inom bitumensektorn. Den undersökningen — som avser karteller på nationella marknader, däribland den nederländska marknaden — behandlar affärsmetoder som används av bitumentillverkare och deras huvudkunder, dvs. företag som bygger vägar. |
| --- | --- |

1. och 2.

Som nämndes i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr P-308/03 (1), har kommissionen fått kännedom om anklagelser om bedrägeri och fastställande av priser på byggmarknaden i Nederländerna genom den nationella konkurrensmyndigheten (NMa) och via media. Kommissionen har också fått kännedom om att icke-nederländska företag anklagas för att ha deltagit i sådana affärsmetoder på den nederländska marknaden och att nederländska företag skall ha använt sig av sådana metoder på utländska marknader.

Kommissionen har dock inte för avsikt att blanda sig i NMa:s pågående undersökningar av den nederländska byggmarknaden. Kommissionen har erfarit att NMa i sin utredning även beaktar ett eventuellt deltagande av utländska företag. Därför har kommissionen inte inlett en separat formell undersökning på grundval av ovanstående uppgifter.

Om tyngdpunkten för en påstådd överträdelse ligger i en medlemsstat, är den nationella konkurrens-myndigheten i den staten ofta bäst lämpad att behandla en sådan anklagelse. Under förutsättning att handeln mellan medlemsstater påverkas kan emellertid kommissionen även i ett sådant fall besluta att det ligger i gemenskapens intresse att kommissionen inleder en undersökning av de aktuella affärsmetoderna.

Exempelvis undersöker kommissionen för närvarande eventuella överträdelser av EG:s konkurrensregler inom bitumensektorn. Den undersökningen — som avser karteller på nationella marknader, däribland den nederländska marknaden — behandlar affärsmetoder som används av bitumentillverkare och deras huvudkunder, dvs. företag som bygger vägar.

| 3. | NMa är inte skyldig att anmäla nya kartellärenden som den handlägger till kommissionen. Samtidigt är det fast praxis att NMa underrättar kommissionen om pågående kartellärenden som kan vara av intresse för kommissionen. |
| --- | --- |

3.

NMa är inte skyldig att anmäla nya kartellärenden som den handlägger till kommissionen. Samtidigt är det fast praxis att NMa underrättar kommissionen om pågående kartellärenden som kan vara av intresse för kommissionen.

| 4. | Kommissionen har inte på senare tid fattat några beslut som föranletts av upplysningar från den nederländska konkurrensmyndigheten. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen har inte på senare tid fattat några beslut som föranletts av upplysningar från den nederländska konkurrensmyndigheten.

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 81.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/138 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/138

---

(2004/C 70 E/141)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2768/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 september 2003)

Ämne:   Hellenic Shipyards leveranser av beställningar från OSE

Enligt uppgifter i grekisk press och från officiellt håll har företaget Hellenic Shipyards AE tillkännagivit att det inte inom överenskommen tid kan leverera den order på rullande materiel (vagnar för pendeltåg, sovvagnar, passagerarvagnar osv.) som man genom programavtal fått av den grekiska statens järnvägsbolag OSE. I dessa avtal, som undertecknades i slutet av 1997 och uppgick till ett värde av runt 180 miljarder drachmer, fanns straffklausuler och bestämmelser om skadestånd som skulle tillämpas om Hellenic Shipyards inte kunde fullgöra sina åtaganden.

| 1. | För den händelse att OSE inte gör anspråk på straffklausulerna och de skadestånd som Hellenic Shipyards är skyldigt att betala om man inte levererar de beställningar man fått genom programavtalet är min fråga: Kommer en sådan situation att innebära juridiska problem vad gäller konkurrens och statligt stöd? |
| --- | --- |

1.

För den händelse att OSE inte gör anspråk på straffklausulerna och de skadestånd som Hellenic Shipyards är skyldigt att betala om man inte levererar de beställningar man fått genom programavtalet är min fråga: Kommer en sådan situation att innebära juridiska problem vad gäller konkurrens och statligt stöd?

| 2. | Trots att beställningarna i programavtalen mellan OSE och Hellenic Shipyards gjorts i syfte att främja den inhemska industrin och produktionen och bevara sysselsättningen har Hellenic Shipyards i efterhand lagt ut en stor del av dessa (till ett värde av 103 miljarder drachmer) på företag i utlandet. Anser kommissionen att denna överlåtelse till tredje part var förenlig med villkoren för avtalens godkännande? |
| --- | --- |

2.

Trots att beställningarna i programavtalen mellan OSE och Hellenic Shipyards gjorts i syfte att främja den inhemska industrin och produktionen och bevara sysselsättningen har Hellenic Shipyards i efterhand lagt ut en stor del av dessa (till ett värde av 103 miljarder drachmer) på företag i utlandet. Anser kommissionen att denna överlåtelse till tredje part var förenlig med villkoren för avtalens godkännande?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(4 november 2003)

| 1. | Huruvida det faktum att ett offentligt företag, som den grekiska statens järnvägsbolag (OSE), underlåter att begära ersättning för överträdelse av avtalsförpliktelser kan utgöra en åtgärd som betraktas som statligt stöd, beror på ett antal faktorer som de exakta avtalsvillkoren; bland annat rörande tidsfristen för leverans av det rullande materialet, straffklausuler för försenade leveranser eller uteblivna leveranser. Kommissionen har i detta skede inte tillräcklig information om detta för att kunna svara på ledamotens fråga.
  Vidare bör det betonas att åtgärder som vidtas av offentliga företag, och som får som resultat att en ekonomisk fördel tilldelas, måste åligga staten för att de skall kunna betraktas som statligt stöd. Det faktum att OSE är ett företag som står under statlig kontroll är i sig inte tillräckligt för att åtgärder som vidtas av det företaget skall tillskrivas staten.
  Då den information som lämnats av ledamoten inte är tillräcklig för att vi skall kunna dra någon slutsats om frågan berör statligt stöd, noterar vi de frågeställningar som har tagits upp. |
| --- | --- |

1.

Huruvida det faktum att ett offentligt företag, som den grekiska statens järnvägsbolag (OSE), underlåter att begära ersättning för överträdelse av avtalsförpliktelser kan utgöra en åtgärd som betraktas som statligt stöd, beror på ett antal faktorer som de exakta avtalsvillkoren; bland annat rörande tidsfristen för leverans av det rullande materialet, straffklausuler för försenade leveranser eller uteblivna leveranser. Kommissionen har i detta skede inte tillräcklig information om detta för att kunna svara på ledamotens fråga.

Vidare bör det betonas att åtgärder som vidtas av offentliga företag, och som får som resultat att en ekonomisk fördel tilldelas, måste åligga staten för att de skall kunna betraktas som statligt stöd. Det faktum att OSE är ett företag som står under statlig kontroll är i sig inte tillräckligt för att åtgärder som vidtas av det företaget skall tillskrivas staten.

Då den information som lämnats av ledamoten inte är tillräcklig för att vi skall kunna dra någon slutsats om frågan berör statligt stöd, noterar vi de frågeställningar som har tagits upp.

| 2. | Ledamotens andra fråga tycks inte utgöra något problem om förenlighet med gemenskapsrätten. Däremot skulle en klausul som utesluter möjligheten för Hellenic Shipyards att lägga ut order hos utländska företag kunna anses vara oförenlig med gemenskapsrätten. |
| --- | --- |

2.

Ledamotens andra fråga tycks inte utgöra något problem om förenlighet med gemenskapsrätten. Däremot skulle en klausul som utesluter möjligheten för Hellenic Shipyards att lägga ut order hos utländska företag kunna anses vara oförenlig med gemenskapsrätten.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/139 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/139

---

(2004/C 70 E/142)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2773/03

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(16 september 2003)

Ämne:   Regler för bemanning av larmcentraler i EU-länder

En dansk bilist blev då han var på semester i Italien påkörd av en italiensk lastbil på en motorväg. Lastbilschauffören körde därefter vidare utan att stanna. Genom att ringa 113 försökte den danske bilisten komma i kontakt med italiensk polis. På larmcentralen förstod man varken engelska eller tyska och den danske bilisten tvingades ge upp efter fyra försök att kontakta polisen. Trots att det kunde ha slutat mycket illa undkom bilisten utan fysiska skador.

Kan kommissionen ange vilka regler som gäller för att bemanna larmcentraler i medlemsländerna med personer som talar andra språk än det inhemska språket? Anser kommissionen det vara acceptabelt att en medborgare från ett annat EU-land inte skall kunna kontakta polisen i vistelselandet på grund av bristande språkkunskaper hos de som arbetar på larmcentralen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(24 oktober 2003)

Kommissionens behörighet på området för polissamarbete i unionen fastställs i artikel 30 i fördraget om Europeiska unionen, där det anges vilka områden som omfattas av medlemsstaternas gemensamma insatser. Reglerna för larmcentralerna och deras interna organisation är enbart på medlemsstaternas ansvar. Uppgiften att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten tillhör enligt artikel 33 medlemsstaternas ansvarsområde.

Därför finns det inga gemenskapsregler om bemanningen av larmcentraler i medlemsstaterna med personal som talar andra språk än landets språk. Kommissionen anser emellertid att det är viktigt med tanke på förverkligandet av ett område med frihet, rättvisa och säkerhet att poliser har kunskaper i ett eller flera främmande språk för att kunna svara på en begäran som framförs av medborgare från andra länder. Denna aspekt har beaktats i gemenskapens finansieringsprogram (Agis), och en del av medlen har avsatts för projekt som syftar till att förbättra polisens beredskap att möta utmaningarna inom detta nya europeiska område. Europeiska polisakademin (Cepol) främjar också studier i främmande språk inom utbildningsprogrammet för polisbefäl.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/140 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/140

---

(2004/C 70 E/143)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2774/03

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(16 september 2003)

Ämne:   Klassificeringen av Hamas som en terroristorganisation

| 1. | Klassificerar Europeiska kommissionen Hamas som en terroristorganisation? |
| --- | --- |

1.

Klassificerar Europeiska kommissionen Hamas som en terroristorganisation?

| 2. | Om den inte gör det, hur försvarar kommissionen sin ståndpunkt? |
| --- | --- |

2.

Om den inte gör det, hur försvarar kommissionen sin ståndpunkt?

| 3. | Anser kommissionen att en vägran att beteckna Hamas som en terroristorganisation skulle utgöra ett allvarligt hinder för fred i Mellanöstern i detta kritiska skede av fredsprocessen? |
| --- | --- |

3.

Anser kommissionen att en vägran att beteckna Hamas som en terroristorganisation skulle utgöra ett allvarligt hinder för fred i Mellanöstern i detta kritiska skede av fredsprocessen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 oktober 2003)

Utöver FN:s säkerhetsråds resolution 1373(2001) har Europeiska unionen antagit rådets gemensamma ståndpunkt2001/931/GUSP om tillämpning av särskilda åtgärder i syfte att bekämpa terrorism (1). I den gemensamma ståndpunkten anges det att dessa särskilda åtgärder är tillämpliga på personer, grupper och enheter som är inblandade i terroristhandlingar och som förtecknas i bilagan till denna. Den förteckningen upprättas och uppdateras av rådet.

I december 2001 förde rådet in Izz al-Din al-Qassem, terroristgrenen av Hamas, i förteckningen. Den 12 september 2003 beslutade rådet att föra in Hamas i sin helhet (2).

Införandet i förteckningen medför huvudsakligen att medlemsstaterna genom polissamarbete och straffrättsligt samarbete (3) erbjuder varandra bredast möjliga bistånd när det gäller att förebygga och bekämpa terroristhandlingar och att de ekonomiska restriktioner som anges i rådets förordning (EG) nr 2580/2001 av den 27 december 2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism (4) skall gälla.

---

(1)  EGT L 344, 28.12.2001.

(2)  Gemensam ståndpunkt 2003/651/GUSP, EGT L 229, 13.9.2003.

(3)  Beträffande tillämpningsföreskrifter för detta samarbete se rådets beslut 2003/48/RIF, EGT L 16, 22.1.2003, s. 68.

(4)  EGT L 344, 28.12.2001. Se även rådets beslut 2003/646/EG av den 12 september 2003 om genomförande av artikel 2.3 i förordning (EG) nr 2580/2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism och om upphävande av beslut 2003/480/EG, EGT L 229, 13.9.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/140 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/140

---

(2004/C 70 E/144)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2783/03

från Cristiana Muscardini (UEN), Antonio Mussa (UEN) och Adriana Poli Bortone (UEN) till rådet

(17 september 2003)

Ämne:   Val i Albanien

Det albanska folket skall rösta den 10 oktober 2003 för att välja en ny nationalförsamling. OECD har i ett försök att göra valprocessen mer öppen och för att kunna undersöka om det är möjligt att genomföra en effektiv reform uttryckligen begärt att den nationella valkommittén skall respektera den politiska situationen i landet och därför bestå av lika antal medlemmar av den nuvarande majoriteten som av oppositionen (3 + 3).

Kan rådet besvara följande frågor:

| 1. | Är rådet medvetet om att denna valkommitté i dagens läge består av fem medlemmar av den nuvarande socialistiska majoriteten och endast två medlemmar av den demokratiska oppositionen? |
| --- | --- |

1.

Är rådet medvetet om att denna valkommitté i dagens läge består av fem medlemmar av den nuvarande socialistiska majoriteten och endast två medlemmar av den demokratiska oppositionen?

| 2. | Anser inte rådet att valkommittén för närvarande är orättvist sammansatt och att detta kan ge upphov till att kommitténs opartiskheten allvarligt ifrågasätts? |
| --- | --- |

2.

Anser inte rådet att valkommittén för närvarande är orättvist sammansatt och att detta kan ge upphov till att kommitténs opartiskheten allvarligt ifrågasätts?

| 3. | Anser inte rådet att man nu borde inrätta en observationsgrupp för alla valoperationer den 10 oktober 2003? |
| --- | --- |

3.

Anser inte rådet att man nu borde inrätta en observationsgrupp för alla valoperationer den 10 oktober 2003?

Svar

(8 december 2003)

Rådet är väl medvetet om hur betydelsefulla de lokalval som ägde rum i Albanien den 12 oktober 2003 är. I slutsatserna av den 29 september 2003 betonade rådet (yttre förbindelser) att ”ett ordnat genomförande av rättvisa lokalval i oktober utgör ett led i Albaniens närmande till EU”.

Lokalvalen i Albanien den 12 oktober 2003, och även tillämpningen av den nya vallagen och valkommitténs arbete, övervakades av OSSE/ODIHR:s valobservatörsuppdrag som många EU-medlemsstater redan har bidragit med medlemmar till. En internationell bedömning av hur lokalvalen i Albanien genomfördes kommer att göras strax efter valen

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/141 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/141

---

(2004/C 70 E/145)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2800/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(17 september 2003)

Ämne:   Tillämpningen av förordning (EG) nr 1227/2001 av den 18 juni 2001

De portugisiska skattemyndigheterna meddelade nyligen personer som får stöd för att verksamheten tillfälligt upphört på fartyg samt besättningsmedlemmar som lyder under fiskesamarbetsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Marocko (förordning (EG) nr 1227/2001 (1)) att de bör betala personlig inkomstskatt. Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| 1. | Anser kommissionen att det stöd som beviljats bör betraktas som arbetslöshetsersättning som enligt den portugisiska skattelagen inte skall beskattas, eller anser kommissionen snarare att stödet är av annan natur och i så fall bör beskattas? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att det stöd som beviljats bör betraktas som arbetslöshetsersättning som enligt den portugisiska skattelagen inte skall beskattas, eller anser kommissionen snarare att stödet är av annan natur och i så fall bör beskattas?

| 2. | Anser kommissionen att principen om likhet inför lagen såsom fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna är förenligt med att man beviljar olika belopp till medborgare som även om de kommer från olika länder, Portugal och Spanien, samtidigt är europeiska medborgare? |
| --- | --- |

2.

Anser kommissionen att principen om likhet inför lagen såsom fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna är förenligt med att man beviljar olika belopp till medborgare som även om de kommer från olika länder, Portugal och Spanien, samtidigt är europeiska medborgare?

| 3. | Anser inte kommissionen att gemenskapslagstiftningen när det gäller Fonden för fiskets utveckling där nationell medfinansiering krävs för gemenskapsåtgärder i praktiken kan förlora sin betydelse om beloppet för det nationella deltagandet helt eller delvis ersätts genom skatter? |
| --- | --- |

3.

Anser inte kommissionen att gemenskapslagstiftningen när det gäller Fonden för fiskets utveckling där nationell medfinansiering krävs för gemenskapsåtgärder i praktiken kan förlora sin betydelse om beloppet för det nationella deltagandet helt eller delvis ersätts genom skatter?

| 4. | Anser inte kommissionen att det vore ändamålsenligt att så snart som möjligt klargöra sin ståndpunkt tillsammans med de portugisiska myndigheterna, så att stödmottarna vet vilket stöd de egentligen har rätt till? |
| --- | --- |

4.

Anser inte kommissionen att det vore ändamålsenligt att så snart som möjligt klargöra sin ståndpunkt tillsammans med de portugisiska myndigheterna, så att stödmottarna vet vilket stöd de egentligen har rätt till?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 oktober 2003)

Till följd av att fiskeavtalet med Marocko inte förnyades antog rådet förordning (EG) nr 2561/2001 (2) för att främja omställning av de fartyg och fiskare som fram till och med 1999 var beroende av det avtalet. Genom förordning (EG) nr 1227/2001 (3) fastställs undantag från vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 2792/1999 (4), för att anpassa de rättsliga ramarna till de särskilda stödåtägrderna för Marocko.

Den rättsliga grunden för ersättningen till yrkesfiskare som tillfälligt upphör med verksamheten finns i artikel 16 i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999, senast ändrad genom rådet förordning (EG) nr 2369/2002 av den 20 december 2002 (5).

Enligt bestämmelserna i den artikeln ankommer det på de nationella förvaltningsmyndigheterna att med beaktande av relevanta parametrar fastställa den det ersättningsbelopp som skall betalas ut i varje enskilt fall. I det sammanhanget har ersättningen till spanska respektive portugisiska yrkesfiskare fastställts på olika nivåer.

Utbetalningen av denna ersättning sker utan avdrag, innehållande eller uttag av ytterligare särskilda avgifter, vilket är i överensstämmelse med gemenskapens bestämmelser på området (6). Beskattningen av inkomster faller emellertid inom medlemsstaternas behörighet, och därför skall dessa beakta sina nationella regler när ersättningsbeloppen fastställs.

---

(1)  EGT L 168, 23.6.2001, s. 1.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2561/2001 av den 17 december 2001 om främjande av omställning av de fartyg och fiskare som fram till och med 1999 var beroende av fiskeavtalet med Marocko, EGT L 344, 28.12.2001.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1227/2001 av den 18 juni 2001 om undantag från vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 2792/1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn, EGT L 168, 23.6.2001.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn, EGT L 337, 30.12.1999.

(5)  EGT L 358, 31.12.2002.

(6)  Artikel 32 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/142 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/142

---

(2004/C 70 E/146)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2824/03

från Marie Isler Béguin (Verts/ALE) till kommissionen

(18 september 2003)

Ämne:   Motorväg A28, direktivet om livsmiljöer

Tillgänglig information visar tydligt att byggandet av motorväg A28 återupptagits, särskilt schaktning som utförs på en 40 km lång sträcka från norr om Tours till Loirdalen i Sarthe.

Detta visar på de franska myndigheternas intention att fullfölja arbeten i området mellan Montabon och Ecommoy utan att avvakta kommissionens utvärdering av de svar Frankrike ingivit angående kommissionens motiverade yttrande av den 21 december 2001 om förstörelse av livs- och parningsmiljöer för en prioriterad art som omnämns i bilaga IV till direktiv 92/43, Osmoderma eremita.

Kan kommissionen med hänsyn till ärendets brådskande karaktär uppge vilka åtgärder den tänker vidta innan byggandet av denna motorväg fortskrider alltför långt?

Kan kommissionen garantera att den inte utsatts för påtryckningar från den franska regeringen för att lägga tvisterna om fågel- och livsmiljödirektiven på is fram till nästa val till Europaparlamentet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(14 oktober 2003)

Kommissionen har redan lämnat ett motiverat yttrande till de franska myndigheterna till följd av bristande efterlevnad av bestämmelserna i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 (1) (om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt), i dess ändrade lydelse enligt rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (2), och rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 (3) (om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter). Det handlade då om sammanläggningar av skiften i samband med anläggandet av motorväg A 28 på sträckan mellan Le Mans och Tours.

De franska myndigheterna har avgett flera svar på kommissionens motiverade yttrande. Ärendet har bland annat diskuterats vid ett möte mellan kommissionen och de franska myndigheterna i Bryssel i februari 2003. Vid detta möte åtog sig de franska myndigheterna att tillställa kommissionen följande kompletterande upplysningar: uppgifter om efterlevnaden av artikel 12.1 d och artikel 16 i direktiv 92/43/EEG; en plan för lokal och nationell förvaltning av arten osmoderma eremita; ytterligare förslag på platser av gemenskapsintresse; garantier avseende övervakning av de arbeten som genomförs i syfte att organisera en sammanläggning av skiften. De franska myndigheterna har lämnat dessa uppgifter formellt genom en skrivelse från Frankrikes ständiga representation vid Europeiska unionen. Skrivelsen inkom till kommissionen i april 2003 och innehåller omfångsrika bilagor. Kommissionen är nu i färd med att granska det officiella svaret från de franska myndigheterna så att man snarast möjligt skall kunna fatta beslut om hur detta ärende skall behandlas i fortsättningen.

Vid behandlingen av detta ärende, samt vid behandlingen av varje överträdelse som kommissionen hanterar i sin egenskap av fördragens väktare, fullgör kommissionen sina uppgifter helt oberoende och med den allra största respekt för gemenskapsrätten.

---

(1)  EGT L 175, 5.7.1985.

(2)  EGT L 73, 14.3.1997.

(3)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/143 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/143

---

(2004/C 70 E/147)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2831/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(23 september 2003)

Ämne:   Den spanska premiärministern kritik av konventet och hans motstånd mot grundläggande element i konstitutionen

Vad anser rådet om Europaparlamentets resolutioner där man kräver att de kompromisser som konventet nått inte skall ifrågasättas? Vad anser rådet därför om den spanska premiärministerns, José María Aznars, uttalanden där han offentligt ifrågasatte konventets arbete? Han ansåg att arbetet avvek från det mandat som tilldelats konventet och underströk att regeringskonferensen måste ändra grundläggande element i det framlagda utkastet till konstitution.

Svar

(8 december 2003)

Vid mötet den 29 september 2003 noterade rådet yttrandet från Europaparlamentet som rådet hade hört enligt artikel 48 i Fördraget om Europeiska unionen.

Rådet har inte uttryckt någon åsikt om uttalanden från individuella medlemsstater och det skulle inte heller vara korrekt om rådet gjorde detta.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/144 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/144

---

(2004/C 70 E/148)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2833/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(23 september 2003)

Ämne:   Fortbildningsprogram för arbetslösa inom ramen för OAED i Grekland

Genom ministerbeslut nr 4001/3.1.2002 från den grekiske arbetsmarknads- och socialministern beslutades att fortbildningsåtgärder skulle sättas in för arbetslösa inom större tekniska projekt i Grekland, vilka samfinansieras via Europeiska socialfonden inom den tredje gemenskapsstödramen. Sedan dess har beslutet ändrats, och budgeten uppgår till 41 miljoner euro. Den 7 april 2003, efter sju månaders överläggningar, rekommenderade chefen för organisationen för arbetskraftens sysselsättning (OAED) att ett avtal skulle godkännas mellan OAED och vart och ett av de teknikföretag som skulle medverka i programmen.

| 1. | Hur bedömer kommissionen legitimiteten i detta förfarande med direkt tilldelning av program-kontrakt till teknikföretagen, utan föregående meddelande i enlighet med direktiv 92/50/EEG (1), som införlivades i grekisk lagstiftning genom presidentdekret nr 346/1998 och ändrades genom presidentdekret nr 18/2000? |
| --- | --- |

1.

Hur bedömer kommissionen legitimiteten i detta förfarande med direkt tilldelning av program-kontrakt till teknikföretagen, utan föregående meddelande i enlighet med direktiv 92/50/EEG (1), som införlivades i grekisk lagstiftning genom presidentdekret nr 346/1998 och ändrades genom presidentdekret nr 18/2000?

| 2. | Med tanke på att anslagen för detta ändamål inte är obegränsade, anser då kommissionen att den grekiska regeringen gjort riktiga prioriteringar? Finns det ingen fara att andra sektorer i ekonomin nedvärderas eller förbises? |
| --- | --- |

2.

Med tanke på att anslagen för detta ändamål inte är obegränsade, anser då kommissionen att den grekiska regeringen gjort riktiga prioriteringar? Finns det ingen fara att andra sektorer i ekonomin nedvärderas eller förbises?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(7 november 2003)

De utbildningsprogram på vilka parlamentsledamoten syftar gäller integrerade åtgärder till förmån för arbetslösa inom specialiserade områden för uppbyggnad av stora infrastrukturella investeringar i Grekland. Dessa samfinansieras bland andra åtgärder av Europeiska socialfonden (ESF) genom det operativa programmet ”Anställning och yrkesutbildning” inom gemenskapsstödramen för 2000-2006 i Grekland.

Inom det operativa programmet omfattar dessa åtgärder teoretisk och praktisk utbildning inom vissa specialiserade områden. Om eleverna framgångsrikt fullbordar utbildningsdelen kombineras denna med ett tidsbundet anställningsstöd. Dessa åtgärder förväntas att som en del i ett aktivt arbetsmarknadsprogram betydligt öka de arbetslösas utsikter till anställning inom särskilda områden där det råder en kraftig efterfrågan på arbetsmarknaden. Detta är en av huvudprioriteringarna i det operativa programmet i fråga. Dessa utbildningsåtgärder ger dessutom de åtgärder som samfinansieras av ESF och Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) erforderliga synergieffekter.

Enligt de uppgifter som lämnas av programmets förvaltningsmyndighet som är ansvarig för förvaltning, övervakning och kontroll av ESF:s samfinansierade åtgärder utlystes en anbudsinfordran i enlighet med grekisk lagstiftning (lag 1262/1982 respektive lag 2601/1998). Bedömningen och urvalet av utbildningsåtgärder utfördes enligt i förväg upprättade kriterier för erbjudande av teoretisk och praktisk utbildning och för elevernas anställningsutsikter.

Det bör noteras att enligt de uppgifter som kommissionenen erhållit avgav den grekiska revisionsrätten ett positivt utlåtande om lagligheten i de förfaranden som följts. Detta gjordes innan förvaltningsmyndigheten och organisationen för arbetskraftens sysselsättning (OAED), som drar slutlig nytta av detta projekt, gick vidare med de planerade åtgärderna.

---

(1)  EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/145 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/145

---

(2004/C 70 E/149)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2834/03

från Gilles Savary (PSE) till kommissionen

(18 september 2003)

Ämne:   Luftfartsavtal med Förenta staterna

EU skall inleda förhandlingar med Förenta staterna i Washington den 1 oktober 2003 i syfte att fastställa en ny övergripande rättslig ram för de transatlantiska flygförbindelserna.

När tror kommissionen att den kommer att kunna sluta ett avtal, med tanke på den ambitiösa målsättningen och hur komplexa de behandlade frågorna är?

Kan kommissionen, mot bakgrund av det förhandlingsmandat som utarbetades av rådet i juni 2003, verkligen räkna med att kunna sluta ett avtal inom de närmaste månaderna. med risk för att inte uppnå reella framsteg när det gäller samtliga diskussionspunkter?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 oktober 2003)

I enlighet med det förhandlingsmandat som rådet gav kommissionen i juni 2003 syftar de förhandlingar som inleddes den 1 oktober 2003 i Washington till att sluta ett övergripande avtal med Förenta staterna för att omdefiniera den rättsliga ramen för transatlantiska flygförbindelser. Det handlar om att i grunden ändra den gällande rättsliga ramen. I och med den önskade reformens betydelse är det logiskt att vissa ändringar måste göras av både de lagar och förordningar som gäller i Förenta staterna och av vissa texter av betydelse för gemenskapsrätten.

Med beaktande av de betydande politiska händelser som kommer att äga rum i både gemenskapen och i Förenta staterna under 2004 verkar det i dagsläget inte troligt att ett avtal skall hinna slutas före 2005.

Kommissionen anser dock att de gällande bilaterala avtalen bör kunna ändras i väntan på detta för att anpassa dem till gemenskapslagstiftningen. Sådana förslag har presenterats för de amerikanska myndigheterna. Dessa förslag kommer att diskuteras i ett annat sammanhang än förhandlingarna om det övergripande avtalet.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/145 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/145

---

(2004/C 70 E/150)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2835/03

från Heinz Kindermann (PSE) till kommissionen

(18 september 2003)

Ämne:   Godkännande av Terraprojektet Geoplantour — OLAF-undersökningar

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, OLAF, undersöker (fall nr. IO/2001/4030) förmodade oregelbundenheter i samband med att ett förslag till projekt kallat Geoplantour, 1997 godkänts inom ramen för EU-programmet Terra.

Jag ber kommissionen svara på följande frågor i detta ärende:

| 1. | Rör det sig i fråga om det 1997 godkända förslaget till projektet Geoplantour enbart om en ändrad version av det ursprungligen inlämnade förslaget till projekt nr 57 B, Bugewitzer-Oderhaff-zonen, eller handlar det verkligen om ett helt nytt projekt? |
| --- | --- |

1.

Rör det sig i fråga om det 1997 godkända förslaget till projektet Geoplantour enbart om en ändrad version av det ursprungligen inlämnade förslaget till projekt nr 57 B, Bugewitzer-Oderhaff-zonen, eller handlar det verkligen om ett helt nytt projekt?

| 2. | Hur förklarar kommissionen att generaldirektorat XVI (numera Regionalpolitik) så sent som sommaren 1997, alltså ett år efter utsatt datum den 8 juli 1996, godkände förslaget till projekt Geoplantour i strid mot genomförandebestämmelserna för Terraprogrammet och i strid mot principen om lika behandling? |
| --- | --- |

2.

Hur förklarar kommissionen att generaldirektorat XVI (numera Regionalpolitik) så sent som sommaren 1997, alltså ett år efter utsatt datum den 8 juli 1996, godkände förslaget till projekt Geoplantour i strid mot genomförandebestämmelserna för Terraprogrammet och i strid mot principen om lika behandling?

| 3. | Hur förklarar kommissionen att generaldirektoratet för regionalpolitik fortfarande inte har besvarat två skriftliga förfrågningar från Olaf beträffande denna procedur och sålunda förorsakar dröjsmål i Olafs undersökningar? |
| --- | --- |

3.

Hur förklarar kommissionen att generaldirektoratet för regionalpolitik fortfarande inte har besvarat två skriftliga förfrågningar från Olaf beträffande denna procedur och sålunda förorsakar dröjsmål i Olafs undersökningar?

| 4. | Vad ämnar kommissionen göra för att påskynda undersökningarna i detta ärende? |
| --- | --- |

4.

Vad ämnar kommissionen göra för att påskynda undersökningarna i detta ärende?

Kompletterande svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(1 december 2003)

| 1. | Geoplantour är ett nytt projekt med ett nytt partnerskap som bygger på ett förslag — projekt nr 57 B ”Bugewitzer Oderhaff-Zone” — som ursprungligen lades fram av kommunen Bugewitz/Amt Ducherow (Tyskland) i samband med en förslagsinfordran avseende projekt inom ramen för Terraprogrammet. |
| --- | --- |

1.

Geoplantour är ett nytt projekt med ett nytt partnerskap som bygger på ett förslag — projekt nr 57 B ”Bugewitzer Oderhaff-Zone” — som ursprungligen lades fram av kommunen Bugewitz/Amt Ducherow (Tyskland) i samband med en förslagsinfordran avseende projekt inom ramen för Terraprogrammet.

| 2. | Projektet Geoplantour godkändes i enlighet med de förfaranden för projekturval som anges i artikel 10 i Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) för perioden 1994-1999 och det förfarande som angavs i förslagsinfordran. Dessutom framgick det tydligt av den text som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning att kommissionen förbehöll sig rätten at föreslå ändringar i programmet eller strategin innan ett förslag som ansågs nyskapande slutgiltigt godkändes.
  Den sista dagen för inlämnande av förslag, vilken angavs i förslagsinfordran (1), var den 8 juli 1996. De inkomna projekten granskades ingående av en kommitté bestående av tolv oberoende experter den 23 och den 24 september 1996 och därefter av en avdelningsövergripande arbetsgrupp för regional planering den 22 oktober 1996. Femton pilotprojekt valdes ut. Finansieringsbesluten undertecknades med de ledande parterna för varje projekt efter ett noggrant samråd mellan kommissionen och de ansvariga lokala myndigheterna och deras partner i de utvalda projekten i enlighet med förslagsinfordran.
  Projektet Bugewitz/Ducherow blev ursprungligen inte utvalt, eftersom det inte uppfyllde alla urvalskriterierna (framför allt var det inte fråga om något gränsöverskridande partnerskap). Kommissionen övertalade emellertid projektledarna att samverka med en grekisk partner som ingick i ett av de 15 utvalda projekten. Det ursprungliga förslaget omarbetades med hänsyn till detta nya partnerskap. Projektpartner-skapet, som nu benämndes Geoplantour, fördes upp på regional nivå i Tyskland och innehållet förbättrades.
  Under den förhandlingsperiod som föregick det slutgiltiga beslutet om att bevilja stöd mottog kommissionen klagomål om projektet från en konsult som hade samverkat med den tyska partnern. Kommissionen samrådde med de tyska myndigheterna för att reda ut läget innan det slutgiltiga beslutet fattades, vilket förklarar varför projektet godkändes först vid utgången av 1997.
  Till slut beviljade kommissionen kommunen Bugewitz/Amt Ducherow stöd inom ramen för Terra-programmet i dess egenskap av lokal myndighet med ansvar för att genomföra projektet. Det är inte kommissionens sak att kommentera problem mellan det organ som har ansvar för projektet och den konsult som medverkat vid utformningen av det ursprungliga förslaget.
  Kommissionen avslutade projektet i början av 2003. |
| --- | --- |

2.

Projektet Geoplantour godkändes i enlighet med de förfaranden för projekturval som anges i artikel 10 i Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) för perioden 1994-1999 och det förfarande som angavs i förslagsinfordran. Dessutom framgick det tydligt av den text som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning att kommissionen förbehöll sig rätten at föreslå ändringar i programmet eller strategin innan ett förslag som ansågs nyskapande slutgiltigt godkändes.

Den sista dagen för inlämnande av förslag, vilken angavs i förslagsinfordran (1), var den 8 juli 1996. De inkomna projekten granskades ingående av en kommitté bestående av tolv oberoende experter den 23 och den 24 september 1996 och därefter av en avdelningsövergripande arbetsgrupp för regional planering den 22 oktober 1996. Femton pilotprojekt valdes ut. Finansieringsbesluten undertecknades med de ledande parterna för varje projekt efter ett noggrant samråd mellan kommissionen och de ansvariga lokala myndigheterna och deras partner i de utvalda projekten i enlighet med förslagsinfordran.

Projektet Bugewitz/Ducherow blev ursprungligen inte utvalt, eftersom det inte uppfyllde alla urvalskriterierna (framför allt var det inte fråga om något gränsöverskridande partnerskap). Kommissionen övertalade emellertid projektledarna att samverka med en grekisk partner som ingick i ett av de 15 utvalda projekten. Det ursprungliga förslaget omarbetades med hänsyn till detta nya partnerskap. Projektpartner-skapet, som nu benämndes Geoplantour, fördes upp på regional nivå i Tyskland och innehållet förbättrades.

Under den förhandlingsperiod som föregick det slutgiltiga beslutet om att bevilja stöd mottog kommissionen klagomål om projektet från en konsult som hade samverkat med den tyska partnern. Kommissionen samrådde med de tyska myndigheterna för att reda ut läget innan det slutgiltiga beslutet fattades, vilket förklarar varför projektet godkändes först vid utgången av 1997.

Till slut beviljade kommissionen kommunen Bugewitz/Amt Ducherow stöd inom ramen för Terra-programmet i dess egenskap av lokal myndighet med ansvar för att genomföra projektet. Det är inte kommissionens sak att kommentera problem mellan det organ som har ansvar för projektet och den konsult som medverkat vid utformningen av det ursprungliga förslaget.

Kommissionen avslutade projektet i början av 2003.

| 3. | OLAF kontaktade Generaldirektoratet för regionalpolitik som ett led i dess undersökning. Sedan dess har kommissionen i enlighet med gällande regler till OLAF överlämnat de handlingar och uppgifter som begärts in samt alla i sammanhanget relevanta upplysningar. |
| --- | --- |

3.

OLAF kontaktade Generaldirektoratet för regionalpolitik som ett led i dess undersökning. Sedan dess har kommissionen i enlighet med gällande regler till OLAF överlämnat de handlingar och uppgifter som begärts in samt alla i sammanhanget relevanta upplysningar.

| 4. | OLAF har fullständig kontroll över sina undersökningar; kommissionen tillhandahåller OLAF de handlingar som finns, ser till att dess avdelningar visar samarbetsvilja och erinrar vid behov sina avdelningar om deras skyldighet att samarbeta om OLAF rapporterar om problem. OLAF samarbetar redan med de tyska myndigheterna för att påskynda undersökningen. |
| --- | --- |

4.

OLAF har fullständig kontroll över sina undersökningar; kommissionen tillhandahåller OLAF de handlingar som finns, ser till att dess avdelningar visar samarbetsvilja och erinrar vid behov sina avdelningar om deras skyldighet att samarbeta om OLAF rapporterar om problem. OLAF samarbetar redan med de tyska myndigheterna för att påskynda undersökningen.

---

(1)  EGT C 119, 24.4.1996.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/147 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/147

---

(2004/C 70 E/151)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2844/03

från Isabelle Caullery (UEN) till kommissionen

(18 september 2003)

Ämne:   Stöd till lågprisflygbolag

Kan kommissionen klargöra sin ställning till de olika former av stöd som ges till lågprisflygbolag (rabatter, provision och andra subventioner) och klargöra hur långt man kommit i utredningen om förvaltningen av Charleroiflygplatsen?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(15 oktober 2003)

Den 11 december 2002 inledde kommissionen en undersökning om huruvida de fördelar som regionen Vallonien och det företag som förvaltar flygplatsen (BSCA) beviljat Ryanair i samband med flygbolagets etablering i Charleroi i april 2001 (rabatter på landningsavgifterna, övertagande av kostnader för Ryanairs personal, övertagande av marknadsföringsutgifter och ekonomiska incitament varje gång en ny linje tas i bruk osv.) kan betraktas som statligt stöd, och om dessa fördelar i så fall är förenliga med den inre marknaden.

De många kommentarer som lämnats av intresserade parter (totalt ett dussintal, i huvudsak flygbolag och privata flygplatsoperatörer), Ryanair och de belgiska myndigheterna granskas för närvarande av kommissionen.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/147 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/147

---

(2004/C 70 E/152)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2848/03

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(26 september 2003)

Ämne:   Genomförande av direktiv 2000/53/EG

Enligt direktiv 2000/53/EG (1) om uttjänta fordon skall medlemsstaterna vidta erforderliga åtgärder för att se till att alla uttjänta fordon transporteras till auktoriserade behandlingsanläggningar där de skall lagras och behandlas i enlighet med nationella bestämmelser och gemenskapsbestämmelser om folkhälsa och miljö.

Kan kommissionen upplysa mig om huruvida detta direktiv har införlivats i Greklands lagstiftning? Har de behöriga grekiska myndigheterna upprättat databaser för uttjänta fordon och deras behandling, vilket skall göras enligt direktivet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 oktober 2003)

| 1. | Enligt artikel 10.1 i direktiv 2000/53/EG (2) skulle medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 21 april 2002, och genast underrätta kommissionen om detta. Inget sådant meddelande inkom från Grekland, och kommissionen inledde följaktligen ett överträdelseförfarande i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget.
  Grekland svarade inte på kommissionens meddelande om att ett överträdelseförfarande skulle inledas, och inte heller på kommissionens motiverade yttrande. Eftersom Grekland sålunda inte har satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet väckte kommissionen talan mot Grekland i EG-domstolen. Ärendet är inte avslutat (mål C-246/2003). |
| --- | --- |

1.

Enligt artikel 10.1 i direktiv 2000/53/EG (2) skulle medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 21 april 2002, och genast underrätta kommissionen om detta. Inget sådant meddelande inkom från Grekland, och kommissionen inledde följaktligen ett överträdelseförfarande i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget.

Grekland svarade inte på kommissionens meddelande om att ett överträdelseförfarande skulle inledas, och inte heller på kommissionens motiverade yttrande. Eftersom Grekland sålunda inte har satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet väckte kommissionen talan mot Grekland i EG-domstolen. Ärendet är inte avslutat (mål C-246/2003).

| 2. | Eftersom Grekland inte har meddelat kommissionen vilka åtgärder som vidtagits för att följa direktivet kan kommissionen inte, med utgångspunkt i tillgängliga uppgifter, kontrollera om Grekland har inrättat någon databas om uttjänta fordon och deras behandling. |
| --- | --- |

2.

Eftersom Grekland inte har meddelat kommissionen vilka åtgärder som vidtagits för att följa direktivet kan kommissionen inte, med utgångspunkt i tillgängliga uppgifter, kontrollera om Grekland har inrättat någon databas om uttjänta fordon och deras behandling.

---

(1)  EGT L 269, 21.10.2000, s. 34.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG av den 18 september 2000 om uttjänta fordon — Uttalanden av kommissionen, EGT L 269, 21.10.2000, s. 34.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/148 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/148

---

(2004/C 70 E/153)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2860/03

från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet

(26 september 2003)

Ämne:   Artikel III-302 i utkastet till konstitution för Europeiska unionen

Denna fråga handlar om konstitutionens artikel III-302 och rådets majoritet vid första behandlingen.

I artikel III-302, punkt 4-5 står det:

| 4. | Om ministerrådet godkänner Europaparlamentets ståndpunkt är den föreslagna rättsakten antagen. |
| --- | --- |

4.

Om ministerrådet godkänner Europaparlamentets ståndpunkt är den föreslagna rättsakten antagen.

| 5. | Om ministerrådet inte godkänner Europaparlamentets ståndpunkt skall det anta sin ståndpunkt vid första behandlingen och överlämna den till Europaparlamentet. |
| --- | --- |

5.

Om ministerrådet inte godkänner Europaparlamentets ståndpunkt skall det anta sin ståndpunkt vid första behandlingen och överlämna den till Europaparlamentet.

I EG-fördraget, tredje stycket i artikel 251 (som ersätts av artikel III-302, punkt 4-5) står det ”Efter att ha inhämtat Europaparlamentets yttrande får rådet med kvalificerad majoritet [...] anta det på så sätt ändrade förslaget till rättsakt”. Det verkar alltså som om förfarandet ändras från kvalificerad majoritet till enkel majoritet i rådets första behandling.

Denna tolkning finner stöd i artikel III-302, punkt8, där det står ”Om ministerrådet inom tre månader efter det att ärendet har hänskjutits dit med kvalificerad majoritet [...] godkänner alla ändringarna, skall rättsakten i fråga anses som antagen”. Här preciseras tydligt att det handlar om kvalificerad majoritet.

Kan rådet upplysa om vilken sorts majoritet som krävs för beslut enligt artikel III-302, punkt 4 och 5, och i vilken artikel eller vilka artiklar detta fastslås?

Svar

(8 december 2003)

Rådet har inte tagit ställning till några specifika bestämmelser i konventets utkast till konstitutionellt fördrag. Utkastet ligger på den pågående regeringskonferensens bord.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/148 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/148

---

(2004/C 70 E/154)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2862/03

från Anne André-Léonard (ELDR) till kommissionen

(22 september 2003)

Ämne:   Scientologins europeiska kontor för offentliga angelägenheter och mänskliga rättigheter

Inrättandet av scientologikyrkans europeiska kontor för offentliga angelägenheter och mänskliga rättigheter i Bryssel och dennas metoder för lobbying riskerar att framkalla en sammanblandning mellan EU-institutionernas och scientologernas verksamheter.

I själva verket undviker dessa att presentera sig som medlemmar av scientologikyrkan och använder sig av satellitorganisationer för att infiltrera EU-institutionerna.

Med tanke på detta, hur hanterar kommissionen å ena sidan bestämmelserna för urval och ackreditering av scientologins underorganisationer och å andra sidan dennas metoder för lobbying?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(15 oktober 2003)

Kommissionen har alltid förespråkat en öppen och tydlig dialog med alla utomstående parter men har aldrig ägnat sig åt någon form av registrering eller ackreditering.

Detta understryks i ett flertal dokument: meddelandet ”En öppen och strukturerad dialog mellan kommissionen och särskilda intressegrupper” (1), vitboken om administrativ reform (2), vitboken om styrelseformerna i EU (3) och nu senast meddelandet om allmänna principer och miniminormer för samråd med berörda parter (4). Meddelandet om samråd syftar särskilt till att uppmuntra berörda parter att bli mer delaktiga genom en öppnare samrådsprocess.

Inom dessa öppna ramar tillhandahåller den civila samhällsdatabasen Coneccs (5) (tidigare lobbyorganisationernas databas) information om ungefär 700 organisationer i det civila samhället vilka verkar på ett europeiskt plan. Coneccs är ett frivilligt informationsredskap där organisationerna själva kan registrera sig och uppdatera de egna uppgifterna. För att få finnas med i databasen måste organisationerna uppfylla vissa öppenhetskrav. De måste även själva upplysa om sina stadgar och om principerna för medlemskap. Det är bland annat med hjälp av denna frivilliga information som kommissionen kan göra en bedömning av de civila samhällsorganisationer som begär att få komma med i databasen. Coneccs syftar endast till att tillhandahålla information och att man är med i databasen betyder därför inte att man är registrerad eller ackrediterad av kommissionen. Organisationen som nämns i frågan har hittills inte begärt att få finnas med i databasen Coneccs.

---

(1)  EGT C 63, 5.3.1993.

(2)  KOM(2000) 200 slutlig.

(3)  KOM(2001) 428 slutlig.

(4)  KOM(2002) 704 slutlig.

(5)  http://europa.eu.int/comm/civil_society/coneccs/index_en.htm.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/149 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/149

---

(2004/C 70 E/155)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2866/03

från Anne André-Léonard (ELDR) till rådet

(26 september 2003)

Ämne:   Scientologikyrkans så kallade europeiska kontor för offentliga angelägenheter och mänskliga rättigheter

Inrättandet av scientologikyrkans europeiska kontor för offentliga angelägenheter och mänskliga rättigheter i Bryssel och detta kontors metoder för lobbying riskerar att skapa en sammanblandning av EU-institutionernas och scientologernas verksamheter.

Saken är den att scientologerna undlåter att presentera sig som medlemmar av scientologikyrkan och använder sig av satellitorganisationer för att infiltrera EU:s institutioner.

Vad anser rådet om den lobbying som bedrivs av scientologerna, som utnyttjar religion som handelsvara?

Svar

(8 december 2003)

Rådet har inte diskuterat den fråga som den ärade parlamentsledamoten tar upp.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/150 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/150

---

(2004/C 70 E/156)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2870/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(26 september 2003)

Ämne:   Rättslig prövning av användningen av regionen Lombardiets medel för yrkesutbildning

I beaktande av:

| — | Användningen av regionen Lombardiets medel för yrkesutbildning har blivit föremål för en rättslig prövning. |
| --- | --- |

—

Användningen av regionen Lombardiets medel för yrkesutbildning har blivit föremål för en rättslig prövning.

| — | Den 17 september 2003 publicerade den ansedda dagstidningen ”Corriere della Sera” en artikel där följande framgick:






  a) | Ägarna till bolaget Eapa Francesco Guerrini och Manuela Chiossi har sedan den 12 september suttit i husarrest på grund av misstankar om grovt bedrägeri för 2,3 miljoner euro. |
| --- | --- | --- |

—

Den 17 september 2003 publicerade den ansedda dagstidningen ”Corriere della Sera” en artikel där följande framgick:

a)

Ägarna till bolaget Eapa Francesco Guerrini och Manuela Chiossi har sedan den 12 september suttit i husarrest på grund av misstankar om grovt bedrägeri för 2,3 miljoner euro.

| b) | Under det första förhöret hävdade Guerrini att han endast ”överflyttat” elever från en kurs till en annan för att se till att även de minst välbesökta kurserna skulle vara tillgängliga för alla. Hans kompanjon, som tidigare var sekreterare för regionens f.d. borgarråd från partiet AN och som valdes till direktör för Eapa på grund av sina politiska kontakter, har dock gjort några medgivanden. Hon har nämligen bekräftat att några av de kurser som finansierades av regionen aldrig genomfördes. |
| --- | --- |

b)

Under det första förhöret hävdade Guerrini att han endast ”överflyttat” elever från en kurs till en annan för att se till att även de minst välbesökta kurserna skulle vara tillgängliga för alla. Hans kompanjon, som tidigare var sekreterare för regionens f.d. borgarråd från partiet AN och som valdes till direktör för Eapa på grund av sina politiska kontakter, har dock gjort några medgivanden. Hon har nämligen bekräftat att några av de kurser som finansierades av regionen aldrig genomfördes.

| c) | De misstänkta hävdar att de var i god tro och att regionens inspektörer inte bara kände till, utan även godkände fusket med att ”fylla” yrkesutbildningskurserna genom falska inskrivningar av elever och lärare som aldrig synts till. |
| --- | --- |

c)

De misstänkta hävdar att de var i god tro och att regionens inspektörer inte bara kände till, utan även godkände fusket med att ”fylla” yrkesutbildningskurserna genom falska inskrivningar av elever och lärare som aldrig synts till.

| d) | Regionen Lombardiet togs på sängen när en ung Milanobo polisanmälde bedrägerierna. När hon insåg att hon var inskriven på en bluffkurs skickade hon 2002 en skrivelse till chefen för de regionala inspektörerna i vilken hon berättade om sina misstankar. Det enda svar hon fick var ett otrevligt brev från Eapa som tillrättavisade henne för att hon vänt sig till regionen och hotade henne med skadeståndskrav. I detta skede anmälde hon allt till statsåklagarämbetet. |
| --- | --- |

d)

Regionen Lombardiet togs på sängen när en ung Milanobo polisanmälde bedrägerierna. När hon insåg att hon var inskriven på en bluffkurs skickade hon 2002 en skrivelse till chefen för de regionala inspektörerna i vilken hon berättade om sina misstankar. Det enda svar hon fick var ett otrevligt brev från Eapa som tillrättavisade henne för att hon vänt sig till regionen och hotade henne med skadeståndskrav. I detta skede anmälde hon allt till statsåklagarämbetet.

Kan kommissionen meddela om:

| — | den känner till detta fall och vilka åtgärder den har vidtagit eller tänker vidta? |
| --- | --- |

—

den känner till detta fall och vilka åtgärder den har vidtagit eller tänker vidta?

| — | Har Olaf informerats? Har Olaf inlett eller tänker man inleda en undersökning? |
| --- | --- |

—

Har Olaf informerats? Har Olaf inlett eller tänker man inleda en undersökning?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(11 november 2003)

Kommissionen kan upplysa parlamentsledamoten om att Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) känner till att de italienska myndigheterna har inlett en rättslig undersökning av hur bolaget EAPA har använt regionen Lombardiets medel och i vilken utsträckning detta berör Europeiska socialfondens medel för yrkesutbildning.

OLAF är beredd att bistå de berörda rättsliga myndigheterna med den hjälp de kan komma att behöva.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/151 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/151

---

(2004/C 70 E/157)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2871/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(22 september 2003)

Ämne:   Forskning på mänskliga embryon och embryonala stamceller

I kommissionens förslag (1) till rådets beslut om ändring av beslut 2002/834/EG sägs att rådet och kommissionen vid rådets möte den 30 september 2002 enades om att detaljerade genomförande-bestämmelser om ”forskningsverksamhet där mänskliga embryon och stamceller från mänskliga embryon används [...] skall fastställas senast den 31 december 2003”. Kommissionen meddelar att den fram till den 31 december 2003 inte kommer att föreslå finansiering av sådan forskning med undantag för projekt där stamceller från mänskliga embryon i cellbanker eller isolerade celler i odlingar ingår. Av dessa uttalanden kan man dra slutsatsen att kommissionen anser att från och med 2004 kan sådan forskningsverksamhet finansieras, i vilken ”övertaliga” mänskliga embryon eller stamceller som utvunnits ur dem används. Detta kan ske även om genomförandebestämmelserna ännu inte antagits, trätt i kraft och är tillämpbara. Denna hållning skulle dock stå i strid mot kommissionens yttrande att den under denna tid (före den 31 december 2003) och innan genomförandebestämmelserna fastställts inte kommer att föreslå finansiering av sådan forskningsverksamhet (se 12374/02 ADD 1, s. 5).

Kan kommissionen bekräfta att den inte kommer att lägga fram något förslag om att finansiera sådan forskningsverksamhet som här avses innan genomförandebestämmelserna antagits, trätt i kraft och skall tillämpas?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(17 oktober 2003)

Rådet och kommissionen kom den 30 september 2002 överens om att de angivna tillämpnings-bestämmelserna som avser de forskningsaktiviteter som omfattar användningen av mänskliga embryon och stamceller från mänskliga embryon som kan finansieras inom ramen för sjätte ramprogrammet skall fastställas senast den 31 december 2003.

I detta syfte har kommissionen antagit ett förslag till ändring av det särskilda forskningsprogrammet av den 9 juli 2003 (2). Rådet och kommissionen har förbundit sig att komma fram till en överensstämmelse och att slutföra lagstiftningsförfarandet, efter parlamentets yttrande, senast den 31 december 2003.

Kommissionen bekräftar att den skall göra allt för att uppfylla detta åtagande och den hoppas på ett aktivt stöd från parlamentet.

---

(1)  KOM(2003) 390.

(2)  KOM(2003) 390 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/151 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/151

---

(2004/C 70 E/158)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2873/03

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(26 september 2003)

Ämne:   Mätning av sotutsläpp från personbilar, direktiv 92/55/EEG, 96/96/EG och 1999/52/EG

| 1. | Känner kommissionen till de risker som följer av den sotmätning som föreskrivs i direktiv 92/55/EEG (1) (reviderat 1996 genom 96/96/EG (2) och 1999 genom 1999/52/EG (3)) både för bilmekaniker och bilägare? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till de risker som följer av den sotmätning som föreskrivs i direktiv 92/55/EEG (1) (reviderat 1996 genom 96/96/EG (2) och 1999 genom 1999/52/EG (3)) både för bilmekaniker och bilägare?

| 2. | Är kommissionen medveten om att dessa sotmätningar sedan en längre tid inte utförs i Belgien på grund av dessa risker, och att man i Tyskland genomför dessa mätningar endast en gång vartannat år? Medan en nederländsk bilägare däremot måste låta genomföra en sådan sotmätning av sin bil varje år? |
| --- | --- |

2.

Är kommissionen medveten om att dessa sotmätningar sedan en längre tid inte utförs i Belgien på grund av dessa risker, och att man i Tyskland genomför dessa mätningar endast en gång vartannat år? Medan en nederländsk bilägare däremot måste låta genomföra en sådan sotmätning av sin bil varje år?

| 3. | Är kommissionen medveten om att de nederländska myndigheterna vid genomförandet av dessa direktiv har valt en mätmetod som är extra belastande, framför allt för automatväxlade (diesel)bilar, eftersom man i samband med denna test inte efterliknar en normal trafiksituation och att växellådan därigenom belastas utomordentligt kraftigt? |
| --- | --- |

3.

Är kommissionen medveten om att de nederländska myndigheterna vid genomförandet av dessa direktiv har valt en mätmetod som är extra belastande, framför allt för automatväxlade (diesel)bilar, eftersom man i samband med denna test inte efterliknar en normal trafiksituation och att växellådan därigenom belastas utomordentligt kraftigt?

| 4. | Känner kommissionen till att det finns ett alternativ (varvid man använder en rullprovbänk) för den sotmätningsmetod som är obligatorisk i Nederländerna? Och att denna metod visserligen är dyrare men i gengäld mindre belastande för bilen? |
| --- | --- |

4.

Känner kommissionen till att det finns ett alternativ (varvid man använder en rullprovbänk) för den sotmätningsmetod som är obligatorisk i Nederländerna? Och att denna metod visserligen är dyrare men i gengäld mindre belastande för bilen?

| 5. | Känner kommissionen till att man i Tyskland numera gör mätningar med hjälp av rullprovbänken? |
| --- | --- |

5.

Känner kommissionen till att man i Tyskland numera gör mätningar med hjälp av rullprovbänken?

| 6. | Håller kommissionen med om att den omständigheten att de nederländska konsumenterna inte har någon valfrihet när det gäller sotmätningsmetod utgör ett hinder för en fri marknad? Är kommissionen beredd att ta upp denna fråga med de nederländska myndigheterna? |
| --- | --- |

6.

Håller kommissionen med om att den omständigheten att de nederländska konsumenterna inte har någon valfrihet när det gäller sotmätningsmetod utgör ett hinder för en fri marknad? Är kommissionen beredd att ta upp denna fråga med de nederländska myndigheterna?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

Kommissionen är medveten om att det har funnits problem med att genomföra ”röktest”-kraven i direktiv 1992/55/EG (4). Detta är anledningen till att kommissionen har föreslagit en ändring genom direktiv 1999/52/EG (5). Genom detta direktiv anpassas den ursprungliga testtekniken och införs kravet om förhandsinställning (”pre-condition”) av motorn före testningen. Såvitt kommissionen är medveten har detta krav löst problemet med motorhaverier och Belgien genomför sotmätningar vid den tekniska inspektionen.

I direktiv 96/96/EG (6) fastställs miniminormer som medlemsstaterna måste följa. Genom direktivet tillåts medlemsstaterna att fastställa en mer frekvent provningsperiodicitet eller strängare tekniska krav för sina egna registrerade motorfordon under förutsättning att dessa provningsnormer inte är strängare än det som fordonet var konstruerat för att uppnå. De nederländska myndigheterna har således sin fulla rätt att kräva att passagerarfordon (och lätta nyttofordon) provas varje år även om minimiperiodiciteten för provning som föreskrivs i direktivet är vartannat år.

Syftet med trafiksäkerhetsprovningar för fordonsutsläpp är att hitta de fordon som har höga utsläpp, dvs. vars utsläpp överstiger gränsvärdena i betydande grad. Trafiksäkerhetsprovningarna måste vara snabba, enkela och billiga. Det är inte meningen att provet skall avspegla verkliga förhållanden utan bara fastställa om fordonet är illa underhållet. Även om den tyska utrustningen för mätning av utsläpp kanske är bättre är dess kostnader väsentligt högre. Följaktlien anser inte kommissionen att det är nödvändigt att harmonisera provningsmetoderna enligt de dyrare metoder som Tyskland har infört.

---

(1)  EGT L 225, 10.8.1992, s. 68.

(2)  EGT L 46, 17.2.1997, s. 1.

(3)  EGT L 142, 5.6.1999, s. 26.

(4)  Rådets direktiv 92/55/EEG av den 22 juni 1992 om ändring av direktiv 77/143/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet (avgasutsläpp).

(5)  Kommissionens direktiv 1999/52/EG av den 26 maj 1999 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 96/96/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet (Text av betydelse för EES).

(6)  Rådets direktiv 96/96/EG av den 20 december 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/153 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/153

---

(2004/C 70 E/159)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2874/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 september 2003)

Ämne:   Avlägsnande och bevarande av barns organ utan föräldrarnas samtycke

Kan kommissionen, i enlighet med sitt svar på min fråga E-1666/2003 (1), ange vilka medlemsstater som ännu inte har undertecknat och ratificerat FN:s protokoll om förebyggande, avskaffande och bestraffning av människohandel, vilket är ett komplement till FN:s konvention om gränsöverskridande organiserad brottslighet?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(27 oktober 2003)

Enligt den information som lämnats av FN:s kontor för bekämpning av narkotika och brottslighet (UNODC) avseende tilläggsprotokollet om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn, till Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet (2) undertecknade alla medlemsstater protokollet i december 2000, men bara Spanien och Frankrike har ratificerat det.

---

(1)  EGT C 51 E, 26.2.2004, s. 122.

(2)  http://www.unodc.org/unodc/en/crime_cicp_signatures_trafficking.html.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/153 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/153

---

(2004/C 70 E/160)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2879/03

från Jan Dhaene (PSE) till kommissionen

(29 september 2003)

Ämne:   Teknisk kontroll av lastbilars system för att undvika döda vinklar

Av pressrapporter har det kommit till vår kännedom att endast 1,02 procent av belgiska lastbilar inte klarat av den tekniska kontrollen på grund av dödavinkelsystem som är felaktigt placerade eller är av otillfredsställande kvalitet. 4,64 procent av lastbilarna skickades iväg med ett felmeddelande men utan krav på återkontroll. I Nederländerna har det genom poliskontroller visat sig att 85 procent av dödavinkelsys-temen inte är rätt inställda. (Källa: den belgiska bilprovningssammanslutningen GOCA)

Den tekniska utvecklingen står dock inte stilla. Stora lastbilsproducenter utvecklar teknik som med hjälp av sensorer varskor föraren om människor och föremål i den döda vinkeln.

Därför ställs följande frågor till kommissionen:

| — | Skall de förfaranden som fastställts i direktiv 77/143/EEG (1) och de som kommer att fastställas i lagstiftningen på grundval av KOM(1999) 458, 98/0097 (2) (COD) också att gälla för dödavinkelsystem som kommer att installeras enligt de krav som kommer att fastställas genom rådets godkännande av ändringar av direktiv 70/156/EEG (3) i KOM(2001) 811, 2001/0317 (COD) (4)? |
| --- | --- |

—

Skall de förfaranden som fastställts i direktiv 77/143/EEG (1) och de som kommer att fastställas i lagstiftningen på grundval av KOM(1999) 458, 98/0097 (2) (COD) också att gälla för dödavinkelsystem som kommer att installeras enligt de krav som kommer att fastställas genom rådets godkännande av ändringar av direktiv 70/156/EEG (3) i KOM(2001) 811, 2001/0317 (COD) (4)?

| — | Gäller de förfaranden som fastställts i direktiv 77/143/EEG och de som kommer att fastställas i lagstiftningen på grundval av KOM(1999) 458, 98/0097 (COD) också för dödavinkelsystem som redan nu finns installerade i enlighet med de krav i nationell lagstiftningen som gäller fram till att rådet godkänner ändringarna av direktiv 70/156/EEG i KOM(2001) 811, 2001/0317 (COD)? |
| --- | --- |

—

Gäller de förfaranden som fastställts i direktiv 77/143/EEG och de som kommer att fastställas i lagstiftningen på grundval av KOM(1999) 458, 98/0097 (COD) också för dödavinkelsystem som redan nu finns installerade i enlighet med de krav i nationell lagstiftningen som gäller fram till att rådet godkänner ändringarna av direktiv 70/156/EEG i KOM(2001) 811, 2001/0317 (COD)?

| — | Överväger kommissionen att ändra lagstiftningen och de förslag till lagstiftning som nu föreligger i syfte att också tillåta teknik mot döda vinklar som grundas på sensorer? |
| --- | --- |

—

Överväger kommissionen att ändra lagstiftningen och de förslag till lagstiftning som nu föreligger i syfte att också tillåta teknik mot döda vinklar som grundas på sensorer?

| — | Har kommissionen statistisk över installation, kvalitet på installationen och kvalitet på installerade dödavinkelsystem? |
| --- | --- |

—

Har kommissionen statistisk över installation, kvalitet på installationen och kvalitet på installerade dödavinkelsystem?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

Ramarna för gemenskapens trafiksäkerhetspolitik fastställdes för över 25 år sedan (ramdirektiv 77/143/EEG (5)) och omfattade till en början endast lastbilar, bussar, taxibilar och ambulanser. Sedan dess har den ändrats elva gånger och omfattar nu inspektion av privatbilar och lätta lastbilar. Dessutom omfattar den provningskrav för fordonsbromsar och avgasutsläpp.

Ramdirektivet och alla dess ändringar har konsoliderats i rådets direktiv 96/96/EG av den 20 december 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet. Det direktivet ändrades senast genom kommissionen direktiv 2003/27/EG av den 3 april 2003 (6), där strängare utsläppsprovning föreskrivs för fordon i klasserna ”Euro3” bensin och ”Euro 4” diesel.

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/30/EG av den 6 juni 2000 om vägkontroller av trafiksäkerheten hos nyttofordon i trafik i gemenskapen (7) som nyligen infördes fastställs det dessutom att tunga yrkesfordon skall omfattas av ”riktade” vägkontroller, som komplettering till den vanliga trafiksäkerhetsprovningen enligt direktiv 96/96/EG. Direktiv 2000/30/EG ändrades senast genom direktiv 2003/26/EG (8) som anpassar lagstiftningen till de tekniska kraven i direktiv 96/96/EG.

Kommissionen har lagt fram ett förslag om typgodkännande av speglar och kompletterande system för indirekt sikt och av fordon försedda med sådana anordningar, som för närvarande behandlas i Europaparlamentet och rådet. Enligt förslaget skall vissa fordon under klart definierade förhållanden få använda annan utrustning än speglar för indirekt sikt, inbegripet sensorbaserade system.

Lastbilar med en maximal vikt på > 7,5 ton som inte styrs framtill och som inte kan uppfylla kraven på främre synfält med hjälp av en spegel skall använda kamera eller monitor. OM detta inte ger tillräckligt synfält skal något annat system för indirekt sikt användas. Detta system måste göra det möjligt att upptäcka föremål som är 50 cm höga och 30 cm i diameter inom det fastställda synfältet (bilaga III punkt 5.6.1 i ovan nämnda förslag).

Dessutom får fordon avsedda för passagerartrafik med fler än åtta säten utöver förarsätet samt lastbilar med en maximal vikt på > 7,5 ton samt med särskild kaross för avfallsinsamling baktill utrustas med ett annat system för indirekt sikt än en spegel för att garantera ett definierat synfält bakom fordonet. Om kraven inte kan uppfyllas med hjälp av en kamera/monitor får andra system för indirekt sikt som uppfyller siktkraven användas (bilaga III, punkt 10.1-2).

Kommissionen har inte tillgång till relevant statistik, men håller på att inleda en kostnads-/intäktsunder-sökning om montering av speglar för döda vinkeln i efterhand på befintliga fordon. resultaten av den undersökningen bör ge vägledning om placering, placeringens kvalitet och de installerade systemens kvalitet för system för indirekt sikt. Den väntas bli klar till sommaren 2004 och resultaten kommer att läggas ut på kommissionens Internetsidor.

---

(1)  EGT L 47, 8.2.1977, s. 47.

(2)  EGT C 116 E, 26.4.2000, s. 7.

(3)  EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.

(4)  EGT C 126 E, 28.5.2002, s. 225.

(5)  Rådets direktiv 77/143/EEG av den 29 december 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet.

(6)  EGT L 90, 8.4.2003.

(7)  EGT L 203, 10.8.2000.

(8)  Kommissionens direktiv 2003/26/EG av den 3 april 2003 om anpassning till den tekniska utvecklingen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/30/EG i fråga om hastighetsbegränsande anordningar och avgasutsläpp från nyttofordon, EGT L 90, 8.4.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/155 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/155

---

(2004/C 70 E/161)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2888/03

från Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(29 september 2003)

Ämne:   Flyg till öarna. Förklaring om allmän trafikplikt

Flygtrafiken till Balearerna utgör för många europeiska medborgare en möjlighet att nå en semesterort. För öinvånarna handlar det om en nödvändighet för att kunna nå fastlandet.

Artikel 4 i förordning (EEG) 2408/92 (1) föreskriver följande: ”En medlemsstat får, efter samråd med andra berörda medlemsstater och efter att ha meddelat kommissionen och de lufttrafikföretag som utövar lufttrafik på flyglinjen, inom sitt territorium införa allmän trafikplikt med avseende på regelbunden lufttrafik till ett ytterområde eller ett utvecklingsområde eller på en flyglinje med låg trafikintensitet till en regional flygplats, om flyglinjen anses väsentlig för den ekonomiska utvecklingen i den region där flygplatsen är belägen. Detta får göras i den utsträckning som är nödvändig för att på denna flyglinje säkerställa ett adekvat utbud av regelbunden lufttrafik som uppfyller fastställda normer för kontinuitet, regelbundenhet, kapacitet och prissättning, normer som lufttrafikföretagen inte skulle uppfylla om de enbart tog hänsyn till sina kommersiella intressen”.

Anser kommissionen att det föreligger något hinder för att den spanska regeringen förklarar att flygförbindelserna mellan flygplatserna på Menorca, Eivissa, Palma och den iberiska halvön är av allmänt intresse?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 november 2003)

Det är upp till medlemsstaten att avgöra om det är lämpligt att införa allmän trafikplikt i enlighet med kriterierna i artikel 4 i rådets förordning (EEG) nr 2408/92 av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen. Endast om en allmän trafikplikt verkligen har införts kan kommissionen enligt artikel 4.3 bedöma trafikpliktens överensstämmelse med förordningen på grundval av den ifrågavarande medlemsstatens uppgifter.

---

(1)  EGT L 240, 24.8.1992, s. 8.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/155 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/155

---

(2004/C 70 E/162)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2890/03

från Anne Jensen (ELDR) till kommissionen

(29 september 2003)

Ämne:   Stöd till fabriker i f.d. DDR

Danska leverantörer av källvatten klagar för närvarande på att konkurrensen snedvrids på den europeiska marknaden genom att fabriker i det f.d. DDR, bl. a. Harboe Bryggerier A/S, får offentligt stöd. Detta stöd gör det möjligt att sända varor över de närmaste gränserna till mycket låga priser.

Vilka former av stödmekanismer har inrättats för fabriker i f.d. DDR i anslutning till återuppbyggnaden? Känner kommissionen till vilket stöd det aktuella företaget, Harboe Bryggerier A/S, har fått?

Godtar kommissionen i detta fall villkoren för utbetalning av stödet eller ger det upphov till problem i förhållande till bestämmelserna om statligt stöd?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(18 november 2003)

Kommissionen känner inte till de omständigheter som parlamentsledamoten refererar till men har begärt upplysningar från den berörda medlemsstaten. Efter en bedömning av svaret kommer kommissionen att ta itu med eventuellt olagligt stöd.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/156 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/156

---

(2004/C 70 E/163)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2891/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(29 september 2003)

Ämne:   Otillräckliga skyddsåtgärder på Greklands arbetsplatser

Den tragiska arbetsplatsolycka som nyligen inträffade vid köttbehandlingsfabriken "Afoi Floridi", vid gränsen mellan kommunerna Agios Ioannis Rentis och Moschatos Attikis, och som kostade två arbetare livet har satt fingret på problemet med otillräckliga skyddsåtgärder på arbetsplatserna.

Även om antalet arbetsrelaterade dödsolyckor minskar i Grekland (år 2002 rapporterades 153 döda, jämfört med 181 under 2001, och under det första halvåret 2003 miste 62 personer livet på arbetstid) är problemet alltjämt tämligen stort.

| 1. | Kan kommissionen informera mig om hur Grekland ligger till, i absoluta tal och proportionellt (exempelvis per tusen invånare), jämfört med övriga medlemsstater vad gäller antalet olyckor och dödsfall under perioden 2000-2002? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen informera mig om hur Grekland ligger till, i absoluta tal och proportionellt (exempelvis per tusen invånare), jämfört med övriga medlemsstater vad gäller antalet olyckor och dödsfall under perioden 2000-2002?

| 2. | Är kommissionen nöjd med Greklands införlivning och tillämpning av gemenskapslagstiftningen om säkerhet och förebyggande av arbetsplatsolyckor? Om inte, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för en bättre tillämpning? |
| --- | --- |

2.

Är kommissionen nöjd med Greklands införlivning och tillämpning av gemenskapslagstiftningen om säkerhet och förebyggande av arbetsplatsolyckor? Om inte, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för en bättre tillämpning?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

| 1. | Kommissionen delar parlamentsledamotens oro när det gäller antalet arbetsrelaterade dödsolyckor. Som angavs i meddelandet 'Anpassning till förändringar i arbetsliv och samhälle: en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen 2002-2006 (1) är kommissionens målsättning att ständigt minska arbetsplatsolyckorna, och då även de arbetsplatsrelaterade dödsolyckorna. Kommissionens nya strategi är baserad på en konsolidering av det förebyggande arbetet, på en kombination av en rad olika politiska instrument — lagstiftning, social dialog, progressiva åtgärder, kartläggning av de bästa lösningarna, företagens sociala ansvar och ekonomiska incitament — och på främjandet av partnerskap mellan alla aktörer på arbetsmiljöområdet.
  Kommissionen har sedan 1994 tillgång till harmoniserade uppgifter om arbetsplatsrelaterade olyckor i medlemsstaterna. I detta avseende vill kommissionen rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet mot det faktum att Eurostat får uppgifterna från Greklands nationella statistikinstitut på grundval av den harmoniserade metoden ESAW (2). När det gäller Grekland omfattar ESAW-uppgifterna endast arbetstagare, och följaktligen ingår inte egenföretagares arbetsplatsrelaterade olyckor i denna statistik. I ett försök att harmonisera källorna i de olika länderna omfattar ESAW-uppgifterna endast olyckor som inträffat under arbetstiden och inte de olyckor som inträffat under transporten mellan hemmet och arbetsplatsen.
  De senaste ESAW-uppgifterna är från år 2000 och de visar att situationen i Grekland förbättrats, både när det gäller det totala antalet olyckor och frekvensen, dvs. antalet arbetsrelaterade dödsolyckor per 100 000 sysselsatta. 1994 omkom 83 arbetstagare och frekvensen var 4,3. Motsvarande siffror för år 2000 är 57 och 2,7. När det gäller arbetsplatsrelaterade olyckor som medfört mer än tre dagars frånvaro, har situationen i Grekland förbättrats sedan 1994, både i absoluta tal (39 098 olyckor under 2000 jämfört med 53 829 under 1994), och när det gäller frekvensen (2 595 under 2000 jämfört med 3 702 under 1994). Trots att ESAW-metoden gör det möjligt att ta fram harmoniserade statistiska uppgifter är det svårt att jämföra uppgifterna från de olika medlemsstaterna eftersom andelen anmälda olyckor varierar från land till land. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro när det gäller antalet arbetsrelaterade dödsolyckor. Som angavs i meddelandet 'Anpassning till förändringar i arbetsliv och samhälle: en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen 2002-2006 (1) är kommissionens målsättning att ständigt minska arbetsplatsolyckorna, och då även de arbetsplatsrelaterade dödsolyckorna. Kommissionens nya strategi är baserad på en konsolidering av det förebyggande arbetet, på en kombination av en rad olika politiska instrument — lagstiftning, social dialog, progressiva åtgärder, kartläggning av de bästa lösningarna, företagens sociala ansvar och ekonomiska incitament — och på främjandet av partnerskap mellan alla aktörer på arbetsmiljöområdet.

Kommissionen har sedan 1994 tillgång till harmoniserade uppgifter om arbetsplatsrelaterade olyckor i medlemsstaterna. I detta avseende vill kommissionen rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet mot det faktum att Eurostat får uppgifterna från Greklands nationella statistikinstitut på grundval av den harmoniserade metoden ESAW (2). När det gäller Grekland omfattar ESAW-uppgifterna endast arbetstagare, och följaktligen ingår inte egenföretagares arbetsplatsrelaterade olyckor i denna statistik. I ett försök att harmonisera källorna i de olika länderna omfattar ESAW-uppgifterna endast olyckor som inträffat under arbetstiden och inte de olyckor som inträffat under transporten mellan hemmet och arbetsplatsen.

De senaste ESAW-uppgifterna är från år 2000 och de visar att situationen i Grekland förbättrats, både när det gäller det totala antalet olyckor och frekvensen, dvs. antalet arbetsrelaterade dödsolyckor per 100 000 sysselsatta. 1994 omkom 83 arbetstagare och frekvensen var 4,3. Motsvarande siffror för år 2000 är 57 och 2,7. När det gäller arbetsplatsrelaterade olyckor som medfört mer än tre dagars frånvaro, har situationen i Grekland förbättrats sedan 1994, både i absoluta tal (39 098 olyckor under 2000 jämfört med 53 829 under 1994), och när det gäller frekvensen (2 595 under 2000 jämfört med 3 702 under 1994). Trots att ESAW-metoden gör det möjligt att ta fram harmoniserade statistiska uppgifter är det svårt att jämföra uppgifterna från de olika medlemsstaterna eftersom andelen anmälda olyckor varierar från land till land.

| 2. | När det gäller parlamentsledamotens frågor om å ena sidan införlivandet och å andra sidan till-lämpningen av gemenskapslagstiftningen när det gäller säkerhet och förebyggande av arbetsplatsolyckor i Grekland, bör man notera att direktiven ska införlivas av medlemsstaterna och att det är medlemsstaternas ansvar att övervaka att de nationella genomförandebestämmelserna för EU-direktiven om arbetstagarnas hälsa och säkerhet i arbetet följs (se artikel 4 i rådets direktiv 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (3)). Ansvaret för att se till att dessa bestämmelser tillämpas på ett effektivt och korrekt sätt faller alltså på de grekiska myndigheterna, i detta fall yrkesinspektionen.
  Om det med konkreta element går att bevisa att de nationella bestämmelserna om genomförandet av gemenskapsdirektiven generellt sett inte tillämpas kan kommissionen utnyttja möjligheterna i artikel 226 i EG-fördraget.
  Grekland har anmält genomförandebestämmelser för direktiven om hälsa och säkerhet i arbetet. Men eftersom kommissionen mottagit ett klagomål med uppgifter som skulle kunna bevisa en generellt bristande tillämpning av den grekiska lagstiftning som genomför gemenskapsdirektiven om arbetstagarnas hälsa och säkerhet, har den sänt en formell underrättelse om tillämpningen av direktiv 89/391/EEG till den grekiska regeringen och väntar nu på de grekiska myndigheternas svar. |
| --- | --- |

2.

När det gäller parlamentsledamotens frågor om å ena sidan införlivandet och å andra sidan till-lämpningen av gemenskapslagstiftningen när det gäller säkerhet och förebyggande av arbetsplatsolyckor i Grekland, bör man notera att direktiven ska införlivas av medlemsstaterna och att det är medlemsstaternas ansvar att övervaka att de nationella genomförandebestämmelserna för EU-direktiven om arbetstagarnas hälsa och säkerhet i arbetet följs (se artikel 4 i rådets direktiv 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (3)). Ansvaret för att se till att dessa bestämmelser tillämpas på ett effektivt och korrekt sätt faller alltså på de grekiska myndigheterna, i detta fall yrkesinspektionen.

Om det med konkreta element går att bevisa att de nationella bestämmelserna om genomförandet av gemenskapsdirektiven generellt sett inte tillämpas kan kommissionen utnyttja möjligheterna i artikel 226 i EG-fördraget.

Grekland har anmält genomförandebestämmelser för direktiven om hälsa och säkerhet i arbetet. Men eftersom kommissionen mottagit ett klagomål med uppgifter som skulle kunna bevisa en generellt bristande tillämpning av den grekiska lagstiftning som genomför gemenskapsdirektiven om arbetstagarnas hälsa och säkerhet, har den sänt en formell underrättelse om tillämpningen av direktiv 89/391/EEG till den grekiska regeringen och väntar nu på de grekiska myndigheternas svar.

---

(1)  KOM(2002) 118, slutlig, 11.3.2002.

(2)  Europeisk statistik över olycksfall i arbetet.

(3)  EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/157 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/157

---

(2004/C 70 E/164)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2893/03

från Ole Krarup (GUE/NGL) till kommissionen

(23 september 2003)

Ämne:   Åsidosättande av bestämmelserna om dataskydd

Kan kommissionen i detalj ange vilka delar av de europeiska bestämmelserna om dataskydd som åsidosätts för att uppfylla de amerikanska kraven på att flygbolagen överför personuppgifter i samband med transatlantiska flygningar?

Kan kommissionen upplysa när och hur detta skall upphöra?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

Det bör först och främst noteras att direktivet om uppgiftsskydd 95/46/EG (1) inte tillämpas på behandling av uppgifter när det gäller den allmänna säkerheten, försvaret, statens säkerhet och statens straffrättsliga åtgärder, till exempel behandling av personuppgifter som utförs direkt av polisen. I de fall då behandling av personuppgifter ingår i direktivets tillämpningsområde — som när det gäller flygbolagens behandling av uppgifter om passagerarnas namn, även i datoriserade bokningssystem — föreskrivs i direktivet att medlemsstaterna ska anta tillämpningslagstiftning som innehåller en rad bestämmelser. Däribland kan nämnas principen att personuppgifter ska behandlas på ett korrekt och lagligt sätt samt att överföring av personuppgifter till tredjeland får ske enbart om det berörda tredjelandet garanterar en adekvat skyddsnivå. En ”adekvat” skyddsnivå innebär att en rad viktiga uppgiftsskyddsprinciper tillämpas och att det i det berörda landet finns adekvata mekanismer för att se till att dessa principer följs. Enligt direktivet får undantag göras, exempelvis om överföringen är bindande enligt författning av skäl som rör viktiga allmänna intressen. En sådan rättslig skyldighet kan härröra från nationell lagstiftning eller från ett internationellt avtal. Detta rättsliga instrument kan också medge att undantag görs för att begränsa räckvidden för några av de skyldigheter och rättigheter som föreskrivs i direktivet, särskilt principen att uppgifter bör användas för ändamål som är förenliga med det ursprungliga syftet med uppgiftsinsamlingen. I sådana fall krävs det att lagstiftningsåtgärder vidtas och att en sådan begränsning är en nödvändig åtgärd för att skydda viktiga allmänna intressen som landets säkerhet, den allmänna säkerheten samt förebyggande och utredning av brott och väckande av åtal eller för att skydda en övervaknings-, kontroll-eller regleringsfunktion som har anknytning till dessa skyddsåtgärder (även om denna anknytning är tillfällig).

När flygbolagen ger de amerikanska myndigheterna tillgång till passageraruppgifter om alla personer som flyger till och från USA, måste de under aktuella förhållanden följa nationell lagstiftning som antagits enligt dessa bestämmelser i direktivet. Flygbolagen kan dessutom komma att omfattas av kontrollåtgärder från de berörda nationella tillsynsorganens sida, om de inte följer dessa bestämmelser.

Den kommissionsledamot som ansvarar för frågor som rör den inre marknaden framhöll den 9 september 2003 inför Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor att kommissionen nu förhandlar med de amerikanska myndigheterna för att få till stånd förbättringar när det gäller behandlingen av personuppgifter i USA. Syftet är att kommissionen enligt artikel 25.6 i direktivet om uppgiftsskydd ska kunna anta ett formellt beslut om att beteckna det skydd som erbjuds som ”adekvat”.

Insatserna för att förbättra situationen inriktas nu på följande fyra frågor:

| 1. | Begränsad användning: Hittills har USA vägrat att begränsa sin användning av passagerarnas namnuppgifter till kampen mot terrorismen. Man vill dessutom täcka in ”andra grova brott”. |
| --- | --- |

1.

Begränsad användning: Hittills har USA vägrat att begränsa sin användning av passagerarnas namnuppgifter till kampen mot terrorismen. Man vill dessutom täcka in ”andra grova brott”.

| 2. | Krav på uppgifternas omfattning: USA kräver 39 olika passageraruppgifter, vilket förefaller gå utöver vad som är nödvändigt eller proportionerligt med tanke på ändamålet. |
| --- | --- |

2.

Krav på uppgifternas omfattning: USA kräver 39 olika passageraruppgifter, vilket förefaller gå utöver vad som är nödvändigt eller proportionerligt med tanke på ändamålet.

| 3. | Lagringsperioden för uppgifterna är för lång (sju år). |
| --- | --- |

3.

Lagringsperioden för uppgifterna är för lång (sju år).

| 4. | USA:s åtaganden är inte rättsligt bindande i tillräcklig utsträckning — eftersom möjligheten till prövning utanför domstol inte är helt oberoende, måste vi insistera på att rättigheterna ska kunna åberopas i domstol i USA. |
| --- | --- |

4.

USA:s åtaganden är inte rättsligt bindande i tillräcklig utsträckning — eftersom möjligheten till prövning utanför domstol inte är helt oberoende, måste vi insistera på att rättigheterna ska kunna åberopas i domstol i USA.

Ett beslut om att beteckna skyddsnivån som adekvat kan fattas enbart om man från USA:s sida är beredd att i betydande utsträckning stärka sina ”åtaganden”. Om skyddsnivån inte befinns vara adekvat, kan ett bilateralt internationellt avtal eventuellt vara en lämplig ram för att garantera den rättsliga säkerheten vid överföring av uppgifter. Ett sådant avtal kan dock slutas enbart om USA:s åtaganden i fråga om skyddet av överförda uppgifter stärks avsevärt.

Kommissionen har informerat USA om att man måste hitta en lösning senast i december 2003, och USA har samtyckt till att hålla dessa tidsramar.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, EGT L 281, 23.11.1995.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/158 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/158

---

(2004/C 70 E/165)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2894/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(29 september 2003)

Ämne:   Arbetslivserfarenhetsprogram (STAGE) i Grekland

Arbetslivserfarenhetsprogrammet för arbetslösa akademiker inom data och kommunikation (STAGE), som inför 2002 placerades i det operativa programmet ”Informationssamhället” inom den tredje gemenskapsstödramen i Grekland, har av den grekiska regeringen förts fram som ett synnerligen lyckat program som under sin löptid (nio månader) skall ha gett fullt ekonomiskt stöd till bortemot 4 100 personer. Klagomål har emellertid förts fram om att STAGE-programmet under alla år det existerat inte varit pensionsgrundande och att myndigheten för personalrekrytering i den offentliga förvaltningen (ASEP) inte erkänner den genomgångna programperioden som arbetslivserfarenhet eller tidigare anställning. Så utfärdas exempelvis inte ens något certifikat över framgångsrikt genomförda yrkesutbildningsprogram av den offentliga arbetsförmedlingen, som annars är det organ som ansvarar för programmets genomförande.

Anser inte kommissionen att denna behandling av programdeltagarna är orättfärdig och att detta slår tillbaka mot programmet i sig? Tänker kommissionen ingripa gentemot de grekiska myndigheterna i frågan?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 november 2003)

Parlamentsledamotens fråga gäller en verksamhet inom åtgärd 3.5 i det operativa programmet ”Informationssamhället” inom den tredje gemenskapsstödramen (GSR) i Grekland. Syftet med denna åtgärd som är samfinansierad av Europeiska socialfonden (ESF) är att ge unga arbetslösa akademiker möjlighet till en yrkesutbildningsperiod om nio månader inom området för informationssamhället.

Enligt förvaltningsmyndigheten för detta operativa program:

| — | omfattas deltagarna under yrkesutbildningsperioden endast av sjukvårdsförsäkring, |
| --- | --- |

—

omfattas deltagarna under yrkesutbildningsperioden endast av sjukvårdsförsäkring,

| — | erkänns deras deltagande inte som arbetslivserfarenhet av den offentliga förvaltningen. Det grekiska inrikes- och förvaltningsministeriet håller emellertid på att genomföra en lagändring i det grekiska parlamentet för att få dessa yrkesutbildningsperioder erkända som arbetslivserfarenhet, |
| --- | --- |

—

erkänns deras deltagande inte som arbetslivserfarenhet av den offentliga förvaltningen. Det grekiska inrikes- och förvaltningsministeriet håller emellertid på att genomföra en lagändring i det grekiska parlamentet för att få dessa yrkesutbildningsperioder erkända som arbetslivserfarenhet,

| — | utfärdas ett närvarointyg av det grekiska arbetsmarknadsverket (OAED) till alla deltagare som fullbordar yrkesutbildningsperioden. |
| --- | --- |

—

utfärdas ett närvarointyg av det grekiska arbetsmarknadsverket (OAED) till alla deltagare som fullbordar yrkesutbildningsperioden.

Kommissionen håller kontakt med de grekiska myndigheterna för att diskutera sätt att förbättra direkta och indirekta följder av denna åtgärd.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/159 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/159

---

(2004/C 70 E/166)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2899/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(1 oktober 2003)

Ämne:   Utvecklingen av det offentliga underskottet och statsskulden i Grekland under 2003

Skulle kommissionen kunna informera mig om hur den bedömer utvecklingen av det offentliga underskottet och statsskulden i Grekland, räknat i procent av BNP, för 2003?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(4 november 2003)

I 2003 års statsbudget och 2002 års stabilitetsprogram beräknas statsskulden bli lika med 171,05 miljar-der euro, medan den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld uppskattas till 150,4 miljarder euro, vilket motsvarar 100,2 % av bruttonationalprodukten (BNP). Enligt kommissionens vårprognos beräknas Greklands offentliga underskott uppgå till 1,1 % av BNP, medan offentliga sektorns skuldkvot beräknas komma att ligga på 101 % av BNP vid slutet av 2003.

För närvarande håller kommissionen på att övergå till höstprognosen och dessa uppskattningar kan komma att revideras.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/159 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/159

---

(2004/C 70 E/167)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2901/03

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(1 oktober 2003)

Ämne:   Åtgärder för att rädda jobben vid Alcatels anläggning i Rieti (Italien)

Telekommunikationssektorn genomgår nu en konjunktursvacka. För att bemöta den svåra situationen har Alcatelkoncernen fattat beslut om drastiska nedskärningar i personalstyrkan. Utöver en försvagning av företagets forskningsenhet riskerar detta leda till att tillverkningen flyttas till låglöneländer.

Alcatels omstruktureringsplaner, om de förverkligas, kommer att drabba företagets tillverkningsanläggningar i södra Italien, i synnerhet den toppmoderna anläggningen i Rieti.

Är kommissionen medveten om de risker som detta medför för ekonomin i och omkring Rieti, där betydande investeringar har gjorts i elektroniktillverkning?

Med tanke på att läget för Alcatel håller på att förbättras, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att förhindra att en tillfällig svacka bemöts på ett sätt som innebär ett svårt slag mot sysselsättningen?

Vad tänker kommissionen göra för att skydda anläggningar som den i Rieti, vilka bedöms vara av strategisk betydelse på grund av dess professionella och högst specialiserade arbetskraft och dess avancerade utrustning?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/160 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/160

---

(2004/C 70 E/168)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2908/03

från Franz Turchi (UEN) till kommissionen

(1 oktober 2003)

Ämne:   Industriprojektet Alcatel

Företaget Alcatel har den senaste tiden inom ramen för sitt industriprojekt i Italien och Europeiska unionen fattat sysselsättningspolitiska beslut (nedläggning av anläggningen i Riete och mer än 1 000 förlorade arbetstillfällen) som i första hand avser centralorterna Battipaglia och Rieti. Dessutom deltar företaget för Italiens del i konsortiet avseende Galileo-projektet inom ramen för projektet för transeuropeiska nät. Kan kommissionen ange om det inom ramen för detta projekt finns några framtidsstrategier för företaget när det gäller nylansering, försäljning eller nedläggning?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2901/03 och E-2908/03

ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(18 november 2003)

Kommissionen har ingen behörighet att inskrida mot företagens beslut så länge dessa inte strider mot gemenskapslagstiftningen. Beträffande sysselsättningsaspekterna på Alcatels beslut att stänga anläggningen i Rieti vill kommissionen hänvisa parlamentsledamoten till svaret på den skriftliga frågan P-2897/03 från Roberta Angelilli (1).

Galileo-projektet är nu inne i sin utvecklings- och valideringsfas. Det gemensamma företaget Galileo bär därför det fulla ansvaret för denna fas, medan industriavtalen för rymdsegmentet (och det tillhörande marksegmentet) kommer att förvaltas av Europeiska rymdorganisationen (ESA). En anbudsinfordran kommer inom kort att utlysas av ESA för de första satelliterna och det centrala marksegmentet. Flera företag i Europa är intresserade av dessa projekt. En rad rymdföretag dvs. Astrium, Alcatel och Alenia Spazio har bildat ett konsortium kallat ”Galileo Industries” som mycket troligt kommer att lämna anbud på dessa kontrakt. Det finns emellertid på detta stadium ingen garanti alls för att Galileo Industries (däribland Alcatel) kommer att tilldelas dem.

Beträffande Galileo har kommissionen varken rättigheter eller skyldigheter inför framtiden när det gäller Alcatels anläggningar i Battipaglia och Rieti. Det bör emellertid erinras om att ett allra första avtal om en demonstrations- och frekvensskyddssatellit till ett värde av 72 miljoner euro slutits med Galileo Industries. Denna verksamhet kan troligen skapa sysselsättning vid dessa anläggningar.

Beträffande de negativa följderna för ekonomin är provinsen Rieti delvis berättigad till mål 2-stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och kommunen Cittaducale, där en av Alcatels anläggningar är belägen, är ett bidragsberättigat område, vartill kommer att kommunen Battipaglia är belägen i Kampanien i en region som är berättigad till mål 1-stöd.

Inom denna ram kan de åtgärder finansieras som syftar till en lönsam omställning efter ett initiativ från regionerna Latiums och Kampaniens sida, vars myndigheter svarar för att åtgärderna utväljs och verkställs i det lokala sammanhanget.

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 242.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/161 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/161

---

(2004/C 70 E/169)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2905/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(1 oktober 2003)

Ämne:   Arbetslösheten i Grekland på grundval av folkräkningen 2001

En ansedd universitetslärare och tidigare minister hävdar i en artikel att arbetslösheten i Grekland rör sig kring 9,5 procent och inte kring 8,9 procent, som den nationella statistikmyndigheten ESYE meddelar.

Bakgrunden till denna uppskattning är att ESYE mäter arbetslöshetsnivån utifrån folkräkningen från 1991 och inte från 2001, vilket får till följd att arbetskraftens antal i åldrarna 15-44 år underskattas, samtidigt som arbetskraften över 45 år tvärtom överskattas. Resultatet för det andra kvartalet 2003 blir därmed att arbetskraften överskattas med 461 600 personer, sysselsättningen med 390 300 personer och arbetslösheten med 71 300 personer.

Vad är kommissionens åsikt i denna fråga? Är ESYE:s mätmetod riktig eller gör universitetsläraren en korrekt bedömning? Hur hög är i själva verket arbetslösheten i Grekland på grundval av de senast tillgängliga uppgifterna?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(5 november 2003)

Enligt tillämplig gemenskapslagstiftning ska mätningen av arbetslöshet ske i överensstämmelse med artiklarna 1 och 2 i kommissionens förordning (EG) nr 1897/2000 av den 7 september 2000 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 577/98 om anordnande av statistiska urvalsundersökningar av arbetskraften i gemenskapen avseende den operationella definitionen av arbetslöshet (1), och Grekland uppfyller helt dessa bestämmelser.

När det gäller beräkningsgrund och viktning (folkbokföringsregister, folkräkning, etc.) finns inga uppgifter i artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 577/98 av den 9 mars 1998 (2).

Eurostats senaste icke-säsongrensade uppgifter för Grekland är från andra kvartalet 2003 och visar en arbetslöshet på 8,9 %. Uppgifterna finns i databasen New Cronos: Ämne 3\LFS — Arbetskraftsundersökningen \ arbetslöshet. Den säsongrensade arbetslöshetsstatistiken som offentliggjordes i Eurostats senaste månatliga pressmeddelande (nr 113/2003 av den 1 oktober 2003) visar en arbetslöshet på 9,2 % för Grekland under andra kvartalet 2003.

Kommissionen vill inte uttala sig om avvikande akademiska ståndpunkter.

---

(1)  EGT L 228, 8.9.2000.

(2)  EGT L 77, 14.3.1998.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/162 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/162

---

(2004/C 70 E/170)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2906/03

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(1 oktober 2003)

Ämne:   Genomförandet av direktiv 2001/97/EG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar

Europaparlamentet och rådets direktiv 2001/97/EG (1) av den 4 december 2001 om ändring av rådets direktiv 91/308/EEG (2) om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar trädde i kraft den 4 december 2001. Tidsfristen för medlemsstaternas genomförande var den 15 juni 2003.

Enligt vad som kommit till min kännedom har direktivet ännu inte genomförts i Förenade kungariket.

Därför ställer jag följande frågor till kommissionen:

| 1. | Vilken motivering har Förenade kungariket för att inte ha genomfört direktivet? |
| --- | --- |

1.

Vilken motivering har Förenade kungariket för att inte ha genomfört direktivet?

| 2. | Vilka andra medlemsstater har ännu inte genomfört direktivet? |
| --- | --- |

2.

Vilka andra medlemsstater har ännu inte genomfört direktivet?

| 3. | Vilka av de framtida medlemsstaterna har ännu inte genomfört direktivet? |
| --- | --- |

3.

Vilka av de framtida medlemsstaterna har ännu inte genomfört direktivet?

| 4. | Vad avser kommissionen att göra i dessa fall — i synnerhet Förenade kungarikets? |
| --- | --- |

4.

Vad avser kommissionen att göra i dessa fall — i synnerhet Förenade kungarikets?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

Vad gäller den första frågan kan kommissionen upplysa parlamentsledamoten om att den 16 juli 2003 sändes en formell underrättelse till Förenade kungariket på grund av att Förenade kungariket inte hade införlivat bestämmelserna i direktiv 2001/97/EG (nedan kallat direktivet) den 15 juni 2003, som var den tidsgräns som föreskrevs i direktivet. Något svar på den formella underrättelsen har ännu inte inkommit.

Beträffande den andra frågan kan kommissionen meddela att inte heller Belgien, Grekland, Frankrike, Italien, Luxemburg eller Portugal har anmält några genomförandebestämmelser till kommissionen och, enligt vad kommissionen känner till, inte införlivat direktivet med nationell rätt. Österrike har anmält bestämmelser som införlivar direktivet delvis.

Vad gäller den tredje frågan bör det observeras att de anslutande länderna har tid på sig fram till anslutningsdagen att införliva direktivets bestämmelser.

Vad gäller den fjärde frågan kan kommissionen försäkra ledamoten att om Förenade kungariket eller någon av de andra medlemsstaterna skulle framhärda i sin underlåtenhet att införliva direktivet, så kommer kommissionen att gå vidare med de överträdelseförfaranden som inletts. Med detta sagt kommer kommissionen dock att ta hänsyn till alla uppgifter som under tiden översänds av de medlemsstater som ännu inte har införlivat direktivet.

---

(1)  EGT L 344, 28.12.2001, s. 76.

(2)  EGT L 166, 28.6.1991, s. 77.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/162 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/162

---

(2004/C 70 E/171)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2914/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(29 september 2003)

Ämne:   Prodis uttalande om Arafat och hans överskridande av sina befogenheter

Av vilken anledning har Romani Prodi i sin roll som Europeiska kommissionens ordförande och därigenom överskridande sina befogenheter, förklarat att terroristen Arafat nödvändigtvis måste vara EU:s samtalspartner?

Står inte detta uttalande i bjärt kontrast mot de tydliga bestämmelserna i artikel 13 i EU-fördraget som förbehåller rådet åtgärder i fråga om utrikespolitiken?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

Som parlamentsledamoten säkert känner till har kommissionens ordförande offentligt givit uttryck för den hållning som fastställdes vid toppmötet i Laeken i december 2001 och som upprepades av utrikesministrarna vid rådsmötet den 28 januari 2002 med dessa ord: ”Israel behöver den palestinska myndigheten och dess valde president, Yassir Arafat, som en förhandlingspartner både för att utrota terrorism och skapa fred.”

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/163 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/163

---

(2004/C 70 E/172)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2915/03

från Francesco Speroni (NI) till kommissionen

(29 september 2003)

Ämne:   Prodi partisk vid folkomröstningskampanjen i Sverige

Av vilken anledning tog Europeiska kommissionens ordförande Romani Prodi tydligt ställning för att Sverige skulle ansluta sig till euroområdet under den nyligen genomförda kampanjen inför folkomröstningen i Sverige? Detta innebar att han intog en partisk ståndpunkt som inte visade respekt för den svenska befolkningens suveräna vilja i valet mellan två alternativ som båda är förenliga med unionens normer.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

Kommissionens ordförande underströk vid Europaparlamentets plenarsammanträde den 16 januari 2002 att ”för miljoner europeiska medborgare är de sedlar och mynt de bär på sig den konkreta påminnelsen om det stora politiska projektet för ett enat Europa. Som symbolvärde överträffar detta det i sig mycket starka emotionella värdet av avskaffandet av passkontrollen vid de gemenskapens inre gränser. Euron blir därför en mycket viktig del av medborgarnas känsla av europeisk identitet och gemensam framtid på samma sätt som den redan är det påtagliga tecknet på den europeiska integrationens oåterkalleliga karaktär (...) Vi bör begagna detta tillfälle till att förbereda alla etapper som måste avverkas för att kunna slutföra integrationsprocessen”.

Inför folkomröstningen om införandet av euron i Sverige fanns det inte något skäl att ändra denna välkända ståndpunkt som delas av hela kollegiet.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/163 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/163

---

(2004/C 70 E/173)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2925/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Europeisk produktivitetspakt

I ett historiskt perspektiv uppvisar Europa och Spanien låg produktivitet. Ett av de främsta skälen till detta har varit det låga utnyttjandet av ny teknik i produktionsprocesserna, till skillnad mot Förenta staterna, som enligt ILO är det land i världen som har högst produktivitet, med en genomsnittlig tillväxt på 2,2 procent under de senaste sju åren.

Det är uppenbart att Europa bör följa exemplet och ta problemet med den låga produktiviteten på allvar. Det behövs därför en gemenskapspakt på Europanivå för att öka de låga produktionstalen i Europa.

Anser kommissionen att den efter framgångarna med den ekonomiska stabilitetspakten bör föreslå en europeisk produktivitetspakt, i syfte att återvinna förlorad mark i förhållande till Förenta staterna och ge Gamla världen möjlighet att uppnå lika höga produktivitetskvoter som den amerikanska ekonomin?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(4 november 2003)

Kommissionen instämmer i bedömningen att EU — i motsats till Förenta staterna under andra hälften av 1990-talet — misslyckats med att skapa arbeten och samtidigt höja arbetsproduktivitetstillväxten. Under de senaste åren har unionen lyckats höja sysselsättningstalen, medan, i motsats till Förenta staterna, arbetsproduktivitetstillväxten har saktat in.

Mot bakgrund av att unionen halkade efter under andra halvan av 1990-talet satte Europeiska rådets vid sitt möte i Lissabon i mars 2000 upp som mål för unionen att inom ett decennium bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning. Europeiska rådet har också enats om en strukturreformsplan som går under namnet Lissabonstrategin.

Sedan dess har Europeiska rådet mötts årligen för att bedöma framgångarna för ”Lissabonstrategin” och att ringa in vilka åtgärder som bör prioriteras. I det nyligen av italienska ordförandeskapet och kommissionen framlagda ”tillväxtinitiativet” anges påskyndade strukturreformer och ett främjande av investeringar i infrastruktur och humankapital som nyckelprioriteringar för förbättrade tillväxtresultat i EU:s ekonomi. I denna mening finns redan en funktionsduglig europeisk produktivitetspakt.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/164 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/164

---

(2004/C 70 E/174)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2928/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Programmet för regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv och SRUNA-projektet

I juni 2000 slutfördes SRUNA-projektet (Sustainable Recreational Use of Natural Assets), som undersökte metoder för planering av hållbar rekreationsverksamhet i naturområden i Dublin och Mid-East-regionen. Projektet finansierades genom EU:s Terra-program.

Hur har SRUNA-projektets rekommendationer inlemmats i uppföljningen av programmet för regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv?

Vilka nuvarande (eller planerade) EU-finansierade program och initiativ skulle vara relevanta för genomförandet av SRUNA-rekommendationerna?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

Programmet Terra inleddes 1997 i samband med de innovativa åtgärder som finansierades i enlighet med artikel 10 i förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Programmet avsåg 15 experimentella, transnationella och interregionala innovationsprojekt över hela Europa inom området fysisk planering, ett av dessa var projektet Sruna (Sustainable Recreational Ise of Natural Assets).

Totalt 40 miljoner euro (varav 20 miljoner från ERUF) var reserverade för Terraprogrammet. Terra gjordes som ett laboratorium för att testa nya förhållningssätt och metoder för fysisk planering. Därutöver syftade Terra — tillsammans med Interreg IIC programmen — till att bidra till att fastställa betydelsen av alternativa policy-förslag som föreslagits av programmet för regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv (ESDP).

I den slutliga Terrarapporten som offentliggjordes av kommissionen i början av år 2000 kom man till slutsatsen att Srunaprojektet hade nått mycket goda resultat genom att utveckla ett decentraliserat partnerskap för hållbar utveckling, en förteckning över naturområden för rekreation och riktlinjer för bästa utförande av integrerad planering (inklusive en rapport om handikappades tillgång till naturområden för rekreation). Dessa resultat spreds genom Terraseminarier och arbetsgrupper som ett led i strävandena att främja fysisk planering i vitt skilda kulturella och institutionella sammanhang. Ytterligare information återfinns på följande webbplats: http//europa.eu.int/comm/regional_policy/innovation/innovating/terra/expplan/toc.html

Som påpekades vid den avslutande konferansen rörande Terra som hölls i Bryssel våren 2000 och samlade deltagare från alla 15 projekten är det inte aktuellt med någon förlängning av Terraprojektet som sådant. Snarare är kommissionsinitiativet Interreg III 2000-2006, det naturliga ramverk under vilket fortsatt samarbete kan genomföras. Kommissionen antog riktlinjerna för kommissionsinitiativet Interreg III den 28 april 2000 (1). Särskilda riktlinjer för interregionalt samarbete antogs den 4 maj 2001 (2).

---

(1)  EGT C 143, 23.5.2000.

(2)  EGT C 141, 15.5.2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/165 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/165

---

(2004/C 70 E/175)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2931/03

från Marco Cappato (NI), Maurizio Turco (NI), Emma Bonino (NI), Marco Pannella (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI) och Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Utnämningen av general Ammar till ordförande för den nationella organisationskommittén för världstoppmötet om informationssamhället

Mellan åren 1984 och 1987, när general Habib Ammar var chef för nationalgardet, togs tortyr i allmänt bruk vid det tunisiska gendarmeriet.

År 1986 grundade general Habib Ammar det nationella direktoratet för säkerhetstjänsten (Abhath Wa Taftich) som använde kasernen i Aouina som sin huvudsakliga bas. Här utövades tortyr systematiskt och kontinuerligt mot hundratals fångar, främst personer som motsatte sig Bourguibas regim.

Efter general Ben Alìs statskupp utnämndes general Habib Ammar i november 1987 till inrikesminister i den tunisiska regeringen. Under den tid som han ledde inrikesministeriet förvandlades dess lokaler till fångläger och tortyrkammare.

I syfte att förbereda organisationen av världstoppmötet om informationssamhället (WSIS), vars andra sammanträde kommer att äga rum i Tunisien mellan den 16 och 18 november 2005, har den tunisiska regeringen bildat en nationell organisationskommitté för WSIS och utsett general Habib Ammar till ordförande.

I den aktuella politiska situationen i Tunisien sker dessutom kontinuerliga och ihållande kränkningar av yttrande- och åsiktsfriheten, både på Internet och i andra medier. Journalister och Internetanvändare grips, torteras och döms till långa fängelsestraff.

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att tillgripa alla befintliga medel för politiska, diplomatiska och ekonomiska påtryckningar i syfte att förmå den tunisiska regeringen att återkalla utnämningen av general Ammar till ordförande för den nationella organisationskommittén för WSIS?

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att uttala sig och vidta åtgärder till stöd för ett upphävande av beslutet att anordna WSIS andra sammanträde i Tunis år 2005, tills den tunisiska regeringen ser till att yttrandefriheten till fullo garanteras av den tunisiska lagstiftningen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(13 november 2003)

Kommissionen känner till den utnämning som nämns av frågeställaren.

Såsom kommissionen redan påpekat i sitt svar på den skriftliga frågan E-2554/03 från Marco Cappato (1) angående världstoppmötet om informationssamhället bör här flera faktorer tas i beaktande.

För det första var det Förenta nationernas generalförsamling som fattade beslutet att anordna det andra världstoppmötet om informationssamhället i Tunisien. Kommissionen deltog därför endast indirekt.

För det andra innebär den omständigheten att toppmötet kommer att hållas i enlighet med Johannesburg-modellen en rad positiva sidoeffekter som sannolikt kommer att gagna det civila samhället i Tunisien. En hel rad aktörer kommer att delta i förberedelsefasen och i själva toppmötet.

För det tredje framhåller kommissionen i sitt meddelande (2) till rådet och Europaparlamentet ”För ett globalt partnerskap i informationssamhället: EU-perspektiv inom ramen för FN:s världstoppmöte om informationssamhället (World summit on the information society (WSIS))” att följande principer måste ”upprätthållas och utvidgas inom informationssamhället: Åsikts- och yttrandefriheten i enlighet med bestämmelserna i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna.” Detta kommer också att vara kommissionens hållning gentemot Tunisien.

I den mån som utnämningen av general Ammar skulle vara mer än en inre tunisisk angelägenhet kan det konstateras att anordnandet av värdstoppmötet beror på FN:s generalförsamling och dess medlemmar.

Kommissionen kommer dock att följa situationen, och vid lägligt tillfälle ta upp dialogen med de tunisiska myndigheterna i nära samarbete med medlemsstaterna.

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 175.

(2)  KOM(2003) 271 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/166 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/166

---

(2004/C 70 E/176)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2932/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Bekämpning av varumärkesförfalskning

Varumärkesförfalskning är ett fenomen som håller på att anta oacceptabla proportioner. Av en undersökning som har gjorts av den amerikanska handelskammaren i Italien i samarbete med KPMG framgår att varumärkesförfalskningar har mycket negativa ekonomiska följder för italienska företag och statens inkomster. Företagens årliga ekonomiska förluster har beräknats till åtta miljarder euro och de därmed förbundna skatteförlusterna för den italienska staten uppgår till nästan tre miljarder euro per år. Många av företagen är italienska, men även europeiska eller amerikanska företag är väl företrädda. I synnerhet de sistnämnda är verksamma inom branscher med avancerad teknik. Det är inte enbart företag som drabbas, vilket man skulle kunna tro vid en första blick, utan även den italienska ekonomin tar allvarlig skada eftersom varumärkesförfalskning, liksom pirattillverkning, avskräcker aktörer från att investera i Italien. Som bekant drabbar varumärkesförfalskning främst följande produktområden: audiovisuella produkter, betal-TV, musik, programvaror, videospel, mode, böcker, klockor, sportartiklar, hushållsartiklar, spritdrycker och leksaker.

Med beaktande av denna situation, som jag förmodar är lik den i andra europeiska industriländer, ombeds kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Anser inte kommissionen att det vore önskvärt att genomföra en ingående analys av detta fenomen i alla EU-länder för att uppskatta företagens och statens förluster? |
| --- | --- |

1.

Anser inte kommissionen att det vore önskvärt att genomföra en ingående analys av detta fenomen i alla EU-länder för att uppskatta företagens och statens förluster?

| 2. | Planerar inte kommissionen att främja initiativ till gemensamma åtgärder






  — | för att skydda originalprodukter och samtidigt även varumärken och upphovsrätter? |
| --- | --- | --- |

2.

Planerar inte kommissionen att främja initiativ till gemensamma åtgärder

—

för att skydda originalprodukter och samtidigt även varumärken och upphovsrätter?

| — | för att utöva särskild kontroll på produkter med kvalitetsmärken (som t.ex. CE-märket), i syfte att undvika att dessa förväxlas med EU-märken, vilket skulle kunna vilseleda konsumenterna? |
| --- | --- |

—

för att utöva särskild kontroll på produkter med kvalitetsmärken (som t.ex. CE-märket), i syfte att undvika att dessa förväxlas med EU-märken, vilket skulle kunna vilseleda konsumenterna?

| 3. | Anser inte kommissionen att förslaget till direktiv om åtgärder och förfaranden för skydd av immaterialrätter (2003/0024(COD)) av den 30 januari 2003 är fullständigt otillräckligt när det gäller att tackla den allt mer omfattande varumärkesförfalskningen i ett utvidgat Europa? |
| --- | --- |

3.

Anser inte kommissionen att förslaget till direktiv om åtgärder och förfaranden för skydd av immaterialrätter (2003/0024(COD)) av den 30 januari 2003 är fullständigt otillräckligt när det gäller att tackla den allt mer omfattande varumärkesförfalskningen i ett utvidgat Europa?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

| 1. | Kommissionen känner till den undersökning av varumärkesförfalskning som utförts av den amerikanska handelskammaren i Italien. Tendensen i denna undersökning överensstämmer med den tidigare statistik om skattade skadeverkningar som offentliggjorts på nationell, europeisk och internationell nivå. I oberoende undersökningar visas de ständigt ökande skadeverkningar som på grund av tilltagande varumärkesförfalskning och piratkopiering drabbar näringslivet (lägre investeringsnivå, nedläggning av små och medelstora företag), samhället (bortfall av arbetstillfällen, konsumentsäkerhet, hot mot skaparkraften) och regeringarna (bortfall av skatteinkomster).
  För att så mycket effektivare bekämpa detta slags bedrägeri tog kommissionen för några år sedan initiativ till en årlig undersökning för att få en uppfattning om dessa företeelsers natur och omfattning vid unionens yttre gränser. Kommissionen offentliggör i realiteten varje år nästan 70 sidor statistik om tullmyndigheternas arbete i kampen mot varumärkesförfalskning och piratkopiering inom unionen. Oavsett om det handlar om de falska produkternas natur, ursprung, de transportsätt som använts eller deras motsvarande värde på den inre marknaden analyseras alla dessa uppgifter för att dessa internationella bedrägerier bättre skall kunna angripas.
  Då förfalskade och piratkopierade varor hamnar utanför den konventionella ekonomin, är det definitions-mässigt svårt att få fram exakta och objektiva siffror om denna verksamhet på den inre marknaden. År 2002 offentliggjordes en av kommissionen beställd undersökning, där effektiva forskningsmetoder för att insamla, analysera och jämföra uppgifter om varumärkesförfalskning och piratkopiering beskrevs och rekommenderades (1). Medlemsstater och privata organisationer kan använda den metod som utvecklas i undersökningen för att mäta förekomsten inom en rad olika produktsektorer. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen känner till den undersökning av varumärkesförfalskning som utförts av den amerikanska handelskammaren i Italien. Tendensen i denna undersökning överensstämmer med den tidigare statistik om skattade skadeverkningar som offentliggjorts på nationell, europeisk och internationell nivå. I oberoende undersökningar visas de ständigt ökande skadeverkningar som på grund av tilltagande varumärkesförfalskning och piratkopiering drabbar näringslivet (lägre investeringsnivå, nedläggning av små och medelstora företag), samhället (bortfall av arbetstillfällen, konsumentsäkerhet, hot mot skaparkraften) och regeringarna (bortfall av skatteinkomster).

För att så mycket effektivare bekämpa detta slags bedrägeri tog kommissionen för några år sedan initiativ till en årlig undersökning för att få en uppfattning om dessa företeelsers natur och omfattning vid unionens yttre gränser. Kommissionen offentliggör i realiteten varje år nästan 70 sidor statistik om tullmyndigheternas arbete i kampen mot varumärkesförfalskning och piratkopiering inom unionen. Oavsett om det handlar om de falska produkternas natur, ursprung, de transportsätt som använts eller deras motsvarande värde på den inre marknaden analyseras alla dessa uppgifter för att dessa internationella bedrägerier bättre skall kunna angripas.

Då förfalskade och piratkopierade varor hamnar utanför den konventionella ekonomin, är det definitions-mässigt svårt att få fram exakta och objektiva siffror om denna verksamhet på den inre marknaden. År 2002 offentliggjordes en av kommissionen beställd undersökning, där effektiva forskningsmetoder för att insamla, analysera och jämföra uppgifter om varumärkesförfalskning och piratkopiering beskrevs och rekommenderades (1). Medlemsstater och privata organisationer kan använda den metod som utvecklas i undersökningen för att mäta förekomsten inom en rad olika produktsektorer.

| 2. och 3. | Kampen mot varumärkesförfalskning och piratkopiering är en av de av kommissionens prioriteringar som redan införlivats vid antagandet av de kraftfulla metoder som avses skola förbättra och intensifiera kampen mot varumärkesförfalskning och piratkopiering.
  Den 22 juli 2003 antog ministerrådet på grundval av ett förslag från kommissionen (2) en ny förordning (3) om att förbättra tullkontrollernas ingripande mot intrång i de immateriella rättigheterna. Denna nya lag ger ett mer omfattande skydd än tidigare åtgärder samt bättre, enklare och billigare skydd för rättsinnehavare av alla nationaliteter.
  Jämsides med denna lagstiftningsmässiga förstärkning har kommissionen velat förbättra tullkontrollen när det gäller att utarbeta och pröva en harmonisering av nya kriterier för en bättre riskanalys. Således uppbringade under år 2002 enbart den italienska tullförvaltningen nära 36 miljoner förfalskade föremål.
  Kommissionen arbetar dessutom med att genomföra sin handlingsplan som antogs i november 2000 (4) om att bekämpa varumärkesförfalskning och piratkopiering på den inre marknaden. En avgörande beståndsdel i handlingsplanen utgjordes av framläggandet i januari 2003 av ett förslag till direktiv (5) som syftar till att harmonisera de åtgärder och förfaranden som erfordras för att säkerställa att de immateriella rättigheterna förstärks på den inre marknaden. Förslaget täcker intrång i alla de immateriella rättigheter som harmoniserats inom unionen, inbegripet varumärken och copyright. De föreslagna åtgärderna omfattar bl. a. ingrepp för att hindra försäljning av varumärkesförfalskade eller piratkopierade varor, provisoriska åtgärder såsom frysning av misstänkta överträdares bankkonton av säkerhetsskäl, de rättsvårdande myndigheternas rätt att samla bevis och rätten att tvinga överträdare att betala skadestånd till rättsinnehavare som ersättning för förlorad inkomst. Det krävs också att medlemsstaterna säkerställer att alla allvarliga intrång i immateriella rättigheter behandlas som brott på vilka strafflagstiftningen kan tillämpas. Medlemsstaterna förblir fria att anta eller i sin lagstiftning behålla åtgärder som är gynnsammare för rättsinnehavarna. Kommissionen anser att när rådet och parlamentet formellt en gång antagit direktivet kommer gemenskapen att få tillgång till ett viktigt och effektivt instrument i kampen mot piratkopiering och varumärkesförfalskning i en utvidgad union.
  Kommissionen har dessutom för avsikt att år 2004 framlägga ett initiativ i syfte att anta en beslutsram för att skärpa strafflagen i kampen mot varumärkesförfalskning. Detta initiativ kommer att syfta till att fastställa de lägsta trösklar för fängelsestraff som riskeras vid varumärkesförfalskningsbrott, i synnerhet när dessa begås inom den organiserade brottsligheten. Det gäller dessutom att inom detta område uppnå en maximal samarbetsnivå mellan polis och rättsväsen.
  Kommissionen vill gärna klargöra att ”EG”-märkningen inte är en kvalitetsmärkning. ”EG”-märkningen (uttytt ”conformità europea”) anger att en produkt uppfyller kraven i gemenskapens gällande tekniska direktiv (de s. k. direktiven enligt den nya metoden) och att de gällande förfaranden som föreskrivs för bedömning av överensstämmelse har utförts så att efterlevnaden styrks. Enligt dessa direktiv ankommer det därefter på medlemsstaternas marknadsövervakningsmyndigheter att styrka att så verkligen är fallet och att, om så krävs, antingen begränsa eller förbjuda utsläppande på marknaden av icke-överensstämmande produkter eller dra tillbaka dem från marknaden (se även rådets beslut av den 22 juli 1993 (6) om moduler för olika stadier i förfaranden vid bedömning av överensstämmelse samt regler för anbringande och användning av EG-märkning om överensstämmelse, avsedda att användas i tekniska harmoniseringsdirektiv och rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 om allmän produktsäkerhet (7)).
  Samtidigt som kommissionen i sitt meddelande till rådet och parlamentet av den 7 maj 2003 (8)”Förbättrat genomförande av direktiven enligt den nya metoden” på nytt bekräftar medlemsstaternas ansvar för marknadsövervakning, efterlyser den en förbättrad marknadsövervakningsnivå genom ett förstärkt administrativt samarbete mellan medlemsstaternas marknadsövervakningsmyndigheter.
  Gemenskapen har dessutom redan antagit åtgärder för att säkerställa att konsumenterna inte skall blanda ihop privata kvalitetsmärkningar med andra uppgifter som skyddas genom gemenskapslagstiftningen. Varumärken, kännetecken och reklam är t. ex. föremål för de allmänna bestämmelser som fastställs i gemenskapslagstiftningen, såsom direktivet om vilseledande och jämförande reklam (rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 (9), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/55/EG av den 6 oktober 1997 (10).
  Kommissionens förslag till ett direktiv om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter (11) innehåller också en bestämmelse som skall hindra all marknadsföring, inbegripet reklam, som sannolikt skulle snedvrida konsumentens beslut genom att förorsaka förväxling med produkter, varumärken, varunamn eller en konkurrents andra särskiljande kännetecken. |
| --- | --- |

2. och 3.

Kampen mot varumärkesförfalskning och piratkopiering är en av de av kommissionens prioriteringar som redan införlivats vid antagandet av de kraftfulla metoder som avses skola förbättra och intensifiera kampen mot varumärkesförfalskning och piratkopiering.

Den 22 juli 2003 antog ministerrådet på grundval av ett förslag från kommissionen (2) en ny förordning (3) om att förbättra tullkontrollernas ingripande mot intrång i de immateriella rättigheterna. Denna nya lag ger ett mer omfattande skydd än tidigare åtgärder samt bättre, enklare och billigare skydd för rättsinnehavare av alla nationaliteter.

Jämsides med denna lagstiftningsmässiga förstärkning har kommissionen velat förbättra tullkontrollen när det gäller att utarbeta och pröva en harmonisering av nya kriterier för en bättre riskanalys. Således uppbringade under år 2002 enbart den italienska tullförvaltningen nära 36 miljoner förfalskade föremål.

Kommissionen arbetar dessutom med att genomföra sin handlingsplan som antogs i november 2000 (4) om att bekämpa varumärkesförfalskning och piratkopiering på den inre marknaden. En avgörande beståndsdel i handlingsplanen utgjordes av framläggandet i januari 2003 av ett förslag till direktiv (5) som syftar till att harmonisera de åtgärder och förfaranden som erfordras för att säkerställa att de immateriella rättigheterna förstärks på den inre marknaden. Förslaget täcker intrång i alla de immateriella rättigheter som harmoniserats inom unionen, inbegripet varumärken och copyright. De föreslagna åtgärderna omfattar bl. a. ingrepp för att hindra försäljning av varumärkesförfalskade eller piratkopierade varor, provisoriska åtgärder såsom frysning av misstänkta överträdares bankkonton av säkerhetsskäl, de rättsvårdande myndigheternas rätt att samla bevis och rätten att tvinga överträdare att betala skadestånd till rättsinnehavare som ersättning för förlorad inkomst. Det krävs också att medlemsstaterna säkerställer att alla allvarliga intrång i immateriella rättigheter behandlas som brott på vilka strafflagstiftningen kan tillämpas. Medlemsstaterna förblir fria att anta eller i sin lagstiftning behålla åtgärder som är gynnsammare för rättsinnehavarna. Kommissionen anser att när rådet och parlamentet formellt en gång antagit direktivet kommer gemenskapen att få tillgång till ett viktigt och effektivt instrument i kampen mot piratkopiering och varumärkesförfalskning i en utvidgad union.

Kommissionen har dessutom för avsikt att år 2004 framlägga ett initiativ i syfte att anta en beslutsram för att skärpa strafflagen i kampen mot varumärkesförfalskning. Detta initiativ kommer att syfta till att fastställa de lägsta trösklar för fängelsestraff som riskeras vid varumärkesförfalskningsbrott, i synnerhet när dessa begås inom den organiserade brottsligheten. Det gäller dessutom att inom detta område uppnå en maximal samarbetsnivå mellan polis och rättsväsen.

Kommissionen vill gärna klargöra att ”EG”-märkningen inte är en kvalitetsmärkning. ”EG”-märkningen (uttytt ”conformità europea”) anger att en produkt uppfyller kraven i gemenskapens gällande tekniska direktiv (de s. k. direktiven enligt den nya metoden) och att de gällande förfaranden som föreskrivs för bedömning av överensstämmelse har utförts så att efterlevnaden styrks. Enligt dessa direktiv ankommer det därefter på medlemsstaternas marknadsövervakningsmyndigheter att styrka att så verkligen är fallet och att, om så krävs, antingen begränsa eller förbjuda utsläppande på marknaden av icke-överensstämmande produkter eller dra tillbaka dem från marknaden (se även rådets beslut av den 22 juli 1993 (6) om moduler för olika stadier i förfaranden vid bedömning av överensstämmelse samt regler för anbringande och användning av EG-märkning om överensstämmelse, avsedda att användas i tekniska harmoniseringsdirektiv och rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 om allmän produktsäkerhet (7)).

Samtidigt som kommissionen i sitt meddelande till rådet och parlamentet av den 7 maj 2003 (8)”Förbättrat genomförande av direktiven enligt den nya metoden” på nytt bekräftar medlemsstaternas ansvar för marknadsövervakning, efterlyser den en förbättrad marknadsövervakningsnivå genom ett förstärkt administrativt samarbete mellan medlemsstaternas marknadsövervakningsmyndigheter.

Gemenskapen har dessutom redan antagit åtgärder för att säkerställa att konsumenterna inte skall blanda ihop privata kvalitetsmärkningar med andra uppgifter som skyddas genom gemenskapslagstiftningen. Varumärken, kännetecken och reklam är t. ex. föremål för de allmänna bestämmelser som fastställs i gemenskapslagstiftningen, såsom direktivet om vilseledande och jämförande reklam (rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 (9), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/55/EG av den 6 oktober 1997 (10).

Kommissionens förslag till ett direktiv om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter (11) innehåller också en bestämmelse som skall hindra all marknadsföring, inbegripet reklam, som sannolikt skulle snedvrida konsumentens beslut genom att förorsaka förväxling med produkter, varumärken, varunamn eller en konkurrents andra särskiljande kännetecken.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/indprop/piracy/index.htm.

(2)  KOM(2003) 20 slutlig.

(3)  Rådets förordning (EG) nr 1383/2003 av den 22 juli 2003 om tullmyndigheternas ingripande mot varor som misstänks göra intrång i vissa immateriella rättigheter och om vilka åtgärder som skall vidtas mot varor som gör intrång i vissa immateriella rättigheter, EGT L 196, 2.8.2003.

(4)  KOM(2000) 789 slutlig.

(5)  KOM(2003) 46 slutlig.

(6)  EGT L 220, 30.8.1993.

(7)  EGT L 228, 11.8.1992.

(8)  KOM(2003) 240 slutlig.

(9)  EGT L 250, 19.9.1984.

(10)  EGT L 290, 23.10.1997.

(11)  KOM(2003)356 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/169 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/169

---

(2004/C 70 E/177)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2933/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Koncentrationsgränser för den totala mängden DDT i fisk

Kommissionen känner säkert till att förekomsten av DDT i Lago Maggiore har lett till att yrkesfisket vid sjön har varit nästan fullständigt förbjudet sedan juni 1996, vilket har medfört allvarliga följder för yrkesfiskarna och turismen i området. Trots att produktionsanläggningarna för DDT stängdes och avvecklades under det andra halvåret 1996 har problemet med de fortsatta fiskeförbuden i den italienska delen av sjön inte lösts. De totala mängder DDT som har påvisats i vissa fiskarter (för övrigt av stort kommersiellt värde) överstiger de högsta tillåtna koncentrationerna enligt den italienska lagstiftningen. I den schweiziska delen av sjön är det däremot tillåtet att fånga dessa arter, som därefter kan saluföras, eftersom de i lag fastställda gränsvärdena är 10 till 20 gånger så höga som de italienska. Samma diskrepans råder i förhållande till alla de EU-länder där man har fastställt gränsvärden för totala tillåtna mängder DDT. Av detta följer att den fisk som får fångas och ätas i Tyskland, Österrike och Nederländerna däremot är förbjuden i Italien.

Med hänsyn till denna orimliga situation ombeds kommissionen besvara följande frågor:

| 1. | Anser inte kommissionen att denna situation innebär en snedvridning av handeln med och produktionen av ett livsmedel som har betydelse för ett stort geografiskt område? |
| --- | --- |

1.

Anser inte kommissionen att denna situation innebär en snedvridning av handeln med och produktionen av ett livsmedel som har betydelse för ett stort geografiskt område?

| 2. | Anser inte kommissionen att det vore lämpligt att lägga fram ett förslag för medlemsstaterna om att harmonisera tröskelvärdena för DDT i fisk, varvid man eventuellt kunde utgå från de högsta tillåtna mängder som WHO har fastställt för mänskligt intag (detta förfarande användes i Schweiz då man där lade fast gränsvärdena år 1995)? |
| --- | --- |

2.

Anser inte kommissionen att det vore lämpligt att lägga fram ett förslag för medlemsstaterna om att harmonisera tröskelvärdena för DDT i fisk, varvid man eventuellt kunde utgå från de högsta tillåtna mängder som WHO har fastställt för mänskligt intag (detta förfarande användes i Schweiz då man där lade fast gränsvärdena år 1995)?

| 3. | Föreligger det en begäran från den italienska regeringen i denna fråga? |
| --- | --- |

3.

Föreligger det en begäran från den italienska regeringen i denna fråga?

| 4. | Om så är fallet, hur långt har förfarandet framskridit? |
| --- | --- |

4.

Om så är fallet, hur långt har förfarandet framskridit?

| 5. | Om så ej är fallet, är kommissionen redo att lägga fram förslag? |
| --- | --- |

5.

Om så ej är fallet, är kommissionen redo att lägga fram förslag?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(17 november 2003)

Kommissionen har inte tillgång till några fakta som styrker hypotesen att den situation i Lago Maggiore som parlamentsledamoten beskriver utgör en snedvridning av handeln inom gemenskapen.

Även kommissionen anser att det är önskvärt att medlemsstaterna använder likartade metoder när de på nationell nivå fastställer tillåtna restmängder av främmande ämnen i fisk. Dessa kan grundas på den metod som beskrivs av Världshälsoorganisationen (WHO).

Kommissionen har inte kännedom om någon begäran från den italienska regeringen i denna fråga.

För närvarande har kommmissionen inga planer på att lägga fram förslag på området.

Vidare vill kommissionen hänvisa parlamentsledamoten till svaret på Umberto Bossis skriftliga fråga E-1460/98 (1).

---

(1)  EGT C 13, 20.1.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/170 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/170

---

(2004/C 70 E/178)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2937/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Kommissionens meddelande om invandring, integration och sysselsättning — Invandringens ekonomiska betydelse

I kommissionens meddelande om invandring, integration och sysselsättning (1) talas det om ”undersökningar från olika håll i världen” som skulle bekräfta att invandringen företrädesvis har positiva effekter på ekonomin.

Har kommissionen också bekantat sig med sådana undersökningar där man kommit till motsatt slutsats? Ett exempel på dem fick vi nyligen i undersökningen ”Immigration and the Dutch economy”, som utfördes av Nederländernas centrala planeringsbyrå (CPB). I slutsatserna i denna undersökning står bl. a. att invandrarna, oavsett sin ålder vid inresan, visar sig vara en belastning för den offentliga sektorns budget, om de utmärkande dragen för dem i socialt och ekonomiskt hänseende motsvarar dessa drag hos den nuvarande genomsnittlige invånaren av icke-västerländskt ursprung., varpå det påpekas att budgetbalansen som ett resultat av detta påverkas negativt. Därefter hävdas det i samma undersökning att invandringen inte kan ge något större bidrag för att hjälpa upp situationen för den offentliga sektorns finanser och på det sättet uppväga de ökade kostnaderna för det allmänna som föranleds av att befolkningen åldras.

På senatens anmodan utförde Belgiens planeringsbyrå en undersökning i anledning av ett meddelande från FN, där det talades till förmån för nya massiva invandrarströmmar till Europa. Också här antyds det att ytterligare invandring — bland annat till följd av de dryga kostnaderna för social trygghet — inte erbjuder någon lösning på problemet med stigande genomsnittsålder bland Europas befolkning.

Känner kommissionen till dessa undersökningar? Ämnar kommissionen ta hänsyn till resultaten i dem när kommissionen utarbetar nya texter om denna fråga?

---

(1)  KOM(2003)336.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/170 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/170

---

(2004/C 70 E/179)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2938/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Kommissionens meddelande om invandring, integration och sysselsättning

I kommissionens meddelande (1) står på sida 9, fotnot 24, att ”invandringens kostnader och positiva effekter [inte] är jämnt fördelade”. På sida 10 konstateras sedan: ”Detta utesluter inte att invandringen kan ha ogynnsamma effekter på särskilda grupper eller sektorer. Erfarenheterna tyder på att de negativa effekterna främst drabbar industriarbetare inom tillverkningsindustrierna och okvalificerad arbetskraft inom tjänstesektorn.”

Det rör sig om ett allvarligt problem, redan till följd av hur stor den grupp är som drabbas av dessa ogynnsamma effekter. Det är i första hand de socialt svagaste grupperna i vårt samhälle som drabbas hårdast av invandringens ogynnsamma effekter, inte bara i socioekonomiskt hänseende, utan också på andra plan (främlingskap i hela stadsdelar till följd av att den inhemska befolkningen flyttar ut därifrån, sönderfall av den sociala strukturen, brottslighet ...). Kommissionen erkänner visserligen detta problem, men ägnar det för övrigt endast en flyktig uppmärksamhet.

Vilka åtgärder föreslår kommissionen för att avhjälpa problemet?

Finns det i dagens läge några program för detta?

---

(1)  KOM(2003)336.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/171 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/171

---

(2004/C 70 E/180)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2986/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(9 oktober 2003)

Ämne:   Meddelande från kommissionen om invandring, integration och sysselsättning — kunskapsflykt (brain drain)

I kommissionens meddelande KOM(2003) 336 sägs på sidan 16 att ”utnyttjandet av invandrarna som en resurs får inte vara till nackdel för utvecklingsländerna genom att till exempel leda till s.k. begåvningsflykt (brain drain)”. Utvandringen av välutbildade personer från utvecklingsländer till Europa leder till en ond cirkel för dessa länder. Bristen på högutbildad, dynamisk arbetskraft (arbetsledare, tjänstemän i ledande ställning osv.) förvärrar ytterligare situationen.

Tidigare i dokumentet uppmärksammas dock på att outbildad eller lågutbildad arbetskraft i medlemsstaterna omvänt drabbas av omfattande invandring av lågutbildad arbetskraft från länder utanför Europeiska unionen. I vårt kunskapsbaserade samhälle är behovet av lågutbildad arbetskraft (från tredje land) litet. Därutöver är ytterligare invandring av detta slag icke önskvärd bl.a. av sociala och ekonomiska skäl.

Å ena sidan vill kommissionen locka till sig välutbildad arbetskraft (utan att därför förorsaka kunskapsflykt) samtidigt som man å andra sidan är medveten om problemen med den ojämna fördelningen av de bördor som invandringen till Europa medför (situationen för lågutbildade). Hur avser kommissionen uppnå samstämmighet mellan dessa två ståndpunkter?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/171 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/171

---

(2004/C 70 E/181)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3004/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Meddelande från kommissionen om invandring, integration och sysselsättning — rösträtt för utlänningar

I kommissionens meddelande KOM(2003) 336 begärs vid upprepade tillfällen att utlänningar i Europa skall tillerkännas politiska rättigheter. ”Ur integrationssynpunkt är det uppenbart att lokal rösträtt bör följa av permanent bosättning och inte medborgarskap. Kommissionen anser att det är viktigt för integrationsprocessen att bevilja varaktigt bosatta invandrare politiska rättigheter och att grunden till detta bör läggas i fördraget” (s. 24).

Huruvida utlänningar skall beviljas rösträtt eller ej är en mycket kontroversiell fråga, som i själva verket inte har någon demokratisk bärighet i de flesta medlemsstater. Den allmänna opinionen är emot detta.

Anser kommissionen att den demokratiska legitimiteten i Europeiska unionen förstärks i och med att utlänningar beviljas rösträtt genom en lagstiftning som påtvingas en negativt inställd allmänhet?

Vad ligger, enligt kommissionen, i begreppet ”politiska rättigheter”? Är det valrätt enbart på kommunal nivå eller omfattas även andra nivåer (regional, provinsiell, nationell, europeisk)?

Hur bedömer kommissionen i dagsläget möjligheterna till att fördraget kommer att utgöra en rättslig grund för att bevilja invandrare rösträtt?

Vad ligger till grund för påståendet att integreringen främjas av att invandrare ges rösträtt? I själva verket kan resultatet bli det omvända om vissa rättigheter (rösträtt, nationalitet) erhålls automatiskt eller praktiskt taget automatiskt utan några motprestationer. Det finns ingen konkret anledning till att vilja integrera sig om dessa rättigheter beviljas utan att några krav ställs på integrationsvilja.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/172 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/172

---

(2004/C 70 E/182)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3029/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Kommissionens meddelande om invandring, integration och anställning — faktorer som hämmar integrationen

I kommissionens meddelande (1) står det på sid. 23 ”Saklig information om invandrarna och deras positiva ekonomiska och kulturella bidrag till våra samhällen måste spridas (...)”. Ingen kan bestrida behovet av korrekt information. Det är därför mycket viktigt att informationen är fullständig och att man inte ryggar tillbaka för tabubelagda ämnen. Det ansågs ju länge vara god ton att tiga ihjäl eller åtminstone ge vissa ämnen som berörde problem som är förknippade med det höga antalet invandrare: högre arbetslöshet i vissa grupper, högre kriminalitet, kulturellt betingade vanor som strider mot våra grundläggande principer rörande mänskliga rättigheter och jämlikhet (kvinnans underordnade roll, arrangerade bröllop etc.). Ovannämnda vanor verkar hämmande på integrationen och problem löser man inte genom att tiga ihjäl dem.

Kommissionen förespråkar också ett enklare sätt att bli medborgare i det europeiska värdlandet och att få rösträtt, dock utan att knyta några krav till detta. Det har emellertid visat sig att en sådan frihet utan förpliktelser snarare motarbetar än främjar integrering.

Familjeåterförening välkomnas också. Nu är det just antalet familjeåterföreningar och familjebildningar mellan bofasta utlänningar och de som kommer från ursprungslandet som utgör ett hinder för integreringen. I Nederländerna har det t.ex. konstaterats att 70-80 procent av de marockaner och turkar som bor i landet gifter sig med någon från ursprungslandet. En majoritet av de berörda talar vanligtvis ingen nederländska och känner inte till värdlandets normer och värderingar, vilket gör att de ändå alltid kommer tillbaka till ruta ett, trots att det sker en viss integrering.

Dokumentet tar överhuvudtaget inte upp det ansvar som utlänningarna själva kan ha för vissa av dagens problem har uppstått och hur de kan lösas. Är kommissionen beredd att vidta eller stödja åtgärder som är inriktade på att förstärka kopplingen mellan rättigheter och skyldigheter (att lära sig språket i värdlandet, att respektera lagen, jämlikheten mellan könen, att acceptera uppdelningen av stat och kyrka)? Vilka åtgärder kan man i så fall förvänta sig?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2937/03, E-2938/03, E-2986/03, E-3004/03

och E-3029/03 ingivet av António Vitorino för kommissionen

(17 november 2003)

Eftersom alla parlamentsledamotens fem frågor har direkt anknytning till kommissionens meddelande om invandring, integration och sysselsättning bör de besvaras gemensamt.

Kommissionen känner till resultaten från de undersökningar som parlamentsledamoten hänvisar till och kommer använda såväl dessa undersökningar som resultaten av annan eventuell relevant forskning inom detta område som informationskällor. Invandringens övergripande nettoeffekt på de offentliga finanserna förväntas bli relativt liten. Därför utgör den varken en lösning på de ekonomiska problem som kommer att uppstå genom den åldrande befolkningen eller någon betydande belastning på de offentliga finanserna.

Kommissionen är medveten om att olika undersökningar om invandringens inverkan på de offentliga finanserna kommer fram till olika bedömningar av nettoeffekterna. Dessa avvikande resultat beror främst på olika nationella omständigheter, t.ex. i vilken grad invandrarna är integrerade i samhället, och kan förmodligen också i viss mån förklaras av metodproblem.

Det finns särskilt två faktorer som är viktiga för att bedöma effekterna på de offentliga finanserna och dessa står ofta i motsats till varandra. Å ena sidan har åldersstrukturen i invandrargrupperna ett positivt inflytande på offentliga finanserna, eftersom invandrare i regel är relativt unga människor i arbetsför ålder, med en större potential än genomsnittet för att deras skattebetalningar kommer att överskrida summan av deras individuella offentliga transfereringar och tjänster. Å andra sidan tas åldersstrukturens positiva effekter på de offentliga finanserna ofta helt eller delvis ut av den relativt låga sysselsättningsgraden bland invandrarna i de flesta nuvarande medlemsstater. Sysselsättningsgraden bland invandrare jämfört med sysselsättningsgraden hos befolkningen som helhet varierar kraftigt mellan medlemsstaterna.

Kommissionen ser med oro på de eventuella oönskade effekterna av invandringen för vissa kategorier av inhemsk arbetskraft, som fabriksarbetare och outbildad arbetskraft inom tjänstesektorn. Kommissionen föreslår uttryckligen i sitt förslag till rådets direktiv om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i syfte att bedriva verksamhet som anställd eller egenföretagare (2) att principen om företräde för gemenskapens inhemska arbetskraft skall integreras som en rättsligt bindande regel på gemensapsnivå, tillämpbar i hela EU. Denna princip, som återspeglar de regler som redan gäller i medlemsstaterna, ställer krav på en noggrann bedömning av situationen på arbetsmarknaden i landet i fråga innan arbetskraft från tredje land beviljas tillträde. Detta innebär konkret att tredjelandsmedborgare endast får tillträde till EU:s arbetsmarknad om en arbetsplats inte kan tillsättas med en av landets egna (eller EU:s) medborgare.

I vilken mån problemet med ”brain drain” är relevant varierar stort från ett ursprungsland till ett annat och från sektor till sektor. I några fall tycks kostnaderna för kunskapsflykt kompenseras mer än väl av andra fördelar för ursprungslandet, som penningöverföringar, överföring av know-how och bättre handelsförbindelser tack vare närvaron av fysiska personer. En policy som klart definierar tillfällig status och uppmuntrar återvändande till ursprungsländerna är de viktigaste åtgärderna för att förhindra eventuella negativa effekter. På samma sätt kan industriländerna hjälpa utvecklingsländerna genom att driva en målinriktad stödpolitik för utbildning och yrkesutbildning, utbyte mellan utbildningsinstitutioner och integration av information, kommunikation och teknik.

Enligt de riktlinjer som drogs upp för en gemensam asyl- och invandringspolitik vid Europeiska rådets möte i Tammerfors 1999, skall denna politik inbegripa ett inslag av rättvis behandling av tredjelands-medborgare som lagligen vistas på medlemsstaternas territorium. I Europeiska rådets slutsatser föreskrivs att den rättsliga ställningen för medborgare i tredje land som lagligen vistas i en medlemsstat bör tillnärmas den som medlemsstaternas medborgare åtnjuter. Dessa personer bör beviljas en uppsättning enhetliga rättigheter som ligger så nära EU-medborgarnas rättigheter som möjligt.

Kommissionen har lagt fram ett förslag till rådets direktiv om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares rättsliga ställning (3), som rådet nådde politisk enighet om den 5 juni 2003. Kommissionen anser att invandrare med varaktig bosättning enligt direktivet inte bara bör åtnjuta samma behandling som landets egna medborgare när det gäller t.ex. tillgång till arbete, utbildning, social trygghet och föreningsfrihet, utan att medlemsstaterna bör överväga att bevilja även politiska rättigheter, särskilt på lokal nivå, när direktivet genomförs i nationell lagstiftning — även om denna fråga fortfarande ligger inom medlemsstaternas behörighet.

Invandrare påverkas direkt av politiska beslut inom områden som offentlig bostadspolitik, hälso- och sjukvård och utbildning, där beslutsfattandet ofta sker på kommunal nivå. Om invandrare får engagera sig politiskt på lokal nivå kan de således ges möjligheter till politiskt inflytande i beslut som rör deras närmaste intressen, vilket främjar integrationsprocessen. Flera medlemsstater har redan beviljat medborgare i tredje land rösträtt och rätt att ställa upp i lokala val och det finns därför ingen anledning att förmoda att det finns en stark opinion mot detta i alla medlemsstater. Kommissionen vill även framhålla att inget av de länder som har infört rösträtt för personer med utländskt medborgarskap överväger att avskaffa densamma, så den tycks inte ha haft någon negativ samhällseffekt i de berörda länderna.

Vid europeiska rådets möte i Tammerfors krävdes uttryckligen ”en mer kraftfull integrationspolitik”, som ”bör syfta till att ge dem [medborgare i tredje land som lagligen vistas på medlemsstaternas territorium] rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med EU-medborgarnas”. Kommissionen instämmer helt i att även invandrarna själva bör ta ansvar för sin integration i värdlandet. Kommissionen anser att integration är en ömsesidig process, som bygger på ömsesidiga rättigheter och motsvarande skyldigheter. Detta innebär dels att det är värdstatens ansvar att se till att invandrarnas formella rättigheter är garanterade på ett sådant sätt att invandrarna har möjlighet att delta i det ekonomiska, sociala, kulturella och civila livet omkring dem, dels att invandrarna respekterar de grundläggande normer och värderingar som råder i värdsamhället och att de deltar aktivt i integrationsprocessen. Det bör framhållas att i det förslag till direktiv om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares (4) rättsliga ställning som rådet nådde politisk enighet om i juni 2003, kan medlemsstater kräva att tredjelandsmedborgare uppfyller integrationsvillkor enligt nationell lagstiftning för att få uppehållstillstånd för längre tid. Villkor för medborgarskap ligger inom medlemsstaternas behörighetsområde, men det är självklart att medborgarskap, som medför såväl rättigheter som skyldigheter för den person det gäller, kan vara ett viktigt steg i integrationsprocessen.

---

(1)  KOM(2003)336.

(2)  EGT C 332 E, 27.11.2001.

(3)  EGT C 240 E, 28.8.2001.

(4)  EGT C 240 E, 28.8.2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/174 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/174

---

(2004/C 70 E/183)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2939/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Marknadsföring och spridning av Eures

Då mitt betänkande (antaget den 31 maj 2001) om kommissionens verksamhetsrapport om Eures för 1998-1999 ”Mot en integrerad europeisk arbetsmarknad: Eures bidrag” (A5-0169/2001) lades fram och diskuterades i utskottet för sysselsättning och socialfrågor underströk jag i motiveringen att allmänheten inte känner till Euresnätverket.

Jag rekommenderade därför ”starkt intensifierade marknadsförings- och spridningsinsatser” och föreslog att man skulle använda reklam som ständig information och att den skulle vara lite mer långsiktig och mer omfattande än den korta information som ges vid informations- och marknadsföringskampanjer.

Som exempel angav jag att Eures webbplats innehåller länkar till webbsidor där olika tidningar i medlemsstaterna lagt ut de jobbannonser som förekommer på tidningarnas on-lineversioner. Jag undrade varför man inte förhandlade med dessa om att vid sidan av publicerandet av länkar till Eures databas också införa små annonser från Euresnätverket.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

| — | Vad har den gjort eller ämnar den göra för att marknadsföra och sprida Euresnätverket? Har kommissionen kontaktat pressorganen såsom rekommenderades i betänkandet? Om så är fallet, med vilket resultat? |
| --- | --- |

—

Vad har den gjort eller ämnar den göra för att marknadsföra och sprida Euresnätverket? Har kommissionen kontaktat pressorganen såsom rekommenderades i betänkandet? Om så är fallet, med vilket resultat?

| — | Hur många användare hade den nya Euresportalen under de första dagarna efter det att den nyligen uppdaterade versionen hade invigts? Vilka svårigheter och problem har man upptäckt? Använder samtliga medborgare databasen i lika stor utsträckning? Eller är det någon som använder den mer? |
| --- | --- |

—

Hur många användare hade den nya Euresportalen under de första dagarna efter det att den nyligen uppdaterade versionen hade invigts? Vilka svårigheter och problem har man upptäckt? Använder samtliga medborgare databasen i lika stor utsträckning? Eller är det någon som använder den mer?

| — | Hur många av dem som söker arbete för första gången skall knytas till Euresnätverket? |
| --- | --- |

—

Hur många av dem som söker arbete för första gången skall knytas till Euresnätverket?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(11 november 2003)

I samband med att den nya Euresportalen för rörlighet i arbetslivet invigdes den 19 september 2003 anordnades en presskonferens och händelsen fick god mediatäckning över hela Europa. Den åtföljande informationskampanj om rörlighet som genomfördes samma dag kommer att ge Eures ytterligare publicitet under hela 2003/2004 då allt det material som användes under kampanjen hänför sig till Euresportalen, som också är kampanjens webbplats http://europa.eu.int/eures/index.jsp.

Eures är i grunden ett samarbetsnätverk mellan de nationella offentliga arbetsförmedlingarna. De lämnar bidrag till Eures webbplats, inbegripet länkar till media i medlemsstaterna. I enlighet med subsidiaritetsprincipen anordnas vanligen särskilda arrangemang med nationella media av respektive offentlig arbetsförmedling i varje medlemsstat. Kommissionen (Eures samordningsbyrå) uppmuntrar emellertid kraftfullt de offentliga arbetsförmedlingarna att vidta alla tänkbara åtgärder för att främja nätverket och dess webbplats.

Under de två första veckorna efter det att den nya Euresportalen invigdes den 19 september var antalet användare 150000 jämfört med 256800 för hela september månad 2003 och 206000 för hela augusti 2003.

Bortsett från några få mindre tekniska problem endast under de första dagarna som långa svarstider från servern upptäcktes inga svårigheter eller problem.

Användningen av Eures webbplats är väl spridd bland medlemsstaterna men det finns en betydande andel besökare vars hemland inte kan identifieras. Preliminär statistik över besökare från särskilda länder för september 2003 ger följande resultat: Italien 10,41 %, Tyskland 6,86 %, Belgien 5,03 % och Nederländerna 3,43 %.

Kommissionen har inte tillgång till några särskilda sifferuppgifter om andelen av ”dem som söker arbete för första gången” bland användarna av Eures då sådana frågor inte ställs till användarna. Då de yngre åldersgrupperna tenderar att vara rörligare över gränserna är det emellertid sannolikt att de utgör en betydande del av användarna av Eures.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/175 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/175

---

(2004/C 70 E/184)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2941/03

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Tilldelning av medel från solidaritetsfonden

Efter oljetankfartyget Prestiges förlisning antog Europaparlamentet två resolutioner där man uppmanade kommissionen att ”snarast undersöka möjligheten att använda alla nödvändiga finansiella instrument för att motverka de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna av Prestiges förlisning och bistå de ekonomiska sektorer som drabbats av katastrofen” och där man krävde omedelbara åtgärder ”för att lindra skadorna för de drabbade genom att utnyttja solidaritetsfonden” (1) samt ”för att hjälpa befolkningen och näringslivet som drabbats av oljeutsläppet och för att återställa de regionala ekosystemen” (2).

Enligt det svar av kommissionsledamot Barnier, E-3659/02 (3), som jag mottog den 26 februari 2003, inlämnades den 14 januari 2003 en formell ansökan till kommissionen om att få utnyttja medel från solidaritetsfonden för att bekosta rengöringen av Galiciens kust som smutsats ned på grund av oljeutsläppen efter Prestiges förlisning.

I detta svar erinrade kommissionen om att solidaritetsfonden inrättades efter översvämningarna i flera centraleuropeiska länder förra sommaren och att fonden var tänkt att utnyttjas vid naturkatastrofer. Därför är kriterierna för stödberättigande relativt specifika. Fonden kan endast användas för att ge omedelbart ekonomiskt bistånd enligt de urvalskriterier som ges i förordningen om fonden.

Företrädare för gemenskapsinstitutionerna, däribland kommissionsledamot Schreyer som ansvarar för budgeten och rådets ordförande Magri, tillstyrkte den 23 september att medel från solidaritetsfonden skulle tilldelas tre medlemsstater: Spanien, Italien och Portugal. Enligt denna överenskommelse avsätts 8,6 miljoner euro till de spanska regioner som drabbats av Prestigekatastrofen, 47,6 miljoner euro till de italienska regioner som nyligen drabbats av jordbävningar och 48,5 miljoner euro för att lindra följderna av de bränder som orsakats av kriminella personer i Portugal.

Vilka beräkningar om de ekonomiska skadorna på grund av dessa tre katastrofer har kommissionen tillgång till?

Vilka bidragsbelopp från solidaritetsfonden har de spanska, portugisiska och italienska regeringarna ansökt om för att lindra följderna av katastroferna?

Vad är orsaken till att de regioner som drabbats av Prestigekatastrofen kommer att få mindre än en femtedel av den summa som tilldelats de jordbävningsdrabbade regionerna i Italien och de brandhärjade regionerna i Portugal?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Kommissionen önskar klargöra för parlamentsledamoten att den interinstitutionella budgetprocessen av den 23 september 2003 avseende användande av solidaritetsfonden avser totalt fyra ansökningar. Det första fallet avser att bevilja 48 359 miljoner euro för den portugisiska ansökan rörande skogsbränder. Det andra fallet avser att bevilja stöd på 8 626 miljoner euro för den spanska ansökan som avser oljekatastrofen i samband med förlisningen av Prestige. Det tredje fallet avser att bevilja stöd på 30 826 miljoner euro för den italienska ansökan avseende jordbävningen i Campobasso (Molise) och Foggia (Apulien). Det fjärde fallet avser att bevilja stöd på 16 798 miljoner euro för en andra italiensk ansökan avseende utbrottet av Etna i provinsen Catania på Sicilien.

Beloppet som beviljas från solidaritetsfonden för en stödberättigande ansökan beräknas efter en skälighetsbedömning beroende på typen av katastrof, nivån på skadan, nivån för stödberättigande insatser och tillgänglig budget avseende det aktuella slaget av katastrof vid den tidpunkten när budgetmyndigheten föreslår användande av fonden. Den totala årliga budget som kan tas i bruk för solidaritetsfonden uppgår till 1 000 miljoner euro per år. Omkring 75 % av detta belopp (dvs 750 miljoner euro) kan anslås före den 1 oktober 2003.

Den uppskattade totala direkta skada som anses berättigad till stöd från solidaritetsfonden (4) för envar av de fyra ansökningarna är som följer: Spanien 486 000 000 euro, Italien/Molise 1 558 000 000 euro, Italien/Mount Etna 932 000 000 euro, Portugal 1 227 885 900 euro. Observera att dessa belopp som avser direkt skada inte innefattar ekonomisk förlust som t. ex. i turistsektorn.

I överenstämmelse med bestämmelserna i förordningen är den portugisiska ansökan att anse som en större katastrof medan de övriga tre ansökningarna är att anse som exceptionella regionala katastrofer enligt definition.

Den totala årliga budgeten för exceptionella regionala katastrofer är 75 miljoner euro. Enligt förordningen kan maximalt 56,25 miljoner euro (75 %) beviljas före den 1 oktober varje år. För att beakta de budgetmässiga ramarna är den tillämpliga nivån för att bestämma bidragen för exceptionella regionala katastrofer 2,5 % av den totala direkta skadan. För att säkerställa en skälig behandling av de italienska och spanska ansökningarna föreslogs det att nivån 2,5 % skulle tillämpas och att beloppen därefter skulle minskas proportionellt för att respektera den gräns som angivits i förordningen för anslag till och med den 1 oktober. Av detta skäl uppgår de belopp som erlagts avseende dessa tre ansökningar till skäliga 1,98 % av respektive total direkt skada.

---

(1)  Antagna texter, 19.12.2002 - P5_TA(2002) 629.

(2)  Antagna texter, 21.11.2002 - P5_TA(2002) 575.

(3)  EGT C 161 E, 10.7.2003, s. 125.

(4)  Rådets förordning (EG) nr 2012/2002 av den 11 november 2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond, EGT L 311, 14.11.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/177 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/177

---

(2004/C 70 E/185)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2950/03

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(2 oktober 2003)

Ämne:   Framtiden för Life-programmet

Det är mycket oklart hur det finansiella instrumentet för miljön, det s.k. Life-programmet, kommer att se ut under en eventuell fjärde period, om det ens blir någon fjärde period. Det stora förtjänsten med Life-programmet är möjligheten att arbeta med konkreta insatser ute på fältet, med direkt inverkan på den lokala biologiska mångfalden. Ofta är insatserna småskaliga och har en viktig funktion som förebild. Dessutom leder de i flertalet fall till ett stor lokalt engagemang, inte endast från natur- och miljöorganisationer och myndigheter, utan även från bönder, turistnäring och lokalbefolkning.

Jag skulle vilja att kommissionen svarade på följande frågor:

| 1. | Den genomsnittliga budgeten per projekt har i år ökat med 7,5 procent jämfört med 2002, efter en ökning med 15 procent året före. Med andra ord bli projekten större och större år från år. Avser kommissionen att förstärka denna trend ytterligare eller inte? Kan kommissionen ge siffror om andelen mindre projekt som har avbrutits under de senaste fem åren? Finns det tecken på ökande svårigheter hos projektpartnerna att hitta finansiering för deras egen (icke-EU-finansierade) andel? |
| --- | --- |

1.

Den genomsnittliga budgeten per projekt har i år ökat med 7,5 procent jämfört med 2002, efter en ökning med 15 procent året före. Med andra ord bli projekten större och större år från år. Avser kommissionen att förstärka denna trend ytterligare eller inte? Kan kommissionen ge siffror om andelen mindre projekt som har avbrutits under de senaste fem åren? Finns det tecken på ökande svårigheter hos projektpartnerna att hitta finansiering för deras egen (icke-EU-finansierade) andel?

| 2. | Innebär denna ökande storskalighet en relativ ökning av offentliga myndigheters andel av projektansökningarna i förhållande till frivilligorganisationerna? Kan kommissionen redovisa siffror om förhållandet mellan myndigheter och frivilligorganisationer som projektansökare under hela den tidsperiod som Life-programmet funnits till, sedan 1992? Kan frivilligorganisationer fortfarande lämna in förslag på projekt till kommissionen eller endast direkt till medlemsstaterna själva? |
| --- | --- |

2.

Innebär denna ökande storskalighet en relativ ökning av offentliga myndigheters andel av projektansökningarna i förhållande till frivilligorganisationerna? Kan kommissionen redovisa siffror om förhållandet mellan myndigheter och frivilligorganisationer som projektansökare under hela den tidsperiod som Life-programmet funnits till, sedan 1992? Kan frivilligorganisationer fortfarande lämna in förslag på projekt till kommissionen eller endast direkt till medlemsstaterna själva?

| 3. | Avser kommissionen att även i framtiden begränsa de platser där Life-medel kan användas till områden som anmäls av medlemsstaterna och som täcks av Habitat-direktivet och direktivet om vilda fåglar och områden som bebos av arter som EU anser behöver särskilt skydd, eller kommer medlemsstaterna att kunna använda medlen på hela sina territorier i framtiden? |
| --- | --- |

3.

Avser kommissionen att även i framtiden begränsa de platser där Life-medel kan användas till områden som anmäls av medlemsstaterna och som täcks av Habitat-direktivet och direktivet om vilda fåglar och områden som bebos av arter som EU anser behöver särskilt skydd, eller kommer medlemsstaterna att kunna använda medlen på hela sina territorier i framtiden?

| 4. | Kommer Life-programmet att fortsätta att vara en självständig finansieringsmekanism eller kommer det att ingå i landsbygdspolitiken eller som en del i strukturfonderna? |
| --- | --- |

4.

Kommer Life-programmet att fortsätta att vara en självständig finansieringsmekanism eller kommer det att ingå i landsbygdspolitiken eller som en del i strukturfonderna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 oktober 2003)

Ett förslag om att förlänga den gällande Life-förordningen med två år håller för närvarande på att sammanställas för att överlämnas till Europaparlamentet och rådet i slutet av oktober 2003. Genom en sådan förlängning skulle perioden mellan 2004 och antagandet av den nya budgetplanen överbryggas. Endast mindre ändringar planeras. Ett snabbt antagande av Europaparlamentet och rådet skulle garantera den nödvändiga kontinuiteten.

Följande svar kan ges på ledamotens frågor:

| 1. | Det genomsnittliga totala budgeten för projekt inom Life-Nature ökade mellan 2001 och 2002 med 18 procent (0,84 miljoner euro för 2001 jämfört med 1,03 miljoner euro för 2002). År 2003 gick den ner med 12 procent jämfört med 2002 (0,92 miljoner euro för 2003). Inga tydliga tendenser kan härledas ur siffrorna ovan, utan vi kan endast konstatera att små projekt inte behandlas sämre än stora. Slutligen finns det inga tecken på att projektens samarbetsparter skulle ha allt svårare att klara sin egen del av finansieringen. Samarbetsparternas skyldighet att bära en del av sina kostnader infördes först med Life III-projekten, och vi har inte kunnat notera någon minskning av antalet inskickade förslag. |
| --- | --- |

1.

Det genomsnittliga totala budgeten för projekt inom Life-Nature ökade mellan 2001 och 2002 med 18 procent (0,84 miljoner euro för 2001 jämfört med 1,03 miljoner euro för 2002). År 2003 gick den ner med 12 procent jämfört med 2002 (0,92 miljoner euro för 2003). Inga tydliga tendenser kan härledas ur siffrorna ovan, utan vi kan endast konstatera att små projekt inte behandlas sämre än stora. Slutligen finns det inga tecken på att projektens samarbetsparter skulle ha allt svårare att klara sin egen del av finansieringen. Samarbetsparternas skyldighet att bära en del av sina kostnader infördes först med Life III-projekten, och vi har inte kunnat notera någon minskning av antalet inskickade förslag.

| 2. | Under 2003 utgjorde icke-statliga organisationers direktfinansierade projekt ungefär 35 procent av det totala antalet. Under perioden 1992-2001 var de icke-statliga organisationernas andel i genomsnitt 25 procent. En jämförelse mellan dessa siffror visar att dessa organisationers andel är stabil eller tenderar att öka. Offentliga myndigheter (lokala och nationella) är dock fortfarande de viktigaste stödmottagarna inom Life-Nature, med en genomsnittlig andel på 73 procent mellan 1992 och 2001. Det bör också noteras att de icke-statliga organisationerna väldigt ofta deltar som samarbetsparter i projekt ledda av offentliga myndigheter, vilket i praktiken ökar deras andel av budgeten för Life-Nature. Den planerade ändringen kommer inte heller att påverka de icke-statliga organisationernas möjligheter att lämna in förslag till Life-Nature, och kommissionen förväntar sig att dessa organisationer kommer att fortsätta spela en central roll för genomförandet av Life-Nature-projekt. |
| --- | --- |

2.

Under 2003 utgjorde icke-statliga organisationers direktfinansierade projekt ungefär 35 procent av det totala antalet. Under perioden 1992-2001 var de icke-statliga organisationernas andel i genomsnitt 25 procent. En jämförelse mellan dessa siffror visar att dessa organisationers andel är stabil eller tenderar att öka. Offentliga myndigheter (lokala och nationella) är dock fortfarande de viktigaste stödmottagarna inom Life-Nature, med en genomsnittlig andel på 73 procent mellan 1992 och 2001. Det bör också noteras att de icke-statliga organisationerna väldigt ofta deltar som samarbetsparter i projekt ledda av offentliga myndigheter, vilket i praktiken ökar deras andel av budgeten för Life-Nature. Den planerade ändringen kommer inte heller att påverka de icke-statliga organisationernas möjligheter att lämna in förslag till Life-Nature, och kommissionen förväntar sig att dessa organisationer kommer att fortsätta spela en central roll för genomförandet av Life-Nature-projekt.

| 3. | Life-Nature kommer att fortsätta att stödja genomförandet av livsmiljödirektivet (1) och fågeldirektivet (2) och framför allt inrättandet och en aktiv förvaltning av nätet Natura 2000. I båda direktiven anges ett antal åtgärder som inte är områdesspecifika och som kommer att behöva genomföras. Dessutom kommer ”nätkonceptet” för Natura 2000 att förutsätta en strategi som inte begränsas av de enskilda områdenas gränser. Därför avser kommissionen inte att begränsa användningen av medel från Life-Nature till Natura 2000-områden. Tyngdpunkten i Life-Nature kommer dock, åtminstone under den planerade förlängningen, även fortsättningsvis att ligga på en aktiv förvaltning av Natura 2000, för att undvika alltför stor spridning av de begränsade ekonomiska resurserna. |
| --- | --- |

3.

Life-Nature kommer att fortsätta att stödja genomförandet av livsmiljödirektivet (1) och fågeldirektivet (2) och framför allt inrättandet och en aktiv förvaltning av nätet Natura 2000. I båda direktiven anges ett antal åtgärder som inte är områdesspecifika och som kommer att behöva genomföras. Dessutom kommer ”nätkonceptet” för Natura 2000 att förutsätta en strategi som inte begränsas av de enskilda områdenas gränser. Därför avser kommissionen inte att begränsa användningen av medel från Life-Nature till Natura 2000-områden. Tyngdpunkten i Life-Nature kommer dock, åtminstone under den planerade förlängningen, även fortsättningsvis att ligga på en aktiv förvaltning av Natura 2000, för att undvika alltför stor spridning av de begränsade ekonomiska resurserna.

| 4. | Kommissionen anser att Life även i fortsättningen bör utgöra ett eget, separat instrument. Detta program har väldigt specifika egenskaper. Samtidigt bör möjligheterna att komplettera och uppnå synergieffekter med andra instrument förbättras, så att Life-programmets potential kan utnyttjas fullt ut. Detta överensstämmer med resultaten från den mellanstatliga gruppen för artikel 8 i direktiv 92/43/EEG. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen anser att Life även i fortsättningen bör utgöra ett eget, separat instrument. Detta program har väldigt specifika egenskaper. Samtidigt bör möjligheterna att komplettera och uppnå synergieffekter med andra instrument förbättras, så att Life-programmets potential kan utnyttjas fullt ut. Detta överensstämmer med resultaten från den mellanstatliga gruppen för artikel 8 i direktiv 92/43/EEG.

---

(1)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 31, 6.2.1998.

(2)  Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/178 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/178

---

(2004/C 70 E/186)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2958/03

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Höga priser i eurozonen

Den 16 september 2003 genomfördes en köpstrejk i Italien som utlysts i protest mot den konstanta och okontrollerade ökningen av konsumentpriserna. Den italienska konsumentorganisationen Adiconsum beräknar att de italienska hushållens köpkraft i genomsnitt minskat med tusen euro under 2003. Den genomsnittliga inflationen inom eurozonen beräknas till 2,1 procent, med en toppnotering i Irland på 3,9 procent. I Italien har inflationen stigit till 2,9 procent, i Grekland till 3,5 procent och i Portugal till 3,7 procent.

Med tanke på att inflationen i Italien åter ligger på januari månads nivåer och att trenden tycks peka på en konstant ökning av konsumentpriserna vill jag be kommissionen upplysa mig om följande:

| 1. | Vilka initiativ tänker kommissionen ta för att tillhandahålla detaljerade redogörelser för de enskilda medlemsstaternas, i synnerhet Italiens, åtgärdsplaner i frågan? |
| --- | --- |

1.

Vilka initiativ tänker kommissionen ta för att tillhandahålla detaljerade redogörelser för de enskilda medlemsstaternas, i synnerhet Italiens, åtgärdsplaner i frågan?

| 2. | Vilka omedelbara åtgärder tänker kommissionen vidta för att försvara konsumenternas köpkraft? |
| --- | --- |

2.

Vilka omedelbara åtgärder tänker kommissionen vidta för att försvara konsumenternas köpkraft?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

Kommissionen skulle vilja påpeka att ansvaret för prisstabilitet i euroområdet som helhet ligger hos Europeiska centralbanken, men att det ankommer på de berörda medlemsstaterna att åtgärda den inhemska inflationsutvecklingen om den anses orimlig, eftersom den gemensamma penningpolitiken inte ger möjlighet att åtgärda inflationen i ett enskilt land.

De senaste tillgängliga uppgifterna om det harmoniserade konsumentprisindexet (HICP) visar att konsumentpriserna mellan september 2002 och september 2003 har stigit med 2,1 % inom hela euroområdet, 3,8 % i Irland, 3, 3 % i Grekland (från augusti till augusti), 3,2 % i Portugal, 3,0 % i Spanien och 3,0 % i Italien. Detta är de fem medlemsstater som har haft den högsta årliga inflationen.

Kommissionen ber frågeställaren att uppmärksamma avsnittet om euroområdet i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 2003-2005 som rådet antog i juni 2003. Det erkänns där att inflations-skillnader faktiskt existerar i en monetär union, och att de inflationsskillnader som har noterats mellan medlemsstaterna i euroområdet i stora drag speglar skillnader i ekonomisk struktur och tillväxt. I riktlinjerna rekommenderas de nationella politiska aktörerna att ”analysera orsakerna till inflationsskillnaderna för att kunna fastställa när dessa blir icke önskvärda så att medlemsstaterna kan ta itu med dem genom att utnyttja de hävstänger som de har tillgång till”. Kommissionen kommer som vanligt att fortsätta att noga följa den makroekonomiska situationen i alla medlemsstater och rapportera om genomförandet av riktlinjerna.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/179 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/179

---

(2004/C 70 E/187)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2963/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Nedskärda anslag för forskning och förebyggande av olyckor

Det europeiska nätverket för förebyggande av olyckor har i en skrivelse till Europeiska kommissionens generaldirektorat för hälsa uttryckt sin oro över att 30 procent av anslagen avsedda för forskning och förebyggande av olyckor har skurits ned. Detta trots att anslagen för hälsa i gemenskapens budget har utökats, enligt uppgifter från laboratoriet för hälsa och epidemiologi, och trots att det var meningen att programmet för förebyggande av olyckor årligen skulle erhålla 1,7-1,8 miljarder euro under kommande femårsperiod, jämfört med 2,5 miljoner euro per år under den föregående perioden.

I de utvecklade länderna står olyckorna som främsta dödsorsak för människor i arbetsför ålder under 45. Olyckorna påverkar den förväntade livslängden mer än vad sjukdomar gör (hjärt- och kärlsjukdomar samt cancer). Vården av svårt skadade innebär dessutom enorma sociala och ekonomiska kostnader för vårt samhälle.

| 1. | Vad är det som ligger bakom en så här dramatisk minskning av finansieringen på det här området? |
| --- | --- |

1.

Vad är det som ligger bakom en så här dramatisk minskning av finansieringen på det här området?

| 2. | Har kommissionen för avsikt att ingripa, och i så fall på vilket sätt, för att påskynda och intensifiera forskningen för förebyggande av olyckor? |
| --- | --- |

2.

Har kommissionen för avsikt att ingripa, och i så fall på vilket sätt, för att påskynda och intensifiera forskningen för förebyggande av olyckor?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

Kommissionen har inte nyligen minskat anslagen för forskning och förebyggande av olyckor i EU med 30 %.

För närvarande pågår en utvärdering av de ansökningar om ekonomsikt stöd för förebyggande av olyckor och skador som inkommit inom ramen för gemenskapens folkhälsoprogram 2003. Beslut om vilka projekt som ska finansieras kommer att fattas inom kort. Flera projekt som rör olyckor och skador har lagts fram under urvalsprocessen.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/180 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/180

---

(2004/C 70 E/188)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2967/03

från Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Europeisk barnombudsman

Nätverket för barnombudsmän i Europa (ENOC) inrättades i Trondheim i Norge 1997 av Unicef för att tjäna som kontaktlänk mellan de europeiska barnombudsmännen. Ett flertal medlemmar av Europeiska unionen är för närvarande medlemmar av detta nätverk, nämligen Belgien, Danmark, Frankrike, Förenade kungariket, Spanien, Sverige och Österrike.

Varje land eller region som har en egen barnombudsman kan gå med i detta nätverk vars huvudsakliga uppgift består i att förbättra aktningen för barnets rättigheter i Europa genom att se till att konventionen om barnets rättigheter efterlevs, stödja individuella och kollektiva insatser på detta område och hjälpa till för att olika länder skall kunna genomföra en politik för dessa ändamål.

Dessutom fungerar nätverket som en plats där man utbyter information, erfarenheter och idéer mellan olika länder, framför allt med hjälp av jämförande undersökningar.

Kunde inte kommissionen utse en europeisk barnombudsman så att det skulle framgå tydligare vad som görs i Europa till förmån för barnskyddet och för att man skulle få ökad insyn i detta arbete? Om det utsågs en sådan europeisk barnombudsman blev det lättare att samordna det europeiska nätverket och då skulle det utan tvivel också gå bättre att försvara barnens intressen och behov.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(19 november 2003)

Som fördragen ser ut f.n., har kommissionen ingen rättslig grund för att samordna medlemsstaternas ombudsmäns arbete på det sätt som föreslås av parlamentsledamoten.

I slutsatserna från sitt möte i Lucca (Italien) den 25-26 september 2003 gjorde barn- och ungdomsministrarna i de 15 medlemsstaterna inga hänvisningar till möjligheten att utse en europeisk barnombudsman.

I april 2003 lämnade överlämnade ENOC en ansökan till kommissionen om ekonomiskt stöd till att inrätta ett ständigt sekretariat.

Kommissionen svarade ENOC med en detaljerad beskrivning av hur stödfinansiering fungerar och påpekade att sådan finansiering är avhängig av ett godkännande från budgetmyndigheten, dvs. parlamentet och rådet.

Om ENOC eftersträvar gemenskapsfinansiering måste organisationen upprätta en dossier för detta ändamål. ENOC har ännu inte fattat något sådant beslut.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/180 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/180

---

(2004/C 70 E/189)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2968/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Eurojust

Kan kommissionen besvara följande frågor:

| — | Vilka medlemsstater har ändrat sin nationella lagstiftning inom den fastställda tidsfristen, d.v.s. senast den 6 september 2003, i enlighet med artikel 42 i beslut 2002/187/RIF (1)? Vad kännetecknar dessa lagar och vilka är de huvudsakliga skillnaderna mellan dem? |
| --- | --- |

—

Vilka medlemsstater har ändrat sin nationella lagstiftning inom den fastställda tidsfristen, d.v.s. senast den 6 september 2003, i enlighet med artikel 42 i beslut 2002/187/RIF (1)? Vad kännetecknar dessa lagar och vilka är de huvudsakliga skillnaderna mellan dem?

| — | Genom vilka nationella bestämmelser har status och befogenheter fastslagits för de medlemsstater som deltar i Eurojust för tiden mellan beslutets ikraftträdande och idag? Vad kännetecknar dessa bestämmelser och vilka är de huvudsakliga skillnaderna mellan dem? |
| --- | --- |

—

Genom vilka nationella bestämmelser har status och befogenheter fastslagits för de medlemsstater som deltar i Eurojust för tiden mellan beslutets ikraftträdande och idag? Vad kännetecknar dessa bestämmelser och vilka är de huvudsakliga skillnaderna mellan dem?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

I en skrivelse av den 23 juni 2003 bad kommissionen medlemsstaterna att lämna in information om vilka åtgärder de vidtagit för att genomföra rådets beslut av den 28 februari 2002 om att bilda Eurojust. På basis av den information som inkommit kommer kommissionen att utarbeta en rapport.

Hittills (13 oktober 2003) har åtta medlemsstater sänt skriftliga svar.

Följande preliminära slutsatser kan dras från den tillgängliga informationen:

| — | Tre medlemsstater svarade att de helt har genomfört rådets beslut och att det inte finns något behov av nationell lagstiftning (även om de planerar att vidta ytterligare åtgärder, så krävs detta inte uttryckligen i rådets beslut). En medlemsstat har antagit en lag för att genomföra rådets beslut. En medlemsstat har antagit en regeringsförordning om Eurojusts juridiska ställning och om de nationella ledamöternas privilegier och immunitet, medan en lag som genomför rådets beslut fortfarande är under diskussion i det nationella parlamentet. De återstående svaren avser de utkast som är under behandling i respektive lagstiftningsmaskineri. |
| --- | --- |

—

Tre medlemsstater svarade att de helt har genomfört rådets beslut och att det inte finns något behov av nationell lagstiftning (även om de planerar att vidta ytterligare åtgärder, så krävs detta inte uttryckligen i rådets beslut). En medlemsstat har antagit en lag för att genomföra rådets beslut. En medlemsstat har antagit en regeringsförordning om Eurojusts juridiska ställning och om de nationella ledamöternas privilegier och immunitet, medan en lag som genomför rådets beslut fortfarande är under diskussion i det nationella parlamentet. De återstående svaren avser de utkast som är under behandling i respektive lagstiftningsmaskineri.

| — | När det gäller de nationella ledamöternas status och befogenheter har nästan samtliga ledamöter formellt status som nationella åklagare (två har dock snarast do marstatus och en är vice polischef). Endast ett fåtal av dem kan dock utöva befogenheter som dömande instans eller åklagare. De flesta av de nationella ledamöterna arbetar under justitieministeriet, en del under riksåklagaren. Denna situation kan förändras i och med antagandet av ytterligare nationella genomförandelagar. |
| --- | --- |

—

När det gäller de nationella ledamöternas status och befogenheter har nästan samtliga ledamöter formellt status som nationella åklagare (två har dock snarast do marstatus och en är vice polischef). Endast ett fåtal av dem kan dock utöva befogenheter som dömande instans eller åklagare. De flesta av de nationella ledamöterna arbetar under justitieministeriet, en del under riksåklagaren. Denna situation kan förändras i och med antagandet av ytterligare nationella genomförandelagar.

| — | För mer ingående information vill kommissionen hänvisa parlamentsledamoten till den kommande genomföranderapporten. Kommissionen siktar på att denna rapport skall komma ut i slutet av 2003. |
| --- | --- |

—

För mer ingående information vill kommissionen hänvisa parlamentsledamoten till den kommande genomföranderapporten. Kommissionen siktar på att denna rapport skall komma ut i slutet av 2003.

---

(1)  EGT L 63, 6.3.2002, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/181 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/181

---

(2004/C 70 E/190)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2970/03

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Utträde ur den gemensamma fiskeripolitiken

Kan kommissionen redogöra för om det är möjligt för en medlemsstat att träda ut ur den gemensamma fiskeripolitiken inom ramen för de nuvarande fördragen och utkastet till en konstitution för Europa?

Skulle ett sådant agerande eller det faktum att en medlemsstat övertar kontrollen över sin fiskeripolitik antingen innebära att den berörda medlemsstaten träder ut ur Europeiska unionen eller att man omförhandlar fördragen, vilket kräver ett enhälligt godkännande av alla medlemsstater?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 oktober 2003)

Enligt den gällande EU-lagstiftningen (artikel 3.1 e i EG-fördraget) skall gemenskapen ha en gemenskap fiskeripolitik, och gemenskapen har exklusive behörighet i fråga om bevarandet och förvaltningen av fiskeresurserna på inre vatten och i öppet hav. Denna exklusiva behörighet när det gäller sektorns organisation och bevarandet av havets biologiska resurser grundas på artikel 37 i EG-fördraget och artikel 102 i 1972 års anslutningsakt. EG-domstolen har fastställt räckvidden för gemenskapens behörighet och bekräftat att den har ersatt medlemsstaternas behörighet, både när det gäller gemenskapsvatten och andra vatten. Gemenskapens externa exklusiva behörighet inom sektorn utövas genom internationella engagemang på bilateral nivå (förhandlingar och slutande av avtal med tredje land) och mulitilateral nivå (företrädande av gemenskapen i internationella organisationer inom fiskerisektorn) (1).

Tillämpningsområdet för gemenskapens fiskeripolitik har nyligen bekräftats genom artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 (2). Gemenskapens behörighet har två aspekter: den omfattar levande akvatiska resurser, vattenbruk samt omvandlingen och kommersialiseringen av fiske- och akvakulturprodukter i vatten som omfattas av medlemsstaternas suveränitet eller jurisdiktion, och den omfattar också all fiskeriverksamhet i dessa vatten, oavsett om den utövas av fiskare och fartyg från medlemsstaterna eller från tredje land. Den omfattar även allt fiske som bedrivs av medlemsstaternas fiskare och fartyg, både på gemenskapsvatten, på öppet hav och inom tredje lands fiskezoner, i de senare fallen i enlighet med det internationella regelverket.

Det regelverk som utgör den gemensamma fiskeripolitiken är direkt tillämpligt i medlemsstaternas nationella rättsliga system och har företräde framför medlemsstaternas nationella lagstiftning (3). Därav följer att de nationella myndigheterna begår en överträdelse om de antar nationella rättsakter som står i strid med EG-fördraget eller den gemenskapslagstiftning som antagits i enlighet med detta. Inget som en medlemsstat gör kan påverka den enhetliga giltigheten för gemenskapslagstiftningen i hela gemenskapen.

Bestämmelserna i EG-fördraget kan endast ändras genom ett nytt fördrag som ratificeras av alla medlemsstater.

Enligt artikel 59 i förslaget till en europeisk författning skall det finnas en möjlighet att frivilligt lämna EU, men denna bestämmelse omfattar inte möjligheten att dra sig ur en viss EU-politik.

Av ovanstående följer att det varken enligt den gällande gemenskapslagstiftningen eller förslaget till författning är möjligt för en medlemsstat att dra sig undan sin skyldighet att tillämpa de gemensamma bestämmelser som antagits inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken.

---

(1)  Se EG-domstolens domar av den 14 juli 1976 (mål nr 3, 4 och 6/76, Rec. 1976, s. 1279), av den 16 februari 1978 (mål nr 61/77, Rec. 1978, s. 417), av den 25 juli 1991 (mål C-258/89, Rec.1991, s. 3977), av den 24 november 1992 (mål C-286/90, Rec. 1992, s. I-6019), av den 24 november 1993 (mål C-405/92, Rec. 1993-I, s. 6133).

(2)  Rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, EGT L 358, 31.12.2002.

(3)  EG-domstolen har fastställt principen om gemenskapsrättens företräde framför nationell rätt i sin dom av den 25 juli 1964 (mål nr 6/64, Rec. 1964, s. 614 i den engelska versionen).

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/182 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/182

---

(2004/C 70 E/191)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2976/03

från Heinz Kindermann (PSE) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Exportbidrag för äggalbumin — min fråga P-2696/03

I min fråga P-2696/03 (1) ställde jag två frågor om situationen gällande exportbidrag för äggalbumin. Kommissionen tog i sitt svar emellertid enbart ställning till den första av de två frågorna och besvarade inte fråga nummer 2, som var den viktigare av de båda.

Utöver att beskriva de antagna beslutens konsekvenser då det gäller äggalbumin, vilket gjordes i svaret, ber jag kommissionen besvara följande frågor:

| — | Skulle kommissionen kunna tänka sig en omklassificering av äggalbumin så att denna produkt klassificeras som jordbruksprodukt och jämställs med andra äggprodukter som ägg med skal, äggula och hela ägg (KN-nummer 0408 ...)? |
| --- | --- |

—

Skulle kommissionen kunna tänka sig en omklassificering av äggalbumin så att denna produkt klassificeras som jordbruksprodukt och jämställs med andra äggprodukter som ägg med skal, äggula och hela ägg (KN-nummer 0408 ...)?

| — | Om svaret är ja — vilket är tidsperspektivet? Om svaret är nej — varför? |
| --- | --- |

—

Om svaret är ja — vilket är tidsperspektivet? Om svaret är nej — varför?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

Kommissionen anser inte att det vore möjligt att ensidigt omklassificera äggalbumin från KN-nummer 3502 till KN-nummer 0408, eftersom det nuvarande klassificeringssystemet grundar sig på konventionen om Harmoniserade Systemet.

Dessutom kan man möjligen tänka sig att äggalbumin skulle kunna införas som en produkt som omfattas av bestämmelserna för organisationen av marknaden för ägg, men gemenskapen kan inte garantera någon ersättning enligt sina åligganden inom Världshandelsorganisationen (WTO) eftersom som äggalbumin enligt 35 02 inte återfinns under denna produktgrupp i bilagan till EG-WTO:s åtaganden för exportstöd.

---

(1)  Se s. 129.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/183 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/183

---

(2004/C 70 E/192)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2978/03

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Strukturfonder i Bretagne

Den franska staten har nyligen fattat budgetbeslut som innebär att Bretagne kommer att drabbas hårt på grund av statens minskade ekonomiska åtaganden, vilket äventyrar utbetalningarna av EU-medel. Det förefaller i själva verket som om en del av de medel från strukturfonderna som tilldelats Bretagne för perioden 2000-2006 kommer att spärras, eftersom franska staten uppenbarligen inte längre är villig att betala de belopp som den tidigare åtagit sig inom ramen för avtalet mellan staten och regionen. Situationen är särskilt bekymmersam i Lorientområdet, som drabbats av en allvarlig ekonomisk kris som dels beror på att flottan lämnat området och dels på omställningen av skeppsvarvet, samt i Brestområdet, Trégor och den centrala västliga delen av Bretagne.

Kommissionen har alltid varit noga med att principen om additionalitet strikt skall respekteras. Anser den inte att ett beslut om att upphöra med utbetalningar mitt i bidragsperioden tyder på bristande respekt för denna princip, och att regeringen genom sin hållning skapar stor ekonomisk och finansiell osäkerhet som det blir svårt att övervinna i en region som är i behov av ett starkt stöd från Europa?

Har kommissionen för avsikt att be Frankrike om en förklaring? Om kommissionen redan gjort detta, kan den i så fall informera om vilka mått och steg man vidtagit?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(3 november 2003)

Enligt finansieringsplanen för det samlade programdokumentet för strukturåtgärder i regionen Bretagne under perioden 2000-2006 skall medlemsstaten (på nationell, regional eller lokal nivå) bidra med 583 902 092 euro av de sammanlagda stödberättigande kostnaderna på 1 400 926 184 euro (inbegripet privat bidrag). Den 1 september 2003 uppgick planeringsnivån till 65 % av det sammanlagda beloppet nationell offentlig finansiering som fastställts i det samlade programdokumentet.

Kommissionen har inga uppgifter om att franska staten eventuellt skulle minska sina ekonomiska åtaganden och på så sätt minska den nationella offentliga finansieringen bland annat inom ramen för det samlade programdokumentet 2000-2006 för Bretagne.

Efter halva tiden kommer det att kontrolleras huruvida Mål 2-programmen genomförs i enlighet med additionalitetsprincipen. Denna kontroll rör samtliga franska Mål 2-program och inte endast varje enskilt program. De franska myndigheterna måste före den 31 december 2003 lämna nödvändiga uppgifter till kommissionen. Oberoende av dessa kontroller måste medlemsstaten underrätta kommissionen närhelst dess förmåga att bibehålla den fastställda utgiftsnivån komprometteras.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/184 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/184

---

(2004/C 70 E/193)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2979/03

från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen

(9 oktober 2003)

Ämne:   Posttjänster i Europeiska unionen

Parlamentets och rådets direktiv 97/67/EG (1) av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna har ändrats genom parlamentets och rådet direktiv 2002/39/EG (2) av den 10 juni 2002 för att uppnå ytterligare liberalisering inom postsektorn i gemenskapen. Huvudsyftet med nämnda direktiv är att genomföra den inre marknaden för posttjänster och samtidigt garantera samhällsomfattande posttjänster i enlighet med de gemensamma ståndpunkter som antogs vid toppmötet i Lissabon.

Enligt bestämmelserna i artikel 2.1 och i artikel 3.4 i nämnda direktiv faller periodiska publikationer, som tidskrifter på upp till 2 kilo, inom ramen för samhällsomfattande posttjänster.

Enligt spansk lagstiftning 24/1998 av den 13 juli om samhällsomfattande posttjänster och liberalisering av posttjänsterna, som ändrats genom lagarna 50/1998 av den 30 december och 53/2002 av den 30 december omfattas inte periodiska publikationer, som tidskrifter på upp till 2 kilo, av ovan nämnda samhällsomfattande posttjänster och åläggs således ytterligare, obefogade tilläggsbestämmelser. Till exempel krävs att försändelsen emballeras eller är i form av ett postkort eller ett postpaket.

Står inte dessa spanska bestämmelser i strid med det europeiska direktivet och utgör de därmed inte ett hinder för liberaliseringen av posttjänsterna i den inre marknaden?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 november 2003)

Som parlamentsledamoten framhåller föreskrivs i artikel 3, med avseende på artikel 2.6, i direktiv 97/67/EG (3) att den allmänna posttjänsten omfattar utdelning av exempelvis tidningar och tidskrifter inom vissa fastställda lägsta viktgränser.

Enligt spansk lagstiftning (artikel 15 i lag nr 24/1998 samt artikel 27 i det kungliga dekretet nr 1829/1999) ingår utdelning av tidskrifter i den allmänna posttjänsten i form av brev eller paket.

Kommissionen håller därför inte med parlamentsledamoten om att den spanska lagstiftningen utesluter tidskrifter från den allmänna posttjänst som Spanien har lagstadgad skyldighet att garantera. Tvärtom innebär den spanska lagstiftningen att tidskrifter och liknande kan delas ut inom ramen för den allmänna posttjänsten, vilket är syftet med direktivet.

Det faktum att det i spansk lagstiftning föreskrivs att dessa försändelser ska skickas ut som brev eller paket är en fråga för den berörda medlemsstaten, eftersom det är medlemsstaterna som själva fattar beslut om vilka metoder som ska användas för att uppnå syftet med direktivet.

---

(1)  EGT L 15, 21.1.1998, s. 14.

(2)  EGT L 176, 5.7.2002, s. 21.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna. Ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/185 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/185

---

(2004/C 70 E/194)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2989/03

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Kommissionens finansiering av European Policy center

EPC, European Policy Center med säte i Bryssel, har sänt ut en inbjudan till Europaparlamentets ledamöter om att delta i en ”frukostbriefing” tillsammans med ”Hans höghet, presidenten för norra Cypern, Rauf Denktash” (sic). Det är ju emellertid ett välkänt ett faktum att inget land i världen (utom Turkiet som ockuperar 37 procent av Cyperns territorium) vare sig erkänner Denktash som ”president” eller dennes pseudostat. Däremot har både FN och EU vid upprepade tillfällen fördömt Dentash för hans tendenser att så splittring på Cypern. Dessutom anordnas denna tillställning samtidigt som ”presidentvalen” i området närmar sig och kan därför uppfattas som ett stöd för Denktashs kandidatur, riktat mot dennes politiska rivaler.

Kan kommissionen upplysa mig om huruvida centrumet i fråga erhåller finansiering ur gemenskapens budget. Om så är fallet önskar jag få veta från och med vilket år detta finansiella stöd har utbetalats och vilka belopp det rör sig om? Och om det är så, att centrumet får ekonomiskt stöd av Europeiska unionen, undrar jag vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta för att klargöra för centrumets ledning att gemenskapsmedel inte kan användas på detta sätt, för att söka stöd och erkännande för en regim som baserar sin existens på våld och laglöshet.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

European Policy Centre (EPC) är en oberoende tankesmedja som forskar om europeiska frågor. Centrumet har erhållit EU-bidrag ända sedan det grundades 1996.

Varje år öronmärker budgetmyndigheten anslag för EPC i dess egenskap av tankesmedja under budgetrubriken A-3026 (för 1999, 2000 och 2001 beviljades anslag på 125 000 euro för driftskostnader; år 2002 och 2003 uppgick dessa anslag till 150 000 euro).

Kommissionen rapporterar varje år i detalj till Europaparlamentet om vem som mottagit bidrag inom ramen för kapitel A-30. Dessa uppgifter finns på kommissionens webbplats Europa.

Dessutom har kommissionen stött vissa särskilda insatser som EPC utfört, med sammanlagda utbetalningar på 90 400 euro från och med 1999 till dags dato.

Såvitt kommissionen känner till ägde det möte som ledamoten hänvisar till aldrig rum.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/186 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/186

---

(2004/C 70 E/195)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2991/03

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(6 oktober 2003)

Ämne:   Förbud mot industriellt musselfiske i Vadehavet

Med hänvisning till min tidigare fråga P-2375/03 (1) av den 10 juli 2003 om ejderdöden som beror på skaldjursfisket i Vadehavet, vill jag nu göra kommissionen uppmärksam på ekobalansen (RIVM) och de preliminära slutsatserna från en utvärdering av följderna av skaldjursfiske (EVA II).

Genomförandet av den andra fasen (1998-2003) av en undersökning av följderna av skaldjursfiske i de nederländska farvattnen (EVA-II) har givit en rad viktiga preliminära resultat:

| — | Musselbankarna i den östra delen av Vadehavet har på senare tid kommit tillbaka. Det beror dels på att området blivit renare, dels på att man inte längre får fiska skaldjur där. |
| --- | --- |

—

Musselbankarna i den östra delen av Vadehavet har på senare tid kommit tillbaka. Det beror dels på att området blivit renare, dels på att man inte längre får fiska skaldjur där.

| — | Fiske på musselbankarna har inte varit bra för bankarnas utveckling. |
| --- | --- |

—

Fiske på musselbankarna har inte varit bra för bankarnas utveckling.

| — | Det växande antalet döda ejdrar beror troligen på brist på rätt föda. |
| --- | --- |

—

Det växande antalet döda ejdrar beror troligen på brist på rätt föda.

| — | Systemet med utfodring bidrar till att skaldjursätande fåglar kan överleva under år med brist på föda. Trots detta har antalet ejdrar och strandskator i Vadehavet minskat, vilket kan bero på utfodringen ändå varit otillräcklig. Det inflytande som närvaron av musselbankar i Vadehavet har för den samlade skaldjursmängden beror på skötseln. Under perioden 1970-1980 ledde den goda skötseln till att musslorna frodades på bankarna (och att antalet ejdrar ökade). På grund av att musslorna nu fiskas industriellt och att musslorna dras upp med rötterna kommer det att ske förändringar på havsbotten, lokalt och på kort sikt, och musslorna kommer att föröka sig långsammare. Det betyder mindre föda till skaldjursätande fåglar, exempelvis ejdrar. Denna art har minskat i antal sedan 1996. Det faktum att ejdrarna dör har man under senare år satt i samband med bristen på skaldjur. Enligt den senaste räkningen 2003 finns det nu allt fler ejdrar i Vadehavet, som är ett område som omfattas av direktivet om vilda fåglar. Det pågår en nedgång i antalet när det gäller sju andra arter häckfåglar och åtta vinterfåglar (exempelvis kustsnäppa och strandskata). |
| --- | --- |

—

Systemet med utfodring bidrar till att skaldjursätande fåglar kan överleva under år med brist på föda. Trots detta har antalet ejdrar och strandskator i Vadehavet minskat, vilket kan bero på utfodringen ändå varit otillräcklig. Det inflytande som närvaron av musselbankar i Vadehavet har för den samlade skaldjursmängden beror på skötseln. Under perioden 1970-1980 ledde den goda skötseln till att musslorna frodades på bankarna (och att antalet ejdrar ökade). På grund av att musslorna nu fiskas industriellt och att musslorna dras upp med rötterna kommer det att ske förändringar på havsbotten, lokalt och på kort sikt, och musslorna kommer att föröka sig långsammare. Det betyder mindre föda till skaldjursätande fåglar, exempelvis ejdrar. Denna art har minskat i antal sedan 1996. Det faktum att ejdrarna dör har man under senare år satt i samband med bristen på skaldjur. Enligt den senaste räkningen 2003 finns det nu allt fler ejdrar i Vadehavet, som är ett område som omfattas av direktivet om vilda fåglar. Det pågår en nedgång i antalet när det gäller sju andra arter häckfåglar och åtta vinterfåglar (exempelvis kustsnäppa och strandskata).

Är kommissionen beredd att förbjuda industriellt musselfiske i Vadehavet nu när de negativa följderna av detta fiske har fastslagits av forskare?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 november 2003)

Som framgår av svaret till parlamentsledamoten på den skriftliga frågan P-2375/03 har kommissionen tagit upp fall om bl.a. de skadliga effekterna på fågellivet av skaldjursskörden i Wattenmeer. Wattenmeer har av Nederländerna avsatts som ett särskilt skyddat område enligt rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (2) och har pekats ut som ett föreslaget område av betydelse för gemenskapen enligt rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (3). Kommissionen har noterat den information som parlamentsledamoten lämnar om de möjliga negativa effekterna av denna verksamhet på fågellivet.

Kommissionen har inom ramen för de nämnda fallen nyligen avsänt en skrivelse till Nederländerna.

Kommissionen kommer att undersöka all den information som de nederländska myndigheterna kommer att tillhandahålla, inbegripet resultaten av den studie som parlamentsledamoten nämner, så snart denna information blir helt klar och kommer då att överväga de eventuella ytterligare åtgärder som skall vidtas i det här sammanhanget.

---

(1)  EGT C 33 E, 6.2.2004, s. 256.

(2)  EGT L 103, 25.4.1979.

(3)  EGT L 206, 22.7.1992.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/187 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/187

---

(2004/C 70 E/196)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2998/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Inkonsekvent skattebefrielse i Förenade kungariket

I den medlemsstat som jag bäst känner till tas det ut konsumtionsskatt på blyfri bensin för farkoster som nyttjas av segelklubbar på inre vattenvägar, som exempelvis vattenreservoarer eller floder. Om samma farkost färdas i hamnar eller i kustområden behöver ingen skatt betalas. Om skatt betalas kan den krävas tillbaka.

Kan kommissionen vidta några åtgärder i denna fråga eller rör det sig i detta fall om en nationell fråga och om subsidiaritetsprincipen?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 november 2003)

Kommission vill informera parlamentsledamoten om att enligt artikel 8.1 c i rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor (1) skall medlemsstater, på villkor som de själva skall fastställa, undanta från den harmoniserade punktskatten mineraloljor som tillhandhålls för användning till bränsle vid sjöfart i gemenskapens farvatten, förutom i privata nöjesfartyg. När det gäller beskattning av mineraloljor för användning till bränsle vid annan sjöfart på inre vattenvägar än med privata nöjesfartyg, kan Förenade kungariket enligt artikel 8.2 b i direktiv 92/81/EEG, på vissa villkor, bestämma att helt eller delvis undanta dessa bränslen från den harmoniserade punktskattesatsen.

I enlighet med artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG har Förenade kungariket dessutom beviljats särskilt tillstånd från rådet att till och med den 31 december 2006 helt eller delvis undanta mineraloljor som används till bränsle i privata nöjesfartyg från den harmoniserade punktskatten.

På grundval av det särskilda tillstånd som rådet beviljat skulle Förenade kungariket kunna utöka detta undantag till att även omfatta privata nöjesfartyg på inre vattenvägar.

Kommission anser att Förenade kungarikets myndigheter agerar i enlighet med bestämmelserna i gällande skattelagstiftning i gemenskapen och att det därför inte behöver vidtas några särskilda åtgärder i denna fråga. Det bör noteras att det har fattats beslut om liknande bestämmelser. Dessa anges i rådets nya direktiv om beskattning av energiprodukter som kommer att ersätta direktiv 92/81/EEG från och med 1 januari 2004.

---

(1)  EGT L 316, 31.10.1992, s. 12-15.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/187 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/187

---

(2004/C 70 E/197)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2999/03

från Olivier Duhamel (PSE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Informationsbroschyr

Kommissionen har nyligen låtit publicera en informationsbroschyr med titeln ”Panorama över Europeiska unionen”. I denna historiska genomgång av europeiska unionen hänvisar man lämpligt nog till Robert Schuman och dennes tal den 9 maj 1950 där idén om EU presenterades för första gången. Det är emellertid underligt att man i broschyren inte nämner Jean Monnet, när det av vittnesmål och forskning tydligt framgått att Monnet var själva inspirationskällan till Schumanplanen.

Hur förklarar kommissionen denna försumlighet? Håller kommissionen med om att en eloge till den ene på intet sätt förringar den andres insatser?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(3 november 2003)

Parlamentsledamoten har alldeles rätt i att poängtera att alla texter som sprids om gemenskapens historiska ursprung, hur korta de än är, inte bör glömma namnet Jean Monnet och hans roll som inspirationskälla för Robert Schuman. Detta förbiseende kommer omedelbart att korrigeras i nätversione (1) och i nästa utgåva av broschyren ”Panorama över Europeiska unionen”.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/p ublications/booklets/eu_glance/20/index_fr.htm.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/188 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/188

---

(2004/C 70 E/198)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3001/03

från Marco Pannella (NI), Emma Bonino (NI), Marco Cappato (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Olivier Dupuis (NI) och Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Upprepade brott mot montagnardernas (befolkning som lever i Vietnams högländer) grundläggande mänskliga rättigheter

I beaktande av:

| — | Den 2 augusti 2003 i byn Buon Kdun lät en polisman vid namn Bui Quang Thuan arrestera Y-Tao Eban, född 1979, som beskylldes för att ha givit mat åt Y-Jon Enuol som hållit sig gömd i området. Polismannen betalade några montagnarder som arbetar för polisen (Y-Kren Nie, född 1945, Y-Dialm Eban, född 1960, Y-Hoc Eban, född 1952, Y-Jam Eban, född 1958, Y-Sot Buon Ya, född 1956, Y-Wik Nie, född 1945, Y-Suai Enuol, född 1945 och Y-Hue Buon Ya, född 1946) för att de skulle misshandla Y-Tao Eban. Efter att ha blivit utsatt för tortyr tvingades denne skriva under ett papper där han förklarade att han köpt ett vapen i syfte att bekämpa den vietnamesiska regeringen. |
| --- | --- |

—

Den 2 augusti 2003 i byn Buon Kdun lät en polisman vid namn Bui Quang Thuan arrestera Y-Tao Eban, född 1979, som beskylldes för att ha givit mat åt Y-Jon Enuol som hållit sig gömd i området. Polismannen betalade några montagnarder som arbetar för polisen (Y-Kren Nie, född 1945, Y-Dialm Eban, född 1960, Y-Hoc Eban, född 1952, Y-Jam Eban, född 1958, Y-Sot Buon Ya, född 1956, Y-Wik Nie, född 1945, Y-Suai Enuol, född 1945 och Y-Hue Buon Ya, född 1946) för att de skulle misshandla Y-Tao Eban. Efter att ha blivit utsatt för tortyr tvingades denne skriva under ett papper där han förklarade att han köpt ett vapen i syfte att bekämpa den vietnamesiska regeringen.

| — | Den vietnamesiska regeringen har dessutom låtit arrestera elva personer i byn Buon Kdun i syfte att fängsla dem och få dem skriva under ett papper där de bekräftar att även Y-Jon Enuol hade köpt en pistol för att hota regimen. Dessa elva personer var Y-Nam Nie, född 1986 och fängslad sedan den 3 augusti 2003, Y-Wer Enuol, född 1973 och fängslad sedan den 4 augusti 2003, Y-Huan Enuol, född 1987 och fängslad sedan den 5 augusti 2003, H'Nge Nie, född 1963 och fängslad sedan den 6 augusti 2003, H'Gir Eban, född 1976 och fängslad sedan den 7 augusti 2003, H'Tanyan Enuol, född 1981 och fängslad sedan den 7 augusti 2003, Y-Duol Buonya, född 1975 och fängslad sedan den 8 augusti 2003, H'Bi Nie, född 1960 och fängslad sedan den 8 augusti 2003 samt H'Prin Enuol, född 1978 och fängslad sedan den 18 augusti 2003. |
| --- | --- |

—

Den vietnamesiska regeringen har dessutom låtit arrestera elva personer i byn Buon Kdun i syfte att fängsla dem och få dem skriva under ett papper där de bekräftar att även Y-Jon Enuol hade köpt en pistol för att hota regimen. Dessa elva personer var Y-Nam Nie, född 1986 och fängslad sedan den 3 augusti 2003, Y-Wer Enuol, född 1973 och fängslad sedan den 4 augusti 2003, Y-Huan Enuol, född 1987 och fängslad sedan den 5 augusti 2003, H'Nge Nie, född 1963 och fängslad sedan den 6 augusti 2003, H'Gir Eban, född 1976 och fängslad sedan den 7 augusti 2003, H'Tanyan Enuol, född 1981 och fängslad sedan den 7 augusti 2003, Y-Duol Buonya, född 1975 och fängslad sedan den 8 augusti 2003, H'Bi Nie, född 1960 och fängslad sedan den 8 augusti 2003 samt H'Prin Enuol, född 1978 och fängslad sedan den 18 augusti 2003.

| — | Den 6 augusti 2003 fängslade vietnamesiska agenter tre personer som anklagades för att stödja Montagnard Foundation Inc. och det tvärnationella radikala partiet. |
| --- | --- |

—

Den 6 augusti 2003 fängslade vietnamesiska agenter tre personer som anklagades för att stödja Montagnard Foundation Inc. och det tvärnationella radikala partiet.

Kan kommissionen ange om den tänker:

| — | vända sig till Vietnams regering för att undersöka motiven till arresteringarna av dessa montagnarder? |
| --- | --- |

—

vända sig till Vietnams regering för att undersöka motiven till arresteringarna av dessa montagnarder?

| — | utöva påtryckningar på de vietnamesiska myndigheterna så att de ger UNHCR:s och andra icke-statliga organisationers inspektörer tillstånd att fritt besöka de centrala högländerna i Vietnam och de områden som gränsar till Kambodja? |
| --- | --- |

—

utöva påtryckningar på de vietnamesiska myndigheterna så att de ger UNHCR:s och andra icke-statliga organisationers inspektörer tillstånd att fritt besöka de centrala högländerna i Vietnam och de områden som gränsar till Kambodja?

| — | säga upp det samarbetsavtal som ingåtts med Vietnam om den vietnamesiska regeringen inte uppfyller ovannämnda krav? |
| --- | --- |

—

säga upp det samarbetsavtal som ingåtts med Vietnam om den vietnamesiska regeringen inte uppfyller ovannämnda krav?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/189 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/189

---

(2004/C 70 E/199)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3002/03

från Marco Pannella (NI), Emma Bonino (NI), Marco Cappato (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Olivier Dupuis (NI) och Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Upprepade brott mot montagnardernas (befolkning som lever i Vietnams högländer) grundläggande mänskliga rättigheter

I beaktande av:

| — | Vid midnatt den 21 augusti 2003 omringade cirka 30 soldater och tio polismän Y-Pho Ebans hus i byn Buon Cuoi för att arrestera och fängsla honom, eftersom de misstänkte att han givit mat till montagnardflyktingar som hållit sig gömda i området. |
| --- | --- |

—

Vid midnatt den 21 augusti 2003 omringade cirka 30 soldater och tio polismän Y-Pho Ebans hus i byn Buon Cuoi för att arrestera och fängsla honom, eftersom de misstänkte att han givit mat till montagnardflyktingar som hållit sig gömda i området.

| — | Med sina AK-47-gevär misshandlade polismännen och soldaterna Y-Pho Eban och de övriga familjemedlemmarna (H'Luin Eban, född 1970 och gravid, Y-Chui Buon Krong, född 1982, och Y-Kun Buondap, född 1992). De använde också elchocker. |
| --- | --- |

—

Med sina AK-47-gevär misshandlade polismännen och soldaterna Y-Pho Eban och de övriga familjemedlemmarna (H'Luin Eban, född 1970 och gravid, Y-Chui Buon Krong, född 1982, och Y-Kun Buondap, född 1992). De använde också elchocker.

| — | På grund av den sena tidpunkten vaknade byinvånarna. För att försvara sig började de banka på polisens bil (registreringsnummer 47C2133) och tvingade på så sätt soldaterna och poliserna att lämna platsen. |
| --- | --- |

—

På grund av den sena tidpunkten vaknade byinvånarna. För att försvara sig började de banka på polisens bil (registreringsnummer 47C2133) och tvingade på så sätt soldaterna och poliserna att lämna platsen.

| — | Den 22 augusti 2003 sände regeringen tre jeepar fyllda med soldater och polismän till byn Buon Cuoi för att arrestera alla invånare. Fortfarande finns inga uppgifter om denna by. |
| --- | --- |

—

Den 22 augusti 2003 sände regeringen tre jeepar fyllda med soldater och polismän till byn Buon Cuoi för att arrestera alla invånare. Fortfarande finns inga uppgifter om denna by.

Kan kommissionen ange om den tänker

| — | vända sig till Vietnams regering för att undersöka motiven till arresteringarna av dessa montagnarder? |
| --- | --- |

—

vända sig till Vietnams regering för att undersöka motiven till arresteringarna av dessa montagnarder?

| — | utöva påtryckningar på de vietnamesiska myndigheterna så att de ger UNHCR:s och andra icke-statliga organisationers inspektörer tillstånd att fritt besöka de centrala högländerna i Vietnam och de områden som gränsar till Kambodja? |
| --- | --- |

—

utöva påtryckningar på de vietnamesiska myndigheterna så att de ger UNHCR:s och andra icke-statliga organisationers inspektörer tillstånd att fritt besöka de centrala högländerna i Vietnam och de områden som gränsar till Kambodja?

| — | säga upp det samarbetsavtal som ingåtts med Vietnam om den vietnamesiska regeringen inte uppfyller ovannämnda krav? |
| --- | --- |

—

säga upp det samarbetsavtal som ingåtts med Vietnam om den vietnamesiska regeringen inte uppfyller ovannämnda krav?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/189 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/189

---

(2004/C 70 E/200)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3003/03

från Marco Pannella (NI), Emma Bonino (NI), Marco Cappato (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Olivier Dupuis (NI) och Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Upprepade brott mot montagnardernas (befolkning som lever i Vietnams högländer) grundläggande mänskliga rättigheter

I beaktande av:

| — | Under de senaste månaderna har konfiskationer av biblar förekommit, människor pryglats och montagnardkvinnor våldtagits. |
| --- | --- |

—

Under de senaste månaderna har konfiskationer av biblar förekommit, människor pryglats och montagnardkvinnor våldtagits.

| — | Den 18 augusti 2003 sände den vietnamesiska regeringen major Nguyen Vinh Chinh med hundra soldater till byn Buon Yang Reh, i Krong Bong-distriktet i provinsen Daklak, för att genomsöka H'Duen Buondap's hus. |
| --- | --- |

—

Den 18 augusti 2003 sände den vietnamesiska regeringen major Nguyen Vinh Chinh med hundra soldater till byn Buon Yang Reh, i Krong Bong-distriktet i provinsen Daklak, för att genomsöka H'Duen Buondap's hus.

| — | Biblar, psalmböcker och 150 000 VND beslagtogs. Major Vinh Chinh våldtog H'Duen Buondap's och fortsatte sedan att genomsöka alla hus. De bybor som protesterade blev slagna. |
| --- | --- |

—

Biblar, psalmböcker och 150 000 VND beslagtogs. Major Vinh Chinh våldtog H'Duen Buondap's och fortsatte sedan att genomsöka alla hus. De bybor som protesterade blev slagna.

| — | Samma dag, den 18 augusti 2003, arresterade polisen i byn Buon Kram, i Krong Ana-distriktet i provinsen Daklak, Y-Thiep Enuol, född 1985, och förde honom till polisstationen i Buonmathuot utan att informera någon om hans situation. |
| --- | --- |

—

Samma dag, den 18 augusti 2003, arresterade polisen i byn Buon Kram, i Krong Ana-distriktet i provinsen Daklak, Y-Thiep Enuol, född 1985, och förde honom till polisstationen i Buonmathuot utan att informera någon om hans situation.

| — | Den 20 augusti 2003 lät major Nguyen arrestera Y-Lum Buon Ya, född 1983, i byn Buon Cuor Knia i Buon Don-distriktet. Y-Lum Buon Ya anklagas för att ha givit mat till en flykting vid namn Y-Kre Buon Ya som hållit sig gömd i området. |
| --- | --- |

—

Den 20 augusti 2003 lät major Nguyen arrestera Y-Lum Buon Ya, född 1983, i byn Buon Cuor Knia i Buon Don-distriktet. Y-Lum Buon Ya anklagas för att ha givit mat till en flykting vid namn Y-Kre Buon Ya som hållit sig gömd i området.

Kan kommissionen ange om den tänker

| — | vända sig till Vietnams regering för att undersöka motiven till arresteringarna av dessa montagnarder? |
| --- | --- |

—

vända sig till Vietnams regering för att undersöka motiven till arresteringarna av dessa montagnarder?

| — | utöva påtryckningar på de vietnamesiska myndigheterna så att de ger UNHCR:s och andra icke-statliga organisationers inspektörer tillstånd att fritt besöka de centrala högländerna i Vietnam och de områden som gränsar till Kambodja? |
| --- | --- |

—

utöva påtryckningar på de vietnamesiska myndigheterna så att de ger UNHCR:s och andra icke-statliga organisationers inspektörer tillstånd att fritt besöka de centrala högländerna i Vietnam och de områden som gränsar till Kambodja?

| — | säga upp det samarbetsavtal som ingåtts med Vietnam om den vietnamesiska regeringen inte uppfyller ovannämnda krav? |
| --- | --- |

—

säga upp det samarbetsavtal som ingåtts med Vietnam om den vietnamesiska regeringen inte uppfyller ovannämnda krav?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3001/03, E-3002/03 och E-3003/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(19 november 2003)

Sedan oroligheter i februari 2001 började breda ut sig i delar av Vietnams centrala högland har det varit svårt att erhålla oberoende och tillförlitliga uppgifter från Vietnam, eftersom utländska diplomaters och journalisters rätt att besöka regionen kraftigt begränsats. Det är därför svårt för kommissionen att bedöma hur läget är just nu.

Det bör emellertid noteras att antalet besök som leds och anordnas av det vietnamesiska utrikesministeriet har ökat under de senaste månaderna. Sådana besök har avlagts av bland annat en lokal EU-trojka på arbetsgruppsnivå i juni 2003 och av Förenta staternas ambassadör för religionsfrihet, John Hanford, i oktober 2003. Det ökade antalet besök av detta slag förefaller, trots de uppenbara begränsningarna, tyda på en ökad öppenhet från den vietnamesiska regeringens sida när det gäller läget på det centrala höglandet. Samtidigt ägnar regeringen större uppmärksamhet åt regionen och försöker ta itu med vissa av de frågor som utlöste oroligheterna 2001, t.ex. dåliga ekonomiska utsikter, alltför stort beroende av kaffe som avsalugröda, bristfälliga tjänster på det sociala området, exempelvis hälso- och sjukvård samt utbildning.

Samtidigt har det emellertid förekommit ett kontinuerligt flöde av uppgifter från trovärdiga källor enligt vilka samhällskonflikterna fortsätter. Dessa konflikter beror på det ökade migrationstrycket på lokala etniska minoriteter, strävan efter ett större erkännande av den egna identiteten, tvister rörande markrättigheter, diverse religiösa trosuppfattningar och en önskan om någon form av politisk autonomi för regionen. Av vissa uppgifter framgår också att det sker kraftiga påtryckningar i samband med alla former av oliktänkande i det här området, något som särskilt drabbar lokala protestanter, som regeringen misstänker för att stödja upprättandet av ett ”Degar Homeland”. Regeringen förnekar dessa uppgifter, men sprider kännedom om sporadiska rättegångar mot medlemmar av etniska minoriteter som anklagas för att hjälpa andra att ta sig in i Kambodja, vilket tyder på fortsatt missnöje bland lokala etniska minoriteter. Det förekommer emellertid även rapporter om yttre inblandning i regionen.

Kommissionen kommer fortsättningsvis att noggrant följa läget på det centrala höglandet genom sina delegationer i Vietnam och Kambodja, bl.a. genom att delta i EU-uppdrag i regionen, och att till den vietnamesiska regeringen framföra sin oro i syfte att övervaka att de etniska minoriteternas rätt att behålla sin kulturella identitet och religionsfriheten respekteras. Unionen har vid upprepade tillfällen hävdat att de mänskliga rättigheterna och demokratisering måste ingå som en integrerad del i alla former av politisk dialog med tredjeländer. Inom ramen för dessa dialoger förs det regelbundet diskussioner om att FN:s flyktingkommissarie och FN:s rapportörer om de mänskliga rättigheterna skall ges fritt tillträde. Religionsfriheten, som är en av de grundläggande fri- och rättigheterna, behandlas inom ramen för EU:s politiska dialog och, när det anses lämpligt, i de marscher och offentliga uttalanden, liksom genom initiativ i olika forum, exempelvis FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna eller Förenta nationernas generalförsamlings tredje kommitté. Genom hänvisningen till respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna i samarbetsavtalet mellan EG och Vietnam kan kommissionen ta upp frågor rörande de mänskliga rättigheterna i sina bilaterala kontakter med Vietnams regering.

Det är även värt att notera att den vietnamesiska regeringen har uttryckt intresse för att bjuda in en delegation från Europaparlamentet till ett besök i landet inom kort och då får Europaparlamentet kanhända tillfälle att själv göra en förstahandsbedömning av läget.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/191 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/191

---

(2004/C 70 E/201)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3005/03

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Klassificering av äggvita

Inom EU klassificeras för närvarande äggvita från höns som ”icke-bilaga 1”-produkt (KN 3502/1190/1990/2091/2099). Detta har lett till att när ett ägg delas utgör äggulan en jordbruksprodukt medan äggvitan betecknas som industriprodukt. Förr användes äggvitan för industriella ändamål. Idag är läget annorlunda eftersom äggvitan används inom livsmedelssektorn.

Denna föga motiverade klassificering har avsevärda negativa konsekvenser för äggproducenter som exporterar äggvita, eftersom producenterna därigenom går miste om en stor del av exportbidragen.

Kan kommissionen lämna uppgift om när och hur man avser ta itu med denna anomali som för europeiska äggproducenter har allvarliga negativa konsekvenser?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(11 december 2003)

Kommissionen hänvisar ledamöten till sina svar på de skriftliga frågorna P-2696/03 (1) och P-2976/03 från Heinz Kindermann (2).

---

(1)  Se s. 129.

(2)  Se s. 182.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/191 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/191

---

(2004/C 70 E/202)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3007/03

från Giacomo Santini (PPE-DE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Det europeiska Carrefour-nätverkets roll i samband med informationsåtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken

Kommissionen offentliggjorde förra året en rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av rådets förordning (EG) nr 814/2000 om åtgärder för information om den gemensamma jordbrukspolitiken (1). I denna rapport välkomnas de resultat som uppnåtts genom informationsåtgärderna under 2000, 2001 och 2002. Kommissionen betonar dock att dessa åtgärder kan effektiviseras och göras mer kostnadseffektiva. Kommissionen hävdar, på grundval av uppgifter från Eurobarometern, att den utbredda okunskapen om den gemensamma jordbrukspolitiken, WTO, livsmedelssäkerhet och andra jordbruksfrågor mer än någonsin bekräftar behovet av att skärpa informationsåtgärderna och förbättra deras genomslags-kraft.

Det europeiska Carrefour-nätverket har under flera år spelat en framträdande roll när det gäller att sprida information om jordbrukspolitiken genom de ungefär 140 europeiska jordbruksinformationskontoren, som har egna publikationer, nyhetsbrev och webbplatser och är bemannade med personal som är insatt i den gemensamma jordbrukspolitiken. Det europeiska Carrefour-nätverket kan på ett lämpligt sätt bidra till att målen i förordning (EG) nr 814/2000 (2) uppnås, bl.a. genom att förbättra effekterna för medborgarna och kostnadseffektiviteten. För att uppnå detta resultat bör kommissionens GD Jordbruk säkerställa att nätverken samordnas, så att det blir möjligt att förbättra informationskampanjerna och göra de informationsåtgärder som kommissionen genomför mer sammanhängande.

En av de åtgärder som kommissionen vidtog var att ge GD Jordbruk i uppgift att förbättra Carrefour-personalens kunskaper om särskilda delar av den gemensamma jordbrukspolitiken. Detta visar att det finns ett behov av en funktionell förbindelse med de olika kontoren. Carrefour-nätverket har också bistått kommissionens personal i informationsdiskarna på jordbruksmässor.

Kommissionen uppmanas att besvara följande frågor:

| 1. | Tänker kommissionen utöka sitt samarbete med det europeiska Carrefour-nätverket för att genomföra verksamhet i samband med åtgärder som vidtagits på kommissionens initiativ? |
| --- | --- |

1.

Tänker kommissionen utöka sitt samarbete med det europeiska Carrefour-nätverket för att genomföra verksamhet i samband med åtgärder som vidtagits på kommissionens initiativ?

| 2. | Vilken roll kommer det europeiska Carrefour-nätverket att ha i samband med de åtgärder som vidtas på kommissionens initiativ för att genomföra den ovannämnda förordningen (EG) nr 814/2000? |
| --- | --- |

2.

Vilken roll kommer det europeiska Carrefour-nätverket att ha i samband med de åtgärder som vidtas på kommissionens initiativ för att genomföra den ovannämnda förordningen (EG) nr 814/2000?

---

(1)  KOM(2003)235.

(2)  EGT L 100, 20.4.2000, s. 7.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/192 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/192

---

(2004/C 70 E/203)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3068/03

från Hugues Martin (PPE-DE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Finansiering av organ som hyr ut lokaler till informationskontoren Info-Point Europe

Den 1 januari 2003 började den nya budgetförordningen för EU-institutionerna (rådets förordning (EG) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002) (1) att gälla. Enligt mina källor innebär genomförandet av förordningen att de anslag som tidigare tilldelats de organ som hyr ut och delar lokaler med informationskontoren Info-Point Europe i fortsättningen fördelas enligt ett nytt förfarande. Istället för att få anslag automatiskt kommer dessa informationskontor att vara tvungna att delta i ett anbudsförfarande. Om de inte lämnar in bäst anbud kommer de inte heller att få något anslag.

Utöver anslag till verksamheten har dessa organ även erhållit andra former av stöd, exempelvis i form av tidskrifter och EU-publikationer, tillgång till EU:s Intranät och servrar, IT-stöd i form av back-up-tjänster från helpdesk, hjälp att ta fram dokumentation och teknisk assistans, och information från möten med de ansvariga för databaserna, etc. Det har beslutats att organ som lämnar in ansökan kommer att fortsätta att få tillgång till detta logistiska stöd under 2004. Denna fortsättning lär dock vara temporär.

Detta nya förfarande som avses öka öppenheten och insynen i samband med tilldelningen av anslag ger upphov till tre frågor som kommissionen berört utan att ge något utförligt svar:

| — | Vilka bedömningsgrunder kommer att användas för att välja bland de organ som lämnar in anbud? |
| --- | --- |

—

Vilka bedömningsgrunder kommer att användas för att välja bland de organ som lämnar in anbud?

| — | Kommer det logistiska stödet att fortsätta efter 2004? |
| --- | --- |

—

Kommer det logistiska stödet att fortsätta efter 2004?

| — | Europeiska kommissionen håller just nu på med att utarbeta nya former för samarbete som skall bidra till att information finns lättillgänglig för allmänheten samtidigt som man följer budgetförordningens nya bestämmelser. Kan kommissionen vara mera specifik på denna punkt? |
| --- | --- |

—

Europeiska kommissionen håller just nu på med att utarbeta nya former för samarbete som skall bidra till att information finns lättillgänglig för allmänheten samtidigt som man följer budgetförordningens nya bestämmelser. Kan kommissionen vara mera specifik på denna punkt?

---

(1)  EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/193 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/193

---

(2004/C 70 E/204)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3112/03

från Giacomo Santini (PPE-DE), Elena Paciotti (PSE), Luciana Sbarbati (ELDR), Giovanni Pittella (PSE), Generoso Andria (PPE-DE), Enrico Ferri (PPE-DE), Carlo Fatuzzo (PPE-DE), Gianfranco Dell'Alba (NI), Roberta Angelilli (UEN), Stefano Zappalà (PPE-DE), Paolo Pastorelli (PPE-DE), Antonio Di Pietro (ELDR), Mauro Nobilia (UEN), Sebastiano Musumeci (UEN), Michl Ebner (PPE-DE), Roberto Bigliardo (UEN), Catherine Guy-Quint (PSE), Adriana Poli Bortone (UEN), Fiorella Ghilardotti (PSE), Monica Frassoni (Verts/ALE), Franz Turchi (UEN), Massimo Carraro (PSE), Guido Bodrato (PPE-DE), Francesco Musotto (PPE-DE), Vincenzo Lavarra (PSE), Vitaliano Gemelli (PPE-DE) och Giovanni Fava (PSE) till kommissionen

(22 oktober 2003)

Ämne:   EU:s informationspolitik. Rättslig grund för de europeiska Carrefour- och IPE-nätverken. Behovet av akut driftstöd för 2004

I beaktande av:

| — | Europaparlamentet har vid ett flertal tillfällen understrukit att de nätverk som EU har inrättat i medlemsstaterna, t.ex. Carrefour- och IPE-nätverken, är viktiga för informations- och kommunikationspolitiken. I meddelandena KOM(2001) 354 och |
| --- | --- |

—

Europaparlamentet har vid ett flertal tillfällen understrukit att de nätverk som EU har inrättat i medlemsstaterna, t.ex. Carrefour- och IPE-nätverken, är viktiga för informations- och kommunikationspolitiken. I meddelandena KOM(2001) 354 och

| — | KOM(2002)350 påpekar kommissionen att nätverken är en ovärderlig tillgång med tanke på sin ”erfarenhet, flexibilitet och närhet till företrädarna för det civila samhället och allmänheten”. |
| --- | --- |

—

KOM(2002)350 påpekar kommissionen att nätverken är en ovärderlig tillgång med tanke på sin ”erfarenhet, flexibilitet och närhet till företrädarna för det civila samhället och allmänheten”.

| — | Kommissionen har alltid handlat i överensstämmelse med denna politiska linje, vilket tydligt framgår av ordförande Romano Prodis svar av den 27 september 2002 på en skriftlig fråga från flera parlamentsledamöter (E-2357/02 (1)). I svaret säger Prodi att kännedomen om och förståelsen för EU:s politik och projekt ökar tack vare informationsnätverken. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har alltid handlat i överensstämmelse med denna politiska linje, vilket tydligt framgår av ordförande Romano Prodis svar av den 27 september 2002 på en skriftlig fråga från flera parlamentsledamöter (E-2357/02 (1)). I svaret säger Prodi att kännedomen om och förståelsen för EU:s politik och projekt ökar tack vare informationsnätverken.

I en skrivelse av den 29 september 2003 informerade press- och informationstjänsten, tvärtemot tidigare förhandsmeddelanden, de nationella strukturer som ansvarar för informationsnätverken om att de nya avtalen för 2004 inte längre kommer att ge rätt till stöd, och att kommissionen i framtiden kommer att ta ställning till nya samarbetsformer som en följd av budgetförordningarna 1605/2002 (2) och 2342/2002 (3) som trädde i kraft den 1 januari 2003.

Denna nya och oförutsedda situation äventyrar nätverkens möjlighet att överleva eller begränsar i vart fall deras förmåga att kommunicera med medborgarna. Detta sker dessutom vid en avgörande tidpunkt i EU:s historia, där dialogen med medborgarna bör främjas ytterligare.

Kommissionen uppmanas mot denna bakgrund att besvara följande frågor:

| — | Anser kommissionen att det är lämpligt att snarast vidta åtgärder för att inte förlora det som byggts upp under de europeiska informationsnätverkens mångåriga arbete i fråga om förbindelser, kontakter, kunnande samt materiella och immateriella egendomar? Anser kommissionen i så fall att det vore klokt att lägga fram förslag till en rättslig grund som gör Carrefour- och IPE-kontoren till organ, dvs. juridiska personer, eller i vart fall till delegerade organ eller gemenskapsorgan i enlighet med artiklarna 54-55 eller 185 i rådets förordning (EG) nr 1605/2002? |
| --- | --- |

—

Anser kommissionen att det är lämpligt att snarast vidta åtgärder för att inte förlora det som byggts upp under de europeiska informationsnätverkens mångåriga arbete i fråga om förbindelser, kontakter, kunnande samt materiella och immateriella egendomar? Anser kommissionen i så fall att det vore klokt att lägga fram förslag till en rättslig grund som gör Carrefour- och IPE-kontoren till organ, dvs. juridiska personer, eller i vart fall till delegerade organ eller gemenskapsorgan i enlighet med artiklarna 54-55 eller 185 i rådets förordning (EG) nr 1605/2002?

| — | Tänker kommissionen genomföra den budgetpost för 2004 som länge har använts till finansieringen av informationskontoren (16 5 01), på ett sådant sätt att de personer som i flera år har uträttat ett viktigt arbete på detta område belönas snarare än bestraffas? |
| --- | --- |

—

Tänker kommissionen genomföra den budgetpost för 2004 som länge har använts till finansieringen av informationskontoren (16 5 01), på ett sådant sätt att de personer som i flera år har uträttat ett viktigt arbete på detta område belönas snarare än bestraffas?

---

(1)  EGT C 92 E, 17.4.2003, s. 158.

(2)  EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

(3)  EGT L 357, 31.12.2002, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/194 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/194

---

(2004/C 70 E/205)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3153/03

från Evelyne Gebhardt (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Info Point Europe

I slutet av september 2003 underrättade kommissionen de europeiska informationscentrumen om att de från och med januari 2004 enligt den nya budgetförordningen inte längre kan få några bidrag till sina driftskostnader. Detta leder till farhågor för att euroinfoställena (Info Point Euro) och Carrefours, som hittills uträttat ett erkänt gott arbete för Europas medborgare, Europaparlamentet och inte minst också för Europeiska kommissionen, kommer att kunna fortsätta med sin verksamhet. Men vi kan inte klara oss utan dessa euroinfoställen om vi vill ha en grundval av förtroende mellan människorna i Europa och Europeiska unionens organ.

| 1. | Varför kom detta besked så sent och överraskande att de ansvariga för euroinfoställena (Info Point Euro) och Carrefours inte hann anpassa sin budgetplanering för 2004 efter den nya situationen? |
| --- | --- |

1.

Varför kom detta besked så sent och överraskande att de ansvariga för euroinfoställena (Info Point Euro) och Carrefours inte hann anpassa sin budgetplanering för 2004 efter den nya situationen?

| 2. | Varför vidtogs inga åtgärder för att garantera att dessa informationscentrum skulle kunna fortsätta med sin verksamhet, trots att den budgetförordning som kommissionen hänvisar till funnits redan i över ett år (sedan juni 2002!)? |
| --- | --- |

2.

Varför vidtogs inga åtgärder för att garantera att dessa informationscentrum skulle kunna fortsätta med sin verksamhet, trots att den budgetförordning som kommissionen hänvisar till funnits redan i över ett år (sedan juni 2002!)?

| 3. | Är kommissionen beredd att med hjälp av ett övergångsarrangemang säkerställa att euroinfoställena oavbrutet kan fortsätta sin verksamhet under 2004? |
| --- | --- |

3.

Är kommissionen beredd att med hjälp av ett övergångsarrangemang säkerställa att euroinfoställena oavbrutet kan fortsätta sin verksamhet under 2004?

| 4. | Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att garantera att euroinfoställena och Carrefours varaktigt skall få finnas kvar? |
| --- | --- |

4.

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att garantera att euroinfoställena och Carrefours varaktigt skall få finnas kvar?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/194 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/194

---

(2004/C 70 E/206)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3240/03

från Thierry Cornillet (PPE-DE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Indragning av administrationsbidrag till Info Point Europe

Kommissionens senaste beslut om att dra in administrationsbidraget till Info Point Europe kom vid en kritisk tidpunkt för Europeiska unionens framtid.

Är kommissionen medveten om att tidpunkten för detta beslut var mycket illa vald då det togs i samband med regeringskonferensen, nationella kampanjer för antagande av den framtida konstitutionen och det kommande valet till Europaparlamentet?

Är kommissionen egentligen medveten om att Info Point Europe på ett värdefullt sätt bidrar till information och kommunikation inom ramen för initiativet att föra EU närmare medborgarna?

Mot bakgrund av den nya budgetförordningen och värdet av kommissionens administrationsbidrag, undrar jag varför man inte successivt minskat bidragen istället för att plötsligt dra in dem helt eftersom indragningen försätter dessa euroinfoställen i ekonomiska svårigheter som leder till personalnedskärningar eller till och med nedläggning av verksamheten?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/194 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/194

---

(2004/C 70 E/207)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3265/03

från Maria Sanders-ten Holte (ELDR) till kommissionen

(29 oktober 2003)

Ämne:   Info Points och informationskontor för landsbygdsutveckling

I sin resolution av den 13 mars 2002 uppmanar Europaparlamentet EU:s institutioner att bättre stödja de existerande informationsnäten, bl.a. Info Point Europe och informationskontoren för landsbygdsutveckling. Europaparlamentet framhöll i en senare resolution av den 10 april 2003 att det är mycket viktigt med extra ansträngningar under 2004 när det gäller kommunikation och information avseende gemenskapens politik.

Euroinfoställena (Info Points) och informationskontoren för landsbygdsutveckling är de informationscentrum som befinner sig närmast medborgarna. Med tanke på att valen till Europaparlamentet, utvidgningen och antagandet av EU:s nya konstitution äger rum 2004, är det av yttersta vikt att dessa centrum kan arbeta med full kapacitet. Inte desto mindre har kommissionen beslutat att fr.o.m. den 1 januari 2004 dra in verksamhetsstödet till dessa centrum.

Kan kommissionen ange varför man upphör med det årliga verksamhetsstödet per den 1 januari 2004?

Har kommissionen ett giltigt skäl för att göra detta med så kort varsel?

Har kommissionen tänkt använda sig av övergångsbestämmelser för att hjälpa Euroinfoställena och informationskontoren för landsbygdsutveckling genom det arbetstyngda året 2004?

När tänker kommissionen lägga fram mer konkreta förslag till stöd åt informationscentrumen i fortsättningen?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/195 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/195

---

(2004/C 70 E/208)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3287/03

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(5 november 2003)

Ämne:   Europahusen

Demokratiunderskottet är ett begrepp som det hänvisas till framför allt i samband med påståenden om att Europeiska unionen lider av brist på demokrati och framstår som oåtkomlig för medborgarna på grund av sitt invecklade sätt att fungera. Av detta uttryck framgår att gemenskapens institutionella system allt intill denna dag ter sig nog så dunkelt för européer som inte är insatta i det.

Ett av de uppdrag som gavs Europahusen vid deras tillkomst var framför allt att få bort känslan av att gemenskapens institutioner vore något fjärmt och otillgängligt. Deras främsta mål var att föra institutionerna närmare medborgarna genom att informera om dem och göra så de inte framstod som något mystiskt och märkvärdigt.

Nu kan man konstatera på tal om detta att Europahusen i sin dagliga verksamhet utfört sitt uppdrag med all heder, med kraft och kompetens. Så mycket häpnare blev jag därför av att märka att kommissionen, enligt vad som framgått av ett förhandsutskick den 29 september 2003, bereder sig på att helt sonika dra in anslagen till deras verksamhet! Förutom de organisatoriska svårigheter detta skulle föra med sig (framför allt i fråga om sysselsättningen för de övertygade unga européer som sedan flera år tillbaka satsat sig själva på detta fantastiska arbete) måste man också betänka hur det här på sikt skulle påverka bilden av Europeiska unionen. I en situation då EU diskuterar sin blivande konstitution (och hur den skall träda i kraft) och förbereder sig på att ta emot tio nya medlemmar (vilkas medlemskap ibland ger upphov till viss oro bland medborgarna) och där Europas medborgare än en gång kallas till europeiska val i juni (och man vet ju hur svårt det är att uppbåda väljarkåren att rösta i sådana val), överger kommissionen helt iskallt det mest vidsträckta informationsnätverk som den har till sitt förfogande i medlemsstaterna ...

Eftersom det är svårt att begripa vad som ligger bakom ett sådant beslut: kan kommissionen stå till tjänst med några upplysningar på denna punkt?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/195 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/195

---

(2004/C 70 E/209)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3301/03

från Nicole Thomas-Mauro (UEN) till kommissionen

(7 november 2003)

Ämne:   Infopoint Europa

De olika Infopoint Europa har nyligen fått ta emot ett utskick om att de inte längre kommer att få ekonomiskt stöd från gemenskapen.

Dessa Infopoint Europa har inrättats för att medborgarna skall kunna skaffa sig kunskap om Europa.

Det måste konstateras att det beslut som fattats fullkomligt strider mot den nya informationsstrategin som antogs 2002. Kommissionen verkar anse att det räcker med att den nya budgetförordningen trätt i kraft den 1 januari 2003 för att stödet skall kunna dras in.

Vilka system för ekonomiskt stöd avser kommissionen införa i stället?

Planeras det några andra sätt för att dessa strukturer skall kunna fortsätta fungera?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/196 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/196

---

(2004/C 70 E/210)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3389/03

från John Hume (PSE) till kommissionen

(10 november 2003)

Ämne:   Europeiska carrefourkontor

Kan kommissionen förklara varför generaldirektoratet för press och kommunikation har tillkännagivit att administrationsbidragen till de 138 medlemmarna i det europeiska nätverket för carrefourkontoren plötsligt skall upphöra? Kommer den att ompröva sitt beslut och se till att finansieringen fortsätter under 2004?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/196 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/196

---

(2004/C 70 E/211)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3403/03

från John Cushnahan (PPE-DE) till kommissionen

(11 november 2003)

Ämne:   Ekonomiskt stöd till europeiska carrefourkontor

Generaldirektoratet för press och kommunikation har nyligen beslutat att säga upp de nuvarande avtalen med europeiska carrefourkontor och istället erbjuda dem kontrakt i vilka det årliga administrationsbidraget (20 000 euro för 2004) inte ingår. Trots att den gällande budgetförordningen trädde ikraft den 1 januari 2003 informerades inte de europeiska carrefourkontoren om detta beslut förrän den 29 september 2003.

De europeiska carrefourkontoren är mycket viktiga centra för EU-information och med tanke på att de är i full gång med att förbereda offentliga informationskampanjer om utvidgningen, den nya konstitutionen och valen till Europaparlamentet, kommer denna avtalsrättsliga ändring vid en olämplig tidpunkt.

Jag vore tacksam om kommissionen kunde redogöra för varför man fattat detta beslut och hur det är tänkt att de europeiska carrefourkontoren under 2004 skall kunna fungera med en minskad budget.

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3007/03, P-3068/03, E-3112/03, P-3153/03, E-3240/03, P-3265/03, E-3287/03, E-3301/03, P-3389/03 och P-3403/03

ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(21 november 2003)

Kommissionen tackar parlamentsledamöterna för deras frågor, vilka erbjuder tillfälle att kortfattat lämna vissa förtydliganden.

Kommissionens generaldirektorat för press och kommunikation bidrar till verksamheten vid samtliga 1300 informationskontor för allmänheten genom tekniska stödtjänster i natura (1), och detta kommer att fortsätta.

Endast de cirka 270 värdorganisationerna för informationskontor som tillhör nätverken ”Carrefour-kontoren för landsbygdsutveckling” eller ”Info Point Europa” har hittills erhållit ett årligt driftsbidrag i form av ett schablonbelopp. Detta bidrag har beviljats med stöd av ett avtal som ingåtts med kommissionen och som kan förnyas årligen genom ett tilläggsavtal.

Vad avser 2004 ställdes kommissionen inför två begränsningar: dels är inte beviljandet av bidraget i fråga förenligt med den nya budgetförordning (2) som trädde i kraft den 1 januari 2003, och dels föreskrivs i avtalen att varje part har rätt att säga upp avtalet vid utgången av varje kalenderår, med iakttagande av en uppsägningstid på tre månader.

Kommissionen har inom den förskrivna uppsägningstiden meddelat värdorganisationerna för Carrefour-kontoren och Info Point Europa-kontoren att den inte kan fortsätta att finansiera informationsnätverken på samma sätt som tidigare.

Kommissionen vill för övrigt påminna om att dessa nätverkskontor — via sin värdorganisation, eftersom inget av kontoren är en juridisk person och därigenom inte har möjlighet att agera självständigt — även kan lämna förslag inom ramen för förslagsinfordringar från de europeiska institutionerna, och att en del redan med framgång gör det. Förslagsinfordringarna offentliggörs i S-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning som avser ”offentliga upphandlingar”, och finns utlagd på webbplatsen Europa.

Kommissionen har för avsikt att inom kort redogöra för sin uppfattning om de allmänna frågeställningar som rör informationsnätverk för allmänheten, särskilt med hänvisning till utvidgningen. Kommissionen kommer självfallet att snarast möjligt hålla parlamentsledamöterna informerade om detta.

---

(1)  Kostnadsfria leveranser av dokumentation och broschyrer som riktar sig till allmänheten (omkring 3 miljoner exemplar per år), tillgång till ”nätverkets intranät”, specialiserade stödtjänster via en supportavdelning (help desk) för nätverken (till en årlig kostnd av cirka 1 500 000 euro), kostnadsfria kurser för personalen (800 mantimmar per år), stimulansinsatser och systemuppläggning: regelbundna samordningsmöten, besök, utbytesprogram för nätverkens personal (mer än 3 000 mantimmar per år), egna informationsprodukter inriktade på nätverkens specifika behov osv.

(2)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002, med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget EGT L 248, 16.9.2002. Nämnda förordning inbegriper för första gången bidrag från de europeiska institutionerna och bildar en ram för hur de bör användas. Tillämpningsbestämmelser: Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002, EGT L 357, 31.12.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/197 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/197

---

(2004/C 70 E/212)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3017/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Insolvens inom Grundig AG och försvar av arbetstillfällen i Portugal

I det svar kommissionen skickade mig den 20 juni 2003 (E-1507/03 (1)), angavs att man höll på att samla in de uppgifter som behövdes för att besvara min fråga om Grundigs konkurs och bevarandet av arbetstillfällena i Portugal.

Har kommissionen fått fram dessa uppgifter? Kan ni i så fall sända mig dem och ett svar på min fråga?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(2 december 2003)

Kommissionen har nu fått de uppgifter den begärde från de portugisiska myndigheterna och hänvisar därför frågeställaren till sitt kompletterande svar på hennes skriftliga fråga E-1507/03 (1).

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 203.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/198 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/198

---

(2004/C 70 E/213)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3019/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Gemenskapsfinansiering och upprätthållande av sysselsättningen

Soflusa är ett företag som ägnar sig år flodtransporter mellan Lissabon och Barreiro/Moita och som just nu genomför en modernisering av sin flotta. Den totala investeringen för detta beräknas till 9 819 608 euro, där Europeiska regionala utvecklingsfonden skall bidra med 50 procent. Delar av pengarna betalades ut 2002.

I det projekt som Soflusa presenterade vid sin ansökan om finansiering, åtog sig företaget bland annat att bibehålla de 254 befintliga arbetstillfällena och att skapa 50 nya jobb.

Enligt ett uttalande från de anställdas fackföreningar har Soflusas ledning sagt att detta löfte om att behålla de nuvarande arbetstillfällena och skapa fler jobb inte kommer att uppfyllas. Inför media har företaget hävdat att löftet var en felsägning. Därigenom frånsäger sig företaget på ett oacceptabelt sätt de sociala åtaganden man gjort för att få gemenskapsstöd.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att Soflusas ledning skall uppfylla sina sociala åtaganden, särskilt de som innebar nya arbetstillfällen och som förutsattes då gemenskapsstödet beviljades?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

Kommissionen upplyser parlamentsledamoten om att kommissionens ordförande redan informerats om problemet genom ett brev som arbetstagarnas företrädare skickade den 6 oktober 2003. Som nämns i svarsbrevet till fackföreningarna skickade kommissionen den 3 november 2003 en begäran om kompletterande information till de nationella myndigheterna.

Vidare kan kommissionen bekräfta att inget stöd från Europeiska socialfonden tilldelats företaget Soflusa.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/198 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/198

---

(2004/C 70 E/214)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3022/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Finansiering av forskning för förebyggande av olyckor

Enligt uppgifter från det europeiska nätverket för förebyggande av olyckor kommer olyckorna på tredje plats i dödsfallsstatistiken från världens rika länder. Detta i synnerhet med avseende på de yngre åldersgrupperna.

I Grekland når olyckor med dödligt utgång inom olika kategorier upp till mycket höga tal, både om man ser till antal och frekvens.

Trots denna ytterst oroande omständighet har Europeiska kommissionen beslutat skära ned anslagen avsedda för forskning och förebyggande av olyckor i länder tillhörande Europeiska unionen med 30 procent. Det här leder till att det blir ansenligt mycket svårare för de behöriga instanserna att utföra sitt arbete.

Har kommissionen för avsikt att stödja de förslag och krav som det europeiska nätverket för förebyggande av olyckor fört fram? Vilka ytterligare åtgärder ämnar kommissionen vidta för att få till stånd en minskning av olyckorna med dödlig utgång och öka medborgarnas säkerhet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

Kommissionen har inte nyligen minskat anslagen för forskning och förebyggande av olyckor i EU med 30 %.

För närvarande pågår en utvärdering av de ansökningar om ekonomsikt stöd för förebyggande av olyckor och skador som inkommit inom ramen för gemenskapens folkhälsoprogram 2003. Beslut om vilka projekt som ska finansieras kommer att fattas inom kort. Flera projekt som rör olyckor och skador har lagts fram under urvalsprocessen.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/199 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/199

---

(2004/C 70 E/215)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3024/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Behovet av att stoppa och se över stabilitetspakten

Sedan 2000 har ekonomin inom EU försvagats kraftigt och arbetslösheten har ökat. Prognoserna för 2003 är inte optimistiska, och förstärker bara uppfattningen att recessionen endast kan brytas genom en expansiv budgetpolitik som stimulerar ekonomisk tillväxt och sysselsättning. Det är ingen slump att kommissionen välkomnat det så kallade tillväxtinitiativet. Till råga på allt har tusentals hektar skog och stadsmark förstörts genom sommarens värmebölja, som medfört dödsfall och raserad infrastruktur och sociala tjänster, inte minst i Portugal, där omkring fem procent av landets yta förstörts och den ekonomiska tillbakagången förstärkts.

Mot denna allt mer kännbara verklighet står tillämpningen av stabilitetspaktens irrationella kriterier, som trots flera protester hålls fixerade vid målen, trots att verkligheten för tredje året i följd tvingar länder som Tyskland och Frankrike att erkänna att man inte uppnår målet med tre procents underskott.

Politiken har inneburit stopp för statliga investeringar på sociala områden, uppmuntran av blinda privatiseringar och överlåtelser av allmänna tillgångar samt alla tänkbara former av kreativ bokföring som minskar insynen i de offentliga räkenskaperna. Till och med i Sapirs rapport erkänner man att det är stabilitetsmålet som bär skulden för den svaga ekonomiska tillväxten. Inom regeringar och Europeiska kommissionen talar vissa om behovet av att modernisera stabilitetspakten och göra den mer flexibel.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga:

| — | Anser inte kommissionen att tillämpningen av stabilitetspakten förstärker recessionsfaktorerna inom EU-ekonomierna och hämmar den ekonomiska tillväxten, och att den därför måste avbrytas omedelbart så att man kan göra en total översyn av de ekonomiska riktlinjerna, för att garantera att ekonomisk tillväxt och sysselsättning stimuleras? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att tillämpningen av stabilitetspakten förstärker recessionsfaktorerna inom EU-ekonomierna och hämmar den ekonomiska tillväxten, och att den därför måste avbrytas omedelbart så att man kan göra en total översyn av de ekonomiska riktlinjerna, för att garantera att ekonomisk tillväxt och sysselsättning stimuleras?

| — | Anser inte kommissionen att stabilitetspaktens tillämpning sedan 1997 har lett till att samhällsservicen och medlemsstaternas sociala ansvar gentemot medborgarna äventyrats? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att stabilitetspaktens tillämpning sedan 1997 har lett till att samhällsservicen och medlemsstaternas sociala ansvar gentemot medborgarna äventyrats?

| — | Anser inte kommissionen att utgifterna för offentliga investeringar bör hållas utanför beräkningen av budgetunderskottet? Och anser inte kommissionen att man i Portugals fall, i den rådande ekonomiska situationen, bör låta bli att räkna med utgifterna för investeringar som hänger samman med följderna av sommarens bränder då underskottet beräknas? |
| --- | --- |

—

Anser inte kommissionen att utgifterna för offentliga investeringar bör hållas utanför beräkningen av budgetunderskottet? Och anser inte kommissionen att man i Portugals fall, i den rådande ekonomiska situationen, bör låta bli att räkna med utgifterna för investeringar som hänger samman med följderna av sommarens bränder då underskottet beräknas?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(7 november 2003)

Kommissionen anser att budgetmålen och budgetreglerna i EG-fördraget och Stabilitets- och tillväxtpakten fortsatt är giltiga. Offentliga finanser som är ”nära balans eller visar överskott” bildar en lämplig ram för en sund finansförvaltning som ligger i alla länders ekonomiska självintresse. Budgetmålet att de offentliga finanserna skall vara nära balans eller visa överskott ger gott om utrymme för de automatiska stabilisatorerna att arbeta fullt ut för att motverka avmattning i ekonomin och klara av de budgetära följderna av större reformer. Det är också ett lämpligt mål på medellång och lång sikt, mot bakgrund av de höga skuldnivåerna i många länder och betydande eventualförpliktelser och eftersom de åldrande befolkningarna kommer att medföra stora ökningar i utgifterna för pensioner och sjukvård. Alla dessa utmaningar kan endast mötas om länderna gör ihärdiga ansträngningar att få ner statsskulden under kommande decennium.

I fråga om offentliga finanser kan regeringarna bidra till att Lissabonmålen uppnås genom att använda offentliga medel på ett så effektivt sätt som möjligt, genom att styra om de offentliga utgifterna mot tillväxtfrämjande kostnadseffektiva utgifter inom ramen för en stram budget, och genom att söka uppnå en högre utväxlingseffekt av offentliga bidrag på privata investeringar. Detta är resonemanget bakom punkt 14 i de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som antogs av rådet den 26 juni 2003. Dessa riktlinjer innehåller flera förslag för hur den offentliga sektorn bör förbättra sitt bidrag till tillväxten. Ett sätt är att ”rikta de offentliga utgifterna mot tillväxtfrämjande kostnadseffektiva investeringar i fysiskt och mänskligt kapital och kunskap och samtidigt respektera de övergripande budgetbegränsningarna”. Genomförandet av dessa riktlinjer tillsammans med sådana strukturella reformer som rådet vid upprepade tillfällen har angett som prioriteringar kommer att hjälpa upp den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen.

Samspelet mellan unionens budgetregler och de offentliga investeringarna har ingående undersökts i rapporten ”De offentliga finanserna i EMU — 2003” (1). Vid en noggrann analys av uppgifterna framkommer dock inget tydligt samband mellan förändringar i investeringsgraden och bestämmelserna i EU:s finanspolitiska övervakningsram. De offentliga investeringsutgifterna har upphört att sjunka i många medlemsstater efter införandet av den monetära unionen.

När det gäller det specifika fallet Portugal föreslog kommissionen den 17 september 2003 ett anslag på 48,5 miljoner euro ur unionens solidaritetsfond till följd av skogsbränderna. Med avseende på utvecklingen av budgetsituationen utfärdade rådet slutligen den 11 november 2002 rekommendationer till Portugal i syfte att avhjälpa situationen med ett alltför stort offentligt underskott senast under 2003. När kommissionen övervakar situationen — för att konstatera om de portugisiska myndigheterna efterlever rådets rekommendationer — beaktar den all relevant information, inklusive de senaste ekonomiska prognoserna som tar hänsyn till händelserna under sommaren 2003.

---

(1)  KOM(2003) 283 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/200 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/200

---

(2004/C 70 E/216)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3028/03

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Godkännande av statligt stöd för den belgiska bilfabriken Ford i Genk och för dess underleverantörer

Den 12 september i år ska kommissionen ha givit den flamländska regeringen sitt godkännande av statligt stöd till ett investeringsprogram hos biltillverkaren Ford avseende bilfabriken i Genk (provinsen Limburg i Belgien), och även till ett antal underleverantörer. Rent konkret ska kommissionen ha gått med på att Ford i Genk beviljas 45,06 miljoner euro i stöd och underleverantörerna 2 miljoner euro i stöd.

Kan kommissionen meddela om man verkligen har beviljat detta statliga stöd och i så fall på vilka belopp? Kan kommissionen meddela vilka villkor som i så fall ska uppfyllas för att detta stöd ska betalas ut och inom ramen för vilket/vilka program detta stöd kan beviljas?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(26 november 2003)

Kommissionen beslutade den 5 september 2003 att inte göra några invändningar mot ett stöd på 45,06 miljoner euro, som de belgiska myndigheterna har för avsikt att bevilja Ford Werke AG i Genk och 2,57 miljoner euro till förmån för fem primära leverantörer av komponenter.

Det planerade stödet bedömdes enligt bestämmelserna i de sektorsövergripande rambestämmelserna för regionalstöd till stora investeringsprojekt (1), som sedan den 1 januari 2003 tillämpas på motorfordonssektorn. Eftersom denna stödåtgärd avser stöd för särskilda ändamål, dvs. stöd som inte beviljas enligt en godkänd stödordning, måste det anmälas individuellt. Enligt dessa rambestämmelser uppgår den högsta stödnivån för regionalt investeringsstöd inom motorfordonssektorn till 30 % av taket för regionalstöd.

Genk är ett stödberättigat område enligt artikel 87.3 c med ett regionalt stödtak på 14,46 % brutto-bidragsekvivalent (10 % nettobidragsekvivalent). Därmed uppgick den högsta tilllåtna stödnivån till 4,3 %. Belgien hade för avsikt att bevilja en stödnivå på 4,2 %. På basis av berättigade investeringar på 1 073 miljoner euro resulterade den planerande stödnivån på 4,2 % i ett tillåtet stödbelopp till förmån för Ford på 45,06 miljoner euro. På basis av samma stödnivå godkändes ett stöd på 2,57 miljoner euro till förmån för fem primära leverantörer av komponenter.

Stödet får bara beviljas i den utsträckning de anmälda investeringarna faktiskt genomförs. Beslutet kommer inom kort att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

---

(1)  EGT C 70, 19.3.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/201 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/201

---

(2004/C 70 E/217)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3031/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Gemenskapsstöd inom kultursektorn

Föreningsrörelsen är en av de mest centrala företeelserna i ett lands sociala utveckling, inte endast genom vad föreningarna innebär för medborgarnas aktiva deltagande och självständiga organisation, utan även för de tjänster de utför, till exempel inom idrott och kultur. De föreningar som sysslar med fritidsverksamhet är ofta de främsta aktörerna när det gäller att sprida och bevara många regioners kulturarv, vilket bidrar till kulturell mångfald och rikedom i Europeiska unionen. Bland dessa föreningar ingår amatörteater, folkdansgrupper, filharmoniska orkestrar, musikskolor och olika slags konstnärligt utövande. De allra flesta av föreningarna lider brist på medel, särskilt ekonomiska, och klarar inte att utföra hela det arbete som sker framför allt på fritiden och som kommer samhället till gagn. Jag möter ofta denna verklighet och ser bristen på information i fråga om möjligheter att få stöd, särskilt på gemenskapsnivå.

Därför skulle jag vilja be kommissionen besvara följande:

| — | Vilka gemenskapsmedel finns det för att stödja kulturen, och särskilt fritidsföreningar? |
| --- | --- |

—

Vilka gemenskapsmedel finns det för att stödja kulturen, och särskilt fritidsföreningar?

| — | Vilka gemenskapsstöd finns det när det gäller orkestrar, bland annat för inköp av musikinstrument, material till musikskolor och iordningställande av lokaler där man kan uppträda och ordna framträdanden? |
| --- | --- |

—

Vilka gemenskapsstöd finns det när det gäller orkestrar, bland annat för inköp av musikinstrument, material till musikskolor och iordningställande av lokaler där man kan uppträda och ordna framträdanden?

| — | Hur stora belopp har godkänts i gemenskapsbudgeten och verkligen genomförts för kulturella ändamål, och hur har utvecklingen varit mellan 1994 och 2003? Hur fördelades pengarna på de enskilda medlemsstaterna och antalet finansierade projekt? |
| --- | --- |

—

Hur stora belopp har godkänts i gemenskapsbudgeten och verkligen genomförts för kulturella ändamål, och hur har utvecklingen varit mellan 1994 och 2003? Hur fördelades pengarna på de enskilda medlemsstaterna och antalet finansierade projekt?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(20 november 2003)

Kommissionen håller på att samla in de uppgifter som behövs för att kunna svara på frågan och kommer att informera er om resultaten så snart som möjligt

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/202 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/202

---

(2004/C 70 E/218)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3035/03

från Marit Paulsen (ELDR) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Spårbarhetskravet enligt artikel 18.2 i förordning (EG) nr 178/2002

I artikel 18, punkt 2, i EU:s allmänna livsmedelsförordning (EG) nr 178/2002 (1) krävs att livsmedels- och foderföretagarna skall kunna ange ”alla personer” från vilka de har erhållit livsmedel, ett foder, ett livsmedelsproducerande djur eller ett ämne som är avsett för eller som kan antas ingå i ett livsmedel eller ett foder.

Enligt den engelska versionen av samma punkt skall dock ”any person” kunna anges, något som på svenska närmast vore att översätta med ”varje person”.

Med all respekt för EG-domstolens tolkningsföreträde: hur skall denna punkt tolkas enligt kommissionens uppfattning? Avses någon skillnad i sak eller är det endast en språklig avvikelse?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(2 december 2003)

Spårbarhetskravet, som det definieras i artikel 18 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (allmänna livsmedelslagen), gäller enbart identifiering av den närmaste föregående leverantören av en viss produkt och den närmast efterföljande mottagaren.

I bestämmelsen krävs inte att livsmedels- och foderföretagen skall kunna följa en viss produkt eller ingrediens hela vägen från leverantör till leverantör och från kund till kund.

Huvudprincipen i förordningen är ”en bakåt, en framåt” mellan företagen så att det på det sättet ska gå att spåra en produkt genom hela leveranskedjan.

Om formuleringen i en språkversion innebär en risk för att det allmänna spårbarhetskravets betydelse eller räckvidd skulle skilja sig från vad som beskrivs ovan ska det betraktas som en språklig avvikelse och inte som någon medveten innehållslig skillnad.

Vad gäller den svenska texten finns det dock ingen betydelseskillnad mellan uttrycken ”alla personer” och ”varje person”. Det är likvärdiga uttryck som båda överensstämmer med principen ”en bakåt, en framåt”. Ingen av dem ändrar satsens betydelse. Det finns liknande stilistiska skillnader i de danska och nederländska versionerna.

---

(1)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/203 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/203

---

(2004/C 70 E/219)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3038/03

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne:   Avslutande av kontrakt vid Eurostat

Den 23 juli 2003 beslöt kommissionen, som en reaktion mot det som inträffat vid Eurostat, att avsluta kontrakten med fyra företag. Det handlar i detta fall om firmorna Planistat, CESD, 2SDA och TES.

| 1. | När meddelades firmorna att kontrakten med kommissionen skulle avslutas? |
| --- | --- |

1.

När meddelades firmorna att kontrakten med kommissionen skulle avslutas?

| 2. | Kan kommissionen översända oss skriftväxlingen med dessa företag rörande avslutandet av kontrakten? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen översända oss skriftväxlingen med dessa företag rörande avslutandet av kontrakten?

| 3. | Om företagen inte informerades om att kontrakten skulle avslutas, varför inte? |
| --- | --- |

3.

Om företagen inte informerades om att kontrakten skulle avslutas, varför inte?

| 4. | Vem utför nu de uppgifter som hade anförtrotts de fyra företagen, och har en offentlig upphandling genomförts i detta sammanhang? |
| --- | --- |

4.

Vem utför nu de uppgifter som hade anförtrotts de fyra företagen, och har en offentlig upphandling genomförts i detta sammanhang?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(16 december 2003)

Den 23 juli 2003 gav kommissionen order om att alla löpande kontrakt med fyra organisationer skulle avslutas så fort som möjligt på de villkor som angavs i kontakten. För att kunna sätta beslutet i verket fick kommissionen kontrollera villkoren för kontraktsuppsägning i vart och ett av kontrakten.

I de fall där kontraktsvillkoren medgav uppsägning fick de berörda organisationerna ett meddelande om uppsägning enligt villkoren i vart och ett av kontrakten. De underrättades om uppsägningen mellan den 28 juli och den 17 oktober 2003.

Frågeställaren ber att få se de skriftliga uppsägningarna. Eftersom de innehåller konfidentiell information kommer de att skickas till ordföranden i det behöriga parlamentsutskottet och till den föredragande som svarar för betänkandet om utvärderingen av OLAF:s (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning) verksamhet. Detta förfaringssätt följer föreskrifterna i bilaga III.3.2 första strecksatsen i ramavtalet mellan kommissionen och Europaparlamentet.

Kontrakt vars löptid närmade sig slutet, särskilt med hänsyn till hur snart en uppsägning hade gått att verkställa, fick löpa enligt kontraktet men sattes under förstärkt tillsyn när det behövdes med hänsyn till det kontrakterade projektarbetets särskilda krav och den utkontrakterande avdelningens arbetsprogram. Vidare kunde kommissionen inte häva vissa kontrakt som ingår i gemenskapsprogram men slutits med organisationer knutna till tredjeländer och där kommissionen inte är part i avtalet (decentraliserad förvaltning). Dessa tredjeländer har underrättats om kommissionens beslut att avsluta alla kontrakt med de ifrågavarande organisationerna. Kommissionen har erbjudit sin hjälp men har ingen juridisk befogenhet att häva kontrakt ingångna mellan tredjeländer och dessa organisationer. Ett annat kontrakt, där TES deltar i ett konsortium som driver ett forskningsprojekt, kunde inte avslutas därför att kontraktet saknar hävningsklausul. Kommissionen fortsätter att undersöka alla relevanta kontraktsklausuler och tillämpliga föreskrifter.

Hur de uppgifter dessa organisationer åtagit sig ska skötas i framtiden torde framgå av en handlingsplan för Eurostat som håller på att utarbetas. Den lär bl.a. handla om hur Eurostat ska återta den del av verksamheten som fram tills nu har skötts externt på kontraktsbasis.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/204 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/204

---

(2004/C 70 E/220)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3046/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Mänskliga rättigheter i Bangladesh

Trots att kommissionen fortlöpande övervakar den politiska utvecklingen i Bangladesh, genom bland annat sin delegation i Dhaka och andra åtgärder, har jag fått kännedom om att brotten mot de mänskliga rättigheterna fortsätter.

Tidigare fall av politiska angrepp, som rapporterades för över ett år sedan, tolkades som ett resultat av ett tillfälligt ”maktvakuum” som uppstod innan den nya regeringen blivit ordentligt etablerad. Liknande angrepp, arresteringar och tortyr av människorättsaktivister och oppositionspolitiker fortsätter emellertid.

Kan kommissionen i detalj redogöra för vilka framsteg som eventuellt gjorts för att lösa situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i Bangladesh?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 november 2003)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning att målen för aktionen ”Clean Heart” inte har uppnåtts och att läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Bangladesh har försämrats under 2003. Kommissionen är särskilt oroad i följande avseenden: läget beträffande lag och ordning håller på att försämras, vilket framgår av den ökade brottsligheten i landet och polisens oförmåga att komma till rätta med den på ett fullgott sätt. Sambandet mellan polisen, kriminella element och vissa politiker är särskilt oroande. Spänningarna mellan stammarna i Chittagong Hill Tracts tilltar, eftersom det inte har gjorts några framsteg när det gäller genomförandet av fredsavtalet från 1997. Läget för minoriteterna särskilt i detta område är ovisst, vilket kom till uttryck i de våldsamheter som ägde rum i Mahalchari den 26 augusti 2003. Ett oroande stort antal dödsdomar har avkunnats. Det görs fortfarande mycket få framsteg när det gäller att skilja rättsväsendet från den verkställande makten och att inrätta oberoende övervakningsorgan, bl.a. en kommission för korruptionsbekämpning, en kommission för de mänskliga rättigheterna och ett ombudsmannaämbete.

Kommissionen har vid upprepade tillfällen till regeringen i Bangladesh framfört sin djupa oro över läget. Dessutom för kommissionens delegation i Dhaka en fortlöpande dialog med samtalspartner på hög nivå inom regeringen om frågor rörande styrelseformer och mänskliga rättigheter. Inom ramen för den dialog som nyligen inleddes om de mänskliga rättigheterna har kommissionen tagit upp en lång rad frågor, däribland skiljandet av rättsväsendet från den verkställande makten, utredningar av dödsfall i häkten, förekomsten av tortyr, ställningen beträffande kommissionen för korruptionsbekämpning, kommissionen för de mänskliga rättigheterna och ombudsmannaämbetet, pressfriheten och läget för de burmesiska flyktingarna. Kommissionen fortsätter på alla sätt sina ansträngningar att upprätthålla diskussionerna med regeringen i Bangladesh och hoppas kunna hitta områden inom vilka man gemensamt kan bedriva samarbete i syfte att främja och förbättra läget beträffande de mänskliga rättigheterna. Kommissionen har hittills stött flera projekt genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter och avser att fortsätta sitt stöd inom ramen för det nationella vägledande programmet.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/204 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/204

---

(2004/C 70 E/221)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3049/03

från Koenraad Dillen (NI) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Elektronisk identifiering av asylsökande

I anslutning till en artikel i den brittiska tidningen The Independent av den 28 september 2003 diskuterar det brittiska inrikesministeriet och invandrarmyndigheten med företaget Securicor om möjligheter till att förse asylsökande och illegala invandrare i Storbritannien med elektronisk identifikation för att få bättre kontroll över invandrings- och asylproblemen. I de amerikanska delstaterna Florida och Alaska har man sedan inrättandet av myndigheten ”Homeland Security” arbetat med ett liknande system. Den socialistiska, brittiska inrikesministern David Blunkett medgav själv, då han vid ett tillfälle redogjorde för dessa omfattande planer, att han inte visste hur många asylsökande som för närvarande befinner sig i Storbritannien. Syftet med det brittiska förslaget om elektronisk identifiering av asylsökande — eventuellt med hjälp av en fotkedja — är att förhindra att de asylsökande, under den tid som deras ansökan handläggs, försvinner illegalt. Det växande asylproblemet och den tilltagande illegala invandringen i samtliga medlemsstater kräver å andra sidan samordnade åtgärder på EU-nivå. I konstitutionsförslaget som lades fram av konventet sägs att invandrings- och asylpolitiken i första hand är en EU-fråga.

Känner kommissionen till den brittiska regeringens planer? Delar kommissionen den brittiska, socialistiska inrikesministerns oro över att man förlorat greppet om asylpolitiken i Storbritannien, vilket även är fallet i flesta andra medlemsstater?

Är kommissionen beredd att vidta åtgärder som syftar till att så småningom införa elektroniskt identifieringssystem i samtliga medlemsstater?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(24 november 2003)

Trots artikeln i The Independent den 28 september 2003 känner kommissionen inte till några planer på att införa elektronisk identifiering av asylsökande i någon medlemsstat. Den planerar inte heller själv några sådana åtgärder på EU-nivå.

I Amsterdamfördraget ges de rättsliga ramarna för en gemensam invandrings- och asylpolitik, och man har redan kommit överens om, och fortsätter att diskutera, ytterligare åtgärder avsedda att införa en gemensam strategi. Ett exempel är Eurodac, ett system för att jämföra fingeravtryck på alla som söker asyl i EU, som har varit i bruk sedan den 15 januari 2003. Eurodac skapades för att främja tillämpningen av Dublinkonventionen (och dess efterföljare Dublin II-förordningen (1) som trädde i kraft i september 2003), som är till hjälp när det skall avgöras vilken medlemsstat som har ansvaret för att fatta beslut om en asylansökan och som därigenom förhindrar flerdubbla ansökningar, eftersom enskilda asylsökande kan identifieras.

I februari 2003 godkände rådet miniminormer för mottagande av asylsökande. Fortfarande diskuteras miniminormer för handläggning av asylärenden samt en gemensam definition av vad en flykting är. Vid Europeiska rådets möte i Thessaloniki i juli 2003 bestämdes att en överenskommelse om dessa hjälpmedel skall träffas före utgången av år 2003. Denna tidsfrist bekräftades vid Europeiska rådets möte i Bryssel den 16 och 17 oktober 2003. En gång i halvåret presenterar kommissionen en redogörelse över vilka framsteg som har gjorts inom området. I redogörelsen beskrivs hur långt förhandlingarna har kommit i fråga om de åtgärder som måste vidtas för att nå målen som fastställs i Amsterdamfördraget (2).

Kommissionen anser inte att har man förlorat greppet om asylpolitiken i något medlemsland. I sitt meddelande ”Om den gemensamma asylpolitiken och Agendan för internationellt skydd” (3) påpekade den emellertid att asylsystemen missbrukas i allt större utsträckning och att de ”blandade” migrations-strömmarna, det vill säga de som består av både personer som behöver skydd och dem som inte gör det, ökar (ofta på grund av människosmuggling). I meddelandet ”Mer tillgängliga, rättvisa och väladministrerade asylsystem” (4) drog kommissionen slutsatsen att det finns ett uppenbart behov av nya vägar för att komplettera den gemensamma strategi som krävs enligt Amsterdamfördraget. Enligt den nya strategin måste åtgärder mot olaglig invandring vara förenliga med de mänskliga rättigheterna (4). Strategin innehåller en rad olika lösningar som bygger på en övergripande syn på systemet för internationellt skydd, men den främsta prioriteten bör vara att hålla ovannämnda tidsfrister för att uppnå en gemensam politik. Den gemensamma strategin förutser även partnerskap med och mellan ursprungs-, första asyl- och destinationsländer och tar också hänsyn till behovet av att till fullo respektera internationella bestämmelser om mänskliga rättigheter. Vid mötet i Thessaloniki uppmanade Europeiska rådet kommissionen att närmare undersöka hur ankomsten till unionen skall kunna göras smidigare och mer ordnad för dem som är i behov av skydd samt hur möjligheterna till skydd i ursprungsregionerna skall kunna förbättras. En omfattande rapport skall läggas fram före juni 2004.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1560/2003 av den 2 september 2003 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 343/2003 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat, EGT L 222, 5.9.2003.

(2)  KOM(2003)291 slutlig: Kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet — Halvårsuppdatering av resultattavlan för framstegen i skapandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen (första halvåret 2003).

(3)  Kommissionens andra rapport om genomförandet av meddelandet KOM(2000) 755 slutlig: KOM(2003) 152 slutlig.

(4)  KOM(2003) 315 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/206 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/206

---

(2004/C 70 E/222)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3051/03

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(9 oktober 2003)

Ämne:   Rysslands ratificering av Kyotoprotokollet

Den 29 september 2003 meddelade Rysslands president Putin att Ryssland ännu inte har fattat något beslut om att ratificera Kyotoprotokollet. Detta är ett stort bakslag för den internationella klimatpolitiken och för EU som förespråkar en rysk ratificering. Det har förekommit rysk kritik av EU:s diplomati rörande Kyotoprotokollet, vilken har betecknats som ”katastrofal” och ”oskicklig” (1). Innan Ryssland ratificerar protokollet finns det inga internationella förpliktelser, men EU har ändå meddelat att man tänker fortsätta arbeta för att uppnå begränsningsmålen.

| 1. | Anser kommissionen att EU har misslyckats med sin diplomati angående Kyotoprotokollet, och kan man säga huruvida det har varit frågan om gott och effektivt samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna för att genom bi- och multilaterala kontakter förmå Ryssland att snabbt ratificera protokollet, även mot bakgrund av den ”gröna diplomati” som inrättades vid Europeiska rådets möte i Thessaloniki? |
| --- | --- |

1.

Anser kommissionen att EU har misslyckats med sin diplomati angående Kyotoprotokollet, och kan man säga huruvida det har varit frågan om gott och effektivt samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna för att genom bi- och multilaterala kontakter förmå Ryssland att snabbt ratificera protokollet, även mot bakgrund av den ”gröna diplomati” som inrättades vid Europeiska rådets möte i Thessaloniki?

| 2. | Kan kommissionen säga vilka de strategiska och rättsliga följderna blir av Rysslands uppskjutande av ratificeringen, och hur man nu vill arbeta vidare med Kyotoprotokollet och med de gemenskaps-bestämmelser (t.ex. handeln med utsläppsrätter) som är en konsekvens av detta protokoll? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen säga vilka de strategiska och rättsliga följderna blir av Rysslands uppskjutande av ratificeringen, och hur man nu vill arbeta vidare med Kyotoprotokollet och med de gemenskaps-bestämmelser (t.ex. handeln med utsläppsrätter) som är en konsekvens av detta protokoll?

| 3. | Är det rätt att — innan Kyotoprotokollet trätt i kraft — medlemsstaterna inte kan utnyttja ”poäng” från CDM (Clean Development Mechanism) och JI (Joint Implementation) för att uppfylla de åtaganden som man kommit överens om inom EU, och vad tänker kommissionen göra åt det i så fall? |
| --- | --- |

3.

Är det rätt att — innan Kyotoprotokollet trätt i kraft — medlemsstaterna inte kan utnyttja ”poäng” från CDM (Clean Development Mechanism) och JI (Joint Implementation) för att uppfylla de åtaganden som man kommit överens om inom EU, och vad tänker kommissionen göra åt det i så fall?

Svar lämnat av Margot Wallström på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

| 1. | Nej, kommissionen betraktar inte på något sätt unionens diplomatiska ansträngningar att övertyga Ryssland om fördelarna med att ratificera Kyotoprotokollet som misslyckade. Kommissionen förväntar sig att Ryssland kommer att ratificera protokollet när det har slutfört sin egen granskning av fakta och argument. Diplomati innebär inte att man försöker tvinga ett annat land att följa unionens vilja, eller att införa en tidsplan för besluten, utan är en fortlöpande process med ömsesidiga förklaringar och ömsesidigt förtroende.
  Genom initiativet grön diplomati har informationsutbyte och samordning förstärkts. Under de senaste två åren har samordningen mellan kommissionen och medlemsstaterna varit god. Många uttalanden från ryska företrädare har visat att de har god insikt om de globala och nationella fördelar som ratificering kan ge. Från tid till annan har också vissa mer negativa synpunkter kommit till uttryck under debatten. Kommissionen är övertygad om att Ryssland kommer att ratificera Kyoto-protokollet inom kort. Unionen liksom de parter som redan har ratificerat protokollet bör fortsätta att uppmuntra Ryssland i denna riktning.
  För att nå detta mål diskuterar unionen regelbundet med sina ryska motparter vilka fördelar som Kyotoprotokollet kan ge. Seminarier, workshops, besök och andra verksamheter genomförs regelbundet i detta syfte. |
| --- | --- |

1.

Nej, kommissionen betraktar inte på något sätt unionens diplomatiska ansträngningar att övertyga Ryssland om fördelarna med att ratificera Kyotoprotokollet som misslyckade. Kommissionen förväntar sig att Ryssland kommer att ratificera protokollet när det har slutfört sin egen granskning av fakta och argument. Diplomati innebär inte att man försöker tvinga ett annat land att följa unionens vilja, eller att införa en tidsplan för besluten, utan är en fortlöpande process med ömsesidiga förklaringar och ömsesidigt förtroende.

Genom initiativet grön diplomati har informationsutbyte och samordning förstärkts. Under de senaste två åren har samordningen mellan kommissionen och medlemsstaterna varit god. Många uttalanden från ryska företrädare har visat att de har god insikt om de globala och nationella fördelar som ratificering kan ge. Från tid till annan har också vissa mer negativa synpunkter kommit till uttryck under debatten. Kommissionen är övertygad om att Ryssland kommer att ratificera Kyoto-protokollet inom kort. Unionen liksom de parter som redan har ratificerat protokollet bör fortsätta att uppmuntra Ryssland i denna riktning.

För att nå detta mål diskuterar unionen regelbundet med sina ryska motparter vilka fördelar som Kyotoprotokollet kan ge. Seminarier, workshops, besök och andra verksamheter genomförs regelbundet i detta syfte.

| 2. | Kyoto-protokollet kommer inte att träda i kraft förrän Ryssland ratificerar det. Vad unionen anbelangar kommer dockgenomförandet av politik och åtgärder för att uppfylla skyldigheterna enligt Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar och Kyoto-protokollet, inklusive unionens system för handel med utsläppsrätter att fortsätta som planerat eftersom de flesta av dessa åtgärder är unionens interna åtgärder. Tillsammans med nästan 120 andra parter som har ratificerat Kyoto-protokollet kommer unionen att fortsätta med omedelbart genomförande. Det är ytterst viktigt för unionen att stå fast vid denna linje eftersom det är ett tecken på politiskt ledarskap och en bekräftelse inför de andra parterna att unionen tar sina åtaganden på största allvar. |
| --- | --- |

2.

Kyoto-protokollet kommer inte att träda i kraft förrän Ryssland ratificerar det. Vad unionen anbelangar kommer dockgenomförandet av politik och åtgärder för att uppfylla skyldigheterna enligt Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar och Kyoto-protokollet, inklusive unionens system för handel med utsläppsrätter att fortsätta som planerat eftersom de flesta av dessa åtgärder är unionens interna åtgärder. Tillsammans med nästan 120 andra parter som har ratificerat Kyoto-protokollet kommer unionen att fortsätta med omedelbart genomförande. Det är ytterst viktigt för unionen att stå fast vid denna linje eftersom det är ett tecken på politiskt ledarskap och en bekräftelse inför de andra parterna att unionen tar sina åtaganden på största allvar.

| 3. | Poäng från CDM (Clean Development Mechanism) och JI (Joint Implementation) kommer att finnas från och med den dag Kyoto-protokollet träder i kraft. Kommissionen har nyligen föreslagit att poäng från CDM (Clean Development Mechanism) och JI (Joint Implementation) ska knytas till unionens system för handel med utsläppsrätter så att företag kan använda dessa poäng för att uppfylla sina skyldigheter enligt unionens system för handel med utsläppsrätter.
  Eftersom kommissionen förväntar sig att Ryssland kommer att ratificera protokollet anser den inte att det för närvarande finns något behov att vidta ytterligare åtgärder i detta avseende. |
| --- | --- |

3.

Poäng från CDM (Clean Development Mechanism) och JI (Joint Implementation) kommer att finnas från och med den dag Kyoto-protokollet träder i kraft. Kommissionen har nyligen föreslagit att poäng från CDM (Clean Development Mechanism) och JI (Joint Implementation) ska knytas till unionens system för handel med utsläppsrätter så att företag kan använda dessa poäng för att uppfylla sina skyldigheter enligt unionens system för handel med utsläppsrätter.

Eftersom kommissionen förväntar sig att Ryssland kommer att ratificera protokollet anser den inte att det för närvarande finns något behov att vidta ytterligare åtgärder i detta avseende.

---

(1)  De Standaard, den 22 september 2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/207 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/207

---

(2004/C 70 E/223)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3056/03

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Åtgärder för säkerställande av naturgasförsörjningen

Den 23 september 2003 röstade parlamentet om kommissionens förslag om åtgärder för att säkerställa naturgasförsörjningen och tillgodose säkrat tillhandahållande av oljeprodukter. Genom båda dessa förslag vill kommissionen öka kontrollen över dessa energikällor. Parlamentet har med absolut majoritet beslutat hänskjuta förslaget om åtgärder för att säkra tillhandahållandet av oljeprodukter till kommissionen för ny behandling. Förslaget om åtgärder för säkerställande naturgasförsörjningen ändrades väsentligt av parlamentet.

| 1. | Kan kommissionen ange på vilket sätt samråd skedde med Nederländerna i samband med utarbetandet av förslaget om naturgas? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen ange på vilket sätt samråd skedde med Nederländerna i samband med utarbetandet av förslaget om naturgas?

| 2. | Kan kommissionen ange på vilket sätt hänsyn tagits till Nederländernas grundläggande invändningar i samband med framtagandet av förslaget om naturgasförsörjning, mot bakgrund av att landet är EU:s största naturgasproducent? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen ange på vilket sätt hänsyn tagits till Nederländernas grundläggande invändningar i samband med framtagandet av förslaget om naturgasförsörjning, mot bakgrund av att landet är EU:s största naturgasproducent?

| 3. | Med hänsyn till likheterna mellan de två förslagen avser kommissionen ta tillbaka förslagen efter omröstningen i parlamentet? |
| --- | --- |

3.

Med hänsyn till likheterna mellan de två förslagen avser kommissionen ta tillbaka förslagen efter omröstningen i parlamentet?

Svar lämnat av Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 november 2003)

Samråd har skett med Nederländerna på precis samma sätt som med alla andra medlemsstater. Därtill genomfördes flera bilaterala möten på olika nivåer mellan kommissionen och företrädare för näringslivet för att diskutera frågor som rör försörjningssäkerhet. När direktivförslaget utformades togs därtill full hänsyn till de handlingar som den europeiska gasindustrin hade överlämnat.

Enligt fördraget om inrättandet av Europeiska gemenskaperna ska kommissionen skydda gemenskapens grundläggande intressen med beaktande av subsidiaritetsprincipen. Utöver detta strävar kommissionen alltid efter att väga in nationella omständigheter. Detta gäller också för Nederländerna, som är en av unionens största naturgasproducenter.

Direktivförslaget om åtgärder för att garantera en trygg naturgasförsörjning (1) uppmanar till:

| — | definition av marknadsaktörernas roller och ansvarsområden i den nya, avreglerade och konkurrens-utsatta marknaden för naturgas, |
| --- | --- |

—

definition av marknadsaktörernas roller och ansvarsområden i den nya, avreglerade och konkurrens-utsatta marknaden för naturgas,

| — | inrättandet av miniminormer för vissa kunder, |
| --- | --- |

—

inrättandet av miniminormer för vissa kunder,

| — | införandet av skyddsnät för vissa långsiktiga kontrakt, |
| --- | --- |

—

införandet av skyddsnät för vissa långsiktiga kontrakt,

| — | inrättandet av en solidaritetsmekanism för att klara av extraordinära försörjningssituationer (stora försörjningsavbrott). |
| --- | --- |

—

inrättandet av en solidaritetsmekanism för att klara av extraordinära försörjningssituationer (stora försörjningsavbrott).

Detta bör ses mot bakgrund av att nivån för trygg naturgasförsörjning kan minskas i en konkurrensutsatt och väl fungerande marknad för naturgas på grund av ökad konkurrens bland gasleverantörer. Samtidigt som stora konsumenter av naturgas vanligen kan ange vilken nivå för försörjningstrygghet som de bedömer bäst passar deras behov, kan små konsumenter (hushåll, små affärsdrivande och allmänna enheter utan möjlighet att använda andra bränslen) ofta inte göra detta.

I det långa loppet kommer unionens försörjningstrygghet alltmer att vara beroende av import från externa leverantörer. Denna import kommer att komma från mer avlägsna regioner och föra med sig större risker.

För att övervinna dessa problem krävs en gemensam ram så att vi på lång sikt kan garantera en trygg försörjning av naturgas i en konkurrensutsatt marknad.

Av dessa orsaker är likheten mellan de två förslagen begränsad.

---

(1)  EGT C 331 E, 31.12.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/208 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/208

---

(2004/C 70 E/224)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3065/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Diskriminering av kvinnor

Artikel 6 i arbetsavtalet för rekrytering av 44 agronomer till organisationen ELGA (grekiska lantbruksförsäkringar), som övervakas av jordbruksministeriet, innehåller bestämmelser som rör kvinnliga anställda. I artikeln heter det att om en gravid kvinna inte är kapabel att utföra sina uppgifter, på grund av bedömningsarbetets natur, skall arbetsavtalet upphöra att gälla för hennes del, men hon skall beredas möjlighet att återträda i tjänst efter avslutad moderskapsledighet, om rekryteringsbehov finns. Den här artikeln i arbetsavtalet utgör med andra ord en flagrant kränkning av principen om lika behandling av kvinnor och män, stadgan om grundläggande rättigheter, gemenskapens lagstiftning såsom angiven i direktiv 76/207/EEG (1) och direktiv 86/613/EEG (2) och i EG-domstolens rättspraxis.

Anser kommissionen att en sådan här formulering i ett arbetsavtal kan tolereras? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att avtalet dras in?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 december 2003)

Parlamentsledamoten frågar om kommissionen anser att en bestämmelse i ett anställningsavtal kan godtas där det fastslås att ”om en gravid kvinna inte är kapabel att utföra sina uppgifter, på grund av bedömningsarbetets natur, skall arbetsavtalet upphöra att gälla för hennes del, men hon skall beredas möjlighet att återträda i tjänst efter avslutad moderskapsledighet, om rekryteringsbehov finns”.

I rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (3) åläggs arbetsgivarna att göra en riskbedömning när det gäller arbete som kan innebära risker för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar. Skulle bedömningen ge vid handen en hälso- eller säkerhetsrisk, måste risken avlägsnas, arbetstagaren förflyttas till en anpassad alternativ sysselsättning eller en ledighet av hälso-och säkerhetsskäl beviljas. Under denna ledighet bibehålls de anställningsrättigheter som anges i anställningsavtalet, inbegripet bibehållen lön eller en anpassad ersättning. I direktiv 92/85/EEG förbjuds också entledigande av en arbetstagare som är gravid, nyligen har fött barn eller ammar under tiden från graviditetens början till moderskapsledighetens slut utom i undantagsfall som inte rör graviditet, nyligen inträffat barnafödande eller amning. Dessutom förbjuds i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor diskriminering på grund av kön när det gäller anställning. Det framgår tydligt av EU-domstolens rättsfallssamling att diskriminering på grund av graviditet utgör en direkt diskriminering på grund av kön.

Bestämmelsen i det anställningsavtal, till vilket parlamentsledamoten hänvisar, förefaller stå i strid med direktiv 92/85/EEG. Den kan också strida mot direktiv 76/207/EEG. Då ELGA (den grekiska lantbruksförsäkringsorganisationen) ligger inom jordbruksministeriets ansvarsområde kommer kommissionen att ta kontakt med de grekiska myndigheterna för att få ytterligare upplysningar i denna fråga och kommer att informera parlamentsledamoten så snart dessa upplysningar inkommit.

---

(1)  EGT L 39, 14.2.1976, s. 40.

(2)  EGT L 359, 19.12.1986, s. 56.

(3)  EGT L 348, 28.11.1992.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/209 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/209

---

(2004/C 70 E/225)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3067/03

från Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne:   Biometriska uppgifter i visumhandlingar och pass

Europeiska kommissionen arbetar för närvarande med uppföljningen av en av slutsatserna från Europeiska rådet i Thessaloniki i juni 2003 där man efterlyste en samordnad EU-strategi för biometriska kännetecken och biometrisk uppgifter som skall leda till harmoniserade lösningar för handlingar för tredjelands-medborgare, EU-medborgares pass och EU:s informationssystem (VIS och SIS II). Samtidigt förhandlar Europeiska kommissionen med Förenta staterna för att se till att den informationsinsamling som amerikanska myndigheter gör om flygpassagerare inte är olaglig enligt europeiska normer, utan att insamlingen sker för ett avgränsat syfte, uppgifterna lagras en begränsad tid och att människor sedan har möjligheten att rätta till felaktigheter i uppgifterna.

Jag undrar om detta stämmer och, om så är fallet, hur kommissionen skall förebygga att det blir lättare för gränsmyndigheter i tredje land att lagra och använda information från pass och visumhandlingar, inbegripet biometriska uppgifter, efter ett eget huvud när dessa uppgifter finns tillgängliga på ett datachips?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(11 november 2003)

Som Europeiska rådet i Thessaloniki (den 19 och 20 juni 2003) begärde har kommissionen som ett första steg lagt fram två lagstiftningsförslag (1), dels ett förslag till förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 1683/95 av den 29 maj 1995 om en enhetlig utformning av visumhandlingar (2), dels ett förslag till förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 1030/2002 av den 13 juni 2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland (3). Som ett andra steg kommer kommissionen i december 2003 att lägga fram ett förslag om biometriska identifieringsmetoder i pass.

Förslagen om viseringshandlingar och uppehållstillstånd går ut på att medlemsstaterna skall införa två biometriska kännetecken i dessa handlingar, nämligen en ansiktsbild och två fingeravtryck. Dessa skall förvaras på ett lagringsmedium i viseringarna och uppehållstillstånden på ett harmoniserat sätt, vilket säkerställer att systemen fungerar tillsammans.

Kommissionen anser att bästa sättet att motverka användningen av falska identitetshandlingar skulle vara att förbättra kontrollerna av huruvida en person som visar upp en handling verkligen är den person som handlingen avser. De nuvarande säkerhetsnormerna förbättras ytterligare genom att två biometriska kännetecken införs.

Vid valet av lämpliga biometriska kännetecken har hänsyn tagits till det arbete som utförts av Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO), som är ledande när det gäller utveckling av internationella standarder på området. Enligt ICAO:s rekommendationer är det lämpligaste lagringsmediet ett kontaktlöst mikrochip.

Kommissionen ägnar särskild uppmärksamhet åt skydd av personuppgifter och erinrar om att direktiv 95/46/EG (4) om uppgiftsskydd gäller behandling av personuppgifter — inbegripet biometriska uppgifter. Kommissionen avser att i enlighet med artikel 30 i direktivet lägga fram de ovannämnda förslagen för samråd i den arbetsgrupp med företrädare för nationella dataskyddsmyndigheter som inrättats enligt artikel 29 i direktivet.

De två föreliggande förslagen innehåller en särskild skyldighet att garantera säkerheten för uppgifterna. Det finns olika tekniska metoder för att säkra den lagrade informationen, men man har ännu inte kommit fram till en definitiv teknisk lösning.

Kommissionens diskussioner med Förenta staterna om skydd för uppgifter om flygpassagerare saknar samband med de ovannämnda förslagen.

---

(1)  KOM(2003) 558 slutlig.

(2)  EGT L 164, 14.7.1995.

(3)  EGT L 157, 15.6.2002.

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, EGT L 281, 23.11.1995.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/210 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/210

---

(2004/C 70 E/226)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3071/03

från Lissy Gröner (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   ”Gender budgeting” (genusperspektiv=jämställdhetsfrågornas införande i budgeten)

I samband med den ekonomiska debatten vid plenarsammanträdet den 23 september 2003 talade kommissionsledamot Michaele Schreyer om det omfattande försöket att införa jämställdhetsfrågor i gemenskapens budget.

| 1. | Vilka konkreta åtgärder har kommissionen vidtagit för genomföra de förslag som lagts fram i Fiorella Ghilardottis betänkande (A5-0214/2003)? |
| --- | --- |

1.

Vilka konkreta åtgärder har kommissionen vidtagit för genomföra de förslag som lagts fram i Fiorella Ghilardottis betänkande (A5-0214/2003)?

| 2. | Kommer hänsyn att tas till ”gender budgeting” redan i 2004-års budget? |
| --- | --- |

2.

Kommer hänsyn att tas till ”gender budgeting” redan i 2004-års budget?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Frågeställaren undrar vilka konkreta åtgärder som kommissionen har vidtagit för att genomföra de förslag som lades fram i betänkande A5-0214/2003, samt om hänsyn kommer att tas till gender budgeting (integrering av jämställdhetsperspektivet i budgetprocessen) redan i 2004 års budget.

Kommissionen ber att få påpeka att den redan, som svar på Europaparlamentets anmodan om spridande om information om gender budgeting, vidarebefordrat yttrandet från Rådgivande kommittén för lika möjligheter för kvinnor och män till kommissionen, Europaparlamentet och medlemsstaterna. Yttrandet innehåller värdefull information om principer, metoder och verktyg för gender budgeting, och är tillgängligt för allmänheten på kommissionens webbplats (1). Eventuellt kommer kommissionen även att tillhandahålla en broschyr om gender budgeting.

Ett av syftena med ramstrategin för jämställdhet 2001-2005 och dess stödprogram är att främja jämställdhet i det ekonomiska livet. Även om åtgärdsprogrammet för 2004 och 2005 prioriterar att ”främja en förändring av könsroller och stereotyper”, kan även projektförslag som rör andra ämnen komma ifråga för ekonomiskt stöd, om projekten uppfyller villkoren. I detta sammanhang kan även projekt som handlar om gender budgeting komma i fråga.

Hittills har de allmänna budgetarna i Europa och EU:s budget i stor utsträckning bortsett från jämställdhetsperspektivet.

Dock är en förbättring på gång, eftersom många program inom gemenskapens budget, t.ex. strukturfonderna, program inom utbildning, forskning, utveckling och samarbete, uttryckligen hänvisar till målet om att bekämpa diskriminering, främja jämställdhet mellan kvinnor och män samt ökat medinflytande för kvinnor. Gender budgeting kräver en utveckling av indikatorer och statistisk information om det aktuella läget. Eftersom medlemsstaterna administrerar ungefär 80 % av gemenskapsbudgeten är kommissionen beroende av uppgifter från dem. Uppgifterna finns oftast endast i aggregerad form, och det går inte att utföra könsspecifika analyser på grundval av sådana uppgifter. Ytterligare ansträngningar behövs på alla nivåer för att utveckla statistik och indikatorer som är könsuppdelade.

Integreringen av jämställdhetsperspektivet i budgetprocessen utgör en del av strategin för jämställdshets-integrering. Kommissionen kommer att fortsätta att utveckla metoder och verktyg, som könsuppdelad statistik och könsuppdelade indikatorer, för att få till stånd en integrering av jämställdhetsperspektivet.

---

(1)  http://europa.eu.int/comm/employment_social/equ_opp/index_en.htm.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/211 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/211

---

(2004/C 70 E/227)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3076/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Undersökning om hälsorisker för personer som bor eller arbetar i närheten av de nya UMTS-telefonmasterna (universal mobile telecommunications system)

| 1. | Har kommissionen under de gångna åren tagit del av klagomål om mobiltelefonmaster som har störande inverkan och eventuellt kan vara skadliga för dem som bor eller arbetar i byggnader på vars tak sådana master placerats, utan att sådana skador kunnat bevisas genom vetenskapliga undersökningar? |
| --- | --- |

1.

Har kommissionen under de gångna åren tagit del av klagomål om mobiltelefonmaster som har störande inverkan och eventuellt kan vara skadliga för dem som bor eller arbetar i byggnader på vars tak sådana master placerats, utan att sådana skador kunnat bevisas genom vetenskapliga undersökningar?

| 2. | Efter den något tröga inledningsfasen för det nya UMTS-systemet, som ger tillgång till snabb internetuppkoppling och bildöverföring via mobiltelefoner, tror kommissionen att kommande år kommer att leda till en snabb utbyggnad av detta system och följaktligen ett ökat antal telefonmaster med därtill hörande magnetfält? |
| --- | --- |

2.

Efter den något tröga inledningsfasen för det nya UMTS-systemet, som ger tillgång till snabb internetuppkoppling och bildöverföring via mobiltelefoner, tror kommissionen att kommande år kommer att leda till en snabb utbyggnad av detta system och följaktligen ett ökat antal telefonmaster med därtill hörande magnetfält?

| 3. | Känner kommissionen till den undersökning om den nya UMTS-tekniken, som genomförts av det nederländska undersökningsinstitutet TNO, som visar att personer som befinner sig i närheten av UMTS-master, till skillnad från GSM-master, kan drabbas av yrsel, klåda, huvudvärk, rastlöshet och bristande koncentration vilket kan leda till tillfälliga eller bestående hälsorisker? |
| --- | --- |

3.

Känner kommissionen till den undersökning om den nya UMTS-tekniken, som genomförts av det nederländska undersökningsinstitutet TNO, som visar att personer som befinner sig i närheten av UMTS-master, till skillnad från GSM-master, kan drabbas av yrsel, klåda, huvudvärk, rastlöshet och bristande koncentration vilket kan leda till tillfälliga eller bestående hälsorisker?

| 4. | Vilken skillnad finns det mellan de stränga säkerhetsnormerna för UTMS i Italien, den österrikiska provinsen Salzburg och Schweiz och EU:s normer? Finns det bland EU:s medlemsstater regioner där det inte är tillåtet att installera UMTS-master på platser där dessa skulle kunna ha negativa konsekvenser för människors hälsa? Inom vilka områden är ibruktagandet av UMTS beroende av vetenskapliga utredningar om att strålningen inte utgör en risk för folkhälsan, eller inom vilka områden har andra begränsningar införts? |
| --- | --- |

4.

Vilken skillnad finns det mellan de stränga säkerhetsnormerna för UTMS i Italien, den österrikiska provinsen Salzburg och Schweiz och EU:s normer? Finns det bland EU:s medlemsstater regioner där det inte är tillåtet att installera UMTS-master på platser där dessa skulle kunna ha negativa konsekvenser för människors hälsa? Inom vilka områden är ibruktagandet av UMTS beroende av vetenskapliga utredningar om att strålningen inte utgör en risk för folkhälsan, eller inom vilka områden har andra begränsningar införts?

| 5. | Stödjer kommissionen åtgärder som syftar till att motverka de negativa konsekvenserna för folkhälsan i medlemsstaterna? Vilka initiativ inom detta område kan förväntas under den närmaste framtiden? |
| --- | --- |

5.

Stödjer kommissionen åtgärder som syftar till att motverka de negativa konsekvenserna för folkhälsan i medlemsstaterna? Vilka initiativ inom detta område kan förväntas under den närmaste framtiden?

Källa: Den nederländska dagstidningen De Volkskrant av den 1 oktober 2003.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 december 2003)

| 1. | Placeringen av mobiltelefonmaster är, som parlamentsledamoten påpekar, en fråga som oroar allmänheten i EU-länderna. Men det finns en diskrepans mellan allmänhetens uppfattning om riskerna med masterna och de exponeringsnivåer som uppmätts. Det främsta skälet till detta tycks vara de senaste årens mycket snabba utbyggnad av mobiltelefonnäten, som ofta skett utan att allmänheten har fått yttra sig. EU-medborgare har, antingen direkt eller genom sina parlamentsledamöter, kontaktat kommissionen i denna fråga, särskilt för att höra sig för om säkerhetsnormerna och riskerna med strålning från elektromagnetiska fält.
  Kommissionen besvarar alltid dessa frågor och framhåller då att gemenskapen






  — | har antagit rådets rekommendation 1999/59/EG av den 12 juli 1999 om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz) (1) |
| --- | --- | --- |

1.

Placeringen av mobiltelefonmaster är, som parlamentsledamoten påpekar, en fråga som oroar allmänheten i EU-länderna. Men det finns en diskrepans mellan allmänhetens uppfattning om riskerna med masterna och de exponeringsnivåer som uppmätts. Det främsta skälet till detta tycks vara de senaste årens mycket snabba utbyggnad av mobiltelefonnäten, som ofta skett utan att allmänheten har fått yttra sig. EU-medborgare har, antingen direkt eller genom sina parlamentsledamöter, kontaktat kommissionen i denna fråga, särskilt för att höra sig för om säkerhetsnormerna och riskerna med strålning från elektromagnetiska fält.

Kommissionen besvarar alltid dessa frågor och framhåller då att gemenskapen

—

har antagit rådets rekommendation 1999/59/EG av den 12 juli 1999 om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz) (1)

| — | föreskriver att dessa gränsvärden gäller för gemenskapens produkter, genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (2) (radio- och teleterminaldirektivet) och rådets direktiv 73/23/EEG av den 19 februari 1973 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser (3) (lågspänningsdirektivet) |
| --- | --- |

—

föreskriver att dessa gränsvärden gäller för gemenskapens produkter, genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (2) (radio- och teleterminaldirektivet) och rådets direktiv 73/23/EEG av den 19 februari 1973 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser (3) (lågspänningsdirektivet)

| — | ställer krav på regelbundna utvärderingar av vetenskapliga rön för att kunna se över gränsvärden för säkerhetsnormerna. |
| --- | --- |

—

ställer krav på regelbundna utvärderingar av vetenskapliga rön för att kunna se över gränsvärden för säkerhetsnormerna.

| 2. | Även om ett stort antal antenner väntas komma att installeras finns det för närvarande ingen anledning att anta att utbyggnaden av UMTS-nätet kommer att få stora konsekvenser för allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält. Mätningar av den faktiska exponeringen i flera medlemsstater har gett vid handen att exponeringen normalt ligger under de säkerhetsnivåer som rekommenderas i rådets rekommendation 1999/519/EG. Det är bara i omedelbar närhet av antennerna (dvs. några meter från basen) som exponeringen uppgår till den nivå som anges i rekommendationen. Att installera UMTS i master som redan används för GSM påverkar alltså exponeringen enbart i mastens omedelbara närhet. |
| --- | --- |

2.

Även om ett stort antal antenner väntas komma att installeras finns det för närvarande ingen anledning att anta att utbyggnaden av UMTS-nätet kommer att få stora konsekvenser för allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält. Mätningar av den faktiska exponeringen i flera medlemsstater har gett vid handen att exponeringen normalt ligger under de säkerhetsnivåer som rekommenderas i rådets rekommendation 1999/519/EG. Det är bara i omedelbar närhet av antennerna (dvs. några meter från basen) som exponeringen uppgår till den nivå som anges i rekommendationen. Att installera UMTS i master som redan används för GSM påverkar alltså exponeringen enbart i mastens omedelbara närhet.

| 3. | Kommissionen känner till den nederländska undersökningen. I denna läggs tonvikten på förhållandet mellan exponering för fält med låg intensitet från basstationer som används för GSM 900-, GSM 1800-och UMTS-nät (tredje generationen). En oväntad men liten negativ korrelation mellan hälsa och exponering för UMTS-strålning upptäcktes. Ingen sådan korrelation upptäcktes för exponering för GSM-fält. En positiv korrelation konstaterades mellan kognitiv förmåga och exponering för GSM-fält, vilket också noterats i andra undersökningar. I undersökningen dras inte någon slutsats om att de noterade effekterna inverkar på hälsan. Där anges att resultaten behöver bekräftas och undersökningsmetoden utvidgas. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen känner till den nederländska undersökningen. I denna läggs tonvikten på förhållandet mellan exponering för fält med låg intensitet från basstationer som används för GSM 900-, GSM 1800-och UMTS-nät (tredje generationen). En oväntad men liten negativ korrelation mellan hälsa och exponering för UMTS-strålning upptäcktes. Ingen sådan korrelation upptäcktes för exponering för GSM-fält. En positiv korrelation konstaterades mellan kognitiv förmåga och exponering för GSM-fält, vilket också noterats i andra undersökningar. I undersökningen dras inte någon slutsats om att de noterade effekterna inverkar på hälsan. Där anges att resultaten behöver bekräftas och undersökningsmetoden utvidgas.

| 4. | Kommissionen är medveten om att vissa medlemsstater och Schweiz tillämpar lägre säkerhetsnivåer. Som nämnts ligger de faktiska exponeringsnivåerna under säkerhetsnivåerna. De får bara konsekvenser för säkerhetszonerna alldeles intill masterna. Om man tillämpade de italienska nivåerna skulle denna säkerhetszon behöva vara tre gånger bredare än vid tillämpning av de nivåer som anges i rekommendationen (10 meter i stället för 3-4 meter från masten). |
| --- | --- |

4.

Kommissionen är medveten om att vissa medlemsstater och Schweiz tillämpar lägre säkerhetsnivåer. Som nämnts ligger de faktiska exponeringsnivåerna under säkerhetsnivåerna. De får bara konsekvenser för säkerhetszonerna alldeles intill masterna. Om man tillämpade de italienska nivåerna skulle denna säkerhetszon behöva vara tre gånger bredare än vid tillämpning av de nivåer som anges i rekommendationen (10 meter i stället för 3-4 meter från masten).

| 5. | Kommissionen är förvissad om att de befintliga gränsvärdena och normerna skyddar EU-medborgarna från negativa hälsoeffekter. Men kommissionen följer noga forskningen på området och kommer att ta hänsyn till nya vetenskapliga rön vid sin översyn 2004 av rådets rekommendation 1999/519/EEG. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen är förvissad om att de befintliga gränsvärdena och normerna skyddar EU-medborgarna från negativa hälsoeffekter. Men kommissionen följer noga forskningen på området och kommer att ta hänsyn till nya vetenskapliga rön vid sin översyn 2004 av rådets rekommendation 1999/519/EEG.

---

(1)  EGT L 199, 30.7.1999.

(2)  EGT L 91, 7.4.1999.

(3)  EGT L 77, 26.3.1973.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/213 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/213

---

(2004/C 70 E/228)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3079/03

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Förordning (EG) nr 1221/97 och stöd till biodling

I förordning (EG) nr 1221/97 (1) fastställs bland annat regler för att förbättra villkoren för produktion och saluföring av honung. Likväl är biodlingen på flera platser i Europa i en pressad situation och bestånden i flera områden är starkt reducerade. Bland annat av denna orsak försöker flera medlemsstater att främja biodlarnas situation genom bidrag till forskning med mera. I Danmark har regeringen ganska paradoxalt föreslagit att ta bort bidragen till biodlingen, trots näringens svåra situation.

I samband med detta ombeds kommissionen redogöra för hur de olika medlemsstaterna ger stöd till sin nationella biodling och samtidigt värdera hur det framlagda förslaget till dansk budget för 2004 står i överensstämmelse med förordning (EG) nr 1221/97 och annan relevant EU-lagstiftning. Slutligen ombeds kommissionen upplysa om hur EU främjar biodlarnas situation genom diverse åtgärder samt redogöra för kommande EU-förslag till förbättring av biodlarnas situation och EU:s honungsproduktion.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

Som parlamentsledamoten har påpekat är syftet med rådets förordning (EG) nr 1221/97 av den 25 juni 1997 om allmänna tillämpningsregler för åtgärder som syftar till att förbättra villkoren för produktion och saluföring av honung (2) att stödja den europeiska sektorn för biodling.

I artikel 1.1 i förordning (EG) nr 1221/97 föreskrivs att medlemsstaterna ”får” införa nationella program för varje år. Beslutet att inrätta eller att inte inrätta ett nationellt program tillkommer alltså medlemsstaten. Om ett program inrättas måste det emellertid omfatta en eller flera av de prioriterade åtgärder som anges i punkt 2 i nämnda artikel 1. I artikel 4 i denna förordning föreskrivs att de nationella programmen skall utarbetas i nära samarbete med branschorganisationer och kooperativ för biodlare.

Vad gäller tillämpningen av denna förordning har kommissionen mot bakgrund av de tre första årens genomförande av programmen utarbetat en rapport (3) till rådet och parlamentet som är tillgänglig på Generaldirektoratet för jordbruks webbplats (4).

Stöd till biodling kan också ges inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) (5) till utveckling av landsbygden. Detta stöd kan till exempel avse investeringar i jordbruk som syftar till att diversifiera verksamheten mot biodling eller att förbättra beredningen och marknadsföringen av honung. Bland de nya åtgärder som har införts med reformen av jordbrukspolitiken (6) kan, under vissa förhållanden, framför allt kapitlet ”Livsmedelskvalitet” erbjuda nya möjligheter för honungssektorn. Emellertid bör varje stöd inom ramen för landsbygdens utveckling ingå i de planer för utveckling av landsbygden som — efter godkännande av kommissionen — har utarbetats och genomförts av medlemsstaterna och/eller deras regioner.

---

(1)  EGT L 173, 1.7.1997, s. 1.

(2)  Förordningen ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2070/98 av den 28 september 1998, EGT L 265, 30.9.1998.

(3)  KOM(2001) 70 slutlig.

(4)  http://europa.eu.int/comm/agriculture/markets/honey/index_en.htm.

(5)  EGT L 160, 26.6.1999.

(6)  Rådets förordning (EG) nr 1783/2003 av den 29 september 2003 om ändring av förordning (EG) nr 1257/1999, EGT L 270, 21.10.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/214 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/214

---

(2004/C 70 E/229)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3084/03

från Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (NI) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Protestaktion bland baskiska politiska fångar

Det föreligger en uppenbar politisk konflikt i Baskien som har sin grund i att det baskiska folket förnekas sina demokratiska rättigheter. Förbudet mot vissa åsikter och politiska projekt har bara lett till konfrontationer och större lidande.

De nästan 700 baskiska politiska fångarna genomför en protestaktion i fängelserna i Spanien och Frankrike sedan den 27 september 2003 för att försvara sina rättigheter. De har avvisat besök från vänner och släktingar. Resorna är för övrigt så långa att besök omöjliggörs, och 13 personer har redan avlidit på väg till eller från fängelserna.

Den spanska regeringen nonchalerar alla försök att få slut på detta lidande, och de spanska domstolarna vågar inte hävda den demokratiska principen om maktdelning.

Den 4 september 2003 antog Europaparlamentet ett betänkande om situationen när det gäller de grundläggande rättigheterna i Europeiska unionen (2002) (A5-0281/2003), i vilket man starkt betonar att gemenskapen måste verka för att dessa oacceptabla kränkningar av fångar upphör.

Kan kommissionen förelägga Europaparlamentet ett förslag för att denna fråga skall kunna behandlas utan dröjsmål?

Kan kommissionen stödja att de baskiska fångarna involveras i försöken att finna en lösning på den pågående konflikten i Baskien?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(20 november 2003)

Kommissionen anser att de behörigheter den anförtrotts enligt Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och Fördraget om Europeiska unionen inte ger den möjlighet att agera på det sätt parlamentsledamoten önskar.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/215 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/215

---

(2004/C 70 E/230)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3085/03

från Bruno Gollnisch (NI) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Crédit Lyonnais/Executive Life

En amerikansk domstol har förelagt Crédit Lyonnais 575 miljoner dollar i böter, på grund av att banken påstås ha olovligen köpt upp ett försäkringsbolag.

Nu finns det två möjligheter.

Antingen har ledningen för Crédit Lyonnais verkligen gjort ett fel.

I så fall: vad finns det då för berättigande till att de franska myndigheterna skall påta sig det ansvar som personligen åvilar dem som sitter i ledningen för Crédit Lyonnais? Anser kommissionen, som nyligen visat sig så pass avogt inställd till statligt stöd, att det passar ihop med gemenskapslagstiftningen att staten, alltså Frankrikes skattebetalare, tar på sig betalningsansvaret för fyra femtedelar av det belopp som banken fått i böter?

Eller också har företagsledningen inte alls handlat orätt. I så fall inställer sig följande fråga: Kommissionen har utan vidare känt till denna affär när den gjordes. Kan kommissionen nu förklara varför kommissionen inte alls reagerat i detta fall? Kan kommissionen också förklara om det i enlighet med principen om ömsesidighet förhåller sig så, att det är förbjudet för amerikanska banker att äga mer än 25 procent av kapitalet i europeiska försäkringsbolag samt redogöra för vilka påföljder det blir aktuellt med för dem som bryter mot detta förbud?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

Kommissionen fattade besluten om de stöd som Frankrike beviljat Crédit Lyonnais den 26 juli 1995 och den 20 maj 1998. Riskerna för Crédit Lyonnais och franska staten i form av potentiella böter till USA för påstådd vanskötsel i samband med övertagandet av det kaliforniska försäkringsbolaget Executive Life år 1991 hade redan täckts och beaktats i Crédit Lyonnais"omstruktureringsplan. När kommissionen bedömde Crédit Lyonnais" omstruktureringsplan lämnade de franska myndigheterna information om osäkra tillgångar och risker. En särskild avyttringsstruktur, "Consortium de Réalisation" (CDR) — ett konsortium med syfte att ta över Crédit Lyonnais osäkra tillgångar — bildades för att omstrukturera banken och göra den lönsam igen. Riskposterna i samband med övertagandet av det kaliforniska försäkringsbolaget Executive Life år 1991 utgjorde en del av de avskilda tillgångarna.

Med hänsyn till vad som anges ovan håller kommissionen för närvarande inte på med någon bedömning av någon statsstödsfråga och rättsliga följder av övertagandet av Executive Life, som skedde 1991, eftersom denna fråga beaktats i de beslut som redan fattats av kommissionen.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/215 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/215

---

(2004/C 70 E/231)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3094/03

från Harald Ettl (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Mobbning på arbetsplatsen

Europeiska kommissionen har redan vid upprepade tillfällen framhållit sin avsikt att utveckla effektiva politiska åtgärder för att förebygga mobbning på arbetsplatsen samt sammanställa en grönbok med en ingående analys samt en åtgärdsplan och en specifik tidsplan.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att utreda lämpligheten och omfånget av ett gemenskapsinstrument enkom mot mobbning på arbetsplatsen?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

I sitt meddelande ”Anpassning till förändringar i arbetsliv och samhälle: en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen 2002-2006” (1) tillkännagav kommissionen att man skulle ”undersöka om ett gemenskapsinstrument om psykiska trakasserier och våld på arbetsplatsen behövs och tillämpningsområdet för detta”.

Kommissionen arbetar för närvarande med att samla in och analysera tillgänglig information på området. I denna analys beaktas bland annat förslag till lagstiftning och/eller andra författningar som antagits eller planerar att antas i medlemsstaterna.

I detta sammanhang kommer också Europaparlamentets resolution om mobbning på arbetsplatsen (2) och yttrandet om våld i arbetet från Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor (3) att beaktas.

På grundval av det som nämnts ovan planerar kommissionen att under 2004, enligt artikel 138 i EG-fördraget, inleda samråd med arbetsmarknadens parter om den möjliga inriktningen för en EU-åtgärd på området.

---

(1)  KOM(2002) 118 slutlig.

(2)  A5-0283/2001, 19.9.2001.

(3)  KOM(2003) 346 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/216 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/216

---

(2004/C 70 E/232)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3095/03

från Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (NI) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Erkännande av Baskien genom förtryck

I min skriftliga fråga E-0645/03 (1) av den 24 februari 2003 hänvisade jag till de 634 politiskt aktiva personer som greps i Baskien under 2002.

Tidigt på morgonen den 8 oktober greps 34 personer av spansk och fransk polis på båda sidor om den gräns som delar vårt land — vår interna järnridå. Låt mig påminna om att man förra veckan i Tyskland kunde fira den trettonde årsdagen av återföreningen, medan Baskien förblir splittrat: landet får inget erkännande överhuvudtaget i den norra delen under franskt styre och styrs av två separata förvaltningar under Konungariket Spanien.

Kan Baskien endast erkännas genom förtryck, vilket de gripna på olika håll i landet vittnar om?

Skulle kommissionen kunna lägga fram ett förslag till en gemenskapshandlingsplan för att garantera det baskiska folkets rätt att existera?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(20 november 2003)

Kommissionen anser att de förhållanden som parlamentsledamoten tar upp inte ingår i de behörigheter den anförtrotts enligt Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och Fördraget om Europeiska unionen.

---

(1)  EGT C 11 E, 15.1.2004, s. 102.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/217 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/217

---

(2004/C 70 E/233)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3097/03

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Offentliggörande av resurser till EMU-kampanjen

I den nyligen avslutade EMU-kampanjen i Sverige är det högst sannolikt att den svenska ja-sidan hade större resurser till sitt förfogande än nej-sidan.

Anser kommissionen att det vore positivt om det skulle skett ett offentliggörande kring de resurser som stod till förfogande för de bägge kampanj-sidorna?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Eftersom folkomröstningen i Sverige den 14 september 2003 var en inhemsk fråga, har kommissionen ingen åsikt om ett eventuellt offentliggörande av vilka resurser de två kampanjerna förfogade över.

Kommissionen har inte ställt några ekonomiska resurser till förfogande för information om euron efter det att folkomröstningen meddelades.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/217 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/217

---

(2004/C 70 E/234)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3103/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Barnsoldater i Demokratiska republiken Kongo

Följderna av att barn värvats till soldater under det sju år långa kriget i Demokratiska republiken Kongo är tragiska. Tusentals av de här barnen, som är i en ålder som till och med kan vara lägre än tolv, har misshandlats och dött.

Av den rapport om Demokratiska republiken Kongo och dess barnsoldater som Amnesty International offentliggjorde i Bryssel den 9 oktober 2003 framgår att det är vanlig praxis att barnen tvingas ta värvning, utbildas med våldsamma metoder och utnyttjas för tunga och oerhört farliga uppdrag. Det är också vanligt att soldaterna och officerarna misshandlar barnen sexuellt.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att trygga respekt för mänskliga rättigheterna, internationella konventioner om skydd av barns rättigheter, garantera efterlevnad av bestämmelserna i fredsuppgörelsen i Lusaka 1999 och för att tvinga övergångsregeringen i Demokratiska republiken Kongo att sätta stopp för värvningen av barnsoldater och skapa förutsättningar för ett normalt återinträde i samhället för de barn som gått igenom detta trauma?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(18 november 2003)

Kommissionen ser med oro på den värvning av barnsoldater som skedde under det sju år långa kriget i Demokratiska republiken Kongo och de tragiska konsekvenser detta fenomen fått för barnen.

Det är en av orsakerna till att kommissionen deltar i det regionala program för demobilisering och återanpassning (MDRP) som omfattar flera länder och administreras av Världsbanken. Kommissionens bidrag är 20 miljoner euro. Syftet med programmet är att demobilisera och återanpassa tidigare soldater i regionen kring de afrikanska stora sjöarna, bland annat i Kongo. Programmet omfattar även barnsoldater, och speciella åtgärder kommer att vidtas för att sörja för att dessa återintegreras i samhället på ett tillbörligt sätt.

Inom programmet har speciella projekt utarbetats med särskild inriktning på behoven hos före detta barnsoldater. Även Kongos nationella demobiliserings- och återintegreringsprogram förväntas inbegripa en särskild inriktning på barn.

Allmänt sett främjar kommissionen respekten för de mänskliga rättigheterna och internationella avtal om skydd av barns rättigheter genom sitt pågående projekt för att stöda det kongolesiska rättsväsendet, vilket innebär en insats på 28 miljoner euro. Detta program ses för närvarande över mot bakgrund av den nya övergångsprocessen i Kongo, så att man genom programmet skall kunna bemöta problemet med straffrihet och avsaknad av respekt för mänskliga rättigheter, särskilt i den östra delen av landet.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/218 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/218

---

(2004/C 70 E/235)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3105/03

från Marianne Eriksson (GUE/NGL), Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) och Joke Swiebel (PSE) till kommissionen

(22 oktober 2003)

Ämne:   Finansiering av Equal-projekt och temaområdet diskriminering på grund av sexuell läggning

I artikel 13 i EG-fördraget, artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och i artikel 1 i direktiv 2000/78/EG (1) om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, förbjuds diskriminering på grund av sexuell läggning. På gemenskapsnivå finns en övergripande strategi för att bekämpa diskriminering (särskilt på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning) och social utslagning. Equal står för arbetsmarknadsdelen i denna strategi. Medlemsstaterna skall formulera sina Equal-strategier utifrån de tematiska områden som inordnats under de fyra pelarna för den europeiska sysselsättningsstrategin. Inom dessa områden skall medlemsstaterna se till att deras förslag i första hand gagnar personer som utsätts för de viktigaste formerna av diskriminering (på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning) och ojämlikhet.

Vi har fått uppgift om att endast fyra partnerskap av 1 400 har anknytning till diskriminering på grund av sexuell läggning inom ramen för det nuvarande Equal-programmet. Kan kommissionen bekräfta dessa uppgifter?

Kan kommissionen redogöra för om alla medlemsstater har tagit med diskriminering på grund av sexuell läggning i sina nationella ansökningsomgångar inom ramen för det nuvarande Equal-programmet? Om så inte är fallet, kan kommissionen redogöra för vilka åtgärder man vidtagit för att öka antalet partnerskap med inriktning på diskriminering på grund av sexuell läggning?

Kommer kommissionen att se till att diskriminering på grund av sexuell läggning nämns uttryckligen i Equal-programmet och ansökningsomgångarna i såväl de nuvarande medlemsstaterna som de anslutande länderna i nästa omgång av Equal våren 2004?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

Syftet med gemenskapsinitiativet Equal är att utveckla, prova och allmänt införa nya metoder för att motverka all diskriminering och bristande jämlikhet på arbetsmarknadsområdet. Det betyder att Equal är en experimentell del av den europeiska strategin mot diskriminering (särskilt på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning).

Medlemsstaterna genomför Equal-initiativet med tillämpning av subsidiaritetsprincipen utifrån programdokument som de kommer överens om med kommissionen. I dessa dokument anges programmets allmänna riktlinjer och prioriteringar samt de grundläggande administrativa och ekonomiska rutinerna för att genomföra programmet och prioriteringarna.

Kommissionen övervakar enbart genomförandet av programmen för Equal-initiativet i medlemsstaterna, inte de enskilda utvecklingspartnerskapen. Medlemsstaterna har dock accepterat att lämna information om dessa partnerskap i en offentlig databas.

Medlemsstaterna har också godtagit att genomföra offentliga inbjudningar att lämna projektförslag utifrån de bestämmelser som föreskrivs i deras nationella programdokument för Equal. Såsom anges i punkt 8 (2) i meddelandet om Equal-initiativet finns det en tydlig politisk koppling till syftet med Equalprogrammet och till alla diskrimineringsgrunder som anges. I punkt 14 (3) i samma meddelande anges att ”medlemsstaterna [skall] se till att deras förslag i första hand gagnar personer som utsätts för de viktigaste formerna av diskriminering (på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning) och ojämlikhet.” Detta innebär att verksamhet som rör alla de diskrimineringsgrunder som anges kan beviljas bidrag i samtliga medlemsstater inom Equalprogrammet.

Eftersom alla nationella programdokument för Equal innehåller en strategi grundad på en analys av situationen när det gäller alla former av diskriminering och på de nationella politiska prioriteringarna har kommissionen inte vidtagit några särskilda åtgärder för att lyfta fram någon särskilt diskrimineringsgrund.

En granskning av den offentliga databas som anges ovan visar att det genomförs verksamhet som rör diskriminering på grund av sexuell läggning i många fler än fyra utvecklingspartnerskap. Det finns vissa utvecklingspartnerskap av geografisk karaktär som behandlar alla diskrimineringsgrunder inom ett specifikt geografiskt område och där vissa aktiviteter i dessa partnerskap inriktas på diskriminering på grund av sexuell läggning. Det finns också exempel på utvecklingspartnerskap där detta ingår som ett av flera delprojekt i partnerskapet. I Storbritannien finns t.ex. ett utvecklingspartnerskap som sysslar med humant immunbristvirus (hiv) och utslagning, och diskriminering på grund av sexuell läggning är där frågor som ingår som en del av arbetet, men de tillhör inte det huvudsakliga arbetet.

Det är dock sant att det finns få utvecklingspartnerskap som huvudsakligen eller endast inriktas på diskriminering på grund av sexuell läggning.

Diskriminering på grund av sexuell läggning togs redan upp i Equalprogrammet, som framgår av meddelandet om Equal-initiativet. Detta är tydligt och kommer att behållas. I det meddelande om Equal-initiativet som planeras kommer kommissionen också att se till att det finns en tydlig hänvisning till artikel 13 i EG-fördraget, till artikel 21 i Stadgan om de grundläggande rättigheterna och till direktiv 2000/78/EG (4), vilka parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga. I samband med de förhandlingar som pågår med de nya medlemsstaterna kommer kommissionen även att se till att alla de diskrimineringsgrunder som tagits upp ingår i Equal-initiativet.

När det gäller inbjudningar att lämna projektförslag måste medlemsstaterna följa alla tillämpliga bestämmelser i meddelandet om Equal-initiativet och inbegripa alla former av diskriminering.

För att få närmare information om den omfattande verksamheten och de lovande resultaten under den första omgången av Equal-initiativet har alla medlemsstater anlitat uppdragstagare för utvärdering av Equal på nationell nivå samtidigt som kommissionen har anlitat en uppdragstagare för utvärderingen på EU-nivå. Resultaten efter halva tiden i dessa utvärderingar kommer att bli tillgängliga först i december 2003. Om dessa utvärderingar visar att åtgärder behöver vidtas för att bekämpa specifika former av diskriminering kommer kommissionen att beakta dessa rekommendationer för den andra omgången av Equal.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

(2)  ”På gemenskapsnivå finns en övergripande strategi för att bekämpa diskriminering (särskilt på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning) och social utslagning. Equal kommer att stå för arbetsmarknadsdelen i denna strategi” (EGT C 127, 5.5.2000, s. 2).

(3)  Punkt 14 i meddelandet om Equal-initiativet, (EGT C 127, 5.5.2000, s. 2) ”Medlemsstaterna skall formulera sina Equal-strategier utifrån de tematiska områden som inordnats under de fyra pelarna för den europeiska sysselsättningsstrategin. Inom dessa områden skall medlemsstaterna se till att deras förslag i första hand gagnar personer som utsätts för de viktigaste formerna av diskriminering (på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning) och ojämlikhet. Vart och ett av dessa tematiska områden skall vara helt öppet för alla dessa grupper”.

(4)  Rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/220 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/220

---

(2004/C 70 E/236)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3107/03

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(22 oktober 2003)

Ämne:   Transeuropeiska transportnät

I Van Miert-rapporten togs korridor 8 upp under rubrik 3.

I kommissionens förslag av den 1 oktober 2003 förekommer dock inte längre denna korridor bland de 29 prioriterade projekten.

Som svar på den italienska delegationens protester vid sammanträdet för rådet (transport, telekommunikation och energi) skall kommissionsledamot de Palacio ha motiverat uteslutningen av korridor 8 med att det är omöjligt låta korridoren löpa från länder som ännu inte är EU-medlemmar.

Detta ”uteslutningskriterium” har dock inte tillämpats på de andra prioriterade projekten på listan av den 1 oktober, t.ex. nr 7 (motorvägsförbindelsen Igoumenitsa/Patras-Aten-Sofia-Budapest), nr 18 (vattenvägen Rhen/Mosel-Main-Donau) och nr 22 (järnvägsförbindelsen Aten-Sofia-Budapest-Wien-Prag-Nürnberg/Dres-den).

Tänker kommissionen riva upp beslutet att utesluta korridor 8 från den prioriterade listan, med tanke på den enorma betydelse som korridor 8 har för demokratiseringen av Balkanområdet

Svar lämnat av Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 november 2003)

Högnivågruppen, som bestod av företrädare för de 15 medlemsstaterna, de 10 nya medlemsstaterna. Bulgarien och Rumänien samt EIB och kommissionen och leddes av Karel Van Miert, avgav sin rapport till kommissionen den 30 juni 2003. I rapporten tas järnvägslinjen Bari-Varna upp i förteckning nr 3 (andra projekt som är viktiga för territoriell sammanhållning). Denna järnvägslinje ligger inom den paneuropeiska korridor VIII som fastställts i ministerkonferenserna i Kreta 1994 och Helsingfors 1997.

Högnivågruppens mandat var att ange prioriterade projekt i det transeuropeiska transportnätverket (TEN-T). Eftersom korridor VIII är belägen utanför unionens territorium (utom hamnarna Bari och Brindisi) och kommer att förbli så även efter utvidgningen, låg det inte inom gruppens mandat att överväga den, eller någon annan korridor, för att tas upp i listan över prioriterade TEN-T-projekt.

Av samma anledning inkluderade inte kommissionen korridor VIII i sitt förslag till ändring av beslutet om riktlinjerna för TEN-T som antogs den 1 oktober 2003 (1). Projekt 18 och 22 som följer sträckningen för vissa paneuropeiska korridorer avser uteslutande anläggningsarbeten som är belägna på unionens eller anslutningsländernas territorium.

---

(1)  KOM(2003) 564 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/220 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/220

---

(2004/C 70 E/237)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3108/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(22 oktober 2003)

Ämne:   Stöd

Ger kommissionen ekonomiskt och/eller annat stöd till nedannämnda organisationer som enligt egen utsago kämpar mot rasismen?

Om så är fallet: hur stora belopp har under 2000, 2001 respektive 2002 samt eventuellt också 2003 tilldelats var och en organisation som stötts?

Inom ramen för vilket eller vilka program har stödet beviljats dem?

| — | Searchlight (Förenade kungariket) |
| --- | --- |

—

Searchlight (Förenade kungariket)

| — | Council for Racial Equality, CRE (Förenade kungariket) |
| --- | --- |

—

Council for Racial Equality, CRE (Förenade kungariket)

| — | Liga voor Mensenrechten (Flandern, Belgien) |
| --- | --- |

—

Liga voor Mensenrechten (Flandern, Belgien)

| — | Mouvement contre le Racisme, l'Antisémitisme et la Xénophobie, MRAX (Belgien) |
| --- | --- |

—

Mouvement contre le Racisme, l'Antisémitisme et la Xénophobie, MRAX (Belgien)

| — | Centrum voor Gelijkheid van Kansen en Racismebestrijding (Belgien) |
| --- | --- |

—

Centrum voor Gelijkheid van Kansen en Racismebestrijding (Belgien)

| — | Antifascistische Onderzoeksgroep Kafka (Nederländerna) |
| --- | --- |

—

Antifascistische Onderzoeksgroep Kafka (Nederländerna)

| — | Ras l'Front (Frankrike) |
| --- | --- |

—

Ras l'Front (Frankrike)

| — | SOS Racisme (Frankrike) |
| --- | --- |

—

SOS Racisme (Frankrike)

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 december 2003)

Ingen av de åtta angivna organisationerna får direkt ekonomiskt bidrag från gemenskapen. Några av dessa organisationer är eller har tidigare varit partner i transnationella projekt som samordnas och leds av andra organisationer, inom ramen för gemenskapsprogrammet för bekämpning av diskriminering 2001-2006.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/221 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/221

---

(2004/C 70 E/238)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3111/03

från Regina Bastos (PPE-DE) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Statligt stöd eller EU-stöd som eventuellt mottagits av det tyska holdingbolaget Rieker

Det tyska holdingbolaget Rieker har nyligen genomfört en fusion med företaget Schuh-Union. Rieker flyttade nyligen sin skoproduktion till Rumänien under namnet ”Rieker Romania S.R.L.”. Företaget har även flyttat produktionsenheter till Polen och Turkiet.

Frågan är om inte företaget använder internt EU stöd för att etablera sig i ett land och sedan flyttar verksamheten till andra länder för att kunna ta del av ytterligare stöd.

Kommissionen uppmanas därför besvara följande frågor: Har föranslutningsstöd för att modernisera de ekonomiska strukturerna lämnats till kandidatländerna, särskilt till anslutningslandet Polen och kandidatlandet Rumänien?

Har Rieker mottagit sådant stöd i form av EU-stöd eller statligt stöd från något av de ovannämnda länder till vilka företaget har flyttat delar av sin tillverkning?

Om så är fallet, när gjordes dessa utbetalningar och vilka summor rörde det sig om?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

De länder som har ansökt om medlemskap i EU får ekonomiskt stöd på olika områden för att genomföra de nödvändiga reformerna: på det institutionella planet genom programmet Phare, för investeringar på transport- och miljöområdena genom Ispa och för landsbygds- och jordbruksutveckling genom Sapard. En fullständig förteckning över det ekonomiska stöd som har beviljats återfinns på generaldirektoratet för utvidgnings webbplats.

Som undantag från det förbud mot statligt stöd som finns i artikel 87.1 i EG-fördraget kan statligt investeringsstöd beviljas på grundval av antingen riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål (1) eller kommissionens förordning (EG) nr 70/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag (2). För att minska tänkbara negativa effekter av eventuella företagsflyttningar beviljas stödet på villkor att investeringen stannar kvar i den missgynnade regionen i minst fem år.

Rumänien har ställning som kandidatland och arbetar alltså nu med att genomföra gemenskapens regelverk i sin egen lagstiftning och politik. I Polen, som undertecknade anslutningsfördraget den 16 april 2003, tillämpas gemenskapens regelverk redan, bland annat reglerna om statligt stöd. Kommissionen känner inte till att något enskilt stöd har beviljats det företag som parlamentsledamoten nämner. Det kan dock hända att stöd har beviljats inom ramen för en stödordning som kommissionen har överinseende över. Kommissionen kommer att fråga de behöriga myndigheterna i de berörda länderna om något stöd har beviljats Rieker och i så fall på vilka villkor. Svaret kommer att vidarebefordras till parlamentsledamoten.

---

(1)  EGT C 74, 10.3.1998. Ändringar i EGT C 285, 9.9.2000.

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 70/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag, EGT L 10, 13.1.2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/222 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/222

---

(2004/C 70 E/239)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3118/03

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(17 oktober 2003)

Ämne:   Uppluckring av restriktionerna för parakvat

Internationella unionen för livsmedels-, njutningsmedels- och lantarbetareförbund samt förbund inom hotell- och restaurangbranschen (IUL) har uttryckt oro över uppluckringen av de nuvarande restriktionerna för det giftiga växtskyddsmedlet parakvat. Mot parakvat finns inget motgift och ämnet anses vara orsaken till ett stort antal av de 40 000 dödsfall i världen vilka årligen förorsakas av växtskyddsmedel. En uppluckring av restriktionerna för parakvat skulle uppmuntra en mer omfattande användning av det giftiga ämnet och leda till att det släpptes ut på marknaden i EU, där det för närvarande är förbjudet. Att lätta på restriktionerna skulle dessutom undergräva de insatser som gjorts för att förbättra normerna för hälsa och säkerhet inom jordbruket, samt för att främja användningen av socialt och miljömässigt hållbara produktionsmetoder.

Vilka beslut togs vid sammanträdet i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa i början av oktober avseende användningen av parakvat? Skulle kommissionen kunna klargöra sin ståndpunkt när det gäller parakvat?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av David Byrne

(13 november 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-3093/03 från Harald Ettl (1).

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 266.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/223 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/223

---

(2004/C 70 E/240)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3119/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(22 oktober 2003)

Ämne:   Brott mot gemenskapens direktiv 1999/70/EG

Av ett klagomål från förbundet för de kontraktsanställda vid organisationen för telekommunikationer i Grekland (OTE) framgår att organisationens ledning har utlyst 800 lediga tjänster som telefonister. Den övre åldersgränsen för rekrytering har fastställts till 30 och därefter till 26 år. På det här sättet utesluter man dem som i åratal arbetat som kontraktsanställda vid organisationen, det vill säga dem som överlappat bristen på fast anställda och andra ständiga behov inom organisationen och som nu skulle kunna bli fast anställda.

Kan kommissionen upplysa mig om huruvida denna praxis strider mot gemenskapens direktiv 1999/70/EG (1)? Om så är fallet, vilka åtgärder ämnar då kommissionen vidta för att garantera respekt för gemenskapsrätten?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(20 november 2003)

Enligt rådets direktiv 1999/70/EG (2) om visstidsarbete ska arbetsgivarna informera visstidsanställda om tjänster som blir lediga för att garantera dem samma möjlighet till tillsvidareanställning som andra arbetstagare. Sådan information kan lämnas genom allmänna meddelanden på ett lämpligt ställe på arbetsplatsen (klausul 6.1). I direktivet fastläggs också principen om icke-diskriminering vad gäller anställningsvillkoren. Vidare slås det fast att den tjänstgöringstid som krävs för vissa anställningsvillkor ska vara densamma för visstidsanställda som för tillsvidareanställda, utom i de fall då olika tjänstgöringstid kan motiveras på objektiva grunder (klausul 4.1 och 4). I direktivet sägs det dock inte att visstidsanställda ska ha företräde till lediga tjänster.

Att visstidsanställda inte fick företräde till dessa tjänster innebär således inte någon överträdelse av direktivet. Bestämmelserna om information om lediga tjänster och tjänstgöringstiden för vissa anställningsvillkor har införlivats i Grekland. Om tjänsten utannonserades i enlighet med dessa bestämmelser är därför något som de behöriga grekiska myndigheterna bör avgöra.

---

(1)  EGT L 175, 10.7.1999, s. 43.

(2)  Rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/223 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/223

---

(2004/C 70 E/241)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3136/03

från Lissy Gröner (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   17 miljoner euro av EU-medel har inte använts i Bayern för 2002

I början av oktober besvarade kommissionen min fråga om medel återgått ur Europeiska socialfonden från Bayern för år 2002 (E-1953/03) (1). I svaret på frågan föreligger emellertid ett fel. Kommissionen hänvisar till år 2000 i stället för till år 2002.

Den tyska delstaten Bayern har under EU:s budgetår 2002 inte kunnat finna användningsområden för 17 miljoner euro av EU-medel till program för landsbygdens utveckling så de har återgått till Bryssel.

Kan kommissionen omgående besvara följande frågor:

| 1. | Återgick också medel ur Europeiska socialfonden från Bayern? |
| --- | --- |

1.

Återgick också medel ur Europeiska socialfonden från Bayern?

| 2. | Hur stora summor rörde det sig om då? |
| --- | --- |

2.

Hur stora summor rörde det sig om då?

| 3. | Vilka stödområden berördes? |
| --- | --- |

3.

Vilka stödområden berördes?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

| 1. | Åtagandena för Europeiska socialfonden för år 2000 skulle ha utnyttjas före slutet av 2002 enligt n+2-regeln (artikel 31 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (2)). Eftersom detta var fallet behövdes inget tillbakadragande av åtagandena för Europeiska socialfonden i det samlade programdokumentet för mål 2. |
| --- | --- |

1.

Åtagandena för Europeiska socialfonden för år 2000 skulle ha utnyttjas före slutet av 2002 enligt n+2-regeln (artikel 31 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (2)). Eftersom detta var fallet behövdes inget tillbakadragande av åtagandena för Europeiska socialfonden i det samlade programdokumentet för mål 2.

| 2. | För åren 2001 och 2002 tillämpas n+2-regeln till slutet av 2003 respektive 2004. Om Bayern kommer att beröras av n+2-regeln när det gäller åtagandet för 2001 kommer att bli känt i slutet av 2003. |
| --- | --- |

2.

För åren 2001 och 2002 tillämpas n+2-regeln till slutet av 2003 respektive 2004. Om Bayern kommer att beröras av n+2-regeln när det gäller åtagandet för 2001 kommer att bli känt i slutet av 2003.

| 3. | Denna fråga har redan diskuterats på teknisk nivå med de bayerska myndigheterna och kommer att tas upp igen vid det årliga mötet (datum ännu ej klart) och vid övervakningskommitténs möte (13 och 14 november 2003). |
| --- | --- |

3.

Denna fråga har redan diskuterats på teknisk nivå med de bayerska myndigheterna och kommer att tas upp igen vid det årliga mötet (datum ännu ej klart) och vid övervakningskommitténs möte (13 och 14 november 2003).

---

(1)  EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 206.

(2)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/224 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/224

---

(2004/C 70 E/242)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3149/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Utlokalisering av konfektionsföretaget Melka

Det multinationella konfektionsföretaget Melka, som ägs av svenskar och britter, håller på att stänga sin enhet i Sulin, Sintra, Portugal, och avskeda omkring hundra arbetare. Det verkar som om företaget ämnar utlokalisera sin produktion till den asiatiska marknaden, trots att det går väl för företaget. Det är värt att notera att företaget redan stängt två av sina fyra enheter, i Évora och Palmela, och minskat personalen från 1200 till 200.

Jag skulle därför vilja att kommissionen svarade på följande frågor:

| 1. | Har det multinationella företaget Melka fått gemenskapsstöd under sin tid i Portugal? |
| --- | --- |

1.

Har det multinationella företaget Melka fått gemenskapsstöd under sin tid i Portugal?

| 2. | Vad ämnar kommissionen göra för att förhindra att dessa arbetare förlorar sina jobb, med tanke på att det är i Portugal som arbetslösheten i dagens läge ökar mest inom EU? |
| --- | --- |

2.

Vad ämnar kommissionen göra för att förhindra att dessa arbetare förlorar sina jobb, med tanke på att det är i Portugal som arbetslösheten i dagens läge ökar mest inom EU?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 december 2003)

| 1. | Kommissionen kan upplysa parlamentsledamoten om att företaget Melka fick gemenskapsstöd inom gemenskapens stödram I (1990-1993), nämligen 1 095,44 euro från Europeiska socialfonden (ESF) 1991. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen kan upplysa parlamentsledamoten om att företaget Melka fick gemenskapsstöd inom gemenskapens stödram I (1990-1993), nämligen 1 095,44 euro från Europeiska socialfonden (ESF) 1991.

| 2. | Under senare år har EU utvecklat en politik för arbetstagarengagemang för att på ett adekvat sätt ta itu med de sociala följderna av omstrukturering av företag. Ett resultat av denna politik är att omstruktureringar måste föregås av information till och samråd med arbetstagarnas företrädare i syfte att undvika eller minska de sociala konsekvenserna. Detta ska ske i enlighet med direktiven om kollektiva uppsägningar (1), överlåtelse av företag (2), europeiska företagsråd (3) och, fr.o.m. mars 2005, information och samråd (4).
  Vad gäller det aktuella fallet har kommissionen ingen information om hur företaget Melka avser att hantera de sociala konsekvenserna.
  Ovannämnda direktiv har genomförts i den berörda medlemsstaten. Det innebär att det är de nationella myndigheterna som ska se till att de rättigheter för arbetstagarna som fastslås i direktiven respekteras. Direktiv 2002/14/EG om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare måste överföras till nationell rätt senast den 25 mars 2005.
  Kommissionen anser att företag som omstrukturerar sin verksamhet alltid bör ta hänsyn till de följder som dessa beslut får såväl på företagets anställda som socialt och regionalt. Detta framhölls nyligen i kommissionens meddelande om företagens sociala ansvar — näringslivets bidrag till en långsiktigt stabil utveckling (5).
  Vidare uppmanade kommissionen i januari 2002 arbetsmarknadens parter i EU att inleda en dialog om att föregripa och hantera förändringar med målet att på ett dynamiskt sätt ta itu med de sociala aspekterna på omstrukturering av företag. Arbetsmarknadens partner överlämnade nyligen resultaten av sitt gemensamma arbete i frågan till kommissionen. Dessa resultat består av ett antal riktlinjer som ska vara till hjälp för företag och anställda vid omstruktureringar. Kommissionen hoppas innerligt att riktlinjerna och andra uppföljningsinsatser ska sprida bra metoder vid omstruktureringar i hela EU för att hjälpa företag och anställda att hantera den sociala dimensionen på ett adekvat sätt. |
| --- | --- |

2.

Under senare år har EU utvecklat en politik för arbetstagarengagemang för att på ett adekvat sätt ta itu med de sociala följderna av omstrukturering av företag. Ett resultat av denna politik är att omstruktureringar måste föregås av information till och samråd med arbetstagarnas företrädare i syfte att undvika eller minska de sociala konsekvenserna. Detta ska ske i enlighet med direktiven om kollektiva uppsägningar (1), överlåtelse av företag (2), europeiska företagsråd (3) och, fr.o.m. mars 2005, information och samråd (4).

Vad gäller det aktuella fallet har kommissionen ingen information om hur företaget Melka avser att hantera de sociala konsekvenserna.

Ovannämnda direktiv har genomförts i den berörda medlemsstaten. Det innebär att det är de nationella myndigheterna som ska se till att de rättigheter för arbetstagarna som fastslås i direktiven respekteras. Direktiv 2002/14/EG om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare måste överföras till nationell rätt senast den 25 mars 2005.

Kommissionen anser att företag som omstrukturerar sin verksamhet alltid bör ta hänsyn till de följder som dessa beslut får såväl på företagets anställda som socialt och regionalt. Detta framhölls nyligen i kommissionens meddelande om företagens sociala ansvar — näringslivets bidrag till en långsiktigt stabil utveckling (5).

Vidare uppmanade kommissionen i januari 2002 arbetsmarknadens parter i EU att inleda en dialog om att föregripa och hantera förändringar med målet att på ett dynamiskt sätt ta itu med de sociala aspekterna på omstrukturering av företag. Arbetsmarknadens partner överlämnade nyligen resultaten av sitt gemensamma arbete i frågan till kommissionen. Dessa resultat består av ett antal riktlinjer som ska vara till hjälp för företag och anställda vid omstruktureringar. Kommissionen hoppas innerligt att riktlinjerna och andra uppföljningsinsatser ska sprida bra metoder vid omstruktureringar i hela EU för att hjälpa företag och anställda att hantera den sociala dimensionen på ett adekvat sätt.

---

(1)  Rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar, EGT L 225, 12.8.1998 (this Directive consolidates Directives 75/129/EEG och 92/56/EEG).

(2)  Rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter, EGT L 82, 22.3.2001.

(3)  Rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare, EGT L 254, 30.9.1994.

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen — Gemensamt uttalande av Europaparlamentet, rådet och kommissionen om arbetstagarrepresentation, EGT L 80, 23.3.2002.

(5)  KOM(2002) 347 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/225 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/225

---

(2004/C 70 E/243)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3158/03

från Antonio Mussa (UEN) till kommissionen

(24 oktober 2003)

Ämne:   Erkännande av examensbevis

Frågan om medlemsstaternas erkännande av examensbevis inom EU är mycket viktig. Problem i samband med detta är något som drabbar medborgarna direkt och som kan begränsa deras rätt till fri rörlighet och deras möjligheter att bosätta sig i andra medlemsstater för att arbeta.

Eftersom en av de faktorer som underlättar den europeiska integrationen är just medborgarnas fria rörlighet och eftersom det kommer bli allt vanligare att studenter och arbetstagare flyttar, har gemenskapen tidigare infört regler för ömsesidigt erkännande av examensbevis.

I realiteten existerar det inget automatiskt erkännande av examensbevis. De villkor som skall vara uppfyllda för att en viss person skall få sitt examensbevis erkänt bestäms helt av de enskilda medlemsstaterna.

Alltför ofta blir det emellertid i praktiken omöjligt att erhålla ett erkännande, eftersom de villkor som medlemsstaterna infört är alltför strikta och det administrativa förfarandet för erkännande är extremt långdraget och tungrott.

Har kommissionen för avsikt att ta initiativ för att konsolidera och förenkla de olika system för erkännande av examensbevis som för närvarande gäller, genom ett system för mer automatiskt erkännande, grundat på gemensamma plattformar, och under alla omständigheter bestämma en ”maximal” tidsfrist för att genomföra erkännandeförfarandet?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 december 2003)

Unionen har en exakt rättslig ram när det gäller erkännande av yrkeskvalifikationer för reglerade yrken. Det är viktigt att skilja detta erkännande från erkännande av akademiska utbildningsbevis såväl som från de system som klargör befattningar på arbetsmarknaden.

Det ”generella ordning” för erkännande av yrkeskvalifikationer, som grundar sig på principen om ömsesidigt erkännande, är tillämpbar på alla de reglerade yrken som inte omfattas av den särskilda princip om automatiskt erkännande som kommer vissa yrken inom hantverk, industri och handel såväl som yrkena läkare, sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinär, barnmorska, farmaceut och arkitekt till del. Det ömsesidiga erkännandet grundar sig på medlemsstaternas godkännande av de yrkeskvalifikationer som erkänns av övriga medlemsstater och som ger tillträde till samma yrke. I förekommande fall kan erkännandet av dessa yrkeskvalifikationer kräva att den sökande får fullgöra kompletteringar (ett prov eller en praktiktjänstgöring). Dessa kompletteringar syftar till att överbrygga de avsevärda skillnader som kan föreligga mellan den sökandes utbildning och den utbildning som krävs för att få tillträde till samma yrke i mottagarmedlemsstaten.

I mars 2002 framlade kommissionen ett förslag till direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer (1) där den gällande gemenskapslagstiftningen inom området konsolideras, förenklas och klargörs. Dessutom införs genom förslaget nya delar såsom avreglering av gränsöverskridande tjänster och upprättande av gemensamma plattformar för de yrken som utnyttjar det allmänna system som grundar sig på ömsesidigt erkännande. Detta förslag håller för närvarande på att antas av parlamentet och rådet.

I förslagets bemärkelse avses med gemensam plattform samtliga de kriterier på yrkeskvalifikationer som vittnar om en lämplig kompetensnivå för utövandet av ett bestämt yrke och på vars grundval branschorganisationerna godtar de kvalifikationer som erhållits i medlemsstaterna. När kommissionen finner att den gemensamma plattformen på grundval av ett tekniskt arbete som berörda branschorganisationer utfört på europeisk nivå kan underlätta det ömsesidiga erkännandet av kvalifikationer kommer den att fatta ett beslut enligt det föreskrivande förfarandet (kommittéförfarandet). Denna gemenskapsrättsakt får som följd att i de fall de sökande uppfyller motsvarande kvalifikationsvillkor ålägger medlemsstaterna inga kompletteringskrav. De sålunda planerade gemensamma plattformarna syftar till att ytterligare underlätta de yrkesverksammas fria rörlighet genom att göra erkännandet av yrkeskvalifikationer mer automatiskt för de sökande som uppfyller de kriterier som uppsatts för yrket i fråga.

Detta ifrågasätter inte medlemsstaternas befogenheter att reglera yrken och att avgöra de utbildningsvillkor som krävs för att få tillträde till dessa yrken och att utöva dem. Medlemsstaterna kan dessutom fortfarande undersöka omfattning och innehåll i den sökandes utbildning och jämföra dem med de krav som åläggs inom deras territorier likaväl som de kan ålägga kompletteringskrav när den sökande inte uppfyller kraven i ifrågavarande plattform.

När det gäller de tidsfrister som tilldelats medlemsstaterna för att besluta om kraven på erkännande av reglerade yrken innehåller gällande direktiv redan exakta bestämmelser inom området. Enligt det tilllämpliga direktivet utgörs denna tidsfrist av tre eller fyra månader. I sitt ovannämnda förslag till direktiv har kommissionen föreslagit en enda tidsfrist om tre månader. Avsevärda förseningar vid beslutsfattandet om erkännade av kvalifikationer kan motiveras av kravet på den sökande att komplettera sina ansökningshandlingar. I förslaget till direktiv införs såväl en tidsfrist om en månad, så att den behöriga myndigheten kan utfärda mottagningsbevis och i förekommande fall upplysa den sökande om varje felande dokument, som en skyldighet till nära samarbete mellan behöriga myndigheter för att underlätta erkännandeförfarandet.

---

(1)  KOM(2002) 119 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/227 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/227

---

(2004/C 70 E/244)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3162/03

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(24 oktober 2003)

Ämne:   Fusk med medel från Europeiska socialfonden

Europeiska socialfonden, som lyder direkt under kommissionen, delar i år ut 500 miljoner danska kronor i Danmark. Dessa pengar skall bidra till att säkra en hög sysselsättningsnivå, integrering av flyktingar och invandrare, jämställdhet mellan kvinnor och män, hållbar utveckling i hela Danmark samt ekonomisk och social sammanhållning.

I Danmark har paraplyorganisationen för etniska minoriteter (POEM) beviljats två miljoner danska kronor från socialfonden. Pengarna administreras av det danska integrationsministeriet och Köpenhamns kommun. För dessa pengar har POEM anlitat ett privat företag (Inplacement) som erbjuder kurser som skall få arbetslösa invandrare ut i arbete. Den danska dagstidningen Extra Bladet uppgav i en artikel den 15 oktober 2003 att alla som går kursen blir underkända och att den inte kvalificerar deltagarna för jobb. Det framgår också att POEM har problem med den rättsliga behörigheten i samband med företaget Inplacement, då det har visat sig att vice ordföranden i POEM var syster till Inplacements direktör. Integrationsministeriet har av den anledningen inställt utbetalningarna till POEM.

För att få ekonomiskt stöd från både EU och Danmark har POEM kommit med falska uppgifter om medlemsantalet, då man uppgett medlemsorganisationer som aldrig har existerat. Det har gett pengar till bluffkurser som inte kvalificerat deltagarna för jobb, utan i stället kanaliserat EU-medel till privata företag som högt uppsatta inom organisationen haft familjeband till. Invandrarorganisationen har inte levt upp till socialfondens mål om integrering av invandrare på arbetsmarknaden och bör inte ha fått en krona från Europeiska socialfonden.

Vad tänker kommissionen göra för att se till att det inte längre går att betala ut anslag från socialfonden till organisationer som fuskar med fondens medel och i övrigt inte lever upp till dess mål? Hur skall kommissionen få tillbaka de pengar som betalats ut under falska förutsättningar?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 november 2003)

I enlighet med artikel 38 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1), är den danska förvaltningsmyndigheten huvudansvarig för att nödvändig granskning och kontroll utförs i Danmark för att säkerställa att Europeiska socialfondens medel används på ett korrekt sätt. Kommissionens ansvar är i första hand att säkerställa att det finns ett väl fungerande förvaltnings- och kontrollsystem i medlemsstaterna så att strukturfondens medel hanteras korrekt. I juli 2003 utförde kommissionens revisions- och kontrollenheter en sådan systemkontroll i Danmark. Kommissionen gjorde då bedömningen att det danska systemet var tillräckligt tillförlitligt.

Den danska förvaltningsmyndigheten är medveten om de anklagelser som riktas mot POEM och har initierat ytterligare kontroller av projektet för att undersöka vad som ligger bakom dessa anklagelser och besluta vad som bör göras. Kommissionen följer noggrant den danska förvaltningsmyndighetens kontroll av projektet och de eventuella åtgärder som vidtas. Om medel från socialfonden felaktigt har utbetalats kommer den danska förvaltningsmyndigheten att återkräva dessa medel.

---

(1)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/228 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/228

---

(2004/C 70 E/245)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3164/03

från Säid El Khadraoui (PSE) till kommissionen

(24 oktober 2003)

Ämne:   Varningsetiketter på alkoholdrycker

I Förenade kungariket har det redan sedan en längre tid tillbaka höjts röster till förmån för att alkoholprodukter bör förses med varningsetiketter, i likhet med tobaksprodukterna. Ölbryggeriet ”Cains Brewery” från Liverpool har gått lagstiftaren i förväg och placerat en etikett på sitt specialöl ”2008 Celebration Ale” för att på det sättet motverka missbruk av alkohol. På den etiketten står det skrivet: ”Alcohol advice: Robert Cain supports responsible drinking. Excessive drinking can cause harm. Observe the daily guidelines for sensible drinking. Do not drink and drive.” (Robert Cain är för ansvarsfullt drickande. Överdrivet drickande kan vara skadligt. Följ riktlinjerna för dagligt intag vid förnuftig konsumtion. Drick inte om du skall köra.).

Alkoholmissbruk ställer till med mycket elände i samhället. Hur ser kommissionen på alkoholproducenternas ansvar i det sammanhanget?

Vad har kommissionen för åsikt om varningsetiketter på alkoholdrycker?

Tänker kommissionen vidta åtgärder för att införa obligatoriska varningsetiketter på alkoholdrycker? Om så är fallet: kan kommissionen ge besked om vilka åtgärder den tänker vidta och när den tänker göra det? Vilka texter och/eller illustrationer tänker sig kommissionen?

Om inte: vad gör kommissionen i så fall för att påpeka för alkoholproducenterna att de har ett ansvar för att varna konsumenterna mot överdrivet bruk av alkohol?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(2 december 2003)

Kommissionen delar frågeställarens engagemang när det gäller alkoholmissbruk. Kommissionen anser att framställningsföretagen har en viktig roll att spela, eftersom de ansvarar för produktutveckling, marknadsföring och saluföring av produkterna. Detta gäller särskilt företagens agerande gentemot barn och unga människor. I detta sammanhang vill kommissionen fästa frågeställarens uppmärksamhet på rådets rekommendation av den 5 juni 2001 om unga människors, i synnerhet barns och tonåringars, alkoholkonsumtion (1).

Varningsetiketter på alkoholdrycker skulle kunna vara ett verksamt sätt att ge allmänheten viktig hälsoinformation om alkohol. Såvitt kommissionen vet är detta inte praxis i någon medlemsstat men har varit obligatoriskt i USA länge.

Kommissionen har idag inga planer på att lagstifta om obligatoriska varningsetiketter på alkoholhaltiga produkter. Det kan noteras att rådets förordning (EEG) nr 1576/89 av den 29 maj 1989 om allmänna bestämmelser för definition, beskrivning och presentation av spritdrycker (2) utgör gällande EU-lag om märkning av spritdrycker.

Kommissionen har inriktat sig särskilt på att skydda unga människor, för i flera medlemsstater har problemen på grund av barns och tonåringars alkoholkonsumtion ökat under senare år. Mot bakgrund av detta föreslås i ovannämnda rådsrekommendation om unga människors alkoholkonsumtion att medlemsstaterna, i samarbete med producenter och detaljister, verkar för att alkoholdrycker inte marknadsförs på ett sätt som tilltalar barn och tonåringar, särskilt får reklamen inte ge intryck av att alkohol kan kopplas till framgång i någon sport.

Kommissionen lägger särskilt vikt vid självreglering. I möten nyligen med företrädare för framställningsföretagen har kommissionen betonat att företagen måste följa rådsrekommendationen och befintliga uppförandekoder. Företagen måste anstränga sig mer, så att koderna fungerar bättre och blir effektivare.

---

(1)  EGT L 161, 16.6.2001.

(2)  EGT L 160, 12.6.1989.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/229 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/229

---

(2004/C 70 E/246)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3166/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   Kommissionens efterlevnad av EG-domstolens avgöranden

Jag gläder mig över svar E-1804/03 (1), i vilket kommissionen meddelar att den inte driver något förfarande mot Sinaga, dvs. att granskningen av möjligheten att leverera socker från Azorerna (mål C-1098/2002) har hävts och att kommissionen respekterar EG-domstolens dom i mål C-282/00 av den 15 maj 2003.

Om kommissionen efterlever domstolens dom finns det inte längre någon anledning för den att inte till fullo tillämpa Poseima-förordningarna. Det finns inte heller längre något skäl till att förhindra att leveranserna ökar med 3 000 ton vitsocker framställt av råsocker, i enlighet med Sinagas begäran.

Kan kommissionen bekräfta om den följt upp den ovannämnda begäran?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 november 2003)

I sin egenskap av fördragens väktare kontrollerar kommissionen att gemenskapsrätten tillämpas korrekt, och är särskilt mån om att domstolens rättspraxis efterlevs.

I sitt beslut i mål C-282/00 bekräftade domstolen den princip som även kommissionen stöder, nämligen att socker från sockerbetor som skördats på Azorerna fritt skall få sändas och exporteras.

I samma beslut bekräftar domstolen riktigheten i kommissionens ståndpunkt i fråga om återexport till kontinenten eller återexport av socker som raffinerats på företaget på Azorerna av det råsocker som ögruppen försörjs med i enlighet med den särskilda försörjningsordning som inrättas genom rådets förordning (EG) nr 1600/92, ersatt med förordning nr 1453/2001 (2).

Enligt dessa bestämmelser är försörjningen av de mest avlägset belägna regionerna begränsad till behoven för mänsklig konsumtion, insatsvaror för jordbruket och bearbetning inom ögruppen. Eftersom sockret redan åtnjuter fördelarna enligt den särskilda försörjningsordningen (undantag från importtull eller stöd motsvarande det bidrag som betalas ut för socker från gemenskapen) får det inte föras ut från Azorerna.

Det finns ett undantag från principen om förbud mot återexport, och det gäller produkter som bearbetas på Azorerna. Återexport av sådana produkter tillåts ”i traditionella mängder”. I detta sammanhang har domstolen fastslagit (3) att ”Av detta följer att sändningarna av socker skall uppfylla relativt restriktiva villkor för att kunna kvalificeras som traditionella handelsflöden eller traditionella sändningar. Dessa villkor avser såväl de ifrågavarande sändningarnas omfattning som deras regelbundenhet eller aktualitet.””För att kunna avgöra huruvida de sändningar av socker som genomfördes till det portugisiska fastlandet och till Madeira [...] utgör traditionella sändningar, skall det följaktligen fastställas huruvida sändningarna var aktuella, regelbundna och betydande när Poseimaprogrammet genomfördes genom förordning nr 1600/92, vilken trädde i kraft den 1 juli 1992””Sporadiska och obetydliga sändningar som har genomförts i det förflutna kan inte anses uppfylla sådana villkor”.

De portugisiska myndigheterna har inte lagt fram bevis för förekomsten av sockersändningar med de egenskaper som anges av domstolen. Eftersom det sålunda inte är möjligt att utnyttja ovan nämnda undantag bör ögruppens försörjningsbehov av råsocker bedömas utgående från den lokala förbrukningen.

Det finns emellertid inga uppgifter som tyder på att förbrukningen inom ögruppen skulle ha ökat med 3 000 ton per år. Därför kan den begäran om ökning av försörjningsbalansen som företaget Sinaga har lämnat in till kommissionen inte godkännas.

---

(1)  EGT C 33 E, 6.2.2004, s. 173.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1453/2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för Azorerna och Madeira samt om upphävande av förordning (EEG) nr 1600/92 (Poseima), EGT L 198, 21.7.2001.

(3)  Punkterna 44 och 45 i beslutet.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/230 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/230

---

(2004/C 70 E/247)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3175/03

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(27 oktober 2003)

Ämne:   Finansiering av förebyggande program och sjukdomsövervakning

Kommissionen har i KOM(2003)441 (om inrättande av ett europeiskt centrum [för förebyggande och kontroll av sjukdomar] som skall övervaka smittsamma sjukdomar) inlett ett viktigt hälsoarbete. Enligt förslaget kommer centrumet att sköta det gemenskapsnätverk bestående av nationella behöriga myndigheter eller instanser som anges i beslut nr 2119/98/EG (1) och det särskilda övervakningsnätverket för specifika sjukdomar, bl.a. aids, tuberkulos och influensa.

Kan kommissionen bekräfta att man samtidigt har beslutat att inte stödja särskilda nätverk i det nya förebyggande programmet? Detta leder till att flera nätverk, bl.a. EUVAC.NET, kommer att läggas ned — i direkt strid mot syftet med KOM(2003)441.

Kan kommissionen samtidigt säga om det har fattas några andra beslut som direkt eller indirekt motarbetar EU:s övervakningsinsats samt redogöra för hur kommissionen tänker finansiera andra relaterade aktiviteter på hälsoområdet, särskilt när det gäller övervakning och upprättande av nätverk?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 december 2003)

I kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättandet av ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar skulle vara en av centrets uppgifter att stödja det samarbete som bedrivs inom de nätverk för övervakning som består av myndigheter och instanser enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG av den 24 september 1998 om att bilda ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen (2) och säkerställa deras integrerade verksamhet genom tillhandahållande av teknisk och vetenskaplig expertis för kommissionen och medlemsstaterna. Denna verksamhet ska finansieras med medel ur centrets budget. Enligt planerna kommer centrets verksamhet under de första åren delvis att finansieras med medel från folkhälsoprogrammet (4,9 miljoner euro år 2005 och 6 miljoner euro år 2006).

Övervakning utgör en betydande del av det folkhälsoprogram som inrättats genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1786/2002/EG av den 23 September 2002 (3). I linje med prioriteringarna i arbetsprogrammet för 2003 (4) för genomförandet av detta program, som fick ett enhälligt positivt utlåtande från programkommittén, har kommissionen föreslagit finansiering för en rad projekt, däribland flera projekt om övervakningsnätverk. Alla ansökningar kan dock inte få finansiellt stöd på grund av begränsade medel i budgeten. Kommissionens förslag till finansiellt stöd till vissa valda projekt stöddes enhälligt av programkommittén. De sista stadierna i urvalsförfarandet pågår som bäst.

Kommissionen kommer även i fortsättningen att stödja övervakning av överförbara sjukdomar på ett så effektivt sätt som möjligt inom ramen för Europaparlamentets och rådets budgetramar. Kommissionen förslag till ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar måste ses mot bakgrund av detta och det återspeglar det faktum att kommissionen prioriterar en förstärkning av gemenskapens handlingsförmåga på detta område.

---

(1)  EGT L 268, 3.10.1998, s. 1.

(2)  EGT L 268, 3.10.1998.

(3)  EGT L 271, 9.10.2002.

(4)  EGT C 62, 15.3.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/231 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/231

---

(2004/C 70 E/248)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3176/03

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(27 oktober 2003)

Ämne:   Livsmedelssäkerhet och utvecklingsländer

EU har de senaste åren verkat för livsmedelssäkerhet. Efter att den allmänna livsmedelslagstiftningen hade godkänts fanns det fortfarande åtgärder att vidta, som till exempel att införa paketet livsmedelshygien och livsmedelskontroll (1).

| 1. | Kan kommission ange vilka konsekvenserna är och kommer att bli för utvecklingsländerna i och med att livsmedelssäkerheten inom EU uppmärksammas mer? |
| --- | --- |

1.

Kan kommission ange vilka konsekvenserna är och kommer att bli för utvecklingsländerna i och med att livsmedelssäkerheten inom EU uppmärksammas mer?

| 2. | Kan kommissionen ange vilka de länder är vars livsmedelsexport till EU har minskat? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen ange vilka de länder är vars livsmedelsexport till EU har minskat?

| 3. | Förväntar sig kommissionen en minskning eller en ökning av livsmedelsexporten från afrikanska, asiatiska och latinamerikanska länder som en följd av hygien- och kontrollagstiftningen (1). Vilka länder kommer särskilt att beröras? |
| --- | --- |

3.

Förväntar sig kommissionen en minskning eller en ökning av livsmedelsexporten från afrikanska, asiatiska och latinamerikanska länder som en följd av hygien- och kontrollagstiftningen (1). Vilka länder kommer särskilt att beröras?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(5 december 2003)

Med den nya lagstiftningen om livsmedelssäkerhet har kraven och därtill hörande kontroller blivit fullständigare. Kommissionen har byggt in en viss flexibilitet genom att införa principen om likvärdighet i förslaget om kontroll och i HACCP-systemet (Hazard Analysis and Critical Control Points = faroanalys och kritiska styrpunkter) i förslagen om hygien. Synsättet har i själva verket fullständigt förändrats genom att en integrerad kedja av aktörer från den inledande produktionen till försäljningen till konsumenten införts, genom det ansvar som lagts på producenten, genom att en systematisk, vetenskapligt grundad riskanalys och försiktighetsprincipen införts, genom krav på fullständig spårbarhet samt genom att modern köttkontrollteknik och HACCP-systemets tillämpning införts. Kommissionen har noga säkerställt att förslagen uppfyller bestämmelserna i Världshandelsorganisationens SPS-avtal (sanitära och fytosanitära åtgärder). Det bör dessutom framhållas att de nyligen införda principerna är förenliga med Codex Alimentarius. Medlemsstaterna och exporterande tredje länder måste emellertid anpassa sig till det nya läget. Genom att lagstiftning införs måste producenternas och kontrollmyndigheternas arbetsmetoder samt produktions- och handelsstrukturer anpassas. När det gäller utvecklingsländerna har kommissionen infört vissa bestämmelser i sitt förslag om kontroll. Dessa bestämmelser syftar till att med hjälp av tekniskt bistånd stärka utvecklingsländernas förmåga att genomföra EU:s importkrav i synnerhet genom att upprätta utkast till årliga kontrollplaner.

Då den nya lagstiftningen endast delvis trätt i kraft är det för närvarande omöjligt att uttala sig om den nya lagstiftningens tänkbara följder för den pågående exporten till EU. De krav som gäller import i Europaparlamentets och rådets förordning av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (den allmänna livsmedelslagstiftningen) träder inte i kraft förrän den 1 januari 2005. Hygiendelen i förslaget om kontroll återstår att antas.

---

(1)  KOM(200) 438 och KOM(2003) 52.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/232 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/232

---

(2004/C 70 E/249)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3177/03

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(27 oktober 2003)

Ämne:   Återanvändning av medicinska instrument och medicinska hjälpmedel

Medicinska instrument och hjälpmedel utgör en väsentlig del av kostnaderna för folkhälsan. Återanvändning av medicinska instrument och hjälpmedel kan minska kostnaderna med 40 procent och är ur miljöhänseende mycket fördelaktig. Tillverkare av medicinska instrument och hjälpmedel märker faktiskt ofta sina produkter som engångsartiklar, vilket hindrar återanvändning och leder till onödigt höga kostnader. En annan negativ följd av detta är att instrument och hjälpmedel ändå återanvänds av besparingsskäl, men då inte behandlas, renas eller steriliseras på ett professionellt sätt. Vårdrelaterade infektioner (nosokomiala infektioner) lär till stor del bero på att återanvändning av hjälpmedel och instrument sker på ett oprofessionellt sätt.

| 1. | Känner kommissionen till eventuella överenskommelser mellan tillverkare av medicinska hjälpmedel och instrument om att i möjligaste mån märka produkter som engångsartiklar? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till eventuella överenskommelser mellan tillverkare av medicinska hjälpmedel och instrument om att i möjligaste mån märka produkter som engångsartiklar?

| 2. | Kan kommissionen tänka sig att inleda en undersökning beträffande sådana överenskommelser? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen tänka sig att inleda en undersökning beträffande sådana överenskommelser?

| 3. | Kan kommissionen ge en indikation på fördelarna av en professionell återanvändning i termer av ekonomiska kostnader, miljövinster och ett förebyggande av vårdrelaterade infektioner? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen ge en indikation på fördelarna av en professionell återanvändning i termer av ekonomiska kostnader, miljövinster och ett förebyggande av vårdrelaterade infektioner?

| 4. | Kan kommissionen tänka sig att (vare sig det sker inom ramen för den temainriktade strategin för återvinning eller ej) främja återanvändning av medicinska instrument och hjälpmedel? |
| --- | --- |

4.

Kan kommissionen tänka sig att (vare sig det sker inom ramen för den temainriktade strategin för återvinning eller ej) främja återanvändning av medicinska instrument och hjälpmedel?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(12 december 2003)

| 1. och 2. | Kommission känner inte till några överenskommelser mellan tillverkare av medicinska hjälpmedel och instrument om att i möjligaste mån märka produkter som engångsartiklar, och den har för närvarande ingen anledning att undersöka om det existerar sådana överenskommelser. |
| --- | --- |

1. och 2.

Kommission känner inte till några överenskommelser mellan tillverkare av medicinska hjälpmedel och instrument om att i möjligaste mån märka produkter som engångsartiklar, och den har för närvarande ingen anledning att undersöka om det existerar sådana överenskommelser.

| 3. | Kommissionen kan inte ge några indikationer om de ekonomiska kostnaderna och miljövinsterna med återanvändning av engångsartiklar. Vårdrelaterade infektioner är en komplex fråga, och användningen av medicintekniska produkter är bara en del, och förmodligen svår att urskilja och behandla separat. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen kan inte ge några indikationer om de ekonomiska kostnaderna och miljövinsterna med återanvändning av engångsartiklar. Vårdrelaterade infektioner är en komplex fråga, och användningen av medicintekniska produkter är bara en del, och förmodligen svår att urskilja och behandla separat.

| 4. | Liksom i princip alla medlemsstater anser kommissionen att återanvändningen av engångsmaterial bör stävjas av hälsoskyddsskäl. Den vill fästa uppmärksamheten på att medlemsstaterna genom upphandlingspolitiken kan gynna användning av medicintekniska produkter som är avsedda att vara återvinningsbara och som släpps ut på marknaden som sådana. Upphandlingspolitikens och andra instruments roll för att begränsa avfallsproduktionen behandlas i kommissionens meddelande ”Mot en temainriktad strategi för förebyggande och återvinning av avfall” (1). Men denna strategi behandlar inte specifikt återanvändning av medicinska instrument och hjälpmedel. |
| --- | --- |

4.

Liksom i princip alla medlemsstater anser kommissionen att återanvändningen av engångsmaterial bör stävjas av hälsoskyddsskäl. Den vill fästa uppmärksamheten på att medlemsstaterna genom upphandlingspolitiken kan gynna användning av medicintekniska produkter som är avsedda att vara återvinningsbara och som släpps ut på marknaden som sådana. Upphandlingspolitikens och andra instruments roll för att begränsa avfallsproduktionen behandlas i kommissionens meddelande ”Mot en temainriktad strategi för förebyggande och återvinning av avfall” (1). Men denna strategi behandlar inte specifikt återanvändning av medicinska instrument och hjälpmedel.

---

(1)  KOM(2003) 301 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/233 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/233

---

(2004/C 70 E/250)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3184/03

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(20 oktober 2003)

Ämne:   De laotiska myndigheternas arrogans

Den 26 oktober 1999 greps fem unga laotier — Thongpaseuth Keuakoun, Sengaloun Phengphanh, Bouavanh Chanmanivong, Khamphouvieng Sisaat och Keochay — tillsammans med tiotals andra demonstranter för att ha organiserat en fredlig marsch i Vientiane som samlade studerande, lärare, tjänstemän och andra laotier som krävde demokratiska reformer, åtgärder mot korruption, reformer för bättre social rättvisa och inrättande av ett flerpartisystem.

Fyra år senare har de laotiska myndigheterna ännu inte nedlåtit sig att göra en minsta gest, ens av humanitärt slag, för att hjälpa dessa fem politiska fångar, trots att flera vädjanden har riktats till Laos och trots att EU och dess medlemsländer har gått med på omfattande samarbete och handelsavtal som gynnar landet. Varken Internationella Röda korset, medlemsländernas ambassadörer, kommissionens representant eller företrädare för Förenta nationerna eller andra internationella organisationer har tillåtits besöka fångarna i fängelset. Dessutom har myndigheterna i Vientiane inte ens ansett sig vara skyldiga att hålla de löften som givits av deras representant vid parlamentets sammanträde i Strasbourg. De har inte heller kommit med några klargöranden om de motstridiga uttalanden som har gjorts av olika statstjänstemän angående omständigheterna kring rättegången mot de fem ”försvunna” som organiserade demonstrationen den 26 oktober.

Enligt väl underrättade källor har M. Khamphouvieng Sisaat inte synts till på över ett år medan M. Thongpaseuth Keuakoun är mycket svag och oförmögen att gå.

Har kommissionen fått exakta och tillförlitliga uppgifter om den rättsliga och hälsomässiga situationen för de fem försvunna ledarna för ”26 oktober”-rörelsen?

Anser inte kommissionen att de laotiska myndigheternas handlande gentemot unionen i detta sammanhang redan kan liknas vid förakt och att det med bred marginal passerat anständighetens gräns?

Anser inte kommissionen också att Laos, ännu mer än Burma (och det vill inte säga lite), av unionen borde bemötas med ytterst hårda och bestämda tag, så att myndigheterna i landet kan förmås att utan dröjsmål vidta effektiva åtgärder för att främja demokrati och försoning?

Är kommissionen beredd att i detta syfte — till exempel vid det bilaterala mötet mellan EU och Laos som anordnas i november i Bryssel inom ramen för samarbetsavtalet — meddela de laotiska myndigheterna sin avsikt att spärra de EU-medel som beviljats Laos, eftersom myndigheterna i Vientiane inte har vidtagit klara åtgärder för att genomföra ambitiösa demokratiska reformer och för att förbättra alla politiska fångars situation?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 november 2003)

Kommissionen har till fullo åtagit sig att framhålla att respekten för de mänskliga rättigheterna i Laos måste skärpas, däribland yttrandefriheten, mötes- och föreningsfriheten samt religionsfriheten, och att landet måste ansluta sig till de internationella konventionerna om skydd för de mänskliga rättigheterna.

När det gäller de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Laos i allmänhet har kommissionen vid upprepade tillfällen med den laotiska regeringen tagit upp flera oroväckande fall, däribland frågan om de fem ledarna för ”26 oktober-rörelsen”, hittills dessvärre med begränsat resultat.

Kommissionen kommer att granska läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Laos ur alla synvinklar, inbegripet eventuella gensvar från kommissionens sida, inför nästa möte i Gemensamma kommittén EG-Laos som kommer att äga rum i Vientiane under första halvåret 2004 och är beredd att därefter avlägga rapport till Europaparlamentet.

Tills vidare fortsätter kommissionen sin politik som går ut på att föra en konstruktiv dialog med den laotiska regeringen och att samtidigt genom gemenskapsstödda utvecklingsprogram ge stöd till de mest utsatta samhällsgrupperna i Laos.

Alternativet att avbryta biståndet tills de mänskliga rättigheterna respekteras bör övervägas såsom en sista utväg, eftersom detta sannolikt skulle få negativa återverkningar för de befolkningsgrupper vars rättigheter kränks.

Om det inte sker betydande framsteg beträffande de mänskliga rättigheterna och det kan hävdas att den konstruktiva politik som hittills förts inte leder till positiva resultat är kommissionen beredd att ompröva formerna för det samarbete som nu bedrivs med Laos och vid behov överväga att i full samordning med medlemsstaterna och Europaparlamentet vidta lämpliga åtgärder.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/234 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/234

---

(2004/C 70 E/251)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3197/03

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(30 oktober 2003)

Ämne:   Sveriges folkomröstning om euron

| 1. | Gav kommissionen något direkt eller indirekt ekonomiskt stöd till den svenska folkomröstningen om euron? Om svaret är ja, kan kommissionen i så fall komma med mer information? |
| --- | --- |

1.

Gav kommissionen något direkt eller indirekt ekonomiskt stöd till den svenska folkomröstningen om euron? Om svaret är ja, kan kommissionen i så fall komma med mer information?

| 2. | Bistod kommissionen Sveriges regering eller något annat organ med reklammaterial för euron före den svenska euroomröstningen? Om svaret är ja, kan kommissionen i så fall komma med mer information? |
| --- | --- |

2.

Bistod kommissionen Sveriges regering eller något annat organ med reklammaterial för euron före den svenska euroomröstningen? Om svaret är ja, kan kommissionen i så fall komma med mer information?

| 3. | På vilket sätt var kommissionen delaktig i den svenska folkomröstningen? |
| --- | --- |

3.

På vilket sätt var kommissionen delaktig i den svenska folkomröstningen?

| 4. | Har kommissionen gjort någon reklam för euron i Förenade kungariket, Sverige eller Danmark under de senaste 24 månaderna? Avser kommissionen att göra det? |
| --- | --- |

4.

Har kommissionen gjort någon reklam för euron i Förenade kungariket, Sverige eller Danmark under de senaste 24 månaderna? Avser kommissionen att göra det?

| 5. | Kan kommissionen tänka sig att delta på något sätt vid en eventuell folkomröstning i Förenade kungariket? |
| --- | --- |

5.

Kan kommissionen tänka sig att delta på något sätt vid en eventuell folkomröstning i Förenade kungariket?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(2 december 2003)

| 1. | Kommissionen gav inget direkt eller indirekt ekonomiskt stöd till den svenska folkomröstningen om euron. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen gav inget direkt eller indirekt ekonomiskt stöd till den svenska folkomröstningen om euron.

| 2. | Kommissionen försåg varken den svenska regeringen eller något annat organ med reklammaterial inför folkomröstningen. Det är möjligt att visst informationsmaterial som var framtaget för att informera medborgarna om införseln av euron i euroområdet år 2002 fortfarande fanns i omlopp under 2003. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen försåg varken den svenska regeringen eller något annat organ med reklammaterial inför folkomröstningen. Det är möjligt att visst informationsmaterial som var framtaget för att informera medborgarna om införseln av euron i euroområdet år 2002 fortfarande fanns i omlopp under 2003.

| 3. | Kommissionen deltog inte på något sätt i den svenska euroomröstningen. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen deltog inte på något sätt i den svenska euroomröstningen.

| 4. | Kommissionen har under de senaste 24 månaderna inte framställt eller distribuerat något reklammaterial om huruvida Danmark, Sverige eller Förenade kungariket skall införa euron. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen har under de senaste 24 månaderna inte framställt eller distribuerat något reklammaterial om huruvida Danmark, Sverige eller Förenade kungariket skall införa euron.

| 5. | Kommissionen har inga som helst planer på att delta vid en eventuell euroomröstning i Förenade kungariket. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen har inga som helst planer på att delta vid en eventuell euroomröstning i Förenade kungariket.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/235 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/235

---

(2004/C 70 E/252)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3199/03

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(30 oktober 2003)

Ämne:   Belgiens regering har övertagit telefonoperatören Belgacoms pensionsfond

Som kommissionen vet har Belgiens regering beslutat att överta telefonoperatören Belgacoms pensionsfond. I utbyte mot de utestående fordringarna på fonden kommer regeringen i december 2003 att få ett belopp på 5 miljarder euro. Regeringen har tillkännagivit att den kommer att föra upp detta belopp på intäktssidan av den finansiella balansen. Detta belopp på 5 miljarder, som gäller som utestående fordran under 2003 och skall betalas under detta år, verkar Belgiens regering dessutom vilja fördela på två budgetår, alltså det år då beloppet faktiskt mottas och året därpå.

Det europeiska nationalräkenskapssystemets normer är till hjälp för att stabilitetspakten skall kunna efterlevas. En rigorös tillämpning av dessa normer är en förutsättning för insyn och kontinuitet i medlemsstaternas nationalräkenskaper. Om dessa normer tolkas hur rymligt som helst eller om de till-lämpas släpphänt, då hamnar vi utan att märka det in i en situation där stabilitetspakten försvagas och med den också åtagandena enligt stabilitetsprogrammet. Kan kommissionen mot bakgrund av allt detta ge besked om:

| 1. | Huruvida kommissionen kommer att tillåta eller inte att det ovannämnda beloppet på 5 miljarder euro bokförs på inkomstsidan i budgeten samt, såvida kommissionen avser tillåta det, vilken motivering kommissionen i så fall har till detta? |
| --- | --- |

1.

Huruvida kommissionen kommer att tillåta eller inte att det ovannämnda beloppet på 5 miljarder euro bokförs på inkomstsidan i budgeten samt, såvida kommissionen avser tillåta det, vilken motivering kommissionen i så fall har till detta?

| 2. | Vad kommissionen tycker om Belgiens regering tilltag att, med hjälp av att fördela denna ”intäkt” på två budgetår, artificiellt försköna inte bara en enda utan två budgetar? |
| --- | --- |

2.

Vad kommissionen tycker om Belgiens regering tilltag att, med hjälp av att fördela denna ”intäkt” på två budgetår, artificiellt försköna inte bara en enda utan två budgetar?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(8 december 2003)

Eurostat har underrättats om att den belgiska regeringen kommer att ta över de pensionsskyldigheter som åligger Belgacom för den egna personalen.

Eurostat granskar frågan noggrant och kommer att yttra sig om hur detta ska hanteras i nationalräkenskaperna, särskilt vad gäller konsekvenserna på skulder och underskott i den offentliga sektorns finanser.

Eurostat har också underrättats om att Belgiens regering avser att registrera följderna av överföringen under de båda skatteåren 2003 och 2004. På denna punkt måste man särskilt granska överensstämmelsen med bestämmelserna i Europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (ENS 95) om ”periodiserings-principen” avseende tidpunkten för registrering av transaktioner.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/236 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/236

---

(2004/C 70 E/253)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3205/03

från Giles Chichester (PPE-DE) till kommissionen

(30 oktober 2003)

Ämne:   Formellt klagomål angående mål 2-medel för att stödja projektet Broadband4Devon

Har kommissionen mottagit det formella klagomål som lämnades in av Colin Coleman i Devon beträffande mål 2-medel för att stödja projektet Broadband4Devon, vilket föreslagits av Devon County Council?

Vad gör kommissionen åt saken? När kan frågeställaren vänta sig ett svar?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(10 december 2003)

Kommissionen har under årets lopp mottagit de sju skrivelserna från Colin Coleman (av den 4.7.2003, 8.8.2003, 12.9.2003, 17.9.2003, 6.10.2003, 30.10.2003 och 7.11.2003) om förslaget från Devon County Council om att stödja projektet Broadband4Devon med mål 2-medel. En skrivelse av den 10.11.2003 har skickats som svar direkt till Colin Coleman.

I enlighet med subsidiaritetsprincipen ligger ansvaret för den löpande förvaltningen av de program som får stöd från strukturfonderna på myndigheterna i medlemsstaterna och regionerna när de strategiska målen i programmen väl har överenskommits med kommissionen. Enligt artikel 38 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1) har förvaltningsmyndigheten ansvar för att se till att programmet förvaltas och genomförs på ett effektivt och riktigt sätt och framför allt att det stämmer överens med gemenskapens politik. Det bedömningsförfarande som används för att besluta om finansiering av enskilda projekt inom ramen för programmet antogs av programövervakningskommittén i enlighet med artikel 35 i den förordningen och med subsidiaritetsprincipen.

Syftet med dessa bestämmelser är att säkerställa att alla som ansöker om stöd från programmet behandlas på samma sätt och att alla projekt som väljs ut är förenliga med gemenskapens lagstiftning, särskilt när det gäller statligt stöd och regler för offentlig upphandling.

Utifrån de uppgifter kommissionen har till sitt förfogande finner den inte någon anledning att anta att gemenskapens lagstiftning har överträtts i samband med godkännandet av Broadband4Devon-projektet.

---

(1)  EGT L 161, 26.6.1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/236 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/236

---

(2004/C 70 E/254)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3208/03

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Finansieringskris för skolorna i Londonstadsdelarna Hillingdon och Barnet

De brittiska parlamentsledamöterna John Randall och Sydney Chapman har hänvänt sig till mig för att dryfta den finansieringskris som har drabbat skolorna i deras respektive valkretsar i Londonstadsdelarna Hillingdon och Barnet. Som en konsekvens av att regeringen har ändrat den formel som används för att beräkna anslagen ur utbildningsbudgeten har pengar omfördelats från skolor i Londonregionen till skolor i norra England. Krisen har ytterligare förvärrats av regeringens beslut att höja kostnaderna för socialförsäkringsskyddet för arbetsgivare och för pensioner, vilket har lett till att många skolor har tvingats avskeda lärare, slå ihop klasser eller laborera med underskott i skolbudgeten. Bland de skolor som drabbats hårdast märks Friern Barnet School, Ashmole School samt grund- och gymnasieskolan i East Barnet.

Kan kommissionen vara så god att ange vilka EU-medel som är tillgängliga för skolor och huruvida några av dessa skulle kunna utnyttjas för att hindra att skolor tvingas avskeda lärare på grund av Labourregeringens oförmåga att se till att skolorna i Londonregionen får de pengar de behöver för att fungera?

Finns det några medel att tillgå för reparation och ombyggnad av skolor? Frågan ställs mot bakgrund av att många skolar tvingas utnyttja pengar ur kapital- och reparationsfonder för att kunna fortsätta att betala lärarlöner.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(28 november 2003)

I artikel 149 första stycket i EG-fördraget definieras tydligt medlemsstaternas respektive gemenskapens kompetensområden när det gäller utbildning. Gemenskapen stöder utvecklingen av kvalitet i undervisningen och respekterar samtidigt medlemsstaternas ansvar för innehållet i undervisningen och utformningen av utbildningssystemen. Finansiering genom gemenskapen, särskilt under Sokratesprogrammets ramverk, främjar samarbete mellan medlemsstaterna men kan inte direkt tas i anspråk för skolornas kostnader för verksamheten.

Inom det ramverk som unionens strukturfonder utgör är investeringskostnader på utbildningsområdet enligt artikel 2 första stycket i Europeiska Regionala Utvecklingsfonden (ERUF) förordningen (1) berättigade till stöd endast i de minst utvecklade områdena i gemenskapen som är stödberättigade enligt mål 1.

Däremot kan Europeiska socialfonden (ESF) enligt artiklarna 2 och 3 i förordningen om Europeiska socialfonden (2) ge stöd till insatser på utbildningsområdet över hela unionen vilka är relaterade till arbetsmarknaden, utveckling av mänskliga resurser och sysselsättning.

---

(1)  Förordning (EG) nr 1783/1999 av den 12 juli 1999.

(2)  Förordning (EG) nr 1784/1999 av den 12 juli 1999.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/237 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/237

---

(2004/C 70 E/255)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3209/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Direktivet om kliniska prövningar

Är kommissionen medveten om att genomförandet av direktivet om kliniska prövningar (2001/20/EG (1)) kommer att tvinga välgörenhetsorganisationer, som Leukaemia Busters (mot barnleukemi), att sluta med forskning som kan rädda liv? Kommer kommissionen att undanta icke kommersiella kliniska prövningar från detta direktiv så att detta inte händer?

---

(1)  EGT L 121, 1.5.2001, s. 34.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/237 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/237

---

(2004/C 70 E/256)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3215/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(30 oktober 2003)

Ämne:   Direktivet om kliniska prövningar

| 1. | Bestämmelserna i direktiv 2001/20/EG (1) måste vara införda senast den 1 maj 2004. Kan kommissionen bekräfta om några medlemsstater har ansökt om undantag för icke kommersiella kliniska prövningar? |
| --- | --- |

1.

Bestämmelserna i direktiv 2001/20/EG (1) måste vara införda senast den 1 maj 2004. Kan kommissionen bekräfta om några medlemsstater har ansökt om undantag för icke kommersiella kliniska prövningar?

| 2. | Kan kommissionen bekräfta om den brittiska regeringen har ansökt om ett sådant undantag? |
| --- | --- |

2.

Kan kommissionen bekräfta om den brittiska regeringen har ansökt om ett sådant undantag?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna P-3209/03 och E-3215/03

ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(12 november 2003)

Kommissionen har noterat frågan om potentiella hinder för forskningen, och problemet diskuterades under ett möte i Farmaceutiska kommittén den 15 maj 2003 mellan medlemsstaterna och kommissionen.

Kommissionen och medlemsstaterna diskuterade medlemsstaternas ansvar att ta hänsyn till den rekommendation som ges i skäl 14 om icke kommersiella prövningar i direktiv 2001/20/EG (2).

Det är givetvis inte kommissionens avsikt att genomförandet av direktivet om kliniska prövningar i nationell lagstiftning skall ha en negativ inverkan på möjligheterna till forskning i Europa.

Tvärtom vill kommissionens förbättra förutsättningarna för kliniska prövningar i Europa, i Europeiska området för forskningsverksamhets och de europeiska medborgarnas intresse, enligt G10-rekommendationerna.

Kommissionen har förståelse för forskarnas synpunkter, men har för närvarande inga planer på att föreslå en ändring av direktiv 2001/20/EG.

Kommissionen utarbetar för närvarande tillsammans med medlemsstaterna genomförandet av riktlinjerna i direktivet. Vi är därför säkra på att de flesta av frågorna kommer att tas upp under arbetet med detta.

---

(1)  EGT L 121, 1.5.2001, s. 34.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/20/EG av den 4 april 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar rörande tillämpning av god klinisk sed vid kliniska prövningar av humanläkemedel, EGT L 121, 1.5.2001.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/238 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/238

---

(2004/C 70 E/257)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3210/03

från Pietro-Paolo Mennea (NI) till kommissionen

(23 oktober 2003)

Ämne:   Illojal konkurrens i beklädnadssektorn

Den italienska beklädnadssektorn befinner sig sedan några år tillbaka i en svår situation.

En av de främsta orsakerna till denna kris är konkurrensen från asiatiska företag efter deras inlemmande i WTO. Dessa företag har betydligt lägre arbetskraftskostnader och de saknar lämpliga och inhemska minimibestämmelser avseende arbetsmarknaden och skyddet av arbetstagarna, som ofta är minderåriga, vilket innebär att de mest grundläggande medborgerliga rättigheterna kränks och att den enskildes frihet allvarligt skadas.

Olagligheterna når sin kulmen vid förtullningen av varor i gemenskapens hamnar, i samband med vilken det ofta inte överlämnas någon faktura eller så uppges felaktiga uppgifter angående kvalitet och volym. Lokala märken förfalskas systematiskt, inbegripet det vanligaste av märken ”Made in Italy”, och ofta kringgås gällande skattebestämmelser.

Denna olagliga situation ligger sedan till grund för saluföringen av slutprodukten till ett pris som är betydligt lägre än gemenskapspriset, varvid en betydande andel av EU:s beklädnadsföretag riskerar att behöva slå igen sin verksamhet och sysselsättningsnivåerna påverkas negativt.

Denna konkurrens från ovanstående tredjelandsföretag utövas på ett illojalt, illegalt och svekfullt sätt i gemenskapen.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta tillse att behöriga institutionella organ i medlemsstaterna tillämpar mer omfattande och strikta kontroller av de varor som importeras till gemenskapen?

Kommer kommissionen att tillse att juridiska personer från tredje land som står som ägare till enskilda eller kollektiva företag och som är verksamma i gemenskapen respekterar unionens lagstiftning, dvs. rätten att konkurrera, och medlemsstaternas arbetsmarknadslagstiftning?

Kan kommissionen inom ramen för sina befogenheter inleda en formell undersökning i beklädnadssektorn?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(19 november 2003)

Textil- och beklädnadssektorn både i Europa och på andra ställen står inför stora utmaningar. Vid den konferens som anordnades i Bryssel rörande sektorns utveckling efter 2005 gavs möjlighet att ta upp ett antal problem till behandling. I detta sammanhang antog kommissionen den 29 oktober 2003 ett meddelande (1) rörande åtgärder som har till syfte att förbättra textil- och beklädnadssektorns konkurrenskraft inför avskaffandet av textilkvoterna 2005. Kommissionens ståndpunkt är klar och tydligt inriktad på att finna konkreta lösningar för en framtidssektor för unionen, särskilt när det gäller de punkter som tas upp av frågeställaren.

Kommissionen är väl medveten om problemen med bedrägerier och varumärkesförfalskningar. Det finns redan ett antal gemenskapsregler och gemenskapsprogram som har till syfte att säkerställa rättvis konkurrens för de europeiska tillverkarna på världsmarknaden. Det bör emellertid erkännas att ett lyckat genomförande av gemenskapens olika initiativ förutsätter ett samtidigt och ökat deltagande från medlemsstaternas myndigheter. Även när det gäller immateriella rättigheter har kommissionen ökat sina insatser för att förbättra skyddet och tillämpningen av immateriella rättigheter i tredjeland och kontrollen av att Världshandelsorganisationens TRIPs-avtal (avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter) efterlevs. Detta kommer att leda till en mer effektiv bekämpning av handeln med varumärkesförfalskade varor och skydda våra konkurrensfördelar inom denna sektor, dvs. innovationer, varumärken, mode och formgivning.

För att mera specifikt behandla de båda frågorna så har kommissionen redan vidtagit ett antal åtgärder. Tullkontrollerna har harmoniserats på gemenskapsnivå och överensstämmer med alla gällande bestämmelser. Alla varor omfattas dessutom av en kombinerad nomenklatur. Tullmyndigheterna är bekanta med de vanligaste typerna av bedrägeri, vilka är föremål för riskanalys. Dessa riskanalyser går dessutom mot en harmonisering.

De betydande importvolymerna gör att det självfallet är omöjligt för medlemsstaternas tullmyndigheter att kontrollera samtliga textil- och beklädnadsprodukter som förs in på unionens tullområde. Följaktligen görs inga systematiska kontroller utan endast stickprovskontroller. Finns det konkreta bevis för att det förekommer bedrägerier inom en viss sektor kommer tullmyndigheterna, via Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), dock självklart att snabbt utbyta dessa uppgifter och genomföra undersökningar.

När det gäller den andra frågan så är den ekonomiska eller juridiska enheten, även om den kommer från ett tredjeland, så snart den etablerat sig på unionens territorium skyldig att följa gällande bestämmelser i den medlemsstat där den finns. Det åligger medlemsstaternas myndigheter att kontrollera efterlevnaden av gällande lagstiftning både på arbetsmarknadsområdet och andra områden. Vissa av dessa bestämmelser har harmoniserats på unionsnivå.

När det gäller förslaget att inleda en undersökning om textilsektorn så förfogar kommissionen visserligen över olika slags instrument för att bekämpa vissa bruk (t.ex. handelspolitiska skyddsåtgärder), men för att den skall använda sig av dessa fordras det vanligtvis ett klagomål från medlemsstaterna eller från berörda parter rörande klart angivna frågor eller bruk, vilka först måste definieras ordentligt och undersökas innan man kan besluta om inledandet av en undersökning.

---

(1)  KOM(2003) 649 slutlig.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/240 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/240

---

(2004/C 70 E/258)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3211/03

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(30 oktober 2003)

Ämne:   EU-stöd till det europeiska nätverket mot rasism (ENAR)

I en rad artiklar mellan den 13 och 17 oktober 2003 har den danska dagstidningen Ekstra Bladet avslöjat en rad oegentligheter i bokföringen, fusk med medlemsantalet osv. i Danmarks största organisation för invandrare, paraplyorganisationen för etniska minoriteter (POEM).

Till följd av avslöjandet om många oegentligheter i POEM har alla offentliga organ i Danmark ställt in det ekonomiska stödet till organisationen. POEM har också fått medel från Europeiska socialfonden, vilket angivits i en tidigare fråga till kommissionen (av den 15 oktober 2003). Ekstra Bladet uppger i en artikel den 17 oktober 2003 att ordföranden i POEM, Bashy Qureishy, också är ordförande för den internationella organisationen European Network against Racism (ENAR). Av tidningsuppgifterna att döma kan inte Qureishy ha varit ovetande om det omfattande fusket utan har sannolikt varit djupt inblandad i det. Det anges också i artikeln att ENAR finansieras med medel från EU.

Kan kommissionen mot bakgrund av de danska invandrarorganisationernas omfattande fusk med offentliga medel upplysa om hur mycket ENAR får i stöd från EU per år och om hur det kontrolleras att pengarna inte missbrukas av organisationen? Kan kommissionen också upplysa om vilka konsekvenser Bashy Qureishys eventuella inblandning i ovannämnda fusk kommer att få för tilldelningen av EU-stöd i framtiden?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(15 december 2003)

Det europeiska nätverket mot rasism (ENAR) är en av de organisationer som får verksamhetsbidrag från kommissionen under gemenskapens nya åtgärdsprogram för att bekämpa diskriminering 2001-2006. Under perioden 2003-2004, beräknas ENAR få motta ett belopp på 851 241 euro som hjälp till sina verksamhetskostnader.

ENAR har inte fått någon samfinansiering från Europeiska socialfonden enligt mål 2 och 3 eller från Equal under den nuvarande programperioden 2000-2006.

Kommissionen har reviderat alla gemenskapsbidrag som ENAR fick under 2003. Man fann inga oegentligheter. Kommissionen påpekar att ENAR:s finanser är helt åtskilda från POEM:s, som är en annan organisation. Rollen som ordförande för ENAR är ett hedersuppdrag och ordföranden får således inte betalt för sitt arbete.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/240 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/240

---

(2004/C 70 E/259)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3225/03

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(31 oktober 2003)

Ämne:   Direktsändning av tjurfäktningar

Anser kommissionen att Spanien tillämpar rådets direktiv 89/552/EEG (1) på ett korrekt sätt med hänsyn till artikel 22 i direktivet som föreskriver: ”Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att TV-sändningar från TV-programföretag inom respektive stats jurisdiktion inte inkluderar program som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga, särskilt program som innehåller pornografi eller meningslöst våld”?

Är kommissionen medveten om att spansk television sänder tjurfäktningar på tider när barn tittar på TV?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(28 november 2003)

Kommissionen känner till den situation som påtalats av parlamentsledamoten, och undersöker för närvarande om sändningen av sådana program är förenlig med bestämmelserna i rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television.

---

(1)  EGT L 298, 17.10.1989, s. 23.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/241 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/241

---

(2004/C 70 E/260)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3232/03

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(27 oktober 2003)

Ämne:   Uppdatering av budgetbeloppen

Kan kommissionen tillhandahålla följande uppgifter:

| — | taket i budgetplanerna för perioden 1988-2003, |
| --- | --- |

—

taket i budgetplanerna för perioden 1988-2003,

| — | beloppet (i euro) för taket för egna medel för samma period, |
| --- | --- |

—

beloppet (i euro) för taket för egna medel för samma period,

| — | budgetgenomförandet av åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden för budgetåren 1988-2002? |
| --- | --- |

—

budgetgenomförandet av åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden för budgetåren 1988-2002?

Dessa budgetbelopp bör:

| — | uppdateras till 2004 års priser, |
| --- | --- |

—

uppdateras till 2004 års priser,

| — | inkludera samtliga ändringar som gjorts för varje enskilt år i fråga om det ursprungliga beloppet: tekniska anpassningar, ändringar, revideringar, användning av flexibilitetsmekanismen, och så vidare, med undantag av anpassningarna av villkoren för genomförande av utgiftskategori 2. |
| --- | --- |

—

inkludera samtliga ändringar som gjorts för varje enskilt år i fråga om det ursprungliga beloppet: tekniska anpassningar, ändringar, revideringar, användning av flexibilitetsmekanismen, och så vidare, med undantag av anpassningarna av villkoren för genomförande av utgiftskategori 2.

Skulle kommissionen också vilja redogöra för samtliga förändringar av var och en av de olika budgetplanerna sedan 1988 med den numera nedlagda budgethandboken som förebild?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Parlamentsledamotens fråga innebär en komplicerad sammanställning av långa statistikserier, som kommissionen arbetar med just nu.

Uppgifterna kommer att översändas så snart de finns tillgängliga.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/241 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/241

---

(2004/C 70 E/261)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3233/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Enhetlig undervisning om EU inom utbildningssystemen

Europa har tagit ännu ett steg mot ett totalt samgående, och turen har nu kommit till universitetsutbildningen. Trettiotre länder efterlyser ett europeiskt samarbetsområde för högre utbildning, alltså ett område där examina, undervisning och kvaliteten på universitetsutbildningen har samma värde oberoende av vid vilket universitet man tagit sin examen och i vilket land man vill använda sig av den.

Därför är detta kanske rätt ögonblick att samordna de universitetsstuderandes studier när det gäller innebörden av Europeiska unionen, så att alla våra europeiska studenter får en homogen uppfattning om den politiska enhet som ett enat Europa innebär, där de kommer att leva tillsammans med övriga unionsmedborgare.

Anser kommissionen att det nu är rätt ögonblick att genomföra en gemensam universitetsundervisningplan om innebörden av Europeiska unionen, så att de ungdomar som ska genomföra sin universitetsutbildning kommer att uppfatta EU på samma sätt, oavsett hemland?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(1 december 2003)

Kommissionen hänvisar i första hand till artikel 149 i EG-fördraget, där det anges att undervisningens innehåll är medlemsstaternas ansvar.

Dessutom är det svårt att förena principen om akademisk frihet och självständiga universitet, som är en grundläggande princip inom den högre utbildningen, med ett enhetligt innehåll i utbildningen inom ett visst undervisningsämne eller forskningsämne.

Kommissionen vill dock försäkra parlamentsledamoten om sitt intresse för universitetens kurser om europeisk integration. En av kommissionens särskilda permanenta satsningar inom utbildningsområdet, Jean Monnet-programmet, stöder med hjälp av startbidrag kurser i EG-rätt, europeisk ekonomisk integration, europeisk statskunskap och den europeiska gemenskapens uppbyggnad, som alla är områden där framväxten av Europeiska gemenskapen utgör en allt viktigare del.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/242 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/242

---

(2004/C 70 E/262)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3235/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Främjande av investering i EU-obligationer

De femton medlemsstaterna har beslutat att få fart på tillväxten i EU genom att öka både de offentliga och de privata investeringarna i infrastruktur och forskning samt utveckling och innovation.

Det är allmänt känt att en betydande del av utvecklingen av infrastrukturen inom EU sker genom Europeiska investeringsbanken (EIB), som är en viktig drivkraft för utvecklingen i unionen, och därför bör man särskilt främja deltagandet i dess utgivning av obligationer.

Anser kommissionen att den, på ett sätt som den finner lämpligt och efter erforderliga studier, bör överväga att främja ett mera aktivt deltagande från gemenskapsmedborgarnas sida när det gäller tecknande av EIB:s obligationer, som ett sätt att bidra till den så kallade Lissabonstrategin, som skall göra EU till världens mest dynamiska ekonomi?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(2 december 2003)

Europeiska investeringsbanken (EIB) är en av världens största emittenter av skuldebrev och hittills i år har man ökat kapitalet med 41 miljarder euro, vilket ligger inom det fastställda målet för 2003 (40-42 miljoner euro). På bara fem år har bankens årliga upplåning nästan fördubblats.

Det ökande finansieringsbehovet, som ligger i linje med bankens utlåningstillväxt, har förvaltats enligt en konsekvent och balanserad upplåningstrategi. Denna strategi innebär ett förutseende synsätt såväl vad gäller institutionella som icke-institutionella investerare som båda har en viktig roll som köpare av EIB:s värdepapper.

När det gäller gemenskapsmedborgarnas särskilda deltagande i EIB:s obligationslån är det viktigt att notera att EIB har haft stor framgång på den europeiska icke-institutionella marknaden. Icke-institutionella investerare köper en mycket stor mängd av EIB:s obligationer, även om vissa obligationslån svarar mot de privata investerarnas särskilda krav.

Marknadsföring mot icke-institutionella investerare måste vägas noggrant mot marknadsföring mot institutionella investerare, som är centrala för framgången med EIB:s emission av obligationer samt för obligationernas efterföljande resultat på andrahandsmarknaden, som i sig själv är en viktig aspekt. Det är dessutom viktigt att beakta den betydande kostnaden för vissa typer av marknadsföring mot ickeinstitutionella investerare, till exempel annonskostnader.

Sammanfattningsvis kan det konstateras att EIB redan har ett välutvecklat synsätt vad gäller ickeinstitutionella investerare i EU, som ligger i linje dess målsättning att vara en ”policystyrd offentlig bank”. Detta måste dock ses i ljuset av de institutionella investerarnas ledande roll på lånekapitalmarknaderna i Europa. Trots detta fortsätter EIB att utforska möjligheterna till hur denna strategi kan vidareutvecklas, särskilt med hänsyn till den snabba utvecklingen på marknaden.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/243 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/243

---

(2004/C 70 E/263)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3241/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Öppna gränser och byråkrati

Efter fem års malande i byråkratins kvarnar, och först efter att ha vänt sig till Spaniens ombudsman, lyckades en italiensk medborgare få sin italienska universitetsexamen i språk och litteratur erkänd i Spanien som en motsvarighet till den spanska universitetsexamen i spansk filologi. När utbildningsförvaltningen vid den baskiska lokalregeringen i Bilbao i september 2001 upprättade en förteckning över lediga vikariat i italienska vid skolan Escuela de Idiomas godkändes inte denna italienska medborgare på samma villkor som de spanska sökandena med spansk universitetsexamen i italienska. Ändå kunde hon visa upp ett utbildningsbevis i italienska från påbyggnadscykeln vid språkskolan i fråga, och hon fick tillgodoräkna sig de år hon tjänstgjort som ordinarie lärare i Italien (1980-1989) och som lärare i italienska för utlänningar från och med 1990. För att jämställas med sina spanska kolleger tvingades hon avlägga ytterligare en universitetsexamen i italiensk filologi vid universitetet i Salamanca. Under tiden ströks hon från ovan nämnda förteckning, med motiveringen att hon under läsåret 2001-2002 inte hade tjänstgjort vid utbildningsförvaltningen, trots att hon under den tiden varit anställd som extra universitetslärare i italienska vid Baskiens universitet, som lyder under samma förvaltning: Departamento de Educación, Universidades e Investigación i Baskien. För att kunna återupptas på vikariatsförteckningen var hon tvungen att visa upp ett utbildningbevis i baskiska, vilket personen i fråga nu har studerat. Men nu står denna italienska språkvetare inför nya problem: Hon kan inte föras upp på vikariatsförteckningen vid Navarras Escuela de Idiomas, eftersom man där inte vill låta henne tillgodoräkna sig tjänsteåren i Italien (den översättning som gjorts vid konsulatet anses inte vara ”auktoriserad”). Dessutom anser man inte att hennes universitetsexamen, som erkänts i Italien, inte är en andra universitetsexamen, trots att personen i fråga har avlagt examen även vid ett universitet i Spanien.

| 1. | Anser inte kommissionen att behandlingen av denna unionsmedborgare är ett uppenbart tecken på smygdiskriminering? |
| --- | --- |

1.

Anser inte kommissionen att behandlingen av denna unionsmedborgare är ett uppenbart tecken på smygdiskriminering?

| 2. | Vad har kommissionen för befogenheter att ingripa för att förhindra dylika problem, som både är en form av byråkratisk dumhet och visar på värdlandets ovilja att komma till rätta med diskrimineringen? |
| --- | --- |

2.

Vad har kommissionen för befogenheter att ingripa för att förhindra dylika problem, som både är en form av byråkratisk dumhet och visar på värdlandets ovilja att komma till rätta med diskrimineringen?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 december 2003)

Den italienska medborgare frågeställaren hänvisar till har skrivit två brev till kommissionen. Den information kommissionen fått hitintills visar inte på något tydligt brott mot EU-rätten i hennes fall. Följande analys lämnades till henne i augusti 2003. Förfaranden som gäller erkännande av akademiska examina fastställs i nationell lag, eftersom medlemsstaterna ansvarar för innehållet i undervisningen och utbildningssystemets uppbyggnad enligt artikel 149 i EG-fördraget. Endast förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet är tillämpligt. Det finns inget bevis för att någon sådan diskriminering har inträffat i den berörda medborgarens fall. Vidare kan skillnaden i behandling mellan henne och spanska medborgare med examen i Filologia Romanica inte stämplas som diskriminering, eftersom hennes examen inte har erkänts som ekvivalent med den examen utan med en examen i Filologia Hispanica. När det gäller kunskaper i baskiska, så har de spanska myndigheterna, om baskiska är ett officiellt språk, rätt att kräva sådana färdigheter som behövs för att undervisa på grundval av de principer Europeiska gemenskapernas domstol lagt fast i målen ”Groener” (C-379/87) och ”Angonese” (C-281/98).

När det gäller yrkeserfarenhet anser kommissionen att medlemsstaterna måste tillåta att migrerande arbetstagare som får anställning i den offentliga sektorn tillgodoräknar sig jämförbar yrkesverksamhet från en annan medlemsstat på samma villkor som gäller för erfarenhet från deras egna system. Kommissionen har bett den klagande ange om hennes yrkeserfarenhet inte erkänns på allmänna grunder eller enbart på grund av översättningsproblemen.

Slutligen, när det gäller problemen med att få hennes italienska examen att räknas som en andra examen, behövs mer information om vilka krav som gäller för att bli upptagen på vikarielistan för en bedömning av klangandens situation. Hon har ombetts att lämna sådan information.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/244 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/244

---

(2004/C 70 E/264)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3245/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Höjning av kostnaderna för sjukhusbehandlingar och avfallshantering på grund av hinder för kostnadsbesparande återanvändning av medicinska instrument

| 1. | Kan kommissionen bekräfta att det sätt på vilket man inom EU sedan 1993 skiljer på engångsanvändning (”single use”) och användning flera gånger (”multiple use”) av medicinska instrument som sjukhusen sätter in tillfälligt i en människokropp, förhindrar att vissa dyra instrument kan återanvändas efter en operation, så att t.ex. en pumpkateter som kostar 8 000-13 000 euro måste kastas bort när den varit placerad i ett hjärta? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen bekräfta att det sätt på vilket man inom EU sedan 1993 skiljer på engångsanvändning (”single use”) och användning flera gånger (”multiple use”) av medicinska instrument som sjukhusen sätter in tillfälligt i en människokropp, förhindrar att vissa dyra instrument kan återanvändas efter en operation, så att t.ex. en pumpkateter som kostar 8 000-13 000 euro måste kastas bort när den varit placerad i ett hjärta?

| 2. | Känner kommissionen till att sådana engångsinstrument i Europa inte bara samlas in, rengörs och återställs för behov i tredje världen, utan också för användning inom Europa, speciellt i Tyskland och Belgien? Känner kommissionen också till att i Tyskland har företaget Vanguard återvunnit en och en halv miljon instrument från 400 sjukhus, vilket leder till att sjukhuskostnaderna där kan sänkas med 1-2 miljarder euro per år? |
| --- | --- |

2.

Känner kommissionen till att sådana engångsinstrument i Europa inte bara samlas in, rengörs och återställs för behov i tredje världen, utan också för användning inom Europa, speciellt i Tyskland och Belgien? Känner kommissionen också till att i Tyskland har företaget Vanguard återvunnit en och en halv miljon instrument från 400 sjukhus, vilket leder till att sjukhuskostnaderna där kan sänkas med 1-2 miljarder euro per år?

| 3. | Har kommissionen tagit del av European Association for Medical Device Reprocessing’s (EAMDR) ståndpunkt att sjukhusen kan tjäna miljontals euro per år om mer av det medicinska materialet kan återvinnas, och att denna organisation under de senaste 2 åren har testat 20 000 engångsinstrument för att fastställa om det är möjligt att återanvända dem? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen tagit del av European Association for Medical Device Reprocessing’s (EAMDR) ståndpunkt att sjukhusen kan tjäna miljontals euro per år om mer av det medicinska materialet kan återvinnas, och att denna organisation under de senaste 2 åren har testat 20 000 engångsinstrument för att fastställa om det är möjligt att återanvända dem?

| 4. | Hur bedömer kommissionen EAMDR:s ståndpunkt att de gällande bestämmelserna för engångsanvändning i praktiken verkar skydda industrins (förenad i Eucomed) intressen i högre grad än patienternas, och att en fortsättning av denna praxis framförallt bidrar till negativa konsekvenser för miljön och/eller till slöseri med pengar, eftersom det avfall som blir följden av kravet på att material måste slängas bort, måste tas om hand. |
| --- | --- |

4.

Hur bedömer kommissionen EAMDR:s ståndpunkt att de gällande bestämmelserna för engångsanvändning i praktiken verkar skydda industrins (förenad i Eucomed) intressen i högre grad än patienternas, och att en fortsättning av denna praxis framförallt bidrar till negativa konsekvenser för miljön och/eller till slöseri med pengar, eftersom det avfall som blir följden av kravet på att material måste slängas bort, måste tas om hand.

| 5. | Är kommissionen beredd att ta ett initiativ för att så mycket som möjligt vidga begreppet ”multiple use”, vilket i dagsläget verkar välmotiverat, och att sålunda minska de ökande kostnaderna för sjukvården utan att ge patienterna sämre kvalitet eller överanstränga dem som arbetar inom sjukvårdssektorn? |
| --- | --- |

5.

Är kommissionen beredd att ta ett initiativ för att så mycket som möjligt vidga begreppet ”multiple use”, vilket i dagsläget verkar välmotiverat, och att sålunda minska de ökande kostnaderna för sjukvården utan att ge patienterna sämre kvalitet eller överanstränga dem som arbetar inom sjukvårdssektorn?

Källa: Den belgiska dagstidningen ”De Morgen”, den 17 oktober 2003.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(1 december 2003)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till den bakgrundsinformation som ges i svaret på den skriftliga frågan E-3177/03 från Dorette Corbey (1).

| 1. | Nej. Kommissionen anser att frågan om vissa produkter kan återanvändas eller ej helt och hållet är avhängig av om hälsan kan skyddas tillräckligt. Frågan om återanvändning av medicintekniska produkter för engångsbruk berör inte enbart införandet av direktivet om medicintekniska produkter, den är också föremål för diskussion i andra länder, bland annat i USA, Australien och Kanada. |
| --- | --- |

1.

Nej. Kommissionen anser att frågan om vissa produkter kan återanvändas eller ej helt och hållet är avhängig av om hälsan kan skyddas tillräckligt. Frågan om återanvändning av medicintekniska produkter för engångsbruk berör inte enbart införandet av direktivet om medicintekniska produkter, den är också föremål för diskussion i andra länder, bland annat i USA, Australien och Kanada.

| 2. | Kommissionen är medveten om att återanvändning av medicintekniska produkter för engångsbruk äger rum. I en del medlemsstater finns regler eller riktlinjer om återanvändning av medicintekniska produkter för engångsbruk. Kommissionen har inga upplysningar som rör detaljerade data om marknaden. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen är medveten om att återanvändning av medicintekniska produkter för engångsbruk äger rum. I en del medlemsstater finns regler eller riktlinjer om återanvändning av medicintekniska produkter för engångsbruk. Kommissionen har inga upplysningar som rör detaljerade data om marknaden.

| 3. | och 4. Kommissionen känner inte till de ståndpunkter som intagits av European Association for Medical Device Reprocessing (EAMDR). Kommissionen har ombetts sammanträffa med EAMDR och har tackat ja till detta. |
| --- | --- |

3.

och 4. Kommissionen känner inte till de ståndpunkter som intagits av European Association for Medical Device Reprocessing (EAMDR). Kommissionen har ombetts sammanträffa med EAMDR och har tackat ja till detta.

| 5. | Införandet av särskilda produktkategorier på marknaden bestäms av olika faktorer, t.ex. teknik, hälsoskyddsöverväganden och nationella ersättningssystem. Hänsynstagande till dessa faktorer ligger framför allt hos tillverkarna, hälso- och sjukvårdsinrättningarna och medlemsstaterna. Kommissionen ser därför inte något skäl till att på detta stadium ta initiativ till att främja marknadsföring av återanvändbara medicintekniska produkter. |
| --- | --- |

5.

Införandet av särskilda produktkategorier på marknaden bestäms av olika faktorer, t.ex. teknik, hälsoskyddsöverväganden och nationella ersättningssystem. Hänsynstagande till dessa faktorer ligger framför allt hos tillverkarna, hälso- och sjukvårdsinrättningarna och medlemsstaterna. Kommissionen ser därför inte något skäl till att på detta stadium ta initiativ till att främja marknadsföring av återanvändbara medicintekniska produkter.

---

(1)  Se s. 232.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/245 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/245

---

(2004/C 70 E/265)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3256/03

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Nytt angrepp mot religionsfriheten av Hanoi

De vietnamesiska myndigheterna har rättsligt och faktiskt dömt elva buddistmunkar och dissidenter inom Vietnams förenade buddistiska kyrka (ej erkänd) till husarrest i två år. Bland dem återfinns patriarken Thich Huyen Quang, vars godtyckliga frihetsberövande varat i över tjugo år, och dennes ställföreträdare Thich Quang Do, som man påstod frigavs i juni 2003. En talesman för det vietnamesiska utrikesministeriet har tillkännagivit att det rörde sig om brott mot den nationella säkerhetslagstiftningen. Den vietnamesiska lagen tillåter de lokala myndigheterna att döma människor till ”administrativt frihetsberövande” på mellan 6 och 24 månader utan rättegång för brott mot den nationella säkerheten (dekret 31/CP från 1997 om ”administrativt frihetsberövande”), vilket är ett uppenbart brott mot internationella bestämmelser. Förföljelsen av Vietnams förenade buddistiska kyrka är en följd av valet av 41 munkar (däribland de elva som gripits) till nyckelposter inom denna kyrka vid dess möte den 1 oktober 2003 i pagoden Nguyen Thieu (provinsen Binh Dinh), och patriarkerna Thich Huyen Quangs och Thich Quang Dos resa till Ho Chi Minh-staden. Den vietnamesiska säkerhetstjänsten stoppade deras konvoj i över tio timmar, varefter militär förde tillbaka högvördige Thich Huyen Quang, 86 år, till pagoden Nguyen Thieu och högvördige Thich Quang Do, 75 år, till klostret Zen Thanh Minh i Ho Chi Minh-staden. Enligt det internationella buddistiska informationskontoret (IBIB) i Paris, inträffade detta brutala polisingripande några dagar efter det att Vietnams förenade buddistiska kyrka hållit sitt första extraordinära möte sedan den förbjöds av kommunisterna 1981.

Vilken information förfogar kommissionen över beträffande de tre munkar inom Vietnams förenade buddistiska kyrka som dömt till två års husarrest och det godtyckliga frihetsberövandet av åtta andra, däribland kyrkans två överhuvuden? Anser inte kommissionen att de vietnamesiska myndigheternas ständiga förföljelse av de ansvariga inom Vietnams förenade buddistiska kyrka visar på deras oärlighet och avsaknad av en reell vilja att garantera religionsfrihet och legalisera denna kyrka? Anser inte kommissionen att denna situation kräver en stark reaktion, däribland en frysning av samarbetsavtalet mellan EU och Vietnam? Anser inte kommissionen att den, mot bakgrund av den mycket allvarliga situationen i Vietnam, Laos, Myanmar, och i mindre grad i Kambodja, bör föreslå rådet och Europaparlamentet att man utser en särskild EU-representant för dessa länder?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(1 december 2003)

Vid sin presskonferens den 6 november 2003 bekräftade det vietnamesiska utrikesministeriet att tre munkar för närvarande är föremål för administrativt frihetsberövande eller husarrest enligt dekret 31/CP, enligt vilket det är möjligt att hålla personer fängslade i upp till två år utan åtal eller rättegång. Ministeriet bekräftade också att det för närvarande utreds om Thich Quang Do och Thich Hyuen Quang gjort sig skyldiga till ”allvarliga brott”, och att åtal kan väckas mot dem så snart utredningen är klar. Kommissionen har på detta stadium inte tillgång till närmare uppgifter om de övriga åtta munkarnas rättsliga ställning, men det förefaller som om de vietnamesiska myndigheterna fortfarande håller dem i fängsligt förvar.

Kommissionen och medlemsstaterna har för de vietnamesiska myndigheterna upprepade gånger gett uttryck för sin oro över de händelser som nyligen ägt rum. EU har också vid flera tillfällen gett uttryck för sina betänkligheter när det gäller begränsningar i religionsfriheten i Vietnam, och uppmanat Vietnams regering att förbättra den nuvarande situationen. Kommissionen kommer återigen att framföra protester mot behandlingen av religiösa och andra oliktänkande i samband med att den gemensamma kommissionen för gemenskapen och Vietnam sammanträder inom kort. Frågan tas också upp vid ett kommande möte i Hanoi inom ramen för den dialog om mänskliga rättigheter som kommissionen för med Vietnam.

Kommissionen kommer att fortsätta att använda alla de instrument den har till sitt förfogande för att åstadkomma förbättringar i människorättssituationen i Vietnam. Ett av dessa instrument är kommissionens program för samarbete med Vietnam som upprättats inom ramen för det bilaterala samarbetsavtalet. I detta ingår program som syftar till att åstadkomma förbättringar när det gäller styrelseskicket, rättsstatsprincipen och möjligheterna till rättslig prövning i landet.

Kommissionen anser att det inte skulle tillföra den befintliga människorättsdialogen med de berörda länderna något betydande mervärde om en särskild EU-representant utnämndes. Kommissionen stöder dessutom de särskilda FN-mekanismer (dvs. FN:s särskilda sändebud i Burma/Myanmar och FN:s specialrapportörer) som redan inrättats för att bemöta vissa angelägna frågor av internationellt intresse i regionen.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/246 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/246

---

(2004/C 70 E/266)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3261/03

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(4 november 2003)

Ämne:   Allergiska reaktioner efter förtäring av Quorn

Quorn är en produkt som ersätter kött och tillverkas utgående från mögelsvampen Fusarium venenatum. Quorn saluförs i olika former av Marlow Foods. I slutet av maj berättade BBC på sin webbplats (http://news.bbc.co.uk/1/hi/health/2949510.stm) om en undersökning där schweiziska och tyska vetenskapsmän beskrivit att en man uppvisat svåra allergiska reaktioner efter förtäring av Quorn. Också den amerikanska konsumentorganisationen CSPI (Center for Science in the Public Interest) säger sig ha samlat in bortemot sexhundra klagomål från personer som uppvisat svåra allergiska reaktioner efter förtäring av Quorn. I september 2003 berättade samma organisation om en studie som ger vid handen att 4,5 procent av alla som i Förenade kungariket äter Quorn är allergiska mot denna ersättningsprodukt för kött (http://www.cspinet.org/new/200309231.html).

Känner kommissionen till de ovannämnda studierna om allergiska reaktioner på den köttersättande produkten Quorn? Om så är fallet: hur ser kommissionen på frågan?

Den 21 mars 2002 tillställde CPSI en skrivelse till ledamoten av kommissionen med ansvar för konsumentfrågor, David Byrne, för att kartlägga problematiken. Har Byrne besvarat denna skrivelse? Om så är fallet: vad stod det i svaret?

Vad ämnar kommissionen göra för att ytterligare undersöka detta fall och eventuellt lösa det?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 december 2003)

Alla livsmedel och livsmedelsingredienser kan orsaka allergiska reaktioner eller överkänslighet hos ganska många konsumenter. Generellt sett uppskattas att åtminstone 8 % barn och 4 % vuxna är allergiska eller överkänsliga mot ett eller flera livsmedel. De livsmedel eller livsmedelsingredienser som oftast ger upphov till allergiska reaktioner är jordnötter, ägg, fisk, skaldjur, mjölk, nötter, spannmål som innehåller gluten, soja, sesamfrö, senap, selleri och sulfit.

Även många andra livsmedel kan orsaka allergiska reaktioner. Det är därför inte överraskande att reaktioner mot mykoproteinet Quorn kan ha konstaterats, eftersom 13 miljoner enhetsförpackningar med Quorn såldes under 2000 i Förenade kungariket, vilket Food Standards Agency uppgav i ett meddelande om denna fråga den 3 september 2002.

För allergiska eller överkänsliga personer finns inget annat alternativ än att helt avstå från detta livsmedel, vilket gör det nödvändigt att kunna identifiera dess eventuella förekomst med hjälp av märkningsinformationen. Efter ett förslag som kommissionen överlämnade i september har parlamentet och rådet nyligen antagit direktiv 2003/89/EG (1) om uppgifter om ingredienser i livsmedel för att garantera att alla ingredienser anges på märkningen.

En ingrediens som mykoprotein får därför inte förekomma utan att det tydligt anges i märkningen. Vissa undantag från märkning är fortfarande tillåtna, t.ex. för processtekniska hjälpmedel, förutsatt att dessa ämnen inte är derivat av något allergiframkallande ämne som tas upp i förteckningen i bilagan till detta direktiv.

Denna förteckning kommer vid behov att uppdateras i framtiden. Kommissionen väntar även på ett yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, som har rådfrågats i denna fråga. När det gäller den studie som CSPI (Center for Science in the Public Interest) nämner, kan kommissionen konstatera att det i verkligheten gällde en undersökning per telefon som inte gör det möjligt att dra tillförlitliga slutsatser. För övrigt känner kommissionen inte till några nya vetenskapliga undersökningar om överkänslighet mot mykoprotein. Kommissionen kommer också att överlämna all relevant information man kan komma att få om detta till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

Som svar på tre skrivelser från CSPI lämnades liknande information och kommentarer som de ovanstående till organisationen i maj, juli och oktober 2002 av kommissionsledamoten med ansvar för hälsa och konsumentskydd.

---

(1)  EGT L 308, 25.11.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/248 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/248

---

(2004/C 70 E/267)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3264/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(29 oktober 2003)

Ämne:   Återhämtningsplan för liten hälleflundra — särskilda socioekonomiska åtgärder för gemenskapsflottan i NAFO: s regleringsområde

Den 15-19 september 2003 höll Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del (NAFO) sitt 25:e årsmöte i Darmouth-Halifax. Det huvudsakliga syftet var att fastställa riktlinjer för förvaltningen av detta fiske för år 2004. Vid årsmötet upprättades en flerårig återhämtningsplan för liten hälleflundra som skall gälla i fyra år, med en total tillåten fångstmängd på respektive 20 000, 19 000, 18 500 och 16 000 ton för åren 2004, 2005, 2006 och 2007. Detta innebär alltså en minskning från 42 000 ton 2003 till 16 000 ton för 2007. Denna drastiska minskning av den totala tillåtna fångstmängden baseras på en vetenskaplig rapport där man använt sig av en ny metod som inte tar hänsyn till de tekniska, sociala och ekonomiska aspekterna av detta fiske. Samtidigt antogs en återhämtningsplan för fisket av liten hälleflundra inom NAFO:s regleringsområde, och de avtalsslutande parterna, däribland EU, måste även ta hänsyn till dessa åtgärder.

Åtgärderna drabbar en mycket modern och tekniskt avancerad flotta, och hotar direkt eller indirekt arbetet för 4 000 personer.

Förslaget är mycket drastiskt och man har inte tagit hänsyn till de socioekonomiska aspekterna, samtidigt som EU dessutom har genomfört andra omstruktureringsplaner. Skulle kommissionen mot bakgrund av detta vilja besvara följande frågor:

| 1. | Kan kommissionen informera om huruvida den har för avsikt att upprätta en parallell plan med socioekonomiska åtgärder för perioden 2004-2007, som åtnjuter ytterligare tilläggsfinansiering utöver den nu gällande Fonden för fiskets utveckling (FFU), och som skulle göra det möjligt för den berörda gemenskapsflottan att lägga om sin inriktning? |
| --- | --- |

1.

Kan kommissionen informera om huruvida den har för avsikt att upprätta en parallell plan med socioekonomiska åtgärder för perioden 2004-2007, som åtnjuter ytterligare tilläggsfinansiering utöver den nu gällande Fonden för fiskets utveckling (FFU), och som skulle göra det möjligt för den berörda gemenskapsflottan att lägga om sin inriktning?

| 2. | Om så är fallet, kan kommissionen informera om tidsplanen och villkoren för genomförandet av denna plan, liksom tilläggsfinansieringens belopp och var den skall tas ifrån? Skulle det vara möjligt att använda de fonder som är avsedda för skrotning av fiskefartyg 2003 och som inte har använts för detta ändamål, för att i stället använda dem till finansiering av de nödvändiga socioekonomiska åtgärderna? |
| --- | --- |

2.

Om så är fallet, kan kommissionen informera om tidsplanen och villkoren för genomförandet av denna plan, liksom tilläggsfinansieringens belopp och var den skall tas ifrån? Skulle det vara möjligt att använda de fonder som är avsedda för skrotning av fiskefartyg 2003 och som inte har använts för detta ändamål, för att i stället använda dem till finansiering av de nödvändiga socioekonomiska åtgärderna?

| 3. | Kan kommissionen informera om huruvida det finns planer på att omlokalisera flottan till andra fiskevatten, och om den överväger ett tillfälligt fiskestopp, liksom stöd till tillfälliga samriskföretag och gemensamma företag efter 2004? |
| --- | --- |

3.

Kan kommissionen informera om huruvida det finns planer på att omlokalisera flottan till andra fiskevatten, och om den överväger ett tillfälligt fiskestopp, liksom stöd till tillfälliga samriskföretag och gemensamma företag efter 2004?

| 4. | Om så inte är fallet, hur motiverar då kommissionen att den godkänt en sådan ändring utan att det finns åtgärder planerade för att lindra de ekonomiska och sociala konsekvenserna? |
| --- | --- |

4.

Om så inte är fallet, hur motiverar då kommissionen att den godkänt en sådan ändring utan att det finns åtgärder planerade för att lindra de ekonomiska och sociala konsekvenserna?

Svar lämnat av Frans Fischler på kommissionens vägnar

(27 november 2003)

Kommissionen är mycket medveten om effekten för gemenskapsflottan av besluten om en återhämtningsplan för liten hälleflundra som fattades vid NAFO:s årsmöte 2003. Denna återhämtningsplan antogs mot bakgrund av enhälliga vetenskapliga utlåtanden som visar dramatisk försämring av statusen för dessa bestånd. De åtgärder som NAFO har antagit är utformade för att minska risken för utfiskning av bestånden och därmed säkerställa att dessa bestånd kan fiskas på ett hållbart sätt. De ligger därför i linje med vår flottas långsiktiga socioekonomiska intressen.

Omedelbart efter det att NAFO fattat detta beslut inrättades en arbetsgrupp inom Generaldirektorat fiske som ska studera samtliga effekter för gemenskapsflottan. Kommissionen samarbetar nära med de behöriga myndigheterna i Spanien och Portugal, som är de två mest drabbade medlemsstaterna, för att bedöma den exakta effekt som denna återhämtningsplan har för de berörda fartygen. Kommissionen inväntar de exakta fiskeplanerna för 2004 och efterföljande år för de berörda flottorna.

I väntan på en granskning av dessa planer och samråd med de berörda medlemsstaterna är det alltför tidigt att ange de exakta strukturåtgärder som kan krävas i detta sammanhang. Sådana åtgärder kan dock genomföras inom den nuvarande finansiella ramen för Fonden för fiskets utveckling (FFU).

Kommissionen studerar olika möjligheter som kan göra det möjligt för gemenskapens NAFO-flotta att omorganisera sina verksamheter, inklusive alternativa fiskemöjligheter. Vad som krävs kommer dock att bero på innehållet i fiskeplanerna.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/249 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/249

---

(2004/C 70 E/268)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3269/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(4 november 2003)

Ämne:   Upphävande av lagstiftning

Hur många rättsakter (direktiv, förordningar och beslut) har upphävts under vart och ett av de fem senaste åren?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(20 november 2003)

Upplysningar om antalet rättsakter som varje år upphävs eller löper ut finns i den allmänna rapporten om Europeiska Unionens verksamhet:

| — | Allmänna rapporten 2002, nr 1095: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/2002/ptl095.htm” |
| --- | --- |

—

Allmänna rapporten 2002, nr 1095: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/2002/ptl095.htm”

| — | Allmänna rapporten 2001, nr 1212: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/2001/pt1212.htm” |
| --- | --- |

—

Allmänna rapporten 2001, nr 1212: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/2001/pt1212.htm”

| — | Allmänna rapporten 2000, nr 1154: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/2000/pt1154.htm” |
| --- | --- |

—

Allmänna rapporten 2000, nr 1154: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/2000/pt1154.htm”

| — | Allmänna rapporten 1999, nr 1036: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/1999/ptl036.htm” |
| --- | --- |

—

Allmänna rapporten 1999, nr 1036: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/1999/ptl036.htm”

| — | Allmänna rapporten 1998, nr 1090: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/1998/pt0028.htm” |
| --- | --- |

—

Allmänna rapporten 1998, nr 1090: ”http://europa.eu.int/abc/doc/off/rg/sv/1998/pt0028.htm”

Dessa uppgifter hämtas i mitten av januari från det automatiska interinstitutionella dokumentationssystemet för gemenskapsrätten, CELEX, men omfattar inte de rättsakter som inte offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning eller som inte är markerade med fetstil i innehållsförteckningen i EUT (rättsakter i den löpande verksamheten med begränsad livslängd).

Dessa uppgifter är sammanställda i den tabell som skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/249 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/249

---

(2004/C 70 E/269)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3271/03

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(5 november 2003)

Ämne:   Det cancerframkallande ämnet Bisfenol A i babyflaskor av plast

Den 26 september i år hölls det i Antwerpen i Belgien en internationell kongress om temat fertilitet. Den amerikanske vetenskapsmannen och hormonspecialisten Frederick vom Saal redogjorde bland annat för resultaten av sin undersökning om hur Bisfenol A påverkar hälsan. Bisfenol A är ett kemiskt ämne som förekommer bl.a. i plastflaskor för drycker för spädbarn.

Av undersökningar lär det ha framkommit att Bisfenol A är farligare än man ursprungligen trott. Ämnet lär på lång sikt kunna medföra ett antal allvarliga hälsoproblem, såsom prostatacancer, fertilitetsproblem hos män och mentala störningar såsom Parkinsons sjukdom och ADHD. Också bröstcancer och för tidig pubertet bland flickor skall enligt utsago vara konsekvenser av intag av detta ämne, till exempel via flaskor för drycker.

Känner kommissionen till att Bisfenol A eventuellt kan ha farliga konsekvenser? Om det av vetenskapliga undersökningar bevisas att ämnet verkligen är farligt, anser inte kommissionen i så fall att tillverkarna måste förbjudas att i fortsättningen använda detta ämne i förpackningarna för sina produkter? Anser inte kommissionen att den i ovannämnda fall måste gå ut med information till den stora allmänheten?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 december 2003)

Kommissionen känner till de toxikologiska egenskaperna hos bisfenol A. På kommissionens begäran gjorde Vetenskapliga kommittén för livsmedel år 1986 en bedömning av ämnet. Vi det tillfället fastställde kommittén det acceptabla dagliga intaget till 0,05 mg/kg kroppsvikt. På grundval av detta yttrande fastställdes i direktiv 90/128/EEG (1) om plaster ett gränsvärde för specifik migration till 3 mg/kg livsmedel. Så snart kommissionen fick veta att ämnet hade testats på nytt, bl.a. i de undersökningar som nämns av den amerikanske forskaren Frederick vom Saal, anmodade kommissionen Vetenskapliga kommittén för livsmedel att revidera sitt tidigare yttrande. I sitt yttrande av den 17 april 2002 sänkte kommittén det acceptabla dagliga intaget till 0,01 mg/kg kroppsvikt och begärde ytterligare data från branschen. Med tanke på att ytterligare forskning pågår rekommenderade kommittén att det acceptabla dagliga intaget skulle revideras när nya data föreligger. Kommittén påpekade också att den beräknade mängd som konsumenten utsätts för ligger betydligt under det acceptabla dagliga intaget (0,48-1,6 μg/kg kroppsvikt/dag). Kommissionen tänker be Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet att reevaluera ämnet så snart dessa nya data föreligger.

Kommissionen anser inte att det är nödvändigt att förbjuda användningen av bisfenol A, eftersom Vetenskapliga kommittén för livsmedel har fastställt ett acceptabelt dagligt intag för ämnet. På grundval av kommitténs yttrande från april 2002 föreslår emellertid kommissionen en ändring av direktiv 2002/72/EG (2) om plastmaterial som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel för att sänka gränsvärdet för specifik migration till 0,6 mg/kg. Den föreslagna ändringen kommer att föreläggas Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa för yttrande i december 2003. Om Ständiga kommittén lämnar ett positivt yttrande, kommer det nya direktivet sannolikt att offentliggöras i början av 2004.

Kommissionen säkerställer att allmänheten får tillgång till all information om säkra livsmedel på GD Hälsa och konsumentskydds webbplats. Dessutom har en särskild webbplats om material som kommer i kontakt med livsmedel skapats på följande adress: ”http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/food_contact/index_en.html”. Här finns framför allt alla vetenskapliga yttranden om de ämnen som används vid framställningen av plastmaterial som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel.

Flera forskningsprojekt har nyligen avslutats (projekten inom det fjärde ramprogrammet), andra pågår fortfarande (projekten inom det femte ramprogrammet) med stöd från kommissionen. I dessa projekt är bisfenol A ett av de ämnen vars effekter har undersökts på vilda djur, husdjur och människor. De senare projekten undersöker effekterna av exponering i tidig ålder och under lång tid. Lagstiftarna kommer att få tillgång till uppgifter från riskbedömningarna som kommer att finnas tillgängliga i framtiden. Ytterligare uppgifter om dessa projekt återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/research/endocrine/ index_en.html.

---

(1)  Kommissionens direktiv 90/128/EEG av den 23 februari 1990 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel, EGT L 75, 21.3.1990, korrigerat genom EGT L 349, 13.12.1990.

(2)  Kommissionens direktiv 2002/72/EG av den 6 augusti 2002 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel, EGT L 220, 15.8.2002, korrigerat genom EUT L 39, 13.2.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/251 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/251

---

(2004/C 70 E/270)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3272/03

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(5 november 2003)

Ämne:   Övergångsperiod för försäljning av cigaretter

I artikel 14 i direktiv 2001/37/EG (1) om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror åläggs medlemsstaterna att senast den 30 september 2002 införliva direktivet med sin nationella lagstiftning. Varor som inte är förenliga med detta direktiv får dock fortsätta att försäljas ett år efter denna tidpunkt, alltså fram till den 30 september i år.

Belgien har i sin lagstiftning noggrant följt föreskrifterna om hur länge sådana cigaretter som inte är förenliga med direktivet får försäljas och distribueras. Jag har emellertid erfarit att lagstiftningen i Tyskland, Luxemburg, Frankrike och Portugal medger längre övergångsperioder än vad direktivet tillåter. Som exempel kan nämnas att det på marknaden i dessa länder fortfarande förekommer cigarettpaket som inte uppfyller bestämmelserna i direktivet.

Kan kommissionen ge mig besked om huruvida dessa uppgifter äger sin riktighet? Om så är fallet: vilka åtgärder har kommissionen vidtagit mot dessa överträdelser?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 december 2003)

Kommissionen är liksom parlamentsledamoten angelägen om att Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/37/EG (1) av den 5 juni 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror skall genomföras, särskilt bestämmelserna om varningstexter.

Enligt artikel 14.1 i direktivet skulle medlemsstaterna senast den 30 september 2002 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. Tidsfristerna för tillämpningen av direktivet varierar dock för de olika bestämmelserna. När det gäller bestämmelserna om märkning, särskilt varningstexter, föreskrivs det i artikel 14.2 att varor som inte är förenliga med direktivet får fortsätta att saluföras under ett år efter den dag som anges i artikel 14.1. Efter detta datum (dvs. den 30 september 2003) måste alla cigarettpaket som finns på marknaden uppfylla direktivets krav. Dessutom fastställs det i artikel 14.3 att övergångsperioden för andra tobaksvaror än cigaretter löper ut den 30 september 2004.

I artikel 14.1 föreskrivs det också att medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om hur direktivet har införlivats i den nationella lagstiftningen. I november 2002 sände kommissionen formella underrättelser till de medlemsstater som inte hade meddelat vilka nationella bestämmelser som införts för att införliva direktivet före den 30 september 2002. Överträdelseförfaranden har inletts mot de medlemsstater som inte tillhandahållit de uppgifter som efterfrågades.

I dag har alla medlemsstater underrättat kommissionen om de bestämmelser som införts för att införliva direktivet. De sista underrättelserna inkom dock inte förrän i oktober 2003. Kommissionen håller nu på och bedömer huruvida dessa bestämmelser är förenliga med direktivet. I de fall där direktivet inte har införlivats korrekt kommer kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder och vid behov inleda ett överträdelseförfarande.

Det är medlemsstaterna som ska se till att de nationella bestämmelserna för att genomföra direktivet efterlevs.

---

(1)  EGT L 194, 18.7.2001, s. 26.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/252 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/252

---

(2004/C 70 E/271)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3295/03

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(7 november 2003)

Ämne:   Europaskolornas stadga

Jag bekräftar mottagandet av kommissionens svar på min fråga E-2583/03 (1), men skulle samtidigt vilja veta hur kommissionen ställer sig till följande frågor:

| 1. | Lärare från Förenade kungariket vid Europaskolorna, som innan de anställdes beviljades ett s.k. ”threshold” (lönetillägg), men som inte har fått lönetillägget utbetalt av DfES, det brittiska utbildningsministeriet. |
| --- | --- |

1.

Lärare från Förenade kungariket vid Europaskolorna, som innan de anställdes beviljades ett s.k. ”threshold” (lönetillägg), men som inte har fått lönetillägget utbetalt av DfES, det brittiska utbildningsministeriet.

| 2. | Lärare från Förenade kungariket som har rekommenderats för befordran av sin rektor (huvudlärare), men vilkas befordran konsekvent avvisas av DfES. |
| --- | --- |

2.

Lärare från Förenade kungariket som har rekommenderats för befordran av sin rektor (huvudlärare), men vilkas befordran konsekvent avvisas av DfES.

| 3. | Lärare, som har fått tillägg som tidigare betalades ut på deras nationella lön indragna av DfES efter att de anställts vid Europaskolorna. |
| --- | --- |

3.

Lärare, som har fått tillägg som tidigare betalades ut på deras nationella lön indragna av DfES efter att de anställts vid Europaskolorna.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(8 december 2003)

Kommissionen fäster mycket stor vikt vid att arbetsgivare respekterar samtliga anställningsvillkor, och anser att orättvis behandling och diskriminering är oroväckande. Utan mer information kan kommissionen dock inte ha någon välgrundad åsikt om de hypotetiska situationer som ledamoten beskriver. Om det är specifika fall som avses får han gärna kontakta kommissionen och lämna mer uppgifter och bakgrundsmaterial, så att fallen kan undersökas och eventuella åtgärder vidtas. Alla personuppgifter behandlas självklart konfidentiellt.

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 180.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/252 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/252

---

(2004/C 70 E/272)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3307/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(10 november 2003)

Ämne:   Fristående ugnar

Kan kommissionen bekräfta om det finns någon EU-lagstiftning som förhindrar återförsäljning och tillverkning av fristående ugnar (ugn/grill som kan placeras i brösthöjd) av säkerhetsskäl?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 december 2003)

Elektrisk utrustning (t.ex. elektriska ugnar) måste uppfylla de grundläggande hälso- och säkerhetskrav som fastställs i rådets direktiv 73/23/EEG (1) för att det ska vara tillåtet att släppa dem på EU-marknaden.

I artikel 2 i direktivet anges att medlemsstaterna skall vidta alla skäliga åtgärder för att säkerställa att elektrisk utrustning endast får marknadsföras om den

| — | har tillverkats i enlighet med inom gemenskapen gällande god säkerhetsteknisk praxis, |
| --- | --- |

—

har tillverkats i enlighet med inom gemenskapen gällande god säkerhetsteknisk praxis,

| — | inte riskerar säkerheten för människor, husdjur eller egendom, då den är korrekt installerad och underhållen och används för de ändamål den är avsedd för. |
| --- | --- |

—

inte riskerar säkerheten för människor, husdjur eller egendom, då den är korrekt installerad och underhållen och används för de ändamål den är avsedd för.

De viktigaste säkerhetskraven förtecknas i bilaga 1 till direktivet.

För att försäkra sig om att kraven i direktivet är uppfyllda kan tillverkaren på frivillig basis tillämpa harmoniserade europeiska standarder som följer direktivet. En tillverkare som har gjort det kan vara säker på att produkten uppfyller kraven i direktivet som täcks in av standarden.

Medlemsstaterna är skyldiga att vidta åtgärder mot produkter på marknaden som är farliga och inte svarar mot kraven. Medlemsstaterna skall vidare underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen och därvid ange grunderna för beslutet.

---

(1)  Rådets direktiv 73/23/EEG av den 19 februari 1973 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser, EGT L 77, 26.3.1973 ändrad genom rådets direktiv 93/68/EEG av den 22 juli 1993, EGT L 220, 30.8.1993.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/253 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/253

---

(2004/C 70 E/273)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3308/03

från Philip Claeys (NI) till kommissionen

(10 november 2003)

Ämne:   Europamuseet

Stiftelsen Europamuseet kommer att öppna 2006. Europaparlamentet har stått till tjänst med lokaler för ändamålet. Kostnaden i samband med att museet inleder sin verksamhet har uppskattats till 22,5 miljoner euro. Olika inrättningar har utlovat stöd, bland dem Belgiens regering och ett antal privata företag. Också de europeiska institutionerna planerar stöd.

Hur stort planeras stödet bli från Europeiska kommissionen och andra europeiska institutioner i samband med att museet inleder sin verksamhet? Hur mycket stöd för sina årliga driftskostnader planeras museet få efter 2006?

Vilka sitter med i museets styrande organ (styrelse, direktion, vetenskapligt råd ...). Enligt vilka kriterier blir de berörda personerna utvalda?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(16 december 2003)

Kommissionen har inte bidragit finansiellt till inrättandet av Europamuseet och den är inte i stånd att ge något svar beträffande de övriga EU-institutionerna.

Man planerar inte några bidrag till driftkostnaderna för Europamuseet år 2006.

Kommissionen har ingen behörighet vad gäller val och utnämnande av styrelseledamöterna för Europamuseet. Därför måste parlamentsledamoten vända sig med alla frågor direkt till Europamuseet.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/254 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/254

---

(2004/C 70 E/274)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3312/03

från Enrico Ferri (PPE-DE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Kriterier för registrering av avelshingstar i stamböcker och gemenskapsbestämmelsernas genomförande i nationell lagstiftning

Anser inte kommissionen att Italien genomför den gemenskapslagstiftning som medlemsstaterna är skyldiga att följa om kriterier för registrering av avelshingstar på ett sätt som hindrar fri rörlighet för varor och frihet att tillhandahålla tjänster, vilket därigenom försvårar handeln inom gemenskapen?

Italien (vars behöriga myndighet är jord- och skogsbruksdepartementet) är den enda medlemsstat som utöver att ha särskilda kriterier för införande i stamböcker även inrättat en särskild nämnd för morfologisk bedömning av hästarna. Nämndens beslut är definitivt och kan inte överklagas.

Anser inte kommissionen att denna nämnds existens utgör ett hinder för användning och försäljning i Italien av sådana avelshingstar som nämnden inte godkänt men som på basis av samma kriterier skulle kunna användas i en annan medlemsstat (t.ex. i Förenade kungariket där det inte finns någon liknande bedömningsnämnd), och att nämnden därigenom hindrar och försvårar handeln med hästarna i Italien?

Anser inte kommissionen dessutom att det faktum att nämndens beslut inte går att överklaga bryter mot gemenskapsrätten och dess förfaranden?

Kommer kommissionen mot bakgrund av rådets direktiv 90/427/EEG (1) av den 26 juni 1990 (om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen, med efterföljande ändringar), kommissionens beslut 92/353/EEG (2) av den 11 juni 1992 (om fastställande av kriterier för godkännande eller erkännande av organisationer och sammanslutningar som för eller upprättar stamböcker för registrerade hästdjur, med efterföljande ändringar) och kommissionens beslut 96/78/EG (3) av den 10 januari 1996 (om fastställande av kriterier för införande och registrering av hästdjur i stamböcker för avelsändamål, med efterföljande ändringar)

| — | att kontrollera om gemenskapens lagstiftning på detta område genomförs korrekt i den nationella lagstiftningen i Italien? |
| --- | --- |

—

att kontrollera om gemenskapens lagstiftning på detta område genomförs korrekt i den nationella lagstiftningen i Italien?

| — | Kan kommissionen även undersöka lagligheten i bedömningsnämndens existens (en nämnd som endast finns i Italien och vars avgörande inte går att överklaga till högre instans), vilken gör handeln med hästar svårare i Italien än i övriga medlemsstater och därigenom åsidosätter principerna om fri konkurrens på den inre marknaden? |
| --- | --- |

—

Kan kommissionen även undersöka lagligheten i bedömningsnämndens existens (en nämnd som endast finns i Italien och vars avgörande inte går att överklaga till högre instans), vilken gör handeln med hästar svårare i Italien än i övriga medlemsstater och därigenom åsidosätter principerna om fri konkurrens på den inre marknaden?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(21 november 2003)

Kommissionen kände inte till de uppgifter som parlamentsledamoten meddelat oss.

Kommissionen åtar sig att undersöka frågan och kommer vid behov att vidta nödvändiga åtgärder för att harmonisera lagstiftningen.

---

(1)  EGT L 224, 18.8.1990, s. 55.

(2)  EGT L 192, 11.7.1992, s. 63.

(3)  EGT L 19, 25.1.1996, s. 39.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/254 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/254

---

(2004/C 70 E/275)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3314/03

från Peter Skinner (PSE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Import av brittiskt nötkött till Frankrike

I december 2001 beslutade domstolen att det förbud som den franska regeringen infört mot importen av brittiskt nötkött var olagligt. Kommissionen rekommenderade då att Frankrike skulle vara skyldigt att betala avsevärda böter för brott mot domstolens beslut.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta ange huruvida Frankrike ställts till svars för sina handlingar och om det sedan dess har utgått någon ersättning? Om det är så att Frankrike undvikit att följa denna dom, kan kommissionen i så fall förklara omständigheterna kring detta samt ange det bötesbelopp som landet borde ha betalat?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av David Byrne

(21 november 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-2871/02 från Parish (1).

---

(1)  EGT C 222 E, 18.9.2003, s. 25.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/255 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/255

---

(2004/C 70 E/276)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3315/03

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne:   Ersättning för mul- och klövsjuka

Förenade kungarikets regering har krävt att få 948,6 miljoner pund i ersättning från Europeiska kommissionen för vad det kostat att vidta åtgärder i samband med att mul- och klövsjukan brutit ut.

Hittills har Europeiska kommissionen betalat endast 217 miljoner pund.

Enligt gemenskapslagstiftningen kan ersättning betalas endast till sådana jordbrukare vilkas djur tros ha blivit utsatta för sjukdomen.

Är orsaken till att Europeiska kommissionen inte betalar ut ersättning den, att varken det direktiv som då gällde eller direktivet i dess ändrade lydelse, föreskriver utslaktning av bestånden på angränsande gårdar?

Hur länge avser kommissionen det skall ta innan ersättningarna helt och hållet betalats ut?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 december 2003)

Gemenskapens ersättning till medlemsstaterna för kostnader i samband med utrotning av epidemier, t.ex. mul- och klövsjuka, regleras i beslut 90/424/EEG (1). Den allmänna principen är att de ersättningsberättigande kostnaderna i artikel 11 i detta beslut kan samfinansieras till 60 %.

Vad gäller Storbritanniens kostnader i samband med epidemin 2001 har kommissionen antagit tre särskilda finansieringsbeslut på grundval av beslut 90/424/EEG:

| — | Beslut 2001/654/EG (2) för att samfinanseira de brittiska myndigheternas ersättning för slakt under perioden februari-juni 2001. |
| --- | --- |

—

Beslut 2001/654/EG (2) för att samfinanseira de brittiska myndigheternas ersättning för slakt under perioden februari-juni 2001.

| — | Beslut 2003/23/EG (3) för att samfinansiera de brittiska myndigheternas ersättning för slakt under perioden juli-oktober 2001. |
| --- | --- |

—

Beslut 2003/23/EG (3) för att samfinansiera de brittiska myndigheternas ersättning för slakt under perioden juli-oktober 2001.

| — | Beslut 2003/676/EG (4) för kostnader i samband med utrotningen (rengöring, desinficering, destruktion av djurkroppar etc.). |
| --- | --- |

—

Beslut 2003/676/EG (4) för kostnader i samband med utrotningen (rengöring, desinficering, destruktion av djurkroppar etc.).

Storbritanniens begäran om samfinansiering med 60 % enligt dessa tre beslut motsvarar 887, 102 och 510 miljoner euro.

Kommissionen har nu avslutat den finansiella kontrollen av de ansökningar som lämnats in enligt beslut 2001/654/EG och har funnit att ett belopp på 378,2 miljoner euro berättigar till stöd, av vilka 355 miljoner redan har betalats i förskott. De belopp som räknats bort är inte kostnader som inte är stödberättigande enligt gemenskapsrätten, utan det handlar om för höga uppskattade värden för djuren enligt kommissionens beräkningar samt om en schablonmässig korrigering av beräkningarna för brister i det administrativa kontrollsystemet.

Granskningen av de ansökningar som lämnats in med stöd av de två andra finansieringsbesluten pågår fortfarande och borde vara klar år 2004. Gemenskapens bidrag kommer att betalas ut när granskningen är klar.

Ett förskott på 40 miljoner euro ska just utbetalas för kostnader som omfattas av beslut 2003/676/EG.

---

(1)  90/424/EEG: Rådets beslut av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet, EGT L 224, 18.8.1990.

(2)  2001/654/EG: Kommissionens beslut av den 16 augusti 2001 om ekonomiskt stöd till utrotning av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket under 2001, EGT L 230, 28.8.2001.

(3)  2003/23/EG: Kommissionens beslut av den 30 december 2002 om ekonomiskt stöd till obligatorisk slakt av djur under tiden den 1 juli-31 oktober 2001 på grund av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket, EGT L 8, 14.1.2003.

(4)  2003/676/EG: Kommissionens beslut av den 24 september 2003 ytterligare ekonomiskt bidrag från gemenskapen för att täcka kostnaderna för utrotning av mul- och klövsjukan i Förenade kungariket 2001, EGT L 249, 1.10.2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/256 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/256

---

(2004/C 70 E/277)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3324/03

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(12 november 2003)

Ämne:   Godkännande av det farliga ogräsbekämpningsmedlet parakvat

Kommissionen väntas tillåta att det farliga ogräsbekämpningsmedlet parakvat tas upp på EU:s positivlista över godkända ämnen. I Danmark har det sedan 1994 varit förbjudet att marknadsföra och importera detta bekämpningsmedel. Ett godkännande på EU-nivå kan begränsa medlemsstaternas möjligheter att bibehålla bestämmelser som skyddar miljön och konsumenterna, så att exempelvis Danmark skulle kunna tvingas att tillåta import av livsmedel med rester av detta giftiga ämne som betraktas som dödligt för däggdjur och fåglar.

Kan kommissionen därför upplysa om varför detta ämne nu godkänns och vad kommissionen känner till om det forskningsmaterial som finns om parakvats farliga egenskaper och befintliga ersättningsämnen? Hur kan Danmark och andra medlemsstater bibehålla eller anta långtgående begränsningar för parakvat så att konsumenter, djurliv och miljö kan skyddas mot ämnet?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av David Byrne

(27 november 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-3093/03 från Harald Ettl (1).

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 266.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/257 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/257

---

(2004/C 70 E/278)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3337/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 november 2003)

Ämne:   Rättsligt skydd av undervattensverksamhet

European Diving Technology Committee (EDTC) ägnar sig sedan många år tillbaka åt att sprida kompetensstandarder för yrkesmässig dykning (Certificate Comercial Diving) för att förenkla nuvarande nationella bestämmelser i EU:s medlemsstater. I dagsläget är det endast länderna i Nordeuropa som har reglerat undervattensverksamhet som en tjänst som erbjuds oljeindustrin. Dessa länder saknar emellertid regler för dykning inom rekreations- och turistnäringen, trots att detta är en mycket expansiv sektor med snabb ekonomisk utveckling. För närvarande finns det ingen rättslig grund som harmoniserar denna sektor i hela EU. Redan 1994 utarbetade EDTC ett dokument kallat ”Goalsetting Principles for Harmonised Diving Standards in Europe”, som understöddes av kommissionens GD Sysselsättning, vilket syftar till att förbättra den europeiska lagstiftningen för yrkesmässig undervattensverksamhet.

Denna sektor ingår emellertid inte i förslaget till direktiv KOM(2002) 119 (1) om erkännande av yrkeskvalifikationer.

Likväl är ett av de viktigaste målen från Europeiska rådets möte i Stockholm i mars 2001 att garantera en mer flexibel arbetsmarknad genom att främja rörligheten, anta nödvändiga rättsliga instrument och avskaffa onödiga hinder för erkännandet av yrkeskvalifikationer.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

| 1. | Anser den inte att den bristande harmoniseringen i denna sektor strider mot principen om fri rörlighet för personer och tjänster? |
| --- | --- |

1.

Anser den inte att den bristande harmoniseringen i denna sektor strider mot principen om fri rörlighet för personer och tjänster?

| 2. | Vilka instrument avser den att vidta för att harmonisera befintlig lagstiftning, i enlighet med vad som föreskrivs i artiklarna 40, 47 och 55 i EG-fördraget? |
| --- | --- |

2.

Vilka instrument avser den att vidta för att harmonisera befintlig lagstiftning, i enlighet med vad som föreskrivs i artiklarna 40, 47 och 55 i EG-fördraget?

| 3. | Vilket är det allmänna läget? |
| --- | --- |

3.

Vilket är det allmänna läget?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 december 2003)

Rätten till fri rörlighet för arbetstagare, etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster är grundläggande principer i EG-fördraget. För att dessa friheter ska kunna utnyttjas har flera rättsliga instrument om erkännande av examensbevis antagits på europeisk nivå på grundval av artikel 47 i EG-fördraget.

Det främsta syftet med de bestämmelser som antagits på unionsnivå är att fastställa villkoren för erkännande av kvalifikationer inom reglerade yrken. I allmänhet är det upp till varje enskild medlemsstat att avgöra om en yrkesverksamhet skall regleras eller inte.

Så vitt kommissionen vet har de flesta medlemsstaterna inte reglerat yrkesmässig dykning och det finns ingen samordnad utbildning på detta område på unionsnivå.

Om någon ansöker om erkännande av ett examensbevis för att kunna utöva ett reglerat yrke inom yrkesmässig dykning i en annan medlemsstat än den där personen fått sina yrkeskvalifikationer, kan ett av följande två direktiv vara tillämpligt beroende på nivån på de studier som examen avser: rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier (studentexamen eller motsvarande + tre år), eller rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, som omfattar examensbevis och yrkesutbildningsbevis på lägre nivå än dem som omfattas av direktiv 89/48/EEG (generell ordning).

Tack vare dessa direktiv har EU-medborgare rätt att utöva ett visst reglerat yrke i varje medlemsstat på samma villkor som de som har examensbevis som utfärdats i den medlemsstaten. Om det finns en väsentlig skillnad mellan sökandens kvalifikationer och erfarenhet (2) och de krav (3) som värdstaten ställer, kan denna kräva kompensationsåtgärder från sökanden i form av en period av relevant yrkesverksamhet, ett lämplighetstest eller en period av yrkesutövande under fackmans handledning. Särskilt om yrket i fråga är ett reglerat yrke i värdstaten, men inte i den medlemsstat varifrån den sökande kommer, kan medlemsstaten inte vägra att bevilja den sökande tillstånd att utöva yrket på samma villkor som gäller för landets egna medborgare om den sökande har utövat yrket i en annan medlemsstat tillräckligt länge. Värdstaten kan dock kräva att den sökande vidtar kompensationsåtgärder om det trots en period av relevant yrkesverksamhet föreligger betydande skillnader mellan personens kvalifikationer och de lokala kraven på kvalifikationer (se artiklarna 3 b och 4.1 b i direktiv 89/48/EEG och artiklarna 3 b och 4.1 b i direktiv 92/51/EEG).

Genom förslaget till direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer (4) som för närvarande behandlas i första behandlingen i parlamentet konsolideras de nuvarande systemen för yrkesmässigt erkännande så att de blir enklare och tydligare. Artikel 15 i förslaget erbjuder branschorganisationer möjlighet att bilda yrkesvisa plattformar för att underlätta förfarandet för erkännande med hjälp av kvalifikationsstandarder. Då en plattform har antagits i ett kommissionsbeslut har yrkesverksamma som uppfyller de berörda standardkraven rätt att utöva yrket utan kompensationsåtgärder.

Detta system, som även kan tillämpas på yrkesverksamma dykare, är därför mycket flexibelt och förefaller särskilt lämpligt för situationer som gäller yrken som inte är reglerade i alla medlemsstater.

---

(1)  EGT C 181 E, 30.7.2002, s. 183.

(2)  EGT L 19, 24.1.1989.

(3)  EGT L 209, 24.7.1992.

(4)  EGT C 181, 30.7.2002.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/258 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/258

---

(2004/C 70 E/279)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3344/03

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2003)

Ämne:   Erkännande av utbildningsbevis för grekiska medborgare

Dikatsa är det grekiska kontoret för erkännande av utländska utbildningsbevis och har till uppgift att erkänna utbildningsbevis som grekiska medborgare erhållit efter universitetsstudier på Bachelor-, Masters-och Phd-nivå, eller motsvarande examensnivåer, vid universitetsfakulteter utanför EU samt i vissa av EU:s medlemsstater.

Förseningar, byråkratiska förfaranden, kontroversiella beslut och därpå följande överklaganden från berörda parter försvårar emellertid karriärsutvecklingen för många unga akademiker i Grekland,

och därför undrar jag följande:

| 1. | Vad gäller på detta område i övriga medlemsstater i EU? |
| --- | --- |

1.

Vad gäller på detta område i övriga medlemsstater i EU?

| 2. | Vad planeras på EU-nivå när det gäller erkännande av utbildningsbevis för universitetsstudier såväl i EU:s medlemsstater som i tredje land? |
| --- | --- |

2.

Vad planeras på EU-nivå när det gäller erkännande av utbildningsbevis för universitetsstudier såväl i EU:s medlemsstater som i tredje land?

| 3. | Har kommissionen ägnat sig åt frågan om Dikatsa? Vilka slutsatser har man i så fall kommit fram till? |
| --- | --- |

3.

Har kommissionen ägnat sig åt frågan om Dikatsa? Vilka slutsatser har man i så fall kommit fram till?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(11 december 2003)

Kommissionen är medveten om problemet med långa förseningar och andra bristfälligheter vid förfarandet för erkännande av akademiska utbildningsbevis i Grekland.

Enligt nu gällande gemenskapslagstiftning faller erkännandet av akademiska utbildningsbevis inom medlemsstaternas behörighetsområde. Det finns inga gemenskapsbestämmelser som styr det ömsesidiga erkännandet av utbildningsbevis. Varje medlemsstat ansvarar för innehåll i och organisation av sitt eget utbildningsväsen. Det finns för närvarande inga utbildningsbevis som erkänns på europeisk nivå. Universiteten, som är oberoende institutioner, är helt och hållet ansvariga för sina läroplaner och för utfärdandet av utbildningsbevis och betyg till studenterna. Medlemsstaternas myndigheter har rätt att kräva erkännande av akademiska kvalifikationer innan de medger tillträde till utbildning och de kan bedöma huruvida innehållet i den utbildning som erhållits av innehavaren av utbildningsbeviset motsvarar den nivå som krävs i den nationella lagstiftningen. De har likaledes frihet att fastställa de regler som styr detta slags förfarande.

De får emellertid inte enligt artikel 12 i EG-fördraget utöva någon direkt eller indirekt diskriminering på grund av nationeltet.

I Grekland är många innehavare av sådana utbildningsbevis, som utfärdats av andra medlemsstater, grekiska medborgare som bedrivit studier i en annan medlemsstat och som önskar fortsätta sina studier i Grekland.

Även om, som ovan framhållits, erkännandet av akademiska utbildningsbevis faller inom medlemstaternas behörighet, hyser kommissionen uppfattningen att överdrivna förseningar beroende på rent administrativa skäl vid förfarandet för erkännande av akademiska utbildningsbevis i Grekland kan avskräcka studenter från att utöva sin rätt till fri rörlighet. Den överdrivna långsamheten vid förfarandet för erkännande av akademiska utbildningsbevis kan resa hinder för studenternas fria rörlighet.

Frieheten att röra sig inom en medlemsstats territorium är en av de grundläggande friheter som säkerställs i EG-fördraget (artikel 18).

Enligt artikel 17 (f. d. artikel 8) i EG-fördraget tillerkänns varje person som är medborgare i en medlemsstat unionsmedborgarskap. EG-domstolen har i rättsfall C-224/98 (D'Hoop) fastslagit: "Eftersom en unionsmedborgare har rätt att i samtliga medlemsstater få samma behandling i rättsligt hänseende som de medborgare i dessa medlemsstater som befinner sig i motsvarande situation, är det oförenligt med rätten till fri rörlighet när en person i den medlemsstat där han är medborgare behandlas på ett mindre förmånligt sätt än vad som skulle ha varit fallet om han inte hade använt sig av de rättigheter i fråga om fri rörlighet som han har enligt fördraget. Dessa rättigheter kan nämligen inte få full verkan om en medborgare i en medlemsstat kan avskräckas från att utöva dem på grund av att hinder, bestående av regler som är till nackdel för honom på grund av att han utövat dessa rättigheter, uppställs när han återvänder till sitt ursprungsland ... ". Artikel 149.2 i EG-fördraget syftar till att uppmuntra studenternas rörlighet.

Med utgångspunkt i ovanstående överväganden har kommissionen tagit kontakt med de grekiska myndigheterna och frågat om de skäl som kan motivera förseningarna vid förfarandet för erkännande av akademiska utbildningsbevis. De grekiska myndigheterna har meddelat kommissionen att förseningarna delvis berodde på det stora antal ansökningar som inkommit till Dikatsa. För att påskynda erkän-nadeförfarandet har de grekiska myndigheterna gjort en översyn över de nationella bestämmelserna och föreslagit att nya förfaranden skulle tas i bruk. Dikatsa har omorganiserats för att bli i stånd att effektivare hantera ett stort antal ansökningar.

Kommissionen fortsätter att följa utvecklingen av erkännandet av akademiska utbildningsbevis i Grekland.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/260 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/260

---

(2004/C 70 E/280)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3355/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2003)

Ämne:   Språkminoriteter i Grekland och officiell statistik

Kommissionsledamoten Viviane Reding fullgör på ett oklanderligt sätt sina åligganden, och hennes bidrag till uppvärderingen av generaldirektoratet för utbildning och kultur är uppenbart. Emellertid tycks det som om en del av personalen i detta generaldirektorat inte ger henne tillräckliga upplysningar, och genom sina otillräckliga svar skapar man, helt i onödan, ett ganska nedslående intryck av kommissionen.

I min fråga nr E-2777/03 (1) hänvisade jag till att det i Euromosaic-studien (på sidan 41 i den engelska texten) står att ”man räknar med att vart och ett av dessa språk [i Grekland] talas av mellan 50 000 och 80 000 personer”, och jag frågade vidare vem som samlat in dessa uppgifter och huruvida de är tillförlitliga och officiella. Viviane Reding svarade att de tre ansvariga för rapporten samarbetat med en vetenskaplig kommitté bestående av tio medlemmar från EU, Förenta staterna och Kanada.

Vad har kommissionen fått för officiell information från de grekiska myndigheterna om de människor som talar arumänska, albanska och makedonska (slavisk)? Är det etiskt försvarbart att inte använda den officiella statistiken från en EU-medlemsstat vid uppskattningen av vissa språkgruppers storlek? Anser inte kommissionen att det finns tillräckligt med forskare i EU som kan sammanställa rapporter om språkgrupper i unionen? Vad anser kommissionen om att man i frågor som uteslutande rör EU (och som är ytterst känsliga) blandar in forskare från tredje land som skall uttala sig om den eventuella förekomsten av språkminoriteter i EU? Vilka konkreta åtgärder har kommissionen vidtagit under de senaste tio åren när det gäller den (stora och internationellt erkända) grekiska minoriteten i norra Epirus, som genom ihärdiga försök från den albanska regimens sida under närmare 50 år riskerade att bli berövade sitt språk och sin religion? Vilka synbarliga resultat har dessa eventuella åtgärder gett?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(16 december 2003)

Som kommissionen informerat parlamentsledamoten om i svaret på hans skriftliga fråga E-2777/03 finansierades Euromosaic-undersökningen efter ett anbudsförfarande som genomfördes enligt gällande regler och med full insyn. För övrigt återspeglar innehållet i de undersökningar som finansieras av kommissionen inte nödvändigtvis kommissionens uppfattning.

I sammanfattningen av undersökningsrapporten, som utgetts av Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer (2), finns alla erforderliga uppgifter om de teoretiska utgångspunkterna, insamlingen av uppgifter, den komparativa analysen av uppgifterna och de identifierade språkgrupperna.

De data- och informationskällor som den vetenskapliga kommittén bestående av tio forskare från sju medlemsstater samt två forskare från Kanada och USA har använt redovisas också i detalj på sidorna 16-21 i den ovannämnda publikationen. De frågeformulär som skickats ut till medlemsstaternas nationella myndigheter anges som en av de fem viktigaste data- och informationskällorna.

Svaret på parlamentsledamotens sista fråga är att Albanien inte är en medlemsstat. Men sedan Albaniens övergångsperiod inleddes 1991 har landet fått ekonomiskt bistånd genom Phareprogrammet (till 2000) och Cardsprogrammet (från 2001). Ett av målen för dessa program är att stärka rättsstaten och att främja den socioekonomiska utvecklingen i landet som helhet, vilket givetvis också omfattar den grekiska minoriteten i Albanien.

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 215.

(2)  ISBN 92-827-5513-4.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/261 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/261

---

(2004/C 70 E/281)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3374/03

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2003)

Ämne:   Omklassificering av höft-, knä- och axelledsplastik

Har kommissionen bedömt den vetenskapliga motiveringen för sitt eventuellt kommande förslag om att omklassificera höft-, knä- och axelplastikprodukter som medicintekniska produkter under klass III enligt direktiv 93/42/EEG (1) (total ledplastik klassificeras för närvarande som klass IIb enligt detta direktiv) och, i synnerhet, bevis som kan knyta olyckor med sådana plastikprodukter till deras utformning? Har kommissionen tagit del av alla tillgängliga studier och övervägt effekterna av omklassificeringen på kostnader, tillgänglighet och innovation, och vilka slutsatser har den dragit? Är den medveten om de tre oberoende studier som den europeiska branschorganisationen för medicintekniska produkter, Eucomed, beställt och som slutfördes i oktober?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(18 december 2003)

Kommissionen har i samarbete med nationella myndigheter noggrant undersökt de tre studier som lämnats in av Eucomed. Som Eucomed framhåller är dessa oberoende studier som återspeglar författarnas åsikter, och inte Eucomeds.

Vid de diskussioner som förts har det stora flertalet nationella myndigheter betonat att det enligt deras erfarenhet ofta saknas kliniska data när det gäller fullständigt ledbyte och att ändringar som rör utformningen ofta inte kontrolleras i tillräckligt stor utsträckning med avseende på de långsiktiga effekterna. Myndigheterna anser att de risker som är förknippade med kirurgisk behandling bör nedbringas till ett minimum.

De nationella myndigheterna anser att endast de strängaste förfaranden för bedömning av överensstämmelse bör följas, särskilt eftersom allt yngre patienter genomgår ledbyte.

De handlingar som lämnats in under diskussionerna tyder inte på att strängare förfaranden för bedömning av överensstämmelse skulle få negativa konsekvenser för patienterna när det gäller kostnad, tillgång eller innovation.

---

(1)  EGT L 169, 12.7.1993, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/261 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/261

---

(2004/C 70 E/282)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3386/03

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(17 november 2003)

Ämne:   Kinesiskt certifieringssystem — Icke-tariffära hinder

Ett nytt kinesiskt system för certifiering av produkter (elektriska och elektromekaniska apparater och komponenter, jordbruksmaskiner, däck och gummiprodukter), som hör samman människors vardag och hälsa samt djur, växter, miljöskydd och nationell säkerhet och som för ögonblicket berör 132 produkter, oroar industrin i Europa.

Europas handelskammare i Kina har upptäckt tio eller tolv fall med containrar som stoppats, förhalade förfaranden och åberopanden av problem med upphovsrätten som är knutna till detta nya regelverk.

Kan kommissionen ange om den har diskuterat frågan med Kina vid det senaste bilaterala toppmötet? Om detta inte är fallet, vad tänker kommissionen göra för att avskaffa denna typ av icke-tariffära hinder och garantera ett tillträde till den kinesiska marknaden på rättvisa villkor?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(16 december 2003)

Kommissionen känner till de problem som uppstått genom det nya kinesiska systemet för typcertifiering av produkter som importeras från Europa.

Fram till 2002 fanns det i Kina två parallella system för certifiering av produkter avseende säkerhet.

Till följd av sina åtaganden inom ramen för Världshandelsorganisation (WTO) slog Kina under 2002 ihop de två befintliga systemen och ersatte dem med ett enda system för certifiering av säkerhet, China Compulsory Certificate (CCC), som började tillämpas den 1 augusti 2003 på alla produkter avsedda för den kinesiska marknaden.

Detta nya system har emellertid blivit föremål för mycket kritik från utländska företag.

Redan innan systemet hade trätt ikraft tog kommissionen flera gånger upp detta ämne till diskussion med de kinesiska myndigheterna. Till följd av detta beslöt de kinesiska myndigheterna att skjuta upp införandet av det nya systemet för obligatorisk certifiering, som ursprungligen skulle ha trätt i kraft den 1 maj 2003, till den 1 augusti 2003.

En månad efter det att det nya systemet trätt ikraft anordnade kommissionen, tillsammans med de kinesiska myndigheterna, de berörda europeiska branschorganisationerna (bilar, maskiner, elektronik) samt certifieringsorganen i medlemsstaterna, ett seminarium i Peking om den nya certifieringen. Detta seminarium gjorde de kinesiska myndigheterna uppmärksamma på de svårigheter som de europeiska företagen stöter på ute på fältet och man utarbetade ett antal olika preliminära arbetsmetoder för att råda bot på problemen.

Arbetsmetoderna kommer att studeras inom den tillfälliga arbetsgrupp som tillsatts av de europeiska och kinesiska myndigheterna inom ramen för den bilaterala dialogen mellan EU och Kina angående regelverket för industriprodukter. Arbetsgruppens uppgift är att göra det lättare att påvisa att produkterna uppfyller de gällande reglerna för säkerhet i Kina. Under det kommande året är det tänkt att kinesiska och europeiska experter, inklusive företrädare för industrin, kommer att sammanträda flera gånger inom ramen för arbetsgruppen.

I ett nytt inlägg (1) av den 7 november 2003 till Kommittén för tekniska handelshinder rörande den årliga mekanismen för granskning av Kinas åtaganden i samband med dess inträde i Världshandelsorganisation (WTO), har EU också begärt klargöranden från de kinesiska myndigheterna angående den europeiska oron över den nya certifieringen.

Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten om att den ständigt är vaksam när det gäller villkoren för tillträde till den kinesiska marknaden i allmänhet och tillämpningen av certifieringssystemet CCC på europeiska företag i synnerhet.

---

(1)  Dokument G/TBT/W/227 av den 6 oktober 2003.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/262 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/262

---

(2004/C 70 E/283)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3394/03

från Astrid Thors (ELDR) till kommissionen

(17 november 2003)

Ämne:   Djurplågeri i vissa kandidatländer

De dansande björnarna har en lång och grym historia. I Bulgarien har flera dussin björnar antingen fallit offer för olaglig jakt eller inköpts på svarta börsen och tvingats till en grym träning. Dansande björnar är fortfarande vanliga även i Rumänien. Den vanligaste träningsmetoden innebär att man tvingar in en tjock järnring i björnens nos, och när man sedan drar i denna ring gör det fruktansvärt ont. Björnen dansar i ett försök att undvika smärtan. Alternativt spelar man musik medan björnen står på en mycket varm platta, och då dansar den för att inte bränna sig. Sedan dansar björnen så snart den hör musik. Då björnarna inte uppträder hålls de fastkedjade i små burar; de får ingen motion och begränsat med mat och vatten. Vilseledda turister vidmakthåller denna tradition genom att skänka pengar.

Har kommissionen vid anslutningsförhandlingarna uppmärksammat att Rumänien och Bulgarien tillåter detta djurplågeri och därigenom bryter mot den nuvarande gemenskapslagstiftningen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 december 2003)

Kommissionen beklagar djupt alla former av djurplågeri. Men den kan bara agera i djurskyddsfrågor där den har rättslig befogenhet att göra det.

Det protokoll till EG-fördraget som gäller djurskydd ska tillämpas i EU:s jordbruks-, transport-, inre marknads- och forskningspolitik. Användningen av djur i underhållningssyfte omfattas dock inte av gemenskapens djurskyddslagstiftning. Att förebygga djurplågeri i sådana fall är de enskilda medlemsstaternas ansvar.

Därför har det under anslutningsförhandlingarna inte varit möjligt att behandla det problem som parlamentsledamoten tar upp.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/263 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/263

---

(2004/C 70 E/284)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3400/03

från Niels Busk (ELDR) till kommissionen

(11 november 2003)

Ämne:   Tolkning av förordning (EG) nr 1774/2002

Anser kommissionen att lydelsen i artikel 5 g i förordning (EG) nr 1774/2002 (1) medger användning av andra hygieniseringsmetoder än värmebehandling?

Känner kommissionen till några alternativa hygieniseringsmetoder och kan kommissionen ange när de beräknas bli godkända?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 december 2003)

I artikel 5.2 g i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel föreskrivs att animaliska biprodukter av kategori 2 efter samråd med den berörda vetenskapliga kommittén kan behandlas med andra metoder eller användas på andra sätt i enlighet med de bestämmelserna i kommittéförfarandet. Dessa metoder eller sätt kan antingen komplettera eller ersätta dem som föreskrivs i samma artikel 5.2 a-f.

Andra metoder än värmebehandling kan därför medges under förutsättning att de genomgått en vetenskaplig riskbedömning och efter en sådan bedömning befunnits säkra när det gäller djurhälsa, folkhälsa och miljö.

Kommissionen har mottagit ett antal ansökningar om godkännande av sådana metoder som sänts till Vetenskapliga styrkommittén för yttrande. Vetenskapliga styrkommittén har avgivit yttranden och utifrån dessa diskuterar kommissionen med medlemsstaterna och berörda parter villkoren för att godkänna vissa av metoderna. Bemyndigande förväntas inom en nära framtid.

---

(1)  EGT L 273, 10.10.2002, s. 1.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/264 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/264

---

(2004/C 70 E/285)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3405/03

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(17 november 2003)

Ämne:   Förvaltning av strukturfonderna

Skulle kommissionen i samband med förvaltningen avseende målen 1, 2 och 3 för strukturfonderna (2000-2006) kunna informera vilka som utsetts till förvaltnings- och utbetalningsmyndigheter i Tyskland, Österrike, Belgien, Spanien, Frankrike och Italien?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(11 december 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/264 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/264

---

(2004/C 70 E/286)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3487/03

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Franska åtgärder mot griskött från andra EU-länder

Transporter av griskött till Frankrike har nyligen i avsevärd grad förhindrats av att franska bönder handfast ingripit mot dem, så att lastbilar stoppats, intrång gjorts i företag som förädlar griskött och griskött från Nederländerna, Spanien, Danmark och Tyskland förstörts. Eftersom den franska polisen inte ingripit har det uppmuntrats till fortsatt handlande av detta slag och på det sättet har den fria rörligheten för griskött inom Europeiska unionen störts.

Hur avser Europeiska kommissionen få bukt med sådana hinder för den fria rörligheten?

Varför tar Europeiska kommissionen så lång tid på sig med att kontakta de franska myndigheterna i anledning av sådana störningar av den inre marknaden?

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/264 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/264

---

(2004/C 70 E/287)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3540/03

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(24 november 2003)

Ämne:   Snedvridning på den inre marknaden (för kött) i Frankrike

Under de senaste veckorna har franska svinuppfödare på grund av den dåliga europeiska marknadssituationen vid upprepade tillfällen vidtagit handgripliga åtgärder mot import av bland annat nederländskt, spanskt och tyskt kött till Frankrike. I samband med dessa åtgärder stoppades lastbilar med kött, varvid köttet förstördes och lastbilarna skadades. Aktivisterna trängde sig också in på franska företag som bearbetar kött och på stormarknader där befintliga förråd av importerat kött förstördes.

Därefter hotade man med ytterliga åtgärder om man skulle fortsätta med bearbetning och försäljning av icke-franskt kött. Resultatet är att leveranskontrakt med företag från andra europeiska länder sagts upp. Hittills har franska myndigheter underlåtit att ingripa mot dessa åtgärder som snedvrider den inre marknaden. Att man på detta sätt avskärmar den egna marknaden och hindrar det fria utbytet av varor innebär ett allvarligt hot för den inre marknaden för (fläsk)kött. På kort sikt täcker försäkringar de direkta skadorna men på längre sikt förlorar den köttbearbetande industrin sin avsättningsmarknad.

Följden av detta blir att nederländska och andra exportörer tvingas att undvika Frankrike och att franska svinuppfödare uppnår de avsedda målen, ett effektivt importstopp och förlorade arbetstillfällen i sektorn i de omkringliggande länderna. Med tanke på den allvarliga skadan för den inre marknaden och risken för upprepade åtgärder är det nödvändigt att Europeiska kommissionen ingriper.

Om man inte ingriper snart finns det en risk för att köttproducerande bönder i omkringliggande länder kommer att vidta liknande åtgärder mot franska produkter såsom vin, champagne och ost. Detta skulle kunna förstöra julperioden för många europeiska medborgare och därför är det önskvärt att man ingriper snarast.

| 1. | Känner kommissionen till den oroväckande situation i Frankrike som beskrivs ovan? |
| --- | --- |

1.

Känner kommissionen till den oroväckande situation i Frankrike som beskrivs ovan?

| 2. | Håller kommissionen med mig om att ovanstående beteende från franska bönders och myndigheters sida innebär en överträdelse av det fria utbytet av varor och därmed utgör en allvarlig snedvridning av den inre marknaden? Om inte, vilka är skälen till det? |
| --- | --- |

2.

Håller kommissionen med mig om att ovanstående beteende från franska bönders och myndigheters sida innebär en överträdelse av det fria utbytet av varor och därmed utgör en allvarlig snedvridning av den inre marknaden? Om inte, vilka är skälen till det?

| 3. | Avser kommissionen att vidta åtgärder gentemot de franska myndigheterna som förhållit sig passiva och inte ingripit för att motverka dessa allvarliga handelshinder? Vilka åtgärder kommer kommissionen i så fall att vidta på kort sikt? I annat fall, varför vill inte kommissionen ingripa? |
| --- | --- |

3.

Avser kommissionen att vidta åtgärder gentemot de franska myndigheterna som förhållit sig passiva och inte ingripit för att motverka dessa allvarliga handelshinder? Vilka åtgärder kommer kommissionen i så fall att vidta på kort sikt? I annat fall, varför vill inte kommissionen ingripa?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3487/03 och P-3540/03

ingivet av Frits Bolkestein för kommissionen

(16 december 2003)

Det problem som parlamentsledamoten tar upp har helt nyligen framförts till kommissionen av en del ekonomiska aktörer.

Eftersom kommissionen inte har några närmare uppgifter, vilket krävs för den nödvändiga undersökningen av problemet, har man i en skrivelse av den 26 november 2003 uppmanat de berörda aktörerna att lämna mer detaljerade uppgifter för att kunna fastställa tidpunkter och platser för de påstådda störningarna och deras exakta karaktär.

Uppgifterna är nödvändiga för att kommissionen ska kunna fastställa om det föreligger ett hinder för den fria rörligheten, vilket är förbjudet enligt artikel 28 i EG-fördraget. Om ett sådant hinder förelegat och fortfarande föreligger kommer kommissionen att undersöka möjligheten att tillämpa rådets förordning (EG) nr 2679/98 av den 7 december 1998 om den inre marknadens sätt att fungera i samband med den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna (1). Denna förordning syftar till att påskynda och effektivisera tillämpningen av principen om fri rörlighet för varor för att förhindra denna typ av störningar.

Analysen av den faktiska och den juridiska situationen är beroende av dessa uppgifter. Kommissionen kommer att dra lämpliga slutsatser så snart uppgifterna inkommit.

---

(1)  EGT L 337, 12.12.1998.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/265 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/265

---

(2004/C 70 E/288)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3514/03

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(25 november 2003)

Ämne:   Kurs finansierad genom strukturfonderna

Den 11 november 2002 lanserade utbildningsinstitutet ”Istituto nazionale di formazione per le imprese culturali” i Neapel en kurs med titeln ”Content Specialist & Designer (Specont)” inom ramen för det nationella programområdet ”PON Asse III misura III 6/D-Codice progetto 5387”. Kursen finansieras genom Europeiska strukturfonden.

Deltagarna i kursen som väljs ut genom ett uttagningsförfarande, har inte erhållit det studiebidrag de beviljats (10 389,14 euro per deltagare) eftersom den kursansvarige, Palladino, betraktas som opålitlig av ministeriet för utbildning, universitet och vetenskaplig forskning (MIUR) på grund av tidigare oegentligheter. MIUR beslutade den 30 april 2003, 20 dagar innan kursavslutningen, att samfinansieringen skulle inställas och att utbildningsprojektet skulle överges.

Anser inte kommissionen mot bakgrund av ovanstående uppgifter att man oberoende av alla omdömen om Palladino inte borde vägra ge de 19 utvalda kvinnorna deras studiebidrag och kurscertifikat?

Håller inte kommissionen med om att i enlighet med bestämmelserna något slag av skydd bör tillhandahållas de 19 arbetslösa kursdeltagarna som efter att ha blivit uttagna till kursen ville utnyttja de möjligheter strukturfonderna erbjöd?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Anna Diamantopoulou

(16 december 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/266 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/266

---

(2004/C 70 E/289)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3537/03

från Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) till kommissionen

(20 november 2003)

Ämne:   Brandsäkerhet i hotell

I en rapport som utarbetades för kommissionen i oktober 2000 analyserades påverkan av rekommendationerna från 1986 på brandsäkerheten i hotell. De slutsatser som drogs var att rekommendationerna inte på ett effektivt sätt hade åstadkommit en enhetlig brandsäkerhetsnivå. I en senare rapport från juni 2001 tillstod kommissionen att mer behövde göras för att förbättra brandsäkerheten i hotell i hela EU. Mot bakgrund av detta undrar jag när kommissionen ämnar lägga fram ett direktiv om brandsäkerhet i hotell i syfte att garantera en jämn och tillräckligt hög skyddsnivå för alla europeiska medborgare som är gäster eller arbetar i hotell?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Byrne

(12 december 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-3172/03 från Jackson (1).

---

(1)  EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 271.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/266 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/266

---

(2004/C 70 E/290)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3538/03

från Edward McMillan-Scott (PPE-DE) till kommissionen

(20 november 2003)

Ämne:   Pensioner

Vilka andra medlemsstater förutom Belgien har ett frivilligt pensionssystem som är baserat på behovsprövning.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(15 december 2003)

Alla nuvarande femton medlemsstater har bestämmelser om någon form av minimiinkomst för äldre. Dessa inkomster kan vara i form av ett fast pensionsbelopp som grundar sig på bosättning (Nederländerna, Danmark), en lägsta avgiftsfinansierad pension (med ett lägsta antal år för inbetalning av avgifter) eller en helt behovsprövad form av socialbidrag. Det kan finnas olika bestämmelser i en och samma medlemsstat.

I rådets och kommissionens gemensamma rapport om tillräckliga och stabila pensioner, vilken antog i mars 2003 (1), sammanfattas i tabell 1 den information som tillhandahållits av myndigheterna i medlemsstaterna om sådana garanterade minimiinkomster för äldre. I tabellen anges för varje medlemsstat om tillhandahållandet av sådan garantiinkomst görs efter behovsprövning eller inte. Mer information finns i 2001 års Missoc-rapport ”Social protection in the EU Member States and the EEA”, Europeiska kommissionen (2).

---

(1)  Finns på: http://europa.eu.int/comm/employment_social/soc-prot/pensions/index_sv.htm.

(2)  Finns på: http://europa.eu.int/comm/employment_social/missoc/index_en.html.

---

| 20.3.2004 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 70/267 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 70/267

---

(2004/C 70 E/291)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3931/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne:   Återuppbyggnad av områden som förstördes av skogsbränderna sommaren 2003

Vid skogsbränderna i Portugal sommaren 2003 förstördes 410 000 hektar, det vill säga fem procent av Portugals totala landområde och tolv procent av landets skogar. Flera områden som ingår i Natura 2000-nätet förstördes, liksom stora korkek-, stenek- och ekskogar. Människor och djur dödades, hus raserades och odlingar förstördes i några av de fattigaste och minst utvecklade områdena i Portugal.

Det stöd som givits genom solidaritetsfonden har gjort stor nytta, men räcker inte på långa vägar för att klara av den utmaning det innebär att återställa de enormt stora naturområden av oräkneligt värde som förstörts, och en landsbygdsekonomi som riskerar att helt försvinna.

Vid sammanträdet i budgetutskottet då solidaritetsfondens bidrag till Portugal diskuterades, sades det att totalt 180 miljoner euro skulle omfördelas från de portugisiska strukturfonderna för att klara utmaningen.

Kan kommissionen förklara följande:

| 1. | Varför kan man för detta syfte inte använda belopp som planerats för strukturfonderna 2000-2003 och som ännu inte utnyttjats? |
| --- | --- |

1.

Varför kan man för detta syfte inte använda belopp som planerats för strukturfonderna 2000-2003 och som ännu inte utnyttjats?

| 2. | Har de portugisiska myndigheterna redan lagt fram konkreta förslag för att omfördela dessa 180 miljoner euro? Är den summan öronmärkt för att återställa naturen och landsbygdsekonomin i de katastrofdrabbade områdena? |
| --- | --- |

2.

Har de portugisiska myndigheterna redan lagt fram konkreta förslag för att omfördela dessa 180 miljoner euro? Är den summan öronmärkt för att återställa naturen och landsbygdsekonomin i de katastrofdrabbade områdena?

| 3. | På vilka andra sätt anser kommissionen att man skulle kunna stödja återuppbyggnaden, som ju direkt berör Portugal men naturligtvis i lika hög grad EU i stort? |
| --- | --- |

3.

På vilka andra sätt anser kommissionen att man skulle kunna stödja återuppbyggnaden, som ju direkt berör Portugal men naturligtvis i lika hög grad EU i stort?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Barnier

(14 januari 2004)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.

---